CELEX: 62010CJ0140
Reglamentas (EB) Nr. 2100/94, iš dalies pakeistas Reglamentu (EB) Nr. 873/2004
11 straipsnio 1 dalies, 13 straipsnio 1-3 dalių, 16, 27, 94 ir 104 straipsnių išaiškinimas
Augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje išnaudojimo principas
Licencinė sutartis
Ieškinys dėl pažeidimo prieš trečiąjį asmenį
Naudojimo teisę turinčio asmens esant sutartiniams santykiams su trečiaisiais asmenimis padarytas licencinės sutarties pažeidimas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 1994 m. liepos 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2100/94 dėl augalų veislių
teisinės apsaugos Bendrijoje (OL L 227, p. 1, ir klaidų ištaisymas OL L 111, 2001, p. 31; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių
k., 3 sk., 16 t., p. 390), iš dalies pakeisto 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 873/2004 (OL L 162, p. 38;
2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 45 t., p. 178, toliau – Reglamentas Nr. 2100/94), 11 straipsnio 1 dalies,
13 straipsnio 1–3 dalių, 16, 27, 94 ir 104 straipsnių išaiškinimu.
Šis prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas sprendžiant ginčą tarp, pirma,
Greenstar-Kanzi Europe NV
(toliau – GKE) ir, antra, J. Hustin ir J. Goossens dėl to, kad pastarieji tariamai pažeidė teises į „Kanzi“ prekių ženklą
ir „Nicoter“ obelų veislę bei su jomis susijusias prekių ženklo ir augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje teises tuo,
jog J. Hustin ir J. Goossens prekiavo obuoliais naudodami „Kanzi“ prekių ženklą.

Teisinis pagrindas

Sąjungos teisė
Reglamento Nr. 2100/94 14 konstatuojamojoje dalyje nurodyta:
„kadangi tam, kad augalų veislių teisinės apsaugos poveikis būtų vienodas visoje Bendrijoje, nuo savininko sutikimo priklausomi
komerciniai sandoriai turi būti tiksliai apibrėžti; kadangi, palyginti su daugeliu nacionalinių sistemų, teisinės apsaugos
sritis turėtų būti išplėsta ir taikoma tam tikrai veislinei medžiagai, kad būtų galima atsižvelgti į prekybą per šalis [su
šalimis], kurios nėra Bendrijos narės ir nesuteikia teisinės apsaugos; kadangi vis dėlto siūlant taikyti teisių išplėtimo
principą turi būti užtikrinama [kadangi teisių išnaudojimo principo nustatymas vis dėlto turi užtikrinti], kad ta apsauga
nebus pernelyg didelė.“
Pagal šio reglamento 11 straipsnio 1 dalį:
„Teisę į augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje turi tą veislę sukūręs arba atradęs ir išskyręs asmuo, arba jo teisių perėmėjas,
abu – tas asmuo ir jo teisių perėmėjas – toliau vadinami „selekcininku“.“
Minėto reglamento 13 straipsnis suformuluotas taip:
„1.      Augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje poveikį sudaro augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje savininko ar savininkų,
toliau vadinami „savininku“, teisė atlikti 2 dalyje nustatytus veiksmus.
2.      Nepažeidžiant 15 ir 16 straipsnių nuostatų, savininko leidimas yra būtinas, kad su saugomos augalų veislės dauginamąja medžiaga
arba saugomos veislės surinkta augaline medžiaga, toliau bendrai vadinamomis „medžiaga“, būtų galima atlikti šiuos veiksmus:
a)      gaminti ar dauginti (veisti);
b)      paruošti dauginimui;
c)      siūlyti parduoti;
d)      parduoti ar kitaip pateikti į rinką;
e)      eksportuoti iš Bendrijos;
f)      importuoti į Bendriją;
g)      laikyti atsargas a–f punktuose nurodytais tikslais.
Savo leidimą savininkas gali susieti su sąlygomis ir apribojimais.
3.      2 dalies nuostatos taikomos surinktai augalinei medžiagai tik tuo atveju, jei ji buvo gauta naudojant saugomos augalų veislės
dauginamąją medžiagą be leidimo ir jeigu savininkas neturėjo tinkamos galimybės pasinaudoti savo teise tos veislės dauginamosios
medžiagos atžvilgiu.
<...>“
Remiantis Reglamento Nr. 2100/94 16 straipsniu:
„Augalų veislių teisinė apsauga Bendrijoje nesuteikiama dėl [neapima] veiksmų, susijusių su bet kokia saugomos veislės medžiaga,
arba veislės, kuriai taikomos 13 straipsnio 5 dalies nuostatos, medžiaga, kurios savininko arba jo sutikimu buvo perleistos
kitiems [tretiesiems asmenims] bet kurioje Bendrijos dalyje, arba bet kokia iš minėtos medžiagos išvesta medžiaga, jeigu tokie
veiksmai:
a)      nesusiję su tos veislės tolesniu dauginimu, išskyrus atvejus, kai toks dauginimas buvo numatytas tą medžiagą perduodant; arba
b)      nesusiję su veislės dauginamosios medžiagos eksportu į trečiąją šalį, nesaugančią veislių tų augalų genčių ar rūšių, kurioms
ta veislė priklauso, išskyrus atvejus, kai eksportuota medžiaga yra skirta galutiniam vartojimui.“
Šio reglamento 27 straipsnyje nurodoma:
„1.      Augalų veislių teisinė apsauga Bendrijoje gali būti visu ar daliniu sutarties suteiktų teisių naudojimo objektu [visas ar
dalinis sutarties suteiktų teisių naudojimo objektas]. Naudojimo teisės gali būti išimtinės arba neišimtinės.
2.      Savininkas suteiktomis teisėmis į augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje gali remtis, kai naudojimo teisę turintis asmuo
pažeidžia kurias nors pagal 1 dalį su naudojimo teise susietas sąlygas ar apribojimus.“
Minėto reglamento 94 straipsnyje nustatyta:
„1.      Kiekvienam asmeniui, kuris:
a)      neturėdamas teisės atlikti veiksmus su veisle, kuriai yra suteikta teisinė apsauga Bendrijoje, atlieka vieną iš 13 straipsnio
2 dalyje nurodytų veiksmų arba
<...>
savininkas gali pareikšti ieškinį dėl tokio pažeidimo arba reikalauti tinkamo žalos atlyginimo, arba ir dėl vieno, ir dėl
kito.
2.      Kiekvienas asmuo, kuris veikia tyčia ar dėl neatsargumo, privalo atlyginti savininkui ir visą tolesnę dėl to veiksmo patirtą
žalą. Nedidelio neatsargumo atvejais tokie reikalavimai gali būti sumažinti pagal tokio nedidelio neatsargumo laipsnį, bet
jokiu būdu ne tokiu mastu, kad jie būtų mažesni už pažeidimą padariusio asmens iš to gautą naudą.“
To paties reglamento 104 straipsnis suformuluotas taip:
„1.      Ieškinius dėl pažeidimo gali pareikšti savininkas. Naudojimo teises turintys asmenys pareikšti tokius ieškinius gali, jei
tai buvo aiškiai nustatyta susitariant su savininku dėl išimtinės naudojimo teisės, arba Tarnybos remiantis 29 straipsniu
ar 100 straipsnio 2 dalimi.
2.      Bet kuris naudojimo teises turintis asmuo, siekdamas gauti kompensaciją už jam padarytą žalą, turi teisę dalyvauti savininko
pareikštame ieškinyje dėl nuosavybės teisės pažeidimo.“

Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
Bendrovė
Nicolaï NV
(toliau –
Nicolaï
) yra naujos obelų veislės „Nicoter“ selekcininkė, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 2100/94 11 straipsnio 1 dalį.
Ši veislė yra vienintelė vedanti obuolius, kurie, jeigu atitinka tam tikrus kokybės reikalavimus, parduodami naudojant prekių
ženklą „Kanzi“. Siekiant išvengti minėtos veislės kokybės ir prekių ženklo vertinimo pablogėjimo, buvo įgyvendinta sistema,
prilygstanti selektyviam platinimo tinklui, taip pat nustatyti reikalavimai, tarp kurių yra apribojimai dėl medžių auginimo
ir vaisių gamybos, saugojimo, rūšiavimo ir pardavimo.
2001 m. balandžio 27 d.
Nicolaï
pateikta paraiška dėl obelų veislės „Nicoter“ buvo paskelbta 2001 m. birželio 15 d.
Bendrijos augalų veislių tarnybos oficialiajame žurnale
.
2002 m. rugsėjo 3 d.
Nicolaï
suteikė augalų veislių teisinę apsaugą pagal šią paraišką įmonei
Better3fruit NV
(toliau –
Better3fruit
). Todėl
Better3fruit
yra „Nicoter“ veislės obelims suteiktos augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje savininkė.

Better3fruit
taip pat yra obuolių „Kanzi“ prekių ženklo savininkė.
2003 m.
Better3fruit
ir
Nicolaï
sudarė licencinę sutartį, pagal kurią
Nicolaï
įgijo išimtinę teisę auginti ir parduoti „Nicoter“ veislės obelis. Minėtoje sutartyje numatyta, kad
Nicolaï
„<...> neperleis arba neparduos produktų, kuriems taikoma licencija, jei atitinkamas sutarties partneris prieš tai nepasirašė
6 priede pateiktos auginimo licencijos (augintojo atveju) arba 7 priede pateiktos prekybos licencijos (prekybos partnerio
atveju)“.
2004 m. gruodžio 24 d.
Nicolaï
pardavė J. Hustin 7 000 „Nicoter“ veislės obelų. Sudarydamas šį sandorį, J. Hustin neprisiėmė jokių įsipareigojimų laikytis
konkrečių reikalavimų dėl obuolių auginimo ir derliaus pardavimo.
2003 m. tarp
Better3fruit
ir
Nicolaï
sudaryta licencinė sutartis buvo nutraukta 2005 m. sausio 20 d. Tam tikru momentu, dėl kurio šalys pagrindinėje byloje nesutaria,
GKE įsigijo išimtines naudojimo teises, kurias suteikia augalų veislių teisinė apsauga Bendrijoje, „Nicoter“ veislės obelų
atžvilgiu. Taip GKE tapo naudojimo teisę turinčiu asmeniu vietoj
Nicolaï
.
2007 m. gruodžio 4 d. buvo konstatuota, kad J. Goossens pardavinėjo obuolius, naudodamas prekių ženklą „Kanzi“. Paaiškėjo,
kad šiuos obuolius jam buvo patiekęs J. Hustin.
Remdamasi šiuo faktu, GKE pareiškė ieškinį J. Hustin ir J. Goossens dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje pažeidimo.
2008 m. sausio 29 d.
rechtbank van koophandel te Antwerpen
(Belgija) pirmininkas procese dėl laikinųjų apsaugos priemonių nusprendė, kad J. Hustin ir J. Goossens pažeidė GKE teises
į augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje.
Šį sprendimą
hof van beroep te Antwerpen
pakeitė 2008 m. balandžio 24 d. sprendimu. Manydamas, kad
Nicolaï
iš tiesų nesilaikė iš licencinės sutarties išplaukiančių įsipareigojimų, tas teismas nusprendė, kad, kiek tai susiję su J. Hustin
ir J. Goossens, nėra GKE teisių į augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje pažeidimo, nes tarp
Better3fruit
ir
Nicolaï
sudarytoje licencinėje sutartyje numatytais apribojimais negalima remtis prieš J. Hustin ir J. Goossens.
Dėl šio
hof van beroep te Antwerpen
sprendimo GKE pateikė kasacinį skundą. Abejodamas dėl teisių išnaudojimo taisyklės, kaip antai įtvirtinta Reglamento Nr. 2100/94
16 straipsnyje, apimties,
Hof van Cassatie
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui du tokius prejudicinius klausimus:
„1.      Ar <...> Reglamento <...> Nr. 2100/94 <...> 94 straipsnis, siejamas su [šio] Reglamento <...> 11 straipsnio 1 dalimi, 13 straipsnio
1–3 dalimis, 16, 27 ir 104 straipsniais, aiškintinas taip, kad savininkas arba naudojimo teises turintis asmuo gali pareikšti
ieškinį dėl teisių pažeidimo asmeniui, atliekančiam veiksmus, susijusius su medžiaga, kurią jam pardavė arba perleido naudojimo
teises turintis asmuo, jeigu parduodant šią medžiagą nebuvo laikytasi apribojimų, numatytų naudojimo teises turinčio asmens
ir augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje savininko sudarytoje licencinėje sutartyje?
2.      Jeigu atsakymas būtų teigiamas, ar vertinant pažeidimą reikia nustatyti, ar asmuo, kuris atlieka minėtus veiksmus, žinojo
arba privalėjo žinoti apie licencinėje sutartyje nustatytus apribojimus?“

Dėl prejudicinių klausimų
Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar augalų veislių teisinės apsaugos
Bendrijoje savininkas arba naudojimo teises turintis asmuo gali pareikšti ieškinį dėl pažeidimo trečiajam asmeniui, kuris
įsigijo medžiagos iš kito naudojimo teises turinčio asmens, o šis, parduodamas medžiagą, nesilaikė savininko ir pastarojo
naudojimo teises turinčio asmens sudarytoje licencinėje sutartyje numatytų sąlygų arba apribojimų.
Pirmiausia reikia pastebėti, kad pagrindinė byla susijusi tik su klausimu, ar naujasis naudojimo teises turintis asmuo, t. y.
GKE, gali pareikšti ieškinį dėl pažeidimo tretiesiems asmenims (nagrinėjamu atveju – J. Hustin ir J. Goossens), kurie įsigijo
medžiagos iš anksčiau naudojimo teises turėjusio asmens (nagrinėjamu atveju –
Nicolaï
), kuris parduodamas šią medžiagą pažeidė anksčiau jo su augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje savininku, t. y.
Better3fruit
, sudarytos licencinės sutarties sąlygas arba apribojimus.
Nors pirmasis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nurodytas atvejis, t. y. savininko teisė pačiam pareikšti
tokį ieškinį dėl pažeidimo prieš šį trečiąjį asmenį, neatrodo svarbus, atsižvelgiant į pagrindinės bylos ypatybes reikia konstatuoti,
kad Reglamento Nr. 2100/94 94 straipsnio 1 dalis suteikia augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje savininkui teisę pareikšti
ieškinį dėl pažeidimo.
Kadangi naudojimo teises turinčio asmens teisė pareikšti tokį ieškinį priklauso nuo savininko teisės, pirmiausia reikia nustatyti,
su kokiomis konkrečiomis sąlygomis Reglamentas Nr. 2100/94 susieja savininko naudojimąsi šia teise.
Kalbant apie Reglamentu Nr. 2100/94 nustatytą augalų veislių teisinę apsaugą, reikia pažymėti, kad šiame reglamente numatomi
įvairūs apsaugos lygiai ir įvairios galimybės pareikšti ieškinį.
Pirmiausia yra „pirminė“ apsauga, kuri pagal Reglamento Nr. 2100/94 13 straipsnio 2 dalį apima dauginamąją medžiagą. Augalinei
medžiagai taikoma „antrinė“ apsauga, kuri, nors irgi paminėta šio reglamento 13 straipsnio 2 dalyje, labai apribojama to paties
straipsnio 3 dalimi. Taigi, nors ir dauginamąją, ir augalinę medžiagas apima sąvoka „medžiaga“, kaip tai suprantama pagal
šio reglamento 13 straipsnio 2 dalį, šioms dviem kategorijoms numatyta apsauga skiriasi.
Antra, Reglamente Nr. 2100/94 numatomos kelios galimybės pareikšti ieškinį. Remiantis šio reglamento 94 straipsnio 1 dalimi,
kiekvienam asmeniui, kuris, neturėdamas teisės atlikti veiksmus su veisle, kuriai yra suteikta teisinė apsauga Bendrijoje,
atlieka vieną iš 13 straipsnio 2 dalyje nurodytų veiksmų, galima pareikšti ieškinį dėl pažeidimo.
Kiek tai konkrečiai susiję su licencinėmis sutartimis, Reglamento Nr. 2100/94 27 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad savininkas
suteiktomis teisėmis į augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje gali remtis, kai naudojimo teisę turintis asmuo pažeidžia
kurias nors pagal šio straipsnio 1 dalį su naudojimo teise susietas sąlygas ar apribojimus.
Todėl reikia atskirti, pirma, ieškinius, kuriuos savininkas pareiškia naudojimo teises turintį asmenį ir, antra, ieškinius,
pareiškiamus prieš trečiąjį asmenį, kuris atlieka veiksmus su saugoma medžiaga, neturėdamas tam teisės.
Kalbant apie antrąjį iš šių dviejų atvejų, kuris nagrinėjamas pagrindinėje byloje, reikia pridurti, kad Reglamento Nr. 2100/94
104 straipsnio 1 dalyje numatoma naudojimo teises turinčio asmens galimybė pareikšti ieškinį dėl pažeidimo vietoje savininko.
Taigi GKE kaip naudojimo teises turintis asmuo turi teisę pareikšti ieškinį dėl pažeidimo J. Hustin ir J. Goossens.
Tačiau pažymėtina, kad remiantis Reglamento Nr. 2100/94 16 straipsnyje įtvirtinta vadinamąja „teisių išnaudojimo“ taisykle,
augalų veislių teisinė apsauga Bendrijoje neapima veiksmų, susijusių su saugomos veislės medžiaga, kuri savininko arba jo
sutikimu buvo perleistos tretiesiems asmenims bet kurioje Europos Sąjungos dalyje, jeigu tokie veiksmai nesusiję su tos veislės
tolesniu dauginimu, išskyrus atvejus, kai toks dauginimas buvo numatytas tą medžiagą perduodant, arba nesusiję su veislės
dauginamosios medžiagos eksportu į trečiąją šalį, nesaugančią veislių tų augalų genčių ar rūšių, kurioms ta veislė priklauso,
išskyrus atvejus, kai eksportuota medžiaga yra skirta galutiniam vartojimui.
Iš šio Reglamento Nr. 2100/94 16 straipsnio ir jame įtvirtintos taisyklės matyti, kad tokioje byloje, kaip antai nagrinėjama
pagrindinėje byloje, GKE, kaip naujo naudojimo teises turinčio asmens vietoje savininko, t. y.
Better3fruit
, pareikštas ieškinys dėl pažeidimo J. Hustin ir J. Goossens galimas, tik jei savininko teisė yra neišnaudota.
Šiuo atžvilgiu iš bylos medžiagos matyti, kad
Better3fruit
ir
Nicolaï
sudarė licencinę sutartį, pagal kurią
Better3fruit
suteikė
Nicolaï
išimtinę teisę auginti ir parduoti „Nicoter“ veislės obelis ir naudotis su tuo susijusiomis teisėmis.
Šioje licencinėje sutartyje buvo nustatytos sąlygos ar apribojimai, pagal kuriuos
Nicolaï
neturėjo teisės perleisti licencijos objektu esančios prekės, jeigu atitinkamas trečiasis asmuo neįsipareigoja laikytis šių
sąlygų ar apribojimų.
Todėl reikia išnagrinėti, ar, atsižvelgiant į tai, kas nurodyta ankstesniuose dviejuose punktuose, augalų veislių teisinės
apsaugos Bendrijoje savininko teisė yra išnaudota.
Teisingumo Teismas dar nėra išaiškinęs teisių išnaudojimo principo, kaip antai įtvirtintas Reglamento Nr. 2100/94 16 straipsnyje,
apimties.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar vis dėlto Teisingumo Teismo praktika, susijusi
su šio teisių išnaudojimo principo apimtimi prekių ženklų teisės srityje, taikytina pagal analogiją.
Iš šios Teisingumo Teismo praktikos, susijusios su prekių ženklo savininko ir licencijos turėtojo santykiais, matyti, kad
jeigu licencijos turėtojas prekių ženklu pažymėtas prekes pateikia į rinką, iš principo turi būti laikoma, jog tai jis padaro
su prekių ženklo savininko sutikimu (žr. 2009 m. balandžio 23 d. Sprendimo
Copad
, C‑59/08, Rink. p. I‑3421, 46 punktą).
Tačiau, remiantis ta pačia Teisingumo Teismo praktika, licencinė sutartis neprilygsta absoliučiam ir besąlyginiam savininko
sutikimui leisti licencijos turėtojui pateikti į rinką šiuo prekių ženklu pažymėtas prekes (žr. minėto Sprendimo
Copad
47 punktą).
Kalbant konkrečiai apie veislių dauginamosios medžiagos apsaugą, Reglamento Nr. 2100/94 27 straipsnio 2 dalyje aiškiai numatoma
galimybė savininkui remtis teisėmis, kurias ši apsauga suteikia prieš naudojimo teises turintį asmenį, kai šis pažeidžia kurią
nors iš licencinės sutarties sąlygų.
Tačiau kalbant apie ieškinį dėl pažeidimo prieš trečiuosius asmenis, nurodytą Reglamento Nr. 2100/94 94 straipsnyje, reikia
atsižvelgti į šio reglamento 14 konstatuojamąją dalį, pagal kurią apsauga, kuria naudojasi savininkas, nėra pernelyg didelė.
Todėl reikia konstatuoti, kad kurios nors licencinės sutarties sąlygos pažeidimo pasekmė yra tai, jog vis dar negautas savininko
leidimas. Visų pirma negalima laikyti, kad nėra šio leidimo, tuo atveju, kai naudojimo teises turintis asmuo pažeidžia licencinės
sutarties nuostatą, nesusijusią su leidimu išleisti į rinką, taigi ir su savininko teisės išnaudojimu.
Kadangi Teisingumo Teismui pateiktoje bylos medžiagoje nėra licencinės sutarties 6 ir 7 priedų, į kuriuos daroma nuoroda atitinkamoje
šios sutarties nuostatoje, kopijų, Teisingumo Teismas neturi pakankamai medžiagos, kad galėtų nustatyti pagrindinėje byloje
nagrinėjamos nuostatos tipą. Todėl prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, remdamasis nagrinėjamos bylos faktinėmis
aplinkybėmis ir faktais, turi įvertinti šios licencinės sutarties nuostatas.
Jeigu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nustatytų, kad naudojimo teises turintis asmuo perleido saugomą
medžiagą pažeisdamas kurią nors licencinės sutarties sąlygą ar apribojimą, tiesiogiai susijusį su pagrindiniais augalų veislių
teisinės apsaugos Bendrijoje elementais, reikėtų daryti išvadą, kad šis naudojimo teises turinčio asmens atliktas medžiagos
perleidimas trečiajam asmeniui įvyko be savininko leidimo, dėl to šio teisė yra neišnaudota. Tačiau bet kurio kito pobūdžio
licencinės sutarties nuostatų pažeidimas nėra kliūtis išnaudoti savininko teisę.
Atsižvelgiant į tai, kas pasakyta, į pirmąjį pateiktą klausimą reikia atsakyti taip: Reglamento Nr. 2100/94 94 straipsnis,
siejamas su šio reglamento 11 straipsnio 1 dalimi, 13 straipsnio 1–3 dalimis, 16, 27 ir 104 straipsniais, esant tokioms sąlygoms,
kaip antai pagrindinėje byloje, aiškintinas taip, kad savininkas arba naudojimo teises turintis asmuo gali pareikšti ieškinį
dėl pažeidimo trečiajam asmeniui, kuris įsigijo medžiagos iš kito naudojimo teises turinčio asmens, pažeidusio licencinėje
sutartyje, kurią pastarasis naudojimo teises turintis asmuo prieš tai sudarė su savininku, esančias sąlygas arba apribojimus,
jeigu šios sąlygos arba apribojimai tiesiogiai susiję su pagrindiniais nagrinėjamos augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje
elementais, o tai turi įvertinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
Antruoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar vertinant pažeidimą reikia nustatyti,
ar trečiasis asmuo, kuris atlieka veiksmus su parduota arba perleista medžiaga, žinojo arba privalėjo žinoti apie licencinėje
sutartyje nustatytas sąlygas arba apribojimus.
Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad Reglamento Nr. 2100/94 94 straipsnio 1 dalyje nurodomos sąlygos, kurioms esant augalų veislių
teisinės apsaugos Bendrijoje savininkas gali pareikšti ieškinį dėl pažeidimo prieš pažeidėją, siekdamas, kad arba būtų nutrauktas
pažeidimas, arba tinkamai atlyginta žala, arba ir viena, ir kita.
To paties straipsnio 2 dalyje išvardijami atvejai, kuriais savininkas gali, be to, pareikšti ieškinį pažeidimą padariusiam
asmeniui, kad gautų šio padarytos žalos atlyginimą. Tam, kad savininkas galėtų prašyti tokio patirtos žalos atlyginimo, pažeidimą
padaręs asmuo turėjo veikti tyčia ar dėl neatsargumo, kaip nurodyta minėtoje 2 dalyje. Nedidelio neatsargumo atvejais reikalavimai
iš esmės gali būti sumažinti pagal tokio nedidelio neatsargumo laipsnį.
Šių abiejų dalių tekstų palyginimas rodo, kad 1 dalyje nėra jokių subjektyvių elementų. Todėl reikia konstatuoti, kad subjektyvūs
elementai, kaip antai žinojimas apie licencinėje sutartyje nustatytas sąlygas arba apribojimus, iš esmės neturi jokios įtakos
pažeidimo vertinimui ir teisei pareikšti ieškinį pažeidėjui.
Atsižvelgiant į tai, kas pasakyta, į pirmąjį pateiktą klausimą reikia atsakyti taip: vertinant pažeidimą yra nesvarbu, ar
trečiasis asmuo, kuris atliko veiksmus su parduota arba perleista medžiaga, žinojo arba privalėjo žinoti apie licencinėje
sutartyje nustatytas sąlygas arba apribojimus.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo
nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo
Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:
1.
1994 m. liepos 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2100/94 dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje, iš dalies pakeisto
2004 m. balandžio 29 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 873/2004, 94 straipsnis, siejamas su šio reglamento 11 straipsnio 1 dalimi,
13 straipsnio 1–3 dalimis, 16, 27 ir 104 straipsniais, esant tokioms sąlygoms, kaip antai pagrindinėje byloje, aiškintinas
taip, kad savininkas arba naudojimo teises turintis asmuo gali pareikšti ieškinį dėl pažeidimo trečiajam asmeniui, kuris įsigijo
medžiagos iš kito naudojimo teises turinčio asmens, pažeidusio licencinėje sutartyje, kurią pastarasis naudojimo teises turintis
asmuo prieš tai sudarė su savininku, esančias sąlygas arba apribojimus, jeigu šios sąlygos arba apribojimai tiesiogiai susiję
su pagrindiniais nagrinėjamos augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje elementais, o tai turi įvertinti prašymą priimti
prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
2.
Vertinant pažeidimą yra nesvarbu, ar trečiasis asmuo, kuris atliko veiksmus su parduota arba perleista medžiaga, žinojo arba
privalėjo žinoti apie licencinėje sutartyje nustatytas sąlygas arba apribojimus.
Parašai.
*
Proceso kalba: olandų.