CELEX: 62013CJ0047
Predhodno odločanje
Skupna kmetijska politika
Skupna pravila za sheme neposrednih podpor
Shema enotnega plačila
Pojem „trajni pašnik“
Zemljišča, ki se uporabljajo za gojenje trav ali druge zelnate krme in ki vsaj pet let niso vključena v kolobarjenje
Zemljišče, ki je bilo v tem obdobju preorano in posejano z zelnato krmno rastlino, ki ni iste vrste kot zelnata krmna rastlina, ki se je na tem zemljišču pridelovala pred tem

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 2, točka 2, Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije in integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike ter o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 44, str. 243).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med M. Grundom, kmetom, in Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein (deželni urad za kmetijstvo, okolje in podeželje dežele Schleswig-Holstein; v nadaljevanju: LLUR) glede uvrstitve nekaterih kmetijskih zemljišč prvega med „trajne pašnike“.
Pravni okvir
Pravo Unije
V uvodni izjavi 4 Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) št. 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 40, str. 269) je bilo navedeno:
„Ker imajo trajni travniki ugoden učinek na okolje je primerno sprejeti ukrepe za spodbuditev ohranjevanja obstoječih trajnih travnikov, da ne bi prišlo do množičnega spreminjanja njihove namembnosti v orna zemljišča.“
Člen 2, točka 2, Uredbe št. 796/2004 je vseboval opredelitev pojma „trajni pašnik“, ki se je v svoji prvotni različici glasila:
„‚trajni pašnik‘ pomeni zemljišče, ki se uporablja za gojenje trav ali druge naravne zelnate krme (samoposejane) ali gojene (posejane) in ki ni vključeno v kolobarjenje kmetijskega gospodarstva pet let ali več“.
Po sprejetju Uredbe Komisije (ES) št. 239/2005 z dne 11. februarja 2005 o spremembi in popravku Uredbe (ES) št. 796/2004 (
UL L 42, str. 3
), ki se uporablja od 1. januarja 2005, se je ta opredelitev glasila:
„‚trajni pašnik‘ je zemljišče, ki se uporablja za naravno gojenje trave ali druge zelnate krme (samoposajene) ali gojene (posejane) in ki ni vključeno v kolobarjenje kmetijskega gospodarstva pet let ali več, razen zemljišča v prahi na podlagi člena 6 Uredbe Sveta (ES) št. 1251/1999 […], zemljišča v prahi na podlagi člena 54(2) in člena 107 Uredbe (ES) št. 1782/2003, območja v prahi v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 2078/92 […] in območja v prahi v skladu s členi 22, 23 in 24 Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 […]“.
Z Uredbo št. 239/2005 je bil v Uredbo št. 796/2004 dodan tudi člen 2, točka 2a, v katerem je bil pojem „trave ali druga zelnata krma“ opredeljen tako:
„‚trave ali druga zelnata krma‘ so trave, ki tradicionalno rastejo na naravnih pašnikih ali so običajno vsebovane v mešanicah semen za pašnike ali travnike v državi članici (ne glede na to, ali se uporablja za pašo ali ne). Države članice lahko vključijo poljščine iz Priloge IX k Uredbi […] št. 1782/2003.“
Člen 3 Uredbe št. 796/2004 je določal obveznosti držav članic glede vzdrževanja trajnih pašnikov, kot so izhajale iz člena 5(2) Uredbe št. 1782/2003.
Člen 4 Uredbe št. 796/2004, naslovljen „Ohranjanje trajnih pašnikov na individualni ravni“, kakor je bil spremenjen z Uredbo št. 239/2005, je določal:
„1.   Kadar se ugotovi, da se razmerje iz člena 3(1) te uredbe zmanjšuje, zadevna država članica na nacionalni ali regionalni ravni predvidi obveznost kmetov, ki zaprosijo za pomoč v skladu s katero koli shemo neposrednih plačil, navedenih v Prilogi I Uredbe […] št. 1782/2003, da trajnih pašnikov ne spremenijo brez predhodne odobritve;
[…]
2.   Kadar se ugotovi, da se ne da zagotoviti obveznosti iz člena 3(2) te uredbe, zadevna država članica poleg ukrepov, ki naj se sprejmejo v skladu z odstavkom 1, predvidi na nacionalni ali regionalni ravni obveznost, da kmetje, ki zaprosijo za pomoč v skladu s katero koli shemo neposrednih plačil iz Priloge I Uredbe […] št. 1782/2003, ponovno spremenijo zemljišča v trajne pašnike, pri čemer gre za tiste kmete, ki razpolagajo z zemljišči, spremenjenimi iz trajnih pašnikov v zemljišča za drugo rabo.
[…]“
Uredba št. 1782/2003 je bila nadomeščena z Uredbo Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe […] št. 1782/2003 (
UL L 30, str. 16
, in popravek v
UL 2010, L 43, str. 7
), ki je začela veljati s 1. januarjem 2009. V uvodni izjavi 7 Uredbe št. 73/2009 je navedeno:
„Uredba […] št. 1782/2003 potrjuje ugoden učinek trajnih pašnikov na okolje. Ohraniti bi morali ukrepe iz navedene uredbe, namenjene spodbuditvi ohranjanja obstoječih trajnih pašnikov, da bi preprečili množično spreminjanje njihove namembnosti v orna zemljišča.“
Uredba št. 796/2004 pa je bila nadomeščena z Uredbo Komisije (ES) št. 1122/2009 z dne 30. novembra 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe št. 73/2009 v zvezi z navzkrižno skladnostjo, modulacijo ter integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom v okviru shem neposrednih podpor za kmete, določenih za navedeno uredbo, ter za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 v zvezi z navzkrižno skladnostjo v okviru sheme podpore, določene za sektor vina (
UL L 316, str. 65
), ki je začela veljati s 1. januarjem 2010.
Člen 2, točka 2, Uredbe št. 1122/2009 v zvezi z opredelitvijo pojma „trajni pašnik“ napotuje na opredelitev iz člena 2(c) Uredbe Komisije (ES) št. 1120/2009 z dne 29. oktobra 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje sheme enotnega plačila iz naslova III Uredbe št. 73/2009 (
UL L 316, str. 1
), ki se načeloma uporablja od 1. januarja 2010.
Člen 4 Uredbe št. 1122/2009, naslovljen „Ohranjanje trajnih pašnikov na individualni ravni“, določa:
„1.   Kadar se ugotovi, da se razmerje iz člena 3(1) te uredbe zmanjšuje, zadevna država članica na nacionalni ali regionalni ravni določi obveznost kmetov, ki zaprosijo za pomoč v okviru katere koli sheme neposrednih plačil iz Priloge I k Uredbi […] št. 73/2009, da trajnih pašnikov ne spremenijo brez predhodne odobritve.
Če se za odobritev iz prvega pododstavka uporablja pogoj, da se zemljišče opredeli kot trajni pašnik, se tako zemljišče prvi dan spremembe obravnava kot trajni pašnik z odstopanjem od opredelitve iz člena 2(2). Navedene površine se uporabljajo za pridelovanje trav ali druge zelnate krme pet zaporednih let po datumu njihove spremembe.
2.   Kadar se ugotovi, da se ne da zagotoviti obveznosti iz člena 3(2) te uredbe, zadevna država članica poleg ukrepov, ki naj se sprejmejo v skladu z odstavkom 1 tega člena, določi na nacionalni ali regionalni ravni obveznost, da kmetje, ki zaprosijo za pomoč v okviru katere koli sheme neposrednih plačil iz Priloge I k Uredbi […] št. 73/2009, ponovno spremenijo zemljišča v trajne pašnike, pri čemer gre za tiste kmete, ki razpolagajo z zemljišči, spremenjenimi iz trajnih pašnikov v zemljišča za drugo rabo.
[…]“
Člen 2(b) Uredbe št. 1120/2009 pojem „trajni nasad“ opredeljuje kot „nasad rastlin, ki niso vključene v kolobar ter niso trajni pašniki, ki so na istem zemljišču najmanj pet let in ki dajejo večkratne pridelke, vključno z drevesnicami in hitro rastočimi panjevci“.
Člen 2(c) Uredbe št. 1120/2009 pojem „trajni pašnik“ opredeljuje tako:
„‚trajni pašnik‘ pomeni zemljišče, ki se uporablja za naravno gojenje trave ali druge zelnate krme (samoposajene) ali gojene (posejane) in ki ni vključeno v kolobarjenje gospodarstva pet let ali več, razen območij v prahi v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 2078/92 […], območij v prahi v skladu s členi 22, 23 in 24 Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 […] ter območij v prahi v skladu s členom 39 Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 […]; in v ta namen „trave ali druga zelnata krma“ pomenijo trave, ki tradicionalno rastejo na naravnih pašnikih ali so običajno vsebovane v mešanicah semen za pašnike ali travnike v državi članici (ne glede na to, ali se uporabljajo za pašo ali ne). Države članice lahko vključijo poljščine, naštete v Prilogi I.“
V zvezi s tem člen 2(d) Uredbe št. 1120/2009 pojem „travinje“ opredeljuje tako:
„‚travinje‘ pomeni orno zemljišče, ki se uporablja za pridelavo trave (sejane ali naravne); v členu 49 Uredbe […] št. 73/2009 travinje vključuje trajne pašnike“.
Nemško pravo
Da bi izpolnil obveznosti v zvezi z ohranjanjem trajnih pašnikov, ki jih imajo države članice na podlagi uredb Unije, je nemški zvezni zakonodajalec sprejel zakon o obveznostih v zvezi z neposrednimi plačili (Direktzahlungen-Verpflichtungengesetz). Člen 3 tega zakona določa, da morajo dežele (Länder) poskrbeti za to, da se delež trajnih pašnikov v skupni kmetijski površini občutno ne zmanjša. V tem smislu člen 5(3), točka 1, tega zakona deželne vlade pooblašča, da z uredbo prepovejo ali omejijo oranje trajnih pašnikov, če se delež trajnih pašnikov zmanjša za več kot 5 %.
Na podlagi tega pooblastila je dežela Schleswig-Holstein 13. maja 2008 izdala uredbo o ohranjanju trajnih pašnikov (Dauergrünland-Erhaltungsverordnung, v nadaljevanju: DGL‑VO SH). Člen 1(1) DGL-VO SH določa, da mora pristojni organ, če se na podlagi individualnih zahtevkov za enotna plačila na kmetijo ugotovi, da se je delež trajnih pašnikov zmanjšal za več kot 5 %, to javno objaviti, tako da je po tej objavi trajne pašnike prepovedano orati brez odobritve.
V zvezi s tem člen 2 DGL-VO SH določa:
„1.   Lastniki kmetij, ki vložijo zahtevke za neposredna plačila, po objavi ugotovitve iz člena 1(1) za čas prejemanja neposrednih plačil ne smejo orati zemljišč s trajnimi pašniki v smislu člena 2, točka 2, [Uredbe št. 796/2004]. […]
2.   Ne glede na odstavek 1 lahko pristojni organ odobri oranje trajnega pašnika. […]“
Pristojni minister dežele Schleswig-Holstein je 23. junija 2008 v uradnem listu dežele Schleswig-Holstein objavil odredbo, v kateri je ugotovil, da se je delež trajnih pašnikov v deželi Schleswig-Holstein zmanjšal za več kot 5 %. Zaradi tega je začela na dan po objavi veljati prepoved v skladu s členom 1(1) DGL-VO SH.
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
M. Grund je kmet, ki vsako leto vloži zahtevek za podporo v okviru sheme enotnega plačila. V svojih zahtevkih je od let 1998 in 1999 navajal, da na dveh parcelah goji krmno travo. Leta 2005 je po razrahljanju obe parceli posejal z deteljno-travno mešanico in ju v letih od 2005 do 2008 prijavil kot parceli, posejani z deteljno-travno mešanico. Leta 2009 sta bili obe parceli spet rabljeni za pridelavo krmne trave. V tržnem letu 2010 je bila ena od parcel dana v zakup in je bila od takrat v zahtevkih za subvencije prijavljena kot kosni travnik. M. Grund je na drugi parceli od leta 2010 gojil silažno koruzo na podlagi odobritve, ki mu je bila izdana v zameno za obveznost, da bo na njegovi drugi parceli trajni pašnik.
LLUR je z dopisom z dne 9. januarja 2009 M. Grundu sporočil, da je namembnost parcel spremenil v trajni pašnik, ker sta se med letoma 1998 in 2008 v obdobju šestih let ali več neprekinjeno uporabljali kot pašnika. LLUR je M. Grunda hkrati opozoril, da za parceli velja prepoved oranja iz DGL-VO SH.
M. Grund je 4. junija 2009 na podlagi člena 43(1) nemškega zakona o upravnem postopku (Verwaltungsgerichtsordnung) vložil ugotovitveno tožbo pri Schleswig-Holsteinische Verwaltungsgericht (prvostopenjsko upravno sodišče dežele Schleswig-Holstein), v kateri je zahteval, naj se ugotovi, da za parceli, ki jima je LLUR spremenil namembnost, omenjena prepoved oranja ne velja. V utemeljitev tožbe je M. Grund navedel, da ima legitimen interes za to ugotovitev, in trdil, da teh dveh parcel ni mogoče opredeliti kot trajnih pašnikov, ker sta bili parceli, ki sta bili namenjeni pridobivanju krmne trave, po enem ali dveh letih preorani. M. Grund je trdil, da gre pri prehodu z deteljno-travne mešanice na krmno travo ali obratno vsekakor za kolobarjenje, s katerim se prepreči nastanek trajnih pašnikov in konča obstoječa raba zemljišč kot trajnih pašnikov.
LLUR je tej argumentaciji nasprotoval z navedbo, da je treba zemljišča, ki so bila namenjena pridobivanju krmne trave in so bila redno orana, obravnavati kot naravne trajne pašnike. Odločilno naj bi bilo to, da se je neprekinjeno sejala ista kultura, za kolobarjenje pa naj bi šlo v obratnem primeru. Ker pa se je po mnenju LLUR na obeh parcelah več kot pet let neprekinjeno gojila krmna trava, naj bi šlo pri obeh zemljiščih – ne glede na naknadno setev deteljno-travne mešanice – za trajna pašnika.
Na prvi stopnji je Schleswig-Holsteinische Verwaltungsgericht s sodbo z dne 13. oktobra 2010 to tožbo zavrnilo kot neutemeljeno, in sicer v bistvu zaradi tega, ker naj enkrat pridobljeni status trajnega pašnika zaradi kolobarjenja z različnimi zelnatimi krmnimi rastlinami ne bi prenehal. Schleswig-Holsteinische Oberverwaltungsgericht (drugostopenjsko upravno sodišče v deželi Schleswig-Holstein) je s sodbo z dne 12. maja 2011, potem ko je istega dne na obravnavi zaslišalo stranke, zavrnilo pritožbo, ki jo je M. Grund vložil zoper to sodbo, z obrazložitvijo, da ne glede na to, ali gre za kolobarjenje le v primeru prehoda iz gojenja trave ali drugih zelnatih krmnih rastlin na gojenje drugih poljščin ali tudi v drugih primerih, prehod s trave na drugo zelnato krmno rastlino ne vpliva na že pridobljeni status trajnega pašnika.
M. Grund je 28. junija 2011 zoper to sodbo na Bundesverwaltungsgericht (zvezno upravno sodišče) vložil zahtevek za revizijo.
V predlogu za sprejetje predhodne odločbe predložitveno sodišče poudarja, da je vezano na opis dejanskega stanja, ki ga je ugotovilo pritožbeno sodišče v sodbi z dne 12. maja 2011. Predložitveno sodišče v zvezi s prvo parcelo, ki je bila dana v zakup, pojasnjuje, da ima M. Grund še vedno interes za ugotovitev, da ne gre za trajni pašnik, ker bi lahko v tem primeru za to zemljišče povišal zakupnino. Zato naj bi bilo treba preveriti, ali je bilo to zemljišče 12. maja 2011 trajni pašnik. V zvezi z drugo parcelo, ki se od leta 2010 ne uporablja več kot pašnik, temveč je namenjena pridelavi silažne koruze, predložitveno sodišče meni, da se zahtevek nanaša na ugotovitev datuma spremembe namembnosti, glede na to, da je obveznost M. Grunda, da bo v zameno za odobritev za oranje na tej parceli zagotovil nadomestno površino za trajni pašnik, posledica statusa trajnega pašnika, ki je isto leto prenehal. Za zadnjenavedeno parcelo bi bilo torej treba preveriti, ali je bilo to zemljišče v letu 2010 trajni pašnik.
Predložitveno sodišče poudarja, da je izid postopka odvisen od razlage pojma „trajni pašnik“ iz prava Unije in zlasti iz člena 2, točka 2, Uredbe št. 796/2004, ker upoštevno nemško pravo izrecno napotuje na to določbo, ne glede na to, da je bila ta kasneje spremenjena z Uredbo št. 239/2005 in nadomeščena z Uredbo št. 1122/2009. Za rešitev spora naj bi bilo tako odločilno vprašanje, katere spremembe na kmetijski površini niso združljive s statusom trajnega pašnika. V zvezi s tem to sodišče iz opredelitve „trajnega pašnika“ v tej določbi ni razbralo nobenega indica za to, da bi bila opredelitev pašnika kot „trajnega pašnika“ izključena samo zaradi preoranja tega pašnika. To sodišče je navedlo tudi, da se nagiba k stališču, da menjavanje zelnate krmne rastline ne pomeni kolobarjenja v smislu Uredbe št. 796/2004, pri čemer pa je dodalo, da pravilna razlaga prava Unije ni tako očitna, da bi bilo mogoče izključiti vsak razumni dvom. Omenja namreč nekatere določbe tega prava, ki se nanašajo na raziskovanje strukture kmetijskih gospodarstev, ki bi lahko imele vpliv na razlago tega pojma.
Zaradi teh okoliščin je Bundesverwaltungsgericht prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali je kmetijsko zemljišče ‚trajni pašnik‘ v smislu člena 2, točka 2, [Uredbe št. 796/2004], če se trenutno in že vsaj pet let uporablja za gojenje trav ali drugih zelnatih krmnih rastlin, je pa bilo v tem obdobju orano in namesto z dosedanjo zelnato krmno rastlino (v obravnavanem primeru deteljno-travno mešanico) posejano z drugo zelnato krmno rastlino (v obravnavanem primeru krmno travo), ali pa gre v takih primerih za kolobarjenje, zaradi katerega je nastanek trajnega pašnika izključen?“
Vprašanje za predhodno odločanje
Uvodne ugotovitve
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na opredelitev „trajnega pašnika“ v smislu člena 2, točka 2, Uredbe št. 796/2004. Iz predložitvene odločbe pa je razvidno, da sta datuma, ki sta pomembna za opredelitev parcel v postopku v glavni stvari kot „trajnih pašnikov“ v letu 2010 oziroma v letu 2011. Iz tega izhaja, da je treba dejstva v postopku v glavni stvari presojati glede na opredelitve „trajnega pašnika“ v predpisih Unije, ki so se uporabljali v teh dveh letih, to je glede na opredelitev iz člena 2(c) Uredbe št. 1120/2009. Sodišče bo torej podalo razlago pojma „trajni pašnik“, kot je vsebovana v tej določbi. V zvezi s tem okoliščina, da se nacionalni predpisi še vedno sklicujejo na Uredbo št. 796/2004, ni upoštevna.
Kljub temu pa, kot je generalna pravobranilka navedla v točki 35 sklepnih predlogov, med opredelitvijo „trajnega pašnika“ iz člena 2, točka 2, Uredbe št. 796/2004 in opredelitvijo tega pojma v členu 2(c) Uredbe št. 1120/2009 ni nobene vsebinske razlike, saj so elementi teh opredelitev, ki so odločilni za rešitev spora v glavni stvari, v obeh uredbah vsebinsko enaki. Zato je treba – za primer, da bi predložitveno sodišče na podlagi nacionalnih procesnih pravil na koncu ugotovilo, da je treba ta spor rešiti na podlagi opredelitve „trajnega pašnika“ iz člena 2, točka 2, Uredbe št. 796/2004 – ugotoviti, da odgovor na postavljeno vprašanje velja tudi za ta prejšnji zakonodajni akt.
Utemeljenost
Predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali je treba opredelitev „trajnega pašnika“ iz člena 2(c) Uredbe št. 1120/2009 razlagati tako, da vključuje kmetijsko zemljišče, ki se trenutno in že vsaj pet let uporablja za gojenje trav ali drugih zelnatih krmnih rastlin, je pa bilo v tem obdobju preorano in posejano z zelnato krmno rastlino, ki ni iste vrste kot zelnata krmna rastlina, ki se je na tem zemljišču pridelovala pred tem.
Najprej je treba ugotoviti, da se v besedilu opredelitve „trajnega pašnika“ iz člena 2(c) Uredbe št. 1120/2009 nikjer ne omenja dejstvo, da bi preoranje zemljišča in posaditev zelnate krmne rastline, ki ni iste vrste kot zelnata krmna rastlina, ki se je pridelovala pred tem, nasprotovalo opredelitvi tega zemljišča kot „trajnega pašnika“.
Prav tako je treba ugotoviti, da ta opredelitev ne vsebuje nobenega razlikovanja med travo in različnimi zelnatimi krmnimi rastlinami, tako da vse vrste trave in drugih zelnatih krmnih rastlin spadajo v isto kategorijo, ki se dalje ne deli. Iz besedila „gojenje trave ali druge zelnate krme“, ki ga vsebuje ta opredelitev, namreč izhaja, da se z vidika člena 2(c) Uredbe št. 1120/2009 vse vrste zelnatih krmnih rastlin obravnavajo enako in da izbira posamične vrste zelnate krmne rastline za pridelavo na teh zemljiščih sama po sebi nima nobenega vpliva na opredelitev teh zemljišč kot „trajnih pašnikov“. Dejstvo, da to besedilo združuje travo in druge zelnate krmne rastline, tako pomeni, da gre lahko za „kolobarjenje“ v smislu te določbe le, če se pridelujejo rastline, ki niso zelnate krmne rastline.
Poleg tega tudi iz sistema, ki vzpostavlja obveznost vzdrževanja trajnih pašnikov, določeno v Uredbi št. 1122/2009, izhaja, da kategorije trajnih pašnikov ni mogoče razdeliti na podkategorije glede na vrsto krmnih rastlin in da zato izbira zelnate krmne rastline, ki se bo pridelovala, v tem pogledu ni upoštevna. Iz uporabe izrazov v členu 4(1) in (2) te uredbe je namreč razvidno, da se predhodna odobritev zahteva le za uporabo zemljišč za vrste rastlin, ki ne spadajo na trajni pašnik. Beseda „spremenijo“ iz teh določb kaže le na razlikovanje med trajnimi pašniki kot splošno in nedeljivo kategorijo ter drugimi uporabami. Poleg tega je obveznost „ohranjanja trajnih pašnikov“ iz tega člena smiselna le, če se zemljišča, potem ko so bila „spremenjena“, ne uporabljajo več kot pašniki.
Tako zakonodajalec Unije ne pripisuje nobenega pomena temu, katera vrsta zelnate krmne rastline se je dejansko pridelovala na zemljiščih. V tej ureditvi namreč zlasti ni določeno, da bi bilo treba zadevno zemljišče posejati z vrsto zelnate krmne rastline, ki je ista kot vrsta, ki se je pridelovala pred tem. To, kar je pomembno za opredelitev „trajnega pašnika“ v smislu člena 2(c) Uredbe št. 1120/2009, je uporaba ali dejanska namembnost zadevnega zemljišča (glej sodbo Landkreis Bad Dürkheim, C‑61/09,
EU:C:2010:606
, točka 37). Niti sprememba vrste trave niti, med drugim, uporabljeni tehnični postopek, kot je oranje ali razrahljanje in posaditev, na to opredelitev nikakor ne more vplivati.
Med drugim tudi iz cilja ohranjanja trajnih pašnikov, navedenega v uvodni izjavi 7 Uredbe št. 73/2009, izhaja, da spremembe vrste travinj ni mogoče šteti za „kolobarjenje“ v smislu člena 2(c) Uredbe št. 1120/2009, ki izključuje opredelitev kot „trajni pašnik“ po tem členu. Iz te uvodne izjave je namreč razvidno, da je zaradi ugodnega učinka trajnih pašnikov na okolje primerno sprejeti ukrepe za spodbuditev ohranjanja obstoječih trajnih pašnikov, da ne bi prišlo do množičnega spreminjanja njihove namembnosti v orna zemljišča.
Vendar pa je ta cilj ohranitve trajnih pašnikov mogoče doseči le, če lahko tudi zemljišče, ki se je pet let na različne načine uporabljalo kot pašnik, pridobi status trajnega pašnika. Da bi bilo to mogoče doseči, je treba otežiti spremembo pašnikov v orna zemljišča, zlasti tako, da se kmetom prepreči možnost, da bi svoja zemljišča, namenjena pridelavi trave ali druge zelnate krme, zlahka izključili iz opredelitve „trajnega pašnika“ v smislu člena 2(c) Uredbe št. 1120/2009 in se tako izognili obveznosti ohranitve teh pašnikov.
Če pa bi se dopustilo, da že prehod iz ene vrste zelnate krmne rastline na drugo znotraj obdobja petih let ali več iz te določbe izključi opredelitev kot „trajni pašnik“, bi bilo ta cilj ohranitve trajnih pašnikov težko doseči. Preoranje zemljišča in posaditev zelnate krmne rastline, ki ni iste vrste kot zelnata krmna rastlina, ki se je znotraj tega obdobja pridelovala pred tem, sama po sebi zato ne moreta imeti nobenega vpliva na to opredelitev.
Sicer je treba pojasniti še, da z določbami prava Unije na področju raziskovanja strukture kmetijskih gospodarstev, ki jih omenja predložitveno sodišče, ni mogoče ovreči te razlage opredelitve „trajnega pašnika“ iz člena 2(c) Uredbe št. 1120/2009, ker – kot je generalna pravobranilka navedla v točki 66 sklepnih predlogov – se predmet in cilj teh določb razlikujeta od predmeta in cilja ureditve neposrednih plačil, na katera se nanaša predlog za sprejetje predhodne odločbe.
Glede na navedeno je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba opredelitev „trajnega pašnika“ iz člena 2(c) Uredbe št. 1120/2009 razlagati tako, da vključuje kmetijsko zemljišče, ki se trenutno in že vsaj pet let uporablja za gojenje trav ali drugih zelnatih krmnih rastlin, je pa bilo v tem obdobju preorano in posejano z zelnato krmno rastlino, ki ni iste vrste kot zelnata krmna rastlina, ki se je na tem zemljišču pridelovala pred tem.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopkih pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo:

Opredelitev „trajnega pašnika“ iz člena 2(c) Uredbe Komisije (ES) št. 1120/2009 z dne 29. oktobra 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje sheme enotnega plačila iz naslova III Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete je treba razlagati tako, da vključuje kmetijsko zemljišče, ki se trenutno in že vsaj pet let uporablja za gojenje trav ali drugih zelnatih krmnih rastlin, je pa bilo v tem obdobju preorano in posejano z zelnato krmno rastlino, ki ni iste vrste kot zelnata krmna rastlina, ki se je na tem zemljišču pridelovala pred tem.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.