CELEX: 62013CJ0361
Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru
Regulamentul (CE) nr. 883/2004
Articolul 7
Prestație pentru limită de vârstă
Primă de Crăciun
Clauză de reședință

Prin cererea introductivă, Comisia Europeană solicită Curții să constate că, prin refuzul de a acorda unor beneficiari care au reședința în alt stat membru decât Republica Slovacă prima de Crăciun prevăzută de Legea nr. 592/2006 privind acordarea unei prime de Crăciun anumitor beneficiari de pensii și de completare a anumitor legi, cu modificările ulterioare (denumită în continuare „Legea nr. 592/2006”), Republica Slovacă nu și‑a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 45 TFUE și 48 TFUE, precum și al articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (
JO L 166, p. 1
, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82, rectificare în
JO L 200, p. 1
), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 988/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 (
JO L 284, p. 43
, denumit în continuare „Regulamentul nr. 883/2004”).
Cadrul juridic
Dreptul Uniunii
În considerentul (16) al Regulamentului nr. 883/2004 se arată:
„În interiorul Comunității, nu există în principiu nicio justificare pentru ca drepturile de securitate socială să depindă de locul de reședință al persoanei în cauză. Cu toate acestea, în anumite cazuri, în special în ceea ce privește prestațiile speciale ce au legătură cu mediul economic și social al persoanei în cauză, locul de reședință poate fi luat în considerare.”
Considerentul (37) al acestui regulament are următorul cuprins:
„În conformitate cu jurisprudența constantă a Curții de Justiție, dispozițiile care derogă de la principiul exportabilității prestațiilor de securitate socială trebuie să fie interpretate limitativ. Acest lucru înseamnă că dispozițiile respective se pot aplica doar în cazul prestațiilor care îndeplinesc condițiile precizate. Prin urmare, capitolul 9 de la titlul III din prezentul regulament se aplică doar în cazul prestațiilor enumerate în anexa X la prezentul regulament, care sunt totodată speciale și de tip necontributiv.”
Articolul 1 litera (w) din Regulamentul nr. 883/2004 prevede:
„În sensul prezentului regulament:
[…]
(w)
«pensia» include, de asemenea, indemnizațiile, prestațiile în capital care le pot substitui și plățile efectuate cu titlu de rambursare a cotizațiilor, precum și, sub rezerva dispozițiilor din titlul III, majorările rezultate din reevaluare sau alocațiile suplimentare.”
Articolul 3 din regulamentul menționat, intitulat „Domeniul de aplicare material”, prevede:
„(1)   Prezentul regulament se aplică tuturor legislațiilor referitoare la ramurile de securitate socială privind:
[…]
(d)
prestațiile pentru limită de vârstă;
[…]
(2)   Cu excepția cazului în care anexa XI prevede altfel, prezentul regulament se aplică regimurilor de securitate socială generale și speciale, de tip contributiv sau necontributiv, precum și regimurilor referitoare la obligațiile unui angajator sau armator.
(3)   Prezentul regulament se aplică și în cazul prestațiilor speciale în numerar, de tip necontributiv, prevăzute la articolul 70.
[…]
(5)   Prezentul regulament nu se aplică:
(a)
asistenței sociale sau medicale;
[…]”
Potrivit articolului 7 din Regulamentul nr. 883/2004, intitulat „Eliminarea clauzelor de rezidență”:
„Cu excepția cazului în care prezentul regulament prevede altfel, prestațiile în numerar care se plătesc în temeiul legislației unuia sau mai multor state membre sau al prezentului regulament nu pot face obiectul niciunei reduceri, modificări, suspendări, retrageri sau confiscări în temeiul faptului că beneficiarul sau membrii familiei acestuia sunt rezidenți într‑un stat membru, altul decât cel în care este situată instituția responsabilă de furnizarea prestației.”
Dreptul slovac
Legea nr. 592/2006 prevede la articolul 1:
„1)   Cu excepția unei dispoziții contrare a prezentei legi, beneficiarii unei pensii pentru limită de vârstă, ai unei pensii anticipate pentru limită de vârstă, ai unei pensii de invaliditate, ai unei pensii sociale, ai unei pensii de văduv sau ai unei pensii de orfan în temeiul unei reglementări speciale care au dreptul la plata pensiei menționate în luna decembrie a anului calendaristic și care au reședința pe teritoriul Republicii Slovace primesc din partea Casei de Asigurări Sociale o primă de Crăciun care constituie o prestație socială de stat, în măsura în care cuantumul pensiei plătite în luna decembrie a anului calendaristic nu depășește 60 % din salariul lunar mediu în Republica Slovacă, astfel cum este comunicat de Oficiul Național de Statistică pentru anul calendaristic precedent celui în care s‑a efectuat plata primei de Crăciun.
2)   Beneficiarii unei pensii pentru vechime în muncă în cadrul corpului militar și polițienesc, ai unei pensii de invaliditate pentru personalul corpului militar și polițienesc, ai unei pensii de văduv al unui membru al personalului corpului militar și polițienesc sau ai unei pensii de orfan pentru copiii personalului corpului militar și polițienesc în temeiul unei reglementări speciale a căror pensie a fost clasificată inițial în categoria pensiilor pentru limită de vârstă, a pensiilor de invaliditate, a pensiilor de invaliditate parțială, a pensiilor pentru anii de serviciu, a pensiilor de văduv sau a pensiilor de orfan, acordate în temeiul reglementării generale în materia securității sociale, care erau aplicabile până la 30 aprilie 1998 și care au devenit prestații de asigurare ale corpului militar și polițienesc în temeiul reglementării în vigoare începând de la 1 mai 1998, sau care erau aplicabile până la 30 iunie 2002 și care au devenit prestații de asigurare ale corpului militar și polițienesc în temeiul unei reglementări speciale, precum și beneficiarii unei pensii de văduv al unui membru al personalului corpului militar și polițienesc sau ai unei pensii de orfan pentru copiii personalului corpului militar și polițienesc plătite după decesul unei persoane titulare a unei pensii pentru limită de vârstă reclasate, a unei pensii de invaliditate reclasate, a unei pensii de invaliditate parțiale reclasate sau a unei pensii pentru anii de serviciu reclasate care au dreptul la plata pensiei respective în luna decembrie a anului calendaristic și care au reședința pe teritoriul Republicii Slovace primesc din partea Departamentului de asigurări sociale din cadrul Ministerului de Interne, a Ministerului Justiției, a Serviciului de informații, a Biroului de siguranță națională, a Ministerului Transporturilor, Poștei și Telecomunicațiilor, a Ministerului de Finanțe și a Oficiului militar de securitate socială (denumite în continuare,„autoritățile”) o primă de Crăciun care constituie o prestație socială de stat, în măsura în care cuantumul pensiei plătite în luna decembrie a anului calendaristic nu depășește cuantumul calculat în conformitate cu alineatul (1).
[…]
5)   Beneficiarii unei pensii pentru limită de vârstă sau ai unei pensii de invaliditate care primesc simultan o pensie socială nu vor primi decât o singură dată prima de Crăciun prevăzută la alineatul (1), în măsura în care totalul cuantumului pensiei pentru limită de vârstă și al pensiei sociale sau al pensiei de invaliditate și al pensiei sociale plătite în luna decembrie a anului calendaristic nu depășește cuantumul calculat în conformitate cu alineatul (1). Beneficiarii unei pensii pentru limită de vârstă, ai unei pensii anticipate pentru limită de vârstă, ai unei pensii de invaliditate, ai unei pensii sociale, ai unei pensii pentru vechime în muncă în cadrul corpului militar și polițienesc sau ai unei pensii de invaliditate a personalului corpului militar și polițienesc menționate la alineatele (1)-(3), care primesc simultan o pensie de văduv, o pensie de orfan, o pensie de văduv al unui membru al personalului corpului militar și polițienesc sau o pensie de orfan pentru copiii personalului corpului militar și polițienesc vor primi prima de Crăciun în măsura în care totalul cuantumurilor pensiilor plătite în luna decembrie a anului calendaristic nu depășește cuantumul calculat în conformitate cu alineatul (1). Dacă beneficiarii unei pensii menționate la alineatele (1)-(3) primesc simultan o pensie atât de la Casa de Asigurări Sociale, cât și de la autorități și în măsura în care suma acestor pensii plătite în luna decembrie a anului calendaristic nu depășește cuantumul calculat în conformitate cu alineatul (1), prima de Crăciun se adaugă la pensia al cărei cuantum este cel mai ridicat.
[…]
8)   Cuantumul primei de Crăciun
a)
este de 66,39 de euro în cazul în care cuantumul pensiei sau totalul cuantumurilor pensiilor este mai mic sau egal cu venitul minim de subzistență pentru o persoană majoră, în temeiul reglementării speciale în vigoare […],
b)
este calculat potrivit formulei din anexă în cazul în care cuantumul pensiei sau totalul cuantumurilor pensiilor este mai mare decât venitul minim de subzistență pentru o persoană majoră, în temeiul reglementării speciale în vigoare.”
Formula conținută în anexa la Legea nr. 592/2006 prevede că, în măsura în care cuantumul pensiei sau totalul cuantumurilor pensiilor depășește venitul minim de subzistență pentru o persoană majoră, cuantumul primei de Crăciun se reduce în mod progresiv.
Procedura precontencioasă
După ce a primit o plângere formulată de mai mulți pensionari slovaci și a corespondat cu privire la acest aspect cu Republica Slovacă, Comisia a adresat, la 28 februarie 2012, acestui stat membru o scrisoare de punere în întârziere, susținând că prima de Crăciun prevăzută de Legea nr. 592/2006 trebuia considerată o „prestație” în sensul Regulamentului nr. 883/2004. În consecință, conform articolului 7 din acest regulament, plata acesteia nu ar putea să fie supusă condiției privind locul de reședință al beneficiarului.
Republica Slovacă a răspuns la scrisoarea de punere în întârziere prin scrisoarea datată 17 aprilie 2012, susținând că prima de Crăciun este o prestație socială de stat specifică prezentând caracteristicile prestațiilor speciale în numerar de tip necontributiv prevăzute la articolul 70 din Regulamentul nr. 883/2004 și că, în consecință, dreptul care reglementează acordarea acestei prime de Crăciun nu încalcă nici regulamentul menționat, nici articolele 45 TFUE și 48 TFUE.
Întrucât a considerat neconvingătoare argumentația Republicii Slovace, Comisia a emis, la 22 noiembrie 2012, un aviz motivat prin care a invitat acest stat membru să ia măsurile necesare pentru a se conforma acestuia în termen de două luni de la primirea sa. Comisia a susținut în avizul respectiv că prima de Crăciun trebuia considerată o „prestație pentru limită de vârstă” în sensul Regulamentului nr. 883/2004, iar nu o „prestație specială în numerar de tip necontributiv” în sensul articolului 70 alineatul (2) din regulamentul menționat, și că Republica Slovacă trebuia, prin urmare, să plătească această contribuție și beneficiarilor care nu au reședința pe teritoriul slovac.
Republica Slovacă a răspuns la acest aviz motivat prin scrisoarea datată 16 ianuarie 2013, susținând că prima de Crăciun constituie o prestație de asistență socială care nu intră în domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 883/2004.
Întrucât a considerat neconvingătoare argumentele Republicii Slovace, Comisia a decis să introducă prezenta acțiune.
Cu privire la acțiune
Cu privire la întinderea acțiunii
Argumentația părților
Republica Slovacă susține, atât în memoriul în apărare, cât și în memoriul în duplică, în primul rând, că, întrucât acțiunea formulată de Comisie se întemeiază pe afirmația potrivit căreia prima de Crăciun este o „prestație pentru limită de vârstă” în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul nr. 883/2004, aceasta nu poate viza refuzul de a acorda prima respectivă beneficiarilor pensiilor care acoperă alte riscuri decât cel al pierderii de venituri din cauza vârstei, precum pensia de invaliditate, pensia de văduv, pensia de orfan sau pensia socială, și care nu au reședința în Slovacia.
În consecință, Republica Slovacă consideră că, prin acțiunea formulată, Comisia îi impută doar refuzul de a acorda prima de Crăciun beneficiarilor unei pensii pentru limită de vârstă, ai unei pensii anticipate pentru limită de vârstă sau ai unei pensii pentru vechime în muncă a corpului militar și polițienesc care nu au reședința în Slovacia.
În această privință, Comisia nu formulează observații.
În al doilea rând, Republica Slovacă arată că acțiunea este inadmisibilă în ceea ce privește pretinsa încălcare a articolelor 45 TFUE și 48 TFUE, întrucât cererea introductivă nu conține o motivare conformă articolului 120 litera (c) din Regulamentul de procedură al Curții cu privire la pretinsa încălcare a articolelor menționate.
În această privință, Comisia arată în memoriul în replică că articolele 45 TFUE și 48 TFUE, precum și Regulamentul nr. 883/2004 formează un cadru juridic unic și adecvat în speță și că, prin neplata primei de Crăciun către beneficiarii care au reședința în afara teritoriului său, Republica Slovacă a încălcat în același timp Regulamentul nr. 883/2004, principiul exportabilității prestațiilor enunțat la articolul 48 TFUE și dreptul de liberă circulație a persoanelor în cadrul Uniunii consacrat la articolul 45 TFUE.
Aprecierea Curții
Trebuie subliniat în primul rând că, pentru a aprecia efectele care, ținând seama de cercul beneficiarilor primei de Crăciun, decurg din afirmația Comisiei potrivit căreia prima de Crăciun este o prestație pentru limită de vârstă, este necesar să se procedeze la calificarea primei de Crăciun din perspectiva Regulamentului nr. 883/2004 și în special a articolului 3 alineatul (1) litera (d) din acesta, astfel cum este interpretat de Curte.
O asemenea apreciere constituie o chestiune de fond și trebuie efectuată în cadrul examinării temeiniciei acțiunii.
În al doilea rând, trebuie amintit că din articolul 120 litera (c) din Regulamentul de procedură și din jurisprudența referitoare la această dispoziție rezultă că orice cerere de sesizare trebuie să indice obiectul litigiului, motivele și argumentele invocate, precum și expunerea sumară a motivelor și că această mențiune trebuie să fie suficient de clară și de precisă pentru a‑i permite pârâtului să își pregătească apărarea, iar Curții să își exercite controlul. Din cele arătate rezultă că elementele esențiale de fapt și de drept pe care se întemeiază o acțiune trebuie să reiasă în mod coerent și comprehensibil din chiar textul cererii introductive, iar concluziile acesteia din urmă trebuie să fie formulate într‑un mod neechivoc, astfel încât Curtea să nu se pronunțe
ultra petita
sau să nu omită să se pronunțe asupra unei obiecții (a se vedea în acest sens Hotărârea Comisia/Republica Cehă, C‑343/08,
EU:C:2010:14
, punctul 26 și jurisprudența citată, precum și Hotărârea Comisia/Spania, C‑360/11,
EU:C:2013:17
, punctul 26).
Or, trebuie să se constate că, deși Comisia precizează în cererea sa introductivă că articolul 7 din Regulamentul nr. 883/2004, a cărui încălcare este imputată Republicii Slovace, trebuie să fie interpretat în lumina articolului 48 TFUE, cererea introductivă nu conține o argumentație proprie în susținerea motivelor referitoare la pretinsa încălcare a articolelor 45 TFUE și 48 TFUE.
În aceste condiții, motivele referitoare la încălcarea articolelor 45 TFUE și 48 TFUE trebuie considerate inadmisibile, iar temeinicia acțiunii formulate de Comisie trebuie apreciată doar din perspectiva articolului 7 din Regulamentul nr. 883/2004.
Cu privire la fond
Argumentația părților
Comisia afirmă că prima de Crăciun este o „prestație pentru limită de vârstă” în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul nr. 883/2004 și trebuie, în consecință, să fie plătită și beneficiarilor care nu au reședința în Slovacia. Prevăzând că doar beneficiarii care au reședința în acest stat membru pot primi această primă, Republica Slovacă ar încălca articolul 7 din Regulamentul nr. 883/2004.
Comisia arată că prima de Crăciun îndeplinește cele două condiții definite de jurisprudența Curții care permit ca o prestație specială să fie considerată o prestație de securitate socială care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 883/2004.
Astfel, în primul rând, prima de Crăciun ar fi acordată beneficiarilor independent de orice apreciere individuală și discreționară a nevoilor personale, pe baza unei situații definite de lege. În acest sens, prima de Crăciun ar fi acordată tuturor persoanelor care îndeplinesc condițiile prevăzute de reglementarea națională, respectiv sunt titulare ale unuia dintre tipurile de pensii definite de lege și primesc cu titlu de pensii plătite în luna decembrie a anului calendaristic un venit al cărui cuantum nu depășește 60 % din salariul lunar mediu în Slovacia. Aceste condiții ar fi de natură generală și obligatorie și nu ar admite nici un tratament individual, nici o apreciere discreționară din partea autorităților slovace.
În al doilea rând, prima de Crăciun s‑ar raporta la categoriile de riscuri prevăzute la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 883/2004. Concret, articolul 3 alineatul (1) litera (d) din acest regulament ar desemna prestațiile pentru limită de vârstă ca intrând în domeniul de aplicare material al Regulamentului nr. 883/2004. Acesta ar corespunde domeniului de aplicare al Legii nr. 592/2006, care prevede că prima de Crăciun este acordată beneficiarilor unei pensii pentru limită de vârstă sau ai unei pensii anticipate pentru limită de vârstă, ai unei pensii de invaliditate, ai unei pensii de văduv sau ai unei pensii de orfan ori chiar ai unei pensii sociale.
În plus, împrejurarea că prima de Crăciun nu permite în sine acoperirea nevoilor de bază ale beneficiarului nu s‑ar opune calificării sale drept „prestație pentru limită de vârstă”, întrucât ar lua forma unei majorări a venitului pensionarilor în sensul articolului 1 litera (w) din Regulamentul nr. 883/2004.
Scopul primei de Crăciun ar fi majorarea venitului beneficiarilor unei pensii, aspect care ar confirma clasificarea sa în categoria prestațiilor pentru limită de vârstă prevăzute la articolul 3 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul nr. 883/2004 și în categoria prestațiilor reglementate în special la articolul 7 din acest regulament.
În această privință, ar fi lipsit de relevanță aspectul că prima de Crăciun nu este finanțată în același mod precum pensia însăși, deoarece o asemenea cerință ar fi contrară articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul nr. 883/2004, ar slăbi în mod considerabil efectul util al regulamentului menționat și nici nu ar putea fi dedusă din Hotărârea Noteboom (C‑101/04,
EU:C:2005:51
, punctul 27), întrucât utilizarea locuțiunii adverbiale „în plus” pentru a semnala modul adecvat de finanțare a prestațiilor vizate ar indica faptul că acest element nu a fost indispensabil pentru argumentația Curții.
Împrejurarea că în cauza în care s‑a pronunțat Hotărârea Noteboom (C‑101/04,
EU:C:2005:51
) era vorba despre o prestație cu caracter contributiv plătită tuturor titularilor de pensii nu diminuează relevanța hotărârii menționate pentru prezenta cauză. Faptul că prima de Crăciun este plătită doar unui anumit cerc de titulari de pensii nu ar prezenta interes decât dacă apartenența la cercul respectiv ar depinde de o apreciere individuală și discreționară, situație care nu se regăsește în speță, prima fiind plătită tuturor persoanelor care îndeplinesc condițiile stabilite de lege.
În calitate de prestație pentru limită de vârstă, prima de Crăciun ar fi, prin urmare, vizată la articolul 7 din Regulamentul nr. 883/2004. Acest articol, care trebuie interpretat în lumina articolului 48 TFUE, impune statelor membre să se asigure că prestațiile care intră în domeniul de aplicare al acestui regulament nu fac obiectul niciunei „reduceri, modificări, suspendări, retrageri sau confiscări în temeiul faptului că beneficiarul sau membrii familiei acestuia sunt rezidenți într‑un stat membru, altul decât cel în care este situată instituția responsabilă de furnizarea prestației”. Din articolul menționat ar reieși că excepțiile de la această normă trebuie să fie prevăzute de însuși regulamentul respectiv. Republica Slovacă nu poate, așadar, să refuze plata unei prime de Crăciun unor persoane care au reședința în afara teritoriului slovac, întrucât nici Regulamentul nr. 883/2004, nici vreo altă dispoziție a dreptului Uniunii nu i‑ar oferi această posibilitate.
În sfârșit, Comisia arată că prima de Crăciun nu constituie o „prestație specială în numerar de tip necontributiv” în sensul articolului 70 alineatul (2) din Regulamentul nr. 883/2004, întrucât este vorba despre o „prestație” în sensul articolului 3 alineatul (1) din acest regulament.
Republica Slovacă este de acord cu Comisia în ceea ce privește afirmația că prima de Crăciun nu este o „prestație specială în numerar de tip necontributiv”, în sensul articolului 3 alineatul (3) și al articolului 70 din Regulamentul nr. 883/2004.
Cu toate acestea, contrar celor susținute de Comisie, potrivit acestui stat membru, prima de Crăciun nu intră în domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 883/2004, întrucât îndeplinește condițiile necesare pentru a fi calificată drept „prestație de ajutor social”, care este exclusă în mod expres din domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 883/2004.
Astfel, prima de Crăciun nu ar avea ca obiectiv doar majorarea veniturilor beneficiarilor, ci chiar atenuarea situației sociale dificile a beneficiarilor cu venit redus, efectuând o diferențiere în funcție de cuantumul veniturilor acestora. În calitate de prestație socială specială nesistematică finanțată din resurse provenite de la bugetul de stat, această primă ar constitui un gest de solidaritate al întregii societăți față de un grup de beneficiari cu venit redus, pentru a le garanta un venit minimal într‑o perioadă în care aceștia pot să resimtă personal greutatea economică și socială a propriilor venituri reduse.
Acordarea și calculul cuantumului primei de Crăciun ar ține seama de situația personală a beneficiarului, întrucât prima nu ar fi acordată decât beneficiarilor în cazul cărora suma alocațiilor nu depășește 60 % din salariul lunar mediu în Slovacia, iar cuantumul său s‑ar reduce în mod progresiv în măsura în care suma prestațiilor lor este mai mare decât venitul minim de subzistență pentru o persoană fizică majoră din acest stat membru.
Ținând seama de caracterul unic și de cuantumul redus al acestei prime, o luare în considerare mai detaliată a situației individuale a fiecărui beneficiar, inclusiv stabilirea valorii exacte a patrimoniului său și a celorlalte venituri ale acestuia, ar reprezenta o sarcină administrativă disproporționată pentru organismul de asigurări sociale care plătește prima de Crăciun.
Acordarea și cuantumul primei de Crăciun ar fi independente de perioadele de încadrare în muncă, de afiliere sau de cotizare a beneficiarilor. Or, modalitățile necontributive de finanțare a primei de Crăciun, deși nu sunt în sine determinante pentru a stabili dacă este sau nu este vorba despre o prestație de securitate socială, luate în considerare împreună cu scopul și cu condițiile de acordare, ar confirma caracterul de prestație de ajutor social al acestei prime.
În sfârșit, prima de Crăciun nu ar îndeplini niciuna dintre cele două condiții pentru a putea fi calificată drept „prestație de securitate socială” care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 883/2004, întrucât beneficiarii nu ar dispune de niciun drept legal la această primă și întrucât aceasta nu s‑ar raporta la categoriile de riscuri prevăzute la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 883/2004.
În ceea ce privește acest din urmă aspect, Republica Slovacă arată că prima de Crăciun nu este nici o „prestație pentru limită de vârstă” în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul nr. 883/2004, nici o „pensie” ca atare în sensul articolului 1 litera (w) din acest regulament. Astfel, chiar dacă s‑ar ține seama numai de cuantumul redus și de caracterul unic al acestei prime, scopul său nu ar fi garantarea mijloacelor suficiente pentru a acoperi nevoile de subzistență ale persoanelor care, după ce au împlinit vârsta de pensionare, au părăsit locul de muncă.
Prima de Crăciun nu ar corespunde nici vreuneia dintre celelalte prestații specifice menționate la articolul 1 litera (w) din Regulamentul nr. 883/2004, care trebuie să fie calificate drept „pensii”, nici mai ales alocației suplimentare, dat fiind că prima de Crăciun ar fi finanțată într‑un mod necontributiv, direct de statul membru și într‑un mod total independent de perceperea unor cotizații de asigurare pentru alte prestații plătite de organismul de securitate socială.
În orice caz, refuzul exportabilității prestației în discuție nu ar fi arbitrar, ci ar decurge din împrejurările referitoare la situația specifică din Slovacia. Aceste împrejurări s‑ar reflecta în condițiile de acordare a primei de Crăciun și în calculul cuantumului său cu ajutorul unor parametri referitori la salariul mediu și la venitul minim de subzistență în Slovacia. Exportabilitatea unei asemenea prestații ar contrazice complet legătura acesteia cu situația socială internă.
Aprecierea Curții
Trebuie amintit, cu titlu introductiv, că, potrivit unei jurisprudențe constante, în cadrul unei acțiuni în constatarea neîndeplinirii obligațiilor, revine Comisiei sarcina de a stabili existența pretinsei neîndepliniri a obligațiilor. Comisia este cea care trebuie să prezinte Curții elementele necesare pentru ca aceasta să verifice existența neîndeplinirii obligațiilor, fără a se putea întemeia pe vreo prezumție (a se vedea printre altele Hotărârea Comisia/Țările de Jos, 96/81,
EU:C:1982:192
, punctul 6, Hotărârea Comisia/Spania, C‑404/00,
EU:C:2003:373
, punctul 26, Hotărârea Comisia/Italia, C‑135/05,
EU:C:2007:250
, punctul 26, și Hotărârea Comisia/Grecia, C‑305/06,
EU:C:2008:486
, punctul 41).
În speță, pentru a aprecia temeinicia prezentei acțiuni, trebuie să se stabilească dacă prima de Crăciun constituie o „prestație de securitate socială” în sensul Regulamentului nr. 883/2004, în privința căreia se aplică eliminarea clauzelor de rezidență prevăzută la articolul 7 din acest regulament.
Trebuie amintit că distincția dintre prestațiile care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 883/2004 și cele care sunt excluse din acesta nu se întemeiază pe faptul că o prestație este sau nu este calificată drept „prestație de securitate socială” de o legislație națională, ci în mod esențial pe elementele constitutive ale fiecărei prestații, în special pe obiectivele sale și pe condițiile sale de acordare (Hotărârea Molenaar, C‑160/96,
EU:C:1998:84
, punctul 19).
Potrivit unei jurisprudențe constante, o prestație poate fi considerată prestație de securitate socială în măsura în care se acordă beneficiarilor, independent de orice apreciere individuală și discreționară a nevoilor personale, pe baza unei situații definite legal și în care se referă la unul dintre riscurile enumerate expres la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 883/2004 (a se vedea în special Hotărârea da Silva Martins, C‑388/09,
EU:C:2011:439
, punctul 38 și jurisprudența citată).
Din dispozițiile referitoare la acordarea primei de Crăciun reiese, mai întâi, că aceasta se acordă titularilor unuia dintre tipurile de pensii menționate la articolul 1 alineatele (1) și (2) din Legea nr. 592/2006, care au dreptul la plata pensiei respective în luna decembrie a anului calendaristic în cauză, care au reședința în Slovacia și în cazul cărora cuantumul veniturilor din pensii legale este mai mic sau egal cu 60 % din salariul lunar mediu în Slovacia în perioada de referință.
Apoi, articolul 1 alineatul (5) din Legea nr. 592/2006 stabilește normele potrivit cărora persoanele care beneficiază de mai multe pensii dintre cele menționate la alineatele (1)-(3) ale acestui articol 1 pot beneficia de prima de Crăciun.
În sfârșit, articolul 1 alineatul (8) din Legea nr. 592/2006, precum și anexa la această lege stabilesc normele potrivit cărora se calculează cuantumul primei.
Rezultă că, în ceea ce privește prima condiție, referitoare la acordarea prestației independent de orice apreciere individuală și discreționară a nevoilor personale, acordarea primei de Crăciun este supusă unor condiții enunțate în mod exhaustiv la articolul 1 din Legea nr. 592/2006, fără ca autoritățile competente să dispună de o marjă de apreciere cu privire la această acordare.
Desigur, prima de Crăciun se acordă sau se refuză, iar cuantumul său se calculează ținând seama de cel al veniturilor din pensii ale beneficiarului. Cu toate acestea, este vorba despre un criteriu obiectiv și definit legal care conferă dreptul la această primă fără ca autoritatea competentă să poată ține seama de alte circumstanțe personale. Acordarea primei de Crăciun nu depinde, așadar, de aprecierea individuală a nevoilor personale ale solicitantului, caracteristică a asistenței sociale (a se vedea în acest sens Hotărârea Hughes, C‑78/91,
EU:C:1992:331
, punctul 17, Hotărârea Acciardi, C‑66/92,
EU:C:1993:341
, punctul 15, și Hotărârea De Cuyper, C‑406/04,
EU:C:2006:491
, punctul 23).
În ceea ce privește a doua condiție, trebuie amintit că, potrivit Comisiei, prima de Crăciun trebuie calificată drept „prestație pentru limită de vârstă” în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul nr. 883/2004 și ia forma unei „majorări a venitului pensionarilor” în sensul articolului 1 litera (w) din acest regulament.
Conform jurisprudenței citate la punctul 46 din prezenta hotărâre, pentru a determina dacă prima de Crăciun poate fi calificată drept „prestație pentru limită de vârstă” în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul nr. 883/2004, trebuie, așadar, să se aprecieze elementele constitutive ale acestei prime, în special obiectivul său și condițiile sale de acordare.
În această privință, este necesar să se arate că prestațiile pentru limită de vârstă prevăzute la articolul 3 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul nr. 883/2004 sunt caracterizate în esență prin faptul că vizează să asigure mijloacele de subzistență ale unor persoane care, atunci când împlinesc o anumită vârstă, părăsesc locul de muncă și nu mai sunt obligate să se pună la dispoziția serviciului administrativ competent în materia ocupării forței de muncă (a se vedea Hotărârea Valentini, 171/82,
EU:C:1983:189
, punctul 14).
În plus, Curtea a statuat că poate fi calificată drept „prestație pentru limită de vârstă” în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul nr. 883/2004, plătită ca alocație suplimentară, îndeosebi o alocație care este plătită în mod exclusiv beneficiarilor unei pensii pentru vechime în muncă și/sau de urmaș ale căror surse de finanțare sunt aceleași precum cele prevăzute pentru finanțarea pensiilor pentru vechime în muncă și de urmaș și care se adaugă pensiei pentru vechime în muncă, permițând beneficiarilor să își asigure nevoile și garantând acestora un complement financiar care să le permită eventual să plece în vacanță (Hotărârea Noteboom, C‑101/04,
EU:C:2005:51
, punctele 25-29).
În speță, este necesar să se constate că prima de Crăciun nu este plătită în mod exclusiv beneficiarilor unei pensii pentru limită de vârstă, ai unei pensii anticipate pentru limită de vârstă sau ai unei pensii pentru vechime în muncă a corpului militar și polițienesc, ci cercul beneficiarilor săi include și beneficiarii altor tipuri de pensii, în special ai unei pensii de invaliditate, ai unei pensii sociale, ai unei pensii de văduv sau ai unei pensii de orfan.
Or, Comisia nu indică motivele pentru care, având în vedere domeniul de aplicare personal definit într‑un mod atât de extins, aceasta consideră că prima de Crăciun trebuie să fie calificată drept „prestație pentru limită de vârstă” în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul nr. 883/2004.
Din dosarul prezentat Curții reiese că scopul primei de Crăciun este de a furniza un complement financiar beneficiarilor acestor diverse pensii legale ale căror venituri nu depășesc pragul definit de lege.
Întrucât prima de Crăciun este plătită beneficiarilor pensiilor pentru vechime în muncă sau ai pensiilor asimilate acestora, prima respectivă are ca efect completarea mijloacelor de subzistență ale persoanelor care au împlinit o anumită vârstă. În aceste condiții, nu se poate însă considera că scopul primei de Crăciun depinde în mod exclusiv de tipul de pensie pe care vizează să o completeze.
Astfel, pe de o parte, după cum arată Republica Slovacă, complementul financiar plătit sub forma primei de Crăciun are ca obiectiv atenuarea situației sociale dificile a beneficiarilor cu venit redus într‑o perioadă în care aceștia pot să resimtă personal greutatea economică și socială a veniturilor lor reduse. Pe de altă parte, finalitatea proprie a primei de Crăciun decurge și din normele prevăzute la articolul 1 alineatul (5) din Legea nr. 592/2006, referitoare la perceperea acestei prime atunci când beneficiarul primește mai multe pensii. Din această dispoziție reiese, în esență, că beneficiarii mai multor pensii legale nu vor primi prima de Crăciun decât o singură dată și în măsura în care totalul cuantumurilor pensiilor nu depășește pragul stabilit.
În consecință, trebuie să se considere că Comisia nu a dovedit că elementele constitutive ale primei de Crăciun permit calificarea acesteia drept „prestație pentru limită de vârstă” în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul nr. 883/2004.
Prin urmare, acțiunea formulată de Comisie trebuie respinsă.
Cu privire la cheltuielile de judecată
În temeiul articolului 138 alineatul (1) din Regulamentul de procedură, partea care cade în pretenții este obligată, la cerere, la plata cheltuielilor de judecată. Întrucât Republica Slovacă a solicitat obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată, iar Comisia a căzut în pretenții, se impune obligarea acesteia la plata cheltuielilor de judecată.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera întâi) declară și hotărăște:

1)
Respinge acțiunea.

2)
Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: slovaca.