CELEX: 62013CJ0047
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Bendroji žemės ūkio politika
Bendrosios tiesioginės paramos schemų taisyklės
Bendrosios išmokos schema
„Daugiametės ganyklos“ apibrėžtis
Žemės sklypai, kuriuose natūraliai auga žolė arba kitokie žoliniai pašarai ir kurie bent penkerius metus nebuvo įtraukti į ūkio sėjomainos sistemą
Žemės sklypai, kurie yra suarti ir apsėti kitais nei anksčiau juose sėtais žoliniais pašarais

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 796/2004, nustatančio išsamias kompleksinio paramos susiejimo, moduliavimo ir integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, numatytų Tarybos reglamente (EB) Nr. 1782/2003, nustatančiame bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrąją žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančiame tam tikras paramos schemas ūkininkams, įgyvendinimo taisykles (
OL L 141, p. 18
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 44 t., p. 243 ir klaidų ištaisymas
OL L 37, 2005, p. 22
), 2 straipsnio 2 punkto išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant ūkininko M. Grund ir
Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein
(Šlėzvigo-Holšteino federalinės žemės žemės ūkio, aplinkos ir kaimo vietovių tarnyba, toliau – LLUR) ginčą dėl kelių jo žemės ūkio paskirties žemės plotų priskyrimo prie „daugiamečių ganyklų“.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies pakeičiančio Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001 (
OL L 270, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 40 t., p. 269 ir klaidų ištaisymas
OL L 94, 2004, p. 70
), 4 konstatuojamoji dalis suformuluota taip:
„Kadangi daugiametės ganyklos daro teigiamą poveikį aplinkai, reikėtų patvirtinti priemones, skatinančias išlaikyti esamas daugiametes ganyklas, kad būtų išvengta masinio jų pavertimo ariamąja žeme.“
Reglamento Nr. 796/2004 2 straipsnio 2 punkte pateikta sąvokos „daugiametė ganykla“ apibrėžtis, kuri originalioje versijoje buvo suformuluota taip:
„daugiametė ganykla“ – tai žemė, kurioje natūraliai (t. y. nesėjama) auga žolė ar kitokie žoliniai pašarai arba ji yra auginama (t. y. pasėta) ir kuri penkeriems ar daugiau metų nėra įtraukta į ūkio sėjomainą.“
Priėmus 2005 m. vasario 11 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 239/2005, iš dalies keičiantį ir taisantį Reglamentą (EB) Nr. 796/2004 (
OL L 42, p. 3
), kuris taikomas nuo 2005 m. sausio 1 d., ši apibrėžtis suformuluota taip:
„daugiametė ganykla“ – tai žemė, kurioje natūraliai (t. y. nesėjama) auga žolė ar kitokie žoliniai pašarai arba ji yra auginama (t. y. pasėta) ir kuri penkerius ar daugiau metų nebuvo įtraukta į ūkio sėjomainą, išskyrus žemę, kuriai pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1251/1999 6 straipsnį taikomos atidėtos žemės schemos, žemę, kuriai pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 54 straipsnio 2 dalį ir 107 straipsnį taikomos atidėtos žemės schemos, pagal Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2078/92 atidėtus plotus ir pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1257/1999 22, 23 ir 24 straipsnius atidėtus plotus <…>.“
Reglamentu Nr. 239/2005 taip pat buvo įterpta sąvokos „žolė ir kitokie žoliniai pašarai“ apibrėžtis, kuri pateikta Reglamento Nr. 796/2004, iš dalies pakeisto pirmuoju reglamentu, 2 straipsnio 2 punkto a papunktyje ir suformuluota taip:
„žolė ar kitokie žoliniai pašarai“ – tai visi žoliniai augalai, kurie paprastai valstybėje narėje natūraliai auga ganykloje arba kurių paprastai dedama į sėklų mišinius žolei ganyklose arba pievose (kurios naudojamos arba nenaudojamos gyvuliams ganyti) auginti. Valstybės narės gali įtraukti Reglamento <...> Nr. 1782/2003 IX priede išvardytas kultūras.“
Reglamento Nr. 796/2004 3 straipsnyje nustatyti valstybių narių įsipareigojimai, susiję su žemės, kurioje yra daugiametės ganyklos, išlaikymu, kaip numatyta Reglamento Nr. 1782/2003 5 straipsnio 2 dalyje.
Reglamento Nr. 796/2004, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 239/2005, 4 straipsnyje „Žemės, kurioje yra daugiametė ganykla, išlaikymas individualiu lygmeniu“ nustatyta:
„1.   Jei nustatoma, kad šio reglamento 3 straipsnio 1 dalyje nurodytas santykinis dydis konkrečioje valstybėje narėje mažėja, toji valstybė narė nacionaliniu arba regioniniu lygmeniu įpareigoja ūkininkus, teikiančius paraiškas gauti paramą pagal bet kurią Reglamento <...> Nr. 73/2009 I priede išvardytą tiesioginių išmokų schemą, be išankstinio leidimo į kitos paskirties žemę nepertvarkyti žemės, kurioje yra daugiametė ganykla;
<…>
2.   Jei paaiškėja, jog neįmanoma užtikrinti, kad šio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje nurodytas įpareigojimas bus įvykdytas, valstybė narė ne tik imasi šio straipsnio 1 dalyje nurodytų priemonių, bet taip pat nacionaliniu arba regioniniu lygmeniu nustato įpareigojimą ūkininkams, teikiantiems paraiškas gauti paramą pagal bet kurią Reglamento <...> Nr. 1782/2003 I priede išvardytą tiesioginių išmokų schemą, vėl pertvarkyti žemę taip, kad joje būtų daugiametė ganykla, jei ūkininkai turi žemės, kuri iš daugiametės ganyklos žemės buvo pertvarkyta į kitos paskirties žemę.
<…>“
Reglamentas Nr. 1782/2003 buvo pakeistas 2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 73/2009, nustatančiu bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančiu tam tikras paramos schemas ūkininkams, iš dalies keičiančiu Reglamentus (EB) Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 247/2006, (EB) Nr. 378/2007 ir panaikinančiu Reglamentą <...> Nr. 1782/2003) (
OL L 30, p. 16
ir klaidų ištaisymas
OL L 43, p 7
), įsigaliojusiu 2009 m. sausio 1 d. Reglamento Nr. 73/2009 7 konstatuojamojoje dalyje nustatyta:
„Daugiamečių ganyklų teigiamas poveikis aplinkai buvo pripažintas Reglamente <...> Nr. 1782/2003. Reikėtų toliau laikytis šiame reglamente numatytų priemonių, kuriomis skatinama išlaikyti esamas daugiametes ganyklas, ir taip užtikrinti, kad jos nebūtų masiškai paverčiamos ariamąja žeme.“
Reglamentas Nr. 796/2004 buvo pakeistas 2009 m. lapkričio 30 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1122/2009, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento Nr. 73/2009 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu, moduliavimu ir integruota administravimo ir kontrolės sistema pagal tame reglamente numatytas ūkininkams skirtas tiesioginės paramos schemas, ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu pagal vyno sektoriui numatytą paramos schemą (
OL L 316, p. 65
), įsigaliojusiu 2010 m. sausio 1 d.
Reglamento Nr. 1122/2009 2 straipsnio 2 punkte įtvirtintos „daugiametės ganyklos“ sąvokos apibrėžtyje daroma nuoroda į apibrėžtį, pateiktą 2009 m. spalio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1120/2009, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 III antraštinėje dalyje numatytos bendrosios išmokos schemos taikymo taisyklės (
OL L 316, p. 1
), kuris iš principo taikomas nuo 2010 m. sausio 1 d., 2 straipsnio c punkte.
Reglamento Nr. 1122/2009 4 straipsnyje „Žemės, kurioje yra daugiametė ganykla, išlaikymas individualiu lygmeniu“ nurodyta:
„1.   Jei nustatoma, kad šio reglamento 3 straipsnio 1 dalyje nurodytas santykinis dydis konkrečioje valstybėje narėje mažėja, toji valstybė narė nacionaliniu arba regioniniu lygmeniu įpareigoja ūkininkus, teikiančius paraiškas gauti paramą pagal bet kurią Reglamento <...> Nr. 73/2009 I priede išvardytą tiesioginių išmokų schemą, be išankstinio leidimo į kitos paskirties žemę nepertvarkyti žemės, kurioje yra daugiametė ganykla.
Jei pirmoje pastraipoje nurodytas leidimas išduodamas su sąlyga, kad žemės plotas būtų paskirtas daugiametei ganyklai, tokia žemė nuo pirmos jos pertvarkymo dienos yra laikoma daugiamete ganykla, nukrypstant nuo 2 straipsnio 2 punkte pateiktos apibrėžties. Tokie plotai penkerius iš eilės metus nuo pertvarkymo naudojami žolei ar kitokiems žoliniams pašarams auginti.
2.   Jei paaiškėja, jog neįmanoma užtikrinti, kad šio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje nurodytas įpareigojimas bus įvykdytas, valstybė narė ne tik imasi šio straipsnio 1 dalyje nurodytų priemonių, bet taip pat nacionaliniu arba regioniniu lygmeniu nustato įpareigojimą ūkininkams, teikiantiems paraiškas gauti paramą pagal bet kurią Reglamento <...> Nr. 73/2009 I priede išvardytą tiesioginių išmokų schemą, vėl pertvarkyti žemę taip, kad joje būtų daugiametė ganykla, jei ūkininkai turi žemės, kuri iš daugiametės ganyklos žemės buvo pertvarkyta į kitos paskirties žemę.
<…>“
Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio b punkte sąvoka „daugiamečiai pasėliai“ apibrėžiama kaip „ne sėjomainos būdu auginami pasėliai (išskyrus daugiametes ganyklas), kuriais žemė apsėta penkerius ar daugiau metų ir iš kurių gaunamas pakartotinis derlius, įskaitant daigynus, ir trumpos rotacijos želdiniai“.
Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio c punkte įtvirtinta sąvoka „daugiametė ganykla“ apibrėžiama taip:
„daugiametė ganykla“ – žemė, kurioje natūraliai (t. y. nesėjama) arba specialiai auginama (t. y. pasėta) auga žolė ar kitokie žoliniai pašarai ir kuri penkerius ar daugiau metų nebuvo įtraukta į valdos sėjomainą, išskyrus pagal Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2078/92 <...>, pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1257/1999 <...> 22, 23 ir 24 straipsnius ir pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 <...> 39 straipsnį atidėtus plotus; šioje apibrėžtyje žolė ar kitas žolinis pašaras – tai visi žoliniai augalai, kurie paprastai auga natūraliose ganyklose arba paprastai valstybėse narėse įtraukiami į sėklų mišinius ganykloms ar lankoms (nepaisant to, ar jos skirtos ganomiems gyvūnams). Valstybės narės gali įtraukti I priede išvardytus pasėlius.“
Šiuo klausimu Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio d punkte sąvoka „pieva“ apibrėžiama taip:
„pieva“ – ariama žemė, naudojama žolei (sėjamai ar natūraliai augančiai) auginti; taikant Reglamento <...> Nr. 73/2009 49 straipsnį į pievos apibrėžtį įtraukta ir daugiametė ganykla.“
Vokietijos teisė
Siekdamas įgyvendinti Sąjungos reglamentuose nustatytus valstybių narių įsipareigojimus, susijusius su daugiamečių ganyklų išlaikymu, Vokietijos federalinis teisės aktų leidėjas priėmė įstatymą dėl įsipareigojimų, susijusių su tiesioginėmis išmokomis (
Direktzahlungen-Verpflichtungengesetz
). Pagal šio įstatymo 3 straipsnį federalinės žemės (vok. k. „Länder“) turi užtikrinti, kad jų teritorijoje labai nesumažėtų daugiamečių ganyklų ir bendro žemės ūkio naudmenų ploto dalis. Siekiant šio tikslo minėto įstatymo 5 straipsnio 3 dalies 1 punkte numatyta, kad federalinių žemių vyriausybės turi teisę nutarimais uždrausti suarti daugiametes ganyklas arba apriboti tokią veiklą, jeigu daugiamečių ganyklų dalis sumažėjo daugiau kaip 5 %.
Remdamasi tuo, 2008 m. gegužės 13 d. Šlėzvigo-Holšteino federalinė žemė priėmė Nutarimą dėl daugiamečių ganyklų išlaikymo (
Dauergrünland Erhaltungsverordnung
, toliau – DGL‑VO SH). DGL‑VO SH 1 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad jeigu remiantis atskiromis paraiškomis bendrajai išmokai gauti nustatoma, jog daugiametės ganyklos dalis sumažėjo daugiau nei 5 %, kompetentinga valdžios institucija apie tai paskelbia viešai, todėl po šio paskelbimo draudžiama be leidimo suarti daugiametes ganyklas.
Šiuo klausimu DGL‑VO SH 2 straipsnyje nustatyta:
„1.   Paskelbus apie 1 straipsnio 1 dalyje nurodytą nustatytą atvejį ūkininkams, kurie prašo tiesioginių išmokų, neleidžiama suarti daugiamečių ganyklų, kaip jos suprantamos pagal Reglamento <...> [Nr.] 796/2004 <...>2 straipsnio 2 punktą, visą laikotarpį, per kurį jie gauna tiesiogines išmokas. <...>
2.   Nukrypdama nuo 1 dalies kompetentinga valdžios institucija gali leisti suarti daugiametę ganyklą. <...>“
2008 m. birželio 23 d. Šlėzvigo-Holšteino federalinės žemės oficialiajame leidinyje Šlėzvigo-Holšteino federalinės žemės kompetentinga ministerija paskelbė visuotinai taikomą sprendimą, kuriame nurodė, kad daugiamečių ganyklų dalis sumažėjo daugiau nei 5 %. Todėl nuo kitos dienos po šio paskelbimo įsigaliojo DGL‑VO SH 1 straipsnio 1 dalyje nustatytas arimo draudimas.
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
M. Grund yra ūkininkas ir kiekvienais metais teikia paraiškas bendrajai išmokai gauti. Pateiktose paraiškose jis nurodė, kad nuo 1998 m. ir 1999 m. dviejuose žemės sklypuose kultivuoja ariamoje žemėje auginamas varpines žoles. 2005 m. atlikęs skarifikaciją jis į abu žemės sklypus įsėjo dobilų bei žolių mišinio ir 2005–2008 m. juos deklaravo kaip dobilų ir žolių mišiniu užsėtus plotus. 2009 m. abu žemės sklypai vėl buvo naudojami kaip varpinių žolių plotai. 2010 m. metų pradžioje vienas iš dviejų sklypų buvo išnuomotas ir nuo tada jis buvo deklaruotas kaip šienaujama pieva. Kitame sklype nuo 2010 m. M. Grund augina silosui skirtus kukurūzus pagal leidimą, kuris jam buvo išduotas su sąlyga, kad kitame jam priklausančiame sklype bus daugiametės ganyklos.
2009 m. sausio 9 d. raštu LLUR pranešė M. Grund, jog abu sklypus priskyrė prie daugiamečių ganyklų, nes 1998–2008 m. laikotarpiu daugiau nei šešerius metus jie buvo nepertraukiamai naudojami kaip ganyklos. Be to, LLUR atkreipė M. Grund dėmesį, kad minėtiems sklypams taikomas DGL‑VO SH nustatytas arimo draudimas.
2009 m. birželio 4 d. pagal Vokietijos administracinio proceso kodekso (
Verwaltungsgerichtsordnung
) 43 straipsnio 1 dalį M. Grund
Schleswig-Holsteinische Verwaltungsgericht
(Šlėzvigo-Holšteino federalinės žemės administracinis teismas) pateikė skundą, juo prašė pripažinti, kad abiem sklypams, kuriuos LLUR priskyrė prie daugiamečių ganyklų, netaikomas nurodytas suarimo draudimas. Grįsdamas savo skundą M. Grund nurodė, kad turi teisėtą interesą daryti tokią išvadą, ir teigė, kad abu šie sklypai, kuriuose auginamos varpinės žolės, negali būti priskirti prie daugiamečių ganyklų, nes po vienų ar dvejų metų naudojimo jie buvo suarti. M. Grund teigė, kad bet kuriuo atveju aplinkybė, jog dobilų ir žolių mišinys keičiamas kitomis ariamoje žemėje auginamomis varpinėmis žolėmis arba atvirkščiai, reiškia, jog vykdoma sėjomaina, dėl kurios negali atsirasti daugiametė ganykla ir dėl kurios nutrūksta atitinkamų žemės plotų naudojimas kaip daugiamečių ganyklų.
LLUR nesutiko su šiais argumentais; ji tvirtino, kad varpinėmis žolėmis apsėti žemės plotai, kurie reguliariai suariami, prilyginami natūralioms daugiametėms ganykloms. Svarbiausia yra tai, kad juose nepertraukiamai auginama ta pati kultūra ir kad priešingu atveju vyktų sėjomaina. Tačiau, LLUR teigimu, atsižvelgiant į tai, kad abiejuose sklypuose daugiau nei penkerius metus nepertraukiamai buvo auginamos varpinės žolės, kalbama apie daugiametę ganyklą, nepaisant to, kad tuose sklypuose vėliau buvo pasėtas dobilų ir žolių mišinys.
2010 m. spalio 13 d. sprendimu
Schleswig-Holsteinische Verwaltungsgericht
pirmojoje instancijoje atmetė skundą kaip nepagrįstą, motyvuodamas tuo, kad iš esmės vieną kartą jau įgytas daugiametės ganyklos statusas neišnyksta dėl įvairių žolinių pašarų sėjomainos. 2011 m. gegužės 12 d. posėdyje
Schleswig-Holsteinische Oberverwaltungsgericht
(Vyriausiasis Šlėzvigo-Holšteino federalinės žemės administracinis teismas), išklausęs šalis tos pačios dienos posėdyje, atmetė M. Grund apeliacinį skundą dėl šio sprendimo, motyvuodamas tuo, kad, neatsižvelgiant į klausimą, kas nutinka, kai žolė arba kiti žoliniai pašarai keičiami į kitus pasėlius, žolės keitimas kitais žoliniais pašarais neturėjo reikšmės esamos daugiametės ganyklos statusui.
Dėl šio sprendimo 2011 m. birželio 28 d. M. Grund pateikė
Bundesverwaltungsgericht
(Vyriausiasis federalinis administracinis teismas) kasacinį skundą.
Prašyme priimti prejudicinį sprendimą jį pateikęs teismas pabrėžia, kad yra saistomas faktinių aplinkybių, kurias nustatė apeliacinės instancijos teismas 2011 m. gegužės 12 d. sprendime. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas teigia, kad, kalbant apie nagrinėjamą pirmąjį sklypą, kuris buvo išnuomotas, M. Grund vis dar yra suinteresuotas daryti išvadą, kad tai nėra daugiametė ganykla, nes prireikus jis galėtų gauti didesnį nuomos mokestį už šį žemės sklypą. Todėl reikia nustatyti, ar 2011 m. gegužės 12 d. minėtas sklypas buvo daugiametė ganykla. Dėl kito sklypo, kuris nuo 2010 m. naudojamas ne kaip ganykla, o silosui skirtiems kukurūzams auginti, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad prašymas pripažinti susijęs su sklypo naudojimo paskirties pakeitimo data, nes M. Grund nustatytas įpareigojimas už tai, kad bus išduotas leidimas suarti šį sklypą, daugiametėms ganykloms paskirti kitą žemės sklypą, pagrįstas daugiamečių ganyklų statusu, kuris buvo išnykęs tais pačiais metais. Taigi, kalbant apie pastarąjį sklypą, tikslinga išnagrinėti, ar 2010 m. tas sklypas buvo daugiametė ganykla.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad proceso baigtis priklauso nuo „daugiametės ganyklos“ sąvokos, kaip ji suprantama pagal ES teisę ir visų pirma pagal Reglamento Nr. 796/2004 2 straipsnio 2 punktą, išaiškinimo, nes taikytinoje Vokietijos teisėje aiškiai daroma nuoroda į šią nuostatą, nepaisant to, kad ji vėliau buvo iš dalies pakeista Reglamentu Nr. 239/2005 arba Reglamentu Nr. 1122/2009. Siekiant išspręsti ginčą svarbu nustatyti, dėl kokių pakeitimų žemės ūkio paskirties žemės nebebūtų galima laikyti daugiamete ganykla. Šiuo atžvilgiu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas neįžvelgia šioje nuostatoje pateiktoje „daugiametės ganyklos“ apibrėžtyje jokios nuorodos, kuri patvirtintų, jog vien dėl suarimo žemės plotas nebegali būti laikomas „daugiamete ganykla“. Minėtas teismas taip pat nurodo, kad yra linkęs manyti, jog įvairių žolinių pašarų keitimas nėra sėjomaina, kaip tai suprantama pagal Reglamentą Nr. 796/2004; tačiau jis atkreipia dėmesį, jog teisingas Sąjungos teisės aiškinimas nėra toks akivaizdus, kad nekiltų pagrįstų abejonių. Iš tiesų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo tam tikras nuostatas dėl žemės ūkių struktūros tyrimo, kurios galėtų turėti reikšmės minėtos sąvokos aiškinimui.
Esant šioms aplinkybėms
Bundesverwaltungsgericht
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar žemės ūkio paskirties žemės plotas yra „daugiametė ganykla“, kaip ji suprantama pagal [Reglamento Nr. 796/2004] 2 straipsnio 2 punktą, jei esamu momentu ir bent jau penkerius metus šiame žemės plote auginama (t. y. pasėta) žolė ar kitokie žoliniai pašarai, tačiau per šį laikotarpį šis žemės plotas buvo suartas ir vietoj anksčiau sėtų žolinių pašarų (šiuo atveju – dobilų ir žolių mišinys) apsėtas kitais žoliniais pašarais (šiuo atveju – ariamoje žemėje auginamos varpinės žolės (vokiečių k. „Ackergras“)), arba ar tokiu atveju tai yra sėjomaina, dėl kurios negali atsirasti daugiametė ganykla?“
Dėl prejudicinio klausimo
Pirminės pastabos
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su „daugiametės ganyklos“ apibrėžtimi, pateikta Reglamento Nr. 796/2004 2 straipsnio 2 punkte. Iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad reikšmingos datos nustatant, ar abu pagrindinėje byloje nagrinėjami sklypai patenka į „daugiametės ganyklos“ apibrėžtį, turi būti atitinkamai 2010 m. ir (arba) 2011 m. Tai reiškia, kad „daugiametės ganyklos“ apibrėžtis, įtvirtinta šiais abejais metais galiojusiame Sąjungos reglamente, t. y. Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio c punkte, turi būti taikoma pagrindinės bylos faktinėms aplinkybėms. Todėl Teisingumo Teismas „daugiametės ganyklos“ apibrėžtį aiškins pagal pastarąją nuostatą. Šiuo klausimu nesvarbi aplinkybė, kad nagrinėjamuose nacionalinės teisės aktuose tebedaroma nuoroda į Reglamentą Nr. 796/2004.
Tačiau, kaip pažymėjo generalinė advokatė savo išvados 35 punkte, Reglamento Nr. 796/2004 2 straipsnio 2 punkte pateikta „daugiametės ganyklos“ apibrėžtis iš esmės nesiskiria nuo tos, kuri pateikta Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio c punkte, o šios apibrėžties elementai, turintys reikšmės pagrindinei bylai išspręsti, bet kuriuo atveju yra iš esmės identiški abiejuose šiuose reglamentuose. Todėl reikia pažymėti, kad tuo atveju, jei prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pagal nacionalinę procesinę teisę nuspręstų, jog šios bylos sprendimas galiausiai priklauso nuo Reglamento Nr. 796/2004 2 straipsnio 2 punkte pateiktos „daugiametės ganyklos“ apibrėžties, tai šiame sprendime suformuluotas atsakymas į pateiktą klausimą gali būti taikomas šiam ankstesniam teisės aktui.
Dėl esmės
Savo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės nori išsiaiškinti, ar Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio c punkte pateikta „daugiametės ganyklos“ apibrėžtis turi būti aiškinama taip, kad ji apima žemės plotą, kuriame esamu momentu ir bent jau penkerius metus auginama (t. y. pasėta) žolė ar kitokie žoliniai pašarai, tačiau per šį laikotarpį šis žemės plotas buvo suartas ir apsėtas kitos nei anksčiau sėtos rūšies žoliniais pašarais.
Visų pirma būtina pabrėžti, kad iš Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio c punkte pateiktos „daugiametės ganyklos“ apibrėžties formuluotės nematyti, jog aplinkybė, kad žemė suariama ir apsėjama kitais nei anksčiau joje sėtais vienos rūšies žoliniais pašarais, savaime draustų priskirti žemę prie „daugiametės ganyklos“.
Taip pat reikia pažymėti, kad šioje apibrėžtyje neatskiriamos žolės ir tam tikri žoliniai pašarai, todėl visos žolės ir visi kiti žoliniai pašarai yra vienos ir tos pačios klasės, kuri daugiau nebeskirstoma, dalis. Iš tiesų iš šioje apibrėžtyje esančios sąvokos „žolės ar kitokių žolinių pašarų [auginimas]“ matyti, kad visų rūšių žoliniai pašarai pagal Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio c punktą laikomi lygiaverčiais ir kad atitinkamuose žemės sklypuose auginamos konkrečios žolinių pašarų rūšies pasirinkimas pats savaime neturi reikšmės šių sklypų priskyrimui prie „daugiamečių ganyklų“. Todėl tai, kad minėta formuluotė apima žoles ir kitus žolinius pašarus, rodo, jog „sėjomaina“ pagal šią nuostatą gali būti, tik jei auginami kitokie pasėliai, o ne žoliniai pašarai.
Be to, Reglamente Nr. 1122/2009 įtvirtinta įsipareigojimo išlaikyti daugiametes ganyklas nustatymo sistema taip pat rodo, kad daugiametės ganyklos kategorija negali būti suskirstyta į skirtingų ganyklos augalų subkategorijas ir dėl to sėjamų žolinių pašarų rūšies pasirinkimas šiuo atveju neturi reikšmės. Tiesa, iš šio reglamento 4 straipsnio 1 ir 2 dalyse vartojamų sąvokų matyti, kad tik žemės plotų naudojimui kitiems nei daugiametės ganyklos pasėliams auginti yra nustatytas įpareigojimas gauti išankstinį leidimą. Šiose nuostatose pateikta sąvoka „kitos paskirties žemė“ prieštarauja tik „kitos paskirties“ žemės kaip daugiametės ganyklos, kaip bendrosios ir nedalomos kategorijos, naudojimui. Be to, šioje nuostatoje įtvirtintas įpareigojimas „vėl pertvarkyti žemę taip, kad joje būtų daugiametė ganykla“ prasmę turėtų tik tada, jei atitinkami žemės plotai, juos priskyrus prie „kitos paskirties“ žemės, nebebūtų naudojami kaip ganyklos.
Taigi Europos Sąjungos teisės aktų leidėjas neskiria jokios reikšmės klausimui, kokios rūšies žoliniai pašarai konkrečiai buvo auginami nagrinėjamuose žemės sklypuose. Tiesa, pagal šias nuostatas, be kita ko, nereikalaujama apsėti nagrinėjamų žemės sklypų tos pačios kaip ir anksčiau sėtos rūšies žoliniais pašarais. Priskiriant žemę prie „daugiametės ganyklos“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio c punktą, svarbu yra tikrasis nagrinėjamos žemės naudojimas ar tikroji jos paskirtis (žr. Sprendimo
Landkreis Bad Dürkheim
, C‑61/09,
EU:C:2010:606
37 punktą). Nei žolės rūšies pakeitimas, nei, be kita ko, naudojamas techninis procesas, pavyzdžiui, arimas arba skarifikacija su įsėjimu, negali turėti jokios įtakos šiam priskyrimui.
Be to, Reglamento Nr. 73/2009 7 konstatuojamojoje dalyje nustatytas tikslas išlaikyti daugiametes ganyklas taip pat rodo, kad aplinkybė, kai tame pačiame žemės plote tam tikras ganyklos tipas pakeičiamas kitu, negali būti laikoma „sėjomaina“, kaip tai suprantama Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio c punkte, dėl kurios pagal šį straipsnį draudžiama priskirti žemę prie „daugiametės ganyklos“. Iš tiesų, kaip matyti iš šios konstatuojamosios dalies, kadangi daugiametės ganyklos daro teigiamą poveikį aplinkai, reikėtų patvirtinti priemones, skatinančias išlaikyti esamas daugiametes ganyklas, kad būtų išvengta masinio jų pavertimo ariamąja žeme.
Tačiau šį tikslą išlaikyti daugiametes ganyklas būtų galima pasiekti tik tada, jei dėl žemės plotų skirtingų naudojimo kaip ganyklų būdų po penkerių metų taip pat galėtų būti suteiktas daugiamečių ganyklų statusas. Norint tai padaryti, turi būti apsunkintas ganyklų pertvarkymas į ariamą žemę, pirmiausia užkertant kelią tam, kad ūkininkas negalėtų lengvai išvengti savo žemės, naudojamos žolei ir kitokiems žoliniams pašarams auginti, priskyrimo prie „daugiametės ganyklos“, kaip tai suprantama Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio c punkte, ir taip išvengti su jos išlaikymu susijusių įsipareigojimų.
Tačiau pripažinus, kad vien dėl žolinių pašarų pakeitimo kitos rūšies žoliniais pašarais per šioje nuostatoje nurodytą penkerių metų ar ilgesnį laikotarpį žemė galėtų būti nepriskirta prie „daugiametės ganyklos“, būtų sunku pasiekti minėtą tikslą išlaikyti daugiametes ganyklas. Tai, kad šiuo laikotarpiu tokia žemė suariama ir apsėjama kitos nei anksčiau joje sėtos rūšies žoliniais pašarais, savaime neturi jokios įtakos minėtam priskyrimui.
Be to, svarbu patikslinti, kad Europos Sąjungos teisės nuostatos dėl žemės ūkių struktūros tyrimo, kuriomis remiasi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, nepaneigia šio Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio c punkte pateiktos „daugiametės ganyklos“ apibrėžties aiškinimo, nes, kaip savo išvados 66 punkte nurodė generalinė advokatė, šių nuostatų tikslas ir paskirtis skiriasi nuo teisės aktų, kuriais reglamentuojamos tiesioginės išmokos ir dėl kurių pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą, tikslo ir paskirties.
Atsižvelgiant į visus pirma išdėstytus argumentus, į pateiktą klausimą reikia atsakyti: Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio c punkte pateikta „daugiametės ganyklos“ apibrėžtis turi būti aiškinama taip, kad ji apima žemės plotą, kuriame esamu momentu ir bent jau penkerius metus auginama (t. y. pasėta) žolė ar kitokie žoliniai pašarai, net jei per šį laikotarpį šis žemės plotas buvo suartas ir apsėtas kitos nei anksčiau jame sėtos rūšies žoliniais pašarais.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (antroji kolegija) nusprendžia:

2009 m. spalio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1120/2009, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 III antraštinėje dalyje numatytos bendrosios išmokos schemos taikymo taisyklės, 2 straipsnio c punkte pateikta „daugiametės ganyklos“ apibrėžtis turi būti aiškinama taip, kad ji apima žemės plotą, kuriame esamu momentu ir bent jau penkerius metus auginama (t. y. pasėta) žolė ar kitokie žoliniai pašarai, net jei per šį laikotarpį šis žemės plotas buvo suartas ir apsėtas kitos nei anksčiau jame sėtos rūšies žoliniais pašarais.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.