CELEX: 62012CJ0089
Spoločné podniky
Pracovné zmluvy uzatvárané so zamestnancami
Podmienky zamestnávania
Nariadenie (ES) č. 876/2002

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 11 ods. 2 stanov spoločného podniku Galileo, ktoré sú prílohou nariadenia Rady (ES) č. 876/2002 z 21. mája 2002, ktorým sa zakladá spoločný podnik Galileo (
Ú. v. ES L 138, 2002, s. 1
; Mim. vyd. 13/029, s. 477), zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1943/2006 z 12. decembra 2006 (
Ú. v. EÚ L 367, s. 21
, ďalej len „nariadenie č. 876/2002“) a článku 2 tohto nariadenia.
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi pani Barkovou a Galileo Joint Undertaking (spoločný podnik Galileo, ďalej len „Galileo“) vo veci zaplatenia nevyplatenej mzdy a príspevku na dovolenku.
Právny rámec
Právo Únie
Nariadenie č. 876/2002
V zmysle článku 1 nariadenia č. 876/2002:
„Na implementáciu vývojovej fázy programu Galileo sa týmto do 31. decembra 2006 zakladá spoločný podnik v zmysle článku 171 zmluvy.
Cieľom spoločného podniku je zabezpečiť jednotnú správu a finančnú kontrolu zámerov výskumnej, vývojovej a demonštračnej fázy programu Galileo, a na tento účel mobilizovať prostriedky pridelené na uvedený program.
Spoločný podnik sa považuje za medzinárodnú organizáciu v zmysle druhej zarážky článku 15 ods. 10 smernice 77/388/EHS a druhej zarážky článku 23 ods. 1 smernice 92/12/EHS.
Jeho sídlo bude v Bruseli.“
Článok 2 nariadenia č. 876/2002 stanovuje:
„Týmto sa prijímajú stanovy spoločného podniku uvedené v prílohe.“
Článok 11 ods. 2 a 4 stanov spoločného podniku Galileo stanovuje:
„2.   Členovia personálu [zamestnanci –
neoficiálny preklad
] spoločného podniku majú zmluvu uzavretú na dobu určitú podľa podmienok zamestnávania iných zamestnancov Európskych spoločenstiev.
…
4.   Správna Rada prijme nevyhnutné implementačné ustanovenia.“
Nariadenie (ES) č. 219/2007
V zmysle článku 3 nariadenia Rady (ES) č. 219/2007 z 27. februára 2007 o založení spoločného podniku na vývoj novej generácie európskeho systému riadenia letovej prevádzky (SESAR) (
Ú. v. EÚ L 64, s. 1
):
„Týmto sa prijímajú stanovy spoločného podniku uvedené v prílohe k tomuto nariadeniu, ktoré tvoria neoddeliteľnú súčasť tohto nariadenia.“
Článok 8 ods. 2 stanov spoločného podniku na vývoj novej generácie európskeho systému riadenia letovej prevádzky (SESAR) stanovuje:
„Zamestnanci spoločného podniku majú zmluvu na dobu určitú založenú na podmienkach zamestnávania zamestnancov Európskych spoločenstiev.“
Nariadenie (ES) č. 71/2008
Podľa článku 3 nariadenia Rady (ES) č. 71/2008 z 20. decembra 2007, ktorým sa zakladá spoločný podnik Čisté nebo (
Ú. v. EÚ L 30, 2008, s. 1
):
„Spoločný podnik Čisté nebo je orgánom Spoločenstva a má právnu subjektivitu. Vo všetkých členských štátoch Európskeho spoločenstva má čo najširšiu právnu spôsobilosť priznanú právnickým osobám podľa právnych predpisov uvedených štátov. Môže najmä nadobúdať hnuteľný a nehnuteľný majetok alebo ním disponovať, ako aj byť účastníkom súdneho konania.“
Článok 7 ods. 1 tohto nariadenia stanovuje:
„Na zamestnancov spoločného podniku Čisté nebo a jeho výkonného riaditeľa sa vzťahuje Služobný poriadok úradníkov Európskych spoločenstiev a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev a pravidlá spoločne prijaté inštitúciami Európskych spoločenstiev na účely uplatňovania tohto služobného poriadku a podmienok zamestnávania.“
Nariadenie (ES) č. 72/2008
Článok 3 nariadenia Rady (ES) č. 72/2008 z 20. decembra 2007, ktorým sa zakladá spoločný podnik ENIAC (
Ú. v. EÚ L 30, 2008, s. 21
), znie takto:
„Spoločný podnik ENIAC je orgánom Spoločenstva a má právnu subjektivitu. Vo všetkých členských štátoch má čo najširšiu právnu spôsobilosť priznanú právnickým osobám podľa právnych predpisov uvedených štátov. Môže najmä nadobúdať hnuteľný a nehnuteľný majetok alebo s ním nakladať, ako aj byť účastníkom súdneho konania.“
Článok 7 ods. 1 tohto nariadenia stanovuje:
„Na zamestnancov spoločného podniku ENIAC a jeho výkonného riaditeľa sa vzťahuje Služobný poriadok úradníkov Európskych spoločenstiev a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev a pravidlá spoločne prijaté inštitúciami Európskych spoločenstiev na účely uplatňovania tohto služobného poriadku a podmienok zamestnávania.“
Nariadenie (ES) č. 73/2008
Článok 3 nariadenia Rady (ES) č. 73/2008 z 20. decembra 2007, ktorým sa zakladá spoločný podnik pre vykonávanie spoločnej technologickej iniciatívy pre inovačné lieky (
Ú. v. EÚ L 30
, 2008, s. 38), stanovuje:
„Spoločný podnik [pre vykonávanie spoločnej technologickej iniciatívy pre inovačné lieky ďalej len ‚spoločný podnik IIL‘] je orgánom Spoločenstva a má právnu subjektivitu. Vo všetkých členských štátoch Európskeho spoločenstva má čo najširšiu právnu spôsobilosť priznanú právnickým osobám podľa právnych predpisov uvedených štátov. Môže najmä nadobúdať hnuteľný a nehnuteľný majetok alebo s ním nakladať, ako aj byť účastníkom súdneho konania.“
Článok 7 ods. 1 nariadenia č. 73/2008 znie takto:
„Na zamestnancov spoločného podniku IIL a jeho výkonného riaditeľa sa vzťahuje Služobný poriadok úradníkov Európskych spoločenstiev a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev a pravidlá spoločne prijaté inštitúciami Európskych spoločenstiev na účely uplatňovania tohto služobného poriadku a podmienok zamestnávania.“
Nariadenie (ES) č. 74/2008
Článok 3 nariadenia Rady (ES) č. 74/2008 z 20. decembra 2007 o vytvorení spoločného podniku ARTEMIS, ktorým sa vykonáva spoločná technologická iniciatíva pre vstavané počítačové systémy (
Ú. v. EÚ L 30
, 2008, s. 52), stanovuje:
„Spoločný podnik ARTEMIS je orgánom Spoločenstva a má právnu subjektivitu. Vo všetkých členských štátoch Európskeho spoločenstva má čo najširšiu právnu spôsobilosť priznanú právnickým osobám podľa právnych predpisov uvedených štátov. Môže najmä nadobúdať hnuteľný a nehnuteľný majetok alebo s ním nakladať, ako aj byť účastníkom súdneho konania.“
Článok 7 ods. 1 nariadenia č. 74/2008 znie takto:
„Na zamestnancov spoločného podniku ARTEMIS a jeho výkonného riaditeľa sa vzťahuje Služobný poriadok úradníkov Európskych spoločenstiev a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev a pravidlá spoločne prijaté inštitúciami Európskych spoločenstiev na účely uplatňovania tohto služobného poriadku a podmienok zamestnávania.“
Belgické právo
Podľa článku 51 zákona z 5. decembra 1968 o kolektívnych zmluvách a spoločných výboroch (
Moniteur belge
z 15. januára 1969) je hierarchia prameňov práva stanovujúcich povinnosti v pracovnoprávnych vzťahoch medzi zamestnávateľmi a zamestnancami stanovená takto:
„1.
kogentné ustanovenia zákona;
…
4.
individuálne pracovné zmluvy uzavreté písomne;
…“
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
Pani Barková nastúpila v spoločnom podniku Galileo 1. septembra 2003 na pracovné miesto sekretárky riaditeľstva na dobu určitú, a to do 31. mája 2006.
Hrubá ročná mzda pani Barkovej bola stanovená v jej pracovnej zmluve na 53719,12 eura. Dňa 1. marca 2004 jej bola táto mzda zvýšená o 5 % ako ocenenie za vykonanú službu.
Dňa 23. augusta 2004 pani Barková sťažnosťou napadla platovú triedu, do ktorej bola zaradená, s odôvodnením, že nezodpovedá platovým triedam vo verejnej službe Spoločenstva.
Vo svojej odpovedi na sťažnosť pani Barkovej poukázal riaditeľ spoločného podniku Galileo na platné belgické právne predpisy a na dojednania zmluvných strán pracovnej zmluvy týkajúce sa mzdy podľa článku 7 tejto zmluvy. V tejto odpovedi taktiež uviedol, že podľa právnych predpisov Spoločenstva nie je spoločný podnik Galileo povinný uplatniť režim miezd úradníkov Európskych spoločenstiev, keďže stanovy spoločného podniku Galileo iba určujú, že úprava pracovných podmienok musí vychádzať z podmienok zamestnávania iných zamestnancov Európskych spoločenstiev.
Dňa 4. novembra 2004 bol podpísaný dodatok k pracovnej zmluve, na základe ktorého bola pani Barková povýšená na miesto „Executive Assistant“ (výkonná asistentka) a jej ročná mzda bola stanovená na 70176,30 eura od 1. novembra 2004.
Dňa 28. januára 2005 pani Barková podala opätovne sťažnosť voči platovej triede platnej pre jej pracovné miesto.
Dňa 16. februára 2005 Galileo zamietol túto sťažnosť s odkazom na podpísanie pôvodnej pracovnej zmluvy z 26. augusta 2003 a na dodatok platný od 1. novembra 2004, ktorými pani Barková výslovne akceptovala túto mzdu.
Dňa 14. marca 2006 podpísali účastníci konania vo veci samej nový dodatok k pôvodnej pracovnej zmluve, na základe ktorého sa platnosť zmluvy predĺžila do 31. decembra 2006, pričom všetky ostatné ustanovenia a zmluvné podmienky ostali v platnosti.
Dňa 20. decembra 2006 podala pani Barková opätovne sťažnosť voči platovej triede, do ktorej bola zaradená. Listom z 9. januára 2007 Galileo, odvolávajúc sa na svoj predchádzajúci list, túto sťažnosť zamietol.
Keďže sa nepodarilo dospieť k dohode, pani Barková podala 28. decembra 2007 na Arbeidsrechtbank te Brussel (Pracovný súd v Bruseli) proti podniku Galileo žalobu o zaplatenie nevyplatenej mzdy a príspevku na dovolenku.
Rozsudkom z 12. februára 2009 Arbeidsrechtbank te Brussel vyhlásil žalobu pani Barkovej za prípustnú, ale nedôvodnú, a to vzhľadom na dojednania o mzde obsiahnuté v pracovnej zmluve uzavretej medzi zmluvnými stranami a v dodatku k tejto zmluve, a z dôvodu, že z článku 11 stanov spoločného podniku Galileo nevyplýva žiadna povinnosť priznať rovnaké mzdové podmienky ako zamestnancom iných orgánov Únie.
Pani Barková podala proti tomuto rozsudku odvolanie.
Rozsudkom z 23. apríla 2010 vyhlásil Arbeidshof te Brussel (Pracovný súd v Bruseli) toto odvolanie za prípustné, avšak nedôvodné.
Pani Barková podala proti tomuto rozsudku kasačný opravný prostriedok.
Za týchto okolností Hof van Cassatie rozhodol prerušiť konanie a Súdnemu dvoru Európskej únie predložiť návrh na začatie prejudiciálneho konania o tejto otázke:
„Má sa článok 11 ods. 2 stanov spoločného podniku Galileo, ktoré sú prílohou [nariadenia č. 876/2002], v spojení s článkom 2 tohto nariadenia vykladať tak, že sa podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov [Európskych spoločenstiev], a to konkrétne mzdové podmienky, ktoré sú súčasťou týchto podmienok, uplatnia aj na zamestnancov spoločného podniku Galileo, ktorí získajú pracovnú zmluvu na dobu určitú?“
O prejudiciálnej otázke
Svojou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 11 ods. 2 stanov spoločného podniku Galileo má vykladať v tom zmysle, že sa podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev a konkrétne mzdové podmienky, ktoré sú súčasťou týchto podmienok, uplatnia na zamestnancov spoločného podniku Galileo, ktorí majú pracovnú zmluvu na dobu určitú.
Podľa článku 11 ods. 2 stanov spoločného podniku Galileo zamestnanci tohto podniku „majú zmluvu uzavretú na dobu určitú podľa podmienok zamestnávania iných zamestnancov Európskych spoločenstiev“.
Na úvod je však potrebné zdôrazniť, že existujú určité rozdiely medzi rozličnými jazykovými verziami tohto ustanovenia, pokiaľ ide o otázku uplatniteľnosti tohto režimu na zamestnancov spoločného podniku Galileo, ktorí sú zamestnancami s pracovnou zmluvou na dobu určitú. Kým najmä francúzska jazyková verzia „s’inspirant de“ alebo talianska jazyková verzia („si ispira“) používajú v tejto súvislosti výraz „sa inšpiruje“, španielska jazyková verzia („basado en“), česká („vychází z“), poľská („oparte na“), anglická („based on“) alebo holandská („opgesteld op basis van“) používajú výraz „sa zakladá na“. Nemecká jazyková verzia používa výraz „podľa“ („gemäß“).
Pani Barková si myslí, najmä s odkazom na nemeckú jazykovú verziu tohto ustanovenia, že toto ustanovenie stanovuje, že „podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev“ a konkrétne mzdové podmienky, ktoré sú súčasťou týchto podmienok, sa uplatnia na zamestnancov spoločného podniku Galileo, ktorí majú pracovnú zmluvu na dobu určitú.
Podľa ustálenej judikatúry sa nemôže formulácia použitá v jednej z jazykových verzií ustanovenia práva Spoločenstva chápať ako jediný základ na výklad tohto ustanovenia, alebo sa v tejto súvislosti považovať za ustanovenie, ktoré má prednosť pred inými jazykovými verziami. Takýto prístup by totiž nebol v súlade s požiadavkou jednotnosti pri uplatňovaní práva Európskej únie (pozri rozsudky z 12. novembra 1998, Institute of the Motor Industry,
C-149/97, Zb. s. I-7053
, bod 16, a z 3. apríla 2008, Endendijk,
C-187/07, Zb. s. I-2115
, bod 23).
Preto je potrebné spresniť, aký je jednotný výklad, ktorý je potrebné dať článku 11 ods. 2 stanov spoločného podniku Galileo pri zohľadnení všetkých jazykových znení tohto ustanovenia.
V tejto súvislosti je potrebné konštatovať, že napriek jemným rozdielom v jednotlivých jazykových verziách, žiadna z nich nepoužíva pojem „uplatniť“. Tieto jazykové verzie používajú menej presný výraz vyjadrujúci existenciu nepriameho, sprostredkovaného vzťahu medzi postavením zamestnancov spoločného podniku Galileo na jednej strane a „podmienkami zamestnávania iných zamestnancov Európskych spoločenstiev“ na druhej strane.
Z toho vyplýva, že zákonodarca Spoločenstva zamýšľal vyhnúť sa priamemu uplatneniu „podmienok zamestnávania iných zamestnancov Európskych spoločenstiev“ na zamestnancov spoločného podniku Galileo, ktorí majú pracovnú zmluvu na dobu určitú. Z odlišných jazykových verzií vyplýva záver, že uvedený zákonodarca zamýšľal priznať spoločnému podniku Galileo širokú mieru rozhodovania, očakávajúc, že uvedené podmienky zamestnávania môže tento spoločný podnik využiť ako nepriamy prameň.
Okrem toho v prípade rozporu medzi dvomi jazykovými verziami textu práva Únie sa má predmetné ustanovenie vykladať podľa systematiky a účelu právneho predpisu, ktorého je súčasťou (pozri v tomto zmysle rozsudok z 26. apríla 2012, DR a TV2 Danmark, C-510/10, bod 45).
Preto je potrebné overiť, či analýza textu predmetného ustanovenia a ním sledovaný cieľ potvrdzuje výklad uvedený v bode 39 tohto rozsudku.
Ako poznamenala Európska komisia na pojednávaní, a ako to vyplýva z dôvodovej správy k návrhu nariadenia Rady o založení spoločného podniku Galileo (
Ú. v. ES C 270 E, 2001, s. 119
), pri založení podniku Galileo sa predpokladalo, že spoločný podnik musí mať flexibilnú štruktúru, čiže nemôže sa považovať za orgán Spoločenstva.
Okrem toho Komisia na pojednávaní uviedla, že prioritou pri založení spoločného podniku Galileo bolo riešiť právne následky súkromnej účasti na kapitály v tomto spoločnom podniku. Zvlášť pokiaľ ide o postavenie zamestnancov spoločného podniku Galileo, objavila sa najmä otázka, či je možné
a priori
uložiť súkromnému subjektu, ktorý má vlastnú právnu subjektivitu odlišnú od právnej subjektivity Európskeho spoločenstva a ktorý sa podieľa na financovaní spoločného podniku, akým je Galileo, aby sa podriadil „podmienkam zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev“.
Ako odpoveď na tieto závažné otázky a s cieľom uspokojiť uvedenú požiadavku flexibility priznal zákonodarca Spoločenstva spoločnému podniku Galileo širokú autonómiu, ktorá mu umožňuje stanoviť režim, ktorému sú podriadení jeho zamestnanci so zmluvou na dobu určitú, a to podľa „podmienok zamestnávania iných zamestnancov Európskych spoločenstiev“.
Ako tiež vyplýva z dôvodovej správy k návrhu nariadenia Rady, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 219/2007 [KOM(2008) 483 v konečnom znení], spolu so spustením 7. rámcového programu pre výskum a technologický vývoj na roky 2007 až 2013 prijali inštitúcie Únie nový prístup na vytvorenie spoločných podnikov, charakterizovaný skutočnosťou, že sú teraz uznané ako „orgány Únie“ majúce privilégiá a imunity Únie. Následne sú služobný poriadok úradníkov Európskej únie a podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych uplatniteľné na zamestnancov týchto orgánov a Protokol o výsadách a imunitách Európskej únie sa uplatňuje na tieto orgány, ako aj na ich zamestnancov. Je však potrebné pripomenúť, že tento nový prístup uplatňovaný najmä v rámci nariadení týkajúcich sa spoločných podnikov Čisté nebo, ENIAC, IMI a Artemis, v ktorých je vyslovene uvedené, že Služobný poriadok úradníkov a podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev sú „uplatniteľné“ na zamestnancov týchto orgánov Spoločenstva, bol v každom prípade prijatý až v roku 2007, t. j. až po likvidácii činností spoločného podniku Galileo.
Na základe vyššie uvedených úvah je potrebné na položenú otázku odpovedať tak, že článok 11 ods. 2 stanov spoločného podniku Galileo sa má vykladať v tom zmysle, že podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev a konkrétne mzdové podmienky, ktoré sú súčasťou týchto podmienok, sa neuplatnia na zamestnancov spoločného podniku Galileo, ktorí majú pracovnú zmluvu na dobu určitú.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (štvrtá komora) rozhodol takto:

Článok 11 ods. 2 stanov spoločného podniku Galileo, ktoré sú prílohou nariadenia Rady (ES) č. 876/2002 z 21. mája 2002, ktorým sa zakladá spoločný podnik Galileo, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1943/2006 z 12. decembra 2006, sa má vykladať v tom zmysle, že podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev a konkrétne mzdové podmienky, ktoré sú súčasťou týchto podmienok, sa neuplatnia na zamestnancov spoločného podniku Galileo, ktorí majú pracovnú zmluvu na dobu určitú.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: holandčina.