CELEX: 62011CJ0188
Žemės ūkis
Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondas
Reglamentai (EB) Nr. 1257/1999 ir 817/2004
Parama, skirta agrarinės aplinkosaugos gamybos metodams
Tikrinimai
Žemės ūkio pagalbos gavėjas
Kliudymas įvykdyti tikrinimą vietoje
Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos reikalaujama grąžinti visą per kelerius metus išmokėtą pagalbą
Atitiktis

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1257/1999 dėl Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) paramos kaimo plėtrai ir iš dalies keičiančio bei panaikinančio tam tikrus reglamentus (
OL L 160, 1999, p. 80
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 25 t., p. 391), siejamo su 2004 m. balandžio 29 d. balandžio 29 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 817/2004, nustatančiu išsamias Reglamento Nr. 1257/1999 taikymo taisykles (
OL L 153, p. 30
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 46 t., p. 87), išaiškinimo.
Šis prašymas buvo pateiktas nagrinėjant ginčą tarp ūkininko M. Hehenberger ir Austrijos Respublikos dėl pagalbos agrarinei aplinkosaugai grąžinimo, kurią jam Austrijos institucijos teikė kelerius metus pagal Reglamentą Nr. 1257/1999.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Reglamento Nr. 1257/1999 VI skyriaus „Agrarinė aplinkosauga“ 22 straipsnyje numatyta:
„Parama žemės ūkio gamybos metodams, skirtiems aplinkai ir kaimo vietovėms išsaugoti (agrarinė aplinkosauga), padeda siekti Bendrijos žemės ūkio ir aplinkos politikos tikslų.
Ši parama skatina:
—
būdus, kad žemės ūkio paskirties žemės naudojimas būtų suderintas su aplinkos, kraštovaizdžio ir jo ypatumų, gamtos išteklių, dirvožemio ir genetinės įvairovės apsauga bei jos gerinimu,
—
intensyvesnį ūkininkavimą aplinkai palankiu būdu ir mažai naudojamų ganyklų sistemų valdymą,
—
didelę gamtinę vertę turinčios dirbamos žemės ūkio aplinkos, kuriai yra iškilusi grėsmė, išsaugojimą,
—
kraštovaizdžio ir istorinių ypatumų išsaugojimą žemės ūkio paskirties žemėje,
—
taikyti aplinkos planavimą ūkininkavimo praktikoje.“
Šio reglamento 23 straipsnyje nustatyta:
„1.   Parama skiriama ūkininkams, kurie ne mažiau kaip penkeriems metams prisiima agrarinės aplinkosaugos įsipareigojimus. Prireikus tam tikriems įsipareigojimams, atsižvelgiant į jų aplinkosaugos poveikį, gali būti nustatytas ilgesnis laikotarpis.
2.   Agrarinės aplinkosaugos įsipareigojimai numato daugiau nei įprastos gero ūkininkavimo praktikos taikymą.
Jie numato paslaugas, kurios nenumatytos kitomis paramos priemonėmis, tokiomis kaip rinkos rėmimas arba kompensacinės išmokos.“
Šio reglamento 24 straipsnyje nustatyta:
„1.   Parama, prisiimantiems agrarinės aplinkosaugos įsipareigojimus, skiriama kasmet ir apskaičiuojama remiantis:
—
prarastomis pajamomis,
—
papildomomis sąnaudomis, kurios atsiranda dėl prisiimto įsipareigojimo, ir
—
būtinybe suteikti [finansinę] apskaitą.
Apskaičiuojant metinės paramos dydį gali būti atsižvelgiama į nerentabilių investicijų, kurios būtinos įsipareigojimams vykdyti, sąnaudas.
2.   Maksimalūs metinės Bendrijos paramos dydžiai yra nustatyti šio reglamento priede. Šie dydžiai grindžiami tuo valdos plotu, kuriam taikomi agrarinės aplinkosaugos įsipareigojimai.“
Reglamento Nr. 817/2004 II skirsnio 6 skyriaus „Paraiškos, tikrinimai ir nuobaudos“ 67 straipsnyje nustatoma:
„1.   Pradinės prisijungimo prie schemos paraiškos ir vėlesnės mokėjimo paraiškos tikrinamos taip, kad būtų veiksmingai patikrinta atitiktis paramos suteikimo reikalavimams.
Valstybės narės apibrėžia tinkamą metodiką ir priemones kiekvienai paramos priemonei tikrinti, taip pat tikrinamus asmenis.
Tam tiktais atvejais valstybės narės naudojasi Reglamentu (EB) Nr. 1782/2003 įdiegta integruota administravimo ir kontrolės sistema.“
2.   Patikrinimą sudaro administraciniai ir vietiniai tikrinimai [tikrinimai vietoje].“
Reglamento Nr. 817/2004 69 straipsnyje nustatyta:
„Tikrinimai vietoje atliekami pagal Reglamento (EB) Nr. 2419/2001 III antraštinę dalį. Jie turi aprėpti bent po 5 % naudos gavėjų kiekvienais metais ir visų skirtingų tipų kaimo plėtros priemones, nustatytas planavimo dokumentuose. <…>
Tikrinimai vietoje paskirstomi per metus remiantis rizikos analize, kurią pateikia kiekviena kaimo plėtros priemonė. Investicijų paramos priemonėms pagal Reglamento (EB) Nr. 1257/1999 II antraštinės dalies I, VII, VIII ir IX skyrius valstybės narės gali numatyti, kad tikrinimai vietoje taikomi tik projektams, kurie yra jau baigiami.
Tikrinimai turi aprėpti visus naudos gavėjo įsipareigojimus, kuriuos galima patikrinti apsilankymo metu.“
Reglamento Nr. 817/2004 71 straipsnio 2 dalyje nustatyta:
„Jei buvo sumokėta per didelė išmoka, naudos gavėjas pagal kaimo plėtros priemonę įpareigojamas grąžinti atitinkamą sumą pagal Reglamento (EB) Nr. 2419/2001 49 straipsnį.“
Reglamento Nr. 817/2004 73 straipsnyje skelbiama:
„Valstybės narės nustato taisykles dėl nuobaudų, taikomų už šio reglamento nuostatų pažeidimus, ir imasi visų priemonių, būtinų užtikrinti, kad jos būtų įgyvendinamos. Numatytos nuobaudos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasios [atgrasančios].“
2001 m. gruodžio 11 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2419/2001, nustatančio išsamias integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo tam tikroms Tarybos reglamente (EEB) Nr. 3508/92 nustatytoms Bendrijos pagalbos schemoms taisykles (
OL L 327, p. 11
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 34 t., p. 308), III skirsnio „Patikrinimai“ 17 straipsnyje nustatyta:
„1.   Patikrinimai vietoje atliekami nepranešus. Jeigu tai netrukdo kontrolės tikslui, galima pateikti išankstinį pranešimą nurodant tik būtiniausią informaciją. Toks pranešimas turi būti pateiktas ne anksčiau kaip prieš 48 valandas, išskyrus tinkamai pateisinamus atvejus.
2.   Jei reikia, šiame reglamente ir kitose Bendrijos taisyklėse numatyti patikrinimai vietoje atliekami tuo pačiu metu.
3.   Atitinkama paraiška arba paraiškos atmetamos, jeigu ūkininkas arba jo atstovas neleidžia atlikti patikrinimo vietoje.“
Reglamentas Nr. 2419/2001 buvo panaikintas 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 796/2004, nustatančiu išsamias kompleksinio paramos susiejimo, moduliavimo ir integruotos administravimo ir kontrolės sistemas, numatytas 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1782/2003 (
OL L 141, p. 18
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 44 t., p. 243). Pagal Reglamentą Nr. 796/2004 jis taikomas pagalbos paraiškoms, susijusioms su prekybos metais ar išmokų laikotarpiais, kurie prasideda iki 2005 m. sausio 1 d., o nuorodos į Reglamentą Nr. 2419/2001 suprantamos kaip nuorodos į Reglamentą Nr. 796/2004.
Reglamento Nr. 796/2004 23 straipsnio 2 dalyje, kuri pakeitė Reglamento Nr. 2419/2001 17 straipsnio 3 dalį, išdėstyta:
„Ūkininkui ar jo atstovui neleidus atlikti patikrinimo vietoje, pagalbos paraiškos atmetamos.“
Nacionalinės teisės aktai
Pagal Reglamentą Nr. 1257/1999 kompetentinga Austrijos ministerija priėmė specialią direktyvą, susijusią su Austrijos pagalbos ekstensyviajai žemdirbystei programa, atitinkančia aplinkos apsaugos reikalavimus, taip pat su kaimo kraštovaizdžio išsaugojimu (ÖPUL 2000) (toliau – ÖPUL 2000). ÖPUL 2000 apima tam tikrą agrarinių aplinkosauginių priemonių skaičių, kaip tai suprantama pagal šį reglamentą, kurias pasirenka naudos gavėjas paduodamas savo pirmąją paraišką paramai gauti ir kurią visoje Austrijos teritorijoje įgyvendinant jis gali gauti Europos Sąjungos bendrai finansuojamą pagalbą žemės sklypui.
ÖPUL 2000, kuri apima nemažai priedų, susideda iš bendrosios dalies, pirmiausia susijusios su bendromis pagalbos suteikimo sąlygomis, kurios taikomos skirtingoms programos dalims, pagalbos panaikinimu, kontrolės sistema ir pagalbos grąžinimu, kai nesilaikoma pagalbos suteikimo sąlygų, taip pat iš dalies, susijusios su specialiomis pagalbos skyrimo sąlygomis. Austrijos teisėje ÖPUL 2000 neturi abstrakčių ir bendrų normų vertės, tačiau į ją atsižvelgiama sudarant sutartį kaip į sutarties sąlygą.
Konkrečiai kalbant, ÖPUL 2000 1.4.4 punkte, kuris grindžiamas Reglamento Nr. 1257/1999 23 straipsniu, numatoma, kad pagalbos prašytojui pateikus pirmąją paraišką dėl pagalbos, kiek tai susiję su prašoma priemone, kyla pareiga naudoti arba išlaikyti penkerius metus atitinkamus žemės sklypus pagal atitikties paramos suteikimo reikalavimams sąlygas ir šiuo laikotarpiu įvykdyti visas kitas atitikties sąlygas.
ÖPUL 2000 1.9 punkte nustatoma kontrolės sistema, kuri leidžia kontrolės organams patekti ant visų naudojamų žemės sklypų ir įpareigoja paraišką pateikusį asmenį leisti įgyvendinti numatytas kontrolės priemones.
Pagal ÖPUL 2000 1.10 punktą paraišką pateikęs asmuo privalo atlyginti suteiktą pagalbą arba atitinkamai praranda savo teisę į paskirtą, bet dar neišmokėtą, pagalbą, kai nebuvo laikomasi numatytų įpareigojimų, neįvykdytos ÖPUL 2000 arba įsipareigojimo deklaracijoje numatytos sąlygos arba paraišką pateikęs asmuo kontrolės organams kliudė patekti ant visų naudojamų žemės sklypų. Šiame punkte taip pat numatomas įpareigojimas grąžinti įpareigojimų laikotarpiu jau gautą pagalbą, jei nesilaikoma penkmetinio įsipareigojimo.
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
2000 m. rugsėjo 11 d. P. Hehenberger pateikė paraišką Austrijos mokėjimų agentūrai, veikiančiai Austrijos Respublikos vardu ir sąskaita, ir pirmą kartą paprašė suteikti agrarinės aplinkosaugos pagalbą pagal ÖPUL 2000.
Pateikdamas šią paraišką P. Hehenberger pasirašė įsipareigojimų deklaraciją, kuria įsipareigojo pagal ÖPUL 2000 1.4.4 punktą per penkerius metus nuo 2001 m. sausio 1 d. įgyvendinti tam tikras ÖPUL 2000 numatytas agrarinės aplinkosaugos priemones. Pasirašydamas šią įsipareigojimų deklaraciją, kurioje aiškiai buvo daroma nuoroda į ÖPUL 2000, P. Hehenberger taip pat įsipareigojo laikytis ÖPUL 2000, kuri tapo kiekvienos su šia agentūra sudarytos pagalbos sutarties sudėtine dalimi. Vėliau šis penkmetinis įsipareigojimas buvo pratęstas dar metams – iki 2006 m. gruodžio 31 dienos.
Pagal minėtą įsipareigojimą ir remdamasi P. Hehenberger kasmet pateikiamomis paramos mokėjimo paraiškomis Austrijos mokėjimų agentūra pervedė atitinkamą pagalbą agrarinei aplinkosaugai 2001–2005 metams. Dėl 2005 m. metinė paraiška buvo pateikta 2005 m. balandžio 22 dieną.
2005 m. rugsėjo 12 d. kompetentingi kontrolės organai vykdydami tikrinimą vietoje ketino išmatuoti atitinkamus žemės sklypų plotus pagal ÖPUL 2000 1.9 punktą. Tačiau P. Hehenberger neleido patekti ant jo žemės sklypų ir taip sukliudė tikrinimą.
2006 m. spalio 9 d. raštu Austrijos mokėjimų agentūra informavo P. Hehenberger, kad pagalba agrarinei aplinkosaugai pagal ÖPUL 2000 2006 metams jam nebus pervesta, nes šios pagalbos suteikimas papildomiems metams reiškia, kad buvo laikomasi ÖPUL 2000 penkmečio įsipareigojimo.
2007 m. vasario 27 d. laišku Austrijos mokėjimų agentūra priekaištavo P. Hehenberger, kad jis neleido įvykdyti tikrinimo vietoje 2005 m. rugsėjo 12 d. Todėl pagal ÖPUL 2000 1.10 punktą ši agentūra pareikalavo grąžinti visą pagalbą, jam išmokėtą pagal ÖPUL 2000 2001–2005 metams, kurie atitinka jo anksčiau prisiimtą įsipareigojimų laikotarpį.
Vėliau P. Hehenberger ginčijo šį grąžinimą pareikšdamas ieškinį
Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien
. Iš esmės jis teigia, kad sankcija, kuria įpareigojama grąžinti per kelerius metus suteiktą pagalbą, yra neproporcinga. Austrijos Respublika prašė atmesti šį ieškinį.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą teismo manymu, neginčytina, kad P. Hehenberger neleido patekti ant atitinkamų žemės sklypų ir taip sukliudė tikrinimą vietoje. Todėl jis mano, kad minėtas ieškinys turi būti atmestas atsižvelgiant į ÖPUL 2000 ir šiuo pagrindu pagrindinės bylos šalių sudarytas pagalbos sutartis, nes Austrijos Respublikai buvo leista reikalauti minėto grąžinimo šiomis bylos aplinkybėmis.
Tačiau šis teismas abejoja dėl Reglamento Nr. 1257/1999, siejamo su Reglamentu Nr. 817/2004, išaiškinimo. Konkrečiai kalbant, minėtas teismas abejoja, ar ši ÖPUL 2000 1.10 punkte numatyta itin griežta sankcija atitinka Reglamento Nr. 1257/1999 tikslus, kurie iš esmės susiję su žemės ūkio plotų apsauga, kaimo vietovių ir tinkamo kaimo vietovių žemės naudojimo apsauga.
Šiomis aplinkybėmis
Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir Teisingumo Teismui pateikti šį prejudicinį klausimą:
„Ar Reglamentu <…> Nr. 1257/1999 <…>, siejamu su Reglamentu Nr. 817/2004, draudžiama paramą suteikiančiam asmeniui nustatyti taisykles, pagal kurias būtų reikalaujama grąžinti visą per vykdant agrarinės aplinkosaugos priemonę įsipareigojimų laikotarpį suteiktą paramą, net jeigu ji buvo suteikta ir išmokėta per kelerius metus, jei neįmanoma atlikti tikrinimo vietoje (sklypų matavimas)?“
Dėl prejudicinio klausimo
Savo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą teismas iš esmės klausia, ar pagal Reglamentą Nr. 1257/1999, siejamą su Reglamentu Nr. 817/2004, draudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos, kai ūkininkas (naudos gavėjas) kliudo patikrinti atitinkamus sklypus, visa vykdant agrarinės aplinkosaugos priemonę per įsipareigojimų laikotarpį jam skirta pagalba turi būti grąžinta, net jei ši pagalba už kelerius metus jau buvo išmokėta.
Pirmiausia pažymėtina, kad nei Reglamente Nr. 1257/1999, nei Reglamente Nr. 817/2004 aiškiai nenumatyta nuostata, kuri draustų tokius nacionalinės aktus.
Paramos žemės ūkio gamybos metodams, visų pirma skirtiems kaimo vietovėms išsaugoti, bendrosios sąlygos yra apibrėžtos Reglamento Nr. 1257/1999 22–24 straipsniuose. Iš šių straipsnių išplaukia, jog agrarinės aplinkosaugos priemonėms būdinga, kad atitinkami ūkininkai prisiima įsipareigojimus taikyti saugią aplinkai ūkininkavimo praktiką penkerius metus. Paramą gaunantiems ūkininkams agrarinės aplinkosaugos įsipareigojimus valstybės skiria kasmet, atsižvelgdamos į prarastas pajamas ar papildomas sąnaudas, atsirandančias dėl šių įsipareigojimų (žr. 2009 m. birželio 4 d. Sprendimo
JK Otsa Talu
,
C-241/07, Rink. p. I-4323
, 36 punktą).
Kiek tai susiję su šios kelerių metų paramos, skirtos agrarinės aplinkosaugos gamybos metodams, kontrolės sistema, Reglamento Nr. 817/2004 67 straipsnyje numatoma, kad pradinės prisijungimo prie schemos paraiškos ir vėlesnė mokėjimo paraiškos tikrinamos taip, kad būtų veiksmingai patikrinta atitiktis paramos suteikimo reikalavimams. Be to, šio reglamento 69 straipsnyje patikslinama, kad tikrinimai turi aprėpti visus naudos gavėjo įsipareigojimus, kuriuos galima patikrinti apsilankymo metu.
Be to, šiame reglamento 69 straipsnyje pažymima, kad tikrinimai vietoje atliekami pagal Reglamento Nr. 2419/2001 III antraštinę dalį. Reglamento Nr. 796/2004 17 straipsnio „Patikrinimai“ 3 dalyje, kuri buvo pakeista Reglamento Nr. 796/2004 23 straipsnio 2 dalimi – jos norminis turinys iš esmės atitinka minėto 17 straipsnio 3 dalį, – nurodomos teisinės pasekmės, kurios siejamos su kliudymu vykdyti tikrinimą vietoje. Šiose nuostatose aiškiai numatoma, kad atitinkamos paraiškos atmetamos, jei ūkininkas arba jo atstovas kliudo įvykdyti tikrinimą vietoje.
Šiuo klausimu pažymėtina, kad Teisingumo Teismo buvo prašoma išaiškinti Reglamento Nr. 796/2004 23 straipsnio 2 dalį 2011 m. birželio 16 d. Sprendime
Omejc
(
C-536/09, Rink. p. I-5367
). Šio sprendimo 27 punkte Teisingumo Teismas pažymėjo tikrinimų svarbą ir nusprendė, kad kliudymas vykdyti tikrinimus vietoje gali sukelti reikšmingas teisines pasekmes, kaip antai atitinkamų pagalbos paraiškų atmetimą.
Šis atmetimas yra teisinė pasekmė to, kad nebuvo įmanoma veiksmingai patikrinti, kaip laikomasi būtinų paramos teikimo sąlygų, kaip to reikalaujama pagal Reglamento Nr. 817/2004 67 straipsnį. Kiek tai susiję su pagalba agrarinei aplinkosaugai, susietai su kelerių metų įpareigojimu, šios paramos teikimo sąlygos yra privalomos ne tik tiems metams, kuriais atliktas tikrinimas vietoje, bet visam įpareigojimų laikotarpiui, per kurį ši pagalba teikiama, kad, kaip nustatyta šio reglamento 69 straipsnyje, su šia pagalba susiję tikrinimai vietoje būtų atliekami dėl visų įpareigojimų. Kadangi dėl ūkininko veiksmų neįmanoma atlikti tokių tikrinimų, negalima ir patikrinti, ar sąlygų buvo laikomasi per visą įsipareigojimų laikotarpį.
Darytina išvada, kad, kiek tai susiję su agrarinėmis aplinkosauginėmis priemonėmis keleriems metams, kai atlikti tikrinimą vietoje kliudo pagalbos agrarinei aplinkosaugai gavėjas, todėl neįmanoma patikrinti, ar atitikties paramos suteikimo reikalavimams sąlygų buvo laikomasi per visą įsipareigojimo laikotarpį, atitinkamos pagalbos agrarinei aplinkosaugai paraiškos turi būti atmestos pagal Reglamento Nr. 2419/2001 17 straipsnio 3 dalį ir Reglamento Nr. 796/2004 23 straipsnio 2 dalį. Atitinkamos paraiškos, kaip jos suprantamos pagal šias nuostatas, apima visas paraiškas, atitinkančias atitikties sąlygas, kurių turi būti laikomasi per visą agrarinio aplinkosaugos projekto laikotarpį, dėl kurio gavėjas įsipareigojo ir su kuriuo susijęs tikrinimas vietoje.
Tačiau, kaip matyti iš Reglamento Nr. 817/2004 71 straipsnio 2 dalies, minėtas naudos gavėjas privalo grąžinti visas jau sumokėtas pagalbos agrarinei aplinkosaugai sumas, susijusias su jau atmestomis paraiškomis.
Be to, reikia pažymėti, kad jei Sąjungos teisės aktų leidėjas nustato atitikties paramos suteikimo reikalavimams sąlygas, teisės netekimas, kylantis dėl vienos iš šių sąlygų nesilaikymo, yra ne sankcija, bet paprasčiausia įstatyme numatytų reikalavimų nesilaikymo pasekmė (šiuo klausimu žr. 2004 m. lapkričio 11 d. Sprendimo
Toeters ir Verberk
,
C-171/03, Rink. p. I-10945
, 47 punktą ir 2007 m. gegužės 24 d. Sprendimo
Maatschap Schonewille-Prins
,
C-45/05, Rink. p. I-3997
, 47 punktą). Todėl ir pagalbos paraiškos atmetimas, nes nebuvo įmanoma patikrinti atitikties paramos suteikimo reikalavimams sąlygų dėl ūkininko, kuris kliudė atlikti patikrinimą vietoje, veiksmų, negali būti laikoma sankcija ir jam turi būti taikomas Reglamento Nr. 817/2004 73 straipsnis.
Atsižvelgiant į išdėstytus argumentus, į pateiktą klausimą reikia atsakyti, kad pagal Reglamentą Nr. 1257/1999, siejamą su Reglamentu Nr. 817/2004, nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos, kai ūkininkas (naudos gavėjas) kliudo tikrinti atitinkamus sklypus, visa vykdant agrarinės aplinkosaugos priemonę per įsipareigojimų laikotarpį jam skirta pagalba turi būti grąžinta, net jei ši pagalba už kelerius metus jau buvo išmokėta.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) nusprendžia:

Pagal 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1257/1999 dėl Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) paramos kaimo plėtrai ir iš dalies keičiančio bei panaikinančio tam tikrus reglamentus, siejamą su 2004 m. balandžio 29 d. balandžio 29 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 817/2004, nustatančiu išsamias Reglamento Nr. 1257/1999 taikymo taisykles, nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos, kai ūkininkas (naudos gavėjas) kliudo tikrinti atitinkamus sklypus, visa vykdant agrarinės aplinkosaugos priemonę per įsipareigojimų laikotarpį jam skirta pagalba turi būti grąžinta, net jei ši pagalba už kelerius metus jau buvo išmokėta.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.