CELEX: 62013CJ0134
Преюдициално запитване
Обща митническа тарифа
Тарифно класиране
Комбинирана номенклатура
Инфрачервени термовизионни камери

Преюдициалното запитване се отнася до валидността на Регламент (ЕС) № 314/2011 на Комисията от 30 март 2011 година относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура (
ОВ L 86, стр. 57
).
Запитването е отправено в рамките на производството по жалба, подадена от Raytek GmbH и Fluke Europe BV (наричани по-нататък съответно „Raytek“ и „Fluke“) срещу решения на Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (наричани по-нататък „Commissionners“) относно тарифното класиране на инфрачервени термовизионни камери.
Правна уредба
Международното право
Международната конвенция по Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките (наричана по-нататък „ХС“), подписана в Брюксел на 14 юни 1983 г., и протоколът за изменение към нея от 24 юни 1986 г. (наричани по-нататък „Конвенция по ХС“) са одобрени от името на Европейската икономическа общност с Решение 87/369/ЕИО на Съвета от 7 април 1987 г. (
ОВ L 198, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 3, стр. 199).
Съгласно член 3, параграф 1 от Конвенцията по ХС всяка договаряща страна се задължава да приведе своите тарифни и статистически номенклатури в съответствие с ХС, да използва всички позиции и подпозиции на последната без допълнения или изменения, заедно със съответните им цифрови кодове, и да следва последователността на номериране в тази система. Същата разпоредба предвижда, че всяка договаряща страна се задължава да прилага общите правила за тълкуване на ХС (наричани по-нататък „общите правила за ХС“) и всички забележки към раздела, главата и подпозицията и да не изменя обхвата на разделите, главите и подпозициите.
Съветът за митническо сътрудничество, понастоящем Световна митническа организация (СМО), учреден с подписана в Брюксел на 15 декември 1950 г. международна конвенция, одобрява съгласно установените в член 8 от Конвенцията по ХС условия обяснителните бележки, изготвени от Комитета по ХС — орган, чието устройство се урежда с член 6 от Конвенцията по ХС (наричани по-нататък „обяснителните бележки към ХС“).
Съгласно обяснителната бележка към общо правило за тълкуване на ХС 3:
„[…]
Правило 3 a)
[…]
IV)
Не е възможно да се наложат строги принципи, позволяващи да се определи дали една позиция е по-специфична от друга по отношение на представените стоки, но в общи линии може да се каже:
a)
че една позиция, която обозначава поименно един определен артикул, е по-специфична отколкото една позиция, обхващаща група артикули: например, машинките за бръснене и машинките за стригане с вграден електрически двигател се класират в № 85.10, а не в № 84.67 (инструменти с вграден електрически двигател, за ръчна употреба) или в № 85.09 (електромеханични уреди с вграден електрически двигател за домакински цели);
б)
че като по-специфична трябва да се счита позицията, която идентифицира по-ясно и дава по-точно и по-пълно описание на стоката, за която става въпрос.
Като примери от последния тип стоки могат да се цитират:
1)
Тъфтинг стелките от текстилен материал, предназначени за автомобили, не трябва да бъдат класирани в позиция № 87.08, като аксесоари за автомобили, а в № 57.03, където са обхванати по-специфично.
2)
Предните предпазни стъкла за самолети, без рамка, състоящи се от закалено стъкло или формирани от залепени листа (слоесто стъкло), трябва да бъдат класирани не в № 88.03 като части за апаратите от № 88.01 или № 88.02, а в № 70.07, където са обхванати по-специфично.
V)
Обаче, когато две или повече позиции се отнасят поотделно само до една част от материалите, съставляващи смесен продукт или сложен артикул, или само до една част от артикулите, представени в комплект, пригоден за продажба на дребно, тези позиции се считат, по отношение на този продукт или артикул, като еднакво специфични, дори ако една от тях дава по-точно или по-пълно описание. В този случай, класирането на артикулите следва да бъде определено чрез приложение на правило 3б) или 3в).
Правило 3 б)
VI)
Този втори метод на класиране (Правило 3б) се отнася само до:
1)
Смесените продукти;
2)
Изделията, съставени от различни материали;
3)
Изделията, състоящи се от различни артикули;
4)
Стоките, представени в комплект, пригоден за продажба на дребно.
Методът се прилага само ако правило 3а) не може да бъде използвано.
VII)
В изброените по-горе случаи класирането на стоките трябва да се извършва съобразно материала или артикула, който им придава основния характер, доколкото той може да бъде определен.
VIII)
Факторът, който определя основния характер, варира според вида на стоките. Например той може да бъде определен в зависимост от естеството на съставния материал или от естеството на артикулите, които ги съставляват, от обема, от количеството, от теглото или от стойността, от значението на един от съставните материали, с оглед употребата на стоките.
[…]“.
Правото на Съюза
Регламент (ЕИО) № 2658/87
Раздел I, буква А от Комбинираната номенклатура, намираща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (
ОВ L 256, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3), изменена с Регламент (ЕС) № 861/2010 на Комисията от 5 октомври 2010 г. (
ОВ L 284, стр. 1
, наричана по-нататък „КН“), съдържа общи правила за тълкуване на Комбинираната номенклатура (наричани по-нататък „общите правила за КН“). Тази буква гласи:
„Класирането на стоките в Комбинираната номенклатура се подчинява на следните принципи:
1.
Текстът на заглавията на разделите, на главите или на подглавите има само индикативна стойност, като класирането се определя законно съгласно термините на позициите и на забележките към разделите или към главите и съгласно следващите правила, когато те не противоречат на посочените по-горе термини на позициите и на забележките към разделите или към главите.
[…]
3.
Когато стоките биха могли да се класират в две или повече позиции чрез прилагане на правило 2 б) или поради други причини, класирането се извършва по следния начин:
a)
Позицията, която най-специфично описва стоката, трябва да има предимство пред позициите с по-общо значение. Въпреки това, когато всяка от две или повече позиции се отнася само до една част от материалите, съставящи смесен продукт или сложен артикул или само до една част от артикулите, в случаите на стоки, представени като комплект за продажба на дребно, тези позиции следва да се считат, по отношение на този продукт или този артикул, като еднакво специфични, дори ако една от тях дава по-точно или по-пълно описание.
б)
Смесените продукти, изделията, съставени от различни материали или съставени от различни компоненти и стоките, представени в комплекти, пригодени за продажба на дребно, чието класиране не може да бъде осъществено чрез прилагането на правило 3 а), се класират съгласно материала или компонента, който им придава основния характер, когато е възможно да се установи това.
в)
В случаите, когато правила 3 а) и 3 б) не дават възможност за извършване на класирането, стоката следва да се класира в последната по ред на номериране позиция от тези, които могат да се вземат предвид.
[…]
6.
Класирането на стоките в подпозициите на една и съща позиция е нормативно определено съгласно термините на тези подпозиции и забележките към подпозициите, както и,
mutatis mutandis
, съгласно горните правила при условие че могат да се сравняват само подпозиции на еднакво ниво. Освен при разпоредби, предвиждащи обратното, за прилагането на това правило, се вземат предвид и забележките към разделите и главите“.
Част втора („Таблица със ставките на митата“), глава 85 от КН се отнася до „Електрически машини и апарати, електроматериали и техните части; апарати за записване или възпроизвеждане на звук, апарати за записване или възпроизвеждане на телевизионен образ и звук и части и принадлежности за тези апарати“. Позиция 8525 от тази глава гласи следното:
„Предавателни апарати за радиоразпръскване или телевизия, дори с вграден приемателен апарат или апарат за записване или възпроизвеждане на звук; телевизионни камери, цифрови фотоапарати и записващи видеокамери“.
Съобщението на Европейската комисия относно обяснителните бележки към КН (2011/C 137/01) уточнява, че тази позиция обхваща термографичните камери за инфрачервени изображения, които улавят термичното излъчване и го преобразуват в изображения, онагледяващи температурата на повърхностите или на отделните предмети чрез различни нюанси на сивия цвят или посредством различни цветове. Тези камери не могат да измерват или да отчитат температура.
Глава 90 от КН, озаглавена „Оптични, фотографски или кинематографски, измерителни, контролиращи или прецизиращи инструменти и апарати; медико-хирургически инструменти и апарати; части и принадлежности за тези инструменти или апарати“, включва по-специално позиции 9025 и 9027.
В забележка 3 от глава 90 се посочва, че разпоредбите на забележки 3 и 4 от раздел ХVI се прилагат и за тази глава. Забележка 3 към този раздел гласи:
„3.
Освен при обратни разпоредби комбинациите от машини от различен вид, предназначени да работят заедно и съставящи един-единствен корпус, както и машините, които са предназначени да извършват две или повече различни последователни или допълнителни операции, се класират съгласно основната операция, характеризираща агрегата“.
Позиция 9025 от КН е формулирана и структурирана, както следва:
„9025Гъстомери, ареометри и други подобни плуващи инструменти, термометри, пирометри, барометри, влагомери и психрометри, със или без устройства за регистриране, дори комбинирани помежду си:– Термометри и пирометри, некомбинирани с други инструменти:9025 11– – С течност, с директно отчитане:[…]9025 19– – Други:9025 19 20– – – Електронни9025 19 80– – – Други[…][…]“.
Текстът на френски на позиция 9027 от КН е формулиран и структуриран, както следва:
„9027
Instruments et appareils pour analyses physiques ou chimiques (polarimètres, réfractomètres, spectromètres, analyseurs de gaz ou de fumées, par exemple); instruments et appareils pour essais de viscosité, de porosité, de dilatation, de tension superficielle ou similaires ou pour mesures calorimétriques, acoustiques ou photométriques (y compris les indicateurs de temps de pose); microtomes: [Инструменти и апарати за физични или химични анализи (например поляриметри, рефрактометри, спектрометри, анализатори на газове или на дим); инструменти и апарати за изпитване на вискозитета, порьозността, разширяването, повърхностното напрежение или други подобни, или за калориметрични, акустични или фотометрични измервания (включително експозиметрите); микротоми:]
[…]

9027 30 00
– Spectromètres, spectrophotomètres et spectrographes utilisant les rayonnements optiques (UV, visibles, IR) [Спектрометри, спектрофотометри и спектрографи, използващи оптичните лъчения (ултравиолетови, видими, инфрачервени)]
9027 50 00
– autres instruments et appareils utilisant les rayonnements optiques (UV, visibles, IR) [Други инструменти и апарати, използващи оптични лъчения (ултравиолетови, видими, инфрачервени)]
[…]
[…]“.
В текста на тази позиция на английски език думите „instruments or apparatus for measuring or checking of quantities of heat“ съответстват на думите „instruments et appareils […] pour mesures calorimétriques“ в текста на френски език.
Обяснителната бележка за ХС относно позиция 9027 гласи, че от последната са изключени „гъстомери, ареометри, термометри, влагометри и други апарати от позиция 9025, дори предназначени за използване в лаборатории“.
Ставката на вносните мита, приложима към тарифната подпозиция 9025 19 20, е 3,2 %, докато апаратите по подпозиция 9027 50 00 са освободени от мита.
Регламент № 314/2011
Регламент № 314/2011 влиза в сила на 21 април 2011 г. Този регламент класира инфрачервените термовизионни камери под код по КН 9025 19 20 като термометри.
Описанието на въпросните апарати в приложението на посочения регламент гласи следното:
„Уред (т.нар. „инфрачервена термовизионна камера“) за снемане на изображения от инфрачервеното лъчение чрез микроболометър и за възпроизвеждане на такива изображения с цветове, представляващи различните температури, с приблизителни размери 26 × 8 × 11 cm.
Апаратът включва:
—
свалящ се обектив,
—
микроболометър с разделителна способност 160 × 120 пиксела, който може да измерва температури в обхвата от – 20 °C до 250 °C,
—
цветен течнокристален дисплей с разделителна способност 320 × 240 пиксела и диагонален размер от около 7 cm (2,5 инча) и
—
памет, в която могат да бъдат запаметени до 200 изображения във формат JPEG.
Микроболометърът, който е термочувствителен елемент, използван като детектор в камерата, осигурява 19200 пиксела във всяко изображение, като всеки пиксел представлява резултат от температурно измерване.
Изображението се извежда на екрана в различни цветове, представляващи отчитанията на различни температури, заедно с вертикална скала, показваща температурата в най-високата и най-ниската точка на избрания обхват от температури и цветовата гама от най-високата до най-ниската точка.
Уредът може също да измерва температурата на конкретна точка и да извежда резултата върху температурна скала.
Уредът се използва за планови ремонти с цел откриване на неизправна конструкция или изолация, или пропуски на топлина“.
В посоченото приложение са изложени следните мотиви за класирането на апаратите под код по КН 9025 19 20:
„Класирането се определя от Общи правила 1 и 6 за тълкуване на Комбинираната номенклатура и от описанието на кодове по КН 9025, 9025 19 и 9025 19 20.
Тъй като уредът може да измерва температура и да представя измерените стойности като числа, което е функция, разглеждана в позиция 9025, класирането в позиция 8525 като камера се изключва (вж. също обяснителните бележки към позиция 8525).
Тъй като целта на уреда не е да се измерват или проверяват количества топлина, а да се установи нивото на инфрачервеното лъчение (измерване на температура), класиране в позиция 9027 се изключва.
Следователно, предвид характеристиките му, уредът трябва да бъде класиран под код по КН 9025 19 20 като термометър“.
Спорът по главното производство и преюдициалният въпрос
Raytek и Fluke внасят в Обединеното кралство инфрачервени термовизионни камери.
Що се отнася до характеристиките на тези камери, запитващата юрисдикция уточнява, че камерите се състоят по-специално от обектив на камера, който улавя излъчената инфрачервена енергия и я фокусира върху инфрачервен детектор. Инфрачервеното лъчение предизвиква измерима реакция на детектора, която след това се обработва електронно в термовизионната камера за получаване на термограма, или термично изображение, в която различните цветови нюанси съответстват на разпределението на инфрачервеното лъчение на повърхността на целта. Тази юрисдикция добавя, че контролните механизми, отнасящи се до променливи като температурния обхват, термичната гама, термичното ниво, цветовите нюанси и обединяването на видими и инфрачервени изображения, позволяват различни електронни настройки за получаване на по-голяма яснота на термичното изображение на дисплея.
Що се отнася до използването на посочените камери, запитващата юрисдикция сочи, че те се използват главно за откриване и локализиране на дефектни електрически контакти, прегряване поради електрическо претоварване, строителни недостатъци, недостатъци на изолацията и изтичане на въздух или вода.
След публикуването на Регламент № 314/2011, на 14 април 2011 г. Commissioners уведомяват писмено Raytek и Fluke, че предоставената им по-рано обвързваща тарифна информация относно класирането на внасяните от тях апарати в позиция 9027 вече не е валидна.
Raytek и Fluke обжалват тези писма, за които твърдят, че представляват решения, като в жалбите си оспорват валидността на Регламент № 314/2011 с оглед на действителния обхват съответно на тарифна позиция 9025 19 20 и тарифна позиция 9027 50 00.
При тези условия First-tier Tribunal (Tax Chamber) решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Валиден ли е Регламент [№ 314/2011], доколкото класира инфрачервените термовизионни камери с код по КН 9025 19 20?“.
Производство пред Съда
С решение от 14 януари 2014 г. Съдът разпределя настоящото дело на десети състав, който решава да го разгледа без представяне на заключение и призовава страните в съдебно заседание на 6 март 2014 г., след което устната фаза на производството приключва.
На 2 октомври 2014 г. десети състав решава да върне делото на Съда за преразпределяне на съдебен състав, състоящ се от по-голям брой съдии, на основание член 60, параграф 3 от Процедурния правилник на Съда. Вследствие на това Съдът решава да преразпредели настоящото дело на пети състав.
С определение от 4 ноември 2014 г. Съдът постановява възобновяване на устната фаза на производството и призовава страните в ново съдебно заседание, проведено на 26 ноември 2014 г.
По преюдициалния въпрос
За да се отговори на поставения въпрос, следва да се посочи, че във връзка с прилагането на КН Съветът на Европейския съюз е предоставил на Комисията, действаща в сътрудничество с митническите експерти на държавите членки, широко право на преценка при уточняването на съдържанието на тарифните позиции, които са от значение за класирането на определена стока. Въпреки това правомощието на Комисията да приема посочените в член 9, параграф 1, буква а) от Регламент № 2658/87 мерки, каквато мярка е тарифното класиране, не ѝ позволява да изменя съдържанието на установените въз основа на ХС, създадена с конвенцията по ХС, тарифни позиции, чийто обхват Европейският съюз се е задължил, с член 3 от тази конвенция, да не променя (вж. в този смисъл решения Франция/Комисия, C‑267/94,
EU:C:1995:453
, т. 19 и 20, Kawasaki Motors Europe, C‑15/05,
EU:C:2006:259
, т. 35 и Dinter и Europol Frost-Food, C‑522/07 и C‑65/08,
EU:C:2009:663
, т. 32).
Ето защо в случая трябва да се прецени дали, като е класирала стоки като описаните в колона 1 от приложението към Регламент № 314/2011 в позиция 9025 19, вместо в позиция 9027 50 от КН, Комисията е изменила съдържанието на тези две тарифни позиции.
В това отношение трябва да се напомни, че според трайната съдебна практика, в интерес на правната сигурност и улесняването на проверките, решаващият критерий за тарифното класиране на стоките по правило трябва да се търси в техните обективни характеристики и свойства, определени в текста на позицията от КН и на бележките към разделите или главите (решения Kawasaki Motors Europe,
EU:C:2006:259
, т. 38, Dinter и Europol Frost-Food,
EU:C:2009:663
, т. 29 и Premis Medical, C‑273/09,
EU:C:2010:809
, т. 42).
Съгласно описанието в колона 1 от приложението към Регламент № 314/2011 стоката, за която се отнася този регламент, е „[у]ред (т.нар. „инфрачервена термовизионна камера“) за снемане на изображения от инфрачервеното лъчение чрез микроболометър и за възпроизвеждане на такива изображения с цветове, представляващи различните температури“. Тези изображения се снемат с микроболометър „който може да измерва температури в обхвата от – 20 °C до 250 °C“, „като всеки пиксел [от полученото изображение] представлява резултат от температурно измерване“, а „[и]зображението се извежда на екрана в различни цветове, представляващи отчитанията на различни температури, заедно с вертикална скала, показваща […] цветовата гама от най-високата до най-ниската точка“. Накрая, „[у]редът може също да измерва температурата на конкретна точка и да извежда резултата върху температурна скала“.
От това описание следва, че апаратите, обхванати от Регламент № 314/2011, улавят инфрачервеното лъчение на целта и въз основа на това лъчение създават изображение на целта, в което цветовете представляват температурите, изведени от уловеното лъчение. Те също така могат да измерват температурата на конкретна точка на целта, също въз основа на уловеното инфрачервено лъчение.
Следва да се установи, че въз основа на това описание Комисията е могла да приеме, както е посочено в мотивите в колона 3 от същото приложение, че „[т]ъй като уредът може да измерва температура и да представя измерените стойности като числа, което е функция, разглеждана в позиция 9025“ и „[т]ъй като целта на уреда не е да се измерват или проверяват количества топлина, а да се установи нивото на инфрачервеното лъчение (измерване на температура),“ той „трябва да бъде класиран под код по КН 9025 19 20 като термометър“, която подпозиция съответства на електронни термометри и пирометри, некомбинирани с други инструменти от същата позиция.
Що се отнася до позиция 9027 от КН, която според жалбоподателите в главното производство е трябвало да избере Комисията за целите на разглежданото тарифно класиране, трябва да се отбележи, че тази позиция обхваща по-специално „инструментите и апаратите за физични анализи“, като подпозиция 9027 50 00 обхваща „инструментите и апарати, използващи оптични лъчения“, включително инфрачервено лъчение. Следва обаче да се установи, че обективните характеристики и свойства на уредите, описани в приложението към Регламент № 314/2011, не позволяват същите да бъдат класирани в тази позиция. Всъщност тези апарати показват резултата от температурно измерване, без да извършват друг физичен анализ извън простото температурно измерване, и тъй като последното е по-специфично свойство, вече обхванато от позиция 9025 КН, съгласно общото правило за ХС 3 а) следва да се избере тази позиция.
Освен това класирането на посочените уреди в позиция 9025 се подкрепя от обяснителните бележки към ХС за позиция 9027, според която от последната позиция са изключени по-специално „гъстомери, ареометри, термометри, влагометри и други апарати от позиция 9025“.
Следователно с класирането на уредите, описани в приложението към Регламент № 314/2011, в подпозиция 9025 19 20 от КН Комисията не е изменила съдържанието на тарифни позиции 9025 19 и 9027 50. Ето защо разглеждането на посочения регламент не налага извода, че той е невалиден.
Същевременно, за да се даде полезен за запитващата юрисдикция отговор, следва да се отбележи, че описанието на разглежданите в главното производство уреди, направено в акта за преюдициално запитване и възпроизведено в точка 21 от настоящото решение, съдържа указания, че е възможно тези уреди да не съответстват непременно на уредите, обхванати от Регламент № 314/2011.
Запитващата юрисдикция трябва да провери дали е налице съответствие между инфрачервените термовизионни камери, внасяни от Raytek и Fluke, и уредите, описани в Регламент № 314/2011, и по-специално дали е възможно улавянето и измерването на инфрачервеното лъчение на повърхността на целта, както и извеждането на изображение, представящо разпределението на това лъчение, да са операция, предвидена от позиция 9027 от КН, при която се използват оптични лъчения, включително инфрачервено, и която не се свежда просто до температурно измерване.
В този случай би следвало да се вземе предвид и обстоятелството, признато от жалбоподателите в главното производство, че разглежданите в това производство уреди могат да извършват и друга операция, а именно измерване на температури, и така да се използват като термометри.
При това положение в съответствие с раздел XVI, забележка 3 от КН, който съгласно общо правило за КН 1 е императивно правило за класирането на стоките, тези уреди би трябвало да се класират — в качеството им на машини, които са предназначени да извършват две или повече различни последователни или допълнителни операции — съгласно основната операция, характеризираща агрегата.
Следователно на поставения въпрос трябва да се отговори, че при неговото разглеждане не са установени никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Регламент № 314/2011.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (пети състав) реши:

При разглеждането на преюдициалния въпрос не се установиха никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Регламент (ЕС) № 314/2011 на Комисията от 30 март 2011 година относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура.

Подписи
(
*1
)   Език на производството: английски.