CELEX: 62011CJ0424
Daň z pridanej hodnoty
Smernica 77/388/EHS
Oslobodenie správy podielových fondov od dane
Rozsah
Podnikové dôchodkové systémy

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 13 B písm. d) bodu 6 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (
Ú. v. ES L 145, s. 1
; Mim. vyd. 09/001, s. 23, ďalej len „šiesta smernica“) a článku 135 ods. 1 písm. g) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (
Ú. v. EÚ L 347, s. 1
).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd a i. a Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (ďalej len „Commissioners“) týkajúceho sa odmietnutia zo strany Commissioners oslobodiť od dane z pridanej hodnoty (ďalej len „DPH“) služby spočívajúce v správe fondov, ktoré poskytol Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd a i.
Právny rámec
Právo Únie
Šiesta smernica bola zrušená smernicou 2006/112, ktorá vstúpila do platnosti 1. januára 2007. Keďže predmetné obdobie začalo plynúť 1. júla 2004 a skončilo sa 30. júna 2007, na konanie vo veci samej sa uplatnia obe smernice.
Článok 13 B písm. d) bod 6 šiestej smernice a článok 135 ods. 1 písm. g) smernice 2006/112 sú sformulované v podstate identicky. Podľa týchto ustanovení členské štáty oslobodia od DPH „správu podielových fondov, ako ich definovali členské štáty“.
Právo Spojeného kráľovstva
V čase rozhodujúcich skutočností vo veci samej bol článok 135 ods. 1 písm. g) smernice Rady 2006/112/ES prebratý bodmi 9 a 10 skupiny 5 prílohy 9 zákona z roku 1994 o dani z pridanej hodnoty (Value Added Tax Act 1994), ktoré oslobodzujú od dane:
„9.
správu schváleného podielového fondu alebo fondu založeného na truste [‚authorised unit trust‘, ďalej len ‚AUT‘],
10.
správu majetku fondu otvorenej investičnej spoločnosti. [‚Open-ended investment company‘, ďalej len ‚OEIC‘]“.
Zohľadňujúc riešenie prijaté rozsudkom z 28. júna 2007, JP Morgan Fleming Claverhouse Investment Trust a The Association of Investment Trust Companies (
C-363/05, Zb. s. I-5517
, ďalej len „rozsudok Claverhouse“), rozšírila vyhláška z roku 2008 o dani z pridanej hodnoty (finančné prostriedky) [Value Added Tax (Finance) (No. 2) Order 2008] rozsah pôsobnosti bodov 9 a 10 s účinnosťou od 1. októbra 2008. Podľa uvedených bodov sú od dane oslobodené správa podnikov kolektívneho investovania, ktoré majú formu OEIC a AUT, ako aj správa uzatvorených podnikov kolektívneho investovania, akými sú Investment trust companies.
Bod 6 skupiny 5 prílohy 9 zákona z roku 1994 o dani z pridanej hodnoty stanovuje, že OEIC a AUT definuje zákon z roku 2000 o finančných službách a trhoch (Financial Services and Markets Act 2000).
Časť XVII zákona z roku 2000 stanovuje vo svojich článkoch 235 až 237 najmä:
„235.
Fondy kolektívneho investovania
1.   V tejto časti sa pod pojmom ‚fond kolektívneho investovania‘ rozumejú akékoľvek systémy, pokiaľ ide o akýkoľvek majetok vrátane peňažných prostriedkov, ktorých účelom alebo účinkom je, aby sa osoby, ktoré sa zúčastňujú v týchto systémoch (či už tak, že sa stanú majiteľmi majetku alebo akejkoľvek jeho časti alebo inak), podieľali na zisku alebo príjmoch vyplývajúcich z nadobudnutia, držby, správy alebo nakladania s majetkom alebo peňažnými prostriedkami vyplácanými z týchto ziskov alebo príjmov alebo aby takýto zisk alebo príjem získali.
2.   Systémy musia byť také, že osoby, ktoré sa na nich podieľajú (‚podielnici‘), nemajú nepretržitú kontrolu nad správou majetku bez ohľadu na to, či majú alebo nemajú právo konzultovať alebo dávať usmernenia.
3.   Systémy musia taktiež mať jednu z týchto vlastností:
a)
príspevky podielnikov a zisky alebo príjmy, ktoré im majú byť vyplatené, musia byť kumulované [pooled],
b)
majetok je spravovaný ako celok priamo správcom fondu alebo v jeho mene.
…
236.
Otvorené investičné spoločnosti
1.   V tejto časti sa pod pojmom ‚otvorená investičná spoločnosť‘ rozumie kolektívny investičný systém, ktorý spĺňa podmienku majetku, ako aj podmienku investovania.
2.   Podmienka majetku spočíva v tom, že majetok patrí právnickej osobe (‚PO‘) a je spravovaný touto právnickou osobou alebo v jej mene, ktorej účelom je investovať svoje fondy s cieľom:
a)
rozložiť investičné riziko a
b)
poskytnúť svojim členom výnos z hospodárenia s týmito fondmi touto právnickou osobou alebo v jej mene.
…
237.
Iné definície
…
3.   V tejto časti sa pod pojmom:
‚schválený podielový fond‘ rozumie podielový fond, ktorý je schválený na účely tohto zákona povolením platným podľa článku 243,
‚schválená otvorená investičná spoločnosť‘ je subjekt založený v zmysle predpisov podľa článku 262, vo vzťahu ku ktorému existuje platné povolenie podľa akéhokoľvek ustanovenia stanoveného v týchto predpisoch v zmysle pododdielu 2 ods. 1 tohto oddielu.
…“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd (ďalej len „Wheels“) je „trustee“ fondu, v ktorom sa na investičné účely zhromažďujú aktíva podnikových dôchodkových systémov spoločnosti Ford Motor Company, plniac tak podmienky stanovené vnútroštátnou právnou úpravou a kolektívnymi zmluvami.
Každý systém poskytuje dôchodky skupine bývalých zamestnancov, ktoré sú vypočítané na základe posledného platu poistených členov a dĺžky ich pracovného pomeru v spoločnosti. Počas pracovného pomeru platia poistenci do systému, ktorý je prístupný pre všetkých zamestnancov bez toho, aby bol pre nich povinný, príspevky v pevne stanovenej výške strhávanej z ich platu. Príspevky poskytuje rovnako aj zamestnávateľ a to vo výške, ktorá postačuje na zabezpečenie financovania zvyšných nákladov na poskytovanie dôchodku.
V čase skutkového stavu poskytovala službu správy fondu Wheels spoločnosť Capital International Limited. V súlade s ustanoveniami právneho poriadku Spojeného kráľovstva o DPH bola DPH fakturovaná Wheels a z tohto dôvodu bola následne zaplatená Commissioners.
V priebehu septembra 2007, po vyhlásení už citovaného rozsudku Claverhouse, Capital International Limited požiadala Commissioners o vrátenie DPH týkajúcej sa poskytovania služby správy fondu, ktorú vykonávala, pričom sa odvolávala na skutočnosť, že tieto služby spadajú pod oslobodenie od dane upravené v článku 135 ods. 1 písm. g) smernice 2006/112 alebo v článku 13 B písm. d) bode 6 šiestej smernice v závislosti od dotknutého obdobia.
Rozhodnutím z 2. januára 2008 Commissioners túto žiadosť zamietol. Wheels tak podal proti tomuto rozhodnutiu odvolanie na First-tier Tribunal (Tax Chamber). Napriek tomu, že podľa vnútroštátneho súdu služby poskytované Wheels predstavujú služby „správy“ v zmysle oslobodenia od dane upraveného v článku 13 B písm. d) bode 6 šiestej smernice a v článku 135 ods. 1 písm. g) smernice 2006/112, existuje pochybnosť týkajúca sa uznania fondu spravovaného prostredníctvom Wheels za „podielový fond“ v zmysle uvedeného oslobodenia.
Za týchto podmienok First-tier Tribunal (Tax Chamber) rozhodol prerušiť konanie a predložil Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
„1.
Vzťahuje sa výraz ‚podielové fondy‘ stanovený v článku 13 B písm. d) bode 6 šiestej smernice a v článku 135 ods. 1 písm. g) smernice 2006/112 na (i) podnikový dôchodkový systém zriadený zamestnávateľom, ktorého úlohou je vyplácať dôchodkové dávky zamestnancom a/alebo (ii) spoločný investičný fond, v ktorom sa prostriedky z niekoľkých takýchto dôchodkových systémov zhromažďujú s cieľom investovania za okolností, v rámci ktorých, pokiaľ ide o predmetné dôchodkové systémy
a)
dôchodkové dávky vyplácané poistencovi sú vopred stanovené v právnych dokumentoch, na ktorých sa systém zakladá (odkazom na vzorec, ktorý vychádza z dĺžky trvania zamestnania poistenca u zamestnávateľa a výšky jeho mzdy) a nie je založený na hodnote aktív v systéme;
b)
zamestnávateľ je povinný platiť príspevky do systému;
c)
iba zamestnanci zamestnávateľa sa môžu podieľať na systéme a poberať z neho dôchodkové dávky (na osobu, ktorá sa podieľa na systéme, sa odkazuje ako na ‚poistenca‘);
d)
zamestnanec má právo rozhodnúť sa, či bude alebo nebude poistencom systému;
e)
zamestnanec, ktorý je poistencom systému, je zvyčajne povinný platiť príspevky do systému, ktorých výška predstavuje určité percento z jeho mzdy;
f)
príspevky zamestnávateľa, ako aj poistencov zhromažďuje správca systému a následne ich investuje (spravidla do cenných papierov), aby vznikol fond, z ktorého sa poistencom vyplácajú dávky podľa systému;
g)
ak sú aktíva v systéme vyššie, ako je potrebné na financovanie dávok podľa systému, správca systému a/alebo zamestnávateľ môže, v súlade s podmienkami systému a relevantnými ustanoveniami vnútroštátneho práva, prijať jedno alebo viacero z nasledujúcich opatrení: 1. znížiť výšku príspevkov zamestnávateľa do systému; 2. previesť všetky alebo časť nadbytočných dávok na zamestnávateľa, alebo 3. zvýšiť výšku dávky poistencom systému;
h)
ak sú aktíva v systéme nižšie, ako je potrebné na financovanie dávok podľa systému, zamestnávateľ je zvyčajne povinný vyrovnať deficit, ak tak neurobí, alebo ak nie je neschopný tak urobiť, dávky vyplácané poistencom sa znížia;
i)
systém umožňuje to, aby si poistenci platili doplnkové dobrovoľné príspevky, ktoré sa nezhromažďujú v systéme, ale odvádzajú sa tretej strane na účely investovania a vyplácania doplnkových dávok, ktorých výška sa odvíja od zhodnotenia investícií (takéto systémy sú oslobodené od DPH);
j)
poistenci majú právo previesť svoje dávky nadobudnuté v rámci systému (ktorých výška sa odvíja od aktuálnej hodnoty týchto dávok v čase prevodu) do iných dôchodkových systémov;
k)
príspevky zamestnávateľa, ako aj poistencov odvádzané do systému sa na účely dane z príjmu vyberanej členským štátom nepovažujú za príjem poistencov;
l)
dôchodkové dávky, ktoré sa vyplácajú poistencom v rámci systému, sa na účely dane z príjmu vyberanej členským štátom považujú za príjem poistenca a
m)
náklady na poplatky súvisiace so správou systémov znáša zamestnávateľ, a nie poistenec systému?
2.
Vzhľadom na účely oslobodenia stanoveného v článku [13 B písm. d) bode 6 šiestej smernice] a článku 135 ods. 1 písm. g) smernice 2006/112, zásadu daňovej neutrality; ako aj okolnosti opísané v otázke č. 1 vyššie:
a)
je členský štát oprávnený definovať v rámci vnútroštátnej právnej úpravy fondy, na ktoré sa vzťahuje definícia ‚podielových fondov‘ spôsobom, ktorý z pôsobnosti tejto definície vylučuje typ fondov uvedený v prvej otázke, pričom podniky kolektívneho investovania stanovené v smernici [Rady] 85/611[/EHS z 20. decembra 1985 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) (
Ú. v. ES L 375, s. 3
; Mim. vyd. 06/001, s. 139), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady č. 2001/108/ES z 21. januára 2002 (
Ú. v. ES L 41, s. 35
; Mim. vyd. 06/004, s. 302, ďalej len ‚smernica PKIPCP‘)] z pôsobnosti tejto definície nevylučuje?
b)
v akom rozsahu, ak vôbec v nejakom, sú pre otázku, či typ fondu uvedený v prvej otázke má alebo nemá byť v rámci vnútroštátnej právnej úpravy definovaný členským štátom ako podielový fond, relevantné:
—
charakteristické črty fondu, stanovené v prvej otázke,
—
stupeň, v akom je fond ‚podobný a teda konkuruje‘ investičným nástrojom, ktoré už členský štát definoval ako podielové fondy?
3.
V prípade, že v rámci odpovede na otázku č. 2 písm. b) druhú zarážku je relevantné určiť stupeň, v akom je fond ‚podobný a teda konkuruje‘ investičným nástrojom, ktoré už členský štát definoval ako podielové fondy, je potrebné skúmať existenciu alebo rozsah ‚konkurencie‘ medzi predmetným fondom a týmito investičnými nástrojmi ako samostatnú otázku nezávisle od otázky ich podobnosti?“
O prejudiciálnych otázkach
Svojimi otázkami sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či a za akých podmienok sa na aktíva združené v dôchodkovom systéme a investičných fondoch vzťahuje výraz „podielové fondy“ v zmysle článku 13 B písm. d) bodu 6 šiestej smernice a článku 135 ods. 1 písm. g) smernice 2006/112.
Na začiatku je potrebné pripomenúť, že ak podľa ustálenej judikatúry predstavujú oslobodenia od dane upravené najmä v článku 13 B písm. d) bode 6 šiestej smernice a článku 135 ods. 1 písm. g) smernice 2006/112 v zásade samostatné pojmy práva Únie so spoločnou definíciou, ktorej cieľom je vyhnúť sa rozdielom pri uplatňovaní režimu DPH medzi jednotlivými členskými štátmi tak, aby členské štáty nemohli meniť ich obsah, neplatí to však prípade, keď im normotvorca zveril úlohu definovať niektoré výrazy použité pri stanovení oslobodenia (pozri v tomto zmysle rozsudky zo 4. mája 2006, Abbey National,
C-169/04, Zb. s. I-4027
, body 38 a 39, ako aj Claverhouse, už citovaný, body 19 a 20). Tieto ustanovenia tak umožňujú členským štátom definovať výraz „podielové fondy“ (pozri v tomto zmysle rozsudky Abbey National, už citovaný, body 40 a 41, ako aj Claverhouse, už citovaný, bod 43).
Táto právomoc priznaná členským štátom je však obmedzená zákazom zmeny významu pojmov samotného oslobodenia od dane používaných normotvornom Únie (pozri rozsudok Claverhouse, už citovaný, bod 21). Členský štát najmä nemôže bez toho, aby poprel samotný pojem „podielové fondy“, rozdeliť podielové fondy na tie, ktoré budú oslobodené od dane, a na tie, ktoré oslobodeniu od dane podliehať nebudú. Uvedené ustanovenia tak členskému štátu neumožňujú vo svojom vnútroštátnom práve definovať fondy, ktoré zodpovedajú pojmu „podielové fondy“ (pozri rozsudok Claverhouse, už citovaný, body 41 až 43).
Právomoc definovať výraz „podielové fondy“, ktorá je priznaná členským štátom, musí tiež dodržiavať ciele sledované šiestou smernicou a smernicou 2006/112, ako aj zásadou daňovej neutrality, ktorá je vlastná spoločnému systému DPH (pozri rozsudok Claverhouse, už citovaný, body 22 a 43).
V tejto súvislosti je potrebné uviesť na jednej strane, že cieľom oslobodenia plnení súvisiacich so správou podielových fondov je najmä uľahčiť investorom investovanie do cenných papierov prostredníctvom investičných podnikov tak, že sa neuplatní DPH a týmto spôsobom sa zároveň zabezpečí daňová neutralita spoločného systému DPH, pokiaľ ide o výber medzi priamym investovaním do cenných papierov a investovaním prostredníctvom podniku kolektívneho investovania (pozri rozsudky Abbey National, už citovaný, bod 62, a Claverhouse, už citovaný, bod 45).
Pokiaľ ide na druhej strane o zásadu daňovej neutrality, táto zásada nepripúšťa, aby sa s hospodárskymi subjektmi, ktoré uskutočňujú plnenia rovnakého druhu, zaobchádzalo pri vyberaní DPH rôzne (pozri v tomto zmysle rozsudky zo 16. septembra 2004, Cimber Air,
C-382/02, Zb. s. I-8379
, body 23 a 24; z 8. decembra 2005, Jyske Finans,
C-280/04, Zb. s. I-10683
, bod 39; Abbey National, už citovaný, bod 56, ako aj Claverhouse, už citovaný, bod 29).
Okrem toho je potrebné uviesť, že táto zásada nevyžaduje, aby išlo o rovnaké plnenia. Z ustálenej judikatúry totiž vyplýva, že uvedená zásada tiež bráni tomu, aby sa s poskytovaním podobných služieb, ktoré si navzájom konkurujú, zaobchádzalo na účely DPH odlišne (pozri najmä rozsudky z 23. októbra 2003, Komisia/Nemecko,
C-109/02, Zb. s. I-12691
, bod 20; zo 17. februára 2005, Linneweber a Akritidis,
C-453/02 a C-462/02, Zb. s. I-1131
, bod 24; z 26. mája 2005, Kingscrest, Associates a Montecello,
C-498/03, Zb. s. I-4427
, bod 54; z 8. júna 2006, L.u.p.,
C-106/05, Zb. s. I-5123
, bod 32; z 12. januára 2006 Turn- und Sportunion Waldburg,
C-246/04, Zb. s. I-589
, bod 33; z 27. apríla 2006, Solleveld a van den Hout-van Eijnsbergen, C-443/04 a C -
444/04, Zb. s. I-3617
, bod 39, ako aj Claverhouse, už citovaný, bod 46).
Preto je potrebné určiť, či investičný fond, v ktorom boli združené aktíva dôchodkového systému, takého typu, o aký ide v konaní vo veci samej, je zhodný s fondom predstavujúcim „podielový fond“ v zmysle článku 13 B písm. d) bodu 6 šiestej smernice a článku 135 ods. 1 písm. g) smernice 2006/112, alebo je s ním porovnateľný natoľko, že si navzájom konkurujú.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že fondy predstavujúce podniky kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov v zmysle smernice PKIPCP predstavujú podielové fondy (pozri v tomto zmysle najmä rozsudok zo 19. júla 2012, Deutsche Bank, C-44/11, bod 32). Ako vyplýva z článku 1 ods. 2 uvedenej smernice, podniky kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov totiž predstavujú podniky ako AUT a OEIC (pozri v tomto zmysle rozsudok Claverhouse, už citovaný, bod 50), ktorých jediným účelom je, v súlade s cieľom sledovaným oslobodením od dane upraveným v článku 13 B písm. d) bode 6 šiestej smernice a článku 135 ods. 1 písm. g) smernice 2006/112, kolektívne investovanie kapitálu získaného od verejnosti do prevoditeľných cenných papierov.
Okrem toho za podielové fondy musia byť považované tiež fondy, ktoré bez toho, aby predstavovali podniky kolektívneho investovania v zmysle smernice PKIPCP, majú identickú charakteristiku a uskutočňujú tak rovnaké operácie, alebo sú prinajmenšom porovnateľné natoľko, že si navzájom konkurujú (pozri v tomto zmysle rozsudky Abbey National, už citovaný, body 53 až 56, ako aj Claverhouse, už citovaný, body 48 až 51).
Investičný fond, v ktorom boli združené aktíva dôchodkového systému, ako ten vo veci samej, však nemôže byť považovaný za podnik kolektívneho investovania v zmysle smernice PKIPCP. Takýto fond totiž nie je otvorený pre verejnosť, ale predstavuje, tak ako to vyplýva z rozhodnutia vnútroštátneho súdu, výhodu viažucu sa na zamestnanie, ktorej benefity poskytujú zamestnávatelia len svojim zamestnancom. Takýto fond tak nie je rovnaký ako fond predstavujúci „podielový fond“ v zmysle článku 13 B písm. d) bodu 6 šiestej smernice a článku 135 ods. 1 písm. g) smernice 2006/112.
Takýto investičný fond nemožno tiež porovnávať s podnikmi kolektívneho investovania definovanými v smernici PKIPCP s ohľadom na jeho konkurenčný vzťah s nimi. Odlišuje ich totiž viacero vlastností, a preto nemožno zastávať názor, že uspokojujú rovnaké potreby.
Predovšetkým členovia dôchodkového systému, ako je ten vo veci samej, nenesú riziko správy investičného fondu, v ktorom sú aktíva uvedeného systému združené, na rozdiel od súkromných investorov, ktorý vkladajú svoje aktíva do podniku kolektívneho investovania (pozri v tomto zmysle rozsudok Claverhouse, už citovaný, bod 50). Zatiaľ čo dôchodok, ktorý môže poberať zamestnanec, člen dôchodkového systému ako je ten vo veci samej, v žiadnom prípade nezávisí od hodnoty aktív systému a od výsledkov vkladov uskutočnených správcami systému, ale je určený vopred v závislosti od dĺžky pracovného pomeru u daného zamestnávateľa a od výšky platu, výnos, ktorý môžu očakávať osoby, ktoré zakúpili podielové listy podnikov kolektívneho investovania, závisí od výsledkov investovania uskutočneného správcami fondu v období, počas ktorého sú držiteľmi daných podielových listov.
Okrem toho sa dôchodkový systém, o aký ide vo veci samej, odlišuje aj z pohľadu zamestnávateľa od podniku kolektívneho investovania. Tento zamestnávateľ sa totiž nenachádza v porovnateľnej situácií ako investor podniku kolektívneho investovania, pretože hoci znáša finančné následky investovania uskutočneného správcami systému, príspevky, ktoré platí do dôchodkového systému, pre neho predstavujú prostriedok na nadobudnutie zákonných právnych záväzkov voči svojim zamestnancom.
Vzhľadom na vyššie uvedené treba na položené otázky odpovedať, že článok 13 B písm. d) bod 6 šiestej smernice a článok 135 ods. 1 písm. g) smernice 2006/112 sa majú vykladať v tom zmysle, že na investičný fond združujúci aktíva dôchodkového systému sa nevzťahuje pojem „podielové fondy“ v zmysle týchto ustanovení, ktorých správa je oslobodená od DPH vzhľadom na cieľ sledovaný týmito smernicami a zásadu daňovej neutrality, keďže členovia uvedeného fondu nenesú riziko jeho správy, a príspevky, ktoré zamestnávateľ do dôchodkového systému platí, predstavujú pre neho prostriedok splnenia zákonných právnych záväzkov voči svojim zamestnancom.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:

Článok 13 B písm. d) bod 6 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia a článok 135 ods. 1 písm. g) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že na investičný fond združujúci aktíva dôchodkového systému sa nevzťahuje pojem „podielové fondy“ v zmysle týchto ustanovení, ktorých správa je oslobodená od DPH vzhľadom na cieľ sledovaný týmito smernicami a zásadu daňovej neutrality, keďže členovia uvedeného fondu nenesú riziko jeho správy, a príspevky, ktoré zamestnávateľ do dôchodkového systému platí, predstavujú pre neho prostriedok splnenia zákonných právnych záväzkov voči svojim zamestnancom.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.