CELEX: 62013CJ0161
Közbeszerzés
Vízügyi ágazat
92/13/EGK irányelv
Hatékony és gyors jogorvoslati eljárások
Jogorvoslati kérelem benyújtására nyitva álló határidők
E határidők kezdetének időpontja

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a 2007. december 11‑i 2007/66/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (
HL L 335., 31. o.
) módosított, a vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban működő vállalkozások beszerzési eljárásairól szóló közösségi szabályok alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1992. február 25‑i 92/13/EGK tanácsi irányelv (
HL L 76., 14.o.
; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 315. o., a továbbiakban: 92/13 irányelv) 1., 2a., 2c. és 2f. cikkének az értelmezésére irányul.
A jelen kérelem az Idrodinamica Spurgo Velox srl (a továbbiakban: „Idrodinamica”), valamint négy másik felperes és az Acquedotto Pugliese SpA (a továbbiakban: „Acquedotto Pugliese”) ajánlatkérő között annak megállapítása iránt folyamatban lévő jogvitában került előterjesztésre, hogy szabályos volt‑e azon közbeszerzési szerződés odaítélési eljárása, amely során ez utóbbi a Giovanni XXIII Soc. coop. arl (a továbbiakban: Cooperativa Giovanni XXIII) által vezetett ideiglenes vállalati társulásnak ítélte oda a szerződést.
Jogi háttér
Az uniós jog
Az alapügyben szóban forgó, vízágazati tevékenységekre vonatkozó szerződésre a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról [helyesen: a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatások területén a közbeszerzési eljárások összehangolásáról] szóló, 2004. március 31‑i 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi – ún. ágazati – irányelv (
HL L 134., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 19. o.) rendelkezéseit kell alkalmazni.
A 92/13 irányelv harmadik, ötödik és hatodik preambulumbekezdése a következőképpen került megfogalmazásra:
„[...] a hatékony jogorvoslatok hiánya vagy a meglévő jogorvoslatok elégtelensége elriaszthatja a közösségi vállalkozásokat ajánlatok benyújtásától; […] ezért a tagállamoknak orvosolniuk kell ezt a helyzetet;
[...]
[...] az érintett ágazatokban a beszerzéseknek a közösségi verseny előtti megnyitása azt vonja maga után, hogy rendelkezéseket kell elfogadni annak biztosítása érdekében, hogy a vonatkozó közösségi jog vagy az azt megvalósító nemzeti jog megsértése esetén megfelelő jogorvoslati eljárások álljanak a szállítók vagy a vállalkozók rendelkezésére;
[...] mivel gondoskodni kell az átláthatóság és a megkülönböztetéstől mentesség garanciáinak alapos megerősítéséről, és […] annak érdekében, hogy ez kézzelfogható eredménnyel járjon, hatékony és gyors jogorvoslatoknak kell rendelkezésre állniuk.”
Ezen irányelvnek „A jogorvoslati eljárások alkalmazási köre és rendelkezésre állása” című 1. cikke (1) és (3) bekezdésében így rendelkezik:
„(1)   Ez az irányelv a [2004/17] irányelvben említett szerződésekre alkalmazandó […].
[...]
A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a [2004/17] irányelv hatálya alá tartozó szerződések tekintetében az ajánlatkérők által hozott határozatokkal szemben az ezen irányelv 2–2f. cikkében meghatározott feltételeknek megfelelően hatékonyan és különösen a lehető leggyorsabban jogorvoslattal lehessen élni azon az alapon, hogy ezek a határozatok megsértették a közbeszerzésre vonatkozó közösségi jogot vagy az e jogot átültető nemzeti jogszabályokat.
[...]
(3)   A tagállamok biztosítják, hogy az általuk […] megállapítandó részletes szabályok szerint legalább azon személyeknek álljon jogorvoslati eljárás a rendelkezésére, akiknek érdekükben áll vagy állt egy adott szerződés elnyerése, és akiknek az állítólagos jogsértés érdeksérelmet okozott vagy ennek kockázata fennáll.”
A 92/13 irányelv 2. cikkének (1) bekezdése így rendelkezik:
„(1) A tagállamok biztosítják, hogy az 1. cikkben meghatározott jogorvoslati eljárások érdekében hozott intézkedések hatáskört adjanak:
vagy
a)
a lehető legrövidebb időn belül és közbenső határozat útján ideiglenes intézkedések megtételére az állítólagos jogsértések orvoslása vagy az érintett érdekek további sérelmének elkerülése céljából, beleértve a beszerzési szerződés odaítélésére vonatkozó eljárásnak vagy az ajánlatkérő által meghozott bármely határozat végrehajtásának a felfüggesztését vagy felfüggesztetését;
és
b)
a jogellenesen meghozott határozatok megsemmisítésére vagy megsemmisíttetésére [helyesen: hatályon kívül helyezésére], beleértve a megkülönböztető műszaki, gazdasági vagy pénzügyi előírások törlését a hirdetményből, az időszakos tájékoztató hirdetményből, a tanúsítási rendszer meglétéről szóló hirdetményből, az ajánlati felhívásból, az ajánlattételhez szükséges dokumentációból, illetve minden egyéb, a kérdéses szerződés‑odaítélési eljárásra vonatkozó dokumentumból;
vagy
c)
a lehető legrövidebb időn belül és közbenső határozat útján, és ha szükséges, az ügy érdemére vonatkozó végleges eljárással a fenti a) és b) pontban meghatározott intézkedésektől eltérő intézkedések meghozatala a megállapított jogsértés jóvátétele és az érintett érdekek elleni sérelem megakadályozása céljából; nevezetesen egy meghatározott összeg kifizetésének előírása olyan esetekben, amikor a jogsértést nem tették jóvá vagy nem akadályozták meg.
A tagállamok választhatják ezt a lehetőséget az összes ajánlatkérőre vagy ajánlatkérők objektív kritériumok alapján meghatározott csoportjaira vonatkozóan, de mindkét esetben meg kell őrizni a meghatározott intézkedések hatékonyságát annak érdekében, hogy meg lehessen akadályozni az érintett érdekek sérelmét;
d)
és, mindkét fenti esetben, kártérítés megítélése a jogsértés által hátrányosan érintett személyek részére. Amennyiben kártérítést követelnek azon a címen, hogy egy adott határozatot jogellenesen hoztak meg, a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy amennyiben belső jogrendszerük így követeli meg, és biztosítja e célra a szükséges hatáskörökkel rendelkező testületeket, a vitatott határozatot először meg kell semmisíteni vagy jogellenesnek kell nyilvánítani.”
Ezen irányelv 2a. cikke (2) bekezdésének utolsó albekezdése értelmében:
„A szerződés odaítélésről szóló döntésről való tájékoztatásban minden egyes érintett ajánlattevővel és részvételre jelentkezővel közölni kell:
—
a lényeges indokok összefoglalását a [2004/17] irányelv 49. cikkének (2) bekezdése szerint, és
—
az e bekezdést átültető nemzeti jogszabályok értelmében alkalmazandó szerződéskötési tilalmi időszak pontos tartamára vonatkozó egyértelmű nyilatkozatot.”
A 2004/17 irányelv „A minősítést kérelmezők, a részvételre jelentkezők és az ajánlattevők tájékoztatása” című 49. cikke az (1) és a (2) bekezdésében az alábbiak szerint rendelkezik:
„(1)   Az ajánlatkérő a lehető leghamarabb tájékoztatja az érintett gazdasági szereplőket a keretmegállapodás megkötésével, szerződés odaítélésével vagy dinamikus beszerzési rendszerbe való felvétellel kapcsolatos döntésekről, beleértve a keretmegállapodás megkötésének mellőzésére, a pályázat tárgyát képező szerződés odaítélésének mellőzésére, az eljárás újraindítására és a dinamikus beszerzési rendszer bevezetésének mellőzésére vonatkozó döntések indokát; ezt a tájékoztatást az ajánlatkérőnek – kérésre – írásban kell megadnia.
(2)   Az érintett fél kérésére az ajánlatkérő a lehető leghamarabb tájékoztatást ad:
—
a sikertelen jelentkezőnek jelentkezése elutasításának indokairól,
—
a sikertelen ajánlattevőnek ajánlata elutasításának indokairól, beleértve – a 34. cikk (4) és (5) bekezdésében említett esetekben – az egyenértékűség hiányára vonatkozó döntésének, illetve arra vonatkozó döntésének indokait, hogy az építési beruházás, árubeszerzés vagy szolgáltatásnyújtás nem felel meg a teljesítménybeli vagy funkcionális követelményeknek,
—
minden olyan ajánlattevőnek, aki elfogadható ajánlatott tett, a kiválasztott ajánlat jellemzőiről és relatív előnyeiről, valamint a sikeres ajánlattevőnek vagy a keretmegállapodás részes feleinek nevéről.
Az erre rendelkezésre álló idő semmiképpen nem haladhatja meg az írásbeli kérelem beérkezésétől számított 15 napot.
Az ajánlatkérő azonban dönthet úgy, hogy egyes, az (1) bekezdésben említett, szerződés odaítélésére vagy keretmegállapodás megkötésére, illetve dinamikus beszerzési rendszerbe való felvételre vonatkozó információk közlését mellőzi, amennyiben ezen információ közlése akadályozná a jogérvényesítést vagy más módon ellentétes volna a közérdekkel, vagy sértené egy bizonyos – magán vagy állami tulajdonú – gazdasági szereplő törvényes üzleti érdekeit, beleértve azon gazdasági szereplő érdekeit, amelynek, illetve akinek a szerződést odaítélték, vagy sértené a gazdasági szereplők közötti tisztességes versenyt.”
Az olasz jog
A közbeszerzésekre irányadó szabályokat a 2006. április 12‑i, 163/2006 törvényerejű rendelet (a GURI 2006. május 2‑i 100. rendes különszáma) tartalmazza.
E törvényerejű rendeletnek „A közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak szakaszai” című 11. cikke az alábbiak szerint rendelkezik:
„(1)   A közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásait az ajánlatkérők programterveinek tiszteletben tartásával kell lefolytatni, amennyiben azokat a jelen jogszabály vagy a hatályban lévő rendelkezések írják elő.
[...]
(4)   Az odaítélési eljárás során a jelen jogszabály által meghatározott szempontok szerinti legkedvezőbb ajánlatot kell elfogadni. Az eljárás végén a legkedvezőbb ajánlatot tevő javára a szerződést ideiglenesen oda kell ítélni.
(5)   A 12. cikk (1) bekezdése szerinti ideiglenes odaítélés megvizsgálását követően az ajánlatkérő határoz a végleges odaítélésről.
[...]
(8)   A végleges odaítélés csak az előírt feltételek teljesülésének ellenőrzése után válik hatályossá.
(9)   A végleges odaítélés hatályossá válását követően – feltéve, hogy a törvény által meghatározott esetekben nem kell az ajánlatkérő egyes jogköreivel [azaz saját aktusainak visszavonására, felfüggesztésére, vagy módosítására vonatkozó jogkörével] kapcsolatos szabályokat alkalmazni –, a közbeszerzési vagy koncessziós szerződést 60 napos határidőn belül kell megkötni, kivéve ha a hirdetmény vagy az ajánlattételi felhívás eltérő határidőt állapít meg, illetve ha a nyertes ajánlattevővel kifejezetten későbbi határidőben állapodtak meg.
(10)   A szerződést legalábbis nem lehet a 79. cikk szerinti végleges odaítélésről szóló határozatról való utolsó értesítés megküldésétől számított 35 nap eltelte előtt megkötni.
[...]”
Ugyanezen törvényerejű rendelet 79. cikkének releváns rendelkezéseit a kérdést előterjesztő bíróság ekképpen foglalja össze:
—
Az (5) bekezdés értelmében az ajánlatkérő legfeljebb öt napon belül minden részt vevő ajánlattevőt hivatalból értesít a végleges odaítélésről és a nyertes ajánlattevővel történt szerződéskötésről.
—
Az (5a) bekezdésnek megfelelően az értesítéshez mellékelni kell az odaítélésről szóló határozatot, és a vonatkozó indokolást, amely legalább a kiválasztott ajánlat jellemzőit és előnyeit, valamint a nyertes ajánlattevő vállalkozás nevét tartalmazza, azzal, hogy az ajánlatkérő e kötelezettségének az eljárás jegyzőkönyveinek az említett ajánlattevőknek való megküldése útján is eleget tehet.
—
Az (5c) bekezdés értelmében az ajánlattevők – írásbeli kérelem hiányában is – jogosultak a közbeszerzés eredményéről szóló fent említett értesítés megküldésétől számított tíz napon belül betekintés és az iratokról másolatok készítése útján közvetlenül hozzáférni a közbeszerzés irataihoz, feltéve hogy az ajánlatkérő nem él a törvényben meghatározott esetekben az iratbetekintési jog megtagadására vagy az azokba való betekintés elhalasztására irányuló jogkörével.
A közigazgatási perrendtartásról szóló, 2010. július 2‑i 104/2010. sz. törvényerejű rendelet (a GURI 2010. július 7‑i 156. rendes különszáma) 120. cikke előírja, hogy a közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásai során hozott aktusok elleni jogorvoslati kérelmeket a 163/2006. sz. törvényerejű rendelet 79. cikke szerinti értesítés átvételétől számított 30 napos határidőn belül lehet benyújtani.
A 104/2010 törvényerejű rendelet 43. cikke előírja, hogy az ajánlatkérő azon határozatai, amelyeket azután hozott meg, hogy valamely ajánlattevő jogorvoslattal élt a szerződés végleges odaítélése ellen, ugyanezen eljárás keretében megtámadhatók az e törvényerejű rendelet 120. cikkében előírt 30 napos határidőn belül, „új jogalapra alapított jogorvoslatnak” minősülő jogorvoslati kérelem benyújtásával.
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az olasz közigazgatási bíróságok úgy vélik, hogy a 163/2006. sz. törvényerejű rendelet 79. cikkének (5) bekezdésében előírt, odaítélésről szóló értesítés elégséges feltételét jelenti a jogsértő határozat teljes megismerésének, és alkalmas arra, hogy ettől számítsák a jogvesztő határidőt, nem tulajdonítva semmiféle jelentőséget annak, hogy az ajánlattevő vállalkozás részben vagy egészében nem ismeri az eljárás belső iratait. Az említett értesítés arra kötelezi az érintett vállalkozást, hogy – a később ismertté vált esetleges jogsértésekkel kapcsolatos újabb jogalapok előterjesztésének sérelme nélkül – a közbeszerzési eljárás eredményét haladéktalanul, 30 napon belül támadja meg. Ugyanerre a következtetésre jutott az ítélkezési gyakorlat azokban az esetekben is, amelyekben az ajánlatkérő annak ellenőrzéséhez kötődő felfüggesztő hatállyal ítéli oda véglegesen a szerződést, hogy a nyertes ajánlattevő megfelel a hirdetményben szereplő általános és különös alkalmassági követelményeknek, figyelembe véve, hogy a 30 napon belül benyújtandó jogorvoslat alátámasztására is kiegészítő jogalapokra lehet hivatkozni.
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
Az Acquedotto Pugliese köztulajdonban lévő vállalkozás, amely Regione Puglia (Puglia tartomány) mint egyedüli részvényes kizárólagos ellenőrzése alatt áll. Az Acquedotto Pugliese biztosítja Pugliában és a határos tartományok egyes településein a vízvezeték‑ és szennyvízhálózat üzemeltetését és az egységes vízügyi szolgáltatást. A 163/2006. sz. törvényerejű rendelet VI‑C. melléklete értelmében az Acquedotto Pugliese ajánlatkérőnek minősül az ivóvíz előállítása, szállítása és elosztása ágazatában, és köteles tiszteletben tartani a 2004/17 irányelv átültetéséről szóló nemzeti szabályozást.
Az
Európai Unió Hivatalos Lapjában
2011. március 15‑én közzétett hirdetménnyel az Acquedotto Pugliese 17615739,07 euró értékű nyílt közbeszerzési eljárást indított meghatározott területhez tartozó településeken szennyvízkezelési szolgáltatásának, a vízvezeték‑ és szennyvízhálózatok rendes és rendkívüli karbantartási munkálatainak, valamint vízhálózati csatlakozási pontok és csonkok kialakításának négy évre történő odaítélésére, a legalacsonyabb összegű ajánlat szempontja alapján.
A 2011. május 17‑i és 30‑i nyilvános ülések eredményeként az a Cooperativa Giovanni XXIII által vezetett ideiglenes vállalati társulás bizonyult a legjobb ajánlatot tevőnek, és lett az eljárás nyertese. A második legjobb ajánlatot a Tundo srl (a továbbiakban: Tundo) által vezetett ideiglenes vállalati társulás, a harmadik legjobb ajánlatot pedig az Idrodinamica által vezetett ideiglenes vállalati társulás tette. Az ajánlatkérő ennélfogva 2011. június 7‑i határozatában a szerződést véglegesen a Cooperativa Giovanni XXIII által vezetett ideiglenes vállalati társulás részére ítélte oda. E határozatról 2011. július 6‑án értesítették az érintetteket.
Az említett határozatban az is szerepelt, hogy a szerződés megkötéséig a szolgáltatás előzetes teljesítése engedélyezett, illetve hogy a végleges odaítélés csak annak ellenőrzését követően válik hatályossá, hogy a nyertes ajánlattevő társulás és a második legkedvezőbb ajánlatot tevő társulás minden társult tagja megfelel az általános és a különös feltételeknek, továbbá az is szerepelt, hogy a közbeszerzési szerződés odaítéléséről minden ajánlattevőt tájékoztatni kell.
A szerződés megkötését megelőzően a 2011. október 4‑i közjegyzői okirattal időközben megalakult nyertes ajánlattevő társulás 2012. február 28‑i levelében tájékoztatta az ajánlatkérőt az egyik vállalkozásnak a társulásból történt kilépéséről, és nyilatkozott, hogy mindazonáltal vállalni kívánja a közbeszerzési megbízást, és hogy a szűkebb összetétel ellenére a társulás – amely ezt követően a társulásvezető vállalkozásból és a két másik vállalkozásból állt – képes megfelelni a közbeszerzési eljárás hirdetményében meghatározott műszaki és gazdasági követelményeknek.
Az Acquedotto Pugliese 2012. március 28‑i határozatával engedélyezte a fent említett kilépést. 2012. április 17‑én a közbeszerzési szerződés a Cooperativa Giovanni XXIII által vezetett, új és szűkebb összetételű ideiglenes vállalati társulással került megkötésre.
2012. május 17‑én benyújtott jogorvoslati kérelmével az Idrodinamica megtámadta a szóban forgó közbeszerzési szerződés odaítélési eljárása során keletkezett aktusokat, konkrétan kérelmezve a nyertes ajánlattevő társulás összetételének módosítását engedélyező 2012. március 28‑i határozat, a 2012. április 17‑én kötött szerződés és a szerződés végleges odaítéléséről szóló 2011. június 7‑i határozat hatályon kívül helyezését. Az Idrodinamica azt állítja, hogy ez az eljárás jogszerűtlen volt, mert egyfelől az ajánlatkérő engedélyezte a nyertes ajánlattevő ideiglenes vállalati társulás összetételének módosítását, másfelől az ajánlatkérő nem zárta ki az eljárásból a második helyezett, Tundo által vezetett ideiglenes vállalati társulást, amennyiben az e társuláshoz tartozó egyik vállalkozás törvényes képviselője valótlanul nyilatkozta, hogy büntetlen előéletű.
A kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi, hogy a nemzeti jogszabályoknak és ítélkezési gyakorlatnak megfelelően az Idrodinamica jogorvoslati kérelmét elfogadhatatlannak kellene minősíteni, mivel azt jóval az alapügyben szóban forgó szerződés odaítéléséről szóló határozatról való értesítéstől számított 30 napos jogvesztő határidőn túl nyújtották be. A Bíróság azonban úgy ítélte meg az Uniplex (UK)‑ügyben hozott ítélet 40. pontjában (C‑406/08,
EU:C:2010:45
), hogy a közbeszerzési szerződések odaítélése esetén igénybe vehető jogorvoslatokkal kapcsolatos szabályok szerinti gyors eljárásra vonatkozó célkitűzés nem teszi lehetővé a tagállamok számára, hogy elvonatkoztassanak a hatékony bírói jogvédelem elvétől, miszerint a nemzeti jogvesztő határidők alkalmazásának módszerei nem tehetik lehetetlenné vagy nem nehezíthetik túlzottan meg az uniós jog alapján az érintetteket megillető jogok gyakorlását.
A kérdést előterjesztő bíróság azt kívánja megtudni, hogy a szóban forgó nemzeti jogszabályok összeegyeztethetők‑e ezzel a hatékonysági elvvel, amennyiben a szerződés végleges odaítéléséről szóló határozatról való értesítéskor ismertetett elemek nem mindig elégségesek ahhoz, hogy az elutasított részvételre jelentkezők és ajánlattevők megismerjék a jogorvoslati kérelem előterjesztéséről való döntés szempontjából lényeges iratokat és körülményeket, különösen, amikor az eljárási szabályok állítólagos megsértésére a végleges odaítélésről szóló határozat formális elfogadását követően került sor.
Ezenfelül a hatékony bírói jogvédelem elvével ellentétesnek tűnik az az eljárási jogi szabály, amely – a később keletkezett iratokon és később felmerült tényeken alapuló kiegészítő jogalapok előterjesztésére vonatkozó lehetőség sérelme nélkül – a közbeszerzési szerződés odaítéléséről szóló határozattal szembeni jogorvoslati kérelem 30 napon belül való benyújtására kötelezi az érintetteket, mivel a felperesnek meg kell előlegeznie a jogi képviselő és a felek által felkért szakértők díjait, valamint az eljárási költségekhez kapcsolódó díjakat, mind a jogorvoslati kérelem benyújtásakor, mind pedig a későbbi jogalapok előterjesztésekor.
A kérdést előterjesztő bíróság tehát arra keresi a választ, hogy az uniós jog releváns rendelkezései értelmezhetők‑e oly módon, hogy a nemzeti jogszabályok által előírt jogvesztő határidő akkor kezdődik, amikor az érintett ténylegesen tudomást szerez – vagy kellő gondosság mellett lehetősége lett volna tudomást szereznie – a jogsértés fennállásáról, és nem a szerződés végleges odaítéléséről szóló határozatról való értesítés időpontjától.
E megfontolásokra tekintettel a Tribunale amministrativo regionale per la Puglia úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Úgy kell‑e értelmezni a [92/13] irányelv 1., 2a., 2c. és 2f. cikkét, hogy a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó jogszabályok megsértésének megállapítására irányuló jogorvoslati kérelem előterjesztésének határideje akkor kezdődik, amikor a felperes tudomást szerzett a jogsértés fennállásáról vagy – kellő gondosság mellett – tudomást kellett volna arról szereznie?
2)
Ellentétesek‑e a [92/13] irányelv 1., 2a., 2c. és 2f. cikkével azok az alapeljárásban kifejtettekhez hasonló nemzeti eljárási jogi rendelkezések vagy értelmezési gyakorlat, amelyek lehetővé teszik a bíróság számára, hogy elfogadhatatlannak minősítse a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó jogszabályok megsértésének megállapítására irányuló jogorvoslati kérelmet, ha a felperes az ajánlatkérő magatartása következtében a végleges odaítélésről szóló határozat lényeges elemeire vonatkozó hivatalos értesítést követően szerzett tudomást a jogsértésről?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Az elfogadhatóságról
A Cooperativa Giovanni XXIII és az olasz kormány kétségesnek tartja a kérdések elfogadhatóságát, többek között abból az okból, hogy az Idrodinamica kifogásai az ajánlatkérő azon aktusa ellen irányulnak, amellyel engedélyezte a nyertes ajánlattevő társulás összetételének módosítását, és hogy egyetlen kifogást sem emeltek a szerződés végleges odaítéléséről szóló határozat ellen.
Következésképpen ezen aktus esetleges hatályon kívül helyezésének csak az lenne a hatása, hogy megszűnne az a szerződés, amely a szűkebb összetételű nyertes ajánlattevővel került megkötésre, anélkül azonban, hogy ez utóbbi elveszítené nyertes ajánlattevői minőségét. Ennélfogva a kérdést előterjesztő bíróság által feltett kérdések nincsenek konkrét összefüggésben az alapügy tárgyával.
Emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a nemzeti bíróság által saját felelősségére meghatározott jogszabályi és ténybeli háttér alapján – amelynek helytállóságát a Bíróság nem vizsgálhatja – az uniós jog értelmezésére vonatkozóan előterjesztett kérdések releváns voltát vélelmezni kell. A nemzeti bíróságok által előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem Bíróság általi elutasítása csak abban az esetben lehetséges, amennyiben nyilvánvaló, hogy az uniós jog kért értelmezése nem függ össze az alapeljárás tényállásával vagy tárgyával, illetve ha a szóban forgó probléma hipotetikus jellegű, vagy a Bíróság nem rendelkezik azon ténybeli és jogi elemek ismeretével, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a feltett kérdéseket hasznosan megválaszolja (Fish Legal és Shirley ítélet, C‑279/12,
EU:C:2013:853
, 30. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
A jelen esetben nem ez a helyzet, és a Cooperativa Giovanni XXIII‑nak, illetve az olasz kormánynak a kérdések elfogadhatóságával kapcsolatos kétségei nem megalapozottak. A kérdést előterjesztő bíróság ugyanis a 92/13 irányelv releváns rendelkezéseinek értelmezését kéri, annak érdekében, hogy értékelhesse az Idrodinamica által benyújtott jogorvoslati kérelem elfogadhatóságát. Amint az a Bíróság rendelkezésére bocsátott iratokból kitűnik, e jogorvoslati kérelem lényegében egyfelől az ajánlatkérő azon határozatának hatályon kívül helyezésére irányul, amely engedélyezte a nyertes ajánlattevő társulás összetételének módosítását, másfelől az ellen, hogy az ajánlatkérő nem zárt ki a közbeszerzési eljárásból egy konkurenst, amely jobb helyezést ért el az Idrodinamicánál.
Meg kell állapítani, hogy ha az alapügy keretében az Idrodinamica által előterjesztett első kifogásnak – amely lényegében azon alapul, hogy az ajánlatkérő jogszerűtlenül engedélyezte a nyertes ajánlatot tevő, ideiglenes vállalati társulást alkotó vállalatok számának csökkentését – a nemzeti bíróság helyt adna, sor kerülhetne a nyertes ajánlattevővel való szerződéskötésről szóló határozat hatályon kívül helyezésére. Ha a második kifogásnak – amelynek értelmében az ajánlatkérőnek ki kellett volna zárnia a második helyezett Tundo ideiglenes vállalati társulást, mivel egyik tagjának törvényes képviselője valótlan nyilatkozatot tett – a nemzeti bíróság szintén helyt adna, az Idrodinamicának jelentősen megnőne az esélye az alapügyben szóban forgó szerződés elnyerésére. Így az Idrodinamica alappal tekinthető a 92/13 irányelv 1. cikkének (3) bekezdése szerinti olyan személynek, akinek „érdek[é]ben áll vagy állt egy adott szerződés elnyerése, és [akinek] az állítólagos jogsértés érdeksérelmet okozott vagy ennek kockázata fennáll”.
Következésképpen a kérdések elfogadhatók.
Az ügy érdeméről
A kérdést előterjesztő bíróság az együttesen vizsgálandó kérdéseivel lényegében arra keresi a választ, hogy a szerződés odaítéléséről szóló határozat hatályon kívül helyezése iránti jogorvoslati kérelem benyújtására nyitva álló határidőnek újra kell‑e kezdődnie abban az esetben, ha az ajánlatkérő a jogorvoslati kérelem benyújtására nyitva álló határidő lejárta után olyan határozatot hozott, amely befolyással lehet az említett, odaítélésről szóló határozat jogszerűségére. E bíróság azt is kérdezi, hogy ugyanilyen helyzetben az ajánlattevő benyújthat‑e a szerződés odaítéléséről szóló határozat hatályon kívül helyezése iránti jogorvoslati kérelmet, ha olyan, ugyanezen odaítélésről szóló határozat meghozatalát megelőző körülményekről szerzett tudomást, amelyek befolyással lehetnek a szóban forgó közbeszerzési szerződés odaítélési eljárásának jogszerűségére.
A 92/13 irányelvnek a 2007/66 irányelv és a 2004/17 irányelv általi módosításai jelentősen hozzájárultak ahhoz, hogy azon ajánlattevő, amely nem lett nyertes, értesüljön e közbeszerzési szerződés odaítélési eljárásának eredményéről, és az azt alátámasztó indokokról. A 2004/17 irányelv 49. cikkének (2) bekezdése alapján az ajánlattevő kérheti, hogy részletes információkat nyújtsanak a számára.
A jogbiztonság elve megköveteli, hogy az így megszerzett információk és azok az információk, amelyeket meg lehetett volna szerezni, már ne szolgálhassanak alapul az ajánlattevő jogorvoslati kérelmének előterjesztéséhez a nemzeti jog által előírt határidő lejárta után.
Ezzel szemben az alapügyben a nyertes ajánlattevő társulás összetétele módosításának engedélyezéséről szóló határozat olyan tényeket érint, amelyek a szerződés odaítélése és a nemzeti jogszabály által a jogorvoslati kérelem benyújtására meghatározott 30 napos határidő lejárta után merültek fel. Következésképpen sem a szerződés odaítéléséről szóló határozatról és annak indokairól szóló értesítés, sem az ajánlattevőnek az ajánlatkérőhöz intézett, kiegészítő információ iránti esetleges kérelmére adott válasz nem tehette lehetővé e tények ismeretét.
A Bíróság ítélkezési gyakorlatának megfelelően a közbeszerzési szerződés odaítélése területén alkalmazandó rendelkezések megsértése elleni hatékony jogorvoslatok csak akkor biztosíthatók, ha az e jogorvoslati kérelmek benyújtására nyitva álló határidő csupán attól az időponttól kezdődik, amikor a felperes tudomást szerzett, vagy tudomást kellett volna szereznie az említett rendelkezések állítólagos megsértéséről (lásd ebben az értelemben: Uniplex (UK) ítélet,
EU:C:2010:45
, 32. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Egyébiránt kitűnik az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból, hogy a nyertes ajánlattevő társulás összetétele módosításának engedélyezéséről szóló határozatot – amely befolyással lehet a szerződés odaítéléséről szóló határozat jogszerűségére – előbb hozták meg, mint hogy az ajánlatkérő és e társulás megkötötte volna a szerződést. Ilyen körülmények között nem lehet úgy vélni, hogy a jogbiztonság elvével ellentétes az, ha a jogorvoslati kérelem benyújtására nyitva álló 30 napos határidő újrakezdődik a szerződés odaítéléséről szóló határozat hatályon kívül helyezésére irányuló jogorvoslati kérelem vonatkozásában.
E tekintetben meg kell állapítani, hogy a nyertes ajánlattevő társulás összetétele módosításának engedélyezéséről szóló határozat az odaítélésről szóló határozat jelentősnek minősíthető módosításával jár, amennyiben az érintett közbeszerzési eljárás sajátosságaira tekintettel olyan lényeges elemre vonatkozik, amely meghatározó volt az odaítélésről szóló határozat meghozatalakor. Ebben az esetben a nemzeti jog releváns intézkedéseit kellene alkalmazni e jogellenes helyzet orvoslására, ami akár még új odaítélési eljárás megszervezését is jelentheti (lásd analógia útján Wall‑ítélet, C‑91/08,
EU:C:2010:182
, 38., 39., 42. és 43. pont).
Ezenfelül meg kell jegyezni, hogy az a lehetőség – mint amely a 104/2010 törvényerejű rendelet 43. cikkében is szerepel –, hogy a szerződés odaítéléséről szóló határozat elleni, határidőn belül benyújtott eredeti jogorvoslati kérelem keretében „új jogalapra” lehet hivatkozni, nem mindig minősül a hatékony bírói jogvédelem érvényes alternatívájának. Ugyanis olyan helyzetben, mint amely az alapügyben is fennáll, az ajánlattevőknek
in abstracto
kellene megtámadniuk a szerződés odaítéléséről szóló határozatot, anélkül hogy ekkor már ismernék az e jogorvoslati kérelem alapjául szolgáló indokokat.
Következésképpen a nemzeti jogszabályban a szerződés odaítéléséről szóló határozat elleni jogorvoslati kérelem benyújtására előírt 30 napos határidőnek újra kell kezdődnie annak érdekében, hogy ellenőrizni lehessen az ajánlatkérő nyertes ajánlattevő társulás összetétele módosítását engedélyező határozatának jogszerűségét, amely befolyással lehet a szerződés odaítéléséről szóló határozat jogszerűségére. E határidőnek abban az időpontban kell kezdődnie, amikor az ajánlattevő megkapja az értesítést a nyertes ajánlattevő társulás összetétele módosításának engedélyezéséről szóló határozatról, vagy arról tudomást szerez.
Ami az Idrodinamica azon kifogását illeti, hogy az odaítélési eljárásból nem került kizárásra a második helyezett társulás az azt alkotó egyik társaság törvényes képviselőjének valótlan nyilatkozata miatt, meg kell állapítani, hogy ennek az állítólagos szabálytalanságnak a szerződés odaítélése előtt kellett történnie.
Az ajánlattevőnek lehetősége volt jogorvoslattal élni a közbeszerzések területén irányadó uniós jog állítólagos megsértése miatt azon információk alapján, amelyeket a 92/13 irányelv 2a. cikke és a 2004/17 irányelv 49. cikke szerint közöltek vele, illetve azok alapján, amelyeket kellő gondosság mellett megszerezhetett volna, következésképpen a nemzeti jog által a jogorvoslati kérelem benyújtására előírt határidőnek nem kell újrakezdődnie.
Meg kell jegyezni, hogy az alapügyben szóban forgó helyzetben, amennyiben hatályon kívül helyezésre kerül a szerződésnek a közbeszerzési eljárásban nyertesnek nyilvánított társulás részére történő odaítéléséről szóló határozat, a nemzeti jog által előírt határidőn belül új jogorvoslati kérelemmel lehet élni az újabb, a szerződést valamely másik ajánlattevőnek odaítélő határozat hatályon kívül helyezése iránt.
Következésképpen meg kell állapítani, hogy a jogbiztonság elvének alkalmazásában az állítólagosan a szerződés odaítéléséről szóló határozat meghozatala előtt elkövetett szabálytalanságok esetén az ajánlattevő az odaítélésről szóló határozat hatályon kívül helyezése iránt csupán a nemzeti jogban e célból előírt, különös határidőn belül élhet jogorvoslattal, kivéve ha létezik a nemzeti jogban ilyen jogorvoslati jogot az uniós jognak megfelelően biztosító, kifejezett rendelkezés.
Ugyanakkor az ajánlattevő a nemzeti jogban erre vonatkozóan előírt, általános elévülési időn belül kártérítés iránti keresetet nyújthat be.
A fenti megfontolásokra tekintettel úgy kell válaszolni a feltett kérdésekre, hogy a 92/13 irányelv 1. cikkének (1) és (3) bekezdését, valamint 2a. cikke (2) bekezdésének utolsó albekezdését úgy kell értelmezni, hogy a szerződés odaítéléséről szóló határozat hatályon kívül helyezése iránti jogorvoslati kérelem benyújtására nyitva álló határidőnek újra kell kezdődnie, ha az ajánlatkérő olyan újabb határozatot hozott ezen odaítélésről szóló határozat meghozatala után, de még a szerződés aláírása előtt, amely befolyással lehet az említett odaítélésről szóló határozat jogszerűségére. E határidő akkor kezdődik, amikor e későbbi határozatról az ajánlattevőket értesítik, vagy ennek elmaradása esetén akkor, amikor ez utóbbiak arról tudomást szereznek.
Abban az esetben, ha az ajánlattevő a nemzeti jog által előírt határidő lejárta után szerez tudomást az állítólagosan a szerződés odaítéléséről szóló határozat meghozatala előtt elkövetett szabálytalanságról, e határozattal szemben csupán e határidőn belül élhet jogorvoslattal, kivéve ha létezik a nemzeti jogban ilyen jogot az uniós jognak megfelelően biztosító, kifejezett rendelkezés.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (ötödik tanács) a következőképpen határozott:

A 2007. december 11‑i 2007/66/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban működő vállalkozások beszerzési eljárásairól szóló közösségi szabályok alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1992. február 25‑i 92/13/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (1) és (3) bekezdését, valamint 2a. cikke (2) bekezdésének utolsó albekezdését úgy kell értelmezni, hogy a szerződés odaítéléséről szóló határozat hatályon kívül helyezése iránti jogorvoslati kérelem benyújtására nyitva álló határidőnek újra kell kezdődnie, ha az ajánlatkérő olyan újabb határozatot hozott ezen odaítélésről szóló határozat meghozatala után, de még a szerződés aláírása előtt, amely befolyással lehet az említett odaítélésről szóló határozat jogszerűségére. E határidő akkor kezdődik, amikor e későbbi határozatról az ajánlattevőket értesítik, vagy ennek elmaradása esetén akkor, amikor ez utóbbiak arról tudomást szereznek.

Abban az esetben, ha az ajánlattevő a nemzeti jog által előírt határidő lejárta után szerez tudomást az állítólagosan a szerződés odaítéléséről szóló határozat meghozatala előtt elkövetett szabálytalanságról, e határozattal szemben csupán e határidőn belül élhet jogorvoslattal, kivéve ha létezik a nemzeti jogban ilyen jogot az uniós jognak megfelelően biztosító, kifejezett rendelkezés.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: olasz.