CELEX: 62013CJ0498
Trimitere preliminară
Agricultură
Politica agricolă comună
Regulamentul (CEE) nr. 2078/92
Metode de producție agricolă compatibile cu cerințele de protecție a mediului și de întreținere a spațiului natural
Retragerea terenurilor agricole pe termen lung în scopuri de mediu
Ajutoare pentru agromediu plătite exploatanților agricoli și cofinanțate de Uniunea Europeană
Calitatea de beneficiar al unor astfel de ajutoare

Cererea de decizie preliminară privește interpretarea Regulamentului (CEE) nr. 2078/92 al Consiliului din 30 iunie 1992 privind metodele de producție agricolă compatibile cu cerințele de protecție a mediului și de întreținere a spațiului natural (
JO L 215, p. 85
) și a Regulamentului (CE) nr. 746/96 al Comisiei din 24 aprilie 1996 privind normele de aplicare a Regulamentului nr. 2078/92 (
JO L 102, p. 19
).
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Agrooikosystimata EPE (denumită în continuare „Agrooikosystimata”), pe de o parte, și Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon (ministrul economiei și al finanțelor), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon (ministrul dezvoltării agricole și al alimentației) și Perifereia Thassalias (Perifereaki Enotita Magnisias) (regiunea Tesalia, departamentul Magnesia), pe de altă parte, cu privire la excluderea terenurilor agricole, luate în arendă de Agrooikosystimata, din programul de retragere a terenurilor agricole pe termen lung (denumit în continuare „programul RTATL”).
Cadrul juridic
Regulamentul nr. 2078/92
Al doilea, al patrulea, al zecelea, al unsprezecelea și al doisprezecelea considerent ale Regulamentului nr. 2078/92 aveau următorul cuprins:
„întrucât măsurile menite să reducă producția agricolă în Comunitate trebuie să aibă consecințe benefice pe planul mediului;
[…]
întrucât, în temeiul unei scheme de ajutoare adecvată, agricultorii pot avea un rol veritabil în serviciul întregii societăți prin introducerea sau menținerea unor metode de producție compatibile cu cerințele sporite de protecție a mediului și a resurselor naturale sau cu cerințele de menținere a spațiului natural și a peisajului;
[…]
întrucât amploarea problemelor necesită ca schemele să fie aplicabile în favoarea tuturor agricultorilor Comunității care se angajează să exploateze astfel încât să protejeze, să întrețină sau să amelioreze mediul și spațiul natural și să evite orice nouă intensificare a producției agricole;
întrucât […] se dovedește a fi […] oportun să se introducă o schemă care să permită retragerea pe termen lung a terenurilor agricole în scopuri de mediu și de protecție a resurselor naturale;
întrucât măsurile avute în vedere de prezentul regulament trebuie să stimuleze agricultorii să își asume angajamente privind o agricultură compatibilă cu cerințele de protecție a mediului și cu întreținerea spațiului natural, contribuind astfel la echilibrul piețelor; întrucât acestea trebuie să îi despăgubească pe agricultori pentru pierderile de venit provocate de o reducere a producției și/sau de sporirea costurilor de producție, precum și pentru rolul care le revine în îmbunătățirea mediului.” [traducere neoficială]
Potrivit articolului 1 din Regulamentul nr. 2078/92:
„Se instituie o schemă comunitară de ajutoare cofinanțate de Fondul european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), secțiunea „Garantare”, menită:
—
să sprijine schimbările prevăzute în contextul unor organizări comune ale piețelor,
—
să contribuie la realizarea obiectivelor politicilor comunitare în domeniul agricol și a celor de mediu,
—
să contribuie la asigurarea unui venit adecvat agricultorilor.
Această schemă comunitară de ajutoare este menită:
(a)
să favorizeze utilizarea practicilor de producție agricolă care reduc efectele poluante ale agriculturii, ceea ce contribuie totodată, printr‑o reducere a producției, la un mai bun echilibru al piețelor;
(b)
să favorizeze o extensificare favorabilă mediului a producției vegetale și a creșterii bovinelor și a ovinelor, inclusiv reconversia terenurilor arabile în pășuni extensive;
(c)
să favorizeze o exploatare a terenurilor agricole luând în considerare protecția și ameliorarea mediului, a spațiului natural, a peisajului, a resurselor naturale, a solurilor și a diversității genetice;
(d)
să încurajeze întreținerea terenurilor agricole și forestiere abandonate, acolo unde aceasta se dovedește a fi necesară din motive ecologice, de riscuri naturale sau de incendiu, și să prevină astfel riscurile privind depopularea regiunilor agricole;
(e)
să încurajeze retragerea terenurilor agricole pe termen lung în scopuri de mediu;
(f)
să încurajeze gestionarea terenurilor pentru accesul publicului și pentru agrement;
(g)
să favorizeze sensibilizarea și formarea agricultorilor în domeniul producției agricole compatibile cu cerințele de protecție a mediului și de întreținere a spațiului natural.” [traducere neoficială]
Articolul 2 alineatul (1) din acest regulament prevedea:
„Sub condiția efectelor pozitive asupra mediului și a spațiului natural, schema poate cuprinde ajutoare pentru exploatanții agricoli care se angajează:
[…]
(e)
să întrețină terenuri agricole sau forestiere abandonate;
(f)
să retragă terenurile agricole o perioadă de cel puțin 20 de ani în vederea unei utilizări în scopuri de mediu, în special pentru constituirea de rezerve de biotopuri sau parcuri naturale ori în vederea protecției apelor;
[…]” [traducere neoficială]
Articolul 4 alineatul (1) din regulamentul menționat prevedea:
„O primă anuală per hectar sau per unitate vită mare retrasă este acordată exploatanților agricoli care își asumă, pentru o perioadă de cel puțin 5 ani, unul sau mai multe dintre angajamentele prevăzute la articolul 2, în conformitate cu programul aplicabil în zona vizată. În cazul retragerii terenurilor, durata acestui angajament este de 20 de ani.” [traducere neoficială]
Articolul 5 din Regulamentul nr. 2078/92 prevedea:
„(1)   Pentru atingerea obiectivelor prezentului regulament în cadrul dispozițiilor legale generale prevăzute la articolul 3 alineatul (4) și/sau al programelor zonale, statele membre stabilesc:
(a)
condițiile de acordare a ajutorului;
(b)
cuantumul ajutoarelor în funcție de angajamentul asumat de beneficiar și în funcție de pierderile de venit, precum și de caracterul incitativ al măsurii;
(c)
condițiile în care ajutorul pentru întreținerea suprafețelor abandonate vizate la articolul 2 alineatul (1) litera (e) poate fi acordat, în cazul indisponibilității agricultorilor, unor alte persoane decât agricultorii;
[…]
(2)   Nu poate fi acordat un ajutor în temeiul prezentului regulament în cazul suprafețelor, care fac obiectul schemei comunitare de retragere a terenurilor, care sunt utilizate pentru o producție nealimentară.
[…]” [traducere neoficială]
Regulamentul nr. 2078/92 a fost abrogat de articolul 55 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1257/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european de orientare și garantare agricolă (FEOGA) și de modificare și abrogare a unor regulamente (
JO L 160, p. 80
, Ediție specială, 03/vol. 28, p. 134).
Cu toate acestea, în temeiul articolului 55 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1257/1999, regulamentele abrogate și dispozițiile eliminate în conformitate cu alineatul (1) și, respectiv, alineatul (2) ale acestui articol 55 au continuat să se aplice în cazul acțiunilor pe care Comisia Comunităților Europene le‑a aprobat conform regulamentelor menționate înainte de 1 ianuarie 2000.
Regulamentul nr. 746/96
Articolul 1 din Regulamentul nr. 746/96 prevedea:
„Ajutoarele acordate exploatațiilor agricole vizate la articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2078/92 sunt acordate pentru angajamente care au efecte pozitive asupra mediului și asupra spațiului natural. Ținând seama de obiectivele prevăzute la articolul 1 din regulamentul menționat, aceste angajamente trebuie să facă metodele de producție mai compatibile cu cerințele de protecție a mediului și să contribuie astfel la o ameliorare a bunelor practici agricole.” [traducere neoficială]
Decizia 2000/115/CE
Anexa I la Decizia 2000/115/CE a Comisiei din 24 noiembrie 1999 privind definițiile caracteristicilor, lista produselor agricole, excepțiile de la definiții, precum și regiunile și districtele care au legătură cu anchetele privind structura exploatațiilor agricole (
JO L 38, p. 1
, Ediție specială, 03/vol. 30, p. 311), intitulată „Definiții și explicații aplicabile listei de caracteristici ce se utilizează pentru anchetele comunitare privind structura exploatațiilor agricole”, definește exploatația agricolă după cum urmează:
„O unitate tehnico‑economică supusă unei gestionari unice și producătoare de produse agricole. Exploatația poate de asemenea să asigure alte produse suplimentare (neagricole) și servicii.”
Potrivit punctului B/01 din anexa menționată:
„Exploatantul este persoana fizică, grupul de persoane fizice sau persoana juridică pe cheltuiala și în numele căreia funcționează exploatația și care răspunde din punct de vedere juridic și economic de exploatație, adică preia riscurile economice ale exploatației. Exploatantul poate avea exploatația în proprietate sau o poate lua cu chirie sau poate fi arendaș ereditar pe termen lung sau uzufructuar sau tutore [a se citi «mandatar (trustee)»]. [Toți partenerii dintr‑o exploatație de grup, care participă la lucrările agricole ale exploatației, sunt considerați a fi exploatanți.]”
Litigiul principal și întrebarea preliminară
Agrooikosystimata a fost constituită sub forma unei societăți cu răspundere limitată, al cărei obiect de activitate este, printre altele, elaborarea, executarea de programe și de proiecte care privesc protecția, reabilitarea și punerea în valoare a mediului natural și agricol, dezvoltarea de inițiative și de acțiuni în favoarea protecției mediului, întocmirea de studii de impact de mediu, precum și elaborarea și punerea în aplicare de programe în scopuri de dezvoltare rurală.
În cursul anului 1997, Agrooikosystimata a luat în arendă terenuri cu o suprafață de 237,4 hectare în departamentul Magnesia, pentru a crea aici, printre altele, biotopuri și parcuri ecologice.
La 26 ianuarie 1998, Agrooikosystimata a încheiat cu șeful Direcției dezvoltării agricole din acest departament, în calitatea sa de reprezentant al ministrului dezvoltării agricole și al alimentației, o convenție de exploatare în cadrul programului RTATL prevăzut de Regulamentul nr. 2078/92.
Terenurile în cauză au fost incluse, începând din anul 1998, în acest program pentru 20 de ani. Agrooikosystimata și‑a asumat diverse angajamente legate de realizarea, supusă controlului, a obiectivelor urmărite de programul menționat și, în schimb, a primit un ajutor financiar de bază la hectar, precum și un ajutor suplimentar timp de 5 ani pentru crearea unui parc natural.
În luna iunie 2005, comitetul central de control al programului RTATL pe teritoriul elen a considerat că, în pofida eligibilității acestor terenuri pentru programul amintit, Agrooikosystimata nu îndeplinea condițiile pentru a beneficia de ajutoarele respective.
Potrivit acestui comitet, pot participa la programul RTATL persoanele fizice sau juridice care, la momentul includerii terenurilor lor agricole în acest program, dispuneau de un venit din activitatea lor agricolă desfășurată pe terenurile eligibile de care puteau fi lipsite ca urmare a reducerii planificate a producției sau ca urmare a creșterii costurilor de producție.
În schimb, nu puteau participa la programul respectiv persoanele fizice sau juridice care, la momentul includerii terenurilor lor agricole în program, nu au suferit nicio pierdere de venit cauzată de reconversia exploatării lor și nici, cu atât mai puțin, persoanele juridice care au fost constituite pentru a urmări obiectivul comercial de a avea acces la ajutoarele financiare prevăzute de același program prin includerea în acesta a terenurilor agricole pe care ele le închiriau sau aveau în vedere să le închirieze în acest scop.
Apreciind că Agrooikosystimata a fost constituită ca societate comercială, că aceasta nu a suferit nicio pierdere de venit ca urmare a includerii terenurilor în discuție în programul RTATL și că închirierea acestor terenuri, precum și includerea lor în acest program avea pe de altă parte un scop comercial și lucrativ, în contradicție cu dispozițiile Regulamentului nr. 2078/92, comitetul central de control al programului RTATL a considerat că terenurile respective fuseseră incluse în mod greșit în acest program și trebuiau să fie excluse.
În consecință, printr‑o decizie a directorului dezvoltării agricole a administrației prefecturii din Magnesia din 14 noiembrie 2007, convenția de exploatare încheiată între ministrul dezvoltării agricole și al alimentației și Agrooikosystimata a fost reziliată, iar terenurile în discuție au fost excluse din programul RTATL.
Agrooikosystimata a formulat o acțiune împotriva acestei decizii. În fața Dioikitiko Efeteio Larisas (Curtea Administrativă de Apel din Larisa), aceasta susține în special că atât din articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2078/92, cât și din articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 746/96, precum și din Decizia 89/651/CEE a Comisiei din 26 octombrie 1989 privind definițiile caracteristicilor și lista produselor agricole pentru anchetele comunitare privind structura exploatațiilor agricole în perioada 1988-1997 (
JO L 391, p. 1
) și din Decizia 2000/115 rezultă că beneficiarii programului RTATL sunt exploatanții, persoane fizice sau juridice, care sunt proprietari sau fermieri, și aceasta independent de aspectul dacă ei desfășoară o activitate agricolă în exploatații deja active și care produc un venit agricol. Potrivit Agrooikosystimata, tocmai pentru motivul înlăturării posibilității de a utiliza terenurile în cauză în conformitate cu destinația lor compensația financiară prevăzută de Regulamentul nr. 2078/92 este plătită exploatantului.
Dioikitiko Efeteio Larisas consideră că din Regulamentele nr. 2078/92 și nr. 746/96 rezultă că pot participa la programul RTATL numai persoanele pentru care agricultura este activitatea profesională principală și al căror venit pe care îl obțin din exploatații eligibile se diminuează ca urmare a angajamentelor și a limitărilor pe care și le‑au asumat. Apreciind că Agrooikosystimata nu desfășura nicio activitate agricolă și nu a suferit nicio pierdere de venit agricol ca urmare a retragerii terenurilor în discuție, instanța menționată a statuat că societatea amintită nu îndeplinea condițiile care îi permiteau să beneficieze de acest program pentru terenurile respective.
În consecință, Dioikitiko Efeteio Larisas a respins acțiunea formulată de Agrooikosystimata.
Reclamanta din litigiul principal a formulat un recurs la instanța de trimitere, reproșând instanței menționate că s‑ar fi întemeiat pe o interpretare eronată a Regulamentelor nr. 2078/92 și nr. 746/96.
Apreciind că soluționarea litigiului principal depinde de interpretarea regulamentelor menționate, Symvoulio tis Epikrateias (Consiliul de Stat) a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară:
„Pentru a avea dreptul la admiterea în cadrul programului [RTATL], conform regimului instituit de Regulamentul […] nr. 2078/92 și de Regulamentul […] nr. 746/96, este necesar statutul de agricultor sau este suficient ca riscul economic al exploatării integrate să fie suportat de beneficiar, care are sarcina administrării acesteia?”
Cu privire la întrebarea preliminară
Prin intermediul întrebării formulate, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă beneficiarii programului RTATL instituit de Regulamentul nr. 2078/92 trebuie să aibă calitatea de agricultor sau este suficient ca aceștia să își asume riscul economic al gestiunii exploatării eligibile pentru care răspund.
În fața instanței de trimitere, Agrooikosystimata contestă interpretarea Regulamentelor nr. 2078/92 și nr. 746/96 făcută de Dioikitiko Efeteio Larisas, potrivit căreia pot participa la programul amintit numai persoanele pentru care agricultura este activitatea profesională principală și al căror venit pe care îl obțin din exploatațiile eligibile se diminuează ca urmare a angajamentelor și a limitărilor pe care și le‑au asumat.
Potrivit Agrooikosystimata, din articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2078/92, care, în versiunea în limba greacă, identifică destinatarii schemei de ajutoare instituite de regulament ca fiind „κατόχους γεωργικών εκμεταλλεύσεων” (exploatanți agricoli), rezultă că, pentru a participa la programul RTATL, nu este necesară calitatea de agricultor.
Agrooikosystimata susține în această privință că regulamentul menționat stabilește o distincție între noțiunea „γεωργοί” (agricultori) și aceea de „κατόχους γεωργικών εκμεταλλεύσεων” (exploatanți agricoli). Această ultimă noțiune, mai largă decât prima, trebuie să corespundă definiției prevăzute la punctul B/01 din anexa I la Decizia 2000/115, și anume „persoana fizică, grupul de persoane fizice sau persoana juridică pe cheltuiala și în numele căreia funcționează exploatația și care răspunde din punct de vedere juridic și economic de exploatație, adică preia riscurile economice ale exploatației”.
Trebuie arătat că există neconcordanțe între diferitele versiuni lingvistice ale articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2078/92.
Astfel, în timp ce versiunile în limbile greacă, franceză, italiană și neerlandeză ale acestei dispoziții se referă la noțiunea „exploatant agricol” pentru a identifica destinatarii schemei de ajutoare prevăzute de acest regulament, versiunile în limbile spaniolă, germană și engleză ale dispoziției respective se referă la noțiunea „agricultor”.
În această privință, trebuie amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante, dispozițiile dreptului Uniunii trebuie interpretate și aplicate în mod uniform, în lumina versiunilor existente în toate limbile Uniunii, și că, în caz de neconcordanță între diferitele versiuni lingvistice ale unui text din dreptul Uniunii, dispoziția în cauză trebuie să fie interpretată în raport cu economia generală și cu finalitatea reglementării din care face parte (a se vedea Hotărârea GSV, C‑74/13,
EU:C:2014:243
, punctul 27 și jurisprudența citată).
În speță, deși versiunile în limbile greacă, franceză, italiană și neerlandeză utilizează, la articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2078/92, expresia „exploatant agricol”, în loc de termenul „agricultor”, pentru a desemna beneficiarii schemei de ajutoare în discuție, cele două noțiuni au, astfel cum rezultă din economia regulamentului amintit, un sens echivalent.
Aceasta rezultă atât din preambulul Regulamentului nr. 2078/92, care, în fiecare dintre versiunile lingvistice menționate la punctul 32 din prezenta hotărâre, utilizează termenul „agricultor”, cu excluderea termenului „exploatant”, inclusiv în cazul în care, în special în al patrulea și în al doisprezecelea considerent, identifică „agricultorii” ca fiind destinatarii schemei de ajutoare pe care acest regulament o instituie, cât și din articolul 1 din acest regulament, conform căruia această schemă de ajutoare are drept obiectiv să contribuie la asigurarea unui venit adecvat „agricultorilor”.
Această interpretare este confirmată de articolul 5 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 2078/92, referitor la suprafețele abandonate, din care reiese că ajutorul prevăzut la articolul 2 alineatul (1) din acest regulament nu poate fi acordat altor persoane decât agricultorii decât în măsura în care aceștia din urmă nu sunt dispuși să asigure întreținerea terenurilor agricole sau forestiere abandonate.
Interpretarea care rezultă din considerațiile care precedă, potrivit căreia numai persoanele care au calitatea de agricultor pot solicita să participe la programul RTATL, este conformă și cu obiectivele urmărite de Regulamentul nr. 2078/92.
Astfel, după cum rezultă din al doilea, din al zecelea și din al doisprezecelea considerent, acest regulament a instituit o schemă comunitară de ajutoare al cărei obiectiv principal era să regularizeze producția agricolă (a se vedea în acest sens Hotărârea Huber, C‑336/00,
EU:C:2002:509
, punctul 35).
Acesta era tocmai obiectivul urmărit de programul RTATL în temeiul căruia se plătea o compensație financiară agricultorilor care se angajau să retragă, din activitatea lor agricolă, o parte a terenurilor lor agricole în scopuri de mediu și de protecție a resurselor naturale.
În această privință, trebuie precizat că noțiunea „activitate agricolă”, astfel cum este definită la articolul 2 litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001 (
JO L 270, p. 1
, rectificare în
JO 2004, L 94, p. 70
, Ediție specială, 03/vol. 49, p. 177, rectificare în Ediție specială, 03/vol. 76, p. 291, și în
JO 2009, L 96, p. 39
), care include menținerea terenurilor în bune condiții agricole și de mediu, nu poate fi utilizată pentru interpretarea Regulamentului nr. 2078/92, dat fiind că această noțiune a fost definită în cadrul decuplării ajutoarelor de producția agricolă, adică într‑un context total diferit de cel în care se înscrie situația de fapt în discuție în litigiul principal. Astfel, în contextul respectiv, ajutoarele agricole erau încă acordate în principal în funcție de volumul producției.
Din considerațiile care precedă rezultă că numai persoanele care dispuneau deja de o producție agricolă puteau participa la programul RTATL.
Această interpretare este confirmată de anexa I la Decizia 2000/115, potrivit căreia „[t]oți partenerii dintr‑o exploatație de grup, care participă la lucrările agricole ale exploatației, sunt considerați a fi exploatanți”, exploatația agricolă fiind definită drept o „unitate tehnico‑economică, supusă unei gestionări unice și producătoare de produse agricole”.
În plus, chiar dacă Curtea a statuat că obiectivele de mediu fac parte din obiectivele urmărite de Regulamentul nr. 2078/92, aceasta a precizat de asemenea că promovarea formelor de producție mai respectuoase față de mediu, deși constituie desigur un obiectiv real al politicii agricole comune, are totuși un caracter accesoriu (a se vedea în acest sens Hotărârea Huber,
EU:C:2002:509
, punctele 32 și 36).
În aceste condiții, nu se poate susține, după cum procedează Agrooikosystimata, că realizarea obiectivelor de agromediu urmărite de Regulamentul nr. 2078/92 este prin ea însăși suficientă să justifice acordarea ajutorului prevăzut de regulament altor persoane decât agricultorii.
Având în vedere ansamblul considerațiilor care precedă, este necesar să se răspundă la întrebarea adresată că Regulamentul nr. 2078/92 trebuie interpretat în sensul că numai persoanele care dispuneau deja de o producție agricolă puteau beneficia de programul RTATL prevăzut la articolul 2 alineatul (1) litera (f) din acesta.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera a șasea) declară:

Regulamentul (CEE) nr. 2078/92 al Consiliului din 30 iunie 1992 privind metodele de producție agricolă compatibile cu cerințele de protecție a mediului și de întreținere a spațiului natural trebuie interpretat în sensul că numai persoanele care dispuneau deja de o producție agricolă puteau beneficia de programul de retragere a terenurilor agricole pe termen lung prevăzut la articolul 2 alineatul (1) litera (f) din acesta.

Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: greaca.