CELEX: 62013CJ0161
Viešieji pirkimai
Vandens sektorius
Direktyva 92/13/EEB
Veiksmingos ir greitos peržiūros procedūros
Apskundimo terminai
Data, nuo kurios pradedami skaičiuoti šie terminai

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyvos 92/13/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių Bendrijos taisyklių taikymą viešųjų pirkimų tvarkai vandens, energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuose, suderinimo (
OL L 76, p. 14
), su pakeitimais, padarytais 2007 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/66/EB (
OL L 335, p. 31
, toliau – Direktyva 92/13), 1, 2a, 2c ir 2f straipsnių išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant
Idrodinamica Spurgo Velox srl
(toliau –
Idrodinamica
) ir keturių kitų pareiškėjų ginčą su perkančiuoju subjektu
Acquedotto Pugliese SpA
(toliau –
Acquedotto Pugliese
) dėl viešojo pirkimo sutarčių sudarymo procedūros; pagal ją šis subjektas nusprendė sutartį sudaryti su laikinu įmonių susivienijimu, kuriam vadovavo
Giovanni XXIII Soc. coop. arl
(toliau –
Cooperativa Giovanni XXIII
).
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Pagrindinėje byloje nagrinėjamas pirkimas, susijęs su veikla vandens sektoriuje, reglamentuojamas 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/17/EB dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo (
OL L 134, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 19), paprastai vadinamos „sektorinė direktyva“, nuostatomis.
Direktyvos 92/13 trečioje, penktoje ir šeštoje konstatuojamosiose dalyse numatyta:
„<…> veiksmingų teisės gynimo priemonių nebuvimas arba esamų teisės gynimo priemonių netinkamumas galėtų trukdyti Bendrijos įmonėms pateikti pasiūlymus; <...> dėl to valstybės narės turi ištaisyti šią padėtį;
<...>
<…> viešųjų pirkimų rinkos atitinkamuose sektoriuose atvėrimas Bendrijos konkurencijai reiškia, kad turi būti priimtos nuostatos tinkamai peržiūros tvarkai užtikrinti, taikomai tiekėjams arba rangovams pažeidus tam tikrus Bendrijos teisės aktus arba tuos teisės aktus įgyvendinančias nacionalines taisykles;
<…> būtina numatyti žymiai padidinti skaidrumo ir nediskriminavimo garantijas ir <...> tam, kad būtų pasiekti akivaizdūs padariniai, turi būti sudaryta galimybė pasinaudoti veiksmingomis ir greitomis teisės gynimo priemonėmis.“
Šios direktyvos 1 straipsnis „Peržiūros procedūrų taikymo sritis ir galimybė jomis pasinaudoti“ 1 ir 3 dalyse numatyta:
„1.   Ši direktyva taikoma <...> Direktyvoje [2004/17] nurodytoms sutartims <…>
<…>
Valstybės narės turi imtis reikiamų priemonių užtikrinti, kad sutarčių, kurias apima Direktyvos [2004/17] taikymo sritis, atveju perkančiųjų subjektų priimti sprendimai galėtų būti veiksmingai ir visų pirma kuo greičiau peržiūrėti šios direktyvos 2–2f straipsniuose nurodytomis sąlygomis remiantis tuo, kad tokiais sprendimais buvo pažeisti pirkimus reglamentuojantys Bendrijos teisės aktai arba nacionalinės taisyklės, kuriomis tie teisės aktai perkeliami į nacionalinę teisę.
<…>
3.   Valstybės narės turi užtikrinti, kad būtų peržiūros procedūros, kuriomis pagal išsamias taisykles, kurias gali nustatyti valstybės narės, galėtų pasinaudoti bent bet kuris asmuo, kuris yra arba buvo suinteresuotas gauti konkrečią sutartį, ir kuriam dėl tariamo pažeidimo buvo padaryta žala ar kilusi tokios žalos rizika.“
Direktyvos 92/13 2 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Valstybės narės turi užtikrinti, kad priemonės, kurių imtasi dėl 1 straipsnyje nurodytų peržiūros procedūrų, apimtų nuostatas dėl įgaliojimų:
arba
a)
kuo anksčiau, taikant laikiną tvarką [laikinąsias apsaugos priemones], imtis tarpinių priemonių siekiant ištaisyti tariamą pažeidimą arba užkirsti kelią toliau pažeidinėti atitinkamus interesus, įskaitant priemones sustabdyti arba užtikrinti, kad būtų sustabdyta sutarčių sudarymo tvarka arba bet kurio sprendimo, kurį priėmė perkančioji organizacija [perkantysis subjektas], įgyvendinimas, ir
ir
b)
panaikinti arba užtikrinti, kad būtų panaikinti neteisėtai priimti sprendimai, įskaitant diskriminacinio pobūdžio techninių, ekonominių ar finansinių specifikacijų skelbimuose apie sutartį, periodiniame išankstiniame skelbime, pranešime apie kvalifikacijos sistemą, kvietime dalyvauti konkurse, sutarties dokumentuose arba bet kuriame kitame dokumente, susijusiame su minėta sutarčių sudarymo tvarka, panaikinimą;
arba
c)
kuo anksčiau, jeigu galima taikant laikiną tvarką, o prireikus taikant galutinę tvarką dėl dalyko, imtis priemonių, išskyrus tas, kurios numatytos a ir b punktuose, siekiant ištaisyti visus nustatytus pažeidimus ir užkirsti kelią atitinkamų interesų pažeidimui; ypač parengiant mokėjimo pavedimą konkrečiai sumai tais atvejais, kai pažeidimas nebuvo ištaisytas arba jam nebuvo užkirstas kelias.
Valstybės narės gali pasirinkti šią alternatyvą taikyti visoms perkančiosioms organizacijoms [perkantiesiems subjektams] arba organizacijų [subjektų] kategorijoms, apibrėžtoms pagal objektyvius kriterijus, bet kuriuo atveju išlaikydamos nustatytų priemonių veiksmingumą, kad būtų išvengta atitinkamų interesų pažeidimo;
d)
ir abiem pirmiau minėtais atvejais skirti žalos atlyginimą asmenims, nukentėjusiems dėl pažeidimo.
Jeigu žalos atlyginimo reikalaujama remiantis tuo, kad sprendimas buvo priimtas neteisėtai, valstybės narės gali, jeigu jų vidaus teisės sistema to reikalauja ir numato įstaigas, turinčias tam tikslui suteiktus būtinus įgaliojimus, numatyti, kad ginčijamas sprendimas turi būti pirmiausia panaikintas arba paskelbtas neteisėtu.“
Pagal šios direktyvos 2a straipsnio 2 dalies paskutinę pastraipą:
Prie kiekvienam suinteresuotam dalyviui ir kandidatui siunčiamo pranešimo apie sprendimą dėl sutarties sudarymo pridedama:
—
atitinkamų tokio sprendimo priežasčių santrauka, kaip numatyta Direktyvos [2004/17] 49 straipsnio 2 dalyje, ir
—
tiksliai nurodomas tikslus atidėjimo laikotarpis taikytinas pagal teisės aktų, perkeliančių šią dalį į nacionalinę teisę, nuostatas.“
Direktyvos 2004/17 49 straipsnio „Informacija pareiškėjams dėl kvalifikacijos vertinimo, kandidatų ir konkurso dalyvių“ 1 ir 2 dalyse numatyta:
„1.   Perkantieji subjektai dalyvaujantiems ūkio subjektams kuo greičiau praneša apie priimtus sprendimus dėl preliminaraus susitarimo sudarymo, sutarties sudarymo arba leidimo dalyvauti dinaminėje pirkimo sistemoje, įskaitant priimtų sprendimų nesudaryti preliminaraus susitarimo arba nesudaryti sutarties, kuriai buvo paskelbtas konkursas arba sprendimas pradėti procedūrą iš naujo arba neįgyvendinti dinaminės pirkimo sistemos, priežastis; ši informacija turi būti pateikta raštu, jei perkančiojo subjekto to yra prašoma.
2.   Suinteresuotos šalies prašymu perkantieji subjektai kiek įmanoma greičiau praneša:
—
nesėkmingam [nelaimėjusiam] kandidatui apie priežastis, dėl kurių jo prašymas buvo atmestas,
—
nesėkmingam [nelaimėjusiam] konkurso dalyviui apie priežastis, dėl kurių jo pasiūlymas buvo atmestas, įskaitant 34 straipsnio 4 ir 5 dalyse minėtas priežastis, dėl kurių jie priėmė sprendimą dėl nelygiavertiškumo arba sprendimą, kad darbai, prekės ar paslaugos neatitinka rezultatų apibūdinimo ar funkcinių reikalavimų,
—
bet kuriam konkurso dalyviui, kuris pateikė priimtiną pasiūlymą, apie atrinkto pasiūlymo ypatybes ir santykinius pranašumus, taip pat konkurso laimėtojo pavardę arba preliminaraus susitarimo šalis.
Terminas tokiems pranešimams pateikti jokiais atvejais negali būti ilgesnis kaip 15 dienų nuo raštiško paklausimo gavimo dienos.
Tačiau perkantieji subjektai gali nuspręsti, kad tam tikra informacija dėl sutarties sudarymo arba preliminaraus susitarimo sudarymo arba leidimo dalyvauti dinaminėje pirkimo sistemoje, minėtoje šio straipsnio 1 dalyje, gali būti neteikiama, jei tokios informacijos suteikimas kliudytų teisėsaugai arba kitokiu būdu prieštarautų viešajam interesui ar pažeistų teisėtus komercinius tam tikro viešojo ar privataus ūkio subjekto interesus, įskaitant ūkio subjekto, su kuriuo sudaryta sutartis, interesus, arba galėtų pažeisti sąžiningą konkurenciją tarp ūkio subjektų.“
Italijos teisė
2006 m. balandžio 12 d. Įstatyminiu dekretu Nr. 163/2006 (GURI, paprastasis priedas Nr. 100, 2006 m. gegužės 2 d.) kodifikuotos viešųjų pirkimų teisės normos.
Įstatyminio dekreto 11 straipsnyje „Viešojo pirkimo sutarčių sudarymo procedūrų stadijos“ numatyta“:
„1.   Viešojo pirkimo sutarčių sudarymo procedūros organizuojamos laikantis perkančiųjų subjektų programavimo dokumentų, jeigu jie numatyti šiame kodekse arba galiojančiose teisės nuostatose.“
<…>
4.   Per pirkimo procedūras geriausias pasiūlymas pasirenkamas pagal vieną iš šiame kodekse numatytų kriterijų. Pasibaigus procedūrai priimamas sprendimas sudaryti preliminarią sutartį su geriausią pasiūlymą pateikusiu dalyviu.
5.   Patikrinus, ar įvykdytos viešojo pirkimo sutarties sudarymo preliminariosios sąlygos pagal 12 straipsnio 1 dalį, perkantysis subjektas priima galutinį sprendimą sudaryti viešojo pirkimo sutartį.
<…>
8.   Galutinis sprendimas sudaryti sutartį įsigalioja patikrinus, ar laimėjusi įmonė atitinka nustatytus reikalavimus.
9.   Įsigaliojus galutiniam sprendimui sudaryti sutartį ir, nepažeidžiant administracijos diskrecinių teisių [teisės atšaukti, sustabdyti arba pakeisti savo pačios aktus], viešojo pirkimo ar koncesijos suteikimo sutartis sudaroma per 60 dienų, nebent skelbime apie pirkimą arba kvietime pateikti pasiūlymą būtų numatytas kitoks terminas ar su laimėtoju būtų aiškiai sutarta jį nukelti. <…>
10.   Sutartis bet kuriuo atveju negali būti sudaryta per trumpesnį negu 35 dienų terminą nuo paskutinio pranešimo apie galutinį sprendimą sudaryti sutartį pagal 79 straipsnį išsiuntimo.
<…>.“
Reikšmingas to paties įstatyminio dekreto 79 straipsnio nuostatas prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas apibendrino taip:
—
5 dalis: perkantysis subjektas savo iniciatyva kiekvienam kandidatui, kuriam leista dalyvauti konkurse, ne vėliau kaip per 5 dienas praneša apie galutinį sprendimą sudaryti viešojo pirkimo sutartį ir sutarties sudarymo su laimėtoju datą.
—
5bis dalis: prie pranešimo turi būti pridėtas sprendimas sudaryti sutartį ir nurodytos jo priėmimo priežastys, bent jau atrinkto pasiūlymo charakteristikos ir pranašumai, taip pat laimėjusios įmonės pavadinimas; šią pareigą perkantysis subjektas gali įvykdyti nusiuntęs viešųjų pirkimų konkurso protokolus.
—
5quater dalis: konkurso dalyviams suteikiama teisė (net nesant raštu pateikto prašymo) nedelsiant susipažinti su konkurso dokumentais vietoje arba gauti jų kopijas per dešimt dienų dėl minėto pranešimo apie konkurso rezultatus išsiuntimo, nepažeidžiant perkančiojo subjekto teisės atsisakyti suteikti galimybę susipažinti arba įstatyme numatytais atvejais suteikti ją vėliau.
2010 m. liepos 2 d. Įstatyminio dekreto Nr. 104/2010 dėl administracinės teisenos kodekso (GURI, paprastasis priedas Nr. 156, 2010 m. liepos 7 d.) 120 straipsnyje numatyta, kad skundai dėl viešojo pirkimo sutarčių sudarymo procedūros aktų turi būti pateikti per 30 dienų terminą, skaičiuojamą nuo Įstatyminio dekreto Nr. 163/2006 79 straipsnyje numatyto pranešimo gavimo dienos.
Įstatyminio dekreto Nr. 104/2010 43 straipsnyje įtvirtinta, kad perkančiojo subjekto sprendimai, priimti po to, kai kandidatas yra padavęs skundą dėl galutinio sprendimo sudaryti sutartį, gali būti užginčyti toje pačioje procedūroje pateikiant skundą, vadinamą „skundas dėl naujų pagrindų pateikimo“, ir šia galimybe turi būti pasinaudota per šio įstatyminio dekreto 120 straipsnyje numatytą 30 dienų terminą.
Pagal nusistovėjusią teismų praktiką Italijos administraciniai teismai mano, kad pranešimas apie sprendimą sudaryti sutartį, numatytas Įstatyminio dekreto Nr. 163/2006 79 straipsnio 5 dalyje, yra pakankama sąlyga užtikrinti galimybę visiškai susipažinti su nepalankiu sprendimu, kurią įvykdžius gali būti pradėtas skaičiuoti naikinamasis terminas, ir nesvarbu, kad konkurse dalyvaujanti įmonė nėra susipažinusi su visais ar dalimi procedūros vidaus dokumentų. Nuo šio pranešimo atsiranda atitinkamos įmonės pareiga nedelsiant užginčyti konkurso rezultatus per 30 dienų, paliekant šiai įmonei galimybę pateikti papildomus pagrindus dėl galimų pažeidimų, kurie gali paaiškėti vėliau. Teismų praktikoje prieita prie tokios pačios išvados dėl atvejų, kai perkantysis subjektas galutinio sprendimo sudaryti sutartį įsigaliojimą sieja su sąlyga, kad konkursą laimėjusi įmonė atitiktų bendruosius ir specialiuosius reikalavimus; taip pat gali būti nurodyti papildomi pagrindai siekiant pagrįsti skundą, kuris turi būti paduotas per 30 dienų.
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
Acquedotto Pugliese
yra viešoji įmonė, visiškai kontroliuojama vienintelio jos akcininko
Regione Puglia
(Apulijos regionas). Ji užtikrina vandentiekio ir nuotekų tinklų valdymą ir bendrą vandens paskirstymo paslaugų valdymą Apulijos regione ir kai kuriose kaimyninių regionų vietovėse. Pagal Įstatyminio dekreto Nr. 163/2006 VI-C priedą
Acquedotto Pugliese
yra perkantysis subjektas geriamojo vandens gavybos, perdavimo ir paskirstymo sektoriuose, kuriam tenka pareiga laikytis Direktyvą 2004/17 į nacionalinę teisę perkeliančių teisės aktų.
2011 m. kovo 15 d.
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
paskelbusi skelbimą apie pirkimą
Acquedotto Pugliese
paskelbė atvirą konkursą dėl nuotekų tvarkymo paslaugų, geriamojo vandens tiekimo ir nuotekų šalinimo tinklų nuolatinės ir avarinės techninės priežiūros darbų, taip pat vandentiekio vamzdžių pajungimo ir montavimo atitinkamoje teritorijos dalyje esančiose vietovėse darbų pirkimo sutarties sudarymo ketveriems metams, taikant mažiausios kainos kriterijų; bazinė sutarties vertė –17615739,07 euro.
Po 2011 m. gegužės 17 ir 30 d. viešųjų susirinkimų nustatyta, kad geriausią pasiūlymą pateikė ir pirmą vietą užėmė laikinasis įmonių susivienijimas, kurio pagrindinė įmonė buvo
Cooperativa Giovanni XXIII
. Antroji vieta atiteko laikinajam įmonių susivienijimui, kurio pagrindinė įmonė –
Tundo srl
(toliau –
Tundo
), o trečioji – laikinajam įmonių susivienijimui, kurio pagrindinė įmonė –
Idrodinamica
. Taigi 2011 m. birželio 7 d. sprendimu perkantysis subjektas galutinai nusprendė sudaryti viešojo pirkimo sutartį su laikinuoju įmonių susivienijimu, kuriam vadovavo
Cooperativa Giovanni XXIII
. Apie šį sprendimą pranešta 2011 m. liepos 6 d.
Sprendime taip pat numatyta, kad, kol bus sudaryta sutartis, leidžiama iš anksto pradėti vykdyti sutartį; kad galutinis sprendimas sudaryti sutartį įsigalios tik patikrinus, jog kiekviena laimėjusio susivienijimo įmonė dalyvė ir kiekviena antrą vietą užėmusio įmonių susivienijimo dalyvė atitinka bendruosius ir specialiuosius reikalavimus; ir kad apie sprendimą sudaryti sutartį bus pranešta visiems viešojo pirkimo procedūros dalyviams.
Laukdamas, kol bus sudaryta sutartis, laimėjęs susivienijimas, per tą laiką sudarytas 2011 m. spalio 4 d. notaro patvirtintu aktu, 2012 m. vasario 28 d. raštu perkančiajam subjektui pranešė, kad viena įmonė dalyvė pasitraukė iš susivienijimo, tačiau kartu pažymėjo savo ketinimus tęsti sutartį, ir kad, nepaisant mažesnės sudėties, susivienijimas, kurį nuo šiol sudarė vadovaujanti įmonė ir kitos dvi įmonės, gali tenkinti skelbime apie pirkimą išvardytus techninius ir ekonominius reikalavimus.
2012 m. kovo 28 d. sprendimu
Acquedotto Pugliese
pripažino šį pasitraukimą leistinu. 2012 m. balandžio 17 d. buvo pasirašyta sutartis su naujos – mažesnės – sudėties laikinuoju įmonių susivienijimu, kuriam vadovavo
Cooperativa Giovanni XXIII
.
Idrodinamica
apskundė aptariamo viešojo pirkimo procedūros aktus paduodama skundą; apie jį pranešta 2012 m. gegužės 17 d. ir jame konkrečiai reikalauta panaikinti 2012 m. kovo 28 d. sprendimą, kuriuo leista pakeisti laimėjusio susivienijimo sudėtį, 2012 m. balandžio 17 d. sudarytą sutartį ir 2011 m. birželio 7 d. galutinį sprendimą dėl sutarties sudarymo. Ji nurodė, kad ši procedūra neteisėta, nes, pirma, perkantysis subjektas leido pakeisti laimėjusio laikinojo įmonių susivienijimo sudėtį ir, antra, šis subjektas iš konkurso nepašalino antrąją vietą užėmusio laikinojo įmonių susivienijimo, kuriam vadovavo
Tundo
, nors vienos šiame susivienijime dalyvaujančios įmonės teisėtas atstovas padarė melagingą pareiškimą, jog nėra buvęs nuteistas.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad pagal nacionalinę teisę ir teismų praktiką
Idrodinamica
skundas turėtų būti pripažintas nepriimtinu, nes pateiktas gerokai vėliau, nei baigėsi 30 dienų naikinamasis terminas, skaičiuojamas nuo pranešimo apie galutinį sprendimą sudaryti pagrindinėje byloje nagrinėjamą sutartį. Vis dėlto Sprendimo
Uniplex

(UK)
(C‑406/08,
EU:C:2010:45
) 40 punkte Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad viešojo pirkimo sutarčių peržiūros procedūrą reglamentuojančiomis teisės normomis siekiamas spartumo tikslas neleidžia valstybėms narėms nepaisyti veiksmingos teisminės gynybos principo, pagal kurį dėl nacionalinių naikinamųjų terminų taikymo tvarkos asmenims neturi tapti neįmanoma ar pernelyg sudėtinga pasinaudoti Sąjungos teisės jiems suteiktomis teisėmis.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar nagrinėjamos nacionalinės teisės normos yra suderinamos su šiuo veiksmingumo principu, nes pranešime apie galutinį sprendimą sudaryti sutartį pateiktos informacijos ne visuomet pakanka, kad atmesti kandidatai ir dalyviai sužinotų apie dokumentus ir reikšmingas faktines aplinkybes ir galėtų apsispręsti paduoti skundą, ypač tuo atveju, kai tariamas procedūros normų pažeidimas padaromas po to, kai formaliai priimamas galutinis sprendimas sudaryti sutartį.
Be to, procesinė norma, pagal kurią suinteresuotieji asmenys turi apskųsti sprendimą sudaryti sutartį per 30 dienų naikinamąjį terminą, nepažeidžiant galimybės pateikti papildomų motyvų dėl vėliau priimtų aktų ar susiklosčiusių aplinkybių, atrodo, prieštarauja veiksmingos teisminės gynybos principui, nes tiek paduodamas skundą, tiek pateikdamas papildomus motyvus pareiškėjas turi sumokėti užmokestį advokatui ir šalių paskirtiems ekspertams bei žyminį mokestį.
Taigi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar atitinkamos Sąjungos teisės normos gali būti aiškinamos taip, kad naikinamasis skundo padavimo terminas pradedamas skaičiuoti nuo tos dienos, kai pareiškėjas sužinojo ar galėjo sužinoti, jeigu būtų elgęsis pakankamai rūpestingai, apie padarytą pažeidimą, o ne nuo datos, kai pranešama apie galutinį sprendimą sudaryti sutartį.
Atsižvelgdamas į tai,
Tribunale amministrativo regionale per la Puglia
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokius prejudicinius klausimus:
„1.
Ar Direktyvos [92/13] 1, 2a ir 2f straipsniai turi būti aiškinami taip, kad skundo, kuriame prašoma pripažinti viešojo pirkimo sutarčių sudarymą reglamentuojančių teisės aktų pažeidimą, padavimo terminas pradedamas skaičiuoti nuo tos dienos, kai pareiškėjas sužinojo ar turėjo sužinoti, jeigu būtų elgęsis pakankamai rūpestingai, apie padarytą pažeidimą?
2.
Ar Direktyvos [92/13] 1, 2a ir 2f straipsniais draudžiamos tokios procesinės teisės nuostatos arba aiškinamoji praktika, kaip antai nurodytos pagrindinėje byloje, pagal kurias teismui leidžiama paskelbti nepriimtinu skundą, kuriuo prašoma pripažinti viešojo pirkimo sutarčių sudarymą reglamentuojančių teisės aktų pažeidimą, kai pareiškėjas dėl perkančiojo subjekto veiksmų apie pažeidimą sužinojo po to, kai jam oficialiai buvo pranešta esminė su galutiniu sprendimu sudaryti sutartį susijusi informacija?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl priimtinumo
Cooperativa Giovanni XXIII
ir Italijos vyriausybė reiškia abejones dėl klausimų priimtinumo, nes, be kita ko,
Idrodinamica
reikalavimus pateikė dėl perkančiojo subjekto akto, kuriuo leista pakeisti laimėjusio susivienijimo sudėtį, ir nė vieno reikalavimo dėl galutinio sprendimo sudaryti sutartį.
Todėl galimas šio akto panaikinimas lemtų tik su laimėjusiu mažesnės sudėties susivienijimu sudarytos sutarties išnykimą, tačiau ne jo, kaip laimėjusio dalyvio, statuso netekimą. Taigi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pateikti klausimai neturi konkrečios sąsajos su pagrindinės bylos dalyku.
Reikia priminti, kad pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką nacionalinio teismo pateiktiems klausimams dėl Sąjungos teisės aiškinimo, atsižvelgiant į jo paties nurodytas faktines aplinkybes ir teisinius pagrindus, kurių Teisingumo Teismas neprivalo tikrinti, taikoma reikšmingumo prezumpcija. Teisingumo Teismas gali atsisakyti priimti sprendimą dėl nacionalinio teismo pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą, tik kai akivaizdu, jog prašomas Sąjungos teisės išaiškinimas visiškai nesusijęs su pagrindinės bylos faktais ar dalyku, kai problema hipotetinė arba kai Teisingumo Teismui nežinomos faktinės aplinkybės ar teisiniai pagrindai, būtini, kad galėtų naudingai atsakyti į jam pateiktus klausimus (Sprendimo
Fish Legal ir Shirley
, C‑279/12,
EU:C:2013:853
, 30 punktas ir jame nurodyta teismo praktika).
Šioje byloje taip nėra, o
Cooperativa Giovanni XXIII
ir Italijos vyriausybės išreikštos abejonės dėl klausimų priimtinumo yra nepagrįstos. Iš tiesų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas prašo išaiškinti atitinkamas direktyvos 92/13 nuostatas, kad galėtų įvertinti
Idrodinamica
paduoto skundo priimtinumą. Kaip matyti iš Teisingumo Teismui pateiktos bylos medžiagos, šiuo skundu iš esmės prašoma, pirma, panaikinti perkančiojo subjekto sprendimą, kuriuo leista pakeisti laimėjusio susivienijimo sudėtį, ir, antra, pripažinti neteisėta tai, kad šis subjektas iš konkurso nepašalino prieš
Idrodinamica
esančio konkurento.
Konstatuotina, kad jeigu būtų pritarta pirmajam
Idrodinamica
nurodytam kaltinimui pagrindinėje byloje, kuris iš esmės pagrįstas tuo, jog perkantysis subjektas neteisėtai leido sumažinti laimėjusį laikinąjį įmonių susivienijimą sudarančių įmonių skaičių, sprendimas sudaryti sutartį su laimėjusiu susivienijimu galėtų būti panaikintas. Jeigu būtų pritarta ir antrajam kaltinimui, jog perkantysis subjektas turėjo iš konkurso pašalinti antrąją vietą užėmusį laikinąjį įmonių susivienijimą
Tundo
dėl to, kad vienos šiame susivienijime dalyvaujančios įmonės teisėtas atstovas padarė melagingą pareiškimą, tikimybė, jog su
Idrodinamica
būtų sudaryta pagrindinėje byloje nagrinėjama sutartis, labai padidėtų. Vadinasi,
Idrodinamica
pagrįstai gali būti laikoma asmeniu, „kuris yra arba buvo suinteresuotas gauti konkrečią sutartį ir kuriam dėl tariamo pažeidimo buvo padaryta žala ar kilusi tokios žalos rizika“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 92/13 1 straipsnio 3 dalį.
Todėl pateikti klausimai yra priimtini.
Dėl esmės
Šiais klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar ieškinio dėl sprendimo sudaryti sutartį panaikinimo pareiškimo terminas turi būti pradedamas skaičiuoti iš naujo tuo atveju, kai, pasibaigus apskundimo terminui, perkantysis subjektas priėmė sprendimą, galintį turėti įtakos minėto sprendimo sudaryti sutartį teisėtumui. Jis taip pat klausia, ar tokiu atveju, sužinojęs apie ankstesnes už patį sprendimą sudaryti sutartį aplinkybes, galėjusias turėti įtakos nagrinėjamos sutarties sudarymo procedūros teisėtumui, dalyvis gali pareikšti ieškinį dėl sprendimo sudaryti sutartį panaikinimo.
Direktyva 2007/66 padarytas Direktyvos 92/13 pakeitimas ir Direktyvos 2004/17 49 straipsnis labai prisidėjo prie to, kad dalyvis, su kuriuo sutarties nuspręsta nesudaryti, būtų informuotas apie šios sutarties sudarymo procedūros rezultatus ir juos pagrindžiančias priežastis. Remdamasis Direktyvos 2004/17 49 straipsnio 2 dalimi dalyvis gali prašyti pateikti jam išsamią informaciją.
Teisinio saugumo principu reikalaujama, kad taip gauta informacija ar informacija, kuri galėjo būti taip gauta, dalyvis nebegalėtų remtis kaip pagrindu pareikšti ieškinį praėjus nacionalinėje teisėje numatytam terminui.
Tačiau pagrindinėje byloje sprendimas leisti pakeisti laimėjusio susivienijimo sudėtį yra susijęs su aplinkybėmis, atsiradusiomis po sprendimo sudaryti sutartį ir pasibaigus nacionalinėje teisėje numatytam 30 dienų apskundimo terminui. Todėl sužinoti apie šias aplinkybes nebuvo galima nei iš pranešimo apie sprendimą sudaryti sutartį ir apie šio sprendimo motyvus, nei iš atsakymo į galimą dalyvio prašymą perkančiajam subjektui pateikti papildomos informacijos.
Remiantis Teisingumo Teismo praktika, veiksmingi teisių gynimo būdai viešųjų pirkimų nuostatų pažeidimo atveju gali būti užtikrinti, tik jei numatyti apskundimo terminai bus skaičiuojami nuo datos, kai pareiškėjas sužinojo arba turėjo sužinoti apie tariamą minėtų nuostatų pažeidimą (šiuo klausimu žr. Sprendimo
Uniplex (UK)
,
EU:C:2010:45
, 32 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Be to, iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad sprendimas leisti pakeisti laimėjusio susivienijimo sudėtį, galintis turėti įtakos minėto sprendimo sudaryti sutartį teisėtumui, buvo priimtas dar prieš perkančiajam subjektui sudarant sutartį su šiuo susivienijimu. Tokiomis aplinkybėmis negalima manyti, kad pagal teisinio saugumo principą draudžiama atnaujinti 30 dienų apskundimo terminą ieškiniui dėl sprendimo sudaryti sutartį panaikinimo.
Šiuo atžvilgiu reikia manyti, kad sprendimas leisti pakeisti laimėjusio susivienijimo sudėtį reiškia sprendimo sudaryti sutartį pakeitimą, kuris gali būti laikomas esminiu, jeigu, atsižvelgiant į atitinkamos pirkimo procedūros ypatumus, jis yra susijęs su viena iš esminių sąlygų, lėmusių sprendimo sudaryti sutartį priėmimą. Tokiu atveju reikėtų imtis visų nacionalinėje teisėje numatytų atitinkamų priemonių procedūros skaidrumui atkurti, įskaitant ir galimybę surengti naują sutarties sudarymo procedūrą (pagal analogiją žr. Sprendimo
Wall
, C‑91/08,
EU:C:2010:182
, 38, 39, 42 ir 43 punktus).
Be to, reikia pažymėti, kad galimybė, kaip numatytoji Įstatyminio dekreto Nr. 104/2010 43 straipsnyje, per pirminio skundo, paduoto per nustatytus terminus dėl sprendimo sudaryti sutartį, nagrinėjimo procedūrą pateikti „naujus pagrindus“ ne visuomet yra tinkama veiksmingos teisminės gynybos alternatyva. Esant tokiai situacijai, kaip susiklosčiusioji pagrindinėje byloje, dalyviai būtų priversti abstrakčiai ginčyti sprendimą sudaryti sutartį, nežinodami šioje stadijoje šį skundą pagrindžiančių motyvų.
Todėl nacionalinėje teisėje numatytas 30 dienų sprendimo sudaryti sutartį apskundimo terminas turi būti pradedamas skaičiuoti iš naujo, kad būtų galima patikrinti, ar perkančiojo subjekto sprendimas leisti pakeisti laimėjusio susivienijimo sudėtį, kuris gali turėti įtakos sprendimo sudaryti sutartį teisėtumui, yra teisėtas. Šis terminas turi būti pradedamas skaičiuoti nuo datos, kai dalyvis gavo pranešimą arba sužinojo apie sprendimą leisti pakeisti laimėjusio susivienijimo sudėtį.
Kiek tai susiję su
Idrodinamica
kaltinimu, jog iš konkurso nepašalintas antrąją vietą užėmęs susivienijimas dėl vienos iš šiame susivienijime dalyvaujančių įmonių teisėto atstovo melagingo pareiškimo, konstatuotina, kad šis tariamas pažeidimas turėjo būti padarytas prieš priimant sprendimą sudaryti sutartį.
Tokiomis aplinkybėmis reikia konstatuoti, kad remdamasis jam pagal Direktyvos 92/13 2a straipsnį ir Direktyvos 2004/17 49 straipsnį pranešta informacija ir informacija, kurią jis būtų gavęs, jei būtų elgęsis pakankamai rūpestingai, dalyvis galėjo apskųsti galimus Sąjungos teisės viešųjų pirkimų srityje pažeidimus, todėl nėra pagrindo atnaujinti nacionalinėje teisėje numatyto apskundimo termino.
Pažymėtina, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamu atveju, jeigu būtų panaikintas sprendimas sudaryti sutartį su konkurse pirmąją vietą užėmusiu susivienijimu, dėl naujo sprendimo sudaryti sutartį su kitu dalyviu gali būti pareikštas kitas ieškinys dėl panaikinimo per nacionalinėje teisėje nustatytą terminą.
Todėl vadovaujantis teisinio saugumo principu reikia manyti, kad tuo atveju, kai tariami pažeidimai padaryti iki sprendimo sudaryti sutartį, ieškinį dėl šio sprendimo panaikinimo dalyvis gali pareikšti tik per nacionalinėje teisėje specialiai tuo tikslu numatytą terminą, nebent nacionalinėje teisėje būtų aiški nuostata, garantuojanti tokią apskundimo teisę pagal Sąjungos teisę.
Kita vertus, ieškinį dėl žalos atlyginimo dalyvis gali pareikšti per nacionalinėje teisėje tuo tikslu numatytą bendrąjį senaties terminą.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pateiktus klausimus reikia atsakyti, kad Direktyvos 92/13 1 straipsnio 1 ir 3 dalys bei 2a straipsnio 2 dalies paskutinė pastraipa turi būti aiškinamos taip, kad ieškinio dėl sprendimo sudaryti sutartį panaikinimo pareiškimo terminas turi būti pradedamas skaičiuoti iš naujo, jeigu priėmus sprendimą sudaryti sutartį, tačiau sutarties dar nepasirašius, priimamas naujas perkančiojo subjekto sprendimas, galintis turėti įtakos minėto sprendimo sudaryti sutartį teisėtumui. Šis terminas pradedamas skaičiuoti nuo pranešimo dalyviams apie vėlesnį sprendimą arba, jeigu tokio pranešimo nebuvo, nuo to momento, kai šie apie jį sužino.
Tuo atveju, kai praėjus nacionalinės teisės aktuose numatytam apskundimo terminui dalyvis sužino apie iki sprendimo sudaryti sutartį tariamai padarytą pažeidimą, galimybė apskųsti šį sprendimą jam užtikrinama tik per šį terminą, nebent nacionalinėje teisėje būtų aiški nuostata, garantuojanti tokią teisę pagal Sąjungos teisę.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija) nusprendžia:

1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyvos 92/13/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių Bendrijos taisyklių taikymą viešųjų pirkimų tvarkai vandens, energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuose, suderinimo, su pakeitimais, padarytais 2007 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/66/EB, 1 straipsnio 1 ir 3 dalys bei 2a straipsnio 2 dalies paskutinė pastraipa turi būti aiškinamos taip, kad ieškinio dėl sprendimo sudaryti sutartį panaikinimo pareiškimo terminas turi būti pradedamas skaičiuoti iš naujo, jeigu priėmus sprendimą sudaryti sutartį, tačiau sutarties dar nepasirašius, priimamas naujas perkančiojo subjekto sprendimas, galintis turėti įtakos minėto sprendimo sudaryti sutartį teisėtumui. Šis terminas pradedamas skaičiuoti nuo pranešimo dalyviams apie vėlesnį sprendimą arba, jeigu tokio pranešimo nebuvo, nuo to momento, kai šie apie jį sužino.

Tuo atveju, kai praėjus nacionalinės teisės aktuose numatytam apskundimo terminui dalyvis sužino apie iki sprendimo sudaryti sutartį tariamai padarytą pažeidimą, galimybė apskųsti šį sprendimą jam užtikrinama tik per šį terminą, nebent nacionalinėje teisėje būtų aiški nuostata, garantuojanti tokią teisę pagal Sąjungos teisę.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: italų.