CELEX: 62013CJ0498
Zahtjev za prethodnu odluku
Poljoprivreda
Zajednička poljoprivredna politika
Uredba (EEZ) br. 2078/92
Poljoprivredne metode proizvodnje koje su u skladu sa zahtjevima zaštite prirode i održavanja krajobraza
Dugoročno stavljanje poljoprivrednog zemljišta na ugar u svrhe povezane s okolišem
Poljoprivredno‑ekološke potpore koje se plaćaju poljoprivrednicima i koje sufinancira Europska unija
Svojstvo korisnika takvih potpora

Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2078/92 od 30. lipnja 1992. o poljoprivrednim metodama proizvodnje koje su u skladu sa zahtjevima zaštite prirode i održavanja krajobraza (
SL L 215, str. 85
.) [neslužbeni prijevod] i Uredbe Komisije (EZ) br. 746/96 od 24. travnja 1996. o detaljnim pravilima za provedbu Uredbe br. 2078/92 (
SL L 102, str. 19
.) [neslužbeni prijevod].
Zahtjev je upućen u okviru spora između Agrooikosystimata EPE (u daljnjem tekstu: Agrooikosystimata), s jedne strane, i Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon (ministar gospodarstva i financija), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon (ministar za poljoprivredni razvoj i hranu) i Perifereia Thassalias (Perifereaki Enotita Magnisias) (regija Tesalija, okrug Magnisias), s druge strane, u pogledu izuzeća poljoprivrednog zemljišta koje je Agrooikosystimata zakupila iz dugoročnog programa stavljanja poljoprivrednog zemljišta na ugar (u daljnjem tekstu: program DPSPZU).
Pravni okvir
Uredba br. 2078/92
Uvodne izjave 2., 4., 10., 11. i 12. Uredbe br. 2078/92 glasile su kako slijedi:
„s obzirom na to da mjere s ciljem smanjenja poljoprivredne proizvodnje u Zajednici trebaju imaju korisne učinke na okoliš;
[...]
s obzirom na to da na temelju sustava prikladnih potpora poljoprivrednici mogu djelovati u korist čitavoj zajednici uvođenjem i zadržavanjem načina proizvodnja spojivih s povećanim zahtjevima zaštite okoliša i prirodnih resursa ili sa zahtjevima očuvanja prirodnog okružja i krajobraza;
[...]
s obzirom na to da širina problema zahtijeva da se ti režimi primijene na sve poljoprivrednike u Zajednici koji se obvežu da će upotrebljavati takve poljoprivredne metode koje štite, čuvaju ili poboljšavaju okoliš i prirodno okružje i da će izbjeći svako novo intenziviranje poljoprivredne proizvodnje;
s obzirom na to […] da se čini […] oportunim uvesti režim koji omogućuje dugoročno stavljanje poljoprivrednog zemljišta na ugar u svrhe povezane s okolišem i zaštitom prirodnih resursa;
s obzirom na to da mjere iz ove uredbe trebaju potaknuti poljoprivrednike da preuzmu obveze u pogledu poljoprivrede spojive sa zahtjevima zaštite okoliša i očuvanja prirodnog okružja i tako pridonijeti ravnoteži tržišta; da one poljoprivrednicima trebaju nadoknaditi njihove gubitke u prihodima zbog smanjenja proizvodnje i/ili povećanja troškova proizvodnje te zbog uloge koju imaju u poboljšanju okoliša“. [neslužbeni prijevod]
U skladu s člankom 1. Uredbe br. 2078/92:
„Uspostavlja se sustav potpora u Zajednici, koji sufinancira Europski fond za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), komponenta za jamstva, kako bi se:
—
poduprle promjene predviđene u kontekstu zajedničke organizacije tržišta,
—
pridonijelo ostvarenju ciljeva zajedničke poljoprivredne politike i zajedničke politike u području okoliša,
—
pridonijelo osiguranju primjerenog prihoda za poljoprivrednike.
Cilj tog sustava potpora u Zajednici jest:
(a)
poticati upotrebu praksa poljoprivredne proizvodnje koje smanjuju onečišćujuće učinke poljoprivrede, što također pridonosi, smanjenjem proizvodnje, većoj ravnoteži tržišta;
(b)
poticati ekstenzifikaciju proizvodnje biljaka i uzgoja goveda i ovaca, uključujući prenamjenu obradivog zemljišta u ekstenzivne travnate površine;
(c)
poticati upotrebu poljoprivrednog zemljišta koje uzima u obzir zaštitu i poboljšanje okoliša, prirodnog okružja, krajobraza, prirodnih resursa, tla i genetske raznolikosti;
(d)
poticati očuvanje napuštenog poljoprivrednog i šumskog zemljišta kada se to čini potrebnim zbog ekoloških razloga, prirodnih rizika ili požara i stoga spriječiti rizike povezane s depopulacijom poljoprivrednih regija;
(e)
poticati dugoročno stavljanje zemljišta na ugar u svrhe povezane s okolišem;
(f)
poticati upravljanje zemljištem za javni pristup i aktivnosti u slobodno vrijeme;
(g)
poticati osvještavanje i obrazovanje poljoprivrednika u području poljoprivredne proizvodnje spojive sa zahtjevima zaštite okoliša i očuvanja prirodnog okružja.“ [neslužbeni prijevod]
Članak 2. stavak 1. te uredbe predviđao je:
„Pod uvjetom pozitivnih učinaka na okoliš i prirodno okružje, sustav može obuhvaćati potpore poljoprivrednicima koji se obvežu da će:
[...]
(e)
održavati napušteno poljoprivredno ili šumsko zemljište;
(f)
staviti poljoprivredno zemljište na ugar na najmanje dvadeset godina s ciljem upotrebe u svrhe povezane s okolišem, osobito radi uspostave rezervi biotopa ili prirodnih parkova ili radi zaštite voda;
[...]“ [neslužbeni prijevod]
Članak 4. stavak 1. te uredbe propisivao je:
„Godišnja premija po hektaru ili po izdvojenoj životinji dodjeljuje se poljoprivrednicima koji preuzmu, na najmanje pet godina, jednu ili više obveza iz članka 2., u skladu s programom primjenjivim u zoni o kojoj je riječ. U slučaju stavljanja na ugar, trajanje te obveze je dvadeset godina.“ [neslužbeni prijevod]
Članak 5. Uredbe br. 2078/92 propisivao je:
„1.   Kako bi se ostvarili ciljevi ove uredbe u okviru općih odredaba iz članka 3. stavka 4. i/ili zonalnih programa, države članice određuju:
(a)
uvjete dodjele potpore;
(b)
iznos potpora u zavisnosti od obveze koju preuzme korisnik i u zavisnosti od gubitaka prihoda kao i poticajne naravi mjere;
(c)
uvjete pod kojima se potpora za održavanje napuštenog zemljišta iz članka 2. stavka 1. točke (e) može u slučaju neraspoloživosti poljoprivrednikâ dodijeliti osobama koje nisu poljoprivrednici;
[...]
2.   Nikakva potpora na temelju ove uredbe ne može se dodijeliti za zemljište koje je predmet uređenja Zajednice u pogledu stavljanja na ugar zemljišta koje se upotrebljava za proizvodnju neprehrambenih proizvoda.
[...]“ [neslužbeni prijevod]
Uredba br. 2078/92 stavljena je izvan snage člankom 55. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1257/1999 od 17. svibnja 1999. o potpori Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP) ruralnom razvoju kojom se izmjenjuju i stavljaju izvan snage određene uredbe (
SL L 160, str. 80
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 1., str. 93.).
Međutim, u skladu s člankom 55. stavkom 3. Uredbe br. 1257/1999, uredbe stavljene izvan snage i članci brisani stavcima 1. i 2. tog članka 55. nastavili su se primjenjivati na mjere koje je Komisija Europskih zajednica odobrila u skladu s tim uredbama prije 1. siječnja 2000.
Uredba br. 746/96
Članak 1. Uredbe br. 746/96 propisivao je:
„Potpore poljoprivrednicima iz članka 2. stavka 1. Uredbe (EEZ) br. 2078/92 dodjeljuju se za obveze koje imaju pozitivne učinke na okoliš i prirodno okružje. S obzirom na ciljeve propisane u članku 1. te uredbe, te obveze trebaju metode proizvodnje učiniti sukladnijima sa zahtjevima zaštite okoliša i tako pridonijeti poboljšanju dobrih poljoprivrednih praksa.“ [neslužbeni prijevod]
Odluka 2000/115/EZ
Prilog I. Odluci Komisije 2000/115/EZ od 24. studenoga 1999. o definicijama obilježja, popisu poljoprivrednih proizvoda, iznimkama od definicija i regijama i okruzima za istraživanja o strukturi poljoprivrednih gospodarstava (
SL 2000, L 38, str. 1
.) [neslužbeni prijevod], naslovljen „Definicije i objašnjenja u vezi s popisom obilježja koje treba upotrebljavati za istraživanja Zajednice o strukturi poljoprivrednih gospodarstava“ [neslužbeni prijevod], definira poljoprivredno gospodarstvo na sljedeći način:
„Jedinica u tehničkom i gospodarskom smislu podvrgnuta jedinstvenom upravljanju i koja proizvodi poljoprivredne proizvode. Poljoprivredno gospodarstvo također može pružati druge (nepoljoprivredne) proizvode i usluge.“ [neslužbeni prijevod]
U skladu s točkom B/01 tog priloga:
„Nositelj poljoprivrednog gospodarstva fizička je osoba, skupina fizičkih osoba ili pravna osoba za čiji račun i u čije se ime iskorištava poljoprivredno gospodarstvo i koja je pravno i ekonomski odgovorna za poljoprivredno gospodarstvo, tj. koja za njega preuzima ekonomske rizike. Nositelj može biti vlasnik, zakupnik, dugoročni zakupnik, plodouživatelj ili opunomoćenik. Svi partneri u poljoprivrednom gospodarstvu u skupini koji sudjeluju u poljoprivrednim radovima tog gospodarstva smatraju se njegovim nositeljima.“ [neslužbeni prijevod]
Glavni postupak i prethodno pitanje
Agrooikosystimata osnovana je kao društvo s ograničenom odgovornošću s djelatnošću, među ostalim, istraživanja, provedbe programa i projekta koji se odnose na zaštitu, obnovu i promicanje prirodnog okružja i poljoprivrede, razvoj inicijativa i mjera za zaštitu okoliša, provedbu studija o utjecaju na okoliš te studije i provedbu programa za ruralni razvoj.
Tijekom 1997. Agrooikosystimata je zakupila zemljište površine 237,4 hektara u okrugu Magnisias kako bi na njemu stvorila, među ostalim, biotope i ekološke parkove.
Agrooikosystimata je 26. siječnja 1998. s voditeljem uprave za poljoprivredni razvoj tog okruga, u njegovom svojstvu predstavnika Ministarstva za poljoprivredni razvoj i prehranu, sklopila sporazum o iskorištavanju u okviru programa DPSPZU predviđenog Uredbom br. 2078/92.
Zemljište o kojem je riječ uključeno je, računajući od 1998., u taj program na 20 godina. Agrooikosystimata je preuzela različite obveze u vezi s nadziranim ostvarenjem ciljeva iz tog programa i zauzvrat je dobila osnovnu financijsku potporu po hektaru te dodatnu potporu tijekom 5 godina radi stvaranja prirodnog parka.
U lipnju 2005. središnji odbor za kontrolu programa DPSPZU na području Grčke ocijenio je da unatoč prikladnosti tog zemljišta za taj program Agrooikosystimata ne zadovoljava uvjete za korištenje tim potporama.
Prema mišljenju tog odbora, u programu DPSPZU mogu sudjelovati fizičke i pravne osobe koje u trenutku uključivanja svojeg poljoprivrednog zemljišta u taj program imaju prihod od svoje poljoprivredne djelatnosti obavljane na prikladnom zemljištu koji bi mogli izgubiti zbog planiranog smanjenja proizvodnje ili povećanja troškova proizvodnje.
Nasuprot tome, u tom programu ne mogu sudjelovati fizičke i pravne osobe koje u trenutku uključivanja svojeg poljoprivrednog zemljišta u taj program nisu pretrpjele nikakav gubitak prihoda zbog prenamjene svojeg poljoprivrednog gospodarstva ni,
a fortiori
, pravne osobe koje su osnovane s komercijalnim ciljem pristupa financijskim potporama predviđenima tim programom, zahvaljujući uključivanju u taj program zemljišta koje su zakupili ili namjeravali u tu svrhu zakupiti.
S obzirom na to da je Agrooikosystimata osnovana kao trgovačko društvo, da nije pretrpjela nikakav gubitak prihoda zbog uključivanja zemljišta o kojem je riječ u program DPSPZU i da je zakup tog zemljišta te njegovo uključivanje u taj program usto imao komercijalan i lukrativan cilj, u suprotnosti s odredbama Uredbe br. 2078/92, središnji odbor za kontrolu programa DPSPZU ocijenio je da je to zemljište pogrešno uključeno u taj program i da ga iz njega treba isključiti.
Posljedično, odlukom ravnatelja za poljoprivredni razvoj uprave prefekture Magnisias od 14. studenoga 2007. sporazum o iskorištavanju sklopljen između ministra za poljoprivredni razvoj i prehranu i Agrooikosystimate raskinut je i zemljište o kojem je riječ isključeno je iz programa DPSPZU.
Agrooikosystimata je podnijela tužbu protiv te odluke. Pred Dioikitiko Efeteio Larisas (prizivni upravni sud u Larisi) tvrdi, među ostalim, da kako iz članka 2. stavka 1. Uredbe br. 2078/92 tako iz članka 2. stavka 1. Uredbe br. 746/96 kao i iz Odluke Komisije 89/651/EEZ od 26. listopada 1989. o definicijama obilježja i o popisu poljoprivrednih proizvoda u svrhu istraživanja Zajednice o strukturi poljoprivrednih gospodarstava u razdoblju 1988.‑1997. (
SL L 391, str. 1
.) [neslužbeni prijevod] i Odluke 2000/115 proizlazi da su korisnici programa DPSPZU nositelji poljoprivrednih gospodarstava, fizičke ili pravne osobe, bez obzira na to jesu li vlasnici ili zakupnici, i to neovisno o tome obavljaju li poljoprivrednu djelatnost u poljoprivrednim gospodarstvima koja su već aktivna i proizvode li poljoprivredni prihod. Agrooikosystimata tvrdi da se upravo zbog lišenja mogućnosti korištenja zemljištem o kojem je riječ u skladu s njegovom namjenom nositelju isplaćuje financijska naknada predviđena Uredbom br. 2078/92.
Dioikitiko Efeteio Larisas smatra da iz uredaba br. 2078/92 i 746/96 proizlazi da samo osobe kojima je poljoprivreda glavna profesionalna djelatnost i kojima se prihod koji imaju od odgovarajućih poljoprivrednih gospodarstava smanjuje zbog obveza i ograničenja koja su preuzele mogu sudjelovati u programu DPSPZU. Budući da je ocijenio da Agrooikosystimata ne obavlja nikakvu poljoprivrednu djelatnost i da nije pretrpjela nikakav gubitak poljoprivrednog prihoda zbog stavljanja predmetnog zemljišta na ugar, taj je sud odlučio da to društvo ne zadovoljava uvjete za korištenje tim programom u odnosu na to zemljište.
Posljedično, Dioikitiko Efeteio Larisas odbio je tužbu Agrooikosystimate.
Tužitelj u glavnom postupku, koji prigovara tom sudu da je utemeljio svoju odluku na pogrešnom tumačenju uredaba br. 2078/92 i 746/96, podnio je žalbu pred sudom koji je uputio zahtjev za prethodno pitanje.
S obzirom na to da rješenje spora u glavnom postupku ovisi o tumačenju tih odredaba, Symvoulio tis Epikrateias (Državno vijeće) odlučio je prekinuti postupak i postaviti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
„Je li za uključivanje u dugoročni program stavljanja zemljišta na ugar u skladu sa sustavom utemeljenom na Uredbi br. 2078/92 i Uredbi br. 746/96 nužan status poljoprivrednika ili je dovoljno da osoba preuzme ekonomski rizik za zemljište koje se uključi u program za čije je upravljanje odgovorna?“
O prethodnom pitanju
Svojim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita moraju li korisnici programa DPSPZU uspostavljenog Uredbom br. 2078/92 imati svojstvo poljoprivrednika ili je dovoljno da preuzmu ekonomski rizik povezan s vođenjem odgovarajućeg poljoprivrednog gospodarstva za koje odgovaraju.
Pred sudom koji je uputio zahtjev Agrooikosystimata osporava tumačenje uredaba br. 2078/92 i 746/96 od strane Dioikitiko Efeteio Larisas, prema kojem jedino osobe kojima je poljoprivreda glavna profesionalna djelatnost i kojima se prihod koji dobivaju iz poljoprivrednog gospodarstva smanjuje zbog obveza i ograničenja koja su preuzele mogu sudjelovati u tom programu.
Prema mišljenju Agrooikosystimate, iz članka 2. stavka 1. Uredbe br. 2078/92, koji u svojoj verziji u grčkom jeziku korisnike sustava potpora uspostavljenog tom uredbom opisuje kao „κατόχους γεωργικών εκμεταλλεύσεων“ (nositelje poljoprivrednog gospodarstva), proizlazi da svojstvo poljoprivrednika nije obvezno za mogućnost sudjelovanja u programu DPSPZU.
Agrooikosystimata u tom smislu navodi da ta uredba uspostavlja razliku između pojma „γεωργοί“ (poljoprivrednici) i pojma „κατόχους γεωργικών εκμεταλλεύσεων“ (nositelji poljoprivrednog gospodarstva). Taj potonji pojam, širi od prvonavedenog, treba odgovarati definiciji u točki B/01 Priloga I. Odluci 2000/115, tj. „fizička osoba, skupina fizičkih osoba ili pravna osoba za čiji račun i u čije ime se iskorištava poljoprivredno gospodarstvo i koja je pravno i ekonomski odgovorna za poljoprivredno gospodarstvo, tj. koja za njega preuzima ekonomske rizike.“
Treba naglasiti da postoje odstupanja između različitih jezičnih verzija članka 2. stavka 1. Uredbe br. 2078/92.
Naime, dok verzije te odredbe na grčkom, francuskom, talijanskom i nizozemskom jeziku upotrebljavaju pojam „nositelja poljoprivrednog gospodarstva“ u svrhu određivanja korisnika sustava potpora predviđenog tom uredbom, verzije te odredbe na španjolskom, njemačkom i engleskom jeziku upotrebljavaju pojam „poljoprivrednika“.
U tom smislu treba podsjetiti da se u skladu s ustaljenom sudskom praksom odredbe prava Unije moraju tumačiti i primjenjivati ujednačeno u odnosu na verzije svih jezika Unije i da se u slučaju nejednakosti između različitih jezičnih verzija nekog teksta prava Unije predmetna odredba mora tumačiti s obzirom na opći sustav i svrhu uredbe čiji je dio (vidjeti presudu GSV, C‑74/13,
EU:C:2014:243
, t. 27. i navedenu sudsku praksu).
U konkretnom slučaju, iako verzije na grčkom, francuskom, talijanskom i nizozemskom jeziku u članku 2. stavku 1. Uredbe br. 2078/92 upotrebljavaju pojam „nositelja poljoprivrednog gospodarstva“, umjesto pojma „poljoprivrednika“ za određivanje korisnika sustava potpora o kojem je riječ, ta dva pojma imaju, kako to proizlazi iz općeg sustava te uredbe, jednako značenje.
To proizlazi kako iz preambule Uredbe br. 2078/92 koja u svakoj od jezičnih verzija spomenutih u točki 32. ove presude upotrebljava pojam „poljoprivrednika“, a ne pojam „nositelja poljoprivrednog gospodarstva“, uključujući kada u svojim uvodnim izjavama 4. i 12. „poljoprivrednike“ opisuje kao korisnike sustava potpora koji uspostavlja, tako i iz članka 1. te uredbe, prema kojemu taj sustav potpora ima za cilj pridonijeti osiguranju primjerenog prihoda za „poljoprivrednike“.
To tumačenje potvrđuje članak 5. stavak 1. točka (c) Uredbe br. br. 2078/92 o napuštenom zemljištu, iz kojeg proizlazi da se potpora predviđena u članku 2. stavku 1. te uredbe mogla dodijeliti osobama koje nisu poljoprivrednici samo ako poljoprivrednici nisu bili raspoloživi za osiguranje održavanja napuštenog poljoprivrednog ili šumskog zemljišta.
Tumačenje koje proizlazi iz prethodno navedenih razmatranja, prema kojem su jedino osobe sa svojstvom poljoprivrednika mogle zahtijevati sudjelovanje u programu DPSPZU također je u skladu s ciljevima kojima teži Uredba br. 2078/92.
Naime, kako to proizlazi iz njezinih uvodnih izjava 2., 10. i 12., ta uredba uspostavila je sustav potpora u Zajednici čiji je glavni cilj bio regulirati poljoprivrednu proizvodnju (vidjeti u tom smislu presudu Huber, C‑336/00,
EU:C:2002:509
, t. 35.).
To je osobito bio cilj programa DPSPZU, na temelju kojeg se isplaćivala financijska naknada poljoprivrednicima koji su se obvezali izuzeti od svoje poljoprivredne djelatnosti dio svojeg poljoprivrednog zemljišta u svrhe povezane s okolišem i zaštitom prirodnih resursa.
U tom smislu treba pojasniti da se pojam „poljoprivredne djelatnosti“, kako je definiran u članku 2. točki (c) Uredbe Vijeća (EZ) br. 1782/2003 od 29. rujna 2003. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike i o izmjeni uredaba (EEZ) br. 2019/93, (EZ) br. 1452/2001, (EZ) br. 1453/2001, (EZ) br. 1454/2001, (EZ) br. 1868/94, (EZ) br. 1251/1999, (EZ) br. 1254/1999, (EZ) br. 1673/2000, (EEZ) br. 2358/71 i (EZ) br. 2529/2001 (
SL L 270, str. 1
.) [neslužbeni prijevod], koja uključuje održavanje zemljišta u dobrom poljoprivrednom i ekološkom stanju, ne može upotrijebiti za tumačenje Uredbe br. 2078/92 jer je taj pojam definiran u okviru sustava proizvodno nevezanih plaćanja, tj. u potpuno drukčijem kontekstu od onoga u kojem su činjenice u glavnom postupku. Naime, u tom kontekstu poljoprivredne potpore još su dodijeljene uglavnom ovisno o obujmu proizvodnje.
Iz prethodno navedenog proizlazi da su jedino osobe koje su prethodno imale poljoprivrednu proizvodnju mogle sudjelovati u programu DPSPZU.
To tumačenje potvrđuje Prilog I. Odluci 2000/15, u skladu s kojim „[s]vi partneri u poljoprivrednom gospodarstvu u skupini koji sudjeluju u poljoprivrednim radovima tog gospodarstva smatraju se njegovim nositeljima“, pri čemu je poljoprivredno gospodarstvo definirano kao „[j]edinica u tehničkom i gospodarskom smislu podvrgnuta jedinstvenom upravljanju i koja proizvodi poljoprivredne proizvode“.
Usto, iako je Sud smatrao da su ciljevi u vezi s okolišem dio ciljeva kojima teži Uredba br. 2078/92, također je pojasnio da je promicanje oblika proizvodnje pogodnijih za okoliš, iako ono doduše predstavlja stvaran cilj zajedničke poljoprivredne politike, ipak podredan cilj (vidjeti u tom smislu presudu Huber,
EU:C:2002:509
, t. 32. i 36.).
S obzirom na to, ne može se tvrditi, kao što to čini Agrooikosystimata, da je ostvarenje poljoprivredno‑ekoloških ciljeva iz Uredbe br. 2078/92 samo za sebe dovoljno za opravdanje toga da se potpora predviđena tom uredbom dodijeli osobama koje nisu poljoprivrednici.
S obzirom na sve prethodno navedeno, na postavljeno pitanje treba odgovoriti da Uredbu br. 2078/92 treba tumačiti tako da su jedino osobe koje su prethodno imale poljoprivrednu proizvodnju mogle biti korisnici programa DPSPZU predviđenog u članku 2. stavku 1. točki (f) te uredbe.
Troškovi
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.

Slijedom navedenoga, Sud (šesto vijeće) odlučuje:

Uredbu Vijeća (EEZ) br. 2078/92 od 30. lipnja 1992. o poljoprivrednim metodama proizvodnje koje su u skladu sa zahtjevima zaštite prirode i održavanja krajobraza treba tumačiti tako da su se jedino osobe koje su prethodno imale poljoprivrednu proizvodnju mogle biti korisnici dugoročnog programa stavljanja poljoprivrednog zemljišta na ugar predviđenog u članku 2. stavku 1. točki (f) te uredbe.

Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: grčki