CELEX: 62014TJ0051
Shema zajamčenih tradicionalnih posebnosti
Uredba (EU) št. 1151/2012
Zavrnitev zahtevka za registracijo oznake „pomazánkové máslo“ (mazavo maslo) kot zajamčene tradicionalne posebnosti
Povezanost z določbami Uredbe (ES) št. 1234/2007 o določitvi pogojev za uporabo prodajne oznake „maslo“

Pravni okvir
Uredbi št. 1234/2007 in št. 445/2007
Z Uredbo Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredba o enotni SUT) (
UL L 299, str. 1
) je bilo združenih 21 skupnih ureditev trgov, ki zajemajo različne proizvode ali skupine proizvodov, ki so jih prej urejale tako različne osnovne uredbe kot druge uredbe Sveta, ki so jih dopolnjevale. Kar zadeva mleko, mlečne izdelke in maščobe, je bilo sprejetih več pravnih instrumentov za ureditev njihovega trženja in označevanja, kot je Uredba Sveta (ES) št. 2991/94 z dne 5. decembra 1994 o določitvi standardov za mazave maščobe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 17, str. 15).
Namen Uredbe št. 1234/2007, s katero je bila med drugim razveljavljena in nadomeščena Uredba št. 2991/94, pri čemer so bile povzete vse njene določbe, je, kot je razvidno zlasti iz njene uvodne izjave 51, poenotenje uporabe prodajnih oznak za ohranitev konkurence in varstvo potrošnikov (sodba z dne 18. oktobra 2012, Komisija/Češka republika, C‑37/11, ZOdl., v nadaljevanju: sodba C‑37/11,
EU:C:2012:640
, točki 2 in 61).
Člen 115 Uredbe št. 1234/2007 tako določa tržne standarde za maščobe, ki se uporabljajo za proizvode z vsebnostjo maščob najmanj 10 %, vendar manj kakor 90 % teže, namenjene za prehrano ljudi, pri čemer napotuje na Prilogo XV k tej uredbi.
Dodatek k Prilogi XV k Uredbi št. 1234/2007, na katero napotuje člen 115 te uredbe, določa, da je prodajna oznaka „maslo“ pridržana za „izdelek z vsebnostjo mlečne maščobe ne manj kot 80 %, vendar manj kot 90 %, najvišjo vsebnostjo vode 16 % in najvišjo vsebnostjo 2 % suhe snovi mleka brez maščobe“. Izjeme od tega pravila so navedene v točki I(2), tretji pododstavek, te priloge in se nanašajo na:
(a)
oznake izdelkov, katerih prava narava je jasno razvidna iz uveljavljene uporabe ali katerih oznaka se jasno uporablja za opis značilne kakovosti izdelka;
(b)
zgoščene izdelke (maslo, margarina, mešanice) z vsebnostjo maščobe 90 % ali več.
Proizvodi, katerih vsebnost mlečnih maščob je nižja od 80 %, vsebnost vode pa višja od 16 %, morajo imeti eno od drugih oznak iz dela A dodatka k Prilogi XV k Uredbi št. 1234/2007. Točka 4 dela A navedenega dodatka tako določa, da mora proizvod z nižjo vsebnostjo mlečne maščobe od 39 %, višjo od 41 % vendar nižjo od 60 % ali višjo od 62 % vendar nižjo od 80 % imeti oznako „mlečni namaz X %“.
Člen 121(c)(i) Uredbe št. 1234/2007 Evropsko komisijo pooblašča, da določi pravila za uporabo odstopanj od pravil te uredbe in zlasti da sestavi seznam proizvodov, za katere se lahko navedena odstopanja uporabljajo na podlagi seznamov, ki so jih posredovale države članice.
Uredba Komisije (ES) št. 445/2007 z dne 23. aprila 2007 o nekaterih podrobnih pravilih za uporabo Uredbe št. 2991/94 in Uredbe Sveta (EGS) št. 1898/87 o zaščiti poimenovanj, uporabljenih pri trženju mleka in mlečnih proizvodov (
UL L 106, str. 24
), ki je nadomestila Uredbo Komisije (ES) št. 577/97 z dne 1. aprila 1997 o nekaterih podrobnih pravilih za uporabo Uredbe št. 2991/94 in Uredbe Sveta (EGS) št. 1898/87 o zaščiti poimenovanj, uporabljenih pri trženju mleka in mlečnih proizvodov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 20, str. 359), v Prilogi I vsebuje seznam proizvodov, za katere se uporablja odstopanje iz točke I(2), tretji pododstavek, (a), Priloge XV k Uredbi št. 1234/2007. V uvodni izjavi 4 Uredbe št. 445/2007 je navedeno, da je ta seznam izčrpen, na kar je Sodišče opozorilo v sodbi C‑37/11 (
EU:C:2012:640
, točka 59), navedeni v točki 2 zgoraj.
Uredbi št. 509/2006 in št. 1151/2012
Z Uredbo Sveta (ES) št. 509/2006 z dne 20. marca 2006 o zajamčenih tradicionalnih posebnostih kmetijskih proizvodov in živil (
UL L 93, str. 1
) je bil uveden register zajamčenih tradicionalnih posebnosti, ki omogoča vpis kmetijskih proizvodov ali živil iz tradicionalnih surovin ali z značilno tradicionalno sestavo ali načinom proizvodnje ali predelave, ki odraža tradicionalen način proizvodnje ali predelave.
Uredba št. 509/2006 je bila s 3. januarjem 2013 razveljavljena in nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (
UL L 343, str. 1
). Cilj te nove uredbe je bil po eni strani združiti različna besedila v zvezi s kakovostjo kmetijskih proizvodov (uvodne izjave od 10 do 13) in po drugi strani izboljšati, pojasniti in povečati natančnost določb Uredbe št. 509/2006, da bi bila shema zajamčenih tradicionalnih posebnosti (v nadaljevanju: ZTP) privlačnejša, saj je bilo v register vpisanih le nekaj prodajnih oznak (uvodna izjava 34).
Uredba št. 1151/2012 v skladu s svojim členom 1(2) vzpostavlja sheme kakovosti, ki so podlaga za opredelitev in, če je to ustrezno, zaščito oznak in navedb, ki zlasti označujejo ali opisujejo kmetijske proizvode z značilnostmi dodane vrednosti ali z lastnostmi dodane vrednosti, pridobljenimi z načini kmetovanja ali predelave, ki se uporabljajo pri njihovi proizvodnji, ali ustvarjenimi zaradi kraja njihove proizvodnje ali trženja. Združuje tri ločene sheme kakovosti: zaščitene označbe porekla in zaščitene geografske označbe, ZTP ter neobvezne navedbe kakovosti.
Člen 2(3) Uredbe št. 1151/2012 določa, da se „[t]a uredba […] uporablja brez poseganja v druge posebne določbe Unije v zvezi z dajanjem proizvodov na trg, in zlasti v zvezi z enotno skupno ureditvijo trgov in označevanjem živil“.
V skladu s členom 18(1) Uredbe št. 1151/2012 oznaka izpolnjuje pogoje za registracijo kot ZTP, kadar opisuje specifičen proizvod ali živilo, katerega način proizvodnje, predelava ali sestava ustreza tradicionalni praksi za zadevni proizvod ali živilo, ali ki je proizveden iz surovin ali sestavin, ki se tradicionalno uporabljajo. Člen 18(2) navedene uredbe poleg tega določa, da se mora oznaka, da bi se registrirala kot ZTP, tradicionalno uporabljati za označevanje specifičnega proizvoda ali pa mora opredeljevati tradicionalne ali posebne lastnosti proizvoda. Registracija oznake proizvoda ali živila kot ZTP mora zato izpolnjevati pogoje, določene s to uredbo, in mora zlasti biti v skladu s specifikacijo, opredeljeno v členu 19 te uredbe. Registracija navedeni oznaki zagotavlja zaščito, opredeljeno v členih 23 in 24 zadevne uredbe.
Členi od 49 do 52 Uredbe št. 1151/2012 določajo postopek za registracijo, ki omogoča skupinam, ki delajo z zadevnimi proizvodi, ali fizičnim ali pravnim osebam, ki izpolnjujejo nekatere pogoje, da vložijo zahtevek za registracijo ZTP pri državi članici, v kateri ima skupina sedež. Država članica preveri, ali je zahtevek utemeljen, in po potrebi vloži dokumentacijo zahtevka pri Komisiji. Če zadnjenavedena meni, da zahtevek ne izpolnjuje pogojev, ki jih ta uredba določa za registracijo ZTP, sprejme izvedbene akte, s katerimi zavrne zahtevek.
Dejansko stanje
Češka republika je 22. decembra 2010 Komisiji predložila vlogo za vpis oznake „pomazánkové máslo“ (mazavo maslo) v register ZTP na podlagi določb Uredbe št. 509/2006.
Komisija je 1. aprila 2011 Republiko Češko obvestila, da je opravila preučitev iz določb člena 8(1) Uredbe št. 509/2006 in da meni, da vloga ne izpolnjuje pogojev iz te uredbe, zlasti ne tistega iz člena 4(3)(b) navedene uredbe, v skladu s katerim ni mogoče registrirati imena, ki izraža posebne lastnosti kmetijskega proizvoda ali živila, „[ki] je zavajajoče in se nanaša zlasti na očitno značilnost proizvoda oziroma ne ustreza specifikaciji in zato potrošnika lahko zavede v zmoto o lastnostih proizvoda“.
Komisija je tako ugotovila, da oznaka „pomazánkové máslo“ vsebuje izraz „máslo“ (maslo), ki naj bi bil zavajajoč za potrošnika, saj naj bi sugeriral, da ima proizvod značilnosti, ki jih v resnici nima. Vsebnost maščob po njenem mnenju ni bila v skladu z zahtevami, opredeljenimi z Uredbo št. 1234/2007.
Češka republika je 30. maja 2011 Komisiji odgovorila, da bo pravno analizirala njeno stališče glede na postopek pred Sodiščem v zadevi, v kateri je bila izdana sodba C‑37/11 (
EU:C:2012:640
), navedena v točki 2 zgoraj.
Češka republika je namreč Komisiji dvakrat, 18. junija 2004 in 14. marca 2007, predlagala, naj za proizvod „pomazánkové máslo“ uporabi odstopanje iz člena 2(2), tretji pododstavek, prva alinea, Uredbe št. 2991/94 (povzet v točki I(2), tretji pododstavek, (a), Priloge XV k Uredbi št. 1234/2007), vendar je Komisija z dopisoma z dne 23. septembra 2005 in z dne 27. avgusta 2007 zavrnila njena predloga. Ker Češka republika ni spremenila svoje zakonodaje, je Komisija nanjo 6. junija 2008 naslovila uradni opomin. Komisija je nanjo 3. novembra 2009 naslovila obrazloženo mnenje, nato pa je 25. januarja 2011 pri Sodišču vložila tožbo zaradi neizpolnitve obveznosti.
Sodišče je s sodbo C‑37/11 (
EU:C:2012:640
), navedeno v točki 2 zgoraj, ugotovilo, da Češka republika s tem, da je dovolila prodajo „pomazánkové máslo“ pod oznako „máslo“, čeprav ta izdelek vsebuje manj kot 80 % mlečne maščobe in več kot 16 % vode ter več kot 2 % nemastne suhe snovi, ni izpolnila obveznosti iz člena 115 Uredbe št. 1234/2007 v povezavi s točko I(2), prvi in drugi pododstavek, Priloge XV k tej uredbi ter z delom A, točki 1 in 4, dodatka k tej prilogi.
Češka republika je z dopisom z dne 23. oktobra 2012 Komisiji sporočila, da meni, da nič ne preprečuje nadaljevanja postopka vpisa oznake „pomazánkové máslo“ v register ZTP in da je bilo z nacionalno preiskavo ugotovljeno, da češki potrošniki ne štejejo, da je navedena oznaka zavajajoča.
Z Uredbo št. 1151/2012, ki je začela veljati 3. januarja 2013, je bila razveljavljena in nadomeščena Uredba št. 509/2006.
Češka republika je 14. maja 2013 Komisijo obvestila, da je na podlagi sodbe C‑37/11 (
EU:C:2012:640
), navedene v točki 2 zgoraj, začela zakonodajni postopek za nadomestitev prodajne oznake „pomazánkové máslo“ z oznako „tradiční pomazánkové“ (tradicionalni namaz), ki ji je dodana navedba „mléčná pomazánka 34 %“ (mlečni namaz 34 %).
Komisija je 2. julija 2013 Češko republiko obvestila, da ob upoštevanju pregleda, opravljenega v skladu z določbami člena 50(1) Uredbe št. 1151/2012, zahtevek za registracijo ne izpolnjuje pogojev, opredeljenih s to uredbo, saj naj v nasprotju s členom 2(3) Uredbe št. 1151/2012 ne bi bil v skladu z določbami Uredbe št. 1234/2007.
Komisija je na seji odbora za politiko kakovosti kmetijskih proizvodov z dne 17. oktobra 2013 predlagala zavrnitev zahtevka za registracijo oznake „pomazánkové máslo“ kot ZTP. Navedeni odbor je z večino potrdil predlog Komisije.
Komisija je s sklepom z dne 13. novembra 2013 (v nadaljevanju: izpodbijani sklep) sprejela Izvedbeni sklep o zavrnitvi zahtevka za vpis v register ZTP iz Uredbe št. 1151/2012 (Pomazánkové máslo (ZTP)) (2013/658/EU) (
UL L 305, str. 22
).
Postopek in predlogi strank
Češka republika je 22. januarja 2014 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložila to tožbo.
Češka republika Splošnemu sodišču predlaga, naj:
—
izpodbijani sklep razglasi za ničen;
—
Komisiji naloži plačilo stroškov.
Komisija Splošnemu sodišču predlaga, naj:
—
tožbo zavrne;
—
Češki republiki naloži plačilo stroškov.
Pravo
Češka republika v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev določb členov 50 in 52 Uredbe št. 1151/2012 v povezavi s členom 18 te uredbe, ker naj Komisija ne bi preučila pogojev, ki morajo biti izpolnjeni za registracijo ZTP „pomazánkové máslo“, in naj bi njen zahtevek zavrnila iz razloga, ki ni povezan z neizpolnjevanjem teh pogojev.
Češka republika tako trdi, da je Komisija svojo zavrnitev registracije oznake „pomazánkové máslo“ utemeljila z nespoštovanjem specifikacije, ki jo določa Uredba št. 1234/2007, ki med drugim določa pravila za uporabo prodajne oznake maslo in druge mazave mlečne maščobe, medtem ko naj nobena določba Uredbe št. 1151/2012 ne bi določala takega pogoja. Meni, da ti uredbi tvorita alternativna načina registracije oznak kmetijskih proizvodov, ki zagotavljata obveščanje potrošnikov o lastnostih proizvoda z njegovo oznako. Meni, da je člen 2(3) Uredbe št. 1151/2012, v skladu s katerim se ta uredba uporablja brez poseganja v druge posebne določbe Evropske unije v zvezi z dajanjem proizvodov na trg, in zlasti v zvezi z enotno skupno ureditvijo trgov in označevanjem živil, zgolj izjava, iz katere izhaja, da to besedilo ne ureja izčrpno vprašanja dajanja živil na trg in njihovega označevanja.
V skladu s členom 50(1) Uredbe št. 1151/2012 „Komisija z ustreznimi sredstvi pregleda vsak zahtevek, ki ga je prejela v skladu s členom 49, da preveri njegovo utemeljenost in izpolnjevanje pogojev zadevne sheme“. V členu 52(1) navedene uredbe je določeno, da „[k]adar Komisija na podlagi informacij, ki jih ima na voljo, po pregledu, izvedenem v skladu s prvim pododstavkom člena 50(1), meni, da pogoji za registracijo niso izpolnjeni, sprejme izvedbene akte, s katerimi zavrne zahtevek“, in da se „[t]i izvedbeni akti […] sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 57(2)“.
V skladu s členom 18(1) Uredbe št. 1151/2012 „[i]me izpolnjuje pogoje za registracijo kot zajamčena tradicionalna posebnost, kadar opisuje specifičen proizvod ali živilo[,] […] katerega način proizvodnje, predelava ali sestava ustreza tradicionalni praksi za zadevni proizvod ali živilo, ali […] ki je proizveden(-o) iz surovin ali sestavin, ki se tradicionalno uporabljajo“. Člen 18(2) navedene uredbe poleg tega določa, da se mora, „[d]a se ime registrira kot zajamčena tradicionalna posebnost[,] […] tradicionalno uporabljati za označevanje specifičnega proizvoda ali […] mora opredeljevati tradicionalne ali posebne lastnosti proizvoda“.
Medtem ko Češka republika meni, da bi morala Komisija svoj pregled zahtevka za registracijo omejiti na preverjanje, ali zadevna oznaka izpolnjuje pogoje iz člena 18 Uredbe št. 1151/2012, Komisija ocenjuje, da bi morala preveriti tudi, ali ta oznaka izpolnjuje pogoje iz Uredbe št. 1234/2007, pri tem pa se opira na člen 2(3) Uredbe št. 1151/2012. V skladu z zadnjenavedenim odstavkom, ki spada med splošne določbe, ki se uporabljajo za uredbo in določa področje njene uporabe, „[se] ta uredba […] uporablja brez poseganja v druge posebne določbe Unije v zvezi z dajanjem proizvodov na trg, in zlasti v zvezi z enotno skupno ureditvijo trgov in označevanjem živil“.
V skladu z ustaljeno sodno prakso za razlago določbe prava Unije upoštevati ni treba upoštevati samo njenega besedila, ampak tudi sobesedilo in cilje, ki jih uresničuje ureditev, katere del je (glej sodbo z dne 7. junija 2005, VEMW in drugi, C‑17/03, ZOdl.,
EU:C:2005:362
, točka 41 in navedena sodna praksa; sodba z dne 26. oktobra 2010, Nemčija/Komisija, T‑236/07, ZOdl.,
EU:T:2010:451
, točka 44). Upoštevati je treba tudi cilje pravil Unije, da bi se ta razlagala tako, da bi se zagotovil njihov polni učinek (sodba z dne 13. julija 2004, Komisija/Svet, C‑27/04, ZOdl.,
EU:C:2004:436
, točka 74).
Ob upoštevanju teh načel je treba preučiti, ali je treba določbe člena 2(3) Uredbe št. 1151/2012, v skladu s katerimi se ta uredba „uporablja brez poseganja v druge posebne določbe Unije v zvezi z dajanjem proizvodov na trg, in zlasti v zvezi z enotno skupno ureditvijo trgov in označevanjem živil“, razlagati tako, da je oznako mogoče vpisati v register ZTP, samo če izpolnjuje pogoje za dajanje na trg, opredeljene v Uredbi št. 1234/2007.
Prvič, odgovor na to vprašanje je očitno mogoče izpeljati iz dobesedne razlage člena 2(3) Uredbe št. 1151/2012 glede na jasen pomen besedne zveze „brez poseganja v druge posebne določbe Unije v zvezi z dajanjem proizvodov na trg, in zlasti v zvezi z enotno skupno ureditvijo trgov“. Ta besedna zveza namreč pomeni, da navedena uredba ne sme ovirati uporabe Uredbe št. 1234/2007, ki določa pravila te skupne ureditve.
Drugič, razlaga iz točke 36 zgoraj se zdi skladna s splošno sistematiko Uredbe št. 1234/2007. Glede tega je treba opozoriti na temeljno vlogo te uredbe pri delovanju evropske kmetijske politike. V skladu s členom 288(2) PDEU je navedena uredba, kot vsaka uredba, zavezujoča v celoti in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. Vsebuje skupek pravil o upravljanju kmetijskih trgov, tržnih in proizvodnih standardih za kmetijske proizvode ter njihov izvoz in uvoz.
Glede mleka, mlečnih izdelkov in maščob je bilo uvedenih več pravnih instrumentov za ureditev, trženje in označevanje teh proizvodov, katerih cilj je „izboljšati položaj mleka in mlečnih izdelkov na trgu na eni strani ter zagotoviti pošteno konkurenco med mazavimi mlečnimi in nemlečnimi maščobami na drugi strani, vse v korist proizvajalcev in potrošnikov“ (uvodna izjava 51 Uredbe št. 1234/2007). Uredba št. 2991/94, ki je vsebovala razvrstitev z dodanimi pravili o označevanju, je tako opredeljevala tržne standarde za mlečne in nemlečne izdelke (uvodna izjava 51 Uredbe št. 1234/2007). Uredba št. 1234/2007, ki je razveljavila in nadomestila Uredbo št. 2991/94, pri čemer so bile v njej povzete vse njene določbe (zgoraj v točki 2 navedena sodba C‑37/11,
EU:C:2012:640
, točka 2), je obdržala to razvrstitev, ki jo je treba ohraniti (zgoraj v točki 2 navedena sodba C‑37/11,
EU:C:2012:640
, točka 56). Njen namen je tako tudi poenotenje uporabe prodajnih oznak za ohranitev konkurence in varstvo potrošnikov (uvodna izjava 51 Uredbe št. 1234/2007 in zgoraj v točki 2 navedena sodba C‑37/11,
EU:C:2012:640
, točka 61).
Dodatek k Prilogi XV k Uredbi št. 1234/2007, na katero napotuje člen 115 te uredbe, določa, da je prodajna oznaka „maslo“ pridržana za „izdelek z vsebnostjo mlečne maščobe ne manj kot 80 % vendar manj kot 90 %, najvišjo vsebnostjo vode 16 % in najvišjo vsebnostjo 2 % suhe snovi mleka brez maščobe“. Edine izjeme od tega pravila so navedene v točki I(2), tretji pododstavek, navedene priloge in se nanašajo na:
(a)
oznake izdelkov, katerih prava narava je jasno razvidna iz uveljavljene uporabe ali katerih oznaka se jasno uporablja za opis značilne kakovosti izdelka;
(b)
zgoščene izdelke (maslo, margarina, mešanice) z vsebnostjo maščobe več ali enako kot 90 %.
Uredba št. 445/2007 v Prilogi I vsebuje seznam proizvodov, za katere se uporablja odstopanje iz člena 2(2), tretji pododstavek, Uredbe št. 2991/94. Kot so potrdile stranke na obravnavi, razveljavitev Uredbe št. 2991/94 z Uredbo št. 1234/2007 ni povzročila razveljavitve Uredbe št. 445/2007, saj so bile določbe člena 2(2), tretji pododstavek, Uredbe št. 2991/94 dobesedno povzete v točki I(2), tretji pododstavek, (a), Priloge XV k Uredbi št. 1234/2007. Navedeni seznam je torej ostal v veljavi in natančno določa področje uporabe točke I(2), tretji pododstavek, (a), navedene priloge. Kot je Sodišče opozorilo v sodbi C‑37/11 (
EU:C:2012:640
, točka 57), navedeni v točki 2 zgoraj, so odstopanja, določena v točki I(2), tretji pododstavek, (a), te priloge, vsekakor izjema, ker se v skladu s sedmo uvodno izjavo Uredbe št. 2991/94 s to poskuša vzpostaviti enotna razvrstitev za vse mazave maščobe. Kot je navedeno v uvodni izjavi 4 Uredbe št. 445/2007 in kot izhaja iz sodbe C‑37/11 (
EU:C:2012:640
, točka 59), navedene v točki 2 zgoraj, je ta seznam izčrpen.
V teh okoliščinah, v katerih je za evropskega zakonodajalca pomembno poenotenje uporabe prodajnih oznak kmetijskih proizvodov za ohranitev konkurence in varstvo potrošnikov, je treba pravila o prodajni oznaki „maslo“ razlagati tako, da je zagotovljen njihov polni učinek. Razlaga člena 2(3) Uredbe št. 1151/2012, ki jo predlaga Češka republika, pa bi povzročila, da bilo državi članici dovoljeno uporabljati shemo ZTP za izogibanje pravilom o tržnih standardih, določenim z Uredbo št. 1234/2007, in če bi bilo zadevni proizvod mogoče tržiti, bi dobil neupravičeno konkurenčno prednost in zavajali bi se potrošniki. Nasprotno pa razlaga te določbe, ki jo je uporabila Komisija v izpodbijanem sklepu in je povzeta v točki 36 zgoraj, omogoča spoštovanje pravil v zvezi s prodajno oznako „maslo“.
Tretjič, razlaga člena 2(3) Uredbe št. 1151/2012 iz točke 36 zgoraj je očitno v skladu s cilji tega besedila.
V skladu z uvodno izjavo 34 Uredbe št. 1151/2012 je namreč posebni cilj sheme ZTP proizvajalcem tradicionalnih proizvodov pomagati pri obveščanju potrošnikov o lastnostih dodane vrednosti njihovega proizvoda. Člen 17 navedene uredbe prav tako določa, da se shema ZTP „[v]zpostavi […] za zaščito tradicionalnih metod proizvodnje in receptov, tako da proizvajalcem tradicionalnih proizvodov pomaga pri trženju njihovih proizvodov ter pri obveščanju potrošnikov o lastnostih dodane vrednosti njihovih tradicionalnih receptov in proizvodov“. Nikakor pa ne gre za vzpostavitev sheme tržnih standardov za kmetijske proizvode, ki bi bila vzporedna in alternativna tisti, ki je bila vzpostavljena z Uredbo št. 1234/2007, še manj pa za odstopanje od pravil, opredeljenih z zadnjenavedenim besedilom.
Poleg tega bi, če bi bilo treba sprejeti trditev Češke republike, to pomenilo, da bi bilo mogoče kot ZTP registrirati proizvode, ki ne izpolnjujejo tržnih standardov, določenih z Uredbo št. 1234/2007, in ki jih zato ni mogoče tržiti, čeprav v skladu z določbami člena 23(1) Uredbe št. 1151/2012 ime, registrirano kot ZTP, lahko uporablja vsak gospodarski subjekt, ki trži proizvod, ki je v skladu z ustrezno specifikacijo.
Četrtič in nazadnje, z drugimi argumenti Češke republike ni mogoče omajati razlage člena 2(3) Uredbe št. 1151/2012, ki jo je uporabila Komisija v izpodbijanem sklepu in je bila povzeta v točki 36 zgoraj.
Češka republika trdi, da je razlaga člena 2(3) Uredbe št. 1151/2012, ki jo je predlagala, koherentna, ker naj bi se pogoji iz člena 18 Uredbe št. 1151/2012 ujemali s pogoji iz določb točke I(2), tretji pododstavek, (a), Priloge XV k Uredbi št. 1234/2007.
Vendar je treba najprej in vsekakor opozoriti, da bi Komisijo, tudi če bi se pogoji iz člena 18 Uredbe št. 1151/2012 in določbe točke I(2), tretji pododstavek, (a), Priloge XV k Uredbi št. 1234/2007 ujemali, še vedno zavezovale določbe člena 2(3) Uredbe št. 1151/2012, v skladu s katerimi mora spoštovati določbe Uredbe št. 1234/2007. Poleg tega je obseg določb točke I(2), tretji pododstavek, (a), Priloge XV k Uredbi št. 1234/2007 omejen z izčrpnim seznamom iz Priloge I k Uredbi št. 445/2007 (glej točko 40 zgoraj).
Podredno, kot trdi Komisija, je treba ugotoviti, da so pogoji iz točke I(2), tretji pododstavek, (a), Priloge XV k Uredbi št. 1234/2007 in pogoji iz člena 18 Uredbe št. 1151/2012 različni. Uredbo št. 1234/2007, ki določa uporabo odstopanja od pravil označevanja mazavih maščob, zlasti kar zadeva „oznake izdelkov, katerih prava narava je jasno razvidna iz [njihove] uveljavljene uporabe“, je treba namreč razlagati tako, da ne določa le, da mora biti zadevna oznaka predmet uveljavljene uporabe, temveč tudi, da se prava narava zadevnega proizvoda razlikuje od prave narave proizvoda, katerega oznaka je zaščitena. Uredba št. 1151/2012 pa določa le, da način proizvodnje, predelava ali sestava zadevnega proizvoda ustreza tradicionalni praksi in da gre za oznako, ki se tradicionalno uporablja ali opredeljuje tradicionalne lastnosti proizvoda.
Taka razlaga točke I(2), tretji pododstavek, (a), Priloge XV k Uredbi št. 1234/2007 je namreč v skladu s ciljema varstva potrošnikov in ohranjanja konkurence, ki ju uresničuje ta uredba, ki dovoljuje odstopanja le za proizvode, katerih prave narave ni mogoče zamenjati s pravo naravo proizvodov, katerih oznaka je zaščitena.
Prav tako ni mogoče sprejeti trditve Češke republike, da razlogovanje Komisije zmanjšuje polni učinek Uredbe št. 1151/2012 s tem, da nalaga dodatni postopek in omejuje privlačnost opredelitve kot ZTP. Uredbi imata namreč deloma ločena cilja (glej točki 38 in 43 zgoraj) in določata različne pogoje (glej točko 48 zgoraj). Razumljivo je, da je splošnim pogojem za trženje kmetijskih proizvodov iz Uredbe št. 1234/2007 dodan poseben in ločen postopek iz Uredbe št. 1151/2012, namenjen zagotavljanju potrošnikom, da imajo lahko nekateri kmetijski proizvodi upravičeno značilnosti, ki jim dajejo dodano vrednost.
Nazadnje, čeprav se sicer, kot trdi Češka republika, Sodišče v sodbi C‑37/11 (
EU:C:2012:640
) ni izreklo o vprašanju, ali „pomazánkové máslo“ izpolnjuje pogoje iz določb Uredbe št. 1151/2012, navedeni v točki 2 zgoraj, ta okoliščina ne vpliva na zakonitost izpodbijanega sklepa. Komisija se je namreč v točki 2 zadnjenavedenega sklepa sklicevala na ugotovitev Sodišča, da sporna oznaka ni bila v skladu z Uredbo št. 1234/2007, ki je na podlagi člena 2(3) Uredbe št. 1151/2012 upravičevala zavrnitev zadevnega zahtevka za registracijo.
Iz vsega zgoraj navedenega je razvidno, da Komisija ni napačno uporabila prava pri razlagi člena 2(3) Uredbe št. 1151/2012 z ugotovitvijo, da oznake ni mogoče vpisati v register ZTP, če ne izpolnjuje pogojev za trženje, opredeljenih z Uredbo št. 1234/2007.
Edini tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev določb členov 50 in 52 Uredbe št. 1151/2012 v povezavi s členom 18 te uredbe, je treba torej zavrniti kot neutemeljen in zato je treba tožbo v celoti zavrniti.
Stroški
V skladu s členom 87(2) Poslovnika Splošnega sodišča se neuspeli stranki na predlog naloži plačilo stroškov.
Ker Češka republika s svojimi predlogi ni uspela, se ji v skladu s predlogi Komisije naloži plačilo stroškov.

Iz teh razlogov je
SPLOŠNO SODIŠČE (drugi senat)
razsodilo:

1.
Tožba se zavrne.

2.
Češki republiki se naloži plačilo stroškov.

Martins Ribeiro
Gervasoni
Madise
Razglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu, 12. maja 2015.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: češčina.