CELEX: 62013CJ0429
Pritožba
Kohezijski sklad
Zmanjšanje finančne pomoči
Nepravilnosti pri uporabi zakonodaje o javnih naročilih
Sprejetje sklepa Evropske komisije
Nespoštovanje predpisanega roka
Posledice

Kraljevina Španija s pritožbo predlaga razveljavitev sodbe Splošnega sodišča Evropske unije Španija/Komisija (T‑384/10,
EU:T:2013:277
, v nadaljevanju: izpodbijana sodba), s katero je to zavrnilo njeno tožbo zaradi razglasitve ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 4147 z dne 30. junija 2010 o znižanju finančne pomoči, ki je bila v okviru Kohezijskega sklada dodeljena za te projekte (skupine projektov):„Oskrba prebivalstva v povodju reke Guadiana z vodo: okraj Andévalo“ (2000.ES.16.C.PE.133), „Sanacija in čiščenje porečja reke Guadalquivir: Guadaira, Aljarafe in EE NN PP Guadalquivir“ (2000.ES.16.C.PE.066) in „Oskrba nadobčinskih sistemov z vodo v provincah Granada in Malaga“ (2002.ES.16.C.PE.061) (v nadaljevanju: sporna odločba).
Pravni okvir
Člen 2(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1164/94 z dne 16. maja 1994 o ustanovitvi Kohezijskega sklada (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 9), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1264/1999 z dne 21. junija 1999 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 73) in Uredbo Sveta (ES) št. 1265/1999 z dne 21. junija 1999 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 78, v nadaljevanju: Uredba št. 1164/94), določa:
„Sklad zagotavlja finančne prispevke za projekte, ki prispevajo k doseganju ciljev iz Pogodbe o Evropski uniji na področju okolja in vseevropskih omrežij prometne infrastrukture v tistih državah članicah, katerih bruto nacionalni proizvod (BNP) na prebivalca, merjen po kupni moči, je manjši od 90 % povprečja Skupnosti in imajo program za izpolnjevanje ekonomskih konvergenčnih meril iz člena [126 PDEU].“
Člen 8(1) Uredbe št. 1164/94 določa:
„Projekti, ki jih financira sklad, so v skladu z določbami pogodb in pravnih aktov, sprejetih na njihovi podlagi, ter politikami Skupnosti, vključno s politiko varstva okolja, prometa, vseevropskih omrežij, konkurence in oddaje javnih naročil.“
Člen 12 Uredbe št. 1164/94 določa:
„1.   Brez poseganja v odgovornost Komisije za izvajanje splošnega proračuna Evropskih skupnosti države članice v prvi vrsti prevzamejo odgovornost za finančni nadzor nad dejavnostmi. V ta namen sprejmejo zlasti naslednje ukrepe:
[…]
c)
zagotavljajo, da se projekti upravljajo v skladu z vsemi veljavnimi predpisi Skupnosti in da se sredstva, ki so jim dana na voljo, uporabljajo v skladu z načeli dobrega finančnega poslovanja;
[…]“
Uredba št. 1164/94 se je uporabljala v obdobju od leta 2000 do leta 2006. V skladu s členom 1, točka 11, Uredbe št. 1264/1999 je bilo treba Uredbo št. 1164/94 ponovno preučiti najpozneje do 31. decembra 2006.
Člen 100, naslovljen „Postopek“, Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu (
UL L 210, str. 25
) določa:
„1.   Pred sprejemom odločitve o finančnem popravku, Komisija prične postopek z obvestilom države članice o svojih začasnih ugotovitvah in z zahtevo, da država članica v dveh mesecih predloži svoje stališče.
Če Komisija predlaga finančne popravke na podlagi ekstrapolacije ali pavšala, ima država članica s pregledom zadevne dokumentacije možnost dokazati, da je dejanski obseg nepravilnosti manjši od ocene Komisije. Ob soglasju s Komisijo lahko država članica omeji svoj pregled na ustrezen delež ali vzorec dokumentacije. Razen v upravičenih primerih je za to proučitev dovoljen rok največ dveh mesecev poleg dvomesečnega obdobja, navedenega v prvem pododstavku.
2.   Komisija upošteva vse dokaze, ki jih v časovnih rokih, omenjenih v odstavku 1, predloži država članica.
3.   Če država članica ne sprejme začasnih ugotovitev Komisije, je država članica povabljena na zaslišanje pred Komisijo, kjer obe strani s sodelovanjem, temelječim na partnerstvu, poskušata doseči dogovor glede ugotovitev in zaključkov.
4.   V primeru dogovora sme država članica ponovno uporabiti zadevna sredstva Skupnosti v skladu z drugim pododstavkom člena 98(2).
5.   Če do dogovora ne pride, Komisija sprejme odločitev o finančnem popravku v roku šestih mesecev od datuma zaslišanja, in pri tem upošteva vse informacije in ugotovitve, ki so ji bile predložene med postopkom. Če do zaslišanja ne pride, začne šestmesečni rok teči [dva meseca po] na datum[u] vabila, ki ga je poslala Komisija.“
Člen 108 Uredbe št. 1083/2006, naslovljen „Začetek veljavnosti“, v prvem in drugem odstavku določa:
„Ta uredba začne veljati dan po objavi v
Uradnem listu Evropske unije
.
Določbe iz členov od 1 do 16, od 25 do 28, od 32 do 40, od 47 do 49, od 52 do 54, 56, od 58 do 62, od 69 do 74, od 103 do 105 in 108 se uporabljajo od dneva začetka veljavnosti te uredbe samo za programe za obdobje 2007–2013. Druge določbe se uporabljajo od 1. januarja 2007.“
Dejansko stanje in sporna odločba
Dejansko stanje spora je bilo navedeno v točkah od 28 do 57 izpodbijane sodbe in ga je mogoče povzeti tako.
V letih 2001 in 2002 je Komisija iz Kohezijskega sklada dodelila pomoč za te projekte ali skupine projektov:
—
projekt v zvezi z oskrbo prebivalstva z vodo v povodju reke Guadiana: okraj Andévalo (2000.ES.16.C.PE.133) (v nadaljevanju: projekt Andévalo), za katerega je bil skupni upravičen javni strošek določen na 11.419.216 EUR, prispevek Kohezijskega sklada pa na 9.135.373 EUR;
—
skupina projektov v zvezi s sanacijo in čiščenjem porečja reke Guadalquivir: Guadaira, Aljarafe in EE NN PP Guadalquivir (2000.ES.16.C.PE.066) (v nadaljevanju: skupina projektov Guadalquivir), za katero je bil skupni upravičen javni strošek določen na 40.430.000 EUR, prispevek Kohezijskega sklada pa na 32.079.293 EUR in
—
skupina projektov v zvezi z oskrbo nadobčinskih sistemov z vodo v provincah Granada in Malaga (2002.ES.16.C.PE.061) (v nadaljevanju: skupina projektov Granada in Malaga), za katero je bil skupni upravičen javni strošek določen na 22.406.817 EUR, prispevek Kohezijskega sklada pa na 17.925.453 EUR.
Sofinanciranje Evropske unije za zadevne projekte je tako predstavljalo 80 % celotnega stroška javnih pomoči ali upravičenega ekvivalenta.
Za izvedbo projekta Andévalo ter za skupino projektov Granada in Malaga je bila odgovorna Generalna direkcija za hidravlična dela avtonomne skupnosti Andaluzije (Dirección General de Obras Hidráulicas de la Junta de Andalucía). Za izvedbo skupine projektov Guadalquivir je bila odgovorna andaluzijska agencija za vodo pri oddelku andaluzijske vlade za okolje (Agencia Andaluza del Agua de la Consejería de Medio Ambiente de la Junta de Andalucía).Ta dva organa sta to izvedbo delegirala javnemu podjetju Gestión de Infraestructuras de Andalucía SA (Upravljanje z infrastrukturo Andaluzije d. d.).
Službe Komisije so v obdobju od leta 2004 do leta 2006 skupaj z zunanjo revizijsko družbo revidirale zadevne projekte oziroma skupini projektov. Komisija je španskim organom posredovala več revizijskih poročil. V teh poročilih so bile ugotovljene nekatere nepravilnosti pri vsakem od projektov oziroma skupini projektov, in sicer zaradi kršitve pravil o oddaji javnih naročil in, natančneje, zaradi drobljenja naročil ter zaradi njihove neobjave v
Uradnem listu Evropske unije
.
Komisija je z dopisom z dne 9. februarja 2009 španske organe obvestila, da se ugotovljene nepravilnosti štejejo za gotove in navedla, da namerava začeti postopek za začasno ustavitev vmesnih plačil in za izvedbo ustreznih finančnih popravkov v skladu z Uredbo št. 1164/94. Komisija je španske organe tudi pozvala, da ji v roku dveh mesecev predložijo svoja stališča.
Španski organi so Komisiji odgovorili z dopisi z dne 11. in 18. maja ter 29. oktobra 2009 in prerekali očitane kršitve.
Z dopisom z dne 7. julija 2009 so španski organi tudi zahtevali, naj se plačila začasno ne ustavijo.
Komisija je 10. novembra 2009 organizirala zaslišanje na katerega je povabila španske organe, zato da bi z njimi dosegla sporazum glede spornih vprašanj. Španski organi so na tem zaslišanju zaprosili za dodatni 15‑dnevni rok za predložitev novih dokazov, kar so storili 2. decembra 2009.
Komisija je 30. junija 2010 sprejela sporno odločbo.
V tej odločbi, ki je bila Kraljevini Španiji vročena 1. julija 2010, je Komisija za različne projekte znižala zneske, ki so bili dodeljeni iz naslova finančne pomoči Kohezijskega sklada, in sicer pri projektu Andévalo za 1642572,60 EUR, pri skupini projektov Guadalquivir za 3837074,52 EUR in pri skupini projektov Granada in Malaga za 2295581,47 EUR.
Tožba pred Splošnim sodiščem in izpodbijana sodba
Kraljevina Španija je s tožbo, ki jo je 8. septembra 2010 vložila v sodnem tajništvu Splošnega sodišča, predlagala razglasitev ničnosti sporne odločbe.
V utemeljitev te tožbe je Kraljevina Španija navajala dva razloga, in sicer, prvič, napačna uporaba finančnih popravkov, ker so temeljili na kršitvi Direktive Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 2, str. 163), saj zadevna naročila zaradi svoje vrednosti niso spadala na področje uporabe navedene direktive, in drugič, neobstoj razdrobitve nekaterih od zadevnih javnih naročil, ki bi bila v nasprotju s členom 6(4) te direktive. Podredno je tudi uveljavljala razlog nepreglednosti ravnanja Komisije pri določitvi finančnih popravkov in kršitev načela sorazmernosti.
Splošno sodišče je v izpodbijani sodbi vse tožbene razloge in torej tožbo v celoti zavrnilo.
Predlogi strank pred Sodiščem
V pritožbi Kraljevina Španija Sodišču predlaga, naj:
—
razveljavi izpodbijano sodbo;
—
dokončno odloči o zadevi in sporno odločbo razglasi za nično in
—
Komisiji naloži plačilo stroškov.
Komisija Sodišču predlaga, naj:
—
pritožbo zavrne in
—
Kraljevini Španiji naloži plačilo stroškov.
Pritožba
V utemeljitev pritožbe Kraljevina Španija navaja en razlog, in sicer, da je Splošno sodišče kršilo pojem „gradnja“ v smislu člena 1(c) Direktive 93/37 v povezavi s členom 6(4) te direktive.
Kraljevina Španija v bistvu navaja, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ko je presodilo, da so nekatera od zadevnih naročil predstavljala eno gradnjo, čeprav ta niso izpolnjevala pogojev, ki jih za to določa sodna praksa Sodišča.
Komisija meni, da ta pritožbeni razlog ni utemeljen, zaradi česar je treba pritožbo zavrniti.
Najprej je treba poudariti, da je Splošno sodišče v izpodbijani sodbi odločilo o ničnostni tožbi Kraljevine Španije, ki jo je, potem ko je ugotovilo, da trije tožbeni razlogi, ki jih je v utemeljitev te tožbe uveljavljala ta država članica, niso utemeljeni, zavrnilo.
S tem je Splošno sodišče implicitno, vendar nujno priznalo formalno zakonitost sporne odločbe.
Iz točk od 56 do 89 ter točke 93 sodb z dne 4. septembra 2014, Španija/Komisija (C‑192/13 P,
EU:C:2014:2156
) in Španija/Komisija (C‑197/13 P,
EU:C:2014:2157
) pa je razvidno, da mora Komisija od leta 2000 pri sprejetju odločbe o finančnem popravku spoštovati zakonski rok.
Člen 100(5) Uredbe št. 1083/2006 tako določa, da Komisija sprejme odločitev o finančnem popravku v roku šestih mesecev od datuma zaslišanja, če do zaslišanja ne pride, pa začne šestmesečni rok teči dva meseca po datumu vabila, ki ga je poslala Komisija.
Iz člena 108, drugi odstavek, Uredbe št. 1083/2006 je razvidno, da se omenjeni člen 100 uporablja od 1. januarja 2007 tudi za programe pred obdobjem 2007–2013.
V konkretnem primeru je bilo zaslišanje 10. novembra 2009, Komisija pa je sporno odločbo sprejela šele 30. junija 2010.
Komisija torej v konkretnem primeru ni spoštovala šestmesečnega roka, ki ga nalaga člen 100(5) Uredbe št. 1083/2006.
Poleg tega je iz sodne prakse Sodišča razvidno, da je nespoštovanje postopkovnih pravil v zvezi s sprejetjem akta, ki posega v položaj, kot je podano, ker Komisija ni sprejela sporne odločbe v roku, ki ga je določil zakonodajalec Unije, bistvena kršitev postopka (glej sodbe Združeno kraljestvo/Svet, 68/86,
EU:C:1988:85
, točki 48 in 49; Španija/Komisija,
EU:C:2014:2156
, točka 103, in Španija/Komisija,
EU:C:2014:2157
, točka 103), in da mora sodišče Unije, če pri preizkusu zadevnega akta ugotovi, da ni bil zakonito sprejet, po uradni dolžnosti preizkusiti, ali je podan razlog bistvene kršitve postopka, in posledično akt, pri katerem je ta kršitev podana, razglasiti za ničen (glej sodbe Komisija/ICI, C‑286/95 P,
EU:C:2000:188
, točka 51; Komisija/Solvay, C‑287/95 P in C‑288/95 P,
EU:C:2000:189
, točka 55; Španija/Komisija,
EU:C:2014:2156
, točka 103, in Španija/Komisija,
EU:C:2014:2157
, točka 103).
Na obravnavi pred Sodiščem je bila strankam dana možnost, da predstavijo svoja stališča glede vidikov iz prejšnje točke. Poleg tega sta v zadevah, v katerih sta bili izrečeni sodbi Španija/Komisija (
EU:C:2014:2156
) in Španija/Komisija (
EU:C:2014:2157
) in ki sta se nanašali na v bistvu enaka dejanska in pravna vprašanja, isti stranki že podrobno razpravljali o zadevni problematiki.
V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da je, zato ker je Komisija sporno odločbo sprejela s kršitvijo predpisanega zakonskega roka, Splošno sodišče s tem, da je zavrnilo tožbo Kraljevine Španije, namesto da bi sankcioniralo bistveno kršitev postopka, napačno uporabilo pravo.
Zato je treba izpodbijano sodbo razveljaviti.
Tožba na prvi stopnji
Na podlagi člena 61, prvi odstavek, Statuta Sodišča Evropske unije lahko Sodišče, če je pritožba utemeljena, razveljavi odločitev Splošnega sodišča. Če stanje postopka to dovoljuje, lahko samo dokončno odloči o zadevi.
V konkretnem primeru ima Sodišče na voljo potrebne elemente, da dokončno odloči o tožbi zaradi razglasitve ničnosti sporne odločbe, ki jo je Kraljevina Španija vložila pri Splošnem sodišču.
V zvezi s tem zadošča navedba, da je treba sporno odločbo iz razlogov, ki so navedeni v točkah od 29 do 36 te sodbe, razglasiti za nično zaradi bistvene kršitve postopka.
Stroški
Sodišče v skladu s členom 184(2) Poslovnika odloči o stroških, če je pritožba utemeljena in če samo dokončno določi o sporu.
Na podlagi člena 138(1) istega poslovnika, ki se uporablja za pritožbeni postopek na podlagi člena 184(1) tega poslovnika, se neuspeli stranki na predlog naloži plačilo stroškov. Ker je Kraljevina Španija s pritožbo uspela in ker je bilo ugodeno njeni tožbi pred Splošnim sodiščem, se Komisiji v skladu s predlogom te države članice naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasila ta država članica, tako na prvi stopnji kot v okviru pritožbe.

Iz teh razlogov je Sodišče (šesti senat) razsodilo:

1.
Sodba Splošnega sodišča Evropske unije Španija/Komisija (T‑384/10,
EU:T:2013:277
) se razveljavi.

2.
Sklep Komisije C(2010) 4147 z dne 30. junija 2010 o znižanju finančne pomoči, ki je bila v okviru Kohezijskega sklada dodeljena za te projekte (skupine projektov): „Oskrba prebivalstva v povodju reke Guadiana z vodo: okraj Andévalo“ (2000.ES.16.C.PE.133),„Sanacija in čiščenje porečja reke Guadalquivir: Guadaira, Aljarafe in EE NN PP Guadalquivir“ (2000.ES.16.C.PE.066) in „Oskrba nadobčinskih sistemov z vodo v provincah Granada in Malaga“ (2002.ES.16.C.PE.061) se razglasi za ničen.

3.
Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške Kraljevine Španije, ki so nastali v postopku na prvi stopnji in v okviru te pritožbe.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: španščina.