CELEX: 62011CJ0358
Околна среда
Отпадъци
Опасни отпадъци
Директива 2008/98/ЕО
Стари телефонни стълбове, обработени с разтвори на CCA (мед, хром, арсен)
Регистрация, оценка и разрешаване на химикали
Регламент (ЕО) № 1907/2006 (Регламент REACH)
Изброяване на употребите на обработената дървесина, съдържащо се в приложение XVII към Регламента REACH
Стари телефонни стълбове, използвани при изграждането на основите на пътека

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (
ОВ L 312, стр. 3
) и на Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (
ОВ L 396, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправка в
ОВ L 136, 2007 г., стр. 3
), в редакцията му с Регламент (ЕО) № 552/2009 на Комисията от 22 юни 2009 г. (
ОВ L 164, стр. 7
, наричан по-нататък „Регламентът REACH“).
Запитването е отправено в рамките на спор между Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen liikenne ja infrastruktuuri -vastuualue (отдел „Транспорт и инфраструктура“ на Централната служба по въпросите на икономическото развитие, транспорта и околната среда на Лапландия, наричана по-нататък „Liikenne ja infrastruktuuri -vastuualue“) и Lapin luonnonsuojelupiiri ry (Обединение за опазване на природата в Лапландия, наричано по-нататък „Lapin luonnonsuojelupiiri“) по повод възстановителните работи на път, обхващащ пътеки, основите на които са изградени от стари телефонни стълбове от дървесина, обработени с разтвор на „CCA“ (мед, хром, арсен, наричан по-нататък „разтворът CCA“).
Правна уредба
Правото на Съюза
Директива 2008/98
Съгласно член 3 от Директива 2008/98:
„За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1)
„отпадък“ е всяко вещество или предмет, от който притежателят се освобождава или възнамерява да се освободи, или е длъжен да се освободи;
2)
„опасни отпадъци“ са отпадъци, които притежават едно или повече опасни свойства, посочени в приложение III;
[…]
13)
„повторна употреба“ означава всяка дейност, посредством която продуктите или компонентите, които не са отпадъци, се използват отново за целта, за която са били предназначени;
[…]
15)
„оползотворяване“ означава всяка дейност, която има като основен резултат използването на отпадъка за полезна цел чрез замяна на други материали, които иначе биха били използвани за изпълнението на конкретна функция, или подготовката на отпадъка да изпълнява тази функция в производствено предприятие или в икономиката като цяло. Приложение II съдържа неизчерпателен списък на дейностите по оползотворяване;
[…]“.
Член 6 от Директива 2008/98, озаглавен „Статус за край на отпадъка“, предвижда:
„1.   Някои определени отпадъци престават да са отпадъци по смисъла на член 3, точка 1, когато са преминали през процес на оползотворяване, включително рециклиране, и отговарят на определени критерии, които трябва да се разработят съгласно следните условия:
а)
съществува обичайна практика за използването на веществото или предмета за специфични цели;
б)
за това вещество или предмет съществува пазар или търсене;
в)
веществото или предметът отговарят на техническите изисквания за специфичните цели и са в съответствие със съществуващите закони и стандарти, приложими към продуктите; и
г)
употребата на веществото или предмета няма да доведе до цялостно вредно въздействие върху околната среда или човешкото здраве.
Критериите включват пределни допустими стойности за замърсителите, когато това е необходимо, и отчитат вероятни вредни въздействия на веществото или предмета върху околната среда.
2.   Мерките, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива чрез допълването ѝ, свързани с приемането на критериите по параграф 1 и определящи вида отпадъци, към които такива критерии се прилагат, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 39, параграф 2. Следва да се разгледат специфични критерии за край на отпадъка, наред с другото, най-малко за инертни материали, хартия, стъкло, метал, автомобилни гуми и текстил.
[…]
4.   Когато по установената в параграфи 1 и 2 процедура не са определени критерии на общностно равнище, държавите членки могат да решат за всеки отделен случай дали даден отпадък е престанал да бъде отпадък, като вземат предвид приложимата съдебна практика. […]“.
Член 7 от същата директива, озаглавен „Списък на отпадъците“, предвижда в параграф 1:
„Мерките, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, отнасящи се до актуализиране на списъка на отпадъците, установен с Решение 2000/532/ЕО, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 39, параграф 2. Списъкът на отпадъците включва опасни отпадъци и отчита произхода и състава на отпадъците, както, когато това е необходимо, пределните допустими стойности за концентрация на опасни вещества. Списъкът на отпадъците е задължителен по отношение на определянето на отпадъците, които трябва да бъдат считани като опасни. Включването на вещество или предмет в списъка не означава, че е отпадък при всички обстоятелства. Вещество или предмет се счита за отпадък само когато отговаря на определението по член 3, точка 1“.
Член 13 от Директива 2008/98 гласи:
„Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че управлението на отпадъците се извършва, без да се застрашава човешкото здраве, без да се вреди на околната среда […]“.
Съгласно член 17 от Директива 2008/98, озаглавен „Контрол на опасни отпадъци“:
„Държавите членки предприемат необходимите действия, за да гарантират, че производството, събирането и превозът на опасни отпадъци, както и тяхното съхранение и обработка се извършват при условия, осигуряващи защита за околната среда и човешкото здраве, с цел спазване на разпоредбите на член 13, включително действия за осигуряване на проследяване от производството до крайната цел и контрол на опасните отпадъци, с цел изпълнение на изискванията на членове 35 и 36“.
Регламентът REACH
Член 1, параграф 1 от Регламент REACH предвижда:
„Целта на настоящия регламент е да гарантира високо ниво на защита на здравето на човека и околната среда, включително насърчаването на алтернативни методи за оценка на опасности от вещества, както и свободното движение на вещества на вътрешния пазар и в същото време подобряване конкурентоспособността и иновацията“.
Съгласно член 2, параграф 2 от Регламента REACH:
„Отпадък, по смисъла на Директива [2008/98], не е вещество, смес или изделие по смисъла на член 3 от настоящия регламент“.
Член 3 от Регламента REACH съдържа следните определения в точки 1—3:
„1)
„Вещество“: означава химичен елемент и неговите съединения в естествено състояние или получени чрез всеки производствен процес, включително всяка добавка, необходима за запазване на неговата стабилност и всеки примес, извлечен от използвания процес, с изключение на всеки разтворител, който може да бъде отделен, без да се засяга стабилността на веществото или да се променя неговият състав;
2)
„Смес“: означава смес или разтвор, съставен от две или повече вещества;
3)
„Изделие“: означава предмет, на който по време на производството му е дадена специална форма, повърхност или дизайн, които определят неговите функции в по-голяма степен от неговия химичен състав“.
Член 67, параграфи 1 и 3 от глава 1, озаглавена „Общи разпоредби“, от дял VIII, озаглавен „Ограничения на производството, пускането на пазара и употребата на определени опасни вещества, смеси и изделия“, от Регламента REACH гласи:
„1.   Вещество в самостоятелен вид, в смес или в изделие, за което в приложение XVII се съдържа ограничение, не трябва да бъде произвеждано, пускано на пазара или употребявано, освен ако не отговаря на изискванията на това ограничение. […]
[…]
3.   До 1 юни 2013 г. всяка държава членка може да запази всички съществуващи и по-строги ограничения във връзка с приложение XVII за производството, пускането на пазара или употребата на вещество, при условие че тези ограничения са били нотифицирани съгласно Договора. Комисията съставя и публикува списък на тези ограничения до 1 юни 2009 г.“
Член 68 от Регламента REACH има следното съдържание:
„1.   При наличие на неприемлив риск за здравето на човека или околната среда, произтичащ от производството, употребата или пускането на пазара на вещества, който изисква предприемане на мерки на равнище на Общността, приложение XVII се изменя в съответствие с процедурата, установена в член 133, параграф 4, чрез приемането на нови ограничения […].
[…]
2.   За отделно вещество, вещество в смес или в изделие, което отговаря на критериите за класифициране в класовете на опасност канцерогенност, мутагенност за зародишните клетки или токсичност за репродукцията, категория 1A или 1В, което би могло да бъде използвано от потребителя и за което Комисията е предложила ограничения за употребата му от потребители, приложение XVII се изменя в съответствие с процедурата, посочена в член 133, параграф 4. Членове 69—73 не се прилагат“.
По силата на член 69 от същия регламент, ако Комисията или държава членка счита, че производството, пускането на пазара или употребата на дадено вещество в самостоятелен вид, в смес или в изделие представлява риск за здравето на човека или околната среда, който не е адекватно контролиран, и трябва да бъдат предприети действия на общностно равнище, освен вече предприетите мерки, тя започва процедура по изработване на нови ограничения.
Член 128 от Регламента REACH предвижда:
„1.   При спазване на параграф 2 държавите членки не забраняват, ограничават или спират производството, вноса, пускането на пазара или употребата на дадено вещество в самостоятелен вид, в смес или в изделие, попадащо в обхвата на настоящия регламент, когато отговаря на изискванията на настоящия регламент и, когато е уместно, с актове на Общността, приети за прилагането на настоящия регламент.
2.   Нищо в настоящия регламент не пречи държавите членки да поддържат или въвеждат национални правила за защита на работниците, здравето на човека и околната среда, като ги прилага[т] в случаи, когато настоящият регламент не хармонизира изискванията за производство, пускане на пазара или употреба“.
Съгласно член 129, параграф 1 от същия регламент:
„Когато държава членка има оправдани основания да смята, че е необходимо спешно действие за защита здравето на човека или околната среда по отношение на дадено вещество в самостоятелен вид, в смес или в изделие, дори когато то удовлетворява изискванията на настоящия регламент, тя може да предприеме подходящи временни мерки […]“.
Приложение XVII към Регламента REACH, озаглавено „Ограничения по отношение на производството, пускането на пазара и употребата на определени опасни вещества, препарати и изделия“, съдържа в колона 1 точка 19 относно „Арсенови съединения“. Ограниченията относно тези съединения са възпроизведени в Директива 76/769/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно ограниченията за пускането на пазара и употребата на някои опасни вещества и препарати (
ОВ L 262, стр. 201
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 3, стр. 133).
Относно арсеновите съединения същата точка 19, в колона 2, озаглавена „Условия на ограничение“, съдържаща се в приложение XVII, гласи:
„[…]
3.
Забранява се употребата им за консервиране на дървесина. В допълнение така обработената дървесина не може да бъде пускана на пазара.
4.
Чрез дерогация от параграф 3:
а)
Относно веществата и смесите за консервиране на дървесината: такива могат да се използват единствено в промишлени инсталации, в които импрегнирането на дървесината се извършва под вакуум или под налягане, ако са разтвори на неорганични съединения на медта, хрома и арсена (ССА) от тип С и ако са разрешени в съответствие с член 5, параграф 1 от Директива 98/8/ЕО. Така обработената дървесина не може да бъде пускана на пазара, преди да завърши фиксирането на консерванта;
б)
Дървесината, обработена с разтвори на ССА в съответствие с буква а), може да бъде пускана на пазара за професионална и промишлена употреба, при условие че с оглед безопасността на хората и животните е осигурена структурната цялост на дървесината и не съществува вероятност от контакт с кожата на масовия потребител по време на експлоатационния ѝ период:
—
като строителен материал за изграждане на обществени и селскостопански постройки, учреждения и сгради с промишлено предназначение,
—
за мостове и мостови конструкции,
[…]
—
за стълбове на електропреносни и телекомуникационни далекопроводи,
[…]
г)
Обработената дървесина, посочена в буква а), не може да бъде използвана:
—
за жилищни сгради или постройки с битово предназначение независимо от тяхното предназначение,
—
за всякакви цели, когато съществува риск от многократен контакт с кожата,
[…]
5.
Дървесината, обработена с арсенови съединения, която е била в експлоатация в Общността до 30 септември 2007 г. или тази, която е била пусната на пазара в съответствие с параграф 4, може да бъде запазена, и да бъде употребявана до достигане на края на експлоатационния ѝ срок.
6.
Дървесината, обработена със ССА, тип С, която е била в експлоатация в Общността до 30 септември 2007 г. или тази, която е била пусната на пазара в съответствие с параграф 4:
—
може да бъде употребявана или повторно използвана при условията, отнасящи се до нейната употреба, посочени в точка 4, букви б), в) и г),
—
може да бъде пускана на пазара при условията, отнасящи се до нейната употреба, посочени в точка 4, букви б), в) и г).
7.
Държавите членки могат да разрешат дървесина, обработена с други видове разтвори на ССА, която е била в експлоатация в Общността до 30 септември 2007 г.:
—
да бъде употребявана или повторно използвана при условията, отнасящи се до нейната употреба, посочени в точка 4, букви б), в) и г),
—
да бъде пускана на пазара при условията, отнасящи се до нейната употреба, посочени в точка 4, букви б), в) и г)“.
Финландското право
Закон 86/2000 за опазване на околната среда
Член 7 от Закон 86/2000 за опазване на околната среда, озаглавен „Забрана за замърсяване на почвата“, в редакцията му, приложима към спора по главното производство, гласи:
„Отпадъците и другите вещества, както и организмите и микроорганизмите не могат да бъдат депозирани или оставяни в почвата, ако от това произтича влошаване качеството на почвата, което би могло да представлява риск за здравето или за околната среда или да ги увреди, да доведе до значително намаляване на полезните им качество или да предизвика друго съществено засягане на обществени или частния интерес. […]“.
Член 28 от същия закон гласи:
„Всяка дейност, която поражда риск от замърсяване на околната среда изисква издаването на разрешително (разрешително за упражняване на дейности, свързани с околната среда). Дейностите, за упражняването на които е необходимо разрешително, са уточнени в постановление.
Разрешително за упражняване на дейности, свързани с околната среда, е необходимо и:
1)
за всяка дейност, която може да доведе до замърсяване на водопреносната мрежа, доколкото въпросният проект не е предмет на издаване на предварително разрешително съгласно Закона за водите;
[…]
4)
за промишлената или професионална обработка на отпадъците в съответствие със Закона за отпадъците“.
Правителствено постановление 647/2009 за дерогиране на някои разпоредби от приложение XVII към Регламента REACH
Член 1 от Правителствено постановление 647/2009 за дерогиране на някои разпоредби от приложение XVII към Регламента REACH гласи:
„Съгласно приложението към настоящото постановление, въвежда се дерогация от ограниченията, предвидени в приложение XVII към Регламента REACH, приложимо за производството, пускането на пазара и употребата на определени опасни вещества и смеси, и на определени опасни изделия, указани в член 67 от посочения регламент“.
Приложението към същото правителствено постановление съдържа следната разпоредба относно арсеновите съединения:
„Чрез дерогация от разпоредбите на точка 19 от приложение XVII към Регламента REACH дървесината, обработена с разтвори на ССА, тип В и използвана преди 30 септември 2007 г., може да бъде пускана на пазара, използвана и употребявана повторно при спазване на условията, изброени в букви б), в) и г) от параграф 4 от точка 19 от приложение XVII към Регламента REACH“.
Спорът по главното производство и преюдициалните въпроси
През 2008 г. Liikenne ja infrastruktuuri -vastuualue решава да започне възстановяването на пътека с дължина 35 км., която съединява село Raittijärvi (Лапландия) с най-близкия удобен шосеен път и който пресича част от зоната „Натура 2000“. Възстановителните работи е трябвало да включват по-специално изграждането на дървени пътеки за улесняване преминаването във влажните зони извън зимния сезон на превозни средства от типа „quad“. Тези пътеки били поддържани от основи, състоящи се от стари телефонни стълбове, които за целите на предходната им употреба са били обработени с разтвор на CCA.
Считайки, че тези стълбове представляват опасни отпадъци, Lapin luonnonsuojelupiiri, обединението жалбоподател по главното производство, иска от Lapin ympäristökeskus, а впоследствие Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen ympäristö ja luonnonvarat -vastuualue (орган за опазване на околната среда), да забрани използването на тези материали. След отхвърлянето на неговата молба с решение от 24 февруари 2009 г. посоченото обединение сезира Vaasan hallinto-oikeus (Административен съд на Vaasa), който с решение от 9 октомври 2009 г. отменя това решение за отхвърляне.
Liikenne ja infrastruktuuri -vastuualue обжалва горното решение пред Korkein hallinto-oikeus (Върховен административен съд).
Запитващата юрисдикция иска да узнае по-специално дали е необходимо притежаването на разрешително за упражняване на дейности, свързани с околната среда по смисъла на Закон 86/2000 за опазване на околната среда с цел използването на стари телефонни стълбове, обработени с разтвор на CCA. Тя счита, че за отговора на този въпрос е необходимо да се изясни дали такива стълбове, които са използвани повторно като подпорна конструкция, представляват отпадъци, и по-специално опасни отпадъци, или те са загубили това качество, поради факта че са били използвани повторно, при това въпреки че Регламентът REACH допуска употребата на такава обработена дървесина.
При тези условия Korkein hallinto-oikeus решава да спре производството и да отправи пред Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Може ли от факта, че отпадък е бил класифициран като опасен отпадък, да се направи непосредствено извод, че употребата на [такова] вещество или на [такова] изделие води до цялостно вредно въздействие върху околната среда или човешкото здраве по смисъла на член 6, параграф 1, буква г) от Директива 2008/98/ЕО […]? Може ли също така опасен отпадък да изгуби качеството си на отпадък, ако са спазени условията по член 6, параграф 1 от Директива 2008/98/ЕО?
2)
Следва ли при тълкуването на понятието „отпадък“, по-специално при преценката на задължението за обезвреждане на веществото или изделието, да се отдаде значение на факта, че съгласно посоченото в член 67 от Регламента REACH приложение ХVII повторната употреба на изделието, което е обект на преценката, е разрешена при определени условия? Ако това е така, какво значение следва да се отдаде на този факт?
3)
Хармонизирани ли са с член 67 от Регламента REACH изискванията за производството, пускането на пазара и употребата по смисъла на член 128, параграф 2 от същия регламент, така че употребата на посочените в приложение ХVII препарати и изделия да не може да бъде възпрепятствана въз основа на националните разпоредби за опазване на околната среда, ако ограниченията, [предвидени в тези разпоредби,] не са публикувани в списъка, съставен от Комисията съгласно член 67, параграф 3 от Регламента REACH?
4)
Следва ли съдържащото се в [приложение XVII, точка 19, параграф 4, буква б)] от Регламента REACH изброяване на употребите на обработената с разтвор на ССА дървесина да се тълкува в смисъл, че в него са посочени всички възможни употреби без изключение?
5)
Може ли разглежданата в настоящия случай употреба като подпорна конструкция да бъде приравнена към употребите, изброени в посочения списък във въпрос 4, така че тази употреба да може да бъде разрешена въз основа на [приложение XVII, точка 19, параграф 4, буква б)] от Регламента REACH, доколкото са спазени останалите необходими условия?
6)
Какви обстоятелства следва да се вземат предвид при преценката дали съществува риск от многократен контакт с кожата по смисъла на [приложение XVII, точка 19, параграф 4, буква г)] от Регламента REACH?
7)
Съдържащото се в посочената във въпрос 6 разпоредба понятие „възможен“ означава ли, че многократният контакт с кожата трябва да бъде възможен теоретично, или пък че той поне в известна степен трябва да бъде вероятен?“.
По преюдициалните въпроси
Предварителни бележки
Както следва от доводите в преюдициалното запитване, произходът на спора, с който е сезирана запитващата юрисдикция, е свързан по същество с обстоятелството, че ако разглежданите телефонни стълбове са обработени с опасно вещество по смисъла и в приложение на Регламент REACH, в не по-малка степен е вярно, че съгласно същия регламент такава обработка не е пречка за това в дадени ситуации и при определени обстоятелства тези стълбове от дървесина да се използват за определени употреби, сред които според случая могат да попадат и изграждащите разглежданата пътека отделни пътеки.
В тази връзка Съдът следва да се произнесе предварително по въпросите относно тълкуването на Регламента REACH, който представлява самостоятелна правна уредба спрямо правната уредба за отпадъците, като се обърне внимание освен това, че съгласно член 2, параграф 2 от този регламент отпадъците, така както са определени в Директива 2008/98, не представляват вещество, смес или изделие по смисъла на член 3 от същия регламент.
По-нататък, доколкото по искане на Съда, отправено съгласно член 104, параграф 5 от Процедурния правилник в редакцията му, приложима към датата на отправяне на това искане, запитващата юрисдикция е уточнила, че следва да се вземе предвид не само правото, което е било в сила към момента на настъпване на фактите по спора, а и правото, което ще бъде в сила към датата на нейното произнасяне, на повдигнатите въпроси следва да се отговори, като се приложи, от една страна, Директива 2008/98 и от друга страна, Регламента REACH, що се отнася до неговите разпоредби, разглеждани по главното производство.
По третия въпрос
С третия си въпрос, който следва да се разгледа на първо място, запитващата юрисдикция иска да узнае дали членове 67 и 128 от Регламента REACH трябва да се тълкуват в смисъл, че с него се извършва хармонизиране на изискванията за производството, пускането на пазара и употребата на дадено вещество като това, свързано с арсеновите съединения, което, от друга страна, е предмет на ограничение съгласно приложение XVII към този регламент.
В тази връзка следва да се припомни, че съгласно член 1, параграф 1 от Регламента REACH негова цел е да гарантира високо ниво на защита на здравето на човека и околната среда, включително насърчаването на алтернативни методи за оценка на опасности от вещества, както и свободното движение на вещества на вътрешния пазар и в същото време подобряване конкурентоспособността и иновацията (Решение от 7 юли 2009 г. по дело S.P.C.M. и др.,
C-558/07, Сборник, стр. I-5783
, точка 35).
Както посочва генералният адвокат в точка 55 от заключението си, свободното движение във вътрешния пазар се гарантира по-специално с това, че съгласно член 128, параграф 1 от Регламента REACH държавите членки не могат да забраняват, ограничават или спират употребата на дадено попадащо в обхвата на регламента вещество само по себе си или в дадено изделие, когато то отговаря на изискванията на регламента и евентуално на актове на Съюза, приети за прилагането му. Въпреки това съгласно член 128, параграф 2 никоя разпоредба в Регламента REACH не пречи държавите членки да поддържат или въвеждат национални правила за защита на работниците, здравето на човека и околната среда, като ги прилагат в случаи, когато настоящият регламент не хармонизира изискванията за производство, пускане на пазара или употреба.
Следователно от тези разпоредби произтича, че законодателят на Съюза е искал да извърши хармонизиране на тези изисквания в определени хипотези, сред които е и тази, предвидена в член 67, параграф 1 от Регламента REACH.
Всъщност съгласно тази последна разпоредба вещество, в самостоятелен вид, в смес или в изделие, за което в приложение XVII се съдържа ограничение, не трябва да бъде произвеждано, пускано на пазара или употребявано, освен ако не отговаря на условията, предвидени за това ограничение.
От горното следва, че производството, пускането на пазара или използването на вещество, посочено в член 67, параграф 1 от Регламента REACH, не може да бъде предмет на други условия освен на тези, определени в същия, и които условия, както произтича от разпоредбите на член 68, параграф 1 и член 69 от този регламент, налагат предприемане на „мерки на равнище на Общността“.
Що се отнася до член 67, параграф 3 от Регламента REACH, той допуска дадена държава членка да запази в действие по-строги съществуващи ограничения отколкото тези съгласно приложение XVII, но само временно, до 1 юни 2013 г., и при условие че тези ограничения са нотифицирани на Комисията, което впрочем Република Финландия признава, че не е направила. Временният и условен характер на тази мярка не може да постави под съмнение извършването на хармонизирането по силата на член 67, параграф 1 от Регламента REACH.
Ето защо, ако дадена държава членка възнамерява да наложи нови условия за изготвянето, пускането на пазара или използването на дадено вещество, което е предмет на ограничение съгласно приложение XVII към Регламента REACH, тя може да го направи единствено в съответствие с член 129, параграф 1 от този регламент, когато е необходимо спешно действие за защита здравето на човека или околната среда или в съответствие с член 114, параграф 5 ДФЕС — въз основа на нови научни доказателства, свързани по-специално със защитата на околната среда. Приемането на други изисквания от държавите членки би било несъвместимо с целите на този регламент (вж. по аналогия Решение от 15 септември 2005 г. Cindu Chemicals и др.,
C-281/03 и C-282/03, Recueil, стр. I-8069
, точка 44).
При тези условия на третия въпрос следва да се отговори, че членове 67 и 128 от Регламента REACH трябва да се тълкуват в смисъл, че правото на Съюза извършва хармонизиране на изискванията относно производството, пускането на пазара и използването на вещество като това, свързано с арсеновите съединения, което е предмет на ограничение съгласно приложение XVII към този регламент.
По четвъртия и петия въпрос
С четвъртия и петия си въпрос, които следва да се разгледат заедно, запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали приложение XVII, точка 19, параграф 4, буква б) от Регламента REACH, в която се изброяват употребите, за които може да служи дървесината, обработена с разтвор на CCA, трябва да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба има изчерпателен характер и следователно не може да се разпростира до употреби, различни от изброените в нея.
Разпоредбите на приложение XVII, точка 19, параграф 4 от Регламента REACH определят хипотезите, в които може да се извърши дерогация от разпоредбите на параграф 3 от същата точка, която предвижда забрана за употребата на арсеновите съединения за консервиране на дървесина.
Както от самия текст, така и от предмета на тези разпоредби следва, че дерогацията, предвидена в посочения параграф 4, трябва непременно да бъде тълкувана стриктно.
Всъщност безспорно е, че включвайки арсеновите съединения в приложение XVII към Регламента REACH, законодателят на Съюза приема, както следва по-специално от заглавието на това приложение и от членове 68 и 69 от този регламент, че това вещество може да породи опасност или непредвидим, дори неприемлив риск за здравето на човека и за околната среда. Ето защо дерогациите от употребата на такова вещество не могат да бъдат предмет на разширително тълкуване.
Следователно списъкът на употребите, за които може да служи дървесината, обработена с разтвор на CCA, съдържаща се в приложение XVII, точка 19, параграф 4, буква б) от Регламента REACH, има изчерпателен характер.
Що се отнася до използването на дървесина в извършваните работи, които са в основата на спора по главното производство, от представените на Съда документи по делото, и по-конкретно от съдържащите се сред тях снимки, не може да се заключи, че по отношение на структурата и функциите си разглежданите по главното производство пътеки имат различаващи се характеристики от характеристиките на който и да е мост или мостова конструкция, необходими за изграждането на даден път. Все пак единствено националният съдия следва да провери дали използването на въпросните телефонни стълбове като подпорна конструкция за тези пътеки се вписва добре сред употребите, посочени в упоменатия в предходната точка от настоящото съдебно решение списък.
При тези обстоятелства на четвъртия и петия въпрос следва да се отговори, че приложение XVII, точка 19, параграф 4, буква б) от Регламента REACH, в която се изброяват употребите, за които чрез дерогация може да служи дървесината, обработена с разтвор на CCA, трябва да се тълкува в смисъл, че съдържащото се в тази разпоредба изброяване има изчерпателен характер и че поради това тази дерогация не може да бъде прилагана за хипотези, различни от изброените в нея. Запитващата юрисдикция следва да провери дали при условия като тези по главното производство използването на въпросните телефонни стълбове като подпорна конструкция за пътеки се вписва добре сред изброените в посочената разпоредба употреби.
По шестия и седмия въпрос
С шестия и седмия си въпрос, които следва да се разгледат заедно, запитващата юрисдикция пита по същество какъв е обхватът на разпоредбите на приложение XVII, точка 19, параграф 4, буква г), второ тире от Регламента REACH, съгласно които дървесината, обработена с разтвор на CCA, не може да бъде използвана за всякакви цели, когато съществува риск от многократен контакт с кожата.
Както посочва генералният адвокат в точки 45 и 46 от заключението си, законодателят на Съюза не е възнамерявал да забрани използването на такава дървесина, основавайки се на съществуването на обикновен риск от контакт с кожата, защото на практика подобен риск никога не може да бъде изключен изцяло. Ето защо въпросната забрана се обосновава с повтарящия се характер на този контакт.
С оглед на целите на Регламента REACH, както се припомнят в точка 31 от настоящото решение, предвиденият риск трябва да бъде този, който поради честотата на контакта с кожата излага съответния масов потребител на риск за човешкото здраве.
В това отношение следва да се припомни, че съгласно приложение XVII, точка 19, параграф 4, буква б) от Регламента REACH дървесината, обработена с разтвор на CCA, може да бъде пускана на пазара за професионална и промишлена употреба по-конкретно само при условие че не съществува вероятност от контакт с кожата на масовия потребител по време на експлоатационния ѝ период.
От това следва, че предвидената в приложение XVII, точка 19, параграф 4, буква г), второ тире от Регламента REACH забрана трябва да се прилага във всяка хипотеза, в която е вероятно да настъпи многократен контакт на кожата с дървесината, обработена с разтвор на CCA.
Ето защо преценката на тази вероятност зависи от конкретните условия за употребите, за които може да служи дървесината, обработена с разтвор на CCA. По-конкретно при обстоятелства като тези по главното производство тази вероятност може да зависи по-специално от условията, при които въпросните телефонни стълбове са интегрирани в самата структура на пътеките, и също от различните видове употреби, в които те участват. Ако всъщност стълбовете имат само носеща функция в основата на тези пътеки, без при нормални условия те да се превръщат в усвоено от ползувателите място за преминаване, по принцип не изглежда вероятно кожата на последните да влиза в многократен контакт с обработената дървесина. Все пак запитващата юрисдикция следва да извърши тази преценка.
При тези обстоятелства на шестия и седмия въпрос трябва да се отговори, че разпоредбите на приложение XVII, точка 19, параграф 4, буква г), второ тире от Регламента REACH, според които дървесината, обработена с разтвор на CCA, не трябва да бъде използвана за всякакви цели, когато съществува риск от многократен контакт с кожата, следва да се тълкуват в смисъл, че разглежданата забрана трябва да се прилага във всяка хипотеза, в която е вероятно да настъпи многократен контакт на кожата с обработената дървесина, като тази вероятност трябва да бъде изведена от конкретните условия за обичайна употреба, на която служи тази дървесина, което е необходимо да се прецени от запитващата юрисдикция.
По първия въпрос
С първия си въпрос запитващата юрисдикция иска да се установи по същество дали от изискването, съдържащо се в член 6, параграф 1, първа алинея, буква г) от Директива 2008/98 — според което определен отпадък престава да бъде отпадък, когато е преминал през процес на оползотворяване, включително рециклиране, като употребата му няма да доведе до цялостно вредно въздействие върху околната среда или човешкото здраве, — следва, че отпадък, който попада в категорията на опасните отпадъци, никога не може да престане да бъде отпадък.
За да отправи този въпрос, запитващата юрисдикция изхожда от обстоятелството, че след прекратяване на първоначалното им предназначение разглежданите в главното производство телефонни стълбове са станали отпадъци по смисъла на Директива 2008/98 и новото им предназначение като подпорна конструкция за пътеки може да бъде съвместимо с изискванията на тази директива само ако те са загубили качеството на отпадъци при условията, предвидени в член 6, параграф 1, първа алинея от същата директива, и по-специално ако употребата им няма да доведе до цялостно вредно въздействие върху околната среда или човешкото здраве.
Все пак, както посочва генералният адвокат в точка 67 от заключението си, член 6, параграф 1, първа алинея от Директива 2008/98 се ограничава при посочването на условията, на които трябва да отговарят специфичните критерии, позволяващи да се определи кои отпадъци престават да бъдат отпадъци по смисъла на член 3, точка 1 от тази директива, когато са преминали през процес на оползотворяване или рециклиране. Ето защо сами по себе си тези условия не позволяват да се установи директно, че някои отпадъци вече не трябва да се считат за такива. Освен това е безспорно, че такива специфични критерии не са били изработени от правото на Съюза, що се отнася до дървесината, обработена при условия като тези по главното производство.
При все това е вярно, че когато никакъв критерий не е определен на равнище на Съюза, съгласно член 6, параграф 4 от Директива 2008/98 държавите членки могат да решат за всеки отделен случай дали даден отпадък е престанал да бъде отпадък, като вземат предвид приложимата съдебна практика. Следователно с оглед на споменатата последно съдебна практика, с цел даването на полезен отговор на запитващата юрисдикция трябва да се разгледа въпросът дали даден отпадък, който е считан за опасен, може да престане да бъде отпадък, което не изключва нито член 6 от Директива 2008/98, нито друга разпоредба от нея.
В това отношение следва да се припомни, че дори когато дадено вещество е преминало през процес на пълно оползотворяване, което е довело до придобиване от това вещество на същите качества и характеристики, каквито има суровината, това вещество все пак може да се счита за отпадък, ако съгласно съдържащата се в член 3, точка 1 от Директива 2008/98 дефиниция притежателят му се освобождава от него или възнамерява да се освободи, или е длъжен да се освободи (вж. в този смисъл Решение от 15 юни 2000 г. по дело ARCO Chemie Nederland и др.,
C-418/97 и C-419/97, Recueil, стр. I-4475
, точка 94 и Решение от 18 април 2002 г. по дело Palin Granit и Vehmassalon kansanterveystyön kuntayhtymän hallitus,
C-9/00, Recueil, стр. I-3533
, точка 46). Запитващата юрисдикция следва да извърши необходимата преценка в тази връзка.
Фактът, че дадено вещество е преминало през процес на оползотворяване по смисъла на Директива 2008/98, е само един от елементите, които трябва да бъдат отчетени, за да се определи дали това вещество продължава да бъде отпадък, но сам по себе си той не позволява да се изведе окончателно заключение в тази връзка (Решение по дело ARCO Chemie Nederland и др., посочено по-горе, точка 97).
Следователно, за да се определи дали даден процес по оползотворяване позволява преобразуването на разглеждания предмет в използваем продукт, следва с оглед на всички обстоятелства по делото да се провери дали този предмет може да се използва в съответствие с изискванията на Директива 2008/98, както те са посочени по-специално в членове 1 и 13 от нея, без с това да се застрашават човешкото здраве и околната среда.
Ето защо на първия въпрос следва да се отговори, че правото на Съюза не изключва принципната възможност считан за опасен отпадък да може да престане да бъде отпадък по смисъла на Директива 2008/98, ако вследствие на процес на оползотворяване той може да стане използваем, без да се застрашават човешкото здраве и околната среда, и ако освен това не е установено, че притежателят на въпросния предмет се освобождава от него или възнамерява да се освободи, или е длъжен да се освободи от него по смисъла на член 3, точка 1 от същата директива, което е необходимо да се прецени от запитващата юрисдикция.
По втория въпрос
С втория си въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали, разрешавайки употребата при определени условия на дървесината, обработена с разтвор на CCA, Регламентът REACH, и по-конкретно Приложение XVII към него, представлява интерес при определянето дали такава дървесина може да престане да бъде отпадък, тъй като при изпълнението на тези условия притежателят ѝ не би имал задължението да се освободи от нея по смисъла на член 3, точка 1 от Директива 2008/98.
Както се припомня в точка 31 от настоящото решение, Регламентът REACH цели да гарантира високо ниво на защита на здравето на човека и околната среда. С оглед на тази цел трябва да се допусне, че разрешавайки при определени условия използването на дървесина, обработена с разтвор на CCA, законодателят на Съюза е счел, че въпреки че тази обработка е направена с опасно вещество, което е предмет на ограничения съгласно този регламент, в случай че използването на веществото е сведено до определени употреби, неговата опасност не може да застраши високото ниво на защита на здравето на човека и околната среда.
Следователно управлението на отпадъците трябва да се осъществява със сравнима цел — съгласно член 13 от Директива 2008/98, без да се застрашава човешкото здраве и без да се вреди на околната среда. При тези обстоятелства нищо не е пречка за това с оглед преценката на това изискване да се държи сметка за факта, че даден опасен отпадък престава да бъде отпадък, тъй като оползотворяването му е извършено под формата на позволена употреба съгласно приложение XVII към Регламента REACH и следователно притежателят му вече не е задължен да се освобождава от него по смисъла на член 3, точка 1 от тази директива.
Така, на втория въпрос трябва да се отговори, че разрешавайки употребата при определени условия на дървесината, обработена с разтвор на CCA, Регламентът REACH, и по-конкретно приложение XVII към него, представлява интерес при обстоятелства като тези по главното производство при определянето дали такава дървесина може да престане да бъде отпадък, тъй като при изпълнението на тези условия притежателят ѝ не би имал задължението да се освободи от нея по смисъла на член 3, точка 1 от Директива 2008/98.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (втори състав) реши:

1)
Правото на Съюза не изключва принципната възможност считан за опасен отпадък да може да престане да бъде отпадък по смисъла на Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година относно отпадъците и за отмяна на определени директиви, ако вследствие на процес на оползотворяване той може да стане използваем, без да се застрашават човешкото здраве и околната среда, и ако освен това не е установено, че притежателят на въпросния предмет се освобождава от него или възнамерява да се освободи, или е длъжен да се освободи от него по смисъла на член 3, точка 1 от същата директива, което е необходимо да се прецени от запитващата юрисдикция.

2)
Като разрешава употребата при определени условия на дървесината, обработена с разтвор, известен като „CCA“ (мед, хром, арсен), Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията, в редакцията му с Регламент (ЕО) № 552/2009 на Комисията от 22 юни 2009 г., и по-конкретно приложение XVII към него, представлява интерес при обстоятелства като тези по главното производство при определянето дали такава дървесина може да престане да бъде отпадък, тъй като при изпълнението на тези условия притежателят ѝ не би имал задължението да се освободи от нея по смисъла на член 3, точка 1 от Директива 2008/98.

3)
Членове 67 и 128 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 в редакцията му с Регламент (ЕО) № 552/2009 трябва да се тълкуват в смисъл, че правото на Съюза извършва хармонизиране на изискванията относно производството, пускането на пазара и използването на вещество, каквото е това, свързано със арсеновите съединения, което е предмет на ограничение съгласно приложение XVII към този регламент.

4)
Приложение XVII, точка 19, параграф 4, буква б) от Регламент № 1907/2006, в която се изброяват употребите, за които чрез дерогация може да служи дървесината, обработена с разтвор, известен като „CCA“ (мед, хром, арсен), трябва да се тълкува в смисъл, че съдържащото се в тази разпоредба изброяване има изчерпателен характер и че поради това тази дерогация не може да бъде прилагана за хипотези, различни от изброените в нея. Запитващата юрисдикция следва да провери дали при условия като тези по главното производство използването на въпросните телефонни стълбове като подпорна конструкция за пътека се вписва добре сред изброените в посочената разпоредба употреби.

5)
Приложение XVII, точка 19, параграф 4, буква г), второ тире от Регламент № 1907/2006 в редакцията му с Регламент (ЕО) № 552/2009, според която дървесината, обработена с разтвор, известен като „CCA“ (мед, хром, арсен), не трябва да бъде използвана за всякакви цели, когато съществува риск от многократен контакт с кожата, следва да се тълкува в смисъл, че разглежданата забрана трябва да се прилага във всяка хипотеза, в която е вероятно да настъпи многократен контакт на кожата с обработената дървесина, като тази вероятност трябва да бъде изведена от конкретните условия за обичайна употреба, за която служи тази дървесина, което е необходимо да се прецени от запитващата юрисдикция.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: фински.