CELEX: 62013CJ0369
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Narkotinių medžiagų pirmtakai (prekursoriai)
Prekybos tarp valstybių narių stebėsena
Reglamentas (EB) Nr. 273/2004
Prekybos tarp Europos Sąjungos ir trečiųjų šalių stebėsena
Reglamentas (EB) Nr. 111/2005
Sąvoka „į oficialų sąrašą įtraukta medžiaga“ –Medžiaga „alfa-fenilacetoacetonitrilas“ (APAAN)
Į oficialų sąrašą įtraukta medžiaga „1-fenil-2-propanonas“ (BMK)

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 273/2004 dėl narkotinių medžiagų pirmtakų (prekursorių) (
OL L 47, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 8 t., p. 46) 2 straipsnio a, b, d ir f punktų ir 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 111/2005, nustatančio prekybos narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakais (prekursoriais) tarp Bendrijos ir trečiųjų šalių stebėsenos taisykles (
OL L 22, 2005, p. 1
), 2 straipsnio a ir f punktų išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant baudžiamąsias bylas, kurios N. F. Gielen, M. M. J. Geerings, F. A. C. Pruijmboom ir A. A. Pruijmboom iškeltos dėl medžiagos, vadinamos alfa-fenilacetoacetonitrilu (toliau – APAAN), importo į Europos muitų teritoriją ir (arba) eksporto iš jos neturint tam reikiamos licencijos arba dėl disponavimo ta medžiaga ir jos pateikimo rinkai taip pat neturint licencijos.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Siekdamas užkirsti kelią tam, kad tam tikros neteisėtai narkotinių ar psichotropinių medžiagų gamybai dažnai naudojamos prekės būtų naudojamos neteisėtais tikslais, Sąjungos teisės aktų leidėjas priėmė stebėsenos ir kontrolės priemones, kurių vidinį aspektą sudaro Reglamentas Nr. 273/2004, o išorinį – Reglamentas Nr. 111/2005.
Reglamentas Nr. 273/2004
Reglamento Nr. 273/2004 13 ir 17 konstatuojamosiose dalyse nurodyta:
„(13)
Daug kitų medžiagų, kurių didele dalimi teisėtai prekiaujama dideliais kiekiais, buvo identifikuota kaip pirmtakai (prekursoriai), naudojami neteisėtai sintetinių narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai. Taikymas tokioms medžiagoms tokios pat griežtos kontrolės, kokia taikoma išvardytoms I priede, sukeltų nereikalingas kliūtis prekybai, susijusias su veiklos licencijomis ir sandorių dokumentacija. Todėl Bendrijos lygiu turėtų būti sukurtas lankstesnis mechanizmas, kuriuo kompetentingos institucijos valstybėse narėse būtų informuojamos apie tokius sandorius.
<...>
(17)
Kadangi šio reglamento tikslų, t. y. suderintos prekybos pirmtakais (prekursoriais) kontrolės, kad būtų išvengta jų naudojimo neteisėtai sintetinių narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl tokios prekybos tarptautinio ir kintančio pobūdžio tų tikslų būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina tiems tikslams pasiekti.“
Šio reglamento 2 straipsnio a, b, d ir f punktuose nustatyta:
„Šiame reglamente taikomi tokie sąvokų apibrėžimai:
a)
„į oficialų sąrašą įtraukta medžiaga“ yra bet kuri I priede nurodyta medžiaga, įskaitant tokių medžiagų turinčius mišinius ir natūralius produktus. Tokioms medžiagoms nepriskiriami vaistai, kaip apibrėžta 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, susijusio su žmonėms skirtais vaistais [reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus] [(
OL L 311, p. 67
)], farmacijos preparatai, mišiniai, natūralūs produktai ir kiti preparatai, kuriuose yra į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų ir kurie sudaryti taip, kad tokios medžiagos nėra lengvai panaudojamos arba išgaunamos greitai taikomomis arba ekonomiškai naudingomis priemonėmis;
b)
„į oficialų sąrašą neįtraukta medžiaga“ yra bet kokia medžiaga, kuri, nors ir nenurodyta I priede, identifikuojama kaip naudota neteisėtai narkotinių ar psichotropinių medžiagų gamybai;
<...>
d)
„ūkio subjektas“ yra bet koks fizinis ar juridinis asmuo, dalyvaujantis į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų pateikime į rinką;
<...>
f)
„speciali licencija“ yra licencija, suteikiama tam tikros paskirties ūkio subjektų tipui [tam tikros kategorijos ūkio subjektams];
<...>“
Remiantis minėto reglamento 3 straipsnio 2 dalimi, „ūkio subjektai privalo gauti licenciją iš kompetentingų institucijų ir tik po to jie gali turėti [disponuoti] arba pateikti į rinką į oficialų I priedo 1 kategorijos sąrašą įtrauktas medžiagas“.
To paties reglamento 9 straipsnyje nustatyta:
„1.   Siekdama palengvinti kompetentingų institucijų, ūkio subjektų ir chemijos pramonės bendradarbiavimą, ypač dėl į oficialų sąrašą neįtrauktų medžiagų, Komisija, 15 straipsnio 2 dalyje aprašyta tvarka, sudaro ir atnaujina rekomendacijas, skirtas chemijos pramonei padėti.
2.   Rekomendacijose ypač turi būti:
a)
informacija apie tai, kaip atpažinti įtartinus sandorius ir apie juos pranešti;
b)
reguliariai atnaujinamas sąrašas į oficialų sąrašą neįtrauktų medžiagų, kuris leistų pramonei savanoriškai kontroliuoti prekybą tokiomis medžiagomis;
c)
kita informacija, kuri gali būti naudinga.
<...>“
Reglamento Nr. 273/2004 I priede yra pateiktas sąrašas „į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų“, kaip jos suprantamos pagal Reglamento Nr. 273/2004 2 straipsnio a punktą, tarp kurių figūruoja prie 1 kategorijos priskirtas „1-fenilpropan-2-onas“ (toliau – BMK). Tačiau APAAN jame nenurodytas.
Reglamentas Nr. 111/2005
Reglamento Nr. 111/2005 2 straipsnio a punkte apibrėžta „į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų“ sąvoka iš esmės yra identiška nurodytajai Reglamento Nr. 273/2004 2 straipsnio a punkte. Reglamento Nr. 111/2005 priedas, į kurį nukreipia to paties reglamento 2 straipsnio a punktas, taip pat iš esmės identiškas Reglamento Nr. 273/2004 I priedui.
Reglamento Nr. 111/2005 2 straipsnio f punkte sąvoka „operacijų vykdytojas“ apibrėžta kaip „bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, dalyvaujantis į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų importe, eksporte, ar tarpininkavimo veikloje, įskaitant muitinės deklaracijų pateikimo veiklą klientų naudai vykdančius asmenis, dirbančius savarankiškai, kai tai yra tų asmenų pagrindinis darbas arba papildoma veikla, susijusi su kitu darbu“.
Šio reglamento 6 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Išskyrus muitinės tarpininkus ir vežėjus, kurie verčiasi tik šia veikla, Bendrijoje įsisteigę operacijų vykdytojai, vykdantys importo, eksporto ar tarpininkavimo veiklą, susijusią su į oficialų sąrašą įtrauktomis priedo 1 kategorijoje išvardintomis medžiagomis, turi turėti licenciją. Licenciją išduoda valstybės narės, kurioje įsisteigęs operacijų vykdytojas, kompetentinga institucija.
<...>“
Minėto reglamento 10 straipsnyje nurodyta:
„1.   Siekiant palengvinti bendradarbiavimą tarp valstybių narių kompetentingų institucijų, Bendrijoje įsisteigę operacijų vykdytojai ir chemijos pramonė, pasikonsultavę su valstybėmis narėmis, nustato ir atnaujina gaires, pirmiausia susijusias su į oficialų sąrašą neįtrauktomis medžiagomis [Siekdama palengvinti kompetentingų institucijų, operacijų vykdytojų ir chemijos pramonės bendradarbiavimą, ypač dėl į oficialų sąrašą neįtrauktų medžiagų, Komisija, pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis, parengia ir atnaujina gaires].
2.   Gairėse visų pirma pateikiama:
a)
informacija apie tai, kaip atpažinti įtartinus sandorius ir apie juos pranešti;
b)
reguliariai atnaujinamas į oficialų sąrašą neįtrauktų medžiagų sąrašas, siekiant [kuris leistų] pramonei savanoriškumo pagrindu stebėti prekybą tokiomis medžiagomis.
<...>“
2013 m. lapkričio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1258/2013 (
OL L 330, p. 21
) ir 2013 m. lapkričio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1259/2013 buvo pakeisti atitinkamai Reglamentas Nr. 273/2004 ir Reglamentas Nr. 111/2005. Be sąvokos „į oficialų sąrašą įtrauktos medžiagos“, kaip ji suprantama pagal šiuos abu reglamentus, apibrėžties pakeitimų, juose APAAN taip pat buvo priskirtas prie „į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų“, nurodytų Reglamento Nr. 273/2004 I priede ir Reglamento Nr. 111/2005 priede. Tačiau, kadangi reglamentai Nr. 1258/2013 ir Nr. 1259/2013 įsigaliojo tik 2013 m. gruodžio 30 d., jie pagrindinėje byloje netaikomi.
Nyderlandų teisė
Reglamentai Nr. 273/2004 ir Nr. 111/2005 Nyderlanduose taikomi vadovaujantis Įstatymu dėl piktnaudžiavimo cheminėmis medžiagomis prevencijos (
Wet Voorkoming Misbruik Chemicaliën
, toliau – WVMC).
WVMC 2 straipsnio a punkte nurodyta:
„Draudžiama veikti, nepaisant sąlygų, nustatytų šiose nuostatose arba pagal jas:
a.
Reglamento Nr. 273/2004 3 straipsnio 2 ir 3 dalis ir 8 straipsnį ir Reglamento Nr. 111/2005 6 straipsnio 1 dalį, 8 straipsnio 1 dalį, 9 straipsnį, 12 straipsnio 1 dalį ir 20 straipsnį <...>“
Tyčinis šios nuostatos pažeidimas yra ekonominis nusikaltimas, baudžiamas ne didesne kaip šešerių metų laisvės atėmimo bausme.
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
Remiantis WVMC 2 straipsniu, N. F. Gielen, M. M. J. Geerings, F. A. C. Pruijmboom ir A. A. Pruijmboom buvo patraukti atsakomybėn už APAAN – medžiagos, kuri, Nyderlandų institucijų nuomone, kvalifikuotina kaip „į oficialų sąrašą įtrauktą medžiaga“, nurodyta Reglamento Nr. 111/2005 priedo 1 kategorijoje – importą į Europos muitų teritoriją ir (arba) jos eksportą. Be to, remiantis tuo pačiu teisiniu pagrindu, jie kaltinami tuo, kad disponavo ta medžiaga, laikoma patenkančia į Reglamento Nr. 273/2004 I priedo 1 kategoriją, ir pateikė ją rinkai neturėdami licencijos.
2013 m. sausio 2 d.
Openbaar Ministerie
šaukimu kaltinamieji, kurių „kardomasis kalinimas“ šiuo metu „sustabdytas“, buvo pakviesti atvykti į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo posėdį.
Per teismo procesą
Rechtbank Oost-Brabant 's-Hertogenbosch
nustatė, kad APAAN nėra aiškiai nurodytas „į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų“, numatytų Reglamento Nr. 273/2004 I priedo 1 kategorijoje ir Reglamento Nr. 111/2005 priedo I kategorijoje, sąraše. Todėl, be kita ko, taikant teisėtumo principą, su šia medžiaga atliekami sandoriai negali būti pagrindas traukti atsakomybėn pagal WVMC 2 straipsnio a punktą.
Tačiau, nepaisydamas priešingos teismo praktikos, tas teismas neatmeta galimybės, kad ši medžiaga vis dėlto gali būti kvalifikuojama kaip „į oficialų sąrašą įtraukta medžiaga“, kaip ji suprantama pagal reglamentų Nr. 273/2004 ir Nr. 111/2005 2 straipsnio a punktą, atsižvelgiant, viena vertus, į tai, kad APAAN lengva transformuoti į BMK – į oficialų sąrašą įtrauktą medžiagą, patenkančią į šių reglamentų atitinkamų priedų 1 kategoriją – ir, kita vertus, į tai, kad iš šio transformavimo galima gauti didelį pelną.
Jeigu APAAN turėtų būti kvalifikuojama kaip „į oficialų sąrašą įtraukta medžiaga“, kaip ji suprantama pagal minėtų reglamentų 2 straipsnio a punktą, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui taip pat kyla klausimas dėl „ūkio subjekto“ („operacijų vykdytojo“) sąvokos, apibrėžtos Reglamento Nr. 273/2004 2 straipsnio d punkte ir Reglamento Nr. 111/2005 2 straipsnio f punkte, reikšmės.
Šiomis aplinkybėmis
Rechtbank Oost-Brabant 's-Hertogenbosch
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
a)
Ar cheminė medžiaga [APAAN] gali būti prilyginama [BMK]? Pirmiausia
rechtbank
norėtų sužinoti, ar nyderlandų k. žodis „bevatten“ [„turintis“] arba anglų k. žodis „containing“ ir prancūzų k. žodis „contenant“ turi būti aiškinami taip, kad BMK, kaip toks, savaime turi būti aptinkamas medžiagoje APAAN?
b)
Jeigu į 1a klausimą būtų atsakyta neigiamai:
Ar APAAN laikytinas viena iš medžiagų <...> [kurios sudarytos] taip, kad <...> yra sunkiai panaudojamos arba išgaunamos greitai pritaikomomis ar ekonomiškai naudingomis priemonėmis“ ((une) „stoffen <...>, die zodanig zijn vermengd dat genoemde stoffen niet gemakkelijk of met economisch rendabele middelen kunnen worden gebruikt of geëxtraheerd“, „substance that is compounded in such a way that it cannot be easily used or extracted by readily applicable or economically viable means“ arba „une autre préparation contenant des substances classifiées qui sont composées de manière telle que ces substances ne peuvent pas être facilement utilisées ni extraites par des moyens aisés à mettre en œuvre ou économiquement viables“)? Remiantis 3 priede pateiktais policijos duomenimis, transformavimas veikiausiai yra gana nesudėtingas, galbūt netgi paprastas metodas.
c)
Ar atsakymui į 1b klausimą, pirmiausia kiek tai susiję su formuluote „economische rendabele middelen [„ekonomiškai naudingomis priemonėmis“] / economically viable means / économiquement viable“, svarbu tai, kad APAAN transformavus į BMK – net darant tai neteisėtai – akivaizdžiai gali būti gaunamas labai didelis uždarbis, jeigu APAAN perdirbamas į BMK ir (arba) amfetaminus ir (arba) iš APAAN išgautas BMK (nelegaliai) pateikiamas rinkai?
2.
Reglamento Nr. 273/2004 2 straipsnio d punkte ir Reglamento Nr. 111/2005 2 straipsnio f punkte apibrėžta „ūkio subjekto“ („operacijų vykdytojo“) sąvoka. Atsakant į toliau pateiktą klausimą
rechtbank
prašo [Teisingumo Teismo] vadovautis prielaida, kad aptariama medžiaga yra į oficialų sąrašą įtraukta medžiaga, kaip apibrėžta 2 straipsnio a punkte, arba jai prilygintina medžiaga, kaip tai suprantama pagal reglamentų I priedą „Į oficialų sąrašą įtrauktos medžiagos, kaip apibrėžta 2 straipsnio a punkte“.
Ar „ūkio subjekto“ sąvoka apima ir fizinį asmenį, kuris pats arba kartu su kitais juridiniais arba fiziniais asmenimis neturėdamas licencijos (sąmoningai) disponuoja „į oficialų sąrašą įtraukta medžiaga“, ir nėra kitų įtarimą keliančių aplinkybių?“
Nacionalinis teismas prašyme priimti prejudicinį sprendimą paprašė taikyti pagreitintą procedūrą, numatytą Teisingumo Teismo procedūros reglamento 105 straipsnyje.
Tačiau, nesant skubos, šis prašymas buvo atmestas Teisingumo Teismo pirmininko nutartimi
Gielen ir kt
. (C‑369/13,
EU:C:2013:708
).
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo klausimo
Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės teiraujasi, ar reglamentų Nr. 273/2004 ir Nr. 111/2005 2 straipsnio a punktas turi būti aiškinamas taip, kad „į oficialų sąrašą įtrauktos medžiagos“, kaip ji suprantama pagal šias nuostatas, kvalifikavimas netaikomas medžiagai, kaip antai APAAN, kuri nenumatyta Reglamento Nr. 273/2004 I priede arba Reglamento Nr. 111/2005 priede, tačiau kuri greitai pritaikomomis ar ekonomiškai naudingomis priemonėmis, kaip jos suprantamos pagal šiuos reglamentus, gali būti transformuojama į minėtuose prieduose numatytą medžiagą.
Pirmiausia primintina, kad „į oficialų sąrašą įtrauktos medžiagos“ sąvoka reglamentų Nr. 273/2004 ir Nr. 111/2005 2 straipsnio a punkte apibrėžta kaip bet kuri atitinkamuose šių reglamentų prieduose nurodyta medžiaga, įskaitant tokių medžiagų turinčius mišinius ir natūralius produktus, tačiau išskyrus vaistus, kaip jie apibrėžti Direktyvoje 2001/83, vaistinius preparatus, mišinius, natūralius produktus ir kitus preparatus, kuriuose yra į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų ir kurie sudaryti taip, kad tokios medžiagos nėra lengvai panaudojamos arba išgaunamos greitai pritaikomomis arba ekonomiškai naudingomis priemonėmis.
Iš šių nuostatų formuluotės matyti, kad atitinkamuose reglamentų Nr. 273/2004 ir Nr. 11/2005 prieduose nurodytų medžiagų sąrašas yra baigtinis, todėl tik medžiagos, aiškiai nurodytos minėtuose prieduose pateiktame sąraše, gali būti kvalifikuojamos kaip „į oficialų sąrašą įtrauktos medžiagos“, kaip jos suprantamos pagal šiuos reglamentus, išskyrus medžiagas, prilygintinas įtrauktoms į oficialų sąrašą.
Tokį siaurą aiškinimą patvirtina, viena vertus, aplinkybė, jog reglamentuose Nr. 273/2004 ir Nr. 111/2005 nėra jokių nuorodų, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas ketino įtvirtinti tokią prilygintinos medžiagos sąvoką, ir, kita vertus, Reglamento Nr. 273/2004 13 konstatuojamoji dalis, kurioje Sąjungos teisės aktų leidėjas pabrėžia, kad visiems sintetinių narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakams taikant tokią pačią griežtą kontrolę, kokia taikoma Reglamento Nr. 273/2004 I priede išvardytoms medžiagoms, būtų sukurtos nereikalingos prekybos kliūtys.
Be to, kaip matyti iš žodžio „contenant“ (turintis), vartojamo „į oficialų sąrašą įtrauktos medžiagas“ apibrėžtyje, bendrinės reikšmės, tam, kad vaistinių preparatų, mišinių, natūralių produktų ir kitų preparatų atveju tokie produktai būtų kvalifikuojami kaip „į oficialų sąrašą įtraukta medžiaga“, juose turi būti pačios tokios medžiagos, nurodytos atitinkamuose šių reglamentų prieduose, t. y. ji turi būti viena iš jo sudedamųjų dalių.
Šiuo atveju sutariama, viena vertus, kad APAAN nėra nurodytas į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų, kaip jos suprantamas pagal reglamentų Nr. 273/2004 ir Nr. 111/2005 2 straipsnio a punktą, išvardytų atitinkamuose pagrindinei bylai taikytinos redakcijos reglamentų prieduose, sąraše, o kita vertus, kad BMK, kaip toks, į APAAN sudėtį neįeina.
Pastaruoju klausimu iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kaip patvirtinta visų per šią procedūrą pastabas pateikusių suinteresuotųjų asmenų pastabose, kad BMK gaminamas iš APAAN ne ekstrahavimo, o APAAN hidrolizės būdu, kuris suponuoja pastarosios medžiagos transformavimą.
Kaip išplaukia iš šio sprendimo 29 punkto, produktas, kuriame nėra pačios Reglamento Nr. 273/2004 I priede ir Reglamento Nr. 111/2005 priede nurodytos medžiagos, tačiau iš kurio tokia medžiaga gali gaunama transformavimo būdu, negali būti kvalifikuojamas kaip „į oficialų sąrašą įtraukta medžiaga“, kaip ji suprantama pagal reglamentų Nr. 273/2004 ir Nr. 111/2005 2 straipsnio a punktą.
Taigi, kadangi APAAN nėra aiškiai paminėtas atitinkamuose reglamentų Nr. 273/2004 ir Nr. 111/2005 prieduose, ši medžiaga negali būti kvalifikuojama kaip „į oficialų sąrašą įtraukta medžiaga“, kaip ji suprantama pagal šių reglamentų 2 straipsnio a punktą, arba kaip tokiai medžiagai prilygintina medžiaga.
Šiuo atžvilgiu ir turint galvoje tai, kad pats BMK neįeina į APAAN sudėtį, neturi reikšmės prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nurodyta aplinkybė, kad APAAN transformavimas į BMK yra nesudėtingas ir ekonomiškai naudingas.
Kaip teigia Nyderlandų Karalystė, šios išvados negali paneigti reglamentais Nr. 273/2004 ir Nr. 111/2005 siekiamas tikslas, išplaukiantis iš pirmojo reglamento 13 konstatuojamosios dalies, arba kintantis prekybos narkotikais pobūdis, nurodytas to paties reglamento 17 konstatuojamojoje dalyje.
Nors teisinga, kad šiais reglamentais siekiama kovoti su tuo, kad neteisėtoje narkotinių ar psichotropinių medžiagų gamyboje paprastai naudojamos medžiagos nebūtų naudojamos neteisėtais tikslais, tam sukuriant prekybos šiomis medžiagomis stebėsenos sistemą, numatančią veiksmingas, proporcingas ir atgrasomas sankcijas, vis dėlto tai nekeičia fakto, kad minėtų reglamentų baudžiamasis tikslas negali daryti įtakos nei „į oficialų sąrašą įtrauktos medžiagos“ sąvokos apibrėžčiai, nei galimam šios medžiagos kvalifikavimui remiantis šia apibrėžtimi (pagal analogiją žr. Sprendimo
D. ir G
., C‑358/13 ir C‑181/14,
EU:C:2014:2060
, 49 punktą).
Taip yra, juo labiau kad Sąjungos teisės aktų leidėjas Reglamento Nr. 273/2004 9 straipsnyje ir Reglamento Nr. 111/2005 10 straipsnyje numatė valstybių narių, ūkio subjektų ir chemijos pramonės bendradarbiavimo mechanizmą, kad būtų kontroliuojama „į oficialų sąrašą neįtrauktų medžiagų“, šių reglamentų 2 straipsnio b punkte apibrėžtų kaip bet kokios medžiagos, kurios, nors nenurodytos atitinkamuose minėtų reglamentų prieduose, identifikuojamos kaip naudojamos neteisėtai narkotinių ar psichotropinių medžiagų gamybai, apyvarta.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pirmąjį klausimą reikia atsakyti, kad reglamentų Nr. 273/2004 ir Nr. 111/2005 2 straipsnio a punktai turi būti aiškinami taip, kad „į oficialų sąrašą įtrauktos medžiagos“, kaip ji suprantama pagal šias nuostatas, kvalifikavimas netaikomas medžiagai, šiuo atveju APAAN, kuri nenumatyta Reglamento Nr. 273/2004 I priede arba Reglamento Nr. 111/2005 priede, net jeigu greitai pritaikomomis ar ekonomiškai naudingomis priemonėmis, kaip jos suprantamos pagal šiuos reglamentus, ji gali būti lengvai transformuojama į minėtuose prieduose numatytą medžiagą.
Dėl antrojo klausimo
Atsižvelgiant į atsakymą, pateiktą į pirmąjį klausimą, į antrąjį klausimą atsakyti nereikia.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija) nusprendžia:

2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 273/2004 dėl narkotinių medžiagų pirmtakų (prekursorių) 2 straipsnio a punktas ir 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 111/2005, nustatančio prekybos narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakais (prekursoriais) tarp Bendrijos ir trečiųjų šalių stebėsenos taisykles, 2 straipsnio a punktas turi būti aiškinami taip, kad „į oficialų sąrašą įtrauktos medžiagos“, kaip ji suprantama pagal šias nuostatas, kvalifikavimas netaikomas medžiagai, šiuo atveju alfa-fenilacetoacetonitrilui, kuri nenumatyta Reglamento Nr. 273/2004 I priede arba Reglamento Nr. 111/2005 priede, net jeigu greitai pritaikomomis ar ekonomiškai naudingomis priemonėmis, kaip jos suprantamos pagal šiuos reglamentus, ji gali būti lengvai transformuojama į minėtuose prieduose numatytą medžiagą.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: nyderlandų.