CELEX: 62012TJ0494
Dizajn Spoločenstva
Konanie o vyhlásenie neplatnosti
Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci prelomenú sušienku
Dôvod neplatnosti
Nedostatok osobitého charakteru
Články 4, 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002

Okolnosti predchádzajúce sporu
Dňa 25. marca 2009 podala žalobkyňa, Biscuits Poult SAS, prihlášku na zápis dizajnu Spoločenstva na Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) na základe nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch spoločenstva (
Ú. v. ES L 3, s. 1
; Mim. vyd. 13/027, s. 142).
Dizajn, o ktorého zápis sa žiada, je určený na použitie pre „sušienky“ a vyzerá takto:
Sporný dizajn bol zapísaný pod číslom 1114292‑0001 a uverejnený vo
Vestníku dizajnov Spoločenstva
č. 75/2009 z 22. apríla 2009.
Vedľajšia účastníčka konania, Banketbakkerij Merba BV, podala 15. februára 2010 na ÚHVT návrh na vyhlásenie neplatnosti sporného dizajnu na základe článku 25 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch spoločenstva (
Ú. v. ES L 3, s. 1
; Mim. vyd. 13/027, s. 142). Vo svojom návrhu na vyhlásenie neplatnosti uviedla, že sporný dizajn sa nevyznačuje novosťou a osobitým charakterom a jeho úprava je ovplyvnená jeho technickou funkciou v zmysle článkov 5, 6 a 8 nariadenia č. 6/2002.
Na podporu svojho návrhu na vyhlásenie neplatnosti sa pokiaľ ide o nedostatok novosti a osobitého charakteru vedľajšia účastníčka konania odvoláva na tieto skoršie dizajny:
Zrušovacie oddelenie ÚHVT zamietlo rozhodnutím z 28. februára 2011 návrh na vyhlásene neplatnosti sporného dizajnu.
Vedľajšia účastníčka konania podala 22. apríla 2011 na ÚHVT proti rozhodnutiu zrušovacieho oddelenia odvolanie.
Tretí odvolací senát ÚHVT vyhlásil rozhodnutím z 2. augusta 2012 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) neplatnosť sporného dizajnu podľa článku 25 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 6/2002 z dôvodu nedostatku jeho osobitého charakteru v zmysle článku 6 uvedeného nariadenia.
Odvolací senát v prvom rade uviedol, že pri posúdení osobitého charakteru sporného dizajnu nemožno zohľadniť vrstvu krému vo vnútri sušienky, ktorá je rozotrená po celej dĺžke sušienky, keďže táto vrstva nebola pri bežnom používaní viditeľná. Ďalej sa odvolací senát domnieval, že vonkajší vzhľad sporného dizajnu bol rovnaký ako vzhľad troch skorších dizajnov, ktorých zobrazenie sa nachádza v bode 5 vyššie. Nakoniec sporný dizajn podľa odvolacieho senátu nevyvoláva u informovaného užívateľa, ktorý pravidelne ponúka alebo konzumuje tento typ sušienok, celkový dojem odlišný od dojmu, ktorý vzniká pri troch skorších dizajnoch, vzhľadom na veľkú mieru voľnosti, ktorú má pri tvorbe tohto typu výrobku jeho autor.
Návrhy účastníkov konania
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
—
zrušil alebo „aspoň zmenil“ napadnuté rozhodnutie,
—
potvrdil rozhodnutie zrušovacieho oddelenia,
—
zamietol návrh na vyhlásenie neplatnosti,
—
zaviazal vedľajšiu účastníčku konania na náhradu trov konania.
ÚHVT navrhuje, aby Všeobecný súd:
—
zamietol žalobu,
—
zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.
Vedľajšia účastníčka konania navrhuje, aby Všeobecný súd:
—
zamietol žalobu,
—
potvrdil napadnuté rozhodnutie,
—
subsidiárne vrátil vec odvolaciemu senátu na rozhodnutie o osobitom charaktere sporného dizajnu vzhľadom na všetky skoršie dizajny alebo vzory,
—
zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.
Právny stav
Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza v podstate žalobný dôvod založený na porušení článku 6 ods. 1 nariadenia č. 6/2002.
Žalobkyňa na podporu svojho žalobného dôvodu uvádza, že odvolací senát nesprávne vylúčil zobrazenie vnútorného vzhľadu sporného dizajnu a nekonštatoval tak rozdiel v porovnaní so skoršími dizajnmi a priznal tak tomuto dizajnu osobitý charakter.
Žalobkyňa uvádza, že sušienku nemožno považovať v zmysle článku 3 písm. c) nariadenia č. 6/2002 za „zložený výrobok“, a preto krém rozotrený vo vnútri celej jej dĺžky nepredstavuje časť takéhoto výrobku. Článok 4 ods. 2 toho istého nariadenia sa tak na daný prípad neuplatní.
Subsidiárne žalobkyňa uvádza, že krém rozotrený vo vnútri celej dĺžky sušienky je pri jej bežnom používaní tohto výrobku viditeľný, keďže sušienka bude pri svojej konzumácii, ktorá predstavuje bežné používanie, prelomená. Takéto zobrazenie sušienky okrem toho odráža propagačné použitie dotknutého priemyslu. Vzhľad predmetného krému teda musí byť zohľadnený aj podľa článku 4 ods. 2 nariadenia č. 6/2002.
Žalobkyňa tak uvádza, že odvolací senát mal vzhľadom na všetky vlastnosti sporného dizajnu alebo vzoru, akými sú jeho vonkajšia úprava, línie, obrysy, farby, kontrast medzi vonkajšou a vnútornou časťou, zvlnenosť povrchu, počet kúskov čokolády na jeho povrchu a v jeho štruktúre, uznať mu osobitý charakter v porovnaní s prvými troma dizajnmi zobrazenými v bode 5 vyššie.
Ako v tejto súvislosti vyplýva aj z článku 3 písm. a) nariadenia č. 6/2002 „dizajn“ je definovaný ako „vonkajši[a] úprav[a] celku alebo časti výrobku, ktorá vyplýva zo znakov najmä línií, obrysov, farieb, tvaru, textúry a/alebo materiálov samotného výrobku a/alebo jeho zdobenia“.
Z toho vyplýva, že „ochrana dizajnu“ v zmysle článku 4 ods. 1 nariadenia č. 6/2002 pozostáva z ochrany vonkajšej úpravy výrobku, t. j. podľa článku 3 písm. b) toho istého nariadenia z ochrany každého priemyselného alebo remeselného predmetu alebo časti takéhoto predmetu.
Navyše z odôvodnení 7, 12 a 14 nariadenia č. 6/2002, ktoré sa odvolávajú na ochranu dizajnu, na obmedzenie ochrany na viditeľné časti a na dojem vyvolávajúci u informovaného užívateľa, ktorý vníma vonkajšiu úpravu výrobku, vyplýva, že toto nariadenie priznáva ochranu výlučne viditeľným častiam výrobku alebo častiam výrobku, ktoré môžu byť následne zapísané ako dizajn.
V tomto kontexte článok 4 ods. 2 nariadenia č. 6/2002 stanovuje osobitné pravidlo týkajúce sa konkrétne dizajnov použitých alebo obsiahnutých vo výrobku, ktorý je súčasťou zloženého výrobku v zmysle článku 3 ods. c) nariadenia č. 6/2002. Podľa tohto pravidla sú tieto dizajny chránené iba vtedy, ak po prvé zostáva súčasť po začlenení do zloženého výrobku viditeľná počas bežného užívania zloženého výrobku a po druhé samotné viditeľné znaky súčasti samy osebe spĺňajú podmienky týkajúce sa novosti a osobitého charakteru.
Vzhľadom na osobitnú povahu súčastí zloženého výrobku v zmysle článku 3 písm. c) nariadenia č. 6/2002, ktoré môžu byť predmetom odlišnej výroby a uvádzania na trh v porovnaní s výrobou a uvádzaním na trh zloženého výrobku, je totiž pre normotvorcu logické uznať možnosť ich zápisu ako dizajnu pod podmienkou ich viditeľnosti po zahrnutí do zloženého výrobku a jedine pre viditeľné časti predmetných súčastí v rámci bežného užívania zloženého výrobku a v rozsahu, akom sú tieto časti nové a majú osobitý charakter.
Cieľom ani účelom článku 4 ods. 2 a 3 nariadenia č. 6/2002 nie je násobiť aspekty výrobku, ktoré môžu predstavovať dizajn podľa článku 3 písm. a) tohto nariadenia, ale stanoviť osobitné pravidlo týkajúce sa jedinečného prípadu.
Ako bolo uvedené v bode 14 napadnutého rozhodnutia, žalobkyňa v prejednávanej veci pred odvolacím senátom priznala, že vrstva rozplývajúceho sa krému, ktorá je rozotrená vo vnútri celej dĺžky sušienky, je viditeľná len v prípade, že je sušienka prelomená. Z toho vyplýva, že takáto vlastnosť na netýka vonkajšej úpravy predmetného výrobku.
Je nutné konštatovať, že odvolací senát správne uplatnil články 3 a 6 nariadenia č. 6/2002, keď dospel v bodoch 15 a 16 napadnutého rozhodnutia k záveru, že vrstva rozplývajúceho sa krému, ktorá je rozotrená vo vnútri celej dĺžky sušienky, nie je viditeľná vzhľadom na skutočnosť, že na to, aby bolo vnútro sušienky viditeľné, musí byť výrobok prelomený, takže túto vlastnosť nie je možné pri posúdení osobitého charakteru sporného dizajnu zohľadniť.
Okrem toho, ako uvádza aj ÚHVT a vedľajšia účastníčka konania, skutočnosť, že výrobok môže mať aspekt blízky spornému dizajnu v prípade, ak je na účely konzumácie prelomený, nie je relevantná.
V tejto súvislosti stojí tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého sa vrstva rozplývajúceho sa krému, ktorá je rozotrená vo vnútri celej dĺžky sušienky, stáva pri bežnom užívaní sušienky, t. j. pri jej konzumácii, viditeľnou, na chybnom pochopení článku 4 ods. 2 a 3 nariadenia č. 6/2002 a je preto neprijateľné. Z týchto ustanovení totiž vyplýva, že pojem „bežné užívanie“ je relevantný jedine, ak ide o posúdenie ochrany dizajnu použitého alebo obsiahnutého vo výrobku, ktorý predstavuje súčasť zloženého výrobku v zmysle článku 3 písm. c) nariadenia č. 6/2002. Článok 4 ods. 3 uvedeného nariadenia navyše zdôrazňuje, že pojem „bežné užívanie“ je definovaný v zmysle odseku 2 písm. a) toho istého článku.
Účastníci však jednomyseľne a správne uvádzajú, že sušienka, ako tá zobrazená sporným dizajnom, nie je zloženým výrobkom v zmysle článku 3 písm. c) nariadenia č. 6/2002, keďže sa neskladá z viacerých častí, ktoré sa môžu nahradiť, pričom sa umožňuje rozobratie a opätovné zostavenie výrobku. Preto sú vlastnosti dizajnu, ktoré je nutné chrániť, definované zo zreteľom na pravidlá uvedené v bodoch 18 až 20 vyššie a týkajúce sa výrobkov, ktoré sa pokiaľ ide o viaceré časti tvoriace zložený výrobok v zmysle ustanovenia uvedeného v článku 3 písm. c) nariadenia č. 6/2002 neodvolávajú na pojem „bežné užívanie“, ale na úpravu výrobku v zmysle ustanovenia uvedeného v článku 3 písm. a) tohto nariadenia.
Odvolací senát sa tak nedopustil chyby, keď v bodoch 13 a 16 napadnutého rozhodnutia zdôraznil, že neviditeľné vlastnosti výrobku, ktoré sa netýkajú jeho úpravy, nemôžu byť zohľadnené pri určení, či sporný dizajn môže byť predmetom ochrany, alebo keď v bode 17 napadnutého rozhodnutia dospel k záveru, že „plnka nachádzajúca sa podľa zobrazenia dizajnu vo vnútri sušienky nebola pri posúdení osobitého charakteru dizajnu zohľadnená“.
Okrem toho, ak pravidlo týkajúce sa konkrétne častí určených na spojenie do zloženého výrobku, ktoré stanovuje článok 4 ods. 2 a 3 nariadenia č. 6/2002 (pozri body 21 až 23 vyššie) predstavuje pokiaľ ide o osobitnú oblasť, ktorej sa prejednávaná vec netýka, prispôsobenie sa zásade uvedenej v bodoch 18 až 20 vyššie a jeho cieľom ani účelom nie je zmena podmienok spojených s viditeľnosťou aspektov výrobku zobrazeného dizajnom, skutočnosť, že body 13 a 16 napadnutého rozhodnutia obsahujú odvolanie sa na toto ustanovenie, nemôže spôsobiť neplatnosť tvrdenia uvedeného v bodoch 13 až 17 rovnakého rozhodnutia.
Z toho vyplýva, že žiadne z tvrdení žalobkyne uvedených v bodoch 15 a 16 vyššie nemôže spochybniť dôvodnosť napadnutého rozhodnutia. Okrem toho, keďže pri posúdení osobitého charakteru môžu byť zohľadnené len viditeľné aspekty výrobky zobrazeného sporným dizajnom (pozri body 25 až 30 vyššie), tvrdenie žalobkyne týkajúce sa tohto posúdenia (pozri bod 17 vyššie) sa musí zamietnuť.
Vzhľadom na veľkú mieru voľnosti tvorcu v danej oblasti, ktorá bola konštatovaná v bode 30 napadnutého rozhodnutia a ktorú žalobkyňa navyše nespochybnila, je totiž v tejto súvislosti nutné potvrdiť posúdenie odvolacím senátom.
Predovšetkým, ako konštatoval odvolací senát v bodoch 21 až 24 napadnutého rozhodnutia, nepravidelný a nerovný povrch sušienky, jej žltá farba, okrúhly tvar a prítomnosť kúskov čokolády sú vlastnosti spoločné kolidujúcim dizajnom, ktoré určujú celkový dojem, ktorý vyvolávajú u informovaného užívateľa, takže sporný dizajn nie je možné považovať za dizajn s osobitým charakterom.
Väčšia hladkosť povrchu sporného dizajnu v porovnaní s prvým a tretím dizajnom zobrazeným v bode 5 vyššie, ako aj rozdiel týkajúci sa počtu, niekoľko rozdielov v konkrétnych rozmeroch a viac-menej vyčnievanie kúskov čokolády nachádzajúcich sa na všetkých dizajnoch a na spornom dizajne, mu nepriznáva osobitý charakter. Vzhľadom na veľkú mieru voľnosti tvorcu v danej oblasti nemôžu totiž tieto rozdiely vyvolať u informovaného užívateľa, ako je definovaný v bode 28 napadnutého rozhodnutia, odlišný celkový dojem v prospech sporného dizajnu.
Preto odvolací senát v bode 31 napadnutého rozhodnutia správne uviedol, že sporný dizajn je potrebné vyhlásiť za neplatný v súlade s článkom 25 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 6/2002 z dôvodu nedostatku osobitého charakteru v zmysle článku 6 rovnakého nariadenia.
Preto je žalobu nutné zamietnuť bez toho, aby bolo potrebné sa vyjadriť k prípustnosti druhej časti návrhu podaného žalobkyňou a prílohy žaloby, ktorá bola spochybnená ÚHVT.
O trovách
Podľa článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže žalobkyňa nemala vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania ÚHVT a vedľajšej účastníčky konania v súlade s ich návrhmi.

Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (tretia komora)
rozhodol a vyhlásil:

1.
Žaloba sa zamieta.

2.
Biscuits Poult SAS znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) a spoločnosti Banketbakkerij Merba BV.

Papasavvas
Forwood
Bieliūnas
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 9. septembra 2014.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: francúzština.