CELEX: 62011CJ0623
Maatalous
Elintarvikeapu
Asetus (EY) N:o 111/1999
Maataloustuotteiden toimittamista Venäjän federaatiolle koskeva ohjelma
Naudanlihan kuljetusta koskevan hankintasopimuksen sopijapuoleksi valittu tarjoaja
Toimivallan antaminen
Välityslauseke

Ennakkoratkaisupyyntö koskee maataloustuotteiden jakeluohjelmasta Venäjän federaatiolle annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2802/98 soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 18.1.1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 111/1999 (
EYVL L 14, s. 3
), sellaisena kuin se on muutettuna 28.5.1999 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1125/1999 (
EYVL L 135, s. 41
; jäljempänä asetus N:o 111/1999), 16 artiklan tulkintaa.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa vastapuolina ovat Geodis Calberson GE ja Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer) ja joka koskee vahingonkorvausvaatimusta, jossa tarkoitetun vahingon väitetään aiheutuneen kyseiselle yhtiölle siitä, että kansallinen interventioelin oli hyväksynyt viiveellä palveluiden maksamisesta esitetyn vaatimuksen ja vapauttanut myöhässä toimitusvakuuden, jonka kyseisen yhtiön oli täytynyt tallentaa tämän elimen hyväksi.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Maataloustuotteiden toimittamista Venäjän federaatiolle koskevasta ohjelmasta 17.12.1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2802/98 (
EYVL L 349, s. 12
) 1 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Venäjälle toimitetaan tämän asetuksen mukaisesti veloituksetta 3 artiklassa mainittuja maataloustuotteita, jotka ovat joko interventiotoimenpiteiden tuloksena käytettävissä tai, ellei näin ole, jotka hankitaan yhteisön markkinoilta.”
Asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Toimituskustannukset, purkamisesta johtuvia kuluja lukuun ottamatta, myös kuljetuskustannukset satamiin tai raja-asemille ja tarvittaessa yhteisössä suoritettavan jalostuksen kustannukset vahvistetaan tarjouskilpailumenettelyllä tai, asian kiireellisyyteen tai kuljetusvaikeuksiin liittyvistä syistä, rajoitetulla tarjouskilpailumenettelyllä.”
Asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Komissio vastaa toimien toteuttamisesta tämän asetuksen säännösten mukaisesti.
– –”
Asetuksen N:o 111/1999 2 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1.   Toimituskulujen määrittäminen tapahtuu tarjouskilpailumenettelyllä tarjouskilpailuilmoituksessa vahvistetussa satamassa tai rajanylityspaikassa tapahtuvaan tuotteiden haltuunottoon asti sekä interventiovarastoista saatujen että yhteisön markkinoilta hankittujen tuotteiden osalta.
a)
Kustannukset voivat liittyä interventioelimen varastosta, lastauslaiturilta tai kulkuneuvosta lastattavien tuotteiden toimittamiseen niiden haltuunottoon asti vahvistetussa määräpaikassa,
– –”
Asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Tarjoukset on tehtävä kirjallisina tarjouskilpailuilmoituksessa mainitulle interventioelimelle ilmoituksessa mainittuun osoitteeseen viimeistään siinä ilmoitettuun määräpäivään ja kellonaikaan mennessä.
– –”
Asetuksen 6 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1.   Kyseinen interventioelin tai kyseiset interventioelimet lähettävät komissiolle telekopiolla tai kirjallisella televiestillä 24 tunnin kuluessa tarjousten viimeisestä jättöhetkestä ilmoituksen, jossa mainitaan tarjouskilpailun avaamisesta annetun asetuksen numero ja josta ilmenee kunkin erän osalta:
a)
niiden tarjouksentekijöiden nimi ja osoite, jotka ovat jättäneet etenkin 3, 4 ja 5 artiklan mukaan huomioon otettavan tarjouksen,
b)
kunkin huomioon otettavan tarjouksen osalta tarjottu summa tai tarjottu määrä.
Kyseinen interventioelin tai kyseiset interventioelimet lähettävät komissiolle kunkin erän osalta edellisessä alakohdassa ilmoitetussa määräajassa täydelliset jäljennökset kahdesta parhaasta tarjouksesta ja 5 artiklan 1 kohdan h ja i alakohdassa mainituista vakuudesta ja rahoitussitoumuksesta sekä näytteet näiden asiakirjojen antamiseen valtuutettujen henkilöiden allekirjoituksista.
2.   Komissio voi tehtyjen tarjousten perusteella päättää kunkin erän osalta:
—
olla myöntämättä toimitusta
tai
—
myöntää toimituksen tarjoushinnan tai tarjottujen määrien perusteella.
3.   Komissio ilmoittaa mahdollisimman nopeasti toimituksen myöntämisestä tarjouskilpailun voittajalle ja lähettää jäljennöksen tästä päätöksestä interventioelimelle tai -elimille, jotka ovat vastaanottaneet nämä tarjoukset.
4.   Tarjouksen vastaanottaneet interventioelimet ilmoittavat mahdollisimman nopeasti ja tarvittaessa telekopiolla tai sähköpostitse tarjouksentekijöille tuloksen heidän osallistumisestaan tarjouskilpailuun.”
Asetuksen N:o 111/1999 7 artiklan 4 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Toimitusvakuuden tallennus tapahtuu asetuksen (ETY) N:o 2220/85 III osaston 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti 4 artiklassa mainitun maksusta vastaavan interventioelimen hyväksi.
Todisteeksi toimitusvakuuden tallentamisesta vaaditaan vakuuden myöntäneen rahoituslaitoksen laatiman sitoumuksen alkuperäiskappale, joka laaditaan liitteessä III olevan A kohdan mukaisesti.”
Asetuksen N:o 111/1999 8 artiklan 3 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jos toimituksen toimeenpanossa ilmenee vaikeuksia tarjouskilpailun voittajien suorittaman tuotteiden haltuunoton jälkeen, hätätapauksia lukuun ottamatta ainoastaan komissiolla on valtuudet antaa ohjeita toimituksen jatkamisen helpottamiseksi.”
Asetuksen 10 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Toimituksia koskeva maksuhakemus esitetään 4 artiklassa mainitulle interventioelimelle kahden kuukauden kuluessa tarjouskilpailuilmoituksessa toimituksille asetetun määräajan päättymisestä.– –”
Asetuksen 12 artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Toimitusvakuus vapautetaan, kun tarjouskilpailun voittaja esittää todisteen toimituksen toteuttamisesta tässä asetuksessa sekä erityisen tarjouskilpailun avaamisesta annetussa asetuksessa vahvistettujen edellytysten mukaisesti.
– –”
Saman asetuksen 16 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen ratkaisemaan kaikki tämän asetuksen mukaisten toimitusten suorittamisesta tai suorittamatta jättämisestä aiheutuvat taikka tällaisia toimituksia koskevien säännösten tulkinnasta aiheutuvat riidat.”
Naudanlihan toimittamisesta Venäjälle 16.8.1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1799/1999 (
EYVL L 217, s. 20
) 1 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Avataan tarjouskilpailu interventiovarastoista otettavien, asetuksen (EY) N:o 111/1999 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuna toimituksena [Venäjälle] toimitetta[van] naudanliha[n] – – kuljetuksen toimituskustannusten määrittämiseksi.
Toimitus on toteutettava edellä mainitun asetuksen yksityiskohtaisten sääntöjen sekä tämän asetuksen säännösten mukaisesti.
– –”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
Geodis Calberson GE valittiin asetuksella N:o 1799/1999 avatun tarjouskilpailun päätyttyä yhtiöksi, jonka kanssa tehtiin hankintasopimus naudanlihan kuljettamisesta Ranskasta Venäjälle.
Kuljetuksen päätyttyä kyseinen yhtiö vaati asetuksen N:o 111/1999 10 artiklan mukaisesti kansallista interventioelintä, joka on Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), maksamaan suoritetut palvelut ja vapauttamaan edellä mainitun asetuksen 12 artiklassa säädettyjen edellytysten täytyttyä toimitusvakuuden, joka yhtiön oli pitänyt tallentaa kansallisen interventioelimen hyväksi.
Koska vaatimuksia ei hyväksytty kokonaisuudessaan, Geodis Calberson GE nosti tribunal de grande instance de Paris’ssa kanteen, jossa se vaati sille sen takia aiheutuneen vahingon korvaamista, että kansallinen interventioelin oli hyväksynyt viiveellä sen vaatimukset. Tribunal de grande instance de Paris katsoi, ettei se ollut toimivaltainen tuomioistuin käsittelemään asiaa, minkä jälkeen Geodis Calberson GE saattoi kanteen tribunal administratif de Paris’n käsiteltäväksi.
Kanne hylättiin 30.7.2007 annetulla tuomiolla sillä perusteella, että koska asetuksessa N:o 111/1999 ei ole säädetty määräajasta, jonka kuluessa kuljetuspalvelua koskeva maksu on suoritettava ja vapautettava rahamääräinen vakuus, kansallisen interventioelimen ei voitu katsoa tehneen minkäänlaista virhettä näiden toimien viivästymisen johdosta; kyseinen yhtiö valitti ratkaisusta cour administrative d’appel de Paris’hin.
Cour administrative d’appel de Paris vahvisti osittain valituksenalaisen tuomion, minkä jälkeen Geodis Calberson GE teki kassaatiovalituksen Conseil d’État’han.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että asiassa
C 142/91, Cebag vastaan komissio, 11.2.1993 annetussa tuomiossa (Kok., s. I-553)
on todettu yhtäältä, että Euroopan yhteisöjen elintarvikkeita veloituksetta toimittavien tarjouskilpailun voittajien oikeuksia ja velvollisuuksia ei määritellä kokonaisuudessaan yhteisöjen asetuksissa, vaan ne seuraavat komission ja tarjouskilpailun voittajien välisistä sopimuksista, joista säädetään näihin toimituksiin sovellettavassa asetuksessa, ja toisaalta, että komission asetuksen säännöksiä, jotka ovat identtisiä asetuksen N:o 111/1999 16 artiklan säännösten kanssa, on pidettävä välityslausekkeena, joka kuuluu erottamattomana osana toimitussopimukseen.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin huomauttaa, että asiassa
T-134/01, Hans Fuchs vastaan komissio, 9.10.2002 annetussa tuomiossa (Kok., s. II-3909)
ja yhdistetyissä asioissa
T-215/01, T-220/01 ja T-221/01, Calberson GE vastaan komissio, 10.2.2004 annetussa tuomiossa (Kok., s. II-587)
on todettu ensinnäkin, että asetuksen N:o 2802/98 ja asetuksen N:o 111/1999 säännöksistä käy ilmi, että komission ja tarjouskilpailun voittajan välille syntyy oikeussuhde ilman, että tämän oikeussuhteen olemassaoloa estäisi se, että jäsenvaltioiden interventioelimet ovat osittain toteuttaneet toimitusten hankintatoimet erityisesti tarjouskilpailun voittajille suoritettujen maksujen osalta, ja toiseksi, että tämä suhde, vaikka sitä ei ole sovellettavissa asetuksissa nimenomaisesti luokiteltu sopimussuhteeksi, kuitenkin täyttää kahdenvälisen sopimuksen tunnusmerkit, ja kolmanneksi, että asetuksen N:o 111/1999 16 artikla on luonteeltaan SEUT 272 artiklassa tarkoitettu välityslauseke.
Tässä tilanteessa Conseil d’État päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”[Onko] asetuksen – – N:o 111/1999 16 artiklan säännöksiä tulkittava siten, että niissä annetaan Euroopan unionin tuomioistuimelle toimivalta ratkaista oikeusriidat, jotka koskevat niitä edellytyksiä, joiden mukaisesti interventioelin, jonka tehtäväksi on annettu vastaanottaa Venäjälle veloituksetta toimitettavien elintarvikkeiden toimituspalveluja koskevassa tarjouskilpailussa tehtävät tarjoukset, suorittaa maksettavan maksun tarjouskilpailun voittajalle ja vapauttaa tarjouskilpailun voittajan tämän elimen hyväksi tallettaman toimitusvakuuden, ja erityisesti, onko sillä toimivalta ratkaista sellaiset oikeusriidat, jotka koskevat interventioelimen näiden toimien toteuttamisessa tekemistä virheistä aiheutuvan vahingon korvaamista?”
Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin haluaa selvittää tällä kysymyksellään, onko asetuksen N:o 111/1999 16 artiklaa tulkittava siten, että siinä annetaan unionin tuomioistuimelle toimivalta ratkaista kaikki pääasiassa kyseessä olevan kaltaista tarjouskilpailua koskevat oikeusriidat ja erityisesti sellaiset oikeusriidat, jotka koskevat sellaisen vahingon korvaamista, joka on aiheutunut interventioelimen virheistä, jotka se on tehnyt maksaessaan maksun tarjouskilpailun voittajalle ja vapauttaessaan tarjouskilpailun voittajan kyseisen interventioelimen hyväksi tallentaman toimitusvakuuden.
Esitettyyn kysymykseen vastaamista varten on aluksi palautettava mieleen, että SEUT 272 artiklan sanamuodon mukaan Euroopan unionin tuomioistuimella on toimivalta ratkaista asia Euroopan unionin tekemässä tai sen puolesta tehdyssä julkis- tai yksityisoikeudellisessa sopimuksessa olevan välityslausekkeen nojalla.
Seuraavaksi on korostettava, että kyseisessä unionin säännöstössä määrätään sopimusluonteisten oikeussuhteiden perustamisesta unionin ja pääasian kantajan kaltaisen tarjouskilpailun voittajan välille.
Komissio vastaa nimittäin asetuksen N:o 2802/98 4 artiklan 1 kohdan nojalla Venäjän federaation käyttöön annettavia maataloustuotteita koskevan toimen toteuttamisesta. Asetuksen N:o 111/1999 6 artiklan säännösten mukaan komissio valitsee tarjouskilpailun voittajan, jonka kanssa toimitusta koskeva sopimus tehdään, kun taas interventioelinten tehtäväksi jää tässä vaiheessa vain tarjouksentekijöiden asianmukaisten tarjousten vastaanottaminen ja niiden toimittaminen komissiolle. Lisäksi asetuksen N:o 111/1999 8 artiklan 3 kohdan mukaan ainoastaan komissiolla on toimivalta antaa ohjeita toimituksen jatkamisen helpottamiseksi. Saman asetuksen 9 artiklan säännöksissä säädetään vielä, että toimitettavan tavaran tarkastaminen kuuluu komissiolle.
Kaikista näistä säännöksistä seuraa, että on tarkoitettu, että hankintaviranomaisena olevan komission ja tarjouskilpailun voittajan välillä on oikeussuhde.
Edellä mainitun oikeussuhteen luokittelusta on todettava, että – vaikkei tämä käy asetuksista N:o 2802/98, N:o 111/1999 ja N:o 1799/1999 nimenomaisesti ilmi – komission ja tarjouskilpailun voittajan oikeuksia ja velvollisuuksia ei ole – kuten unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännössä on aivan oikein todettu (ks. em. asia Hans Fuchs v. komissio, tuomion 53 kohta ja em. asia Calberson GE v. komissio, tuomion 86 kohta) – kokonaan määritetty näissä asetuksissa, koska toimituksen olennainen tekijä eli hinta määräytyy tarjouksentekijöiden tarjousten ja komission suorittaman tarjousten hyväksymisen perusteella. Tästä seuraa, että näissä asetuksissa tarkoitettu toimitus toteutetaan komission ja tarjouskilpailun voittajan välisellä sopimuksella (ks. analogisesti em. asia Cebag v. komissio, tuomion 12 ja 13 kohta).
On todettava, että asetuksen N:o 1799/1999 1 artiklassa säädetään, että toimitus on toteutettava asetuksen N:o 111/1999 yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. Näin ollen viimeksi mainitun asetuksen 16 artiklassa oleva lauseke muodostaa erottamattoman osan toimitussopimusta ja sitä on pidettävä SEUT 272 artiklassa tarkoitettuna välityslausekkeena (ks. analogisesti em. asia Cebag v. komissio, tuomion 14 kohta).
Välityslausekkeen ulottuvuudesta on todettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan välityslauseke antaa periaatteessa unionin tuomioistuimelle toimivallan ratkaista sellaiset vaatimukset, jotka perustuvat sopimukseen, johon sisältyy välityslauseke, tai jotka liittyvät välittömästi tällaisesta sopimuksesta johtuviin velvoitteisiin (ks. asia
426/85, komissio v. Zoubek, tuomio 18.12.1986, Kok., s. 4057
, 11 kohta; asia
C-114/94, IDE v. komissio, tuomio 20.2.1997, Kok., s. I-803
, 82 kohta ja asia
C-337/96, komissio v. Iraco, tuomio 3.12.1998, Kok., s. I-7943
, 49 kohta).
Toimitusta koskeva maksu ja rahamääräisen vakuuden vapauttaminen ovat sopimusvelvoitteita. Niistä on nimittäin säädetty asetuksen N:o 111/1999 10 artiklassa ja 12 artiklan 2 kohdassa, ja niistä on tullut riidanalaisen sopimuksen erottamaton osa asetuksen N:o 1799/1999 1 artiklan sen sanamuodon nojalla, jonka mukaan toimitus on toteutettava ”asetuksen N:o 111/1999 yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti”. Tästä seuraa, että näiden kahden sopimusvelvoitteen viivästyneestä täyttämisestä aiheutuneen vahingon korvaamista koskevat vaatimukset on katsottava vaatimuksiksi, jotka perustuvat riidanalaiseen sopimukseen, johon sisältyy välityslauseke, tai vaatimuksiksi, jotka liittyvät välittömästi tällaisesta sopimuksesta johtuviin velvoitteisiin.
Lisäksi hyvän lainkäytön vaatimukset edellyttävät, ettei usea tuomioistuin ole toimivaltainen saman sopimuksen osalta erityisesti sen mukaan, millainen sopimusvelvoite on kysymyksessä, ja että vältytään ristiriitaisilta ratkaisuilta, joihin tällainen tilanne saattaa johtaa (ks. analogisesti asia
C-96/00, Gabriel, tuomio 11.7.2002, Kok., s. I-6367, 57
ja 58 kohta ja asia
C-18/02, DFDS Torline, tuomio 5.2.2004, Kok., s. I-1417
, 26 kohta).
Tästä seuraa, että asetuksen N:o 111/1999 16 artikla on ymmärrettävä siten, että siinä annetaan unionin tuomioistuimelle toimivalta ratkaista kuljetusta koskevan maksun viivästyneestä maksamisesta ja rahamääräisen vakuuden viivästyneestä vapauttamisesta aiheutunutta vahinkoa koskevat korvausvaatimukset.
Merkitystä ei ole sillä, että kansallinen interventioelin on se taho, jonka tehtävänä on ryhtyä toimiin kyseisen toimituksen maksamista ja rahamääräisen vakuuden vapauttamista koskevien sopimusvelvoitteiden täyttämiseksi. Ainoana perusteena sen toimiin ryhtymiselle on riidanalainen toimitussopimus, joka sitoo komission tarjouskilpailun voittajaan. Koska kyseiset vaatimukset perustuvat edellä mainittuun sopimukseen, Euroopan unionin tuomioistuimelle on tunnustettava toimivalta ratkaista nämä vaatimukset, koska hyvän lainkäytön vaatimusten vastaista on, että usea tuomioistuin on toimivaltainen saman sopimuksen osalta sen mukaan, mikä sopijapuoli on jättänyt täyttämättä sopimusvelvoitteita.
Edellä olevista seikoista seuraa, että esitettyyn kysymykseen on vastattava, että asetuksen N:o 111/1999 16 artiklaa on tulkittava siten, että siinä annetaan Euroopan unionin tuomioistuimelle toimivalta ratkaista oikeusriidat, jotka koskevat niitä edellytyksiä, joiden mukaisesti interventioelin, jonka tehtäväksi on annettu vastaanottaa Venäjän federaatiolle veloituksetta toimitettavien elintarvikkeiden toimituspalveluja koskevassa tarjouskilpailussa tehtävät tarjoukset, suorittaa maksettavan maksun tarjouskilpailun voittajalle ja vapauttaa tarjouskilpailun voittajan tämän elimen hyväksi tallettaman toimitusvakuuden, ja erityisesti sellaiset oikeusriidat, jotka koskevat interventioelimen näiden toimien toteuttamisessa tekemistä virheistä aiheutuvan vahingon korvaamista.
Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

Maataloustuotteiden jakeluohjelmasta Venäjän federaatiolle annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2802/98 soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 18.1.1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 111/1999, sellaisena kuin se on muutettuna 28.5.1999 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1125/1999, 16 artiklaa on tulkittava siten, että siinä annetaan Euroopan unionin tuomioistuimelle toimivalta ratkaista oikeusriidat, jotka koskevat niitä edellytyksiä, joiden mukaisesti interventioelin, jonka tehtäväksi on annettu vastaanottaa Venäjän federaatiolle veloituksetta toimitettavien elintarvikkeiden toimituspalveluja koskevassa tarjouskilpailussa tehtävät tarjoukset, suorittaa maksettavan maksun tarjouskilpailun voittajalle ja vapauttaa tarjouskilpailun voittajan tämän elimen hyväksi tallettaman toimitusvakuuden, ja erityisesti sellaiset oikeusriidat, jotka koskevat interventioelimen näiden toimien toteuttamisessa tekemistä virheistä aiheutuvan vahingon korvaamista.

Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: ranska.