CELEX: 62012CJ0011
Společná zemědělská politika
Integrovaný administrativní a kontrolní systém
Snížení nebo vyloučení z plateb v případě nedodržení pravidel podmíněnosti
Odpovědnost za jednání jiné osoby

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 23 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (
Úř. věst. L 30, s. 16
).
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi společností Maatschap L. A. en D. A. B. Langestraat en P. Langestraat-Troost (dále jen „Maatschap“) a Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie (dále jen „Staatssecretaris“) ve věci snížení podpory, která jí byla poskytnuta v rámci společné zemědělské politiky.
Právní rámec
Nařízení (ES) č. 1782/2003
Článek 6 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (
Úř. věst. L 270, s. 1
), v původním znění stanovil:
„Pokud nejsou požadavky podle předpisů v oblasti řízení nebo dobrý zemědělský a ekologický stav dodržovány z důvodu jednání nebo opomenutí přičitatelného dotyčnému zemědělci, je celková výše přímých plateb, které mají být poskytnuty v kalendářním roce, v němž je nedodržení zjištěno, snížena nebo zrušena po použití článků 10 a 11 v souladu s prováděcími pravidly stanovenými v článku 7.“
Článek 6 odst. 1 nařízení č. 1782/2003, ve znění nařízení Rady (ES) č. 146/2008 ze dne 14. února 2008 (
Úř. věst. L 46, s. 1
), měl od 1. dubna 2008 následující znění:
„Pokud nejsou požadavky podle předpisů v oblasti řízení nebo dobrý zemědělský a ekologický stav v kterémkoli okamžiku daného kalendářního roku (dále jen ‚příslušný kalendářní rok‘) dodržovány a toto nedodržování požadavků je důsledkem určitého jednání nebo opomenutí, které může být zemědělci, jenž v příslušném kalendářním roce podal žádost o podporu, přímo přičítáno, pak se celková výše přímých plateb, jež mají být […] tomuto zemědělci poskytnuty, sníží nebo zruší v souladu s prováděcími pravidly stanovenými v článku 7.
První pododstavec se použije také v případech, kdy nedodržení požadavků je důsledkem určitého jednání nebo opomenutí, jež může být přímo přičítáno osobě, na kterou je zemědělská půda převáděna nebo od které je zemědělská půda převáděna.
[…]
Pro účely tohoto odstavce se ‚převodem‘ rozumí jakýkoliv druh transakce, při níž převodce přestává disponovat příslušnou zemědělskou půdou.“
Nařízení č. 1782/2003 bylo zrušeno od 1. ledna 2009 nařízením č. 73/2009.
Nařízení č. 146/2008
Druhý a třetí bod odůvodnění nařízení č. 146/2008 jsou následujícího znění:
„2)
Podle čl. 44 odst. 3 nařízení č. 1782/2003 musí mít zemědělci po dobu alespoň deseti měsíců k dispozici pozemky odpovídající ploše, na kterou se váže platební nárok. Zkušenost ukázala, že nebezpečí této podmínky spočívá v omezení fungování trhu s pozemky a vytvoření značných administrativních úkonů pro dotyčné zemědělce a správní orgány. Aby se však zajistilo, že u téže půdy nebude docházet ke kumulaci podpor [žádostí], mělo by se stanovit datum, k němuž by měl mít zemědělec dané pozemky k dispozici. Bylo by vhodné, aby členské státy stanovily uvedené datum, které by nemělo být pozdější, než je datum stanovené pro změnu žádosti o podporu. Stejné pravidlo by mělo být uplatněno rovněž u členských států, jež používají režim jednotné platby na plochu.
3)
V důsledku zkrácení doby, během níž má zemědělec k dispozici pozemky odpovídající ploše, na kterou se váže platební nárok v rámci režimu jednotné platby i režimu jednotné platby na plochu, na jeden den, by měla být vyjasněna pravidla o odpovědnosti v souvislosti s podmíněností, zejména v případě převodu půdy během dotyčného kalendářního roku. Je tedy třeba objasnit, že zemědělec, který podá žádost o podporu, by měl být odpovědný vůči příslušnému orgánu, pokud jde o nedodržování požadavků týkajících se podmíněnosti v dotyčném kalendářním roce u veškeré zemědělské půdy uvedené v žádosti o podporu. To by nemělo bránit soukromoprávním ujednáním mezi dotyčným zemědělcem a osobou, na kterou je zemědělská půda převáděna nebo od které je zemědělská půda převáděna.“
Nařízení (ES) č. 796/2004
Nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce, a dále pro podmíněnost podle nařízení Rady (ES) č. 479/2008 (
Úř. věst. L 141, s. 18
), ve znění nařízení Komise (ES) č. 1266/2008 ze dne 16. prosince 2008 (
Úř. věst. L 338, s. 34
), kterým se stanoví prováděcí pravidla pro ukládaní sankcí za nedodržení pravidel spojených s podmíněností.
Znění padesátého šestého a padesátého sedmého bodu odůvodnění tohoto nařízení je následující:
„(56)
Systém snížení a vyloučení upravený v nařízení (ES) č. 1782/2003, pokud jde o povinnosti spojené s podmíněností, však sleduje jiný cíl, a to motivovat zemědělce k dodržování již existujících právních předpisů v různých oblastech podmíněnosti.
(57)
Snížení a vyloučení by se měla stanovit s ohledem na zásadu proporcionality a v případě kritérií způsobilosti pro podporu s ohledem na zvláštní problémy spojené s případy vyšší moci a s mimořádnými a přírodními okolnostmi. V případě povinností spojených s podmíněností se mohou snížení a vyloučení uplatnit jedině tehdy, pokud zemědělec jednal z nedbalosti nebo úmyslně. Snížení a vyloučení by se měla odstupňovat podle závažnosti zjištěné nesrovnalosti a měla by zahrnovat i úplné vyloučení z jednoho nebo několika režimů podpory na stanovenou dobu. Pokud jde o kritéria způsobilosti pro podporu, měla by snížení a vyloučení zohledňovat zvláštnosti jednotlivých režimů podpory.“
Nařízení č. 73/2009
Třetí bod odůvodnění nařízení č. 73/2009 zní:
„Nařízení (ES) č. 1782/2003 stanovilo zásadu, že zemědělci, kteří nesplňují některé požadavky v oblasti veřejného zdraví, zdraví zvířat a rostlin, životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat, podléhají snížení přímé podpory nebo jsou z ní vyloučeni. Tento systém ‚podmíněnosti‘ tvoří nedílnou součást podpory Společenství v rámci přímých plateb, a měl by proto být zachován. Ze zkušeností však vyplývá, že řada požadavků z oblasti působnosti podmíněnosti není dostatečně relevantní pro zemědělskou činnost či zemědělskou půdu nebo se týká spíše vnitrostátních orgánů než zemědělců. Proto je třeba upravit oblast působnosti podmíněnosti.“
Odstavec 1 čl. 23 nařízení č. 73/2009, nadepsaný „Snížení nebo vyloučení z plateb v případě nedodržení pravidel podmíněnosti“, je následujícího znění:
„Pokud nejsou povinné požadavky na hospodaření nebo požadavky týkající se dobrého zemědělského a environmentálního stavu kdykoli v průběhu daného kalendářního roku (dále jen ‚daný kalendářní rok‘) dodrženy a důvodem je jednání nebo opomenutí přičitatelné zemědělci, který předložil žádost o podporu v daném kalendářním roce, je […] celková výše přímých plateb, které byly nebo mají být dotyčnému zemědělci poskytnuty, snížena nebo vyloučena v souladu s prováděcími pravidly stanovenými v článku 24.
První pododstavec se použije také v případech, kdy dané nedodržení požadavků je důsledkem určitého jednání nebo opomenutí, jež může být přímo přičítáno osobě, na kterou je zemědělská půda převáděna nebo od které je zemědělská půda převáděna.
Pro účely tohoto odstavce se ‚převodem‘ rozumí jakýkoli druh transakce, při níž převodce přestává disponovat příslušnou zemědělskou půdou.
Odchylně od druhého pododstavce, pokud osoba, které lze toto jednání nebo opomenutí přímo přičíst, podala žádost o podporu v daném kalendářním roce, uplatní se od roku 2010 uvedené snížení nebo vyloučení na celkové částky přímých plateb, které byly nebo mají být této osobě poskytnuty.“
Článek 24 téhož nařízení, nadepsaný „Prováděcí pravidla týkající se snížení a vyloučení v případě nedodržení pravidel podmíněnosti“, stanoví:
„1.   Prováděcí pravidla týkající se snížení a vyloučení podle článku 23 se stanoví postupem podle čl. 141 odst. 2. V této souvislosti je třeba vzít v úvahu závažnost, rozsah, trvalost a opakování zjištěného nedodržení, jakož i kritéria stanovená v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku.
2.   V případě nedbalosti nesmí míra snížení přesáhnout 5 % a v případě opakovaného nedodržení 15 %.
[…]
3.   V případě úmyslného nedodržení nesmí být míra snížení v zásadě nižší než 20 % a může sahat až k úplnému vyloučení z jednoho či více režimů podpory a lze ji uplatnit na jeden kalendářní rok či na více kalendářních let.
[…]“
Spor v původním řízení a předběžná otázka
Sdružení podle občanského práva L. Oosthoek en J. P. Groen (dále jen „Oosthoek/Groen“) pronajalo společnosti Maatschap zemědělský pozemek, aby zde společnost Maatschap mohla pěstovat cibuli. Nájem byl vázán na splnění podmínky umožňující sdružení podle občanského práva Oosthoek/Groen pokračovat v orbě tohoto pozemku a rozmetat na něm několik dávek hnojiva. Smluvní strany se dohodly, že doba nájmu začne plynout od 1. ledna 2009, ale že nájemce, společnost Maatschap, začne uvedený pozemek skutečně užívat až po jeho zorání.
Sdružení podle občanského práva Oosthoek/Groen skutečně rozmetalo na dotčeném pozemku hnojivo, avšak orby nebyly uskutečněny v souladu s vnitrostátními právními předpisy, které stanoví použití hnojiva, které produkuje menší množství skleníkových plynů. Sdružení podle občanského práva Oosthoek/Groen byla z tohoto důvodu uložena pokuta.
Společnost Maatschap, která převzala uvedený pozemek na začátku března 2009, podala žádost o přímé platby na rok 2009 mimo jiné i pro dotčený pozemek. Podle předkládacího rozhodnutí se společnost Maatschap dozvěděla o porušení, kterého se dopustilo sdružení podle občanského práva Oosthoek/Groenen až z dopisu Staatssecretaris ze dne 23. listopadu 2009, kterým jí bylo oznámeno možné snížení přímých plateb z důvodu porušení vnitrostátních právních předpisů, neboť hnojivo nebylo použito způsobem, při kterém dochází k produkci menšího množství skleníkových plynů.
Rozhodnutím ze dne 3. března 2010 Staatssecretaris uplatnil vůči společnosti Maatschap 20 % snížení přímých plateb z důvodu porušení povinných požadavků v oblasti zemědělství. Dopisem ze dne 8. března 2010 podala společnost Maatschap proti tomuto rozhodnutí stížnost. Rozhodnutím ze dne 1. dubna 2010 Staatssecretaris prohlásil tuto stížnost za neopodstatněnou. Společnost Maatschap proto podala u předkládajícího soudu proti uvedenému rozhodnutí žalobu.
Předkládající soud má za to, že sdružení podle občanského práva Oosthoek/Groen musí být kvalifikováno jako osoba, od které je zemědělská půda převáděna ve smyslu čl. 23 odst. 1 druhého pododstavce nařízení č. 73/2009. Přímé platby, které měly být vyplaceny společnosti Maatschap, by se podle něj měly snížit nebo vyloučit z důvodu nedodržení povinných požadavků v oblasti zemědělství, kterého se dopustilo sdružení podle občanského práva Oosthoek/Groen. Tento soud má za to, že prohlášení učiněná odpovědnými zástupci uvedené společnosti před oddělením obecné inspekce odůvodňují závěr o úmyslném nedodržení těchto požadavků ze strany uvedené společnosti.
I když nebylo v rámci porušení, kterého se dopustilo sdružení podle občanského práva Oosthoek/Groen, odhaleno žádné podvodné jednání ze strany společnosti Maatschap, má předkládající soud určité pochybnosti ohledně možnosti uplatnění snížení přímých plateb z důvodu úmyslného nedodržení povinných požadavků v oblasti zemědělství na společnost Maatschap, která nebyla původcem tohoto porušení.
Uvádí zejména, že podle bodů 56 a 57 odůvodnění nařízení č. 796/2004 je cílem režimu snížení a vyloučení motivovat zemědělce k dodržování platných právních předpisů v různých oblastech podmíněnosti a že tento režim byl stanoven s ohledem na zásadu proporcionality. Snížení a vyloučení se tak mohou uplatnit jedině tehdy, pokud zemědělec jednal z nedbalosti nebo úmyslně, a musí být odstupňována podle závažnosti způsobené nesrovnalosti.
Podle předkládajícího soudu existují dva možné způsoby výkladu článku 23 nařízení č. 73/2009, a to, že buď podvodné jednání, kterého se dopustilo sdružení podle občanského práva Oosthoek/Groen musí být přičítáno přímo společnosti Maatschap, nebo že této posledně uvedené společnosti má být přičítáno pouze samotné nedodržení předepsaných požadavků v oblasti zemědělství.
Za těchto podmínek se College van Beroep voor het bedrijfsleven rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Je nutné vykládat čl. 23 odst. 1 nařízení č. 73/2009 […] v tom smyslu, že se na zemědělce, který požádal o podporu, uplatní snížení nebo vyloučení plateb podobně jako v případě snížení nebo vyloučení, které by se uplatnilo z důvodu zjištěného nedodržení podmínek na skutečného pachatele, kterému nebo od kterého byla půda převedena, kdyby tento pachatel podal žádost sám? Nebo toto ustanovení pouze znamená, že zjištěné porušení je nutné přičítat osobě, která podala žádost o podporu, ale že pro účely rozhodnutí o (výši) snížení nebo vyloučení je ještě nutné určit míru nedbalosti, zavinění nebo úmyslu samotného zemědělce?“
K předběžné otázce
Podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda musí být čl. 23 odst. 1 nařízení č. 73/2009 vykládán v tom smyslu, že nedodržení pravidel podmíněnosti osobou, na kterou je zemědělská půda převáděna nebo od které je zemědělská půda převáděna, jež má za následek snížení celkové výše přímých plateb nebo vyloučení, musí být v plném rozsahu přičítáno zemědělci, který podal žádost o podporu.
Na úvod je třeba připomenout, že čl. 23 odst. 1 první pododstavec nařízení č. 73/2009 stanoví snížení celkové výše přímých plateb, které byly nebo mají být poskytnuty zemědělci, který předložil žádost o podporu, pokud nejsou dodrženy povinné požadavky na hospodaření nebo požadavky týkající se dobrého zemědělského a environmentálního stavu kdykoli v průběhu daného kalendářního roku, ve kterém byla žádost o podporu předložena.
Podle čl. 23 odst. 1 druhého pododstavce uvedeného nařízení je snížení celkové výše přímých plateb stanoveno rovněž pro případy, kdy je dané nedodržení požadavků důsledkem určitého jednání nebo opomenutí, jež může být přímo přičítáno osobě, na kterou je zemědělská půda převáděna nebo od které je zemědělská půda převáděna.
Znění tohoto ustanovení je jednoznačné, pokud jde o přičítání určitého jednání nebo opomenutí zemědělci, který předložil žádost o podporu, v případě nedodržení pravidel podmíněnosti osobou, na kterou je zemědělská půda převáděna nebo od které je zemědělská půda převáděna. Nařízení č. 73/2009 však neuvádí, zda důsledky konstatování existence úmyslu přičitatelného osobě, na kterou je zemědělská půda převáděna nebo od které je zemědělská půda převáděna, musejí být přičítány i tomuto zemědělci.
Nařízení č. 796/2004 v tomto ohledu uvádí, že míra snížení použitelného v případě nedbalosti zemědělce dosahuje 1 % až 15 %. Naproti tomu v případě, ve kterém se snížení uplatní z důvodu úmyslného jednání zemědělce, dosahuje tato míra v zásadě 20 % až 100 %.
V této souvislosti je nutno uvést, že znění čl. 23 odst. 1 nařízení č. 1782/2003 neumožňuje samo o sobě odpovědět na otázku položenou předkládajícím soudem.
Podle ustálené judikatury Soudního dvora je pro výklad ustanovení unijního práva třeba vzít v úvahu nejen jeho znění, ale i jeho kontext a cíle sledované právní úpravou, jejíž je součástí (rozsudek ze dne 21. července 2011, Beneo-Orafti,
C-150/10, Sb. rozh. s. I-6843
, bod 41 a citovaná judikatura).
Zaprvé je však třeba připomenout, že „pravidlo deseti měsíců“, obsažené v čl. 44 odst. 3 nařízení č. 1782/2003, podle něhož zemědělci museli mít, aby mohli podat žádost o podporu, k dispozici po dobu deseti měsíců pozemky odpovídající ploše, na kterou se váže platební nárok, bylo nařízením č. 146/2008 sníženo na jeden den. Pro získání přímé platby pro rok, ve kterém byla předložena žádost o podporu, bylo tedy dostačující, aby zemědělec měl k dispozici pozemek k referenčnímu datu.
Z bodu 2 odůvodnění nařízení č. 146/2008 vyplývá, že toto zjednodušení pravidel pro získání podpory mělo za cíl snížit administrativní zátěž jak zemědělců, tak dotčených správních orgánů.
Z toho také vyplývá, že určitý pozemek může být velmi snadno předmětem několika převodů během kalendářního roku, což může mít za následek zvýšení pravděpodobnosti, že zemědělec, který předložil žádost o podporu, sám pozemek nezoral.
Zadruhé, upuštění od „pravidla deseti měsíců“ vedlo ke změně čl. 6 odst. 1 nařízení č. 1782/2003 prostřednictvím nařízení č. 146/2008, přičemž toto ustanovení bylo převzato do čl. 23 odst. 1 nařízení č. 73/2009, který zakotvuje odpovědnost zemědělce v případě nedodržení pravidel podmíněnosti a navíc stanoví, že zemědělec, který předloží žádost o podporu pro určitý pozemek, nese i nadále za tento pozemek odpovědnost v případě převodu tohoto pozemku po dobu celého roku, pro který byla žádost o podporu předložena.
Je třeba tedy konstatovat, že čl. 23 odst. 1 nařízení č. 73/2009 nerozlišuje mezi případy nedodržení pravidel podmíněnosti vyplývajícími jednak z nedbalosti a jednak z úmyslného jednání osoby, na kterou je zemědělská půda převáděna nebo od které je zemědělská půda převáděna. Přičítání důsledků jednání, kterého se dopustila osoba, na kterou je zemědělská půda převáděna nebo od které je zemědělská půda převáděna, zemědělci, který předložil žádost o podporu, nelze tudíž vyloučit.
S ohledem na výše uvedené je nutné čl. 23 odst. 1 nařízení č. 73/2009 vykládat s přihlédnutím k vývoji výše uvedených právních předpisů.
Z bodu 2 odůvodnění nařízení č. 146/2008 vyplývá, že zjednodušení přístupu k přímým platbám umožňuje zemědělcům snadněji využít finanční pomoci v oblasti zemědělství. Mimoto bod 3 odůvodnění nařízení č. 73/2009 připomíná, že poskytnutí podpory podléhá požadavku, aby příjemce dodržoval pravidla podmíněnosti.
Sankce, která se uplatní v případě nedodržení uvedených pravidel, je specifický administrativní nástroj, který je nedílnou součástí režimu pomoci v oblasti zemědělství a který je určen na podporu dodržování těchto pravidel.
V této souvislosti Soudní dvůr opakovaně zdůraznil, že ustanovení, která byla porušena, směřovala pouze vůči hospodářským subjektům, které se svobodně rozhodly využít úpravy finanční pomoci v oblasti zemědělství (viz rozsudky ze dne 18. listopadu 1987, Maizena a další,
137/85, Recueil, s. 4587
, bod 13; ze dne 27. října 1992, Německo v. Komise,
C-240/90, Recueil, s. I-5383
, bod 26; ze dne 11. července 2002, Käserei Champignon Hoffmeister,
C-210/00, Recueil, s. I-6453
, bod 41, jakož i ze dne 5. června 2012, Bonda, C-489/10, bod 30).
Z toho vyplývá, že zemědělec, který pobírá podporu, i když pozemek, pro který byla předložena žádost o přímou platbu během celého kalendářního roku skutečně neužívá, musí nést riziko spočívající v přičitatelnosti nedodržení pravidel podmíněnosti na tomto pozemku, které je důsledkem nedbalosti nebo úmyslného jednání osoby, na kterou je zemědělská půda převáděna, nebo od které je zemědělská půda převáděna, jež může vést ke snížení celkové výše přímých plateb nebo vyloučení. Tento zemědělec tedy může nést odpovědnost za porušení, kterého se dopustila osoba, na kterou je dotčená zemědělská půda převáděna nebo od které je dotčená zemědělská půda převáděna, včetně důsledků vyplývajících z úmyslného jednání.
Nicméně bod 57 odůvodnění nařízení č. 796/2004 stanoví, že snížení celkové výše přímých plateb nebo vyloučení musí být stanoveno s přihlédnutím k zásadě proporcionality. Je tudíž třeba ověřit, zda je řešení přijaté v předcházejícím bodě v souladu s touto zásadou.
V této souvislosti je třeba připomenout, že zásada proporcionality, která je součástí obecných zásad unijního práva, vyžaduje, aby prostředky zavedené ustanovením unijního práva byly způsobilé k uskutečnění legitimních cílů sledovaných dotyčnou právní úpravou a nepřekračovaly meze toho, co je k dosažení těchto cílů nezbytné (viz rozsudek ze dne 12. července 2012, Association Kokopelli, C-59/11, bod 38 a citovaná judikatura).
Z bodů 34 až 37 tohoto rozsudku vyplývá, že odpovědnost zemědělce, který předložil žádost o podporu za porušení pravidel podmíněnosti, které je důsledkem jak nedbalosti, tak úmyslného jednání osoby, na kterou je zemědělská půda převáděna nebo od které je zemědělská půda převáděna, umožňuje uskutečnění cíle, na kterém je založen režim snížení celkové výše přímých plateb a vyloučení, jak je připomenut v bodu 2 odůvodnění nařízení č. 73/2009, a sice začlenění základních norem z oblasti životního prostředí, bezpečnosti potravin, zdraví zvířat a dobrých životních podmínek zvířat a dobrého zemědělského a ekologického stavu do společných organizací trhů.
Pokud jde o otázku, zda taková odpovědnost zemědělce, který předložil žádost o podporu, překračuje meze toho, co je k dosažení uvedeného cíle nezbytné, je třeba uvést, že zemědělec, který pobírá podporu, je i nadále jediným odpovědným vůči příslušnému správnímu orgánu. Nicméně, jak správně tvrdí nizozemská vláda a Evropská komise, nic nebrání stranám smlouvy o převodu zemědělské půdy, aby se dohodly na přesnějších ustanoveních týkajících se finančních rizik takové smlouvy, včetně rizika případného snížení nebo vyloučení z poskytování zemědělských dotací. Mimoto i v případě neexistence takového ustanovení nelze bez dalšího vyloučit použití mechanismů občanského práva, jež umožňují ochranu zájmů zemědělce, který předložil žádost o podporu.
Přičítání porušení, kterého se dopustila osoba, na kterou je zemědělská půda převáděna nebo od které je zemědělská půda převáděna, v plném rozsahu zemědělci, který předložil žádost o podporu pro pozemek, ve vztahu k němuž bylo porušení pravidel podmíněnosti konstatováno, nepřekračuje tedy meze toho, co je pro dosažení stanoveného cíle nezbytné.
Mimoto je třeba poznamenat, že pokud zemědělec, který se dopustil porušení nebo zemědělec, který měl dotčený pozemek k dispozici k referenčnímu datu, nepodá žádost o podporu, nebude mu žádná sankce uložena. Režim snížení celkové výše přímých plateb nebo vyloučení z těchto plateb je totiž správním opatřením spojeným s pobídkami ve formě přímých plateb.
Na položenou otázku je třeba tudíž odpovědět tak, že čl. 23 odst. 1 nařízení č. 73/2009 musí být vykládán v tom smyslu, že nedodržení pravidel podmíněnosti osobou, na kterou je zemědělská půda převáděna nebo od které je zemědělská půda převáděna, jež má za následek snížení celkové výše přímých plateb nebo vyloučení, musí být v plném rozsahu přičítáno zemědělci, který předložil žádost o podporu.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (první senát) rozhodl takto:

Článek 23 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003, musí být vykládán v tom smyslu, že nedodržení pravidel podmíněnosti osobou, na kterou je zemědělská půda převáděna nebo od které je zemědělská půda převáděna, jež má za následek snížení celkové výše přímých plateb nebo vyloučení, musí být v plném rozsahu přičítáno zemědělci, který předložil žádost o podporu.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: nizozemština.