CELEX: 62014TJ0051
Systém zaručených tradičných špecialít
Nariadenie (EÚ) č. 1151/2012
Zamietnutie žiadosti o zápis označenia ‚pomazánkové máslo‘ (nátierkové maslo) ako zaručenej tradičnej špeciality
Spojenie s ustanoveniami nariadenia (ES) č. 1234/2007, ktoré stanovujú podmienky používania obchodného označenia ‚maslo‘

Právny rámec
Nariadenia č. 1234/2007 a 445/2007
Nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (
Ú. v. EÚ L 299, s. 1
) spoločne upravilo všetkých 21 spoločných organizácií trhov pre jednotlivé výrobky alebo skupiny výrobkov, ktoré boli predtým upravené rovnakým počtom odlišných základných nariadení, ako aj ďalšími nariadeniami Rady, ktoré ich dopĺňali. V prípade mlieka, mliečnych výrobkov a tukov bolo na účely úpravy ich uvádzania na trh a ich označovania prijatých niekoľko právnych nástrojov, ako napríklad nariadenie Rady (ES) č. 2991/94 z 5. decembra 1994, ktorým sa stanovujú normy pre roztierateľné tuky (
Ú. v. ES L 316, s. 2
; Mim. vyd. 03/017, s. 15).
Nariadenie č. 1234/2007, ktoré zrušilo a nahradilo nariadenie 2991/94, pričom prevzalo všetky jeho ustanovenia, má, ako vyplýva z jeho odôvodnenia 51, zjednotiť používanie obchodných označení s cieľom zabezpečiť spravodlivú hospodársku súťaž a chrániť spotrebiteľov (rozsudok z 18. októbra 2012, Komisia/Česká republika, C‑37/11, Zb.,
EU:C:2012:640
, body 2 a 61, ďalej len „rozsudok C‑37/11“).
Článok 115 nariadenia č. 1234/2007 tak s odkazom na prílohu XV stanovuje obchodné normy pre tuky, ktoré sa uplatňujú na výrobky s obsahom tuku aspoň 10 %, ale menej ako 90 % hmotnostných, ktoré sú určené na ľudskú spotrebu.
Doplnok k prílohe XV nariadenia č. 1234/2007, na ktorú odkazuje článok 115 tohto nariadenia, stanovuje, že obchodné označenie „maslo“ je vyhradené pre „výrobok s obsahom mliečneho tuku najmenej 80 %, avšak menej ako 90 %, s obsahom vody najviac 16 % a s obsahom netukovej mliečnej sušiny najviac 2 %“. Výnimky z tohto pravidla sú stanovené v bode I ods. 2 treťom pododseku tejto prílohy a týkajú sa:
a)
označovania výrobkov, ktorých presná povaha jasne vyplýva z tradičného používania a/alebo keď je zrejmé, že sa označenia používajú na opis charakteristickej vlastnosti daného výrobku;
b)
koncentrovaných výrobkov (maslo, margarín, tukové zmesi) s obsahom tuku najmenej 90 %.
Výrobky s obsahom mliečneho tuku menej ako 80 % a s obsahom vody najviac 16 % musia byť označené jedným z iných označení uvedených v časti A doplnku prílohy XV nariadenia č. 1234/2007. Bod 4 časti A uvedeného doplnku stanovuje, že výrobok s obsahmi mliečneho tuku menej ako 39 %, viac ako 41 %, ale menej ako 60 %, viac ako 62 %, ale menej ako 80 % musia byť označené ako „mliečna nátierka X %“.
Článok 121 písm. c) bod i) nariadenia č. 1234/2007 oprávňuje Európsku komisiu stanoviť podrobné pravidlá udeľovania výnimiek z noriem stanovených týmto nariadením, a osobitne stanoviť zoznam výrobkov, na ktoré sa na základe zoznamov, ktoré zašlú členské štáty, tieto výnimky vzťahujú.
Nariadenie Komisie (ES) č. 445/2007 z 23. apríla 2007, ktorým sa stanovujú niektoré podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia č. 2991/94 a nariadenia Rady (EHS) č. 1898/87 o ochrane označení používaných pri predaji mlieka a mliečnych výrobkov (
Ú. v. EÚ L 106, s. 24
), ktoré nahradilo nariadenie Komisie (ES) č. 577/97 z 1. apríla 1997, ktorým sa stanovujú niektoré podrobné pravidlá pre uplatňovanie nariadenia č. 2991/94 a nariadenia Rady (EHS) č. 1898/87 o ochrane označení používaných pri predaji mlieka a mliečnych výrobkov (
Ú. v. ES L 87, s. 3
; Mim. vyd. 03/020, s. 359), obsahuje vo svojej prílohe I zoznam výrobkov, na ktoré sa vzťahuje výnimka stanovená v bode I ods. 2 treťom pododseku písm. a) prílohy XV nariadenia č. 1234/2007. Podľa odôvodnenia 4 nariadenia č. 445/2007 je tento zoznam taxatívny, čo Súdny dvor pripomenul v rozsudku C‑37/11, už citovanom v bode 2 vyššie (
EU:C:2012:640
, bod 59).
Nariadenia č. 509/2006 a 1151/2012
Nariadením Rady (ES) č. 509/2006 z 20. marca 2006 o zaručených tradičných špecialitách z poľnohospodárskych výrobkov a potravín (
Ú. v. EÚ L 93, s. 1
) bol zavedený register zaručených tradičných špecialít, ktorý umožňuje zaregistrovať poľnohospodárske výrobky a potraviny vyrobené z tradičných surovín alebo majúcich tradičné zloženie alebo spôsob výroby alebo spracovania, ktorý vychádza z tradičného typu výroby alebo spracovania.
Nariadenie č. 509/2006 bolo 3. januára 2013 zrušené a nahradené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (
Ú. v. EÚ L 343, s. 1
). Cieľom tohto nového nariadenia bolo na jednej strane zlúčiť rôzne texty týkajúce sa kvality poľnohospodárskych výrobkov (odôvodnenia 10 až 13) a na druhej strane zlepšiť, vyjasniť a spresniť ustanovenia nariadenia č. 509/2006, aby bol systém zaručených tradičných špecialít (ďalej len „ZTŠ“), do ktorého bolo zapísaných len niekoľko názvov, atraktívnejší (odôvodnenie 34).
Nariadenie č. 1151/2012 vo svojom článku 1 ods. 2 upravuje systémy kvality, ktoré poskytujú základ identifikácie, a ak je to vhodné, ochranu názvov a výrazov, ktoré predovšetkým označujú alebo opisujú poľnohospodárske výrobky s vlastnosťami, ktoré predstavujú pridanú hodnotu, alebo s charakteristickými znakmi, ktoré predstavujú pridanú hodnotu a ktoré sú výsledkom poľnohospodárskych alebo spracovateľských metód používaných pri ich výrobe alebo vyplývajú z miesta ich výroby alebo uvádzania na trh. Zoskupuje tri rôzne systémy kvality: chránené označenia pôvodu a chránené zemepisné označenia, ZTŠ a nepovinné výrazy kvality.
Článok 2 ods. 3 nariadenia č. 1151/2012 stanovuje, že „toto nariadenie sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté iné osobitné ustanovenia Únie týkajúce sa umiestňovania výrobkov na trh, a najmä ustanovenia o jednotnej spoločnej organizácii trhov a o označovaní“.
Podľa článku 18 ods. 1 nariadenia č. 1151/2012 je názov oprávnený na zápis do registra ako ZTŠ, keď opisuje špecifický výrobok alebo potravinu, ktoré sú výsledkom spôsobu výroby, spracovania alebo zloženia zodpovedajúceho tradičnému postupu pre tento výrobok alebo potravinu, alebo sa vyrábajú zo surovín alebo zložiek, ktoré sa tradične používajú. Článok 18 ods. 2 uvedeného nariadenia okrem oného stanovuje, že na to, aby bol názov zapísaný do registra ako ZTŠ, musí sa tradične používať na označovanie špecifického výrobku alebo identifikovať tradičný charakter alebo špecifický charakter výrobku. Zápis označenia výrobku alebo potraviny do registra ako ZTŠ musí na tento účel spĺňať podmienky stanovené v tomto nariadení, a osobitne byť v súlade so špecifikáciou definovanou v článku 19 toho istého nariadenia. Zápis priznáva uvedenému označeniu ochranu stanovenú v článkoch 23 a 24 predmetného nariadenia.
Články 49 až 52 nariadenia č. 1151/2012 stanovujú postupy zápisu, ktoré umožňujú skupinám, ktoré pracujú s predmetnými výrobkami, alebo samostatným fyzickým alebo právnickým osobám, ktoré spĺňajú určité podmienky, podať žiadosť o zápis ZTŠ v členskom štáte, v ktorom je skupina usadená. Členský štát overí, či je žiadosť dôvodná, a prípadne predloží spis Komisii. Ak sa Komisia domnieva, že podmienky na zápis do registra ZTŠ stanovené nariadením nie sú splnené, prijme vykonávacie akty, ktorými sa žiadosť zamietne.
Okolnosti predchádzajúce sporu
Dňa 22. decembra 2010 Česká republika predložila Komisii žiadosť o zápis označenia „pomazánkové máslo“ (nátierkové maslo) do registra ZTŠ na základe ustanovení nariadenia č. 509/2006.
Dňa 1. apríla 2011 Komisia informovala Českú republiku, že ukončila preskúmanie stanovené v článku 8 ods. 1 nariadenia č. 509/2006 a že sa domnieva, že žiadosť nespĺňa podmienky stanovené týmto nariadením a najmä podmienku stanovenú v článku 4 ods. 3 písm. b) uvedeného nariadenia, podľa ktorého nemôže byť názov vyjadrujúci špecifický charakter výrobku alebo potraviny zapísaný do registra, ak „je zavádzajúci, najmä ak sa odvoláva na zrejmú vlastnosť výrobku alebo nezodpovedá špecifikácii, a môže tak spotrebiteľa zavádzať, pokiaľ ide o vlastnosti výrobku“.
Komisia sa domnievala, že označenie „pomazánkové máslo“ obsahuje pojem „máslo“, ktorý je pre spotrebiteľa zavádzajúci, lebo naznačuje, že výrobok má vlastnosti, ktoré v skutočnosti nemá. Obsah tuku vo výrobku nespĺňal požiadavky stanovené v nariadení č. 1234/2007.
Dňa 30. mája 2011 Česká republika Komisii odpovedala, že vykoná právne posúdenie jej stanoviska s ohľadom na konanie pred Súdnym dvorom vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok C‑37/11, už citovaný v bode 2 vyššie (
EU:C:2012:640
).
Česká republika dvakrát, a to 18. júna 2004 a 14. marca 2007, požiadala Komisiu, aby na výrobok „pomazánkové máslo“ uplatnila výnimku stanovenú v článku 2 ods. 2 treťom pododseku prvej zarážke nariadenia č. 2991/94 [prebratý v bode I ods. 2 treťom pododseku písm. a) prílohy XV nariadenia č. 1234/2007], ale Komisia listami z 23. septembra 2005 a 27. augusta 2007 odmietla týmto žiadostiam vyhovieť. Keďže Česká republika nezmenila svoju právnu úpravu, Komisia jej adresovala 6. júna 2008 výzvu. Dňa 3. novembra 2009 jej Komisia adresovala odôvodnené stanovisko a potom, 25. januára 2011, podala žalobu o nesplnenie povinnosti na Súdny dvor.
V rozsudku C‑37/11, už citovanom v bode 2 vyššie (
EU:C:2012:640
), Súdny dvor dospel k záveru, že Česká republika si tým, že povolila predaj „pomazánkového másla“ pod označením „máslo“, hoci tento výrobok má menší obsah mliečneho tuku ako 80 % s obsahom vody viac ako 16 % a obsahom netukovej mliečnej sušiny viac ako 2 %, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 115 nariadenia č. 1234/2007 v spojení s bodom I ods. 2 prvým a druhým pododsekom prílohy XV tohto nariadenia, ako aj časťou A bodmi 1 a 4 doplnku k tejto prílohe.
Listom z 23. októbra 2012 Česká republika Komisii oznámila, že jej nič nebráni v tom, aby pokračovala v konaní o zápise označenia „pomazánkové máslo“ do registra ZTŠ a že vnútroštátny prieskum preukázal, že českí spotrebitelia nepovažujú uvedené označenie za zavádzajúce.
Nariadenie č. 1151/2012, ktoré nadobudlo účinnosť 3. januára 2013, zrušilo a nahradilo nariadenie č. 509/2006.
Dňa 14. mája 2013 Česká republika informovala Komisiu, že v nadväznosti na rozsudok C‑37/11, už citovaný v bode 2 vyššie (
EU:C:2012:640
), začne legislatívne konanie, ktoré by malo viesť k nahradeniu obchodného označenia „pomazánkové máslo“ označením „tradiční pomazánkové“ (tradičné nátierkové) doplneným poznámkou „mléčná pomazánka 34 %“ (mliečna nátierka 34 %).
Komisia 2. júla 2013 informovala Českú republiku, že s ohľadom na preskúmanie vykonané podľa ustanovení článku 50 ods. 1 nariadenia č. 1151/2012 žiadosť o zápis nespĺňa požiadavky stanovené týmto nariadením, lebo v rozpore s článkom 2 ods. 3 nariadenia č. 1151/2012 nedodržiava požiadavky nariadenia č. 1234/2007.
Komisia žiadala zamietnutie žiadosti o zápis označenia „pomazánkové máslo“ ako ZTŠ na zasadaní Výboru pre politiku kvality poľnohospodárskych výrobkov zo 17. októbra 2013. Uvedený výbor sa svojou väčšinou vyslovil pre návrh Komisie.
Rozhodnutím z 13. novembra 2013 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) Komisia prijala vykonávacie rozhodnutie 2013/658/EÚ o zamietnutí žiadosti o zápis do registra ZTŠ podľa nariadenia č. 1151/2012 [Pomazánkové máslo (ZTŠ)] (
Ú. v. EÚ L 305, s. 22
).
Konanie a návrhy účastníkov konania
Návrhom podaným do kancelárie Všeobecného súdu 22. januára 2014 podala Česká republika žalobu, na základe ktorej sa začalo toto konanie.
Česká republika navrhuje, aby Všeobecný súd:
—
zrušil napadnuté rozhodnutie,
—
zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.
Komisia navrhuje, aby Všeobecný súd:
—
zamietol žalobu,
—
zaviazal Českú republiku na náhradu trov konania.
Právny stav
Česká republika uvádza na podporu svojej žaloby jediný žalobný dôvod, ktorý vychádza z porušenia článkov 50 a 52 nariadenia č. 1151/2012 v spojení s článkom 18 tohto nariadenia, lebo Komisia nevykonala preskúmanie splnenia podmienok pre zápis názvu „pomazánkové máslo“ ako ZTŠ a predmetnú žiadosť zamietla z iného dôvodu, než pre nesplnenie týchto podmienok.
Česká republika tvrdí, že Komisia založila svojej zamietnutie zápisu označenia „pomazánkové máslo“ na nedodržaní špecifikácie podľa nariadenia č. 1234/2007, ktoré stanovuje okrem iného pravidlá týkajúce sa používania obchodného označenia maslo a iné roztierateľné tuky, hoci žiadne ustanovenie nariadenia č. 1151/2012 takúto podmienku nestanovuje. Domnieva sa, že tieto nariadenia predstavujú alternatívne spôsoby zápisu názvov poľnohospodárskych výrobkov, ktoré v oboch prípadoch smerujú k dosiahnutiu cieľa, teda k zabezpečeniu informovania spotrebiteľov o vlastnostiach výrobku na základe jeho označenia. Domnieva sa, že článok 2 ods. 3 nariadenia č. 1151/2012, podľa ktorého sa toto nariadenie uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté iné osobitné ustanovenia Európskej únie týkajúce sa uvádzania výrobkov na trh, a najmä ustanovenia o jednotnej spoločnej organizácii trhov a o označovaní potravín, predstavuje len deklaráciu, že tento predpis neobsahuje vyčerpávajúcu úpravu v oblasti uvádzania potravín na trh a ich označovania.
Podľa článku 50 ods. 1 nariadenia č. 1151/2012 „Komisia vhodnými prostriedkami preskúma akúkoľvek žiadosť, ktorú dostane podľa článku 49, aby skontrolovala, či je odôvodnená a či spĺňa podmienky príslušného systému“. Článok 52 ods. 1 uvedeného nariadenia spresňuje, že „ak sa Komisia na základe jej dostupných informácií získaných pri preskúmaní vykonanom podľa článku 50 ods. 1 prvého pododseku domnieva, že podmienky na zápis do registra nie sú splnené, prijme vykonávacie akty, ktorými sa žiadosť zamietne“ a „uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2“.
Podľa článku 18 ods. 1 nariadenia č. 1151/2012 „názov je oprávnený na zápis ako zaručená tradičná špecialita, keď opisuje špecifický výrobok alebo potravinu, ktoré… sú výsledkom spôsobu výroby, spracovania alebo zloženia zodpovedajúceho tradičnému postupu pre tento výrobok alebo potravinu alebo… sa vyrábajú zo surovín alebo zložiek, ktoré sa tradične používajú“. Článok 18 ods. 2 uvedeného nariadenia okrem iného stanovuje, že „na to, aby bol názov zapísaný do registra ako zaručená tradičná špecialita, musí… sa tradične používať na označovanie špecifického výrobku alebo… identifikovať tradičný charakter alebo špecifický charakter výrobku“.
Zatiaľ čo Česká republika sa domnieva, že Komisia by mala obmedziť svoje preskúmanie žiadosti o zápis na overenie, či predmetné označenie spĺňa podmienky stanovené v článku 18 nariadenia č. 1151/2012, Komisia sa domnieva, že by mala tiež overiť, či táto žiadosť spĺňa podmienky stanovené nariadením č. 1234/2007, pričom sa opiera o článok 2 ods. 3 nariadenia č. 1151/2012. Toto ustanovenie, ktoré je súčasťou všeobecných ustanovení vzťahujúcich sa na nariadenie a ktoré určuje jeho pôsobnosť, stanovuje, že „toto nariadenie sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté iné osobitné ustanovenia Únie týkajúce sa umiestňovania výrobkov na trh, a najmä ustanovenia o jednotnej spoločnej organizácii trhov a o označovaní potravín“.
Podľa ustálenej judikatúry treba na účely výkladu určitého ustanovenia práva Únie zohľadniť nielen jeho znenie, ale aj jeho kontext a ciele sledované právnou úpravou, ktorej je súčasťou (pozri rozsudok zo 7. júna 2005, VEMW a i., C‑17/03, Zb.,
EU:C:2005:362
, bod 41 a citovanú judikatúru; rozsudok z 26. októbra 2010, Nemecko/Komisia, T‑236/07, Zb.,
EU:T:2010:451
, bod 44). Treba teda zohľadniť cieľ sledovaný pravidlami Únie, aby bol úplne zabezpečený ich užitočný účinok (rozsudok z 13. júla 2004, Komisia/Rada, C‑27/04, Zb.,
EU:C:2004:436
, bod 74).
S ohľadom na tieto zásady treba preskúmať, či sa má článok 2 ods. 3 nariadenia č. 1151/2012, podľa ktorého sa nariadenie „uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté iné osobitné ustanovenia Únie týkajúce sa umiestňovania výrobkov na trh, a najmä ustanovenia o jednotnej spoločnej organizácii trhov a o označovaní potravín“, vykladať tak, že znamená, že označenie možno zapísať do registra ZTŠ len pod podmienkou, že dodržiava podmienky umiestňovania na trh stanovené v nariadení č. 1234/2007.
Po prvé sa zdá, že odpoveď na túto otázku možno odvodiť z doslovného výkladu článku 2 ods. 3 nariadenia č. 1151/2012 s ohľadom na jasný význam formulácie „bez toho, aby boli dotknuté iné osobitné ustanovenia Únie týkajúce sa umiestňovania výrobkov na trh, a najmä ustanovenia o jednotnej spoločnej organizácii trhov“. Táto formulácia znamená, že uvedené nariadenie nemôže brániť uplatneniu nariadenia č. 1234/2007, ktoré určuje pravidlá tejto spoločnej organizácie.
Po druhé výklad použitý v bode 36 vyššie sa zdá v súlade so všeobecnou štruktúrou nariadenia č. 1234/2007. V tejto súvislosti treba pripomenúť kľúčovú rolu tohto nariadenia vo fungovaní európskej poľnohospodárskej politiky. Podľa článku 288 ods. 2 ZFEÚ je uvedené nariadenie záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. Obsahuje súbor pravidiel týkajúcich sa organizácie poľnohospodárskych trhov, obchodných noriem týkajúcich sa poľnohospodárskych výrobkov a produkcie týchto výrobkov, ako aj ich vývozu a dovozu.
Zaviedli sa viaceré právne nástroje na riadenie uvádzania mlieka, mliečnych výrobkov a tukov na trh a ich označovanie „s cieľom zlepšiť postavenie mlieka a mliečnych výrobkov na trhu a zároveň zabezpečiť spravodlivú hospodársku súťaž v oblasti roztierateľných tukov mliečneho a nemliečneho pôvodu tak, aby z ich mali prospech výrobcovia i spotrebitelia“ (odôvodnenie 51 nariadenia č. 1234/2007). Nariadenie č. 2991/94, ktoré obsahovalo klasifikáciu doplnenú pravidlami o označovaní, stanovovalo obchodné normy pre príslušné mliečne a nemliečne výrobky (odôvodnenie 51 nariadenia č. 1234/2007). Nariadenie č. 1234/2007, ktoré zrušilo a nahradilo nariadenie č. 2991/94, prevzalo všetky ustanovenia naposledy uvedeného nariadenia (rozsudok C‑37/11, už citovaný v bode 2 vyššie,
EU:C:2012:640
, bod 2), a ponechalo túto klasifikáciu, ktorú treba zachovať (rozsudok C‑37/11, už citovaný v bode 2 vyššie,
EU:C:2012:640
, bod 56). Usiluje sa zjednotiť používanie obchodných označení na účely zachovania spravodlivej hospodárskej súťaže a ochrany spotrebiteľov (odôvodnenie 51 nariadenia č. 1234/2007 a rozsudok C‑37/11, už citovaný v bode 2 vyššie,
EU:C:2012:640
, bod 61).
Doplnok prílohy XV nariadenia č. 1234/2007, na ktorú odkazuje článok 115 tohto nariadenia, stanovuje, že obchodné označenie „maslo“ je vyhradené pre „výrobok s obsahom mliečneho tuku najmenej 80 %, avšak menej ako 90 %, s obsahom vody najviac 16 % a s obsahom netukovej mliečnej sušiny najviac 2 %“. Výnimky z tohto pravidla sú stanovené v bode I ods. 2 treťom pododseku uvedenej prílohy a týkajú sa:
a)
označovania výrobkov, ktorých presná povaha jasne vyplýva z tradičného používania a/alebo keď je zrejmé, že sa označenia používajú na opis charakteristickej vlastnosti daného výrobku;
b)
koncentrovaných výrobkov (maslo, margarín, tukové zmesi) s obsahom tuku najmenej 90 %.
Nariadenie č. 445/2007 obsahuje vo svojej prílohe I zoznam výrobkov, na ktoré sa vzťahuje výnimka stanovená v článku 2 ods. 2 treťom pododseku nariadenia č. 2991/94. Ako účastníci konania uznali na pojednávaní, zrušenie nariadenia č. 2991/94 nariadením č. 1234/2007 nemalo za následok zrušenie nariadenia č. 445/2007, lebo ustanovenia článku 2 ods. 2 tretieho pododseku nariadenia č. 2991/94 boli prevzaté v bode I ods. 2 treťom pododseku písm. a) prílohy XV nariadenia č. 1234/2007. Uvedený zoznam je teda platný a spresňuje dosah bodu I ods. 2 tretieho pododseku písm. a) uvedenej prílohy. Ako pripomenul Súdny dvor v rozsudku C‑37/11, už citovanom v bode 2 vyššie (
EU:C:2012:640
, bod 57), keďže podľa siedmeho odôvodnenia nariadenia č. 2991/94 je cieľom tohto nariadenia stanoviť jednotnú klasifikáciu roztierateľných tukov, odchýlky stanovené v bode I ods. 2 treťom pododseku písm. a) prílohy XV nariadenia č. 1234/2007 nevyhnutne predstavujú výnimku. Ako uvádza odôvodnenie 4 nariadenia č. 445/2007 a ako vyplýva z rozsudku C‑37/11, už citovaného v bode 2 vyššie (
EU:C:2012:640
, bod 59), tento zoznam je taxatívny.
V tomto kontexte, ktorý sa vyznačuje významom, ktorý pripisuje európsky normotvorca zjednoteniu používania obchodných označení poľnohospodárskych výrobkov na účely zachovania spravodlivej hospodárskej súťaže a ochrany spotrebiteľov, treba pravidlá týkajúce sa obchodného označenia „maslo“ vykladať spôsobom, ktorý úplne zabezpečuje ich užitočný účinok. Výklad článku 2 ods. 3 nariadenia č. 1151/2012, ktorý navrhuje Česká republika, by pritom členskému štátu umožňoval využiť režim ZTŠ na obchádzanie pravidiel týkajúcich sa obchodných noriem stanovených nariadením č. 1234/2007 a za predpokladu, že dotknutý výrobok by bol uvedený na trh, priznával by mu neoprávnenú súťažnú výhodu, ktorá by mohla byť pre spotrebiteľa zavádzajúca. Naopak výklad tohto ustanovenia, ktorý zastáva Komisia v napadnutom rozhodnutí a ktorý je pripomenutý v bode 36 vyššie, umožňuje dodržať pravidlá týkajúce sa obchodného označenia „maslo“.
Po tretie výklad článku 2 ods. 3 nariadenia č. 1151/2012 uvedený v bode 36 vyššie sa zdá v súlade s cieľmi tohto nariadenia.
Podľa odôvodnenia 34 nariadenia č. 1151/2012 osobitným cieľom systému ZTŠ je pomôcť výrobcom tradičných výrobkov sprostredkovať spotrebiteľom vlastnosti ich výrobkov, ktoré predstavujú pridanú hodnotu. Článok 17 uvedeného nariadenia tiež uvádza, že systém ZTŠ „sa zavádza s cieľom chrániť tradičné spôsoby výroby a recepty prostredníctvom pomoci určenej výrobcom tradičných výrobkov pri uvádzaní výrobkov na trh a pri informovaní spotrebiteľov o charakteristických znakoch ich tradičných receptov a výrobkov, ktoré predstavujú pridanú hodnotu“. Naopak, v žiadnom prípade nejde o zavedenie systému obchodných noriem poľnohospodárskych výrobkov, ktorý by bol paralelný a alternatívny k systému zavedenému nariadením č. 1234/2007, a ešte menej o výnimku z pravidiel stanovených predpisom uvedeným ako posledný.
Navyše, ak by bola téza Českej republiky prijatá, umožnilo by to zapísať ako ZTŠ výrobky, ktoré nespĺňajú obchodné normy stanovené nariadením č. 1234/2007 a v dôsledku toho ich teda nemožno uvádzať na trh, hoci podľa článku 23 ods. 1 nariadenia č. 1151/2012 môže názov zapísaný do registra ako ZTŠ používať každý hospodársky subjekt, ktorý na trh uvádza výrobok zodpovedajúci príslušnej špecifikácii.
Po štvrté ani ďalšie tvrdenia uvedené Českou republikou nespochybňujú výklad článku 2 ods. 3 nariadenia č. 1151/2012 použitý Komisiou v napadnutom rozhodnutí a pripomenutý v bode 36 vyššie.
Česká republika tvrdí, že výklad článku 2 ods. 3 nariadenia č. 1151/2012, ktorý navrhuje, je koherentný, lebo podmienky stanovené v článku 18 nariadenia č. 1151/2012 zodpovedajú podmienkam stanoveným v bode I ods. 2 treťom pododseku písm. a) prílohy XV nariadenia č. 1234/2007.
V každom prípade však treba najskôr pripomenúť, že aj za predpokladu, že článok 18 nariadenia č. 1151/2012 a ustanovenia bodu I ods. 2 tretieho pododseku písm. a) prílohy XV nariadenia č. 1234/2007 sa prekrývajú, Komisia musí dodržať ustanovenia článku 2 ods. 3 nariadenia č. 1151/2012, ktoré jej ukladajú povinnosť dodržiavať ustanovenia nariadenia č. 1234/2007. Okrem toho dosah ustanovení bodu I ods. 2 tretieho pododseku písm. a) prílohy XV nariadenia č. 1234/2007 je limitovaný taxatívnym zoznamom stanoveným v prílohe I nariadenia č. 445/2007 (pozri bod 40 vyššie).
Subsidiárne treba, ako tvrdí Komisia, uviesť, že podmienky stanovené v bode I ods. 2 treťom pododseku písm. a) prílohy XV nariadenia č. 1234/2007 sa líšia od podmienok stanovených v článku 18 nariadenia č. 1151/2012. Nariadenie č. 1234/2007, ktoré stanovuje výnimku z pravidiel označovania pre roztierateľné tuky, najmä pokiaľ ide o „označovanie výrobkov, ktorých presná povaha jasne vyplýva z tradičného používania“, treba vykladať tak, že vyžaduje nielen, aby dotknuté označenie bolo predmetom tradičného používania, ale tiež aby presná povaha dotknutého výrobku bola odlišná od povahy výrobku, ktorého označenie je chránené. Naopak nariadenie č. 1151/2012 len požaduje, aby dotknutý výrobok bol výsledkom spôsobu výroby, spracovania alebo zloženia zodpovedajúceho tradičnému postupu a aby išlo o označenie, ktoré je tradične používané alebo identifikuje tradičný charakter výrobku.
Takýto výklad bodu I ods. 2 tretieho pododseku písm. a) prílohy XV nariadenia č. 1234/2007 je v súlade s cieľom ochrany spotrebiteľov a zachovania spravodlivej hospodárskej súťaže sledovaným týmto nariadením, ktorý umožňuje výnimku len pre výrobky, ktorých skutočnú povahu nemožno zameniť s povahou výrobkov, ktorých označenie je chránené.
Ani tvrdenie Českej republiky, podľa ktorého odôvodnenie Komisie znižuje potrebný účinok nariadenia č. 1151/2012 tým, že robí nutným ďalšie konanie a znižuje príťažlivosť kvalifikácie ako ZTŠ, nemožno prijať. Tieto dve nariadenia sledujú čiastočne odlišné ciele (pozri body 38 a 43 vyššie) a stanovujú odlišné podmienky (pozri bod 48 vyššie). Je logické, že všeobecné podmienky uvádzania poľnohospodárskych výrobkov na trh stanovené nariadením č. 1234/2007 dopĺňa špecifický a odlišný postup stanovený nariadením č. 1151/2012, ktorý má spotrebiteľom zaručiť, že určitým poľnohospodárskym výrobkom možno oprávnene pripísať vlastnosti predstavujúce ich pridanú hodnotu.
Nakoniec, hoci Česká republika správne tvrdí, že Súdny dvor sa v rozsudku C‑37/11, už citovanom v bode 2 vyššie (
EU:C:2012:640
), nevyslovil k otázke, či „pomazánkové máslo“ spĺňa podmienky stanovené v ustanoveniach nariadenia č. 1151/2012, táto skutočnosť nemá vplyv na zákonnosť napadnutého rozhodnutia. Komisia totiž v bode 2 uvedeného rozhodnutia odkázala na záver Súdneho dvora, že sporný názov nie je v súlade s nariadením č. 1234/2007, pričom tento záver odôvodňuje na základe článku 2 ods. 3 nariadenia č. 1151/2012 zamietnutie predmetnej žiadosti o zápis.
Z uvedeného vyplýva, že Komisia sa pri výklade článku 2 ods. 3 nariadenia č. 1151/2012 nedopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď dospela k záveru, že označenie nemožno zapísať do registra ZTŠ, ak nespĺňa podmienky uvádzania na trh stanovené nariadením č. 1234/2007.
Jediný žalobný dôvod založený na porušení článkov 50 a 52 nariadenia č. 1151/2012 v spojení s článkom 18 toho istého nariadenia treba preto zamietnuť ako nedôvodný a v dôsledku toho treba žalobu v celom rozsahu zamietnuť.
O trovách
Podľa článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
Keďže Česká republika nemala vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania v súlade s návrhom Komisie.

Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (druhá komora)
rozhodol a vyhlásil:

1.
Žaloba sa zamieta.

2.
Česká republika je povinná nahradiť trovy konania.

Martins Ribeiro
Gervasoni
Madise
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 12. mája 2015.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: čeština.