CELEX: 62009CJ0445
Direktīva 2003/6/EK
Tirgus manipulācijas
Kursa noteikšana neatbilstošā vai mākslīgā līmenī

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīvas 2003/6/EK
par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijām (tirgus ļaunprātīga izmantošana) (OV L 96, 16. lpp.;
OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 6. nod., 4. sēj., 367. lpp.) 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta otro ievilkumu.
Šis lūgums tika iesniegts tiesvedībā
IMC Securities BV
(turpmāk tekstā – “
IMC
”) pret
Stichting Autoriteit Financiële Markten
par naudas sodu, ko tā uzlika
IMC
par tirgus manipulāciju veikšanu.

Atbilstošās tiesību normas

Savienības tiesības
Direktīvas 2003/6 preambulas 2., 12. un 15. apsvērumā ir noteikts:
“(2)      Lai finanšu tirgus būtu vienots un efektīvs, ir vajadzīga tirgus integritāte. Ekonomiskā izaugsme un labklājība nebūs iespējama,
ja vērtspapīru tirgu darbība nebūs vienmērīga un sabiedrība neuzticēsies šiem tirgiem. Tirgus ļaunprātīga izmantošana kaitē
finanšu tirgu integritātei un vājina sabiedrības uzticību vērtspapīriem un atvasinātajiem instrumentiem.
[..]
(12)      Tirgus ļaunprātīga izmantošana ietver iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijas. Tiesību aktu
mērķis attiecībā uz iekšējās informācijas ļaunprātīgas izmantošanas novēršanu ir tāds pats kā attiecībā uz tirgus manipulāciju
novēršanu: nodrošināt Kopienas finanšu tirgu integritāti un paaugstināt investoru uzticību minētajiem tirgiem. Tādēļ ir ieteicams
pieņemt apvienotus noteikumus, lai apkarotu gan iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu, gan tirgus manipulācijas. Vienota
direktīva nodrošinās vienādu atbildības sadales, īstenošanas un sadarbības struktūru visā Kopienā.
[..]
(15)      Iekšējās informācijas ļaunprātīga izmantošana un tirgus manipulācijas kavē pilnīgu un atbilstīgu tirgus caurskatāmību, kura
ir visu integrēto finanšu tirgu dalībnieku darbību priekšnoteikums.”
Direktīvas 2003/6 1. panta 2. punktā ir paredzēts:
“Šajā direktīvā:
[..]
2)      “tirgus manipulācijas” ir:
a)      darbības vai rīkojumi,
–        kas sniedz vai var sniegt nepareizas vai maldinošas norādes attiecībā uz finanšu instrumentu piedāvājumu, pieprasījumu vai
cenu, vai
–        ar kuriem, vienai vai vairākām personām sadarbojoties, vienam vai vairākiem finanšu instrumentiem tiek noteikta neatbilstoša
vai mākslīga cena,
ja vien persona, kas veikusi darbības vai izdevusi rīkojumus, nepierāda, ka šādas rīcības motīvi ir likumīgi un ka šīs darbības
vai šie rīkojumi atbilst pieņemtajai tirgus praksei attiecīgajā regulētajā tirgū;
b)      darbības vai rīkojumi, kam izmanto fiktīvas procedūras vai cita veida krāpšanu vai viltu;
c)      tādas informācijas izplatīšana, izmantojot vai nu informācijas līdzekļus, tostarp interneta tīklu, vai arī kādus citus līdzekļus,
kurā sniedz vai var sniegt nepareizas vai maldinošas norādes attiecībā uz finanšu instrumentiem, tostarp arī baumu un nepareizu
vai maldinošu ziņu izplatīšana, kad šo informāciju izplatījusī persona zināja vai tai būtu vajadzējis zināt to, ka šī informācija
ir kļūdaina vai maldinoša. Attiecībā uz žurnālistiem, kas darbojas atbilstīgi savai profesijai, šāda veida informācijas izplatīšanu
jāizvērtē, neskarot 11. pantu un ņemot vērā noteikumus, kas piemērojami viņu profesijai, ja vien minētās personas tieši vai
netieši negūst kādu labumu vai peļņu no attiecīgās informācijas izplatīšanas.
Jo īpaši, še turpmāk minētie piemēri izriet pamatdefinējuma a), b) un c) punktā:
–        dominējoša stāvokļa nodrošināšana kādai personai vai personu grupai, kas sadarbojas, attiecībā uz kāda finanšu instrumenta
pieprasījumu vai piedāvājumu, rezultātā tieši vai netieši nosakot pirkšanas vai pārdošanas cenas vai radot citus negodīgas
tirdzniecības apstākļus,
–        finanšu instrumentu pirkšana vai pārdošana tirgus slēgšanas brīdī, tādējādi maldinot ieguldītājus, kuri darbojas, pamatojoties
uz slēgšanas cenām,
–        tādu priekšrocību izmantošana, ko dod regulāra vai gadījuma rakstura pieeja tradicionālajiem vai elektroniskajiem informācijas
līdzekļiem un iespēja izteikt viedokli par kādu finanšu instrumentu (vai netieši par tā emitentu), pēc tam, kad ieņemtas pozīcijas
attiecībā uz minēto finanšu instrumentu, kā arī peļņas gūšana no minētā instrumenta cenas izmaiņām pēc minētā viedokļa izteikšanas,
tajā pašā laikā atbilstīgi un efektīvi nenododot atklātībai šo interešu konfliktu.
Tirgus manipulāciju definīcijas pielāgo tā, lai varētu aptvert jaunas darbības, kas faktiski ir tirgus manipulācijas.”
Direktīvas 2003/6 5. panta redakcija ir šāda:
“Dalībvalstīs nevienai personai nav atļauts iesaistīties tirgus manipulācijās.”

Valsts tiesības
Ar Likumu pret tirgus ļaunprātīgu izmantošanu (
Wet marktmisbruik
) Nīderlandes tiesību sistēmā tika transponēta Direktīva 2003/6. Tas stājās spēkā 2005. gada 1. oktobrī. Ar šo likumu tika
grozīts 1995. gada Likuma par uzraudzību tirdzniecības ar vērtspapīriem jomā (
Wet toezicht effectenverkeer
1995, turpmāk tekstā – “1995. gada likums”) 46.b pants:
“1.      Vienā vai no vienas no 46. panta 1. punkta a) vai b) apakšpunktā iekļautajām valstīm, ciktāl runa ir par vērtspapīriem attiecīgā
apakšpunkta izpratnē, ir aizliegts:
a)      īstenot darījumu vai izdot rīkojumu, no kura izriet vai var izrietēt nepareiza un maldinoša norāde attiecībā uz šo vērtspapīru
piedāvājumu, to pieprasījumu vai kursu;
b)      īstenot darījumu vai izdot rīkojumu, lai šo vērtspapīru kursu ietekmētu tādējādi, lai tiktu uzturēts [“houden”] mākslīgs kursa
līmenis.”
2007. gada 1. janvārī stājās spēkā Finanšu uzraudzības likums (
Wet op het financieel toezicht
) un Finanšu uzraudzības likuma ievešanas un pielāgošanas likums (
Invoerings‑ en aanpassingswet Wet op het financieel toezicht
).
1995. gada likums tika atcelts. 1995. gada likuma 46.b panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētais aizliegums kopš tā laika
ir iekļauts Finanšu uzraudzības likuma 5:58. panta 1. punkta b) apakšpunktā, kurā ir noteikts:
“1.      Vienā vai no vienas no 5:56. panta 1. punkta a), b) vai d) apakšpunktā iekļautajām valstīm, ciktāl runa ir par vērtspapīriem
attiecīgā apakšpunkta izpratnē, ir aizliegts:
[..]
b)      īstenot darījumu vai izdot rīkojumu, lai šo finanšu instrumentu kurss tiktu uzturēts [“houden”] mākslīgā līmenī, izņemot gadījumu,
ja persona, kas ir īstenojusi darījumus vai izdevusi rīkojumus, pierāda, ka šajā ziņā tai ir bijuši leģitīmi pamati un ka
ar šiem darījumiem vai uzdevumiem netiek pārkāpta attiecīgajā noregulētajā tirgū vai attiecīgajā daudzpušu tirdzniecības sistēmā,
kurai investīciju sabiedrībai ir atļauja 2:96. panta izpratnē, pieļaujamā tirgus prakse.”

Pamata lieta un prejudiciālais jautājums

IMC
ir Nīderlandes uzņēmums, kas uz sava rēķina tirgojas ar vērtspapīriem.
2005. gada 11. oktobrī pēc konsultēšanās ar datiem, ko publicēja
Euronext Amsterdam
,
IMC
konstatēja, ka
ABN AMRO
banka ir izdevusi pārdošanas rīkojumu ar minimālo robežvērtību (“
stop loss
rīkojums”) par 5000
Wereldhave
akcijām. Saskaņā ar šo rīkojumu šīs akcijas ir automātiski jāpārdod par labāko cenu, tiklīdz tiek sasniegta
ABN AMRO
noteiktā minimālā robežvērtība.

IMC
centās noteikt, kāda ir
ABN AMRO
noteiktā minimālā robežvērtība. Aprēķinādama hipotētisko robežvērtību,
IMC
precizēja savu novērtējumu, pārbaudot savu hipotēzi ar izdotajiem un atsauktajiem pārdošanas rīkojumiem, kas atbilst dažādiem
2005. gada 12. oktobra kursiem.
IMC
arī uzskatīja, ka
ABN AMRO
rīkojums tiktu izpildīts, kursa līmenim sasniedzot EUR 77,75.
2005. gada 19. oktobrī
Wereldhave
akciju kurss bija starp EUR 81,30 un EUR 80. Darījumu vidējais apjoms – 70 000.
IMC
tādējādi rīkojās divos posmos.

IMC
izdeva pirkuma rīkojumu kopumā 10 000
Wereldhave
akcijām ar EUR 73 kursu. Tā rīkojās ar tā saucamo
iceberg
[
caché
] rīkojumu, proti, kad kopējā summa nav atspoguļota rīkojumu grāmatā. EUR 73 kurss bija apmēram par 10 % zemāks par toreizējo
akcijas cenu, tomēr tieši virs robežas, no kuras to kotēšana tiktu automātiski apturēta, tas ir, EUR 72,95.
Apmēram divas minūtes vēlāk, kad
Wereldhave
akcijas kotējās ap EUR 80,40,
IMC
izdeva pārdošanas rīkojumu 10 000 akcijām ar EUR 76,50 ierobežojumu. Šī rīkojuma daļējas izpildes rezultātā akciju kurss tika
pazemināts līdz EUR 76,50. Savukārt šim samazinājumam sekoja
ABN AMRO
pārdošanas rīkojuma izpilde un tika izraisīts papildu [kursa] samazinājums no EUR 76,50 līdz EUR 73 – līmenim, kas atbilst
IMC
pirkšanas rīkojumam. Tā varēja iegādāties no
ABN AMRO
Wereldhave
akcijas par EUR 73. Šis pēdējais posms neilga vairāk par vienu sekundi.
Drīz pēc tam par attiecīgām akcijām tika noslēgts jauns darījums, ar kuru tika noteikts EUR 80,15 kurss. Ar šo darījumu dažu
minūšu laikā
IMC
peļņa sasniedza apmēram 10 %.
2006. gada 24. augustā
Stichting Autoriteit Financiële Markten
nolēma, ka šīs darbības bija aizliegta tirgus manipulācija un piemēroja
IMC
naudas sodu EUR 87 000 apmērā par 1995. gada likuma 46.b panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu.
Ar 2007. gada 20. decembra spriedumu
Rechtbank Rotterdam
[Roterdamas tiesa] samazināja naudas soda apmēru līdz EUR 20 000.

IMC
par šo spriedumu iesniedza apelācijas sūdzību
College van Beroep voor het bedrijfsleven
[Tirdzniecības un rūpniecības administratīvajā tiesā].
Tā jautā, vai akcijas kursa pēkšņas svārstības, kā tas ir pamata lietā, ietilpst 1995. gada likuma 46.b panta 1. punkta b) apakšpunkta
piemērošanas jomā, ciktāl ar šo tiesību normu ir aizliegts “īstenot darījumu vai izdot rīkojumu, lai šo vērtspapīru kursu
ietekmētu tādējādi, lai tiktu uzturēts [“houden”] mākslīgs kursa līmenis”. It īpaši tiek jautāts, vai šī norma attiecas tikai
uz neatbilstošu vai mākslīgu kursa stabilizēšanu vai arī tāpat uz neatbilstošām vai mākslīgām kursa izmaiņām.
Iesniedzējtiesa norāda, ka, pastāvot niansēm Direktīvas 2003/6 valodu redakcijās, tā nevar viennozīmīgi izdarīt secinājumu
par darbības vārda “houden” lietojumu šīs direktīvas holandiešu valodas redakcijas 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta otrajā
ievilkumā.
Šādos apstākļos
College van Beroep voor het bedrijfsleven
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Vai Direktīvas [2003/6] 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta otrais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka kursa svārstību izraisīšana
tādā laika posmā, kāds tiek aplūkots šajā lietā, veicot darbību kopumu attiecībā uz finanšu instrumentu, tas ir, dažus darījumus
un rīkojumus, kā tas ir [pamata lietā], ir uzskatāma, ka šāda instrumenta [kurss] tiek “houden” (burtiskā nozīmē – “uzturēts”)
neatbilstošā vai mākslīgā līmenī?”

Par prejudiciālo jautājumu
Iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai Direktīvas 2003/6 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta otrais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi,
ka tajā tiek prasīts, ka, lai viena vai vairāku finanšu instrumentu kursi tiktu uzskatīti par noteiktiem neatbilstošā vai
mākslīgā līmenī, šis kurss ir jāuztur neatbilstošā vai mākslīgā līmenī, pārsniedzot noteikto laika posmu.
Ir jānorāda, ka Direktīvas 2003/6 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta otrajā ievilkumā holandiešu valodas redakcijā tiek izmantots
darbības vārds “houden” (uzturēt). Holandiešu valodas redakcija ir izteikta šādi: ““Marktmanipulatie”: a) transacties of handelsorders
[..] waarbij een of meer personen samenwerken om de koers van een financieel instrument op een abnormaal of een kunstmatig
niveau te houden.” Šis formulējums, kas ir burtiski tulkojams kā ““tirgus manipulācijas”: [..] darbības vai rīkojumi [..]
ar kuriem, vienai vai vairākām personām sadarbojoties, finanšu instrumentam tiek uzturēta neatbilstoša vai mākslīga cena”,
varētu rosināt domāt, ka tikai tādas darbības, ar kurām noteiktā laika posmā kurss ir uzturēts neatbilstošā vai mākslīgā līmenī,
ir uzskatāmas par tirgus manipulācijām.
Tomēr tā interpretēšanas nolūkā Direktīvas 2003/6 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta otrais ievilkums nav vērtējams tikai holandiešu
valodas redakcijā.
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru ar nepieciešamību vienveidīgi piemērot un līdz ar to interpretēt Savienības tiesību aktu nav
pieļauts ņemt vērā tikai vienu no redakcijām atsevišķi, bet ar to tiek prasīts, lai [akts] būtu interpretējams, pamatojoties
gan uz tā autora faktisko nolūku, gan arī uz mērķi, ko tas vēlas sasniegt, ņemot vērā esošās redakcijas visās valodās (it
īpaši skat. 1969. gada 12. novembra spriedumu lietā 29/69
Stauder
,
Recueil
, 419. lpp., 3. punkts; 2009. gada 22. oktobra spriedumu apvienotajās lietās C‑261/08 un C‑348/08
Zurita García
un
Choque Cabrera
, Krājums, I‑10143. lpp., 54. punkts, kā arī 2010. gada 28. janvāra spriedumu lietā C‑473/08
Eulitz
, Krājums, I‑907. lpp., 22. punkts).
Direktīvas 2003/6 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta otrā ievilkuma valodu versijās, kas nav holandiešu valoda, nav norādes,
ka tikai tādas darbības, kuru rezultātā noteiktā laika posmā kurss ir uzturēts neatbilstošā vai mākslīgā līmenī, ir uzskatāmas
par “tirgus manipulācijām” šīs normas izpratnē. Turpretim no spāņu (“aseguren [..] el precio”), vācu (“den Kurs [..] in der
Weise beeinflussen, dass ein [..] Kursniveau erzielt wird”), angļu (“secure [..] the price”), franču (“fixent [..] le cours”),
itāļu (“fissare [..] il prezzo”), portugāļu (“assegurem [..] o preço”), somu (“varmistaa [..] hinnan”) un zviedru (“låser
fast priset”) valodas versijām izriet, ka, lai piemērotu tirgus manipulācijas jēdzienu, ir pietiekami, lai ar attiecīgām darbībām
neatbilstošā vai mākslīgā līmenī tiktu noteikti viena vai vairāku finanšu instrumentu kursi. Direktīvas 2003/6 1. panta 2. punkta
a) apakšpunkta otrajā ievilkumā tirgus manipulācijas elementu vidū nav noteikts, lai noteiktā laika posmā viens vai vairāki
attiecīgie finanšu instrumenti būtu uzturēti neatbilstošā vai mākslīgā līmenī.
Šajā ziņā ir jāatceras, ka Direktīvas 2003/6 mērķis, kā tas tika atgādināts preambulas 2. un 12. apsvērumā, ir nodrošināt
Eiropas Savienības finanšu tirgus integritāti un stiprināt ieguldītāju uzticību šajos tirgos. Šī uzticība pamatojas it īpaši
uz faktu, ka tie atrodas vienlīdzīgā stāvoklī un ir aizsargāti pret iekšējās informācijas prettiesisku izmantošanu un kursa
līmeņa manipulācijām (šajā ziņā skat. 2009. gada 23. decembra spriedumu lietā C‑45/08
Spector Photo Group
un
Van Raemdonck
, Krājums, I‑12073. lpp., 47. punkts).
Savienības likumdevējs ir uzskatījis – kā tas ir minēts Direktīvas 2003/6 preambulas 15. apsvērumā, ka iekšējās informācijas
ļaunprātīga izmantošana un tirgus manipulācijas kavē pilnīgu un atbilstīgu tirgus caurskatāmību, kas ir visu integrēto finanšu
tirgu dalībnieku darbību priekšnoteikums.
Direktīvas 2003/6 mērķi tiktu apdraudēti, ja ar tādām darbībām, kādas ir iekļautas šīs direktīvas 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta
otrajā ievilkumā, varētu izvairīties no tās 5. pantā iekļautā tirgus manipulācijas aizlieguma tikai tāpēc, ka tās veido vienotu
darījumu un tādējādi vienotu kotēšanu, neuzturot viena vai vairāku attiecīgo finanšu instrumentu kursus neatbilstošā vai mākslīgā
līmenī ārpus noteiktā laika posma.
Līdz ar to uz uzdoto jautājumu ir jāatbild, ka Direktīvas 2003/6 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta otrais ievilkums ir jāinterpretē
tādējādi, ka tajā netiek prasīts, ka, lai viena vai vairāku finanšu instrumentu kurss tiktu uzskatīts par noteiktu neatbilstošā
vai mākslīgā līmenī, šis kurss ir jāuztur neatbilstošā vai mākslīgā līmenī, pārsniedzot noteikto laika posmu.

Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz lietas dalībniekiem šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās
izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto lietas dalībnieku tiesāšanās
izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (otrā palāta) nospriež:
Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīvas 2003/6/EK par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu
un tirgus manipulācijām (tirgus ļaunprātīga izmantošana) 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta otrais ievilkums ir jāinterpretē
tādējādi, ka tajā netiek prasīts, ka, lai viena vai vairāku finanšu instrumentu kurss tiktu uzskatīts par noteiktu neatbilstošā
vai mākslīgā līmenī, šis kurss ir jāuztur neatbilstošā vai mākslīgā līmenī, pārsniedzot noteikto laika posmu.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – holandiešu.