CELEX: 62010CJ0295
2001/42/EK irányelv
Bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálata
Kis területek helyi szintű használatát meghatározó tervek
A 3. cikk (3) bekezdése
Csak egy gazdasági létesítményre vonatkozó helyi szintű területrendezési dokumentumok
A 2001/42/EK irányelv szerinti vizsgálat alóli mentesítés a nemzeti jogban
A tagállamok mérlegelési jogköre
A 3. cikk (5) bekezdése
A 85/337/EGK irányelvvel fennálló kapcsolat
A 2001/42/EK irányelv 11. cikkének (1) és (2) bekezdése

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló,
2001. június 27‑i 2001/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 197., 30. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet,
6. kötet, 157. o.) 3. cikke (2) bekezdése a) pontjának, (3) és (5) bekezdésének, valamint 11. cikke (1) és (2) bekezdésének
értelmezésére irányul.
E kérelmet az egyrészről G. Valčiukienė és J. Pekelienė, a Lietuvos žaliųjų judėjimas (litván zöld mozgalom), valamint P. Girinskis
és L. Arimantas Lašas másrészről a Pakruojo rajono savivaldybė (Pakruojas kerület képviselőtestülete), a Šiaulių visuomenės
sveikatos centras (šiauliai közegészségügyi központ) és a Šiaulių regiono aplinkos apsaugos departamentas (šiauliai regionális
környezetvédelmi hatóság) között az egyebek mellett a 2006. március 23‑i és április 20‑i azon két határozat tárgyában indult
jogvitában terjesztették elő, amelyekkel a Pakruojo rajono savivaldybė jóváhagyott két részletes tervet, amelyek két, külön‑külön
4000 sertés befogadására alkalmas intenzív sertéstenyésztő telep rendeltetésű létesítmény felépítésére, valamint az ezen létesítményeket
befogadó két telek felszínének megfelelő használatára vonatkoztak.

Jogi háttér

Az uniós jog
A 2001/42 irányelv
A 2001/42 irányelv (10)–(12), és (17) preambulumbekezdése szerint:
„(10) mindazok a tervek és programok, amelyek több ágazat részére készülnek, és amelyek meghatározzák az 1997. március 3‑i 97/11/EK
tanácsi irányelvvel módosított (HL L 73., 5. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 3. kötet, 151. o.), az egyes köz-
és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 1985. június 27‑i 85/337/EGK tanácsi irányelv (HL L 175.,
40. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 248. o.) I. és II. mellékletében felsorolt projektek jövőbeli engedélyeinek
kereteit […] valószínűleg jelentős hatással vannak a környezetre, és általános szabályként szisztematikus környezeti vizsgálatot
kell végezni ezekkel kapcsolatban. Abban az esetben, ha ezek kis területek helyi szintű használatát veszik tervbe, […] csak
akkor kell velük kapcsolatban vizsgálatot végezni, ha a tagállamok úgy határoznak, hogy valószínűleg jelentős hatással vannak
a környezetre.
(11)      azok az egyéb tervek és programok, amelyek meghatározzák a projektek jövőbeli engedélyeinek kereteit, esetleg nem minden esetben
gyakorolnak jelentős hatást a környezetre, és csak akkor kell ezekkel kapcsolatban vizsgálatot végezni, ha a tagállamok úgy
határoznak, hogy valószínűleg jelentős hatással vannak a környezetre.
(12)      amikor a tagállamok ilyen döntéseket hoznak, figyelembe kell venniük az ebben az irányelvben szereplő vonatkozó szempontokat.
[...]
(19)      abban az esetben, ha a környezeti hatások vizsgálatát ez az irányelv és egyéb közösségi rendelkezések – pl. a vadon élő madarak
védelméről szóló, 1979. április 2‑i 79/409/EGK tanácsi irányelv (HL L 103., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet,
1. kötet, 98. o.), [a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21‑i]
92/43/EGK [tanácsi] irányelv (HL L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.), illetve a vízvédelmi
politika területén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23‑i 2000/60/23/EK európai parlamenti
és tanácsi irányelv (HL L 337., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 275. o.) – egyaránt kötelezővé teszik,
a vizsgálat felesleges ismétlésének elkerülése végett a tagállamok a vonatkozó közösségi jogszabályokban foglalt követelményeknek
megfelelő összehangolt vagy együttes eljárásról rendelkezhetnek.”
A 2001/42 irányelv (1) cikke szerint ennek az irányelvnek a célja, hogy a környezet magas szintű védelmét biztosítsa, és hogy
hozzájáruljon a környezeti szempontok beillesztéséhez a tervek és programok kidolgozásába és elfogadásába a fenntartható fejlődés
elősegítése érdekében, annak biztosításával, hogy ennek az irányelvnek megfelelően környezeti vizsgálatot végezzenek egyes,
a környezetre valószínűleg jelentős hatással járó tervek és programok vonatkozásában.
A 2001/42 irányelv 2. cikke ekként rendelkezik:
„Ezen irányelv alkalmazásában:
a)      »tervek és programok«: azok a tervek és programok […] illetve ezek bármely módosítása:
–      amelyeket valamely nemzeti, regionális vagy helyi szintű hatóságnak kell kidolgoznia, illetve elfogadnia, illetve amelyeket
valamely hatóság dolgoz ki parlamenti vagy kormány általi jogalkotási eljárás útján történő elfogadásra, valamint
–      amelyeket törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések írnak elő;
b)      »környezeti vizsgálat«: a 4–9. cikknek megfelelően a környezeti jelentés kidolgozása, konzultációk lefolytatása, a döntéshozatal
során a környezeti jelentés és a konzultációs eredmények figyelembevétele, valamint a döntésről szóló tájékoztatás;
[...]”
Az említett irányelv 3. cikke szerint:
„(1) A 4–9. cikknek megfelelő környezeti vizsgálatot kell végezni azokkal a 2–4. cikkben [helyesen: (2)–(4) bekezdésben] említett
tervekkel és programokkal kapcsolatban, amelyeknek valószínűleg jelentős környezeti hatásuk lesz.
(2) A (3) bekezdésre is figyelemmel környezeti vizsgálatot végeznek valamennyi olyan tervvel és programmal kapcsolatban,
a)      amely a mezőgazdaság, erdőgazdálkodás, halászat, energetika, ipar, közlekedés, hulladékgazdálkodás, vízgazdálkodás, távközlés,
idegenforgalom, területrendezés, illetve földhasználat terén készül, és amely meghatározza a [85/337] irányelv I. és II. mellékletében
felsorolt projektek [helyesen: projektek végrehajtása] jövőbeli engedélyének kereteit; […]
[...]
(3) A (2) bekezdésben említett tervek és programok közül azok, amelyek helyi szinten kis területek használatát veszik tervbe
[…] csak abban az esetben igényelnek környezeti vizsgálatot, ha a tagállamok úgy határoznak, hogy azoknak valószínűleg jelentős
hatásuk van a környezetre.
[...]
(5) A tagállamok eseti vizsgálattal vagy a tervek és programok típusának meghatározásával, illetve e kétféle megközelítés
ötvözésével határozzák meg, hogy a (3) és (4) bekezdésben említett tervek vagy programok valószínűleg jelentős hatással lesznek
a környezetre. A tagállamok ebből a célból minden esetben figyelembe veszik a II. mellékletben meghatározott vonatkozó szempontokat
annak érdekében, hogy ez az irányelv kiterjedjen a valószínűleg jelentős környezeti hatással bíró tervekre és programokra.
[...]”
A 2001/42 irányelv „Az egyéb közösségi jogszabályokkal való kapcsolat” című 11. cikkének (1) és (2) bekezdése ekként rendelkezik:
„(1) Az ennek az irányelvnek az alapján végzett környezeti vizsgálat nem sérti a [85/337] irányelv, illetve az egyéb közösségi
jogszabályok követelményeit.
(2) Olyan tervek és programok tekintetében, amelyekre vonatkozóan a környezeti hatások vizsgálatát ez az irányelv és egyéb
közösségi jogszabályok egyidejűleg teszik kötelezővé, a tagállamok a vonatkozó közösségi jogszabályok követelményeinek eleget
tevő összehangolt vagy együttes eljárásról rendelkezhetnek, többek közt a vizsgálat felesleges ismétlésének elkerülése végett.”
A 2001/42 irányelv II. melléklete felsorolja azokat a szempontokat, amelyek alapján meghatározható az ezen irányelv 3. cikke
(5) bekezdése értelmében vett környezeti hatások előre látható jelentősége.
A 85/337 irányelv
A 85/337 irányelv 4. cikkének (1) bekezdése értelmében az annak I. mellékletében felsorolt projekteket vizsgálatnak vetik
alá az ezen irányelv 2. cikkének (3) bekezdése alapján kivételesen mentesített esetek kivételével.
A 85/337 irányelv I. mellékletének 17. pontja a sertés intenzív tenyésztését végző telepekre vonatkozik, amelyek több mint
3000 hellyel rendelkeznek a sertések számára.
A 85/337 irányelv 4. cikkének (2) bekezdése szerint:
„A 2. cikk (3) bekezdésre is figyelemmel a II. mellékletben felsorolt projektekre a tagállamok határozzák meg:
a)      esetenkénti vizsgálattal
vagy
b) a tagállamok által megállapított küszöbértékek vagy szempontrendszer alapján,
hogy a projektet alá kell‑e vetni az 5–10. cikknek megfelelő vizsgálatnak.
A tagállamok dönthetnek úgy is, hogy az a) vagy a b) pontnak megfelelő mindkét eljárást alkalmazzák.

A nemzeti jog
A környezetvédelemről szóló törvény
A 2004. február 19‑i törvénnyel módosított, környezetvédelemről szóló törvény (Aplinkos apsaugos įstatymas) (Žin., 2004.,
36‑1179. sz., a továbbiakban: környezetvédelemről szóló törvény) 1. cikkének 10., 17. és 18. pontja szerint e törvény alkalmazásában:
„10)
környezeti hatásvizsgálat:
a tervezett gazdasági tevékenység lehetséges környezeti hatásának kimutatására, megállapítására és értékelésére irányuló
folyamat;
[...]
17)
a környezetre gyakorolt hatások stratégiai vizsgálata:
bizonyos tervek és programok végrehajtásából eredő lehetséges környezeti következmények kimutatására, meghatározására és értékelésére
irányuló folyamat, amelynek során a környezetre gyakorolt hatások stratégiai vizsgálatára, a lefolytatott konzultációkra vonatkozó
dokumentumokat kell kidolgozni, a terv vagy program elfogadása és/vagy jóváhagyása előtt figyelembe kell venni a vizsgálat
és a konzultációk eredményeit, és tájékoztatást kell adni a terv vagy program elfogadására és/vagy jóváhagyására vonatkozó
határozatról;
18)
tervek és programok:
– nemzeti, regionális vagy helyi szintű rendezésre vonatkozó dokumentumok […] területrendezési dokumentumok stb. […] (ideértve
az ilyen tervek és programok egészben, vagy részben történő módosítását is), amelyeket a hatályos jogszabályoknak megfelelően
vagy a közigazgatási hatóságok végrehajtó hatáskörével összhangban készítenek el, hagynak jóvá és/vagy fogadnak el, és amelyek
végrehajtása várhatóan jelentős hatást gyakorol a környezetre”.
E törvény 27. cikkének (1) bekezdése szerint azokat a terveket és programokat, amelyeknek a végrehajtása várhatóan jelentős
hatást gyakorol a környezetre, e törvény, illetve a környezetre gyakorolt hatások stratégiai vizsgálatára, a területrendezésre
és a környezeti monitorozásra vonatkozó egyéb törvények és jogszabályok alapján kell elkészíteni és végrehajtani.
A területrendezési törvény
A 2004. január 15‑i törvénnyel módosított területrendezésről szóló törvény (Teritorijų planavimo įstatymas), (Žin., 2004.,
21‑617. sz., a továbbiakban: területrendezési törvény) 4. cikke (3) bekezdésének 4. pontjából kitűnik, hogy az alapeljárásban
vitatotthoz hasonló részletes tervek minősülnek a helyi szintű területrendezésre vonatkozó dokumentumoknak.
E törvény 25. cikkének (4) bekezdése szerint részletes terv kidolgozása esetén csak abban az esetben kell elvégezni a területrendezési
dokumentumra vonatkozó határozatok környezetre gyakorolt hatásainak stratégiai vizsgálatát, ha törvény vagy más jogszabály
így rendelkezik.
A 2004. augusztus 18‑i 967. számú rendelet
A 2001/42 irányelv rendelkezéseit többek között a Litván Köztársaságnak a tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak
stratégiai vizsgálatára irányuló eljárást szabályozó keretek rögzítéséről szóló, 2004. augusztus 18‑i 967. számú kormányrendelettel
(Nutarimas dėl planų ir programų strateginio pasekmių aplinkai vertinimo tvarkos aprašo patvirtinimo) (Žin., 2004., 130‑4650. sz.,
a továbbiakban: 967. számú rendeletben meghatározott jegyzék) ültette át a litván jogba.
A 967. számú rendeletben meghatározott jegyzék 7.1. pontja szerint kötelező a stratégiai vizsgálat elvégzése olyan esetben,
amikor a terveket és programokat földhasználat vagy területrendezés céljából dolgozzák ki, és azok a 2005. június 21‑i törvénnyel
módosított, a tervezett gazdasági tevékenység környezeti hatásának vizsgálatáról szóló törvény (Planuojamos ūkinės veiklos
poveikio aplinkai vertinimo įstatymas) (Žin., 2005., 84‑3105. sz., a továbbiakban: a tervezett gazdasági tevékenység környezeti
hatásának vizsgálatáról szóló törvény) 1. vagy 2. mellékletében felsorolt gazdasági tevékenységekhez köthető beruházások kivitelezésének
alapjául szolgálnak.
A 967. számú rendeletben meghatározott jegyzék 3.4. pontja szerint azonban ez a keret nem vonatkozik „azon területrendezési
dokumentumok kidolgozására és jóváhagyására, amelyek részletes következtetéseiben csak egy gazdasági létesítményről tesznek
említést”.
A 2004. augusztus 18‑i 967. rendeletet hatályon kívül helyezte a Litván Köztársaság kormányának 2011. április 27‑i 467. sz. rendelete
(Žin., 2011., 50. sz.), amely 2011. május 1‑jétől hatályon kívül helyezi a 967. számú rendeletben meghatározott jegyzék 3.4. pontját.
A tervezett gazdasági tevékenység környezeti hatásának vizsgálatáról szóló törvény
A tervezett gazdasági tevékenység környezeti hatásának vizsgálatáról szóló törvény célja többek között a 85/337 irányelv átültetése.
E törvény 1. melléklete 1.1. pontjában szerepel a „sertéstenyésztő telep (900 vagy ennél több koca; 3000 vagy ennél több egyéb
sertés)” is.

Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
A Pakruojo rajono savivaldybė a 2005. március 24‑i határozatával jóváhagyta az Saerimner UAB javaslatát, amely tizenegy sertéstenyésztő
telep rendeltetésű létesítmény építésére vonatkozott Pakruojas kerület területén.
2006. február 23‑án a Pakruojo rajono savivaldybė engedélyt adott az Sofita UAB és az Oltas UAB számára – amelyeknek az Saerimner
UAB az anyavállalata – két, egyenként 4000 sertés befogadására alkalmas intenzív sertéstenyésztő telep rendeltetésű létesítménynek
a Pakruojas kerület klovainiai önkormányzat közelében lévő két helységben való felépítésére vonatkozó részletes tervek megrendelésére.
A Pakruojo rajono savivaldybė a 2006. március 23‑i és április 20‑i két határozatával jóváhagyta ezeket a részletes terveket,
amelyek egymással megegyező módon szabályozzák ezeknek az egyenként 4000 sertés befogadására és 10000 m
sertéshígtrágya tárolására alkalmas létesítményeknek a felépítését, és az ezen létesítményeket befogadó két telek felszínének
megfelelő használatát.
Az említett részletes tervekben meghatározták a terület helyi szintű használatát. A területrendezési törvény 4. cikke (3) bekezdésének
4. pontja szerint ezek a részletes tervek minősülnek a helyi szintű területrendezésre vonatkozó dokumentumoknak.
Az alapeljárás felperesei a Šiaulių apygardos administracinis teismas (šiauliųi regionális közigazgatási bíróság) előtt vitatták
többek között e két jóváhagyó határozat jogszerűségét azzal érvelve, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak el kellett
volna végezni a környezetvédelemről szóló törvény 1. cikke 17. pontjának értelmében vett környezetre gyakorolt hatások stratégiai
vizsgálatát is.
Az említett bíróság a 2009. február 21‑i ítéletben a keresetet mint megalapozatlant elutasította.
Ez a bíróság rámutatott, hogy a nemzeti jog és különösen a 967. számú rendeletben meghatározott jegyzék 3.4. pontja szerint
a környezetre gyakorolt hatások stratégiai vizsgálatára irányuló eljárást nem kell alkalmazni a vitatott két részletes tervhez
hasonló területrendezési dokumentumokra, amelyek csak egy gazdasági létesítményre vonatkoznak.
A bíróság kifejtette, hogy a jelen esetben csak a tervezett gazdasági tevékenység környezeti hatásának vizsgálatáról szóló
törvényt kellett alkalmazni, és ez így is történt. Ennélfogva a környezetvédelemről szóló törvény 1. cikkének 10. pontja értelmében
csak a szóban forgó társaságok által tervezett gazdasági tevékenység környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatára irányuló
eljárást végezték el.
Az említett bíróság ennélfogva elutasította az alapeljárás felpereseinek azt az érvét, amely szerint a környezetre gyakorolt
hatások stratégiai vizsgálatát is el kellett volna végezni.
Az alapeljárás felperesei a kérdést előterjesztő bírósághoz benyújtott fellebbezésükben arra hívták fel a figyelmet, hogy
a területrendezésről szóló törvény 16. cikke szerint abban az esetben, ha nem készítenek az általános területrendezésre vonatkozó
dokumentumokat, a területrendezésért felelős hatóságoknak a projekt megépítése előtt tervet kell kidolgozniuk, és el kell
végezniük e projekt környezetre gyakorolt hatásainak stratégiai vizsgálatát.
A 967. számú rendeletben meghatározott jegyzék 3.4. pontja tekintetében az alapeljárás felperesei lényegében úgy érveltek,
hogy a 2006. március 23‑i és április 20‑i határozatokkal jóváhagyott tervek nem minősíthetők csak egy gazdasági létesítményre
vonatkozó terveknek a nemzeti jog értelmében. Ez nem felel meg a valóságnak, és ebből következően kötelező lett volna elvégezni
a környezetre gyakorolt hatások stratégiai vizsgálatát.
A kérdést előterjesztő bíróság úgy vélte, hogy az alapeljárás tényállásának időpontjában alkalmazandó nemzeti szabályozás
nem tette kötelezővé a két vitatott terv környezetre gyakorolt hatásai stratégiai vizsgálatának elvégzését. Mindazonáltal,
tekintettel arra a tényre, hogy az a 2001/42 irányelv átültetésének minősült, az említett bíróság számára kétséges volt, hogy
ez a szabályozás összhangban van‑e az irányelvvel.
Ebben a kontextusban a Vyriausiasis administracinis teismas (legfelsőbb közigazgatási bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást
felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1.      A […] 2001/42[…] irányelv 3. cikkének (5) bekezdése szerinti tervek és programok típusai meghatározásának tekinthető‑e a litván
szabályozásban és különösen a [967. számú rendelet] 3.4. pontjában foglalt azon rendelkezés, miszerint a környezetre gyakorolt
hatások stratégiai vizsgálatát nem kell elvégezni az olyan helyi szintű területrendezésre vonatkozó dokumentumok esetében,
amelyek részletes következtetéseiben csak egy gazdasági létesítményre történik utalás?
2.      Összeegyeztethetők‑e a 2001/42 irányelv 3. cikke (2) bekezdésének a) pontjában, 3. cikkének (3) bekezdésében és 3. cikkének
(5) bekezdésében foglalt követelményekkel a nemzeti jognak a jelen ügyben alkalmazandó azon rendelkezései, amelyek szerint
anélkül, hogy minden egyes esetben meghatároznák a környezetre gyakorolt hatások lehetséges jelentőségét, nem kell elvégezni
a kisméretű területekre vonatkozó helyi szintű területrendezési dokumentumok környezetre gyakorolt hatásainak stratégiai vizsgálatát
pusztán azon az alapon, hogy ezekben a dokumentumokban egy gazdasági létesítményre történik utalás?
3.      Úgy kell‑e értelmezni a 2001/42 irányelv rendelkezéseit (ideértve a 11. cikkének (1) bekezdését), hogy a 2001/42 irányelvben
foglalt követelmények nem alkalmazhatók a szóban forgó ügyben fennállókhoz hasonló olyan körülmények között, amikor a környezeti
hatásvizsgálat elvégzésére a […] 85/337[…] irányelv alapján kerül sor?
4.      A 2001/42 irányelv 11. cikke (2) bekezdésének hatálya kiterjed‑e a 85/377 irányelvre?
5.      A negyedik kérdésre adandó igenlő válasz esetén az a tény, hogy egy vizsgálatot a 85/377 irányelv alapján végeztek el, azt
jelenti‑e, hogy a környezeti hatásvizsgálatnak a 2001/42 irányelvben foglalt követelmények szerinti elvégzésére vonatkozó
kötelezettséget a szóban forgó ügyhöz hasonló esetben a 2001/42 irányelv 11. cikkének (2) bekezdése szerinti értelemben a
vizsgálat felesleges ismétlésének kellene tekinteni?
6.      Az ötödik kérdésre adandó igenlő válasz esetén előír‑e a 2001/42 irányelv (ideértve 11. cikkének (2) bekezdését) a tagállamok
számára arra vonatkozó kötelezettséget, hogy a vizsgálat felesleges ismétlésének elkerülése végett rendelkezzenek a nemzeti
jogban a 2001/42 irányelv és a 85/377 irányelv követelményei alapján elvégzendő vizsgálatra vonatkozó összehangolt vagy együttes
eljárásokról?”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről

Az első és a második kérdésről
Először is pontosítani kell, hogy az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy az alapeljárásban szóban forgó
„részletes tervek” a 967. számú rendeletben meghatározott jegyzék 3.4. és 7.1. pontjának értelmében vett „helyi szintű területrendezésre
vonatkozó dokumentumoknak” minősülnek. Ezek a dokumentumok a környezetvédelemről szóló törvény 1. cikke 18. pontjának értelmében
vett „terveknek és programoknak” minősülnek. Az alapeljárásban vitatott terveket azelőtt hagyták jóvá, hogy az általános területrendezésre
vonatkozó terveket kidolgozták volna.
Ezen előzetes megjegyzések alapján úgy kell tekinteni, hogy az első két kérdésével, amelyeket indokolt együtt vizsgálni, a
kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra kíván választ kapni, hogy úgy kell‑e értelmezni a 2001/42 irányelv 3. cikke (2) bekezdésének
a) pontját, (3) és (5) bekezdését, hogy azokkal ellentétes az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló nemzeti szabályozás,
amely szerint nem kell elvégezni az említett irányelv szerinti vizsgálatot, ha a kis területek helyi szintű használatát meghatározó
tervek csak egy gazdasági létesítményre vonatkoznak.
Ahogyan az a 2001/42 irányelv 1. cikkéből kitűnik, annak alapvető célja abból áll, hogy a környezetre valószínűleg jelentős
hatást gyakorló tervek és programok vonatkozásában – a kidolgozásuk során és az elfogadásuk előtt – környezeti vizsgálatot
végezzenek.
Először is meg kell állapítani, hogy az alapeljárásban vitatottakhoz hasonló tervekre a 2001/42 irányelv 3. cikke (2) bekezdésének
a) pontja vonatkozik, amely tervek vonatkozásában az ugyanezen cikk (3) bekezdésében foglaltak kivételével kötelező környezeti
vizsgálatot végezni, és ahogyan az az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, ezek a tervek konkrétan meghatározzák
azokat a kereteket, amelyekben a 85/337 irányelv I. mellékletének 17. pontjában meghatározott projektek végrehajtása engedélyezhető.
Ebben a tekintetben a 2001/42 irányelv 3. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az arra a tervre is
vonatkozik, amely egyetlen ágazatban határozza meg az egyetlen gazdasági létesítményre vonatkozó projekt kereteit.
Az említett 3. cikk (2) bekezdése a) pontjának – a 2001/42 irányelv (10) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett –
szövege nem teszi lehetővé azt a megállapítást, hogy e pont hatályának azon tervekre és programokra kell korlátozódnia, amelyek
az említett rendelkezésben hivatkozott egy vagy több ágazatban több létesítményre vonatkozó projektek kereteit határozzák
meg.
Egyebekben az említett preambulumbekezdésben szereplő „mindazok a tervek és programok, amelyek több ágazat részére készülnek”
megfogalmazás megerősíti, hogy az említett irányelv 3. cikke (2) bekezdésének a) pontja az általa említett minden egyes ágazatban
kidolgozott tervekre és programokra vonatkozik, az önmagában vett területrendezési ágazatot is beleértve, és nem csak az egyidejűleg
több ágazatra vonatkozóan elkészített tervekre és programokra.
Mivel valamennyi érintett ágazat nagyon széles, bármely más értelmezés észrevehetően korlátozná az említett rendelkezés hatályát,
és ezáltal veszélyeztetné a 2001/42 irányelv alapvető célját. Az ilyen értelmezés következtében ez az irányelv nem terjedhetne
ki a nagyszabású projektekre, ha azok csak egy gazdasági tevékenységre vonatkoznak.
Meg kell állapítani továbbá, hogy az alapeljárásban szóban forgó tervek a 2001/42 irányelv 3. cikke (3) bekezdésének hatálya
alá tartozhatnak, amely szerint azok a tervek, amelyek kis területek helyi szintű használatát határozzák meg, csak abban az
esetben igényelnek vizsgálatot, ha a tagállamok „úgy határoznak, hogy azoknak valószínűleg jelentős hatásuk van a környezetre”.
A tagállamok az ahhoz hasonló tervek esetében, mint amely az alapeljárásban szerepel, a 2001/42 irányelv 3. cikkének (5) bekezdése
alapján eseti vizsgálattal vagy a tervek és programok típusának kidolgozásával határozzák meg, hogy az említett tervek valószínűleg
jelentős hatással lesznek‑e a környezetre, ami a jelen irányelv szerinti vizsgálatot tesz szükségessé. Ugyanezen rendelkezés
szerint a tagállamok a két vizsgálati módszer ötvözését is választhatják.
Ebben a tekintetben tisztázni kell, hogy a tervekre vonatkozó vizsgálati mechanizmusoknak – amelyeket a 2001/42 irányelv 3. cikkének
(5) bekezdése említ – az a céljuk, hogy megkönnyítsék azon tervek meghatározását, amelyeket kötelező megvizsgálni, mivel valószínűleg
jelentős hatással lesznek a környezetre.
A 2001/42 irányelv 3. cikkének (5) bekezdése szerint – a környezetre valószínűleg jelentős hatást gyakorló tervek bizonyos
típusainak meghatározása céljából – a tagállamok rendelkezésére álló mérlegelési mozgástér határát az ezen irányelv 3. cikkének
(2) bekezdésével együttesen értelmezett 3. cikkének (3) bekezdésében foglalt azon kötelezettség jelenti, hogy elvégezzék azoknak
a terveknek a környezeti vizsgálatát, amelyek – többek között a tulajdonságaik, a következményeik és a feltehetően érintett
területek miatt – valószínűleg jelentős hatással lesznek a környezetre.
Következésképpen az a tagállam, amely olyan szempontot határozna meg, amelynek következtében valamely projektkategória gyakorlatilag
eleve mentesül a környezeti vizsgálat alól, túllépné a 2001/42 irányelv 3. cikkének (2) és (3) bekezdésével együttesen értelmezett
3. cikkének (5) bekezdése alapján rendelkezésére álló mérlegelési mozgásteret, kivéve ha olyan releváns szempontok alapján,
mint különösen a tervek célja, a tervek által érintett területek kiterjedése vagy az érintett természeti területek érzékenysége,
úgy tekinthető, hogy a mentesített tervek egyike sem gyakorol jelentős hatást a környezetre (lásd ebben az értelemben a 85/337
irányelv 4. cikkének (2) bekezdésével a tagállamoknak biztosított mérlegelési mozgástérre vonatkozóan a C‑427/07. sz., Bizottság
kontra Írország ügyben 2009. július 16‑án hozott ítélet [EBHT 2009., I‑6277. o.] 42. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési
gyakorlatot).
Nem ez a helyzet azon szempont esetében, amely szerint a szóban forgó területrendezési dokumentum csak egy gazdasági létesítményre
vonatkozik. Ez a szempont amellett, hogy ellentétes a 2001/42 irányelv 3. cikke (2) bekezdésének a) pontjával, nem teszi lehetővé
annak értékelését sem, hogy valamely terv „jelentős hatást” gyakorol‑e a környezetre.
A 967. számú rendeletben meghatározott jegyzék 3.4. pontjának pontatlan megfogalmazása egyebekben megnehezítheti azon tervkategória
terjedelmének egyértelmű meghatározását is, amelyet a hatáskörrel rendelkező hatóságok „csak egy gazdasági létesítményre vonatkozó”
terveknek tekinthetnek.
Mindazonáltal rá kell mutatni, hogy az ezen 3.4. ponthoz hasonló nemzeti szabályozás azzal a következménnyel jár, hogy a környezetvédelemről
szóló törvény 1. cikke 17. pontjának értelmében vett környezeti vizsgálat alól az összes olyan tervet mentesíti, amely csak
egy gazdasági létesítményre vonatkozik – mint a 85/337 irányelv I. mellékletének 17. pontjában szereplő sertéstenyésztő telepek –,
jóllehet nem cáfolható az a feltevés, hogy az e rendelkezés hatálya alá tartozó tervek vizsgálata a környezetre gyakorolt
jelentős hatást tárhatna fel.
Az átfogó értékelés alapján tehát nem lehet úgy tekinteni, hogy egyetlen terv sem gyakorolhat jelentős hatást a környezetre,
amelyet a 967. számú rendeletben meghatározott jegyzék 3.4. pontjához hasonló nemzeti rendelkezés alapján mentesítettek.
Másrészt, még ha feltehetően számos terv tartozhat is e rendelkezés hatálya alá anélkül, hogy jelentős hatást gyakorolna a
környezetre, átfogó értékelés nélkül nem lehet úgy tekinteni, hogy e tervek kumulatív hatása esetében is ugyanez a helyzet.
Végül meg kell állapítani, hogy a 967. számú rendeletben meghatározott jegyzék 3.4. pontjában szereplőhöz hasonló szabályok
nemcsak a 2001/42 irányelv célkitűzését, és különösen a 3. cikkének (2), (3) és (5) bekezdését sértik – amely rendelkezéseknek
az a célja, hogy a környezeti vizsgálat alól egyetlen olyan terv sem mentesülhessen, amely a környezetre jelentős hatást gyakorolhat –,
hanem ezenfelül egyáltalán nem garantálják, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok figyelembe fogják venni a 2001/42 irányelv
II. mellékletében rögzített szempontokat, ahogyan azt ezen irányelv 3. cikke (5) bekezdésének második mondata pontosan előírja
annak biztosítása érdekében, hogy az irányelv hatálya az összes olyan tervre kiterjedjen, amelyek a környezetre jelentős hatást
gyakorolhatnak.
Következésképpen úgy kell válaszolni az első és a második kérdésre, hogy a 2001/42 irányelv 3. cikkének – e cikk (3) bekezdésével
együttesen értelmezett – (5) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az alapeljárás tárgyát képezőhöz hasonló
olyan nemzeti szabályozás, amely általánosan és eseti vizsgálat nélkül írja elő, hogy nem kell elvégezni az említett irányelv
szerinti vizsgálatot, ha a kis területek helyi szintű használatát meghatározó tervek csak egy gazdasági létesítményre vonatkoznak.

A harmadik, a negyedik és az ötödik kérdésről
E kérdéseivel, amelyeket indokolt együtt vizsgálni, a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra kíván választ kapni, hogy
a 2001/42 irányelv 11. cikkének (1) és (2) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy a 85/337 irányelv alapján elvégzett környezeti
vizsgálat mentesít a 2001/42 irányelv szerinti ilyen vizsgálat lefolytatásának kötelezettsége alól.
E kérdés megválaszolása érdekében emlékeztetni kell arra, hogy az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy
az alapeljárásban vitatott részletes tervek kidolgozása során a 2001/42 irányelv alapján egyáltalán nem végeztek vizsgálatot.
A 2001/42 irányelv 11. cikke (1) bekezdésének szövege értelmében az ezen irányelv alapján végzett környezeti vizsgálat nem
sérti a 85/337 irányelv követelményeit.
Ebből következően a 85/337 irányelv szerinti környezeti vizsgálat – amennyiben azt ezen irányelv rendelkezései megkövetelik –
kiegészíti a 2001/42 irányelv alapján elvégzett vizsgálatot.
Hasonlóképpen a 85/337 irányelv alapján elvégzett környezeti hatások vizsgálata nem sérti 2001/42 irányelv saját követelményeit,
és az nem menthet fel a környezeti vizsgálat elvégzésének kötelezettsége alól, amelyet ez az irányelv annak érdekében követel
meg, hogy ezen irányelv jellegzetes környezetvédelmi vonatkozásainak eleget tegyenek.
Mivel a 2001/42 és a 85/337 irányelvek alapján végzett vizsgálatok számos tekintetben eltérnek egymástól, e két irányelv követelményeinek
egyidejű alkalmazására van szükség.
Ebben a tekintetben rá kell mutatni, hogy abban az esetben, ha az érintett tagállam előírt volna egy összehangolt vagy együttes
eljárást, a 2001/42 irányelv 11. cikkének (2) bekezdéséből kitűnik, hogy ezen eljárás keretében kötelező ellenőrizni, hogy
a környezeti vizsgálatot a különböző vonatkozó irányelvekben található összes rendelkezéssel összhangban valósították‑e meg.
E körülményekre tekintettel a kérdést előterjesztő bíróság feladata annak vizsgálata, hogy az alapeljárásban a 85/337 irányelv
alapján elvégzett értékelést az „összehangolt vagy együttes eljárás” kifejeződésének lehet‑e tekinteni, és az kiterjed‑e a
2001/42 irányelv összes követelményére. Ha ez így van, akkor már nem áll fenn az utóbbi irányelv szerinti vizsgálat elvégzésére
vonatkozó kötelezettség.
E megfontolásokra tekintettel úgy kell válaszolni a harmadik, negyedik és ötödik kérdésre, hogy a 2001/42 irányelv 11. cikkének
(1) és (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a 85/337 irányelv alapján elvégzett környezeti vizsgálat nem mentesít a 2001/42
irányelv szerinti ilyen vizsgálat lefolytatásának kötelezettsége alól. Mindazonáltal a kérdést előterjesztő bíróság feladata
annak vizsgálata, hogy az alapeljárásban a 85/337 irányelv alapján elvégzett értékelést az „összehangolt vagy együttes eljárás”
kifejeződésének lehet‑e tekinteni, és az kiterjed‑e a 2001/42 irányelv összes követelményére. Ha ez így van, akkor nem áll
fenn az utóbbi irányelv szerinti vizsgálat elvégzésére vonatkozó kötelezettség.

A hatodik kérdésről
Ezzel a kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra kíván választ kapni, hogy a 2001/42 irányelv 11. cikkének
(2) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy az arra kötelezi a tagállamokat, hogy olyan összehangolt és együttes eljárásokat
írjanak elő a belső jogrendjükben, amelyek eleget tesznek a 2001/42 irányelv és a 85/377 irányelv követelményeinek.
A 2001/42 irányelv 11. cikke (2) bekezdésének, valamint (19) preambulumbekezdésének szövegéből kitűnik, hogy a tagállamok
egyáltalán nem kötelesek összehangolt és együttes eljárásokat előírni az olyan tervek és programok tekintetében, amelyekre
vonatkozóan a környezeti hatások vizsgálatát a 2001/42 irányelv és egyéb irányelvek egyidejűleg teszik kötelezővé.
Következésképpen úgy kell válaszolni a hatodik kérdésre, hogy a 2001/42 irányelv 11. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni,
hogy az nem kötelezi a tagállamokat arra, hogy olyan összehangolt és együttes eljárásokat írjanak elő a belső jogrendjükben,
amelyek eleget tesznek a 2001/42 irányelv és a 85/377 irányelv követelményeinek.

A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás
egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült
költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (negyedik tanács) a következőképpen határozott:
1)
A bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2001. június 27‑i 2001/42/EK európai
parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkének – e cikk (3) bekezdésével együttesen értelmezett – (5) bekezdését úgy kell értelmezni,
hogy azzal ellentétes az alapeljárás tárgyát képezőhöz hasonló nemzeti szabályozás, amely általánosan és eseti vizsgálat nélkül
írja elő, hogy nem kell elvégezni az említett irányelv szerinti vizsgálatot, ha a kis területek helyi szintű használatát meghatározó
tervek csak egy gazdasági létesítményre vonatkoznak.
2)
A 2001/42 irányelv 11. cikkének (1) és (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az 1997. március 3‑i 97/11/EK tanácsi irányelvvel
módosított, az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 1985. június 27‑i 85/337/EGK
tanácsi irányelv alapján elvégzett környezeti vizsgálat nem mentesít a 2001/42 irányelv szerinti ilyen vizsgálat lefolytatásának
kötelezettsége alól. Mindazonáltal a kérdést előterjesztő bíróság feladata annak vizsgálata, hogy a módosított 85/337 irányelv
alapján elvégzett értékelést az „összehangolt vagy együttes eljárás” kifejeződésének lehet‑e tekinteni, és az kiterjed‑e a
2001/42 irányelv összes követelményére. Ha ez így van, akkor nem áll fenn az utóbbi irányelv szerinti vizsgálat elvégzésére
vonatkozó kötelezettség.
3)
A 2001/42 irányelv 11. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nem kötelezi a tagállamokat arra, hogy olyan összehangolt
és együttes eljárásokat írjanak elő a belső jogrendjükben, amelyek eleget tesznek a 2001/42 irányelv és a módosított 85/377
irányelv követelményeinek.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: litván.