CELEX: 62013CJ0161
Verejné zákazky
Odvetvie vodného hospodárstva
Smernica 92/13/EHS
Účinné a rýchle postupy preskúmavania
Lehoty na podanie žaloby
Dátum, od ktorého tieto lehoty začínajú plynúť

Návrh na začatie prejudiciálneho kania sa týka výkladu článkov 1, 2a, 2c a 2f smernice Rady 92/13/EHS z 25. februára 1992, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore (
Ú. v. ES L 76, s. 14
; Mim. vyd. 06/001, s. 315), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/66/ES z 11. decembra 2007 (
Ú. v. EÚ L 335, s. 31
, ďalej len „smernica 92/13“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi Idrodinamica Spurgo Velox srl (ďalej len „Idrodinamica“) a štyrmi ďalšími žalobcami na jednej strane a spoločnosťou Acquedotto Pugliese SpA (ďalej len „Acquedotto Pugliese“), verejným obstarávateľom, na druhej strane v súvislosti so zákonnosťou postupu verejného obstarávania týkajúceho sa zákazky, ktorú tento subjekt zadal konzorciu podnikov pod vedením Giovanni XXIII Soc. coop. arl (ďalej len „Cooperativa Giovanni XXIII“).
Právny rámec
Právo Únie
Zákazka dotknutá vo veci samej týkajúca sa činnosti v odvetví vodného hospodárstva sa riadi ustanoveniami smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (
Ú. v. EÚ L 134, s. 1
; Mim. vyd. 06/007, s. 19), všeobecne známej ako „odvetvová smernica“.
Tretie, piate a šieste odôvodnenie smernice 92/13 stanovujú:
„… neprítomnosť účinných prostriedkov alebo neprimeranosť existujúcich prostriedkov by mohla zabrániť podnikom spoločenstva, aby predkladali ponuky;… členské štáty musia teda napraviť túto situáciu;
…
… začatie obstarávania v odvetviach dotknutých na súťaži v rámci spoločenstva má za následok prijatie opatrenia na zabezpečenie toho, že v prípade porušenia príslušného zákona spoločenstva alebo národných pravidiel uplatňujúcich tento zákon, budú mať dodávatelia alebo obstarávatelia k dispozícii vhodné revízne postupy;
… je potrebné zabezpečiť podstatné zvýšenie záruk priehľadnosti a nediskriminácie, a pretože tieto majú mať zrejmé účinky, musia byť použité účinné a rýchle prostriedky“.
Článok 1 tejto smernice s názvom „Rozsah pôsobnosti a dostupnosť postupov preskúmania“ vo svojich odsekoch 1 a 3 stanovuje:
„1.   Táto smernica sa vzťahuje na zákazky uvedené v smernici [2004/17]…
…
Pokiaľ ide o zákazky, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice [2004/17], členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby sa rozhodnutia prijaté obstarávateľmi mohli účinne a predovšetkým čo najskôr preskúmať v súlade s podmienkami ustanovenými v článkoch 2 až 2f tejto smernice z dôvodu, že tieto rozhodnutia porušili právo Spoločenstva v oblasti obstarávania alebo vnútroštátne právne predpisy, ktorými sa toto právo transponuje.
…
3.   Členské štáty zabezpečia, aby si postupy preskúmania mohla na základe podrobných pravidiel, ktoré môžu stanoviť členské štáty, uplatniť každá osoba, ktorá má alebo mala záujem o získanie určitej zákazky a ktorá bola poškodená alebo existuje riziko poškodenia údajným porušením.“
Článok 2 ods. 1 smernice 92/13 stanovuje:
„Členské štáty zabezpečia, aby prijaté opatrenia týkajúce sa postupov preskúmavania uvedené v článku 1 zahŕňali právomoci:
buď
a)
prijať, pri prvej príležitosti a prostredníctvom predbežného konania, dočasné opatrenia s cieľom nápravy údajného porušenia práva alebo zabránenia ďalšiemu poškodeniu dotknutých záujmov, vrátane opatrení na prerušenie alebo zabezpečenie prerušenia postupu verejného obstarávania alebo vykonávania akéhokoľvek rozhodnutia prijatého obstarávateľom; a
b)
zrušiť alebo zabezpečiť zrušenie protiprávnych rozhodnutí, vrátane odstránenia diskriminačných technických, hospodárskych alebo finančných kritérií v texte zmluvy, periodických oznamoch, oznámeniach o existencii systému kvalifikácie, výzvach na predkladanie ponúk, zmluvných dokumentoch alebo akýchkoľvek iných dokumentoch týkajúcich sa príslušného postupu verejného obstarávania;
alebo
c)
prijať pri prvej príležitosti, ak je to možné prostredníctvom predbežných postupov a ak je to potrebné definitívnym postupom k obsahu, iné opatrenia, ako sú uvedené v písm. a) a b) s cieľom nápravy každého zisteného porušenia práva a prevencie voči poškodeniu záujmov dotknutých, zvlášť vydaním rozhodnutia o zaplatení určitej sumy v prípadoch, keď nedošlo k náprave alebo nebolo zabránené porušeniu.
Členské štáty môžu využiť túto možnosť pre všetkých obstarávateľov alebo pre kategórie subjektov definovaných na základe objektívnych kritérií, v každom prípade zachovávajúc účinnosť opatrení stanovených na účely prevencie voči poškodeniu záujmov dotknutých;
d)
a v oboch vyššie spomenutých prípadoch poskytnúť náhradu škody osobám poškodeným porušením práva.
Keď sa náhrada požaduje na základe toho, že rozhodnutie bolo prijaté protiprávne, členské štáty môžu, ak to ich vnútorný právny systém vyžaduje a zabezpečuje ustanoviť orgány s právomocou potrebnou na tento účel, aby sporné rozhodnutie bolo najprv zrušené alebo vyhlásené za protizákonné.“
V zmysle článku 2a ods. 2 druhého pododseku tejto smernice:
„K oznámeniu rozhodnutia pri zadávaní zákazky každému dotknutému uchádzačovi a záujemcovi sa pripojí:
—
zhrnutie relevantných dôvodov ustanovených v článku 49 ods. 2 smernice [2004/17] a
—
jasné vyhlásenie o presnej odkladnej lehote uplatniteľnej v súlade s ustanoveniami vnútroštátneho práva, ktorými sa transponuje tento odsek.“
Článok 49 smernice 2004/17 s názvom „Informácie pre žiadateľov o kvalifikáciu, záujemcov a uchádzačov“ vo svojich odsekoch 1 a 2 stanovuje:
„1.   Obstarávatelia podľa možnosti čo najskôr informujú príslušné hospodárske subjekty o rozhodnutiach prijatých v súvislosti s uzatvorením rámcovej dohody, so zadaním zákazky alebo s prijatím do dynamického obstarávacieho systému, vrátane dôvodov každého rozhodnutia o neuzatvorení rámcovej dohody alebo o nezadaní zákazky, v súvislosti s ktorou boli pozvaní do súťaže, alebo s opätovným začatím konania alebo pri nepoužití dynamického obstarávacieho systému; takéto informácie sa poskytujú písomne, ak sú o to obstarávatelia požiadaní.
2.   Na žiadosť dotknutej strany obstarávatelia podľa možnosti čo najskôr informujú:
—
každého neúspešného záujemcu o dôvodoch zamietnutia jeho žiadosti,
—
každého neúspešného uchádzača o dôvodoch neprijatia jeho ponuky, vrátane prípadov uvedených v článku 34 ods. 4 a 5, o dôvodoch ich rozhodnutia o nerovnocennosti alebo ich rozhodnutia, že práce, dodávky tovaru alebo služby nespĺňajú výkonnostné alebo funkčné požiadavky,
—
každého uchádzača, ktorý predložil prijateľnú ponuku, o charakteristikách a relatívnych výhodách vybranej ponuky, ako aj o mene úspešného uchádzača alebo zmluvných stranách rámcovej dohody.
Lehota na odpoveď nesmie za žiadnych okolností prekročiť 15 dní od doručenia písomnej žiadosti.
Obstarávatelia však môžu rozhodnúť, že určité informácie o zadávaní zákazky alebo o uzatvorení rámcovej dohody alebo o prijatí do dynamického obstarávacieho systému, ktoré sú uvedené v odseku 1, sa nezverejnia, ak by zverejnenie takýchto informácií bránilo vymožiteľnosti práva, alebo bolo inak v rozpore s verejným záujmom, alebo by tým boli dotknuté oprávnené obchodné záujmy hospodárskeho subjektu, ktorému sa zákazka zadáva, alebo by mohlo brániť spravodlivej hospodárskej súťaži medzi hospodárskymi subjektmi.“
Talianske právo
Legislatívny dekrét č. 163/2006 z 12. apríla 2006 (riadna príloha GURI č. 100 z 2. mája 2006) kodifikuje predpisy v oblasti verejného obstarávania.
Článok 11 tohto legislatívneho dekrétu s názvom „Fázy postupov verejného obstarávania“ stanovuje:
„1.   Pri postupoch verejného obstarávania sa dodržujú akty plánovania verejných obstarávateľov v rozsahu, v akom ich upravuje tento kódex alebo platné právne predpisy.
…
4.   V rámci verejného obstarávania sa vyberie najvýhodnejšia ponuka na základe jedného z kritérií stanovených týmto kódexom. Na konci tohto postupu sa rozhodne o predbežnom zadaní zákazky v prospech najlepšieho uchádzača.
5.   Po overení predbežného zadania zákazky v zmysle článku 12 ods. 1 verejný obstarávateľ pristúpi ku konečnému zadaniu zákazky.
…
8.   Konečné zadanie zákazky sa stáva účinné až po preskúmaní dodržania stanovených podmienok.
9.   Ihneď ako sa toto konečné zadanie zákazky stane účinné, a s výnimkou uplatnenia pravidiel týkajúcich sa voľnej úvahy správneho orgánu v prípadoch stanovených zákonom [konkrétne právomoci správneho orgánu vziať späť, prerušiť platnosť alebo zmeniť svoje vlastné akty], zmluva na túto zákazku alebo koncesná zmluva sa uzatvoria v lehote 60 dní, ibaže by v oznámení o verejnom obstarávaní alebo výzve na predloženie ponúk bola stanovená iná lehota, alebo by bolo posunutie lehoty výslovne dohodnuté s úspešným uchádzačom. …
10.   Zmluvu však nemožno uzavrieť skôr než po uplynutí 35 dní odo dňa odoslania posledného oznámia o rozhodnutí o konečnom zadaní zákazky v zmysle článku 79.
…“
Relevantné ustanovenia článku 79 tohto istého legislatívneho dekrétu sú zhrnuté vnútroštátnym súdom:
—
V zmysle odseku 5 verejný obstarávateľ oznámi z úradnej povinnosti do piatich dní všetkým vybraným uchádzačom rozhodnutie o konečnom zadaní zákazky a dátum uzavretia zmluvy s úspešným uchádzačom.
—
Podľa odseku 5a treba k tomuto oznámeniu pripojiť rozhodnutie o zadaní zákazky a jeho odôvodnenie informujúce aspoň o vlastnostiach a výhodách vybranej ponuky a o mene podniku úspešného uchádzača, pričom verejný obstarávateľ má možnosť splniť túto povinnosť aj prostredníctvom zaslania zápisníc zo súťaže ostatným uchádzačom.
—
V zmysle odseku 5c sa uchádzačom umožňuje okamžitý prístup k dokumentom týkajúcim sa verejného obstarávania aj bez podania písomnej žiadosti, a to prostredníctvom nahliadnutia do dokumentácie a poskytnutia kópie, v lehote do desiatich dní od zaslania uvedeného oznámenia o výsledku verejného obstarávania, ibaže by verejný obstarávateľ uplatnil svoju právomoc zamietnuť alebo odložiť tento prístup k dokumentácii v prípadoch stanovených zákonom.
Článok 120 legislatívneho dekrétu č. 104/2010 z 2. júla 2010 o kódexe správneho konania (riadna príloha GURI č. 156 zo 7. júla 2010) stanovuje, že opravné prostriedky proti aktom v rámci postupov verejného obstarávania sa musia podať v lehote 30 dní od doručenia oznámenia podľa článku 79 legislatívneho dekrétu č. 163/2006.
Článok 43 legislatívneho dekrétu č. 104/2010 stanovuje, že rozhodnutia verejného obstarávateľa prijaté po tom, ako niektorý uchádzač podal žalobu proti konečnému zadaniu zákazky, možno napadnúť v rámci tohto istého konania podaním žaloby označenej ako „žaloba týkajúca sa predloženia nových dôvodov“, čo sa však musí uskutočniť v lehote 30 dní stanovenej v článku 120 tohto legislatívneho dekrétu.
Podľa ustálenej judikatúry sa talianske správne súdy domnievajú, že oznámenie o zadaní zákazky podľa článku 79 ods. 5 legislatívneho dekrétu č. 163/2006 predstavuje podmienku, ktorá postačuje na zaručenie úplnej znalosti aktu spôsobujúceho ujmu, a je vhodné na začatie plynutia prekluzívnej lehoty, pričom je irelevantné, že dotknutý podnik úplne alebo čiastočne nepozná internú dokumentáciu postupu verejného obstarávania. Toto oznámenie zakladá dotknutému podniku povinnosť okamžite do tridsiatich dní napadnúť výsledok verejného obstarávania, čo však nemá vplyv na možnosť tohto podniku predložiť dodatočné dôvody v súvislosti s prípadnými nezrovnalosťami, ktoré vyšli najavo až neskôr. K rovnakému záveru dospela judikatúra aj v prípade, keď verejný obstarávateľ rozhodne o konečnom zadaní zákazky s odkladacou podmienkou, pokiaľ ide o účinky tohto rozhodnutia, až do overenia, že podnik úspešného uchádzača spĺňa všeobecné a osobitné požiadavky oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania, pričom aj v tomto prípade je možné predložiť dodatočné dôvody na podporu žaloby, ktoré je však potrebné podať v lehote 30 dní.
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Acquedotto Pugliese je verejný podnik, ktorého jediným akcionárom je Regione Puglia (Región Apúlia). Zabezpečuje správu vodovodných sietí a zariadení na čistenie odpadových vôd, ako aj integrovanú správu vodných zdrojov regiónu Apúlia a niekoľkých území zo susedných regiónov. Podľa prílohy VI‑C legislatívneho dekrétu č. 163/2006 je spoločnosť Acquedotto Pugliese verejným obstarávateľom v oblasti výroby, dodávky a distribúcie pitnej vody, ktorý je povinný dodržiavať vnútroštátne predpisy, ktorými sa prebrala smernica 2004/17.
Spoločnosť Acquedotto Pugliese oznámením uverejneným 15. marca 2011 v
Úradnom vestníku Európskej únie
vyhlásila verejné obstarávania postupom verejnej súťaže na účely zadania zákazky na služby spracovania odpadových vôd, prác riadnej a mimoriadnej údržby vodovodných sietí a zariadení na čistenie odpadových vôd, ako aj prác spočívajúcich v realizácii vodovodných prípojok a kanalizačných rozvodov v miestach spadajúcich do zohľadňovanej územnej zóny na obdobie štyroch rokov, pričom základná cena zákazky predstavuje 17615739,07 eura a zákazka sa pridelí ponuke s najnižšou cenou.
Po uskutočnení verejných zasadnutí, ktoré sa konali 17. a 30. mája 2011, sa ukázalo, že najvýhodnejšiu ponuku predložilo konzorcium podnikov pod vedením družstva Cooperativa Giovanni XXIII, ktoré sa tak umiestnilo na prvom mieste. Konzorcium podnikov pod vedením spoločnosti Tundo srl (ďalej len „Tundo“) sa umiestnilo na druhom mieste a konzorcium podnikov pod vedením spoločnosti Idrodinamica sa umiestnilo na treťom mieste. Verejný obstarávateľ preto rozhodnutím zo 7. júna 2011 s konečnou platnosťou zadal zákazku konzorciu vedenému družstvom Cooperativa Giovanni XXIII. K oznámeniu tohto rozhodnutia došlo 6. júla 2011.
V uvedenom rozhodnutí sa tiež uviedlo, že v očakávaní uzavretia zmluvy sa povoľuje predčasné vykonanie zmluvy, že konečné zadanie zákazky sa stane účinné až po overení splnenia všeobecných a osobitných podmienok každým z podnikov združených v konzorciu úspešného uchádzača a v konzorciu, ktoré sa umiestnilo ako druhé, a že je potrebné oznámiť zadanie zákazky všetkým uchádzačom.
V očakávaní uzavretia zmluvy konzorcium úspešného uchádzača, ktoré bolo medzičasom vytvorené notárskou zápisnicou zo 4. októbra 2011, informovalo verejného obstarávateľa listom z 28. februára 2012, že jeden z podnikov, ktoré boli súčasťou konzorcia, z neho vystúpil, pričom spresnilo, že napriek tomu zamýšľa pokračovať v plnení zákazky a že napriek svojmu zúženému zloženiu konzorcium odteraz zložené z vedúceho podniku a dvoch ďalších podnikov je spôsobilé splniť technické a hospodárske požiadavky uvedené v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania.
Rozhodnutím z 28. marca 2012 Acquedotto Pugliese povolil uvedené vystúpenie z konzorcia. Zmluva s konzorciom podnikov pod vedením Cooperativa Giovanni XXIII v jeho novom zúženom zložení bola uzavretá 17. apríla 2012.
Idrodinamica podala žalobu doručenú 17. mája 2012 proti aktom prijatým v rámci zohľadňovaného postupu zadávania zákaziek, pričom konkrétne navrhovala zrušiť rozhodnutie z 28. marca 2012, ktorým sa povoľuje zmena zloženia konzorcia úspešného uchádzača, zrušenie zmluvy uzavretej 17. apríla 2012 a zrušenie rozhodnutia zo 7. júna 2011 o konečnom zadaní zákazky. Tvrdí, že v rámci tohto postupu došlo k nezákonnostiam z dôvodu, že jednak verejný obstarávateľ povolil zmenu zloženia konzorcia podnikov úspešného uchádzača a že jednak tento obstarávateľ nevylúčil z tohto postupu konzorcium podnikov vedené spoločnosťou Tundo, ktoré sa umiestnilo ako druhé, vzhľadom na to, že právny zástupca jedného z podnikov, ktoré boli členom tohto konzorcia, predložil nepravdivé vyhlásenie o tom, že nikdy nebol odsúdený v trestnej veci.
Vnútroštátny súd uvádza, že v súlade s vnútroštátnymi predpismi a judikatúrou by sa žaloba podaná spoločnosťou Idrodinamica mala vyhlásiť za neprípustnú, keďže bola podaná po uplynutí prekluzívnej lehoty 30 dní od oznámenia rozhodnutia o zadaní zákazky dotknutej vo veci samej. Súdny dvor však v bode 40 rozsudku Uniplex (UK) (C‑406/08,
EU:C:2010:45
) uviedol, že požiadavka rýchlosti konania sledovaná predpismi týkajúcimi sa opravných prostriedkov v oblasti verejných obstarávaní členským štátom neumožňuje, aby opomínali zásadu efektivity súdnej ochrany, podľa ktorej spôsoby uplatnenia vnútroštátnych prekluzívnych lehôt nesmú znemožniť alebo neprimerane sťažiť výkon práv, ktoré dotknutým osobám priznáva právo Únie.
Vnútroštátny súd si kladie otázku, či sú dotknuté vnútroštátne predpisy v súlade s touto zásadou efektivity vzhľadom na to, že skutočnosti obsiahnuté v oznámení rozhodnutia o konečnom zadaní zákazky nie sú vždy dostatočné na to, aby sa vylúčení záujemcovia a uchádzači oboznámili s dokumentmi a skutkovými okolnosťami relevantnými na účely ich rozhodnutia o podaní žaloby, najmä v prípade, keď k prípadnej nezákonnosti v postupe dôjde po formálnom prijatí rozhodnutia o konečnom zadaní zákazky.
Navyše procesné pravidlo, ktoré dotknutým osobám ukladá povinnosť podať žalobu proti rozhodnutiu o zadaní zákazky v prekluzívnej lehote 30 dní s tým, že to nemá vplyv na možnosť predložiť dodatočné dôvody založené na aktoch a okolnostiach, ktoré vyšli najavo až neskôr, sa zdá byť nezlučiteľné so zásadou efektivity súdnej ochrany, keďže žalobca musí zabezpečiť úhradu odmien advokáta a znalcov určených účastníkmi konania, ako aj súdny poplatok, a to tak v okamihu podania žaloby, ako aj v okamihu predloženia nových žalobných dôvodov.
Vnútroštátny súd si teda kladie otázku, či relevantné ustanovenia práva Únie možno vykladať v tom zmysle, že prekluzívna lehota na podanie žaloby stanovená vnútroštátnymi predpismi začína plynúť až od okamihu, keď sa dotknutá osoba, ktorá postupuje s bežnou starostlivosťou, skutočne oboznámi alebo má možnosť sa oboznámiť s existenciou nezrovnalosti a nie od dátumu oznámia rozhodnutia o konečnom zadaní zákazky.
So zreteľom na uvedené úvahy Tribunale amministrativo regionale per la Puglia rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Majú sa články 1, 2a, 2c a 2f smernice [92/13] vykladať v tom zmysle, že lehota na podanie žaloby, ktorej účelom je rozhodnúť o tom, že došlo k porušeniu predpisov v oblasti verejného obstarávania, začína plynúť odo dňa, keď žalobca zistil alebo pri vynaložení bežnej starostlivosti musel zistiť existenciu tohto porušenia?
2.
Bránia články 1, 2a, 2c a 2f smernice [92/13] vnútroštátnym procesným predpisom alebo výkladovej praxi, ako sú predpisy a prax uplatnené v prejednávanej veci, ktoré vnútroštátnemu súdu umožňujú vyhlásiť žalobu, ktorej účelom je rozhodnúť o tom, že došlo k porušeniu predpisov v oblasti verejného obstarávania, za neprípustnú v prípade, keď sa žalobca o predmetnom porušení dozvedel až po tom, ako mu verejný obstarávateľ formálne oznámil podrobnosti rozhodnutia o konečnom zadaní zákazky?“
O prejudiciálnych otázkach
O prípustnosti
Cooperativa Giovanni XXIII a talianska vláda vyjadrujú pochybnosti o prípustnosti týchto otázok najmä z dôvodu, že výhrady Idrodinamica vo veci samej smerujú proti aktu verejného obstarávateľa, ktorým sa povoľuje zmena zloženia konzorcia úspešného uchádzača, pričom nijaká výhrada nebola formulovaná proti rozhodnutiu o konečnom zadaní zákazky.
V dôsledku toho prípadné zrušenie tohto aktu by malo výlučne za účinok zánik zmluvy uzavretej s konzorciom úspešného uchádzača v jeho zúženom zložení bez toho, aby toto konzorciu stratilo svoje postavenie úspešného uchádzača. V dôsledku toho otázky predložené vnútroštátnym súdom nemajú priamu súvislosť s predmetom sporu vo veci samej.
Treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry pri otázkach týkajúcich sa výkladu práva Únie položených vnútroštátnym súdom v rámci právnej úpravy a skutkových okolností, ktoré tento súd vymedzí na svoju vlastnú zodpovednosť a ktorých správnosť Súdnemu dvoru neprináleží preverovať, platí prezumpcia relevantnosti. Zamietnutie návrhu vnútroštátneho súdu Súdnym dvorom je možné len vtedy, ak je zjavné, že požadovaný výklad práva Únie nemá žiadnu súvislosť s existenciou alebo predmetom sporu vo veci samej, ak ide o hypotetický problém alebo ak Súdny dvor nedisponuje skutkovými a právnymi podkladmi potrebnými na užitočnú odpoveď na otázky, ktoré sa mu položili (rozsudok Fish Legal a Shirley, C‑279/12,
EU:C:2013:853
, bod 30, ako aj citovaná judikatúra).
To však neplatí v prejednávanej veci a pochybnosti, ktoré vyjadrili Cooperativa Giovanni XXIII a talianska vláda vo vzťahu k prípustnosti otázok, nie sú dôvodné. Vnútroštátny súd totiž žiada o výklad relevantných ustanovení smernice 92/13 s cieľom posúdiť prípustnosť žaloby podanej Idrodinamica. Ako vyplýva zo spisu predloženého Súdnemu dvoru, cieľom tejto žaloby je v podstate jednak zrušenie rozhodnutia verejného obstarávateľa, ktorý povolil zmenu zloženia konzorcia úspešného uchádzača, a jednak sa napáda skutočnosť, že verejný obstarávateľ nevylúčil z postupu zadávania zákaziek konkurenta, ktorý sa umiestnil pred Idrodinamica.
Je nutné konštatovať, že ak by bola prijatá prvá výhrada, ktorú predložila Idrodinamica v rámci sporu vo veci samej, založená v podstate na tom, že verejný obstarávateľ protiprávne povolil zníženie počtu podnikov tvoriacich konzorcium úspešného uchádzača, rozhodnutie o uzavretí zmluvy s konzorciom úspešného uchádzača by mohlo byť zrušené. Pokiaľ by sa prijala aj druhá výhrada, podľa ktorej verejný obstarávateľ mal vylúčiť konzorcium podnikov Tundo, ktoré sa umiestnilo druhé, z dôvodu, že právny zástupca jedného z jeho členov predložil nepravdivé vyhlásenie, šance zadania zákazky dotknutej vo veci Idrodinamica by sa významne zvýšili. Idrodinamica preto možno oprávnene považovať za osobu, „ktorá má alebo mala záujem o získanie určitej zákazky a ktorá bola poškodená alebo existuje riziko poškodenia údajným porušením“ v zmysle článku 1 ods. 3 smernice 92/13.
Položené otázky sú teda prípustné.
O veci samej
Týmito otázkami, ktoré je potrebné preskúmať súčasne, sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či lehota na podanie žaloby o neplatnosť rozhodnutia o zadaní zákazky musí začať plynúť odznova v situácii, keď verejný obstarávateľ prijal po uplynutí lehoty na podanie žaloby také rozhodnutie, ktoré by mohlo mať vplyv na zákonnosť tohto rozhodnutia o zadaní zákazky. Rovnako sa pýta, či v takejto situácii môže uchádzač podať žalobu o neplatnosť proti rozhodnutiu o zadaní zákazky v prípade, že sa dozvedel o okolnostiach predchádzajúcich prijatiu uvedeného rozhodnutia o zadaní zákazky, ktoré by mohli mať vplyv na zákonnosť dotknutého postupu verejného obstarávania.
Zmena a doplnenie smernice 92/13 uskutočnené smernicou 2007/66 a článok 49 smernice 2004/17 v širokej miere prispeli k tomu, aby uchádzač, ktorému zákazka nebola zadaná, bol informovaný o výsledku postupu verejného obstarávania a jeho odôvodnení. Na základe článku 49 ods. 2 smernice 2004/17 môže uchádzač žiadať o poskytnutie podrobných informácií.
Zásada právnej istoty vyžaduje, aby takto získané informácie a informácie, ktoré mohli byť získané, už nemohli slúžiť ako základ pre podanie žaloby uchádzačom po uplynutí lehoty stanovenej vnútroštátnym právom.
Naopak, v spore vo veci samej sa rozhodnutie o povolení zmeny zloženia konzorcia úspešného uchádzača týka skutočností, ku ktorým došlo po zadaní zákazky a po uplynutí 30‑dňovej lehoty na podanie žaloby stavenej vnútroštátnou právnou úpravou. Preto ani oznámenie rozhodnutia o zadaní zákazky a odôvodnenia týkajúceho sa tohto rozhodnutia, ani odpoveď verejného obstarávateľa na prípadnú žiadosť uchádzača o poskytnutie doplňujúcich informácií neumožňuje zistiť takéto skutočnosti.
Podľa judikatúry Súdneho dvora účinné opravné prostriedky proti porušeniam platných predpisov v oblasti verejného obstarávania možno zaručiť len vtedy, ak lehoty stanovené na podanie týchto opravných prostriedkov začnú plynúť až odo dňa, keď sa žalobca dozvedel alebo sa mal dozvedieť o údajnom porušení uvedených predpisov [pozri v tomto zmysle rozsudok Uniplex (UK),
EU:C:2010:45
, bod 32 a citovanú judikatúru].
Navyše z rozhodnutia vnútroštátneho súdu vyplýva, že rozhodnutie o povolení zmeny zloženia konzorcia úspešného uchádzača, ktoré by mohlo mať vplyv na zákonnosť rozhodnutia o zadaní zákazky, bolo prijaté predtým, než bola uzavretá zmluva medzi verejným obstarávateľom a týmto konzorciom. Za týchto okolností sa nemožno domnievať, že zásada právnej istoty bráni tomu, aby 30‑dňová lehota na podanie žaloby začala odznova plynúť, pokiaľ ide o žalobu o neplatnosť rozhodnutia o pridelení zákazky.
V tomto ohľade sa treba domnievať, že z rozhodnutia o povolení zmeny zloženia konzorcia úspešného uchádzača vyplýva, že dochádza k zmene rozhodnutia o zadaní zákazky, ktorá by sa mohla považovať za zásadnú, pokiaľ by sa vzhľadom na osobitosti dotknutého postupu obstarávania týkala jedného zo základných prvkov, ktoré boli určujúce pre prijatie rozhodnutia o zadaní zákazky. Za takéhoto predpokladu by bolo potrebné uplatniť relevantné ustanovenia vnútroštátneho práva tak, aby došlo k náprave tejto protiprávnej situácie, čo by mohlo viesť až k organizácii nového verejného obstarávania (pozri analogicky rozsudok Wall, C‑91/08,
EU:C:2010:182
, body 38, 39, 42 a 43).
Navyše je potrebné zdôrazniť, že možnosť, ako je upravená v článku 43 legislatívneho dekrétu č. 104/2010, predložiť „nové dôvody“ v rámci pôvodnej žaloby podanej v stanovenej lehote proti rozhodnutiu o zadaní zákazky stále nepredstavuje platnú alternatívu účinnej súdnej ochrany. V takej situácii, ako je vo veci samej, by totiž uchádzači boli nútení napadnúť rozhodnutie o zadaní zákazky
in abstracto
bez toho, aby v tomto štádiu poznali dôvody odôvodňujúce takýto návrh.
V dôsledku toho 30‑dňová lehota stanovená vnútroštátnou právnou úpravou na napadnutie rozhodnutia o zadaní zákazky musí začať odznova plynúť, aby sa umožnilo overiť zákonnosť rozhodnutia verejného obstarávateľa, ktorým sa povolila zmena zloženia konzorcia úspešného uchádzača, ktorá by mohla mať vplyv na zákonnosť rozhodnutia o zadaní zákazky. Táto lehota musí začať plynúť odo dňa, keď bolo uchádzačovi doručené oznámenie rozhodnutia o povolení zmeny zloženia konzorcia úspešného uchádzača alebo sa o tomto rozhodnutí dozvedel.
Pokiaľ ide o výhradu Idrodinamica založenú na nevylúčení konzorcia, ktoré sa umiestnilo ako druhé, z postupu verejného obstarávania pre nepravdivé vyhlásenie právneho zástupcu jednej zo spoločností tvoriacich toto konzorcium, treba konštatovať, že k tejto údajnej nezrovnalosti muselo dôjsť ešte pred rozhodnutím o zadaní zákazky.
Za týchto podmienok je potrebné konštatovať, že uchádzač na základe informácií, ktoré mu boli oznámené na základe článku 2a smernice 92/13 a článku 49 smernice 2004/17, a na základe informácií, ktoré mohol získať v rámci bežnej starostlivosti, bol spôsobilý podať žalobu proti prípadným porušeniam práva Únie v oblasti verejného obstarávania a že v dôsledku toho nie je namieste umožniť opätovné plynutie lehoty na podanie žaloby stanovenej vnútroštátnou právnou úpravou.
Je potrebné zdôrazniť, že v situácii vo veci samej v prípade zrušenia rozhodnutia o zadaní zákazky konzorciu, ktoré sa v postupe zadávania zákaziek umiestnilo ako prvé, nové rozhodnutie o zadaní zákazky inému uchádzačovi môže byť predmetom novej žaloby o neplatnosť v lehote stanovenej vnútroštátnou právnou úpravou.
V dôsledku toho je potrebné domnievať sa, že na základe uplatnenia zásady právnej istoty v prípade údajných nezrovnalostí, ku ktorým došlo pred prijatím rozhodnutia o zadaní zákazky, je žaloba uchádzača o neplatnosť tohto rozhodnutia prípustná len v osobitnej lehote stanovenej na tento účel vnútroštátnym právom, ibaže by výslovné ustanovenie vnútroštátneho práva zaručovalo takéto právo na nápravu v súlade s právom Únie.
Na druhej strane je však prípustná žaloba uchádzača na náhradu škody, ktorá sa podá v rámci všeobecnej premlčacej doby stanovenej na tento účel vnútroštátnym právom.
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy je potrebné odpovedať na položené otázky tak, že článok 1 ods. 1 a 3, ako aj článok 2a ods. 2 posledný pododsek smernice 92/13 sa majú vykladať v tom zmysle, že lehota na podanie žaloby o neplatnosť proti rozhodnutiu o zadaní zákazky musí začať plynúť odznova v situácii, keď verejný obstarávateľ až po tomto rozhodnutí o zadaní zákazky, avšak pred podpísaním zmluvy prijal nové rozhodnutie, ktoré by mohlo mať vplyv na zákonnosť uvedeného rozhodnutia o zadaní zákazky. Táto lehota začína plynúť od okamihu oznámenia neskoršieho rozhodnutia uchádzačom alebo, pokiaľ k takémuto oznámeniu nedošlo, od okamihu, keď sa títo uchádzači o ňom dozvedeli.
V prípade, že sa uchádzač dozvie o údajnej nezákonnosti, ku ktorej došlo pred prijatím rozhodnutia o zadaní zákazky, až po uplynutí lehoty na podanie žaloby stanovenej vnútroštátnou právnou úpravou, právo na podanie žaloby proti tomuto rozhodnutiu sa mu zaručuje len v tejto lehote, ibaže by výslovné ustanovenie vnútroštátneho práva zaručovalo takéto právo v súlade s právom Únie.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:

Článok 1 ods. 1 a 3, ako aj článok 2a ods. 2 posledný pododsek smernice Rady 92/13/EHS z 25. februára 1992, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/66/ES z 11. decembra 2007, sa majú vykladať v tom zmysle, že lehota na podanie žaloby o neplatnosť proti rozhodnutiu o zadaní zákazky musí začať plynúť odznova v situácii, keď verejný obstarávateľ až po tomto rozhodnutí o zadaní zákazky, avšak pred podpísaním zmluvy prijal nové rozhodnutie, ktoré by mohlo mať vplyv na zákonnosť uvedeného rozhodnutia o zadaní zákazky. Táto lehota začína plynúť od okamihu oznámenia neskoršieho rozhodnutia uchádzačom alebo, pokiaľ k takémuto oznámeniu nedošlo, od okamihu, keď sa títo uchádzači o ňom dozvedeli.

V prípade, že sa uchádzač dozvie o údajnej nezákonnosti, ku ktorej došlo pred prijatím rozhodnutia o zadaní zákazky, až po uplynutí lehoty na podanie žaloby stanovenej vnútroštátnou právnou úpravou, právo na podanie žaloby proti tomuto rozhodnutiu sa mu zaručuje len v tejto lehote, ibaže by výslovné ustanovenie vnútroštátneho práva zaručovalo takéto právo v súlade s právom Únie.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: taliančina.