CELEX: 62013CJ0267
Kombineeritud nomenklatuur
Tariifirubriik
Ravim rubriigi 3004 tähenduses
Mõiste
Toitepreparaadid, mis on mõeldud üksnes arstliku järelevalve all enteraalselt manustamiseks haiguse tõttu ravitavatele isikutele
Jook rubriigi 2202 tähenduses
Mõiste
Vedelad toitained, mis ei ole mõeldud joomiseks, vaid enteraalselt manustamiseks

Eelotsusetaotlus käsitleb nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (
EÜT L 256, lk 1
; ELT eriväljaanne 02/02; lk 382) (muudetud komisjoni 17. oktoobri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1549/2006 (
ELT L 301, lk 1
)) I lisas sisalduva kombineeritud nomenklatuuri (edaspidi „KN”) tähenduses mõistete „ravim” ja „jook” tõlgendamist.
See eelotsusetaotlus esitati Nutricia NV (edaspidi „Nutricia”) ja Staatssecretaris van Financiën (rahandusminister) vahelises kohtuvaidluses haigete enteraalseks toitmiseks mõeldud tooteid käsitleva siduva tariifiinformatsiooni (edaspidi „STI”) üle.
Õiguslik raamistik
KN‑i rubriik 2106 on sõnastatud järgmiselt:
„2106 – Muud mujal nimetamata toiduvalmistised”.
KN‑i rubriik 2202 ning alamrubriigid 2202 10 00, 2202 90 ja 2202 90 10 on esitatud järgmiselt:
„2202 – Vesi, k.a mineraalvesi ja gaseeritud vesi, suhkru- või muu magusainelisandiga või maitse- ja lõhnaainetega, ja muud mittealkohoolsed joogid, v.a rubriiki 2009 kuuluvad marjamahlad ning puu- ja köögiviljamahlad
2202 10 00 – vesi, k.a mineraalvesi ja gaseeritud vesi, suhkru- või muu magusainelisandiga või maitse- ja lõhnaainetega
2202 90 – muud:
2202 90 10 – – mis ei sisalda rubriikidesse 0401–0404 kuuluvaid tooteid või rubriikidesse 0401–0404 kuuluvatest toodetest valmistatud rasvu

– – muud, mis sisaldavad rubriikidesse 0401–0404 kuuluvatest toodetest valmistatud rasvu”.
KN‑i teise osa grupi 22 „Joogid, alkohol ja äädikas” märkus 1 näeb ette:
„Sellesse gruppi ei kuulu:
[…]
e)
rubriigis 3003 või 3004 klassifitseeritud ravimid […]”.
Komisjoni 25. jaanuari 1989. aasta määrus (EMÜ) nr 184/89 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta koondnomenklatuuri (
EÜT L 23, lk 19
; ELT eriväljaanne 02/04, lk 43) kirjelduse kohaselt on alamrubriigiga 2202 90 10 hõlmatud järgmised tooted:
„Vedelpreparaat, mis sisaldab naatrium- ja kaltsiumkaseinaati, sojavalku, sojaletsitiini, maisiõli, sojaõli, keskahelalisi triglütseriide, maltodekstriine, mineraalaineid, vitamiine ja vett ning mida võib manustada ka enteraalse toru kaudu”.
KN‑i rubriigid 3004, 3004 50 ja 3004 50 10 on sõnastatud järgmiselt:
„3004 Ravis või profülaktikas kasutatavad segatud või segamata ravimid, mis koosnevad segatud või segamata toodetest, väljamõõdetud doosidena (k.a transdermaalse manustamise süsteemi abil kasutatavad doosid) või jaemüügipakendis (v.a rubriikide 3002, 3005 ja 3006 tooted):
[…]
3004 50 – muud ravimid, mis sisaldavad vitamiine või muid rubriigi 2936 tooteid
3004 50 10 – jaemüügivormis või -pakendis”.
KN‑i teise osa grupi 30 „Farmaatsiatooted” märkus 1 näeb ette:
„Sellesse gruppi ei kuulu:
a)
toidukaubad ja joogid (näiteks dieetilised, diabeetikutele mõeldud või toitainetega rikastatud toidukaubad, toidulisandid, toniseerivad joogid ja mineraalvesi), v.a toitepreparaadid veenisiseseks manustamiseks […]”.
Sama grupi 30 lisamärkuse 1 kohaselt:
„Rubriiki 3004 kuuluvad ka [jaemüügiks pakendatud] taimsed ravimpreparaadid ja järgmistel toimeainetel põhinevad preparaadid: […] vitamiinid, mineraalained, asendamatud aminohapped ja rasvhapped. Need preparaadid klassifitseeritakse rubriiki 3004, kui nende sildil, pakendil või lisatud kasutusjuhendil on deklareeritud:
a)
konkreetsed haigused, dieedid ja sümptomid, mille puhul toodet kasutatakse;
b)
toimeaine või -ainete kontsentratsioon tootes;
c)
doseering ning
d)
kasutusviis.
Sellesse rubriiki kuuluvad ka homöopaatilised ravimpreparaadid, kui need vastavad punktides a, c ja d esitatud tingimustele.
Vitamiinidel, mineraalainetel, asendamatutel aminohapetel või rasvhapetel põhinevate preparaatide korral peab vähemalt ühe nimetatud aine kogus preparaadi soovitatud päevadoosis olema oluliselt kõrgem kui aine päevadoos, mis on näidustatud üldise tervise ja hea enesetunde säilitamiseks.” [täpsustatud tõlge]
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
Nutricia esitas 10. mail 2007 pädevale tolliinspektorile (edaspidi „inspektor”) taotluse talle viie STI väljastamiseks viit eri liiki sonditoidu (edaspidi „asjaomased tooted”) kohta. Taotluses tegi ta ettepaneku klassifitseerida need tooted KN‑i alamrubriiki 3004 50 10.
Inspektor väljastas 28. augustil 2007 Nutriciale taotletud STI‑d, milles olid asjaomased tooted klassifitseeritud KN‑i alamrubriiki 2202 90 10. Neis STI‑des oli toodete kirjeldus järgmine:
„Helepruuni värvi vedel preparaat, mis on sonditoit haigusega kaasneva vaegtoitumuse raviks dieediga ja mida tohib näidustuse kohaselt patsientidele anda ainult arstliku järelevalve all.
Vedel preparaat sisaldab muu hulgas valke, vitamiine, süsivesikuid, rasvu, kiudaineid ja mineraale.
Vedel preparaat ei sisalda piimarasva ja sahharoosisisaldus (k.a sahharoosina väljendatud invertsuhkur või isoglükoos) jääb alla 0,1% massist.
Vedel preparaat on jaemüügipakendis, sellele on lisatud mitmekeelne kasutusjuhend ja see on pakendatud 500 ml plastkotikesse, millel on eriline sondiliidus.”
Sellise klassifikatsiooni põhjendamiseks märkis inspektor, et klassifikatsioon „määratakse kindlaks kaupade [KN‑i] klassifitseerimise üldreeglitega 1 ja 6, grupi 30 märkuse 1 punkti a ning CN‑koodide 2202, 2202 90 ja 2202 90 10 sõnastusega (vt Euroopa Kohtu otsus Krings (C‑130/02,
EU:C:2004:122
)). Komisjoni määrus (EMÜ) nr 184/89 […]. 15. augusti 2007. aasta laboratoorse uuringu aruanne […]”.
Pärast seda, kui inspektor Nutricia esitatud vaide järgselt STI‑d muutmata jättis, esitas viimane Rechtbank te Haarlemile (Haarlemi piirkondlik kohus) kaebuse, mille see kohus 2. juuni 2009. aasta otsusega põhjendamatuks tunnistas. Nutricia esitas apellatsioonkaebuse Gerechtshof te Amsterdamile (Amsterdami apellatsioonikohus), kes viidatud kohtuotsuse 28. aprilli 2011. aasta otsusega muutmata jättis. Lõpuks pöördus Nutricia kassatsioonkaebusega eelotsusetaotluse esitanud kohtu poole.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et Euroopa Kohtu praktika kohaselt on toote rubriiki 3004 klassifitseerimisel määrava tähtsusega see, kas tootel on niisugused ravi- või profülaktilised omadused, mis mõjutavad kontsentreeritult inimkeha teatavaid kindlaid funktsioone, või kas seda saab kasutada haiguse või terviserikke ennetamiseks või raviks. Kuna asjaomaste toodete toime on suunatud haigusest tuleneva vaegtoitumuse ravile ja ennetamisele, siis ei saa neid järelikult sellesse rubriiki klassifitseerida. Siiski ei ole eelotsusetaotluse esitanud kohus selles järelduses kindel.
Nõnda märgib see kohus eelkõige, et asjaomased tooted ei ole mõeldud joomiseks, mis on takistuseks nende rubriiki 2202 klassifitseerimisele. Lisaks on need tooted mõeldud manustamiseks üksnes isikutele, keda haiguse või terviserikke tõttu ravitakse ja kellele neid tooteid selle haiguse või terviserikkega võitlemise käigus antakse maosondi kaudu. Kohus rõhutab, et Euroopa Kohtu praktika kohaselt tingib selliste toodete, mis oma iseloomulike objektiivsete tunnuste ja omaduste poolest on ette nähtud meditsiiniliseks kasutamiseks, „kunstlikul viisil manustamine” klassifitseerimise rubriiki 3004.
Neil asjaoludel otsustas Hoge Raad der Nederlanden, kaheldes KN‑i tõlgenduse õigsuses, menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas mõistet „ravim” KN‑i rubriigi 3004 tähenduses tuleb tõlgendada nii, et selle hulka kuuluvad ka sellised toitepreparaadid nagu [asjaomased tooted], mis on mõeldud üksnes arstliku järelevalve all enteraalselt (maosondiga) manustamiseks isikutele, keda haiguse või terviserikke tõttu ravitakse ja kellele manustatakse neid tooteid selle haiguse või terviserikke vastu võitlemise käigus vaegtoitumuse raviks või ennetamiseks?
2.
Kas mõistet „joogid” KN‑i rubriigi 2202 tähenduses tuleb tõlgendada nii, et selle alla kuuluvad ka sellised vedelad toitained nagu asjaomased tooted, mis ei ole mõeldud joomiseks, vaid manustamiseks enteraalselt (maosondiga)?”
Eelotsuse küsimuste analüüs
Esimene küsimus
Esimese küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas KN‑i rubriiki 3004 tuleb tõlgendada nii, et selle rubriigi tähenduses mõiste „ravimid” hõlmab toitepreparaate, mis on mõeldud üksnes arstliku järelevalve all enteraalselt manustamiseks ravi saavatele isikutele, kui neil isikutel oleva haiguse või terviserikke vastu võitlemise käigus manustatakse neile kõnealust toodet vaegtoitumuse tekke vältimiseks või selle tõrjumiseks.
Et sellele küsimusele vastata, tuleb meenutada, et KN‑i rubriiki 3004 kuuluvad „[r]avis või profülaktikas kasutatavad segatud või segamata ravimid, mis koosnevad segatud või segamata toodetest, väljamõõdetud doosidena […] või jaemüügipakendis […]”.
Kohe alguses olgu märgitud, et Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt on õiguskindluse ja lihtsa järelkontrolli tagamiseks vaja, et kaupade tariifse klassifitseerimise otsustavaks kriteeriumiks oleksid üldjuhul kauba objektiivsed tunnused ja omadused, nagu need on kindlaks määratud KN‑i rubriigi sõnastuses ning jaotise või grupi märkustes (vt eelkõige kohtuotsused Thyssen Haniel Logistic, C‑459/93,
EU:C:1995:160
, punkt 8 ja seal viidatud kohtupraktika, ning TNT Freight Management (Amsterdam), C‑291/11,
EU:C:2012:459
, punkt 30).
Euroopa Kohus on varem korduvalt pidanud vastama kauba KN‑i klassifitseerimise kontekstis mõiste „ravimid” tõlgendamist puudutavatele küsimustele. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb toodete KN‑i gruppi 30 klassifitseerimiseks uurida, kas neil on selgelt määratletud ravi- või profülaktilised iseloomulikud tunnused ja omadused, mille mõju keskendub inimorganismi kindlatele funktsioonidele, või kas neid võib kasutada mõne haiguse või terviserikke ennetamiseks või raviks. Isegi kui asjaomasel tootel endal puudub ravitoime, kuid seda kasutatakse mingi haiguse ennetamise või ravi käigus, tuleb toodet, tingimusel et see on konkreetselt asjaomaseks otstarbeks mõeldud, pidada tooteks, mis on valmistatud kasutamiseks ravi eesmärgil (vt eelkõige kohtuotsus TNT Freight Management (Amsterdam),
EU:C:2012:459
, punktid 40 ja 42).
Kahes eelmises punktis meenutatud kohtupraktikast tulenevalt võib objektiivne klassifitseerimiskriteerium olla ka toote otstarve, juhul kui see on nimetatud tootele omane ja seda saab hinnata selle toote objektiivsete tunnuste ning omaduste alusel (vt eelkõige kohtuotsus Krings,
EU:C:2004:122
, punkt 30 ja seal viidatud kohtupraktika). Euroopa Kohtu praktika kohaselt võib KN‑i gruppi 30 klassifitseerida toote, mis oma objektiivsete tunnuste ja omaduste tõttu on täiesti selgelt mõeldud meditsiiniliseks kasutamiseks (vt kohtuotsused Thyssen Haniel Logistic,
EU:C:1995:160
, punkt 14, ja TNT Freight Management (Amsterdam),
EU:C:2012:459
, punkt 41).
Olgu lisatud, et Euroopa Kohus on varem rubriigi 3004 sõnastusele kui sellisele tuginedes otsustanud, et kõnealuse sätte kohaldamise eelduseks on asjaolu, et need tooted on väljamõõdetud annustes või jaemüügipakendis (vt kohtumäärus Juers Pharma, C‑40/06,
EU:C:2007:2
, punkt 23 ja seal viidatud kohtupraktika).
Samuti tuleb meenutada, et toote KN‑i klassifitseerimisel ei ole otsustav tegur see, kas haigus on või ei ole tunnustatud mõne muu liidu õigusaktiga kui need, mis viitavad KN‑i klassifikatsioonile (vt selle kohta kohtumäärus SmithKline Beecham, C‑206/03,
EU:C:2005:31
, punkt 44.)
Põhikohtuasja puhul nähtub Euroopa Kohtu käsutuses oleva toimiku materjalidest, et asjaomaseid tooteid kasutatakse haiguse või terviserikkega seotud vaegtoitumuse korral maosondi kaudu toitmiseks ja neid võib patsientidele manustada üksnes arstliku järelevalve all ning enteraalselt. Järelikult on need tooted mõeldud kasutamiseks haiguse või terviserikke ennetamise või ravi käigus ning on täiesti selgelt mõeldud meditsiiniliseks kasutamiseks.
Samuti olgu meenutatud, et rubriigi 3004 lisamärkus täpsustab selgelt, et sellesse rubriiki kuuluvad jaemüügiks pakendatud taimsed ravimpreparaadid ja toimeainetel (vitamiinid, mineraalained, asendamatud aminohapped ja rasvhapped), mis klassifitseeritakse sellesse rubriiki, kui nende sildil, pakendil või lisatud kasutusjuhendil on märgitud teatavad andmed asjaomase toote kohta.
On õige, et KN‑i grupi 30 märkuse 1 punkt a, mis välistab sellest grupist toidulisandid ja muud joogid kui toitepreparaadid veenisiseseks manustamiseks, on kehtiv alus KN‑i tõlgendamiseks. Sellega seoses on Euroopa Kohus mitmel korral varem otsustanud, et nii ühise tollitariifistiku gruppide alguses olevad märkused kui ka Tollikoostöö Nõukogu (nüüd Maailma Tolliorganisatsioon) poolt välja töötatud kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi selgitavad märkused on kehtiv alus kõnealuse tariifistiku tõlgendamiseks (vt kohtuotsused Neckermann Versand, C‑395/93,
EU:C:1994:318
, punkt 5; Pardo & Fils ja Camicas, C‑59/94 ja C‑64/94,
EU:C:1995:326
, punkt 10, ja Wiener SI, C‑338/95,
EU:C:1997:552
, punkt 11).
Siiski tuleb rõhutada, et kõnealuse harmoneeritud süsteemi selgitavad märkused, mille töötab välja Maailma Tolliorganisatsioon, ja Euroopa Komisjoni poolt välja töötatud KN‑i selgitavad märkused on olemuselt üksnes tõlgendavad ning ei ole õiguslikult siduvad (vt eelkõige kohtuotsused DFDS, C‑396/02,
EU:C:2004:536
, punkt 28; Kawasaki Motors Europe, C‑15/05,
EU:C:2006:259
, punkt 37 ja seal viidatud kohtupraktika, ning JVC France, C‑312/07,
EU:C:2008:324
, punkt 37).
Seoses sellega tuleb tõdeda, et KN‑i grupi 30 märkuse 1 punkti a sõnastusest kui sellisest tuleneb, et sellesse gruppi ei kuulu dieettoidud ja -joogid peale veenisiseseks manustamiseks mõeldud toitepreparaatide, mida kasutatakse üksnes toitumiseks vaatamata sellele, et need ei ole igapäevase toidu osa.
Käesoleval juhul on oluline välja tuua, et vastavalt eelotsusetaotluse esitanud kohtu kirjeldusele sisaldavad põhikohtuasjas käsitletavad tooted toimeaineid, on mõeldud jaemüügiks, kannavad mitmekeelset kasutusjuhendit ning on pakendatud 500 milliliitrit toodet mahutavatesse plastkotikestesse, millel on eriline sondiliidus.
Kui lisaks arvestada põhikohtuasjas käsitletavate toodete objektiivseid omadusi, nagu eelkõige nende jaemüük, kasutamine meditsiinivaldkonnas ning haiguse või terviserikkega seotud vaegtoitumuse ennetamiseks ja raviks maosondi kaudu patsientidele manustamise otstarve, siis tuleb teha järeldus, et need tooted on valmistatud kasutamiseks ravis ja profülaktikas tariifirubriigi 3004 tähenduses.
Seega tuleb esimesele küsimusele vastata, et KN‑i rubriiki 3004 tuleb tõlgendada nii, et mõiste „ravim” selle rubriigi tähenduses hõlmab selliseid toitepreparaate, mis on mõeldud üksnes arstliku järelevalve all enteraalselt (maosondiga) manustamiseks ravi saavatele isikutele, kui neil isikutel oleva haiguse või terviserikke vastu võitlemise käigus manustatakse neile kõnealust toodet vaegtoitumuse tekke vältimiseks või selle tõrjumiseks.
Teine eelotsuse küsimus
Esimesele küsimusele antud vastust arvestades ei ole eelotsusetaotluse esitanud kohtu teisele küsimusele vaja vastata.
Kohtukulud
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.

Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kuues koda) otsustab:

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (muudetud komisjoni 17. oktoobri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1549/2006) I lisas sisalduva kombineeritud nomenklatuuri (edaspidi „KN”) rubriiki 3004 tuleb tõlgendada nii, et mõiste „ravim” selle rubriigi tähenduses hõlmab selliseid toitepreparaate, mis on mõeldud üksnes arstliku järelevalve all enteraalselt (maosondiga) manustamiseks ravi saavatele isikutele, kui neil isikutel oleva haiguse või terviserikke vastu võitlemise käigus manustatakse neile kõnealust toodet vaegtoitumuse tekke vältimiseks või selle tõrjumiseks.

Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: hollandi.