CELEX: 62011CJ0595
Kereskedelmi politika
1470/2001/EK rendelet
1205/2007/EK rendelet
Közös Vámtarifa
Tarifális besorolás
Kombinált Nómenklatúra
A kompakt fénycsövek behozatalára kivetett végleges dömpingellenes vámok
A végleges dömpingellenes vámoknak a dömpingellenes rendeletben említett vámtarifaalszám alá besorolt termékekre való alkalmazhatósága
Érintett termék
Hatály

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a 2006. szeptember 1-jei 1322/2006/EK tanácsi rendelettel (
HL L 244., 1. o.
) módosított, a Kínai Népköztársaságból származó integrált elektronikus kompakt fénycső (CFL-i) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről, és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló, 2001. július 16-i 1470/2001/EK tanácsi rendelet (
HL L 195, 8. o.
; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 38. kötet, 43. o.; a továbbiakban: 1470/2001 rendelet) és a Kínai Népköztársaságból származó integrált elektronikus kompakt fénycsövek behozatalára vonatkozó dömpingellenes vámoknak a 384/96/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatát követő kivetéséről és a Vietnami Szocialista Köztársaságban, a Pakisztáni Iszlám Köztársaságban és a Fülöp-szigeteki Köztársaságban feladott ugyanilyen termékre történő kiterjesztéséről szóló, 2007. október 15-i 1205/2007/EK tanácsi rendelet (
HL L 272., 1. o.
; az 1470/2001 rendelettel együtt a továbbiakban: CFL-i-rendeletek) értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet a Steinel Vertrieb GmbH (a továbbiakban: Steinel Vertrieb) és a Hauptzollamt Bielefeld (a továbbiakban: Hauptzollamt) között a Steinel Vertrieb által importált vitatott termékeknek a 2000. január 31-i 254/2000/EK tanácsi rendelettel (
HL L 28., 16. o.
; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 9. kötet, 357. o.) módosított, a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (
HL L 256., 1. o
; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.) I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúra (a továbbiakban: KN) vámtartifaszámai alá szabad forgalomba bocsátásuk céljából történő besorolásuk tárgyában folyamatban lévő eljárás keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
Az alaprendelet
A 2005. december 21-i 2117/2005/EK tanácsi rendelettel (
HL L 340., 17. o.
) módosított, a dömpingellenes intézkedések Európai Unió általi alkalmazását szabályozó, az alapügy keretében alkalmazandó rendelkezések az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletben (
HL L 56., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 10. kötet, 45. o.; a továbbiakban: alaprendelet) találhatóak.
Az alaprendelet 1. cikkének (1), (2) és (4) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„(1)   Dömpingellenes vám vethető ki minden olyan dömpingelt termékre, amelynek az [Unióban] történő szabad forgalomba bocsátása kárt okoz.
(2)   Egy termék akkor tekinthető dömpingelt terméknek, ha az [Unióba] irányuló exportára alacsonyabb, mint egy hasonló terméknek a rendes kereskedelmi forgalomban az exportáló országra megállapított összehasonlítható ára.
[...]
(4)   Ennek a rendeletnek az alkalmazásában a »hasonló termék« kifejezés azt a terméket jelenti, amely a szóban forgó termékkel azonos, azaz vele minden tekintetben megegyezik, vagy ilyen termék hiányában azt a terméket, amely a szóban forgó termékkel ugyan nem egyezik meg minden tekintetben, de azzal szoros hasonlóságot mutató tulajdonságokkal rendelkezik.”
Az alaprendeletnek „Az eljárás megszüntetése intézkedés meghozatala nélkül; végleges vámok kivetése” elnevezésű 9. cikke a (4) bekezdésében kimondja:
„Ha a végül megállapított tények dömpingre és az ezzel okozott kárra utalnak, és ha a Közösség érdekei a 21. cikknek megfelelően beavatkozást kívánnak meg, a Tanács, a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően, a Bizottság által előterjesztett javaslat alapján […] végleges dömpingellenes vámot vet ki. […]”
E rendeletnek a felülvizsgálatra vonatkozó 11. cikkének (2)–(4) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„(2)   A végleges dömpingellenes intézkedés hatálya a kivetését követő öt év után vagy a dömpingre és a kárra egyaránt kiterjedő legutolsó felülvizsgálat lezárását követő öt év után megszűnik, kivéve ha a felülvizsgálat azt állapítja meg, hogy ez a megszűnés valószínűsíthetően a dömping és a kár folytatódásával vagy megismétlődésével járna. A megszűnés felülvizsgálatát a Bizottság kezdeményezésére vagy a közösségi termelők, illetve a nevükben eljáró személyek kérésére kell megindítani, és az intézkedések a felülvizsgálat ideje alatt hatályban maradnak.
[…]
(3)   Indokolt esetben az intézkedések további fenntartásának szükségessége is felülvizsgálható a Bizottság kezdeményezésére, egy tagállam kérésére vagy, ha a végleges intézkedés megállapítása óta egy ésszerű – legalább egyévnyi – idő eltelt, bármely exportőr, importőr vagy az [uniós] termelők olyan kérésére, amely egy ilyen időközi felülvizsgálat megalapozottságára vonatkozóan elegendő bizonyítékot tartalmaz.
Időközi felülvizsgálatot kell indítani, ha a kérelem elegendő bizonyítékot tartalmaz arra nézve, hogy a dömping megakadályozásához már nincs szükség az intézkedés további fenntartására, és/vagy arra, hogy az intézkedés megszüntetése vagy módosítása esetén a károkozás folytatódása vagy visszatérése valószínűtlen lenne, vagy hogy a meglevő intézkedés nem vagy már nem elegendő a kárt okozó dömping ellensúlyozására.
Az e bekezdés szerinti vizsgálatok során a Bizottság mérlegelheti, többek között, hogy a dömpinggel és a kárral kapcsolatos körülmények jelentősen megváltoztak-e, illetve hogy a meglévő intézkedések elérik-e a kívánt hatást a 3. cikk alapján megállapított kár elhárítását illetően. Ebből a szempontból a végső határozat meghozatalakor az összes tárgyhoz tartozó és megfelelően dokumentált bizonyítékot figyelembe kell venni.
(4)   Felülvizsgálatot kell lefolytatni abban az esetben is, ha a kérdéses exportáló országban az egyéni dömpingkülönbözetet olyan új exportőrre nézve kell megállapítani, aki a terméket nem exportálta abban a vizsgálati időszakban, amelyen az intézkedések alapultak.
Felülvizsgálatot kell indítani abban az esetben, ha az új exportőr vagy termelő bizonyítani tudja, hogy az exportáló ország egyetlen olyan exportőrével vagy termelőjével sem áll kapcsolatban, akikre a termékre kivetett dömpingellenes intézkedések vonatkoznak, és ténylegesen a fent említett vizsgálati időszakot követően exportált az [Unióba], vagy ha igazolni tudja, hogy visszavonhatatlan szerződési kötelezettséget vállalt egy jelentős mennyiségnek az [Unióba] történő exportjára.
[...]”
Az említett rendeletnek „Az intézkedések kijátszása” című 13. cikkének (1) bekezdése előírja:
„Ha a hatályban lévő intézkedéseket kijátsszák, az e rendelet alapján kivetett dömpingellenes vámok kiterjeszthetők a hasonló, nem vagy csak kis mértékben módosított termékek harmadik országokból érkező behozatalára; vagy a hasonló, kis mértékben módosított termékeknek az intézkedések hatálya alá tartozó országból érkező behozatalára; vagy a termék alkatrészeinek behozatalára. Ha a hatályban lévő intézkedéseket kijátsszák, a 9. cikknek (5) bekezdésével összhangban kivetett maradék dömpingellenes vámot nem meghaladó dömpingellenes vámot ki lehet terjeszteni az intézkedések hatálya alá tartozó országokban található olyan vállalkozástól érkező behozatalra, amely egyedi vámban részesül. A kijátszás a harmadik országok és az [Unió], vagy az intézkedések hatálya alá tartozó ország egyes vállalkozásai és az [Unió] közötti kereskedelem szerkezetének olyan megváltozását jelenti, amely olyan gyakorlat, eljárás vagy munka eredményeként áll elő, amelynek a vám kivetésén kívül semmilyen más megfelelő magyarázata és gazdasági indoka nincs, továbbá amelynek hatása a hasonló termékek árait és/vagy mennyiségét illetően bizonyítottan kárt okoz vagy aláássa a vám javító hatását, és bizonyítékok vannak a dömpingre a hasonló termékek korábban megállapított rendes értéke vonatkozásában, szükség esetén a 2. cikk rendelkezéseivel összhangban.
[...]”
Ugyanezen rendelet 14. cikkének (1) bekezdése értelmében:
„Az átmeneti vagy végleges dömpingellenes vámokat rendelettel kell kivetni, beszedésükről, az ilyen vámokat kivető rendelet által meghatározott formában, összegben és egyéb kritériumok szerint, a tagállamok gondoskodnak. Az ilyen vámokat az importárukra kivetett rendes vámoktól, adóktól és egyéb terhektől függetlenül kell beszedni. […]”
A CFL-i-rendeletek
A Kínai Népköztársaságból származó integrált elektronikus kompakt fénycső (CFL-i) behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2001. február 7-i 255/2001/EK rendeletével (
HL L 38., 8. o.
) a Bizottság ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki az ex 8539 31 90 KN-kód alá tartozó ilyen terméktípusokra. Ezt követően ezekre az 1470/2001 rendelettel végleges dömpingellenes vámot vetettek ki. Ez utóbbi rendelet 2008. október 18-ig maradt hatályban.
Az 1470/2001 rendelet 1. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Végleges dömpingellenes vámot kell alkalmazni a Kínai Népköztársaságból származó, az ex 8539 31 90 KN-kód (2004. szeptember 10-ig 8539 31 90*91 TARIC-kód és 2004. szeptember 11-től 8539 31 90*95 TARIC-kód) alá tartozó, váltóárammal működő, egy vagy több gázcsővel rendelkező, olyan integrált elektronikus kompakt fénycső (ideértve a mind váltóárammal, mind pedig egyenárammal működő integrált elektronikus kompakt fénycsövet is) behozatalára, amelyben az összes világító elemet és elektronikus alkatrészt a lámpaaljzathoz erősítették vagy abba beleépítették.”
Az 1205/2007 rendelet az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerint végzett hatályvesztési felülvizsgálatot követően fenntartotta az 1470/2001 rendelettel bevezetett intézkedéseket, és ezeket a Kínai Népköztársaságból származó integrált elektronikus kompakt fénycső (CFL-i) behozataláról szóló 1470/2001/EK tanácsi rendelet által kivetett végleges dömpingellenes intézkedések a Vietnami Szocialista Köztársaságban, a Pakisztáni Iszlám Köztársaságban és a Fülöp-szigeteki Köztársaságban feladott CFL-i behozatalára történő kiterjesztéséről szóló, 2005. június 6-i 866/2005/EK tanácsi rendelet (
HL L 145., 1. o.
) elfogadását követően kiterjesztette más országokból származó behozatalokra.
Az 1205/2007 rendelet 1. cikkének (1) bekezdése előírja:
„Végleges dömpingellenes vámot kell alkalmazni a Kínai Népköztársaságból származó, az ex 8539 31 90 KN-kód (8539 31 90 95 TARIC-kód) alá tartozó, váltóárammal működő, egy vagy több gázcsővel rendelkező, olyan integrált elektronikus kompakt fénycső (ideértve a mind váltóárammal, mind pedig egyenárammal működő integrált elektronikus kompakt fénycsövet is) behozatalára, amelyben az összes világítóelemet és elektronikus alkatrészt a lámpaaljzathoz erősítették vagy abba beleépítették.”
Az alapügy és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
A Steinel Vertrieb egy illeszkedő vezérlő szoftverrel ellátott fényérzékelőt fejlesztett ki. E fényérzékelő alapján a lámpákra felszerelendő olyan eszközt (a továbbiakban: fényerőszabályzó) fejlesztett ki és szabadalmaztatott, amely lehetővé tette a lámpák természetes fénytől függő automatikus fel- és lekapcsolódását anélkül, hogy e műveleteket befolyásolná maga a lámpa által kibocsátott fény.
2007 és 2008 folyamán a Steinel Vertrieb Sensor Light Plus típusú – 11, 15, valamint 18 watt teljesítményű – energiatakarékos lámpákat importált Kínából, és azokat KN 8539 39 00 vámtarifaalszáma alatt vámmentesség mellett történő szabad forgalomba bocsátás céljából bejelentette. Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy a Sensor Light Plus típusú termékek esetében egy üvegburkolatba foglalt, tekercs alakú, izzókatódos fénycsőből és egy lámpaaljzatból álló, váltóárammal működő fénycsöves lámpáról van szó, amely egy aljzatot és a felperes által kifejlesztett, valamint szabadalmaztatott fényerőszabályzót foglal magában.
Egy vizsgálatot követően a Hauptzollamt megállapította, hogy a Steinel Vertrieb által importált energiatakarékos lámpákat a KN 8539 31 90 vámtarifaalszáma alá kell besorolni, és hogy ezért e lámpák behozatalára ki kell kivetni a CFL-i-rendeletekben előírt dömpingellenes vámot. Következésképpen a 2010. március 31-i, május 17-i, július 13-i és augusztus 30-i határozatával a Hauptzollamt utólagosan összesen 485240,07 euró összegű dömpingellenes vámot állapított meg a Steinel Vertriebbel szemben.
A kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi, hogy a Steinel Vertrieb – anélkül hogy ezt a Hauptzollamt vitatta volna – kifejtette, hogy az ideiglenes dömpingellenes vámnak a 255/2001 rendelettel történő bevezetésekor fényerőszabályzóval ellátott fénycsöves lámpákat csak a Steinel Vertrieb és az Osram GmbH (a továbbiakban: Osram) gyártott az Unióban. Kínában akkoriban csak ilyen fényerőszabályzó nélküli fénycsöves lámpákat gyártottak.
A Hauptzollamt azzal érvel, hogy a Steinel Vertrieb által behozott kompakt fénycsöves lámpákat a KN 8539 31 90 vámtarifaalszáma alá kell besorolni, mivel a KN 8539 31 90 vámtarifaalszáma alá tartozó, váltóárammal működő kompakt fénycsöves lámpákról van szó. E termékekre ennek alapján ki kell vetni a CFL-i-rendeletekben előírt dömpingellenes vámot.
Ilyen körülmények között a Finanzgericht Düsseldorf úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé előzetes döntéshozatalra:
„Úgy kell-e értelmezni a [CFL-i-rendeleteket], hogy azok hatálya a [Steinel Vertrieb] által importált és az [előzetes döntéshozatalra utaló határozatban] részletesen ismertetett, fényerőszabályzóval felszerelt kompakt fénycsöves lámpákra is kiterjed?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság lényegében azt kívánja megtudni, hogy az a tény, hogy a Steinel Vertrieb által importált, fényerőszabályzóval felszerelt fénycsöves lámpák az ex 8539 31 90 KN-kód alá tartoznak, azt jelenti-e, hogy ki kell vetni a CFL-i-rendeletekben előírt dömpingellenes vámokat.
A felek érvei
A Steinel Vertrieb lényegében azzal érvel, hogy amikor a dömpingellenes vámot 2001-ben bevezették, a vitatott termékeket nem gyártották Kínában. Világszinten csak a Steinel Vertrieb és az Osram jelentett be szabadalmat a fényerőszabályzóval felszerelt égőtestek gyártására vonatkozóan. A Steinel Vertrieb hangsúlyozza, hogy mind az CFL-i-rendeletek szelleméből, mind azok célkitűzéséből kitűnik, hogy azok csak az egyszerű energia-takarékos lámpákra vonatkoznak. Ezzel szemben az alapügyben szóban forgó termékek olyan kiváló minőségű és egyedi termékek, amelyek nem okoznak kárt az európai termelőknek, mivel csak az Osram gyárt hasonló termékeket. Ezenkívül az e termékekre jellemző érzékelőrendszer és fényerőszabályzó szabadalmazva vannak, és nem létezik ezekhez hasonló termék Kínában vagy az Unióban. Következésképpen nincs szükség az Unió érdekében történő beavatkozásra.
A Steinel Vertrieb szerint azért nem kérték az intézkedésnek az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti időközi felülvizsgálatát, mert az alapügyben szóban forgó termékeket évekig a KN 8539 39 00 vámtarifaalszáma alá sorolták be anélkül, hogy azt a nemzeti hatóságok vitatták volna.
A Bizottság szerint a Bíróságnak figyelembe kell vennie a kérdést előterjesztő bíróság által meghatározott ténybeli körülményeket. Márpedig e bíróság úgy határozott, hogy a Steinel Vertrieb által behozott fénycsöves lámpákat a KN 8539 31 90 vámtarifaalszáma alá kell besorolni, következésképpen azok a CFL-i-rendeletek hatálya alá tartoznak.
A Bizottság úgy véli, hogy a CFL-i-rendeletek szövege egyértelmű, és ezért csak egyféle értelmezést tesz lehetővé. A Bizottság elutasítja a szóban forgó jogszabályok teleologikus értelmezését, mivel véleménye szerint az nem felel meg a dömpingellenes rendelet hatálya meghatározásának. Ugyanis, ha a vámhatóságoknak eseti jelleggel kellene maghatározniuk, hogy az adott eset megfelel-e a dömpingellenes rendelet azon célkitűzésének és értelmének, hogy az ilyen termék e rendelet hatálya alá tartozzon, a nemzeti vámhatóságok többé nem tudnák elvégezni feladataikat. Az ilyen kötelezettség összeegyeztethetetlen a vámigazgatási gyakorlat követelményeivel.
Ezenkívül a Bizottság úgy véli, hogy a kérdést előterjesztő bíróság azon ténybeli megállapításának, miszerint az ideiglenes dömpingellenes vám bevezetésekor a vitatott fénycsöves lámpákat Kínában nem, csak az Unióban gyártották, nincs jelentősége annak meghatározása érdekében, hogy a CFL-i-rendeletekkel bevezetett dömpingellenes vám alkalmazandó-e az alapügyben szóban forgó fénycsöves lámpákra.
E tekintetben a Bizottság azon a véleményen van, hogy különösen az olyan fogyasztási cikkek esetében, amelyek tervezése gyorsan fejlődik, nem szokatlan, hogy valamely dömpingellenes rendelet hatályának a meghatározása oly mértékben általános, hogy az magában foglalja azokat a termékeket is, amelyek e rendelet elfogadásának az időpontjában még nem léteztek, vagy amelyeket ezen időpontban még nem gyártották a dömpinget folytató országban. Ilyen körülmények között az alapügy kontextusában a CFL-i-rendeletek hatálya nem korlátozódik azon fénycsöves lámpákra, amelyeket e rendelkezések hatálybalépésekor már gyártottak Kínában.
A Bizottság hozzáteszi, hogy a dömpingellenes rendeletnek a saját hatályát absztrakt és általános módon kell meghatároznia, a KN-kóddal vagy e kód pontos meghatározásának hiányában más jellemzőkkel megjelölve azon termékeket, amelyeket magában foglal.
A Bíróság álláspontja
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy a vitatott termékeket a KN 8539 31 90 vámtarifaalszáma alá kell besorolni, és hogy az említett termékek a CFL-i-rendeletek 1. cikkének (1) bekezdésében említett egyéb alapvető jellemzőkkel is rendelkeznek.
Mindenekelőtt emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az EUMSZ 267. cikkben említett eljárás a nemzeti bíróságok és a Bíróság feladatainak világos szétválasztásán alapul, és így kizárólag az ügyben eljáró és határozathozatalra hivatott nemzeti bíróság hatáskörébe tartozik annak megítélése, hogy – tekintettel az ügy különleges jellemzőire – ítélete meghozatalához szükségesnek tartja-e az előzetes döntéshozatalt, és ha igen, a Bíróságnak feltett kérdései relevánsak-e (lásd a
C-373/08. sz., Hoesch Metals és Alloys ügyben 2010. február 11-én hozott ítélet [EBHT 2010., I-951. o.]
59. pontját).
Ilyen körülmények között az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés vizsgálatát nem kell kiterjeszteni annak meghatározására, hogy a Steinel Vertrieb által behozott vitatott termékek a kérdést előterjesztő bíróság által nem említett okokra tekintettel, vagyis annak értékelésére tekintettel, hogy a nemzeti hatóságok az alapügyben szóban forgó termékeket mely KN-vámtarifaszám alá sorolják be, a CFL-i-rendeletek hatálya alá tartoznak-e (lásd analógia útján a fent hivatkozott Hoesch Metals és Alloys ügyben hozott ítélet 60. pontját). Következésképpen az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból arra kell következtetni, hogy a nemzeti bíróság erről nem kérdezi a Bíróságot (lásd ebben az értelemben a
C-30/93. sz. AC-ATEL Electronics ügyben 1994. június 2-án hozott ítélet [EBHT 1994., I-2305. o.]
19. pontját).
Emlékeztetni kell arra, hogy az alaprendelet 14. cikkének (1) bekezdése értelmében a dömpingellenes vámokat rendelettel kell kivetni, beszedésükről az ilyen vámokat kivető rendelet által meghatározott formában, összegben és egyéb kritériumok szerint a tagállamok gondoskodnak.
Azon termékek meghatározására tekintettel, amelyekre dömpingellenes vámot kívánnak kivetni, a dömpingellenes rendeletek rendelkezései megnevezik többek között a termékeket a KN azon vámatarifaalszámai alapján, amelyekhez e termékek tartoznak. Az ilyen utalás azonban nem mindig elegendő ahhoz, hogy lehetővé tegye a dömpingellenes szabályozás által érintett termékek pontos meghatározását, amennyiben ezeknek az alszámoknak a szövege nem eléggé pontos. Ezért a dömpingellenes rendelet rendelkező részének szövege a vámköteles termékeket további megkülönböztető ismérvek használatával nevezi meg. Azonban valamely termék csak akkor lesz vámköteles, ha az a dömpingellenes rendeletben említett KN-vámtarifaalszám alá tartozik, és egyúttal rendelkezik az érintett termék valamennyi jellemzőjével, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.
Ami az alapügyet érinti, a CFL-i-rendeletek alapján végleges dömpingellenes vámot vezettek be a Kínából származó, váltóárammal működő, egy vagy több gázcsővel rendelkező, olyan integrált elektronikus kompakt fénycső (ideértve a mind váltóárammal, mind pedig egyenárammal működő integrált elektronikus kompakt fénycsövet is) behozatalára, amelyben az összes világító elemet és elektronikus alkatrészt a lámpaaljzathoz erősítették vagy abba beleépítették, és amely az ex 8539 31 90 KN-kód alá tartozik, valamint a Vietnámban, Pakisztánban és a Fülöp-szigeteken feladott ugyanezen termékeknek a behozatalára.
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy maga az egyes CFL-i-rendeletek 1. cikke (1) bekezdésének a szövege és különösen az „ex 8539 31 90 KN-kód alá tartozó” kifejezés lehetővé teszi azon következtetés levonását, hogy valamely termék e vámtarifaszám alá történő esetleges besorolása nem jár automatikusan azzal, hogy e termékre az említett rendelkezés alapján dömpingellenes vámot vetnek ki (lásd analógia útján a
C-90/92. sz. Dr. Tretter-ügyben 1993. június 24-én hozott ítélet [EBHT 1993., I-3569. o.]
13. pontját és a
C-99/94. sz. Birkenbeul-ügyben 1996. március 28-án hozott ítélet [EBHT 1996., I-1791. o.]
15. pontját).
Ezen értelmezést nem lehet figyelmen kívül hagyni a vámszabályozás unióbeli egységes alkalmazásának a szükségessége miatt, amely a szóban forgó rendelkezés szó szerinti értelmezéséből adódik. Az ilyen egységes alkalmazást ugyanis a szóban forgó uniós szabályozás egyértelmű, pontos és teljes megfogalmazásán keresztül kell biztosítani (lásd a
C-136/91. sz. Findling Wälzlager ügyben 1993. április 1-jén hozott ítélet [EBHT 1993., I-1793. o.]
14. pontját).
Ezen értelmezést azonban azért sem lehet figyelmen kívül hagyni, mert az érintettek az alaprendelet 11. cikkének megfelelően elérhetik a dömpingellenes vámot bevezető rendeletek felülvizsgálatát. E felülvizsgálatot ugyanis csak bizonyos feltételek mellett lehet igazolni (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Findling Wälzlager ügyben hozott ítélet 15. pontját).
Így, amennyiben a végleges dömpingellenes intézkedések hatályban vannak, az alaprendelet 11. cikke (3) és (4) bekezdése előírja, hogy lehetőség van ezen intézkedések további fenntartásának az időközi felülvizsgálatára, ha valamely exportőr, importőr vagy az uniós termelők érvényes kérelme elegendő bizonyítékot tartalmaz arra nézve, hogy nincs szükség az intézkedés további fenntartására, vagy amennyiben a dömpingellenes vám hatálya alatt álló exportáló országban letelepedett új exportáló bizonyítani tudja, hogy a szóban forgó termékeket nem exportálta abban a vizsgálati időszakban, amelyen az intézkedések alapultak.
Meg kell továbbá jegyezni, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az uniós jogi rendelkezés értelmezéséhez nemcsak annak kifejezéseit, hanem szövegkörnyezetét, és annak a szabályozásnak a célkitűzéseit is figyelembe kell venni, amelynek az részét képezi (lásd a fent hivatkozott Birkenbeul-ügyben hozott ítélet 12. pontját).
E tekintetben különösen az alaprendelet 1. cikkéből és 9. cikkének (4) bekezdéséből tűnik ki, hogy csak a dömpingellenes vizsgálattal érintett termékekre lehet dömpingellenes intézkedéseket kivetni, amennyiben megállapították, hogy a szóban forgó termékeket a dömpingellenes vizsgálattal érintett hasonló termékek áránál alacsonyabb áron exportálták az Unióba.
Így, amennyiben olyan új terméktípusokról van szó, amelyeket a dömpingellenes vám hatálya alatt álló országban a dömpingellenes rendelet elfogadásakor még nem gyártottak, amint azt a kérdést előterjesztő bíróság az alapügyben megállapította, a dömpingellenes vám ezen új terméktípusokra történő kivetése nemcsak az e rendeletben említett KN-vámtarifaalaszám alá való besorolásuktól, hanem attól is függ, hogy – amint a jelen ítélet 31. pontjában szerepel – e termékek rendelkeznek-e az említett rendeletben az e termékek meghatározásához megállapított valamennyi jellemzővel.
Ha úgy tűnik, hogy az új terméktípusok, bár besorolhatók a dömpingellenes rendeletben említett vámtarifaalszám alá, azonban nem rendelkeznek az e rendeletben meghatározott valamennyi más jellemzővel, e termékekre nem lehet dömpingellenes vámot kivetni annak előzetes vizsgálata nélkül, hogy e termékek az Unió piacán maguk is dömping tárgyát képezik-e.
Az alaprendelet 13. cikkének (1) bekezdése továbbá előírja, hogy ha a hatályban lévő dömpingellenes intézkedéseket kijátsszák úgy, hogy a harmadik országból származó hasonló, akár kis mértékben módosított termékeket, valamint az intézkedések hatálya alá tartozó országból származó, kis mértékben módosított hasonló termékeket vagy e termékek alkatrészeit hozzák be, vizsgálat indítható annak megállapítása iránt, hogy szükség van-e a hatályban lévő intézkedések ilyen termékekre történő kiterjesztésére.
Meg kell azonban állapítani, hogy az ilyen új terméktípusokra kivethető a CFL-i-rendeletekben előírt dömpingellenes vám, ha megállapították, hogy az e rendeletekben elfogadott KN-vámtarifaalaszám alá történő besorolásuk mellett ugyanolyan jellemzőkkel rendelkeznek, mint amilyenek az említett rendeletekben eredetileg említett termék jellemzői.
Ezzel szemben a fenti megállapítások összességéből kitűnik, hogy az alaprendelet célkitűzésével és szerkezetével, és különösen a felülvizsgálati eljárásra vonatkozó 1. és 11. cikkével, valamint az intézkedések kijátszására vonatkozó 13. cikkével összeegyeztethetetlen a CFL-i-rendeletekkel kivetett dömpingellenes vámok alkalmazásának olyan új terméktípusokra történő kiterjesztése, amelyek, bár ugyanolyan alapvető jellemzőkkel rendelkeznek, mint az e rendeletekben említettek, és szintén az ex 8539 31 90 KN-kód alá tartoznak, eltérő termékeknek minősülnek amiatt, hogy olyan további jellemzőkkel bírnak, amelyek az említett rendeletekben nem szerepelnek.
Annak meghatározása érdekében, hogy eltérő termékekről van-e szó, többek között azt kell megvizsgálni, hogy azok ugyanolyan műszaki és fizikai jellemzőkkel bírnak-e, alapvető végfelhasználásuk megegyezik-e, és ugyanolyan ár-érték aránnyal rendelkeznek-e. E tekintetben vizsgálni kell e termékek felcserélhetőségét és a közöttük fennálló versenyt is.
Ilyen körülmények között az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a CFL-i-rendeletek azon termékek összességére vonatkoznak, amelyek ugyanolyan alapvető jellemzőkkel rendelkeznek, mint az e rendeletekben említettek, és amelyek szintén a KN ex 8539 31 90 vámtarifaalszáma alá tartoznak. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak értékelése, hogy ilyenek-e az alapügyben szóban forgó termékek annak ellenére, hogy azokat fényerőszabályzóval szerelték fel, vagy hogy az alapügyben szóban forgó termékek eltérő termékeknek minősülnek-e amiatt, hogy olyan további jellemzőkkel rendelkeznek, amelyek az említett rendeletekben nem szerepelnek.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (második tanács) a következőképpen határozott:

A 2006. szeptember 1-jei 1322/2006 tanácsi rendelettel módosított, a Kínai Népköztársaságból származó integrált elektronikus kompakt fénycső (CFL-i) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről, és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló, 2001. július 16-i 1470/2001/EK tanácsi rendelet és a Kínai Népköztársaságból származó integrált elektronikus kompakt fénycsövek behozatalára vonatkozó dömpingellenes vámoknak a 384/96/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatát követő kivetéséről és a Vietnami Szocialista Köztársaságban, a Pakisztáni Iszlám Köztársaságban és a Fülöp-szigeteki Köztársaságban feladott ugyanilyen termékre történő kiterjesztéséről szóló, 2007. október 15-i 1205/2007/EK tanácsi rendelet azon termékek összességére vonatkozik, amelyek ugyanolyan alapvető jellemzőkkel rendelkeznek, mint az e rendeletek első cikkében említettek, és amelyek szintén a 2000. január 31-i 254/2000/EK tanácsi rendelettel módosított, a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúra ex 8539 31 90 vámtarifaalszáma alá tartoznak. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak értékelése, hogy ilyenek-e az alapügyben szóban forgó termékek annak ellenére, hogy azokat fényerőszabályzóval szerelték fel, vagy hogy az alapügyben szóban forgó termékek eltérő termékeknek minősülnek-e amiatt, hogy olyan további jellemzőkkel rendelkeznek, amelyek az említett rendeletekben nem szerepelnek.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: német.