CELEX: 62011CJ0188
Poľnohospodárstvo
Európsky poľnohospodársky usmerňovací a záručný fond
Nariadenia (ES) č. 1257/1999 a 817/2004
Podpora agroenvironmentálnych metód výroby
Kontroly
Príjemca poľnohospodárskej pomoci
Zabránenie vykonaniu kontroly na mieste
Vnútroštátna právna úprava vyžadujúca vrátenie všetkých podpôr vyplatených za viaceré roky
Zlučiteľnosť

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu nariadenia Rady (ES) č. 1257/1999 zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a ktorým sa menia a rušia niektoré nariadenia (
Ú. v. ES L 160, s. 80
; Mim. vyd. 03/025, s. 391), v spojení s nariadením Komisie (ES) č. 817/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia č. 1257/1999 (
Ú. v. EÚ L 153, s. 30
; Mim. vyd. 03/046, s. 87).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi poľnohospodárom pánom Hehenberger a Rakúskou republikou vo veci vrátenia agroenvironmentálnej pomoci, ktorú mu rakúske orgány priznali na viaceré roky na základe nariadenia č. 1257/1999.
Právny rámec
Právo Únie
V kapitole VI pod názvom „Agroenvironmentálne opatrenia“ článok 22 nariadenia č. 1257/1999 stanovuje:
„Podpora pre metódy poľnohospodárskej výroby vypracované na ochranu životného prostredia a zachovanie vidieka (agroenviro[n]mentálne opatrenia) prispeje k dosiahnutiu cieľov politiky spoločenstva týkajúcich sa poľnohospodárstva a životného prostredia.
Takáto pomoc bude podporovať:
—
spôsoby využitia poľnohospodárskej pôdy, ktoré sú vzájomne zlučiteľné s ochranou a zlepšením životného prostredia, krajiny a jej charakteristických znakov, prírodných zdrojov, pôdy a genetickej rozmanitosti,
—
environmentálne priaznivé rozširovanie poľnohospodárstva a prevádzku pasienkových systémov s nízkou intenzitou,
—
ochranu ohrozených poľnohospodárskych prostredí s vysokou prírodnou hodnotou,
—
zachovávanie krajiny a historických čŕt poľnohospodárskej pôdy,
—
využitie environmentálneho plánovania pri poľnohospodárskych postupoch.“
Článok 23 tohto nariadenia stanovuje:
„1.   Podpora sa poskytne poľnohospodárom, ktorí prijmú agroenvironmentálne záväzky aspoň na päť rokov. Kde je to potrebné, určí sa dlhšie obdobie pre konkrétne druhy záväzkov s ohľadom na ich dosah na životné prostredie.
2.   Agroenvironmentálne záväzky si budú vyžadovať viac ako len použitie zvyčajného dobrého poľnohospodárskeho postupu.
Budú zabezpečovať služby, ktoré nie sú obsiahnuté v ostatných podporných opatreniach, ako je podpora trhu alebo vyrovnávacie príspevky.“
Článok 24 uvedeného nariadenia znie:
„1.   Podpora súvisiaca s agroenvironmentálnym záväzkom sa bude poskytovať každoročne a vypočíta sa na základe:
—
ušlého príjmu,
—
dodatočných nákladov vyplývajúcich z daného záväzku a
—
potreby poskytnúť podnet.
Pri vypočítavaní úrovne každoročnej podpory sa môžu brať do úvahy aj náklady na akékoľvek nevýnosné investičné práce potrebné na splnenie záväzku.
2.   Maximálne sumy nárokovateľné z podpory spoločenstva za rok sú stanovené v prílohe. Tieto sumy budú vychádzať z tej časti usadlosti, ktorej sa týkajú agroenvironmentálne záväzky.“
V kapitole II oddiele 6 nazvanom „Žiadosti, kontroly a penále“ nariadenia č. 817/2004 článok 67 stanovuje:
„1.   Prvotné žiadosti o zapojenie sa do schémy a následné žiadosti o platbu sa skontrolujú spôsobom, ktorý zabezpečí efektívne overenie súladu s podmienkami poskytnutia podpory.
Členské štáty stanovia vhodné metódy a prostriedky na overenie každého podporného opatrenia, ako aj osôb, ktoré budú predmetom kontrol.
Ak je to vhodné, členské štáty využijú integrovaný administratívny a kontrolný systém zavedený nariadením (ES) č. 1782/2003.
2.   Overovanie pozostáva z administratívnych kontrol a z kontrol na mieste.“
Podľa článku 69 nariadenia č. 817/2004:
„Kontroly na mieste sa vykonajú v súlade s hlavou III nariadenia (ES) č. 2419/2001. Musia sa týkať minimálne 5 % užívateľov ročne a všetkých rôznych typov opatrení na rozvoj vidieka stanovených v programových dokumentoch. …
Kontroly na mieste musia byť rozložené počas celého roka na základe analýzy rizík zahrnutých v každom opatrení rozvoja vidieka. Pokiaľ sa jedná o opatrenia na podporu investícií podľa kapitol I, VII, VIII a IX hlavy II nariadenia (ES) č. 1257/1999, členské štáty môžu stanoviť, aby sa kontroly na mieste týkali iba tých projektov, ktoré sa nachádzajú v štádiu dokončovania.
Kontroly sa musia týkať všetkých záväzkov a povinností užívateľa, ktoré sa dajú skontrolovať počas návštev.“
Článok 71 ods. 2 nariadenia č. 817/2004 znie:
„V prípade nenáležitej platby sa na užívateľa v rámci opatrenia na rozvoj vidieka vzťahuje povinnosť vrátiť dotknutú čiastku v súlade s článkom 49 nariadenia (ES) č. 2419/2001.“
Článok 73 nariadenia č. 817/2004 stanovuje:
„Členské štáty stanovia pravidlá o penále uplatniteľné v prípade porušenia ustanovení tohto nariadenia a vykonajú všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie ich vykonania. Ustanovené penále musia byť efektívne, primerané a odrádzajúce.“
V hlave III nazvanej „Kontroly“ nariadenia Komisie (ES) č. 2419/2001 z 11. decembra 2001 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci spoločenstva, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92 (
Ú. v. ES L 327, s. 11
; Mim. vyd. 03/034, s. 308) článok 17 uvádza:
„1.   Kontroly na mieste sú neoznamované. Avšak za predpokladu, že účel kontroly nie je ohrozený, môže byť dané oznámenie vopred obmedzené na striktné potrebné minimum. Takéto oznámenie nesmie, s výnimkou riadne odôvodnených prípadov, prekročiť 48 hodín.
2.   Kde je [to] primerané, kontroly na mieste, stanovené v tomto nariadení, ako aj akékoľvek iné kontroly, stanovené v pravidlách spoločenstva, sú uskutočnené v tom istom čase.
3.   Príslušná žiadosť alebo žiadosti sú odmietnuté, ak farmár alebo jeho predstaviteľ zabránia, aby bola uskutočnená kontrola na mieste.“
Toto nariadenie č. 2419/2001 bolo zrušené nariadením Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (
Ú. v. EÚ L 141, s. 18
; Mim. vyd. 03/044, s. 243). V zmysle nariadenia č. 796/2004 sa toto nariadenie uplatňuje na žiadosti o podporu týkajúce sa hospodárskych rokov alebo prémiových období začínajúcich od 1. januára 2005, pričom odkazy na nariadenie č. 2419/2001 sa chápu ako odkazy na uvedené nariadenie č. 796/2004.
Článok 23 ods. 2 nariadenia č. 796/2004, ktorý nahradil článok 17 ods. 3 nariadenia č. 2419/2001, znie:
„Príslušná žiadosť o podporu sa odmietne [Príslušné žiadosti o podporu sa zamietnu –
neoficiálny preklad
], ak poľnohospodár alebo jeho zástupca zabránia, aby sa uskutočnila kontrola na mieste.“
Vnútroštátna právna úprava
V súlade s nariadením č. 1257/1999 príslušné rakúske ministerstvo prijalo osobitnú smernicu týkajúcu sa rakúskeho podporného programu určeného pre extenzívne poľnohospodárstvo, zlučiteľnej s požiadavkami ochrany životného prostredia, ako aj zachovania prirodzeného prostredia (ÖPUL 2000) (ďalej len „ÖPUL 2000“). ÖPUL 2000 obsahuje určité množstvo agroenvironmentálnych opatrení v zmysle tohto nariadenia, ktoré si má zvoliť príjemca pri svojej prvej žiadosti o podporu a ktorých uplatňovanie z jeho strany na celom území Rakúska mu umožňuje získať podporu v závislosti od veľkosti plochy spolufinancovanú Európskou úniou.
ÖPUL 2000, ktorý obsahuje viaceré prílohy, sa skladá zo všeobecnej časti, ktorá sa týka predovšetkým spoločných podmienok poskytnutia rôznych oblastí programu, vyplatenia pomoci a systému kontroly a vrátenia v prípade nedodržania podmienok na jej poskytnutie, ako aj časti venovanej osobitným podmienkam poskytnutia pomoci. ÖPUL 2000 nemá v rakúskom práve silu abstraktných a všeobecných noriem, ale zohľadňuje sa pri uzatváraní zmlúv na základe ustanovení, ktoré majú zmluvnú povahu.
Konkrétne bod 1.4.4 ÖPUL 2000, ktorý vychádza z článku 23 nariadenia (ES) č. 1257/99, stanovuje, že na základe prvej žiadosti podanej žiadateľom vzniká, pokiaľ ide o požadované opatrenie, záväzok počas piatich rokov poľnohospodársky využívať zahrnuté plochy alebo sa o ne starať v súlade s podmienkami oprávnenosti, ako aj spĺňať v tomto období všetky ostatné podmienky oprávnenosti.
Bod 1.9 ÖPUL 2000 zavádza systém kontroly, ktorý oprávňuje kontrolné orgány vstupovať na všetky využívané plochy a ukladá žiadateľovi o pomoc povinnosť umožniť vykonanie stanovených kontrolných opatrení.
Podľa bodu 1.10.1 ÖPUL 2000 je žiadateľ o podporu povinný vrátiť poskytnutú pomoc alebo prípadne mu zaniká právo na vyplatenie priznanej, ale ešte nevyplatenej pomoci, ak neboli dodržané stanovené povinnosti, splnené podmienky uvedené v ÖPUL 2000 alebo vo vyhlásení o záväzku, alebo ak žiadateľ nepovolil kontrolným orgánom prístup na všetky využívané plochy. Tento bod tiež stanovuje povinnosť vrátiť pomoc, ktorá bola poskytnutá v období plnenia záväzkov, ak nebol dodržaný záväzok týkajúci sa päťročného obdobia.
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
Pán Hehenberger na základe žiadosti z 11. septembra 2000 prvýkrát požiadal od rakúskej platobnej agentúry, ktorá koná v mene a na účet Rakúskej republiky, priznanie agroenvironmentálnej pomoci podľa ÖPUL 2000.
V rámci tejto žiadosti pán Hehenberger podpísal vyhlásenie o záväzku, v ktorom sa v súlade s bodom 1.4.4 ÖPUL 2000 zaviazal počas piatich rokov od 1. januára 2001 uplatňovať určité agroenvironmentálne opatrenia stanovené v ÖPUL 2000. Pri podpise tohto vyhlásenia o záväzku, ktoré výslovne odkazovalo na ÖPUL 2000, sa pán Hehenberger rovnako zaviazal dodržiavať ÖPUL 2000, ktorý tak tvorí neoddeliteľnú súčasť každej zmluvy o pomoci uzavretej s touto agentúrou. Následne bol tento päťročný záväzok predĺžený o jeden rok až do 31. decembra 2006.
Na základe uvedeného záväzku a žiadostí o vyplatenie podpory, ktoré pán Hehenberger každoročne podával, rakúska platobná agentúra vyplatila príslušné agroenvironmentálne pomoci za roky 2001 až 2005. Pokiaľ ide o pomoc za rok 2005, žiadosť pre daný rok bola podaná 22. apríla 2005.
Dňa 12. septembra 2005 chceli príslušné kontrolné orgány pristúpiť k výmeru zahrnutých plôch v rámci kontroly na mieste podľa bodu 1.9 ÖPUL 2000. Pán Hehenberger však odmietol prístup na svoje plochy, čím znemožnil vykonanie tejto kontroly.
Listom z 9. októbra 2006 rakúska platobná agentúra oznámila pánovi Hehenberger, že agroenvironmentálne podpory podľa ÖPUL 2000 za rok 2006 mu nebudú vyplatené, pretože vyplatenie tejto pomoci na ďalší rok predpokladá dodržanie päťročného záväzku vyplývajúceho z ÖPUL 2000.
Listom z 27. februára 2007 rakúska platobná agentúra vytkla pánovi Hehenberger, že 12. septembra 2005 znemožnil vykonanie kontroly na mieste. Táto agentúra preto v súlade s bodom 1.10 ÖPUL 2000 požiadala o vrátenie celej výšky pomoci, ktorá mu bola vyplatená na základe ÖPUL 2000 za roky 2001 až 2005, pričom ide o obdobie, v rámci ktorého sa vopred zaviazal plniť záväzok.
V nadväznosti na to pán Hehenberger spochybnil toto vrátenie a podal žalobu na Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien. V podstate tvrdí, že sankcia spočívajúca v povinnosti vrátiť pomoc poskytnutú počas viacerých rokov je neprimeraná. Rakúska republika navrhuje zamietnutie tejto žaloby.
Podľa vnútroštátneho súdu je nesporné, že pán Hehenberger odmietol prístup na zahrnuté plochy, čím zabránil vykonaniu kontroly na mieste. Domnieva sa preto, že uvedená žaloba by mala byť vzhľadom na ÖPUL 2000 a zmluvy o pomoci uzavreté na jeho základe medzi účastníkmi sporu vo veci samej zamietnutá, lebo Rakúska republika bola za okolností prejednávanej veci oprávnená požadovať toto vrátenie.
Uvedený súd má však pochybnosti týkajúce sa výkladu nariadenia č. 1257/1999 v spojení s nariadením č. 817/2004. Konkrétne sa uvedený súd pýta, či je mimoriadne prísna sankcia stanovená v bode 1.10 ÖPUL 2000 v súlade s cieľmi nariadenia č. 1257/1999, ktoré sú v podstate zamerané na zachovanie poľnohospodárskych plôch, ochranu vidieka a jeho riadne využívanie.
Za týchto podmienok Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Bráni nariadenie… č. 1257/1999… v spojení s nariadením… č. 817/2004… pravidlám prijatým poskytovateľom pomoci, podľa ktorých musí príjemca pomoci, ak dôjde k zmareniu vykonania kontroly na mieste (meranie plochy), vrátiť celú sumu podpory poskytnutej v rámci agroenvironmentálneho opatrenia počas obdobia, v ktorom sa zaviazal na plnenie záväzkov, aj keď táto pomoc už bola poskytnutá a vyplatená za niekoľko rokov?“
O prejudiciálnej otázke
Vnútroštátny súd sa svojou otázkou v podstate pýta, či nariadenie č. 1257/1999 v spojení s nariadením č. 817/2004 bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej ak poľnohospodár, ktorý je príjemcom pomoci, zabráni vykonaniu kontroly dotknutých plôch na mieste, musí sa vrátiť celá pomoc, ktorá mu bola poskytnutá v rámci agroenvironmentálneho opatrenia počas obdobia, v ktorom sa zaviazal na plnenie záväzkov, aj keď táto pomoc už bola za niektoré roky vyplatená.
Najprv treba uviesť, že ani nariadenie č. 1257/1999, ani nariadenie č. 817/2004 výslovne neobsahujú ustanovenie, ktoré bráni takejto vnútroštátnej právnej úprave.
Články 22 až 24 nariadenia č. 1257/1999 stanovujú všeobecné podmienky poskytovania podpory pre metódy poľnohospodárskej výroby vypracované najmä na účely ochrany životného prostredia. Z týchto ustanovení vyplýva, že agroenvironmentálne opatrenia sa vyznačujú prijatím päťročného záväzku zo strany dotknutých poľnohospodárov spočívajúceho v uplatňovaní poľnohospodárstva rešpektujúceho životné prostredie. Ako protiplnenie za agroenvironmentálne záväzky vzťahujúce sa na obdobie aspoň piatich rokov štáty každoročne poskytujú pomoc v závislosti od ušlého príjmu alebo dodatočných z toho vyplývajúcich nákladov (pozri rozsudok zo 4. júna 2009, JK Otsa Talu,
C-241/07, Zb. s. I-4323
, bod 36).
Pokiaľ ide o systém viacročnej kontroly tejto podpory týkajúcej sa agroenvironmentálnych metód výroby, článok 67 nariadenia č. 817/2004 stanovuje, že kontroly prvotných žiadostí o zapojenie sa do schémy, ako aj a následných žiadostí o platbu sa musia uskutočniť spôsobom, ktorý zabezpečí účinné overenie súladu s podmienkami vyžadovanými na poskytnutie podpory. Článok 69 tohto nariadenia navyše spresňuje, že kontroly na mieste sa týkajú všetkých záväzkov a povinností prijímateľa, ktoré sa dajú skontrolovať v okamihu návštevy.
Tento článok 69 okrem toho zdôrazňuje, že tieto kontroly na mieste sa vykonávajú v súlade s hlavou III nariadenia (ES) č. 2419/2001. V tejto hlave pod názvom „Kontroly“ článok 17 ods. 3, ktorý bol nahradený článkom 23 ods. 2 nariadenia č. 796/2004, ktorého normatívny obsah v podstate zodpovedá normatívnemu obsahu uvedeného článku 17 ods. 3, spresňuje právne dôsledky súvisiace so skutkovými okolnosťami prekážok pre vykonanie kontrol na mieste. Tieto ustanovenia výslovne uvádzajú, že príslušné žiadosti sa zamietnu, ak poľnohospodár alebo jeho zástupca zabránia vykonaniu kontroly na mieste.
V tejto súvislosti treba uviesť, že Súdny dvor mal vo svojom rozsudku zo 16. júna 2011, Omejc (
C-536/09, Zb. s. I-5367
), príležitosť podať výklad článku 23 ods. 2 nariadenia č. 796/2004. V bode 27 tohto rozsudku Súdny dvor zdôraznil dôležitosť týchto kontrol a uviedol, že zmarenie ich výkonu musí mať vážne právne dôsledky, akými je zamietnutie príslušných žiadostí o pomoc.
Toto zamietnutie predstavuje právny dôsledok nemožnosti účinne preskúmať dodržiavanie podmienok vyžadovaných na poskytnutie podpory, ako to vyžaduje článok 67 nariadenia č. 817/2004. Pokiaľ ide o agroenvironmentálnu pomoc vyznačujúcu sa viacročným záväzkom, tieto podmienky na poskytnutie podpory sa vyžadujú, len ak ide o rok, v ktorom sa uskutočnila kontrola na mieste, ale aj počas celého obdobia plnenia záväzkov, za ktoré bola táto pomoc poskytnutá, takže, ako stanovuje článok 69 tohto nariadenia, kontroly na mieste v súvislosti s uvedenou pomocou sa týkajú všetkých záväzkov. Správanie poľnohospodára, ktorý znemožní vykonanie takýchto kontrol, tak bráni preskúmaniu, či boli tieto podmienky dodržané počas celého obdobia, v ktorom sa zaviazal na plnenie záväzkov.
Z toho vyplýva, že pokiaľ ide o agroenvironmentálne opatrenia týkajúce sa viacerých rokov, ak príjemca agroenvironmentálnej pomoci zabráni vykonaniu kontroly na mieste, v dôsledku čoho nie je možné preveriť, či boli dodržané podmienky oprávnenosti na túto pomoc počas celého obdobia, v ktorom sa zaviazal na plnenie záväzkov, v súlade s článkom 17 ods. 3 nariadenia č. 2419/2001 a článkom 23 ods. 2 nariadenia č. 796/2004 sa príslušné žiadosti o agroenvironmentálnu pomoc musia zamietnuť. Za príslušné žiadosti v zmysle týchto ustanovení sa teda považujú všetky žiadosti, na ktoré sa vzťahujú uvedené podmienky oprávnenosti, ktoré musia byť dodržané počas celého obdobia trvania agroenvironmentálneho projektu, na ktorý sa zaviazal tento príjemca, a ktorých sa týka kontrola na mieste.
Ako vyplýva z článku 71 ods. 2 nariadenia č. 817/2004, uvedený príjemca má preto povinnosť vrátiť všetky sumy agroenviromentálnej pomoci, ktoré už boli vyplatené a na ktoré sa vzťahujú zamietnuté žiadosti.
Okrem toho treba spresniť, že ak normotvorca Únie stanoví podmienky oprávnenosti na priznanie pomoci, vylúčenie spôsobené nedodržaním jednej z týchto podmienok nie je sankciou, ale obyčajným dôsledkom nedodržania zákonom stanovených podmienok (pozri v tomto zmysle rozsudky z 11. novembra 2004, Toeters a Verberk,
C-171/03, Zb. s. I-10945
, bod 47, ako aj z 24. mája 2007, Maatschap Schonewille-Prins,
C-45/05, Zb. s. I-3997
, bod 47). Zamietnutie žiadosti o pomoc z dôvodu, že nebolo umožnené preskúmať podmienky oprávnenosti v dôsledku správania poľnohospodára, ktorým zabránil vykonaniu kontroly na mieste, preto takisto nemožno považovať za sankciu, čiže nemožno na ňu uplatniť ani článok 73 nariadenia č. 817/2004.
Vzhľadom na všetky úvahy, ktoré sú uvedené vyššie, treba na položenú otázku odpovedať tak, že nariadenie č. 1257/1999 v spojení s nariadením č. 817/2004 nebráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej poľnohospodár, ktorý je príjemcom pomoci, v prípade, že zabráni vykonaniu kontroly dotknutých plôch na mieste, musí vrátiť celú pomoc, ktorá mu bola poskytnutá v rámci agroenvironmentálneho opatrenia počas obdobia, v ktorom sa zaviazal na plnenie záväzkov, aj keď táto pomoc už bola za niektoré roky vyplatená.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (siedma komora) rozhodol takto:

Nariadenie Rady (ES) č. 1257/1999 zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a ktorým sa menia a rušia niektoré nariadenia, v spojení s nariadením Komisie (ES) č. 817/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia č. 1257/1999, nebráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej poľnohospodár, ktorý je príjemcom pomoci, v prípade, že zabráni vykonaniu kontroly dotknutých plôch na mieste, musí vrátiť celú pomoc, ktorá mu bola poskytnutá v rámci agroenvironmentálneho opatrenia počas obdobia, v ktorom sa zaviazal na plnenie záväzkov, aj keď táto pomoc už bola za niektoré roky vyplatená.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.