CELEX: 62013CJ0161
Javna nabava
Sektor vodnoga gospodarstva
Direktiva 92/13/EEZ
Postupci s učinkovitim i brzim pravnim lijekovima
Rok za žalbu
Dan od kojeg počinje teći računanje tih rokova

Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članaka 1., 2.a, 2.c i 2.f Direktive Vijeća 92/13/EEZ od 25. veljače 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa o primjeni pravila Zajednice u postupcima nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru (
SL L 76, str. 14
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 10., str. 72.), kako je izmijenjena Direktivom 2007/66/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2007. ((
SL L 335, str. 31
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 9., str. 198.), u daljnjem tekstu: Direktiva 92/13).
Zahtjev je upućen u okviru spora između društva Idrodinamica Spurgo Velox srl (u daljnjem tekstu: Idrodinamica) i četiri druga tužitelja protiv Acquedotto Pugliese SpA (u daljnjem tekstu: Acquedotto Pugliese), naručitelja, u predmetu koji se odnosi na valjanost postupka nabave u kojem je taj naručitelj odabrao privremeno udruženje poduzeća na čelu s društvom Giovanni XXIII Soc. Coop. arl (u daljnjem tekstu: Cooperativa Giovanni XXIII).
Pravni okvir
Pravo Unije
Predmetno tržište u glavnom postupku, u vezi s aktivnostima u sektoru vodnog gospodarstva, regulirano je odredbama Direktive 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga (
SL L 134
., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 43.), obično nazvane „sektorskom direktivom“.
Uvodnim izjavama 3., 5. i 6. Direktive 92/13 propisuje se:
„[…] bi nepostojanje učinkovitih pravnih lijekova ili neprimjerenost postojećih pravnih lijekova moglo odvratiti poduzeća na području Zajednice od davanja ponude; […] države članice moraju ispraviti takvo stanje;
[…]
[…] budući da otvaranje nabave u navedenim područjima za konkurenciju u okviru Zajednice podrazumijeva prihvaćanje odredbi koje imaju za cilj osigurati dobavljačima ili izvoditeljima radova odgovarajuće postupke pravnog preispitivanja u slučaju kršenja mjerodavnog zakonodavstva Zajednice ili nacionalnih propisa o provedbi toga zakonodavstva;
[…] budući da je potrebno osigurati značajno povećanje jamstava transparentnosti i nediskriminacije, te budući da su u svrhu osiguravanja konkretnih rezultata potrebni učinkoviti i brzi pravni lijekovi“.
Članak 1. te direktive, naslovljen „Područje primjene i dostupnost postupaka pravne zaštite“, određuje u svojim stavcima 1. i 3.:
„1.   Ova se Direktiva primjenjuje na ugovore navedene u Direktivi [2004/17] […]
[…]
Države članice poduzimaju mjere potrebne da osiguraju da, vezano uz ugovore koji spadaju u područje primjene Direktive 2004/17/EZ, odluke koje donose javni naručitelji mogu biti učinkovito preispitane i, posebno, što je hitnije moguće u skladu s uvjetima navedenim u člancima 2. do 2.f ove Direktive, zbog toga što se takvim odlukama krši pravo Zajednice u području javne nabave ili nacionalna pravila u kojima je preneseno to pravo.
[…]
3.   Države članice osiguravaju da su, prema detaljnim pravilima koja mogu utvrditi države članice, postupci pravne zaštite dostupni barem svakoj osobi koja ima ili je imala interes za dobivanje određenog ugovora i koja je pretrpjela ili bi mogla pretrpjeti štetu zbog navodnog kršenja.“
Članak 2. stavak 1. Direktive 92/13 određuje:
„Države članice osiguravaju da mjere poduzete u vezi s postupcima preispitivanja iz članka 1. ove Direktive uključuju odredbu o ovlastima:
ili
(a)
poduzimanja, što je prije moguće i kroz interlokutorni postupak, privremenih mjera s ciljem otklanjanja navodnog kršenja ili sprečavanja daljnje povrede interesa u pitanju, uključujući mjere obustave ili osiguravanja obustave postupka sklapanja ugovora ili provedbe bilo kakve odluke koju donosi naručitelj; i
(b)
ukidanja ili osiguranja ukidanja nezakonito donesenih odluka, uključujući uklanjanje diskriminirajućih tehničkih, ekonomskih ili financijskih specifikacija u pozivu na nadmetanje, periodičnoj indikativnoj obavijesti, obavijesti o postojanju sustava kvalifikacije, poziva na dostavu ponuda, ugovornim dokumentima ili bilo kojem drugom dokumentu koji se odnose na konkretni postupak sklapanja ugovora;
ili
(c)
poduzimanja, što je prije moguće i ako je moguće kroz interlokutorni postupak, te ako je potrebno kroz pravomoćni meritorni postupak, mjera koje nisu predviđene u točkama (a) i (b), s ciljem ispravljanja svakog utvrđenog kršenja te sprečavanja povrede predmetnih interesa; posebno, izdavanjem naloga za plaćanje određenog iznosa u slučajevima kada kršenje nije otklonjeno ili spriječeno.
Države članice takve odluke mogu donijeti za sve naručitelje ili za pojedine kategorije naručitelja utvrđene na temelju objektivnih mjerila, nastojeći u svakom slučaju sačuvati učinkovitost mjera donesenih radi sprečavanja povrede nanijete predmetnim interesima;
(d)
i, u oba gore navedena slučaja, naknadu štete osobama koje su oštećene kršenjem.
Ako se šteta potražuje s obrazloženjem da je odluka donijeta na nezakonit način, države članice mogu osigurati, ako njihov unutarnji pravni sustav to zahtijeva i predviđa tijela koja s tim ciljem imaju potrebne ovlasti, da se osporavana odluka ukine ili utvrdi nezakonitom.“
Prema odredbama članka 2.a stavka 2. posljednjeg podstavka te direktive:
„Svakom zainteresiranom ponuditelju i natjecatelju uz odluku o odabiru mora se dostaviti:
—
sažetak odgovarajućih razloga, kako je navedeno u članku 49. stavku 2. Direktive [2004/17] i
—
točan navod o točnom roku mirovanja koji se primjenjuje sukladno odredbama nacionalnog prava, u kojima je prenesen ovaj stavak.“
Članak 49. Direktive 2004/17, naslovljen „Informiranje podnositelja zahtjeva za kvalifikaciju, natjecatelja i ponuditelja“, predviđa u stavcima 1. i 2.:
„1.   Naručitelji moraju u najkraćem mogućem roku obavijestiti uključene gospodarske subjekte o odlukama donesenima u vezi sa sklapanjem okvirnog sporazuma, sklapanjem ugovora ili prihvaćanju u dinamički sustav nabave, uključujući razloge za eventualnu odluku da se ne sklopi okvirni sporazum ili ugovor za koji je postojao poziv na nadmetanje, ili da se ponovno pokrene postupak, ili da se ne uvede dinamički sustav nabave; ove se informacije pružaju u pisanom obliku ako se to zatraži od naručitelja.
2.   Na zahtjev zainteresirane strane, naručitelji u najkraćem mogućem roku obavješćuju:
—
svakog neuspješnog natjecatelja o razlozima odbijanja njegovog zahtjeva,
—
svakog neuspješnog ponuditelja o razlozima odbijanja njegove ponude, uključujući, za slučajeve iz članka 34. stavaka 4. i 5., razloge za njihovu odluku da ne postoji jednakovrijednost ili odluku o tome da radovi, roba ili usluge ne ispunjavaju izvedbene ili funkcionalne zahtjeve,
—
svakog ponuditelja koji je dostavio prihvatljivu ponudu o svojstvima i relativnim prednostima odabrane ponude, kao i o imenu uspješnog ponuditelja ili stranama okvirnog sporazuma.
Vrijeme potrebno za gore navedeno ne može ni u kojim okolnostima biti duže od 15 dana od zaprimanje pisanog upita.
Međutim, naručitelji mogu odlučiti uskratiti određene informacije o sklapanju ugovora ili o sklapanju okvirnog sporazuma, ili o prihvaćanju u dinamički sustav nabave iz stavka 1. u slučajevima kada bi otkrivanje takvih informacija priječilo provedbu zakona, ili na neki drugi način bilo u suprotnosti s javnim interesom, ili bi dovelo u pitanje legitimne komercijalne interese određenoga gospodarskog subjekta, javnog ili privatnog, uključujući interese gospodarskog subjekta koji je dobio ugovor, ili bi moglo dovesti u pitanje pošteno tržišno natjecanje među gospodarskim subjektima.“
Talijansko pravo
Zakonodavni dekret br. 163/2006. od 12. travnja 2006. (redovni dodatak GURI‑ju br. 100 od 2. svibnja 2006.) kodificira propise o javnoj nabavi.
Članak 11. tog zakonodavnog dekreta, naslovljen „Faze postupka nabave“, određuje:
„1.   Postupak nabave za ugovore o javnoj nabavi vrši se poštivajući dokumente o planiranju naručitelja, u mjeri u kojoj su predviđeni ovim zakonom ili važećim odredbama.
[…]
4.   Prema jednom od kriterija koji su predviđeni ovim aktom, postupcima nabave odabire se najbolja ponuda. Po završetku postupka proglašava se privremeni odabir u korist najboljeg ponuditelja.
5.   Nakon provjere privremenog odabira u smislu članka 12. stavka 1. naručitelj vrši konačni odabir.
[…]
8.   Konačni odabir ima učinak tek nakon kontrole o poštovanju propisanih uvjeta.
9.   Jednom kada taj odabir stupi na snagu, a uz iznimku primjene pravila koja se odnose na ovlasti uprave u slučajevima predviđenima zakonom [odnosno ovlasti uprave da ukine, suspendira ili izmjeni svoje vlastite akte], javna nabava ili ugovor o koncesiji zaključuje se u roku od 60 dana, osim ako nije predviđen drukčiji rok u pozivu na nadmetanje ili u pozivu na dostavu ponude, kao u slučaju odgode roka s kojom se naručitelj izričito složio. […]
10.   Ugovor nikako ne može biti sklopljen prije isteka 35 dana od dana slanja posljednje obavijesti o odluci o konačnom odabiru u smislu članka 79.
[…]“.
Sud koji je uputio zahtjev također je sažeo odgovarajuće odredbe članka 79. istog zakonodavnog dekreta:
—
Prema stavku 5., naručitelj po službenoj dužnosti priopćava svim natjecateljima kojima je dopušteno da se natječu, u roku koji ne može biti duži od pet dana, konačnu odluku o odabiru i danu sklapanja ugovora s uspješnim ponuditeljem.
—
U skladu s člankom 5.a, to priopćenje treba sadržavati odluku o odabiru i obrazloženje odnosnih razloga, te treba navesti barem osobine i prednosti odabrane ponude kao i ime poduzeća uspješnog ponuditelja, pri čemu naručitelj ima mogućnost oslobađanja od ove obveze ako se natjecateljima dostave zapisnici o otvaranju ponuda.
—
Prema stavku 5.c, natjecatelji mogu, bez potrebe prilaganja pisanog zahtjeva, odmah pristupiti dokumentima koji se odnose na otvaranje ponuda, uvidom na licu mjesta ili dostavom preslika, u roku od deset dana od slanja navedenog priopćenja o ishodu otvaranja ponuda, ne dovodeći u pitanje izvršavanje ovlasti naručitelja da odbije ili odgodi taj pristup u slučajevima predviđenima zakonom.
Članak 120. Zakonodavnog dekreta br. 104/2010 od 2. srpnja 2010., koji proglašava Zakon o upravnom postupku (redovni dodatak GURI‑ju br. 156 od 7. srpnja 2010.), predviđa da se žalba protiv postupovnih akata kojima je izvršen odabir u javnoj nabavi treba podnijeti u roku od 30 dana od primitka obavijesti iz članka 79. Zakonodavnog dekreta br. 163/2006.
Članak 43. Zakonodavnog dekreta br. 104/2010 predviđa da se odluke koje je naručitelj usvojio nakon što je natjecatelj podnio žalbu protiv konačnog odabira za ugovor o nabavi mogu u okviru istog postupka osporavati podnošenjem kvalificirane žalbe – „žalbe kojom se iznose novi razlozi“, koja mora biti podnesena u roku od 30 dana predviđenom člankom 120. tog zakonodavnog dekreta.
Prema ustaljenoj sudskoj praksi, talijanska upravna tijela smatraju da priopćenje odluke o odabiru predviđeno člankom 79. stavkom 5. Zakonodavnog dekreta br. 163/2006 predstavlja dostatan uvjet za osiguranje punog uvida u akt kojim je nanesena šteta i da je ono prikladno za pokretanje prekluzivnog roka, bez obzira na to je li poduzeću na koje se odnosi bila u cijelosti ili djelomično nepoznata interna dokumentacija postupka nabave. Na temelju te obavijesti poduzeće na koje se ona odnosi mora osporavati ishod otvaranja ponuda u roku od 30 dana, pri čemu se ne dovodi u pitanje mogućnost isticanja dodatnih razloga u vezi s mogućim nepravilnostima koje može doznati naknadno. Sudska praksa došla je do istog zaključka u slučaju kada naručitelj donese odluku o konačnom odabiru, kojom njezine učinke uvjetuje provjerom da poduzeće uspješnog ponuditelja udovoljava općim i posebnim uvjetima poziva na nadmetanje, s time da je moguće istaknuti dodatne razloge u prilog žalbi koja se podnosi u roku od 30 dana.
Glavni postupak i prethodna pitanja
Acquedotto Pugliese javno je poduzeće koje u cijelosti nadzire Regione Puglia (regija Apulija), njegov jedini dioničar. Ono osigurava upravljanje mrežom za opskrbu vodom i odvodnjom kao i cjelokupno upravljanje vodoopskrbnim resursima apulijske regije i nekim naseljima u susjednim regijama. Prema Prilogu VI‑C Zakonodavnog dekreta br. 163/2006, Acquedotto Pugliese je naručitelj koji djeluje u sektoru proizvodnje, prijevoza i opskrbe vodom za piće, koji mora poštovati nacionalno zakonodavstvo o prijenosu Direktive 2004/17.
Pozivom objavljenim u
Službenom listu Europske unije
od 15. ožujka 2011. Acquedotto Pugliese započeo je otvoreni postupak javne nabave, za četverogodišnje razdoblje, ugovora za usluge postupanja s otpadnim vodama, redovnog i izvanrednog održavanja mreže za opskrbu vodom i odvodnje, kao i izgradnje kanalizacijskih priključaka i odvoda u naseljima navedenog teritorijalnog područja, za temeljni iznos od 17615739,07 eura, za sklapanje kojeg se odabire ponuđač koji ponudi najniži iznos.
Po završetku javnih sjednica, održanih 17. i 30. svibnja 2011., potvrđeno je da je privremeno udruženje poduzeća predvođeno Cooperativom Giovanni XXIII podnijelo najbolju ponudu te je rangirano kao prvo. Privremeno udruženje poduzeća predvođeno društvom Tundo srl (u daljnjem tekstu: Tundo) rangirano je kao drugo, a privremeno udruženje poduzeća predvođeno društvom Idrodinamica rangirano je kao treće. Nadalje, odlukom od 7. lipnja 2011. naručitelj je konačno odabrao privremeno udruženje poduzeća predvođeno Cooperativom Giovanni XXIII. Priopćenje o ovoj odluci poslano je 6. srpnja 2011.
U navedenoj odluci također je predviđeno da se u očekivanju sklapanja ugovora dopušta ranije izvršenje ugovora te da će konačni odabir biti proveden nakon provjere općih i posebnih uvjeta koje mora zadovoljiti svako poduzeće koje je dio grupacije uspješnog ponuditelja te svako koje je dio grupacije koja je rangirana kao druga i da o odabiru ugovora valja obavijestiti sve ponuditelje.
Grupacija uspješnog ponuditelja, koja je u međuvremenu osnovana javnobilježničkim aktom od 4. listopada 2011., obavijestila je pismom od 28. veljače 2102. naručitelja da se jedno od poduzeća koje je bilo dijelom privremenog udruženja povuklo iz grupacije, navodeći međutim da ona nastavlja postupak sklapanja ugovora i da, unatoč svojem ograničenom sastavu koji odsad čine glavno poduzeće i dva druga poduzeća, može udovoljiti tehničkim i gospodarskim zahtjevima objavljenima u pozivu na dostavu ponuda.
Odlukom od 28. ožujka 2012. Acquedotto Pugliese dopustio je prethodno navedeno povlačenje. Ugovor je zaključen 17. travnja 2012. s privremenim udruženjem poduzeća u njegovom novom ograničenom obliku predvođenim Cooperativom Giovanni XXIII.
Idrodinamica je 17. svibnja 2012. podnijela žalbu protiv postupovnih akata o navedenom postupku sklapanja ugovora posebno zahtijevajući poništenje odluke od 28. ožujka 2012. kojom se dopušta izmjena sastava grupacije uspješnog ponuditelja, poništenje ugovora zaključenog 17. travnja 2012. i poništenje odluke od 7. lipnja 2011. o konačnom odabiru ugovora. Idrodinamica ističe da je ovaj postupak nezakonit zato što je, s jedne strane, naručitelj dopustio izmjenu sastava privremenog udruženja poduzeća uspješnog ponuditelja a, s druge strane, ponuditelj nije isključio iz postupka privremeno udruženje poduzeća predvođeno Tundom, koje je rangirano kao drugo, s obzirom na to da je pravni zastupnik jednog od poduzeća koja su činila ovo udruženje podnio lažnu potvrdu o tome da nikada nije bio kazneno kažnjavan.
Sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku navodi da, u skladu s nacionalnim pravilima i sudskom praksom, žalba koju je podnijela Idrodinamica treba biti proglašena nedopuštenom jer je podnesena znatno nakon isteka prekluzivnog roka od 30 dana nakon priopćenja odluke o odabiru za ugovor iz glavnog postupka. Međutim, Sud treba razmotriti točku 40. presude Uniplex (UK) (C‑406/08,
EU:C:2010:45
) jer cilj hitnosti koji je postignut pravilima o žalbi u području ugovora o javnoj nabavi državama članicama ne dopušta odmak od načela učinkovitosti sudske zaštite, prema kojemu modeli primjene nacionalnih prekluzivnih rokova ne smiju osobama na koje se odnose onemogućiti ili pretjerano otežati uživanje bilo kojeg prava koje proizlazi iz prava Unije.
Sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku pita jesu li predmetna nacionalna pravila sukladna s načelom učinkovitosti, jer elementi sadržani u priopćenju o odluci o konačnom odabiru za ugovor nisu uvijek dostatni da bi natjecatelji i isključeni ponuditelji mogli biti upoznati s relevantnim dokumentima i okolnostima kako bi odlučili o ulaganju žalbe, pogotovo ako su se moguće nepravilnosti u postupku pojavile nakon formalnog usvajanja odluke o konačnom odabiru.
Nadalje, postupovno pravilo koje nalaže zainteresiranim osobama da ulože žalbu protiv odluke o odabiru za ugovor u prekluzivnom roku od 30 dana, a koje ne dovodi u pitanje mogućnost pozivanja na dodatne razloge koji se zasnivaju na aktima i okolnostima koje su se naknadno pojavile, ne čini se sukladnim s načelom učinkovitosti sudske zaštite zato što žalitelj mora biti u mogućnosti snositi troškove odvjetnika i stručnjaka koje odrede stranke, kao i sudske pristojbe, kako u trenutku podnošenja žalbe tako i tijekom iznošenja novih razloga.
Dakle, sud koji je uputio zahtjev pita mogu li odgovarajuće odredbe prava Unije biti tumačene na način da prekluzivni rok za žalbu predviđen nacionalnim pravilima počinje teći od trenutka kada je zainteresirana osoba doista bila upoznata ili kada je, primjenjujući dužnu pažnju, mogla biti upoznata s postojanjem nepravilnosti, a ne od dana priopćenja odluke o konačnom odabiru za ugovor.
Pod tim okolnostima Tribunale amministrativo regionale per la Puglia odlučio je prekinuti postupak i Sudu postaviti sljedeća prethodna pitanja:
„1)
Treba li članke 1., 2.a, 2.c i 2.f Direktive [92/13] tumačiti na način da rok za ulaganje žalbe o povredi propisa u području odabira ugovora o javnoj nabavi počinje teći od dana kad je žalitelj bio upoznat ili je, primjenjujući dužnu pažnju, mogao biti upoznat s postojanjem te povrede?
2)
Predstavljaju li članci 1., 2.a, 2.c i 2.f Direktive [92/13] prepreku nacionalnim postupovnim pravilima ili tumačenju prakse, poput one koja je opisana u glavnom postupku, a koja omogućuje da se proglasi nedopuštenom žalba zbog povrede propisa u području odabira za ugovor o javnoj nabavi, kada je zbog postupanja naručitelja žalitelj bio upoznat s povredom nakon formalnog priopćenja o bitnim elementima odluke o konačnom odabiru?“
O prethodnim pitanjima
Dopuštenost
Cooperativa Giovanni XXIII i talijanska vlada izražavaju dvojbe u vezi s dopustivosti pitanja osobito iz razloga što su prigovori Idrodinamice usmjereni protiv akta naručitelja koji dopušta izmjenu sastava grupacije uspješnog ponuditelja, a nijedan prigovor nije usmjeren protiv odluke o konačnom odabiru za ugovor.
Sukladno tome, moguće poništenje tog akta imalo bi za učinak samo prestanak ugovora sklopljenog s grupacijom uspješnog ponuditelja u njezinom ograničenom obliku, a grupacija ne bi izgubila na svojem statusu uspješnog ponuditelja.
Treba podsjetiti da, prema ustaljenoj sudskoj praksi, za pitanja koja se odnose na tumačenje prava Unije koja je uputio nacionalni sud u zakonskom i činjeničnom okviru za koji je odgovoran, a provjera čije točnosti nije zadaća Suda, vrijedi pretpostavka relevantnosti. Sud može odbiti odlučiti o zahtjevu za prethodnu odluku koju je uputio nacionalni sud samo ako je posve očito da zatraženo tumačenje prava Unije nema nikakve veze s činjeničnim stanjem ili glavnim postupkom ako je problem hipotetski ili ako Sud ne raspolaže činjeničnim i pravnim elementima potrebnima da bi se mogao dati koristan odgovor na postavljena pitanja (presuda Fish Legal i Shirley, C‑279/12,
EU:C:2013:853
, t. 30. i navedena sudska praksa).
To nije slučaj u ovom predmetu i dvojbe koje su iznijeli Cooperativa Giovanni XXIII i talijanska vlada o dopustivosti pitanja nisu osnovane. Naime, sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku traži tumačenje relevantnih odredbi Direktive 92/13 kako bi mogao ocijeniti dopuštenost žalbe koju je podnijela Idrodinamica. Kao što to proizlazi iz spisa koji je stavljen na raspolaganje Sudu, tom žalbom se u biti zahtijeva, s jedne strane, poništenje odluke naručitelja koji je dopustio izmjenu sastava grupacije ponuditelja i, s druge strane, se zahtijeva od naručitelja da ne provede postupak nabave s natjecateljem koji je rangiran ispred Idrodinamice.
Stoga u predmetnom slučaju valja utvrditi da bi, ako se usvoji prvi prigovor Idrodinamice u okviru glavnog postupka koji se u biti odnosi na to da je naručitelj nezakonito dopustio smanjenje broja poduzeća koja čine privremeno udruženje poduzeća uspješnog ponuditelja, odluku koja sadrži zaključak o ugovoru s grupacijom uspješnog ponuditelja bilo moguće poništiti. Ako bi bio prihvaćen i drugi prigovor, prema kojem bi naručitelj isključio privremenu grupaciju poduzeća Tundo koja je rangirana kao druga, zato što je pravni zastupnik jedne njezine članice podnio lažnu potvrdu, šansa da se Idrodinamici dodijeli ugovor u glavnom postupku značajno bi se povećala. Dakle, Idrodinamicu se valjano može smatrati osobom „koja ima ili je imala interes za dobivanje određenog ugovora i koja je pretrpjela ili bi mogla pretrpjeti štetu zbog navodnog kršenja“, u smislu članka 1. stavka 3. Direktive 92/13.
Stoga su postavljena pitanja dopuštena.
Meritum
Tim pitanjima, koja treba zajedno razmotriti, sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku u biti pita počinje li rok za podnošenje zahtjeva za poništenje odluke o odabiru za ugovor ponovno teći u situaciji u kojoj je naručitelj nakon isteka roka za žalbu donio odluku koja može imati učinak na zakonitost te odluke o odabiru. Isti sud također pita može li u istoj situaciji ponuditelj zahtijevati poništenje odluke o odabiru ugovora kad je doznao za okolnosti koje su prethodile istoj odluci o odabiru koje bi mogle utjecati na zakonitost postupka odabira za predmetni ugovor.
Izmjena Direktive 92/13 Direktivom 2007/66 i člankom 49. Direktive 2004/17 uvelike su pridonijeli tome da ponuditelj koji nije odabran za sklapanje ugovora bude obaviješten o rezultatu postupka sklapanja tog ugovora i razlozima za takvu odluku. Na temelju članka 49. stavka 2. Direktive 2004/17 ponuditelj može tražiti da mu se o tome dostave detaljne informacije.
Načelo pravne sigurnosti također zahtijeva da pružene informacije i one koje su se mogle pružiti ne mogu služiti kao temelj za ponuditeljevu žalbu nakon isteka rokova predviđenih nacionalnim pravom.
Protivno tomu, odluka koja dopušta izmjenu sastava grupacije uspješnog ponuditelja u glavnom postupku odnosi se na činjenice koje su nastale nakon odabira za ugovor i nakon isteka žalbenog roka od 30 dana predviđenog nacionalnim propisima. Stoga ni priopćenje odluke o odabiru za ugovor i razlozima za takvu odluku ni odgovor naručitelja na mogući zahtjev ponuditelja o dodatnim informacijama nisu mogli omogućiti saznanja o ovim činjenicama.
U skladu sa sudskom praksom Suda, učinkovite žalbe protiv povreda primjenjivih odredbi u području sklapanja ugovora o javnoj nabavi mogu se osigurati samo ako rokovi koji su predviđeni za podnošenje tih žalbi počinju teći tek od dana kada je žalitelj saznao ili je morao saznati za navodnu povredu navedenih odredbi (vidjeti, u tom smislu, presudu Uniplex (UK),
EU:C:2010:45
, t. 32. i tamo navedenu sudsku praksu).
Osim toga, iz odluke suda koji je uputio zahtjev proizlazi da je odluka koja dopušta izmjenu sastava grupacije uspješnog ponuditelja koja bi mogla utjecati na zakonitost odluke o odabiru ugovora bila usvojena prije nego što je sklopljen ugovor između naručitelja i te grupacije. U takvim okolnostima ne može se smatrati da se načelo pravne sigurnosti protivi tome da rok za žalbu od 30 dana kojom se traži poništenje odluke o odabiru ugovora počinje ponovno teći.
S tim u vezi valja smatrati da odluka koja dopušta izmjenu sastava grupacije uspješnog ponuditelja sadrži izmjenu, u odnosu na odluku o mogućem odabiru, koja se može smatrati bitnom ako se, uzimajući u obzir osobitosti predmetnog postupka sklapanja ugovora, ona odnosi na jedan od bitnih elemenata koji određuju usvajanje odluke o odabiru. U tom slučaju valja primijeniti odgovarajuće mjere predviđene nacionalnim pravom kako bi se ispravila takva nepravilnost, što može rezultirati i novim postupkom odabira (vidjeti, po analogiji, presudu Wall, C‑91/08.
EU:C:2010:182
, t. 38., 39., 42. i 43.).
Pored toga valja istaknuti da mogućnost, kako je propisana člankom 43. Zakonodavnog dekreta br. 104/2010, isticanja „novih razloga“ u okviru prvobitne žalbe koja je podnesena u roku protiv odluke o odabiru ugovora, nije uvijek valjana alternativa učinkovitoj sudskoj zaštiti. Naime, u situaciji poput one u predmetu u glavnom postupku, natjecatelji se ograničavaju na osporavanja
in abstracto
odluke o odabiru ugovora, a da u tom trenutku ne znaju razloge kojima bi mogli opravdati takvu žalbu.
Sukladno tome, žalbeni rok od 30 dana koji predviđaju nacionalni propisi protiv odluke o odabiru ugovora počinje ponovno teći kako bi se omogućila provjera zakonitosti odluke naručitelja kojom je dopuštena izmjena sastava grupacije naručitelja, koja bi mogla utjecati na zakonitost odluke o odabiru ugovora. Taj rok počinje teći od dana od kada je ponuditelj primio priopćenje o odluci kojom se dopušta izmjena sastava grupacije uspješnog ponuditelja ili je za nju saznao.
Što se tiče prigovora Idrodinamice, koji je vezan uz to da iz postupka nabave nije isključena grupacija koja je rangirana kao druga zbog podnošenja lažne potvrde pravnog zastupnika jednog od društava te grupacije, valja utvrditi da se ta navodna nepravilnost morala dogoditi prije odluke o odabiru za ugovor.
U tim okolnostima valja utvrditi da je ponuditelj, na temelju informacija koje su mu bile priopćene na temelju članka 2.a Direktive 92/13 i članka 49. Direktive 2004/17 te na temelju podataka koje je mogao saznati primjenjujući dužnu pažnju, bio u mogućnosti podnijeti žalbu protiv eventualnih povreda prava Unije u području javne nabave, pa da stoga nije potrebno da rok predviđen nacionalnim propisima počne ponovno teći.
Valja navesti da, u glavnom postupku, u slučaju poništenja odluke o odabiru ugovora za grupaciju koja je rangirana kao prva tijekom postupka sklapanja ugovora, nova odluka o odabiru drugog podnositelja za ugovor može biti predmetom nove žalbe kojom se traži njezino poništenje u roku koji je određen nacionalnim propisima.
Stoga valja smatrati da je, primjenom načela pravne sigurnosti, u slučaju nepravilnosti koje su navodno počinjene prije odluke o odabiru ugovora, ponuditelju dopušteno podnijeti žalbu kojom se traži poništenje odluke o odabiru samo u posebnom roku koji je u tu svrhu predviđen nacionalnim pravom, osim ako takvo pravo na žalbu nije izričito predviđeno nacionalnim pravom koje ga jamči u skladu s pravom Unije.
Nasuprot tomu, podnositelju je dopušteno podnijeti zahtjev za naknadu štete i kamate u općem roku koji je u tu svrhu predviđen nacionalnim pravom.
Iz prethodnih razmatranja proizlazi da na postavljana pitanja treba odgovoriti da članak 1. stavke 1. i 3., te članak 2.a stavak 2. posljednji podstavak Direktive 92/13 treba tumačiti tako da rok za podnošenje žalbe kojom se traži poništenje odluke o odabiru za ugovor počinje ponovno teći kad je donesena nova odluka naručitelja, usvojena nakon odluke o odabiru, ali prije potpisivanja ugovora, a koja može utjecati na zakonitost navedene odluke o odabiru. Taj rok počinje teći od priopćenja prethodne odluke ponuditeljima ili, u nedostatku istoga, od trenutka kada su za nju saznali.
U slučaju kad je podnositelj saznao, nakon isteka žalbenog roka predviđenog nacionalnim zakonodavstvom, za navodnu nepravilnost koja je počinjena prije odluke o odabiru za ugovor, pravo žalbe protiv te odluke osigurano mu je samo u tom roku, osim ako mu neka izričita odredba takvo pravo ne jamči u skladu s pravom Unije.
Troškovi
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.

Slijedom navedenoga, Sud (peto vijeće) odlučuje:

Članak 1. stavke 1. i 3. i članak 2.a stavak 2. posljednji podstavak Direktive Vijeća 92/13/EEZ od 25. veljače 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa o primjeni pravila Zajednice u postupcima nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru, kako je izmijenjena Direktivom 2007/66/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2007. treba tumačiti tako da rok za podnošenje žalbe kojom se traži poništenje odluke o odabiru za ugovor počinje ponovno teći kad je donesena nova odluka naručitelja, usvojena nakon te odluke o odabiru, ali prije potpisivanja ugovora, a koja može utjecati na zakonitost navedene odluke o odabiru. Taj rok počinje teći od priopćenja prethodne odluke ponuditeljima ili, u nedostatku istoga, od trenutka kada su za nju saznali.

U slučaju kad je podnositelj saznao, nakon isteka žalbenog roka predviđenog nacionalnim zakonodavstvom, za navodnu nepravilnost koja je bila počinjena prije odluke o odabiru za ugovor, pravo žalbe protiv te odluke osigurano mu je samo u tom roku, osim ako mu neka izričita odredba takvo pravo ne jamči u skladu s pravom Unije.

Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: talijanski