CELEX: 62014CJ0603
Обжалване
Марка на Общността
Заявка за словна марка „The English Cut“
Възражение на притежателя на словните и фигуративни национални марки и марки на Общността, съдържащи словните елементи „El Corte Inglés“
Регламент (ЕО) № 207/2009
Член 8, параграф 1, буква б)
Вероятност от объркване
Член 8, параграф 5
Вероятност съответните потребители да направят асоциация с марка, която има репутация
Изисквана степен на сходство

С жалбата си дружество El Corte Inglés SA (наричано по-нататък „El Corte Inglés“) иска да се отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 15 октомври 2014 г., El Corte Inglés/СХВП — English Cut (The English Cut) (
T‑515/12
,
EU:T:2014:882
, наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“), с което последният отхвърля жалбата на това дружество за отмяна на решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 6 септември 2012 г. (преписка R 1673/2011‑1, наричано по-нататък „спорното решение“), постановено в производство по възражение със страни същото дружество и The English Cut SL (наричано по-нататък „The English Cut“).
Правна уредба
Съгласно член 8 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (
ОВ L 78, стр. 1
):
„1.   При възражение на притежателя на по-ранна марка се отказва регистрация на заявената марка:
[…]
б)
когато поради своята идентичност или сходство с по-ранната марка и поради идентичността или сходството на стоките или услугите, които двете марки обозначават, съществува вероятност от объркване в съзнанието на хората на територията, на която е защитена по-ранната марка; вероятността от объркване включва възможност за свързване с по-ранната марка.
2.   За целите на параграф 1 „по-ранни марки“ означават:
а)
марки от следните видове, чиято дата на подаване на заявката е по-ранна от тази на подаване на заявката за регистрация на марка на Общността, като се вземат предвид, когато е уместно, претендираните приоритети по отношение на тези марки:
i)
марки на Общността;
ii)
марките, регистрирани в една държава членка или, когато става въпрос за Белгия, Люксембург или Нидерландия, в Бюрото за интелектуална собственост на Бенелюкс,
[…]
[…]
5.   При възражение на притежателя на по-ранна марка по смисъла на параграф 2 се отказва регистрация на марката, за която е била подадена заявката, когато тя е идентична или сходна на по-ранна марка и тя трябва да бъде регистрирана за стоки или услуги, които не са сходни на тези, за които е регистрирана по-ранната марка, когато, в случай на по-ранна марка на Общността, тя се ползва с репутация в Общността, а в случай на по-ранна национална марка, тя се ползва с репутация в съответната държава членка, и когато използването без основателна причина на марка, за която е била подадена заявка, извлича неоснователно полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка или би я увредило“.
Обстоятелствата по спора и спорно решение
На 9 февруари 2010 г. The English Cut подава пред СХВП заявка за регистрация на словния знак „The English Cut“ като марка на Общността.
Стоките, за които се иска регистрация, спадат към клас 25 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно Международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г. (наричана по-нататък „Ницската спогодба“) и отговарят на следното описание:
„Облекло, с изключение на костюми, панталони и якета; обувки, принадлежности за глава“.
Заявката за регистрация на тази марка на Общността е публикувана в
Бюлетин на марките на Общността
, бр. 122/2010 от 6 юли 2010 г.
На 4 октомври 2010 г. El Corte Inglés подава възражение срещу регистрацията на посочената марка за стоките, визирани в точка 4 от настоящото решение.
Възражението по-специално се основава на следните по-ранни марки:
—
испанската словна марка „El Corte Inglés“, регистрирана под номер 166450 за „обувки“ от клас 25 по смисъла на Ницската спогодба и
—
фигуративните марки на Общността, регистрирани под № 5428255 и № 5428339, по-специално за „облекло, обувки и принадлежности за глава“ от клас 25 по смисъла на Ницската спогодба, както и за следните услуги: „реклама; управление на търговски сделки; търговска администрация; административна дейност“ от клас 35 по смисъла на Ницската спогодба. Тези марки се отнасят до фигуративните знаци, възпроизведени по-долу:
В подкрепа на възражението са посочени основанията по член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент № 207/2009.
На 12 юли 2011 г. отделът по споровете на СХВП отхвърля възражението.
На 16 август 2011 г. El Corte Inglés подава жалба срещу това решение. Със спорното решение първи апелативен състав на СХВП отхвърля тази жалба.
На първо място, доколкото възражението е основано на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, относно наличието на сходство по смисъла на тази разпоредба между конфликтните знаци апелативният състав постановява, че същите нямат сходство нито във визуален, нито във фонетичен аспект. Така той приема, че разглеждан като цяло, в концептуален аспект словният знак „The English Cut“ ще бъде възприет от испанските потребители, които не владеят английски език на високо ниво, като измислено наименование. Апелативният състав обаче признава, че макар средните испански потребители да владеят английски език на ниско ниво, по-голямата част от тези потребители ще разберат английската дума „English“ като изразяваща понятие, сходно на изразеното с испанската дума „Inglés“.
Ето защо апелативният състав приема за установено, че конфликтните знаци имат концептуално сходство, свързано с един от словните им елементи, независимо че като цяло тези знаци не са сходни.
След това, при общата преценка на вероятността от объркване апелативният състав приема, че думите „El Corte“ и „Cut“ са доминиращите елементи на конфликтните знаци и че съответните потребители не могат да установят каквото и да било „концептуално съвпадение“ между тях. Оттук апелативният състав заключава, че между тези знаци действително има концептуално сходство, което в точка 43 от спорното решение изрично квалифицира като „минимално“, но според него последните все пак като цяло са различни, поради което възражението, доколкото е основано на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, следва да бъде отхвърлено.
На второ място, доколкото възражението е основано на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009, апелативният състав приема, че въпреки голямата репутация, която по-ранните марки имат в сектора на големите търговци на дребно, El Corte Inglés не е представило достатъчно доказателства за реалното или потенциалното наличие на вреда или на неоснователно извличане на полза от репутацията на посочените марки. Затова той отхвърля възражението, направено от El Corte Inglés въз основа на тази разпоредба.
Производството пред Общия съд и обжалваното съдебно решение
На 22 ноември 2012 г. El Corte Inglés подава в секретариата на Общия съд жалба за отмяна на спорното решение.
В подкрепа на жалбата си El Corte Inglés излага две основания, а именно, първото — нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, а второто — нарушение на член 8, параграф 5 от този регламент.
С обжалваното съдебно решение Общият съд отхвърля жалбата изцяло.
По отношение на първото основание Общият съд най-напред приема, че доколкото констатациите на апелативния състав във връзка с определението за съответните потребители и със сравнението на засегнатите стоки и услуги не са оспорени от страните и при тях не са допуснати грешки, тези констатации следва да бъдат потвърдени.
На следващо място, относно сходството на конфликтните знаци по смисъла на член 8, параграф 1 от Регламент № 207/2009 Общият съд отбелязва, от една страна, че тези знаци включват думи, съставени от различен брой букви и идващи от различни езици, и от друга, че същите се произнасят по различен начин и нямат еднакъв брой срички. Оттук Общият съд прави извод, че апелативният състав правилно е приел, че споменатите знаци не са сходни нито във визуален, нито във фонетичен аспект. От друга страна, за концептуалния аспект Общият съд отбелязва, че конфликтните знаци имат едно и също буквално значение — „английската кройка“. Той обаче счита, че испанските потребители ще могат да забележат, че конфликтните знаци имат еднакво значение едва след като словният знак „The English Cut“ бъде преведен на езика им — нещо, което изключва хипотезата те да направят незабавна концептуална асоциация между конфликтните знаци. Поради това в точка 29 от обжалваното съдебно решение Общият съд квалифицира като „слаба“ степента на съществуващото между тези знаци концептуално сходство.
На последно място, след анализа си Общият съд констатира, в точка 33 от обжалваното съдебно решение, че между конфликтните знаци съществува слабо концептуално сходство, но не и визуално или фонетично сходство. Ето защо според него апелативният състав правилно е постановил, че знаците като цяло са различни. Общият съд приема, че едно от кумулативните условия за прилагането на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 не е изпълнено и съответно решава, че не е необходимо да се извършва обща преценка на вероятността от объркване. Поради това Общият съд отхвърля твърдението, че първото основание е налице, като неоснователно.
Колкото до второто основание, Общият съд отхвърля твърдението за наличието му като неоснователно, тъй като, въпреки че по-ранните марки имат голяма репутация, според него от сравнението на конфликтните знаци, направено в рамките на първото основание, става ясно, че те не са сходни, така че в настоящия случай условието за тяхната идентичност или сходство, необходимо за прилагането на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009, не е изпълнено.
Искания на страните пред Съда
El Corte Inglés иска от Съда:
—
да отмени изцяло обжалваното съдебно решение и
—
да осъди ответника/ответниците по жалбата да заплати/заплатят съдебните разноски.
СХВП иска от Съда:
—
да отхвърли жалбата като частично недопустима и частично неоснователна и
—
да осъди El Corte Inglés да заплати съдебните разноски.
По жалбата
В подкрепа на жалбата си El Corte Inglés излага три основания, а именно, първото — изопачаване от Общия съд на фактите, второто — нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, и третото — нарушение на член 8, параграф 5 от този регламент.
По първото основание — изопачаване от Общия съд на фактите
Според El Corte Inglés, след като в спорното решение се говори за концептуално сходство между конфликтните знаци, Общият съд не е можел — освен ако не изопачи фактите по делото — да омаловажи значението на това сходство, квалифицирайки го в точки 29, 30 и 33 от обжалваното съдебно решение като „леко“ или „минимално“.
В тази насока следва да се отбележи, че изложеното твърдение почива на неправилен прочит на спорното решение. Всъщност, макар в редица точки от последното решение апелативният състав да говори за концептуално сходство между конфликтните знаци, без да го характеризира, от друга страна, в точка 43 от същото решение той изрично квалифицира сходството като„минимално“. Следователно с отбелязването в точка 30 от обжалваното съдебно решение, че апелативният състав е признал съществуването на „минимално“ концептуално сходство между конфликтните знаци, и с решението в точки 29 и 33 от обжалваното съдебно решение да квалифицира това сходство като „слабо“, Общият съд не е изопачил фактите по делото и съответно не е омаловажил значението на сходството, установено със спорното решение.
Във всеки случай следва да се отбележи, че лекото, слабо или минимално концептуално сходство е израз на преценка на фактите по делото. Общият съд обаче не е обвързан от такава преценка, направена от апелативния състав, щом тя е част от мотивите на решението, чиято законосъобразност се оспорва пред Общия съд (вж. в този смисъл решение Les Éditions Albert René/СХВП,
C‑16/06 P
,
EU:C:2008:739
, т.
и
).
При тези обстоятелства твърдението, че първото основание е налице, трябва да се отхвърли като неоснователно.
По второто основание — нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009
El Corte Inglés поддържа, че като изключил в точки 26—33 от обжалваното съдебно решение съществуването изобщо на визуално и фонетично сходство между конфликтните знаци и като приел, че между тях има само слабо концептуално сходство, Общият съд нарушил разпоредбите на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.
С този довод обаче се прави опит да се постави под въпрос направената от Общия съд преценка на фактите.
От член 256, параграф 1 ДФЕС и от член 58, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз следва, че обжалването е ограничено само до правните въпроси. След като преценката на фактите и на доказателствата не представлява правен въпрос, който в това си качество да подлежи на контрол от Съда в рамките на производство по обжалване, следователно единствено Общият съд е компетентен да установява и преценява тези факти и доказателства (вж. в този смисъл по-специално решение Les Éditions Albert René/СХВП,
C‑16/06 P
,
EU:C:2008:739
, т.
и определение Repsol YPF/СХВП,
C‑466/13 P
,
EU:C:2014:2331
, т.
).
Ето защо твърдението, че второто основание е налице, трябва да се отхвърли като недопустимо.
По третото основание — нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009
Доводи на страните
El Corte Inglés твърди, че според практиката на Съда степента на сходство между конфликтните знаци, която се изисква за прилагането съответно на параграф 1, буква б) и на параграф 5 от член 8 от Регламент № 207/2009, е различна. От практиката на Съда, и по-конкретно от точки 72—78 от решение Intra-Presse/Golden Balls (
C‑581/13 P и C‑582/13 P
,
EU:C:2014:2387
), всъщност следвало, че за разлика от параграф 1, буква б) от член 8 на Регламент № 207/2009, член 8, параграф 5 изисквал само ниска степен на сходство между конфликтните знаци. Ето защо, след като в настоящия случай признал за съществуването на концептуално сходство, макар и слабо, между тези знаци, Общият съд неправилно не проверил дали поради наличието на други релевантни фактори — като известността или репутацията на по-ранните марки — тази ниска степен на концептуално сходство все пак не е достатъчна, за да направят съответните потребители връзка между посочените знаци.
СХВП изтъква, че решение Intra-Presse/Golden Balls (
C‑581/13 P и C‑582/13 P
,
EU:C:2014:2387
), на което се основават доводите на El Corte Inglés, трябва да се съпостави с решения Calvin Klein Trademark Trust/СХВП (
C‑254/09 P
,
EU:C:2010:488
) и Ferrero/СХВП (
C‑552/09 P
,
EU:C:2011:177
). В последните две решения Съдът всъщност постановил, че Общият съд правилно е направил извод за явната неприложимост на член 8, параграф 5 от Регламент № 40/94, разпоредбите на който са идентични на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009, въпреки че при проверката дали са налице условията за прилагане на настоящата защита, предвидена в член 8, параграф 1, буква б) от последния регламент, Общият съд отбелязал наличието на общи понятие или фигуративен елемент.
Според СХВП тези различни разрешения се дължат на факта, че по делата, довели до постановяването на решения Calvin Klein Trademark Trust/СХВП(
C‑254/09 P
,
EU:C:2010:488
) и Ferrero/СХВП(
C‑552/09 P
,
EU:C:2011:177
) — обратно на положението при решение Intra-Presse/Golden Balls (
C‑581/13 P и C‑582/13 P
,
EU:C:2014:2387
) — Общият съд още при визуалното, фонетично и графично сравняване на конфликтните знаци отчел фактори като отличителните и доминиращите елементи на всеки от тези знаци, които в други ситуации щели да бъдат разгледани едва при общата преценка на вероятността от объркване. Оттук СХВП заключава, че когато Общият съд вземе под внимание отличителни и доминиращи елементи на всеки от конфликтните знаци още при сравняването на тези знаци, какъвто е настоящият случай, но след тази проверка направи извод, че няма вероятност от объркване, независимо от съществуването на лека концептуална прилика, тази юрисдикция има основание да приеме за установено, че приложимостта на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 обезателно е изключена.
СХВП субсидиарно твърди, че макар Общият съд формално да не е проверил изрично в рамките на прилагането на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 дали лекото концептуално сходство, установено при проверката на условията за прилагане на член 8, параграф 1, буква б), е достатъчно, за да направят потребителите връзка между конфликтните знаци, от някои съображения на Общия съд, изложени при последната проверка, все пак трябвало да се направи извод, че член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 също не намира приложение, защото потребителите евентуално ще могат да забележат, че конфликтните знаци имат еднакво значение, едва след като словният знак „The English Cut“ бъде преведен на родния им език, така че посочените потребители нямало да направят незабавна концептуална асоциация между тези знаци.
Съображения на Съда
Като начало следва да се отбележи, че разпоредбите на параграф 1, буква б) и на параграф 5 от член 8 на Регламент № 207/2009 съвпадат с тези на параграф 1, буква б) и на параграф 5 от член 8 на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (
ОВ L 11, 1994 г., стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146). Следователно практиката на Съда по параграф 1, буква б) и по параграф 5 от член 8 на Регламент № 40/94 трябва да се счита за релевантна за тълкуването на параграф 1, буква б) и на параграф 5 от член 8 на Регламент № 207/2009.
От текста на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 следва, че неговото прилагане се подчинява на три условия, а именно: първо, идентичност или сходство на конфликтните марки, второ, съществуване на репутация на по-ранната марка, изтъкната в подкрепа на възражението, и трето, наличие на риск, че с използването без основателна причина на заявената марка би се извлекла неоснователно полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка или то би ги увредило. В допълнение, от този текст следва, че изложените по-горе три условия трябва да се смятат за кумулативни. На последно място, нужно е да се отбележи, че условието за идентичност или сходство на конфликтните знаци е общо за параграф 1, буква б) и параграф 5 от член 8 на този регламент.
При положение че нито от текста на параграф 1, буква б) и параграф 5 от член 8 от Регламент № 207/2009, нито от практиката на Съда личи, че понятието за сходство има различен смисъл във всеки от тези параграфи, оттук по-специално следва, че когато при проверката на условията за прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от същия регламент Общият съд прави извод за липсата на сходство между конфликтните знаци, член 8, параграф 5 обезателно също ще е неприложим в конкретния случай. Обратно, ако в рамките на същата проверка Общият съд приеме, че между конфликтните знаци има известно сходство, тази констатация ще важи за прилагането както на параграф 1, буква б), така и на параграф 5 от член 8 от посочения регламент.
Когато обаче степента на съответното сходство не е достатъчна, за да се приложи член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, оттук не може да се направи извод, че приложимостта на член 8, параграф 5 обезателно е изключена.
Всъщност степента на сходство между конфликтните знаци, изисквана от единия и от другия параграф на въпросната разпоредба, е различна. Докато, за да се приложи член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, трябва да се констатира, че между тези знаци има степен на сходство, която би могла да доведе до вероятност от объркването им в съзнанието на съответните потребители, то за сметка на това съществуването на такава вероятност не е предпоставка за приложимостта на член 8, параграф 5.
След като член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 просто изисква съществуващото сходство да може да накара съответните потребители не да объркат конфликтните знаци, а да направят асоциация, т.е. връзка между тях, следва да се приеме за установено, че защитата, която тази разпоредба предвижда в полза на марките с репутация, би могла да се приложи, дори конфликтните знаци да имат по-малка степен на сходство (вж. по аналогия решения Adidas-Salomon и Adidas Benelux,
C‑408/01
,
EU:C:2003:582
, т.
,
и
и Intel Corporation,
C‑252/07
,
EU:C:2008:655
, т.
,
и
).
Следователно, ако проверката на условията за прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 е разкрила известно сходство между конфликтните знаци, Общият съд ще трябва, за да прецени този път дали условията за прилагане на член 8, параграф 5 са изпълнени, да провери дали поради наличието на други релевантни фактори — като известността или репутацията на по-ранната марка — съответните потребители могат да направят връзка между тези знаци (вж. в този смисъл решение Intra-Presse/Golden Balls,
C‑581/13 P и C‑582/13 P
,
EU:C:2014:2387
, т.
).
Именно в светлината на предходните съображения следва да се провери дали в настоящия случай, както поддържа El Corte Inglés, Общият съд е нарушил член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.
В тази насока е необходимо да се отбележи, че при проверката на условията за прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от цитирания регламент Общият съд е констатирал в точка 29 от обжалваното съдебно решение, че между конфликтните знаци има слабо концептуално сходство. В точка 33 от същото решение обаче той е приел, че с оглед на липсата на визуално и фонетично сходство, в спорното решение правилно е преценено, че тези знаци като цяло са различни. Поради това Общият съд постановява, че щом като едно от кумулативните условия за прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 не е изпълнено, не е необходимо да се пристъпва към общата преценка на вероятността от объркване.
Що се отнася до преценката на условията за прилагане на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 обаче, в точка 39 от обжалваното съдебно решение Общият съд е посочил, че направеното в рамките на член 8, параграф 1, буква б) сравнение между конфликтните знаци показва, че те не са сходни и следователно условията за прилагане на член 8, параграф 5 не са изпълнени.
Произнасяйки се в този смисъл, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото. Той не може да игнорира собствената си констатация в точка 29 от обжалваното съдебно решение, че между конфликтните знаци има концептуално сходство.
При това положение Общият съд е бил длъжен да провери дали тази степен на сходство, макар и ниска, не е достатъчна, поради наличието на други релевантни фактори — като известността или репутацията на по-ранната марка — за да направят съответните потребители връзка между тези знаци, по смисъла на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.
Този извод не се поставя под въпрос от практиката на Съда, изведена с цитираните от СХВП решения Calvin Klein Trademark Trust/СХВП (
C‑254/09 P
,
EU:C:2010:488
) и Ferrero/СХВП (
C‑552/09 P
,
EU:C:2011:177
), доколкото тези решения се отнасят до различни положения. По-конкретно, въпреки че по тези дела конфликтните знаци са имали общи дума или елемент, Общият съд формално е констатирал — за разлика от обжалваното съдебно решение — липсата на сходство между конфликтните знаци.
На последно място, дори да се предположи, както поддържа СХВП, че от обжалваното съдебно решение може да се заключи, че след като е проверил дали между конфликтните знаци съществува евентуална връзка, Общият съд е направил извод, че в настоящия случай условията за прилагане на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 не са изпълнени, тъй като извършената от него проверка на условията за прилагане на член 8, параграф 1, буква б) показва, че съответните потребители не могат да направят незабавна концептуална асоциация между конфликтните знаци, би следвало да се приеме за установено, че при такова мотивиране би била налице грешка при прилагане на правото. Всъщност визираните в член 8, параграф 5 от този регламент нарушения не изискват асоциацията, която потребителите биха могли да направят между конфликтните знаци, да е незабавна.
При това положение твърдението, че третото основание от жалбата е налице, трябва да се приеме за основателно.
Ето защо обжалваното съдебно решение трябва да бъде отменено, доколкото в него е постановено, че след като между конфликтните знаци няма степен на сходство, достатъчна да доведе до прилагането на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, в случая не са изпълнени и условията за прилагане на член 8, параграф 5. Жалбата следва да се отхвърли в останалата ѝ част.
По жалбата пред Общия съд
Съгласно член 61, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз, когато отменя решението на Общия съд, Съдът може сам да постанови окончателно решение по делото, когато фазата на производството позволява това, или да върне делото на Общия съд за постановяване на решение.
По настоящото дело обаче не са налице необходимите условия, за да може Съдът сам да постанови окончателно решение по делото. Както личи от точка 48 от настоящото решение, всъщност Общият съд е този, който трябва фактически да провери дали макар и ниска, степента на сходство между конфликтните знаци, установена в точка 29 от обжалваното съдебно решение при проверката на условията за прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, не е достатъчна, поради наличието на други релевантни фактори — като известността или репутацията на по-ранната марка — за да направят съответните потребители връзка между тези знаци, по смисъла на член 8, параграф 5 от споменатия регламент.
Следователно делото трябва да бъде върнато на Общия съд, без Съдът да се произнася по съдебните разноски.

По изложените съображения Съдът (девети състав) реши:

1)
Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз от 15 октомври 2014 г., El Corte Inglés/СХВП — English Cut (The English Cut) (
T‑515/12
,
EU:T:2014:882
), доколкото в него е постановено, че след като между конфликтните знаци няма степен на сходство, достатъчна да доведе до прилагането на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността, в случая не са изпълнени и условията за прилагане на член 8, параграф 5.

2)
Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

3)
Връща делото на Общия съд на Европейския съюз за ново разглеждане.

4)
Не се произнася по съдебните разноски.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: испански.