CELEX: 62012CJ0472
Præjudiciel forelæggelse
forordning (EØF) nr. 2658/87
den fælles toldtarif
tarifering
den kombinerede nomenklatur
pos. 8471 og 8528
plasmaskærme
funktion som computerskærm
potentiel funktion som fjernsynsskærm efter indsættelse af et videokort

Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af den kombinerede nomenklatur (herefter »KN«), som fremgår af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (
EFT L 256, s. 1
), i de affattelser, der følger af henholdsvis Kommissionens forordning (EF) nr. 2388/2000 af 13. oktober 2000 (
EFT L 264, s. 1
), (EF) nr. 2031/2001 af 6. august 2001 (
EFT L 279, s. 1
), (EF) nr. 1832/2002 af 1. august 2002 (
EFT L 290, s. 1
) og (EF) nr. 1789/2003 af 11. september 2003 (
EUT L 281, s. 1
).
Anmodningen er blevet indgivet i forbindelse med en tvist mellem Panasonic Italia SpA, Panasonic Marketing Europe GmbH og Scerni Logistics Srl på den ene side og Agenzia delle Dogane di Milano (toldmyndigheden i Milano, herefter »Agenzia«) på den anden side vedrørende tariferingen af plasmaskærme i KN.
Retsforskrifter
Det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem
Toldsamarbejdsrådet – nu Verdenstoldorganisationen – blev oprettet ved den internationale konvention om oprettelse af nævnte råd, undertegnet i Bruxelles den 15. december 1950. Det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem (herefter »HS«) blev udarbejdet af Verdenstoldorganisationen og oprettet ved den internationale konvention om det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem (herefter »HS-konventionen«), der blev undertegnet i Bruxelles den 14. juni 1983, og som sammen med ændringsprotokollen hertil af 24. juni 1986 blev godkendt på Det Europæiske Økonomiske Fællesskabs vegne ved Rådets afgørelse 87/369/EØF af 7. april 1987 (
EFT L 198, s. 1
).
I henhold til HS-konventionens artikel 3, stk. 1, forpligter hver af de kontraherende parter sig til at drage omsorg for, at dens toldnomenklatur og statistiske nomenklatur er i overensstemmelse med HS, at anvende samtlige positioner og underpositioner i dette system, uden tilføjelser eller ændringer, samt de dertil knyttede koder, og at følge nummerordenen i nævnte system. Hver af de kontraherende parter forpligter sig ligeledes til at anvende de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende HS samt alle bestemmelser til de forskellige afsnit, kapitler og underpositioner i HS og til ikke at ændre disses rækkevidde.
Verdenstoldorganisationen godkender på de i HS-konventionens artikel 8 fastsatte betingelser de forklarende bemærkninger til HS og de tariferingsudtalelser, som vedtages af HS-udvalget.
I den affattelse, der blev vedtaget i løbet af 2002, havde de forklarende bemærkninger til HS vedrørende pos. 8471 følgende ordlyd:
»I. Automatiske databehandlingsmaskiner og enheder dertil
[...]
D. Særskilt foreliggende enheder
[...]
En enhed skal anses for en del af et komplet databehandlingsanlæg, såfremt den udfører en databehandlingsfunktion og samtidig opfylder følgende betingelser:
a)
[D]en anvendes udelukkende eller hovedsagelig i forbindelse med et automatisk databehandlingsanlæg.
b)
[D]en kan tilsluttes centralenheden enten direkte eller gennem en eller flere andre enheder.
c)
[D]en kan modtage eller aflevere data i en form (koder eller signaler), der kan anvendes af anlægget.
Såfremt enheden udfører en selvstændig arbejdsfunktion, bortset fra databehandling, skal den henføres under positionen for den pågældende arbejdsfunktion eller, hvis en sådan ikke findes, under en relevant opsamlingsposition, jf. bestemmelse 5 E til dette kapitel.
[...]
Blandt de enheder, der indgår i databehandlingsanlæg, er de dataskærme (displays) til automatiske databehandlingsmaskiner, som giver en grafisk præsentation af de behandlede data. De adskiller sig på forskellig måde fra videomonitorer og fjernsynsmodtagere henhørende under pos. 8528, bl.a.:
1)
Dataskærme til automatiske databehandlingsmaskiner er kun i stand til at modtage signaler fra centralenheden i en automatisk databehandlingsmaskine og kan derfor ikke gengive farvebilleder fra et sammensat videosignal, hvis bølgeform svarer til en radiofonistandard (NTSC, SECAM, PAL, D-MAC osv.). De er forsynet med konnektorer, der er karakteristiske for databehandlingsanlægget (fx RS-232C-interface, DIN- eller SUB-D forbindelser), og de har ikke et audiokredsløb. De kontrolleres ved hjælp af specielle adapterkredsløb (fx monokrome eller grafiske adaptere), som er integreret i den automatiske databehandlingsmaskines centralenhed.
2)
Disse dataskærme er karakteriseret ved, at de er omgivet af et elektromagnetisk felt med lav feltstyrke, de såkaldte lavstrålingsskærme. Deres display-pitch begynder ved 0,41 mm for middel billedopløsning og bliver mindre i takt med, at billedopløsningen forøges.
3)
For at kunne tilpasse præsentationen af små, men veldefinerede billeder, anvender dataskærme henhørende under denne position mindre dot(pixel)størrelser og større konvergensstandard end de, der er tilgængelige for videomonitorer og fjernsynsmodtagerapparater henhørende under pos. 8528 (konvergens er elektronkanonens mulighed for at eksitere et enkelt punkt på katodestrålerørets overflade uden at forstyrre nogen af de tilstødende punkter).
4)
I disse dataskærme er den videofrekvens (båndbredde), som er det mål, der bestemmer, hvor mange dots, der kan sendes pr. sekund for at danne billedet, almindeligvis 15 MHz eller derover. Derimod er båndbredden i videomonitorer henhørende under pos. 8528 almindeligvis ikke over 6 MHz. Dataskærmenes horisontale scanningsfrekvens varierer for forskellige visningsbølger, almindeligvis fra 15 kHz til over 155 kHz. Mange er i stand til at anvende adskillige horisontale scanningsfrekvenser. Den horisontale scanningsfrekvens for videomonitorer henhørende under pos. 8528 er fast, almindeligvis 15,6 eller 15,7 kHz afhængig af den tilgængelige fjernsynsstandard. Desuden fungerer dataskærme til automatiske databehandlingsmaskiner ikke i overensstemmelse med nationale eller internationale frekvensstandarder for radiofoni eller med frekvensstandarder for lukkede fjernsynskredsløb.
5)
Dataskærme henhørende under denne position indeholder ofte mulighed for at indstille skærmens hældning mv., har blændingsfrie overflader, flimringsfri skærm og andre ergonomiske karakteristika, som skal gøre det lettere at se på skærmen på tæt hold gennem længere perioder.
[...]«
I den affattelse, der blev vedtaget i løbet af 2002, havde de forklarende bemærkninger til HS vedrørende pos. 8528 følgende ordlyd:
»Positionen omfatter fjernsynsmodtagere (herunder videomonitorer og videoprojektionsapparater), også med indbygget radiofonimodtagere, lydoptagere eller lydgengivere eller videooptagere eller videogengivere.
Som eksempler kan nævnes:
1)
Fjernsynsapparater til hjemmebrug (bordmodeller, skabsmodeller etc.), herunder også fjernsynsmodtagere med møntindkast. Positionen omfatter også modtagere med skærme med flydende krystaller eller plasmaskærme.
[...]
Undtaget fra positionen er bl.a.:
a)
Dataskærme til automatiske databehandlingsmaskiner, uanset om de foreligger særskilt (pos. 8471).
[...]«
KN
KN, som blev oprettet ved forordning nr. 2658/87, er baseret på HS, hvis positioner og sekscifrede underpositioner den gentager, hvorved det syvende og ottende ciffer er underinddelinger, der er specifikke for KN.
I henhold til artikel 12, stk. 1, i forordning nr. 2658/87, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 254/2000 af 31. januar 2000 (
EFT L 28, s. 16
), vedtager Europa-Kommissionen hvert år en forordning indeholdende en fuldstændig udgave af KN sammen med toldsatserne, således som denne følger af de foranstaltninger, der er vedtaget af Rådet for Den Europæiske Union eller af Kommissionen. Forordningen finder anvendelse fra den 1. januar det følgende år.
De affattelser af KN, som finder anvendelse på de faktiske omstændigheder i hovedsagen – der strækker sig fra 2001 til 2004 – er de affattelser, som følger af forordning nr. 2388/2000, nr. 2031/2001, nr. 1832/2002 og nr. 1789/2003. De nedenfor anførte relevante bestemmelser i KN har samme ordlyd i samtlige disse affattelser.
De almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN, som er indeholdt i nomenklaturens første del, afsnit I, punkt A, fastsætter:
»Tariferingen af varer i [KN] sker efter følgende regler:
[...]
2.
a)
Når en bestemt vare nævnes i en positionstekst, omfatter positionen også ukomplette eller ufærdige varer af den omhandlede art, for så vidt de fremtræder som i det væsentlige komplette eller færdige varer. Positionen omfatter endvidere varer af den pågældende art (herunder ukomplette eller ufærdige varer, som efter denne bestemmelse tariferes som komplette eller færdige varer), når de foreligger i adskilt eller ikke samlet stand.
[...]«
KN’s anden del omfatter afsnit XVI med overskriften »Maskiner og apparater samt mekaniske redskaber; elektrisk materiel; dele dertil; lydoptagere og lydgengivere samt billed- og lydoptagere og billed- og lydgengivere til fjernsyn; dele og tilbehør dertil«.
Bestemmelse 3 og 5 til afsnit XVI i KN har følgende ordlyd:
»3.
Når andet ikke er bestemt, tariferes kombinerede maskiner, der består af to eller flere maskiner, der er sammenbygget til en enhed, samt andre maskiner, der er indrettet til at udføre to eller flere funktioner (komplementære eller alternative), efter den pågældende kombinations eller maskines hovedfunktion.
[...]
5.
Ved betegnelsen »maskiner« forstås i foranstående bestemmelser alle maskiner, apparater, redskaber, udstyr og tilbehør, der er nævnt i en af positionerne i kapitel 84 eller 85.«
KN’s afsnit XVI omfatter kapitel 84 med overskriften »Atomreaktorer; kedler; maskiner og apparater samt mekaniske redskaber; dele dertil«.
Bestemmelse 5 til dette kapitel 84 er sålydende:
»B.
Automatiske databehandlingsmaskiner kan foreligge som anlæg bestående af et varierende antal selvstændige enheder. Under forbehold af litra E nedenfor skal en enhed anses som en del af et komplet anlæg, såfremt den opfylder alle de følgende betingelser:
a)
den anvendes udelukkende eller hovedsagelig i forbindelse med et automatisk databehandlingsanlæg
b)
den kan tilsluttes centralenheden enten direkte eller gennem en eller flere andre enheder,
og
c)
den kan modtage eller aflevere data i en form (koder eller signaler), der kan anvendes af anlægget.
C.
Enheder, der foreligger særskilt, til automatiske databehandlingsanlæg tariferes i pos. 8471.
[...]
E.
Maskiner, der udfører en selvstændig funktion, bortset fra databehandling, og som er sammenbygget eller forbundet med en automatisk databehandlingsmaskine, tariferes i positionen for den pågældende arbejdsfunktion, eller, hvis en sådan ikke findes, i en relevant opsamlingsposition.«
Bestemmelse 7 til KN’s kapitel 84 har følgende ordlyd:
»Medmindre andet er bestemt eller følger af bestemmelse 2 til dette kapitel og bestemmelse 3 til afsnit XVI, tariferes maskiner med flere anvendelsesmuligheder efter deres hovedanvendelse. Sådanne maskiner tariferes i pos. 8479, når deres hovedanvendelse ikke er nævnt i nogen position, eller når ingen anvendelse kan betragtes som hovedanvendelse.
[...]«
Pos. 8471 i KN har følgende ordlyd:
»8471 Automatiske databehandlingsmaskiner og enheder dertil; magnetiske og optiske læsere, maskiner til overførsel af data til datamedier i kodet form samt maskiner til bearbejdning af sådanne data, ikke andetsteds tariferet:
[...]
8471 60 – Indlæse- eller udlæseenheder, også sammenbygget med en lagerenhed i et fælles kabinet:
8471 60 10 – – Til anvendelse i civile luftfartøjer
– – I andre tilfælde
8471 60 40 – – – Printere
8471 60 50 – – – Tastaturer
8471 60 90 – – – Andre varer
[...]«
KN’s afsnit omfatter også kapitel 85 med overskriften »Elektriske maskiner og apparater, elektrisk materiel samt dele dertil; lydoptagere og lydgengivere samt billed- og lydoptagere og billed- og lydgengivere til fjernsyn samt dele og tilbehør dertil«.
Pos. 8528 i KN er sålydende:
»8528 Fjernsynsmodtagere, også med indbyggede radiofonimodtagere, lydoptagere eller lydgengivere eller videooptagere eller videogengivere; videomonitorer eller videoprojektionsapparater:
[...]
– Videomonitorer:
8528 21 – – Til farvefjernsyn:
[...]
8528 21 90 – – – I andre tilfælde
[...]«
Forordning (EF) nr. 754/2004
Kommissionens forordning (EF) nr. 754/2004 af 21. april 2004 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur (
EUT L 118, s. 32
), der trådte i kraft efter de i hovedsagen omhandlede indførsler, har præciseret, hvordan bestemte farve-plasmaskærme med diagonalmål på 106 cm og med de i bilaget til nævnte forordning beskrevne kendetegn skal tariferes i KN.
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
I årene 2001-2004 indførte sagsøgerne i hovedsagen, fra lande beliggende uden for Den Europæiske Union, plasmaskærme i Italien, hvis kendetegn er beskrevet af den forelæggende ret på følgende måde:
—
Skærmene er farveskærme med diagonalmål på 106,6 cm.
—
Skærmene var på indførselstidspunktet kun i stand til at gengive data hidrørende fra en automatisk databehandlingsmaskine.
—
Ved indsættelse af et videokort i en hertil beregnet plads bliver de samme skærme imidlertid i stand til at videresprede lyd- og kompositvideosignaler og kan derved sluttes til billed- og lydoptagere og billed- og lydgengivere, dvd-afspillere, videokameraer eller satellitmodtagere.
—
De pågældende skærme var på indførselstidspunktet ikke udstyret med et videokort, men et sådant kort kan købes separat og billigt og kan nemt indsættes i den hertil beregnede plads.
—
På indførselstidspunktet var skærmene udstyret med to højttalere og en fjernbetjening, der alene tjener et formål, såfremt skærmen efter indsættelse af et videokort anvendes til at modtage lyd- og kompositvideosignaler.
—
Brugervejledningen til de nævnte skærme angiver udtrykkeligt produktets audiovisuelle funktioner og muligheden for at indsætte et videokort med henblik på at aktivere modtagelsen af fjernsynssignaler.
I toldangivelsen tariferede sagsøgerne i hovedsagen de indførte skærme i underposition 8471 60 90 i KN som skærme, der udelukkende er bestemt til spredning af billeder hidrørende fra en computer, hvilket indebar toldfritagelse og betaling af merværdiafgift på 20%.
Agenzia fandt imidlertid, at disse skærme skulle tariferes i pos. 8528 i KN, der bl.a. omfatter fjernsynsmodtagere og videomonitorer, hvilket medførte, at der skulle pålægges en toldafgift på 14%.
Sagsøgerne i hovedsagen påklagede disse afgørelser til Commissione tributaria provinciale di Milano (skattekommissionen i provinsen Milano), som afslog dem med den begrundelse, at muligheden for at gøre nævnte skærme i stand til at modtage kompositvideosignaler ved blot at indsætte et videokort udelukkede en tarifering i pos. 8471 i KN, idet kravet om, at skærmene udelukkende eller hovedsagelig skulle anvendes i et automatisk databehandlingsanlæg, ikke længere var opfyldt.
Sagsøgerne i hovedsagen iværksatte appel ved Commissione tributaria regionale di Milano (den regionale skattekommission i Milano) til prøvelse af afgørelserne i første instans. Denne stadfæstede tariferingen af de indførte skærme i pos. 8528 i KN, men fastslog, at de pålagte administrative sanktioner skulle ophæves, henset til den objektive fortolkningsusikkerhed.
Såvel sagsøgerne i hovedsagen som Agenzia har iværksat kassationsappel til prøvelse af appelinstansens domme. I deres appel har nævnte sagsøgere fastholdt deres påstand om, at de indførte skærme skal tariferes i underposition 8471 60 90 i KN, for så vidt som disse på indførselstidspunktet ikke var udstyret med videokort og derfor udelukkende kunne tjene til at sprede billeder fra en computer. Agenzia har igen gjort gældende, at tarifering af disse skærme i pos. 8528 i KN er korrekt, og har bestridt appelinstansens ophævelse af de pålagte administrative sanktioner.
Den forelæggende ret er af de grunde, som følger herefter, af den opfattelse, at de indførte skærme skal henføres under pos. 8528 i KN, der bl.a. omfatter fjernsynsmodtagere og videomonitorer. For det første udgør modtagelse af kompositvideosignaler en del af disse skærmes væsentlige kendetegn allerede inden indsættelse af et videokort, henset til den plads, der udtrykkeligt er beregnet hertil. For det andet foreligger der ingen økonomiske eller tekniske grunde, som begrunder konstruktionen af nævnte skærme, der først bliver i stand til at modtage kompositvideosignaler efter indsættelse af et videokort, hvorfor den eneste tænkelige forklaring er en hensigt om i overdreven grad at drage fordel af den mere fordelagtige toldbehandling, som er fastsat for computerskærme.
Den forelæggende ret er også i tvivl om, hvorvidt bestemmelserne i forordning nr. 754/2004, hvorefter de indførte skærme skal henføres under pos. 8528 i KN, kan anvendes med tilbagevirkende kraft.
Det er i denne sammenhæng, at Corte suprema di cassazione har besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Skulle en farve-plasmaskærm med diagonalmål på 106,6 cm med to højttalere, en fjernbetjening og en indgang, der allerede er klargjort til indsættelse af et videokort (som er billigt, nemt kan købes på markedet og nemt kan indsættes), der ikke importeres sammen med skærmen, og som efter sin indsættelse muliggør, at skærmen kan modtage lyd- og kompositvideosignaler og sluttes til dels automatiske databehandlingsmaskine, og dels billed- og lydoptagere og billed- og lydgengivere, dvd-afspillere, videokameraer og satellitmodtagere – inden ikrafttrædelsen af forordning […] nr. 754/2004 – tariferes i pos. 8471 eller 8528 [i KN]?
2)
Hvis det første spørgsmål besvares benægtende, [skal] en sådan skærm [da] tariferes i pos. 8528 [i KN] i medfør af forordning nr. 754/2004[?] Såfremt dette spørgsmål besvares bekræftende, [opfattes] den nævnte forordnings [relevante] bestemmelser […] som bestemmelser af fortolkende karakter, der derfor finder anvendelse med tilbagevirkende gyldighed, [medmindre andre tidligere bestemmelser med modsat indhold finder anvendelse]?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Om det første spørgsmål
Med sit første spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om de i hovedsagen omhandlede skærme skal tariferes i pos. 8471 i KN eller i pos. 8528 i KN.
Det bemærkes, at ordlyden af pos. 8471 i KN bl.a. vedrører automatiske databehandlingsmaskiner og enheder dertil, mens ordlyden af pos. 8528 i KN bl.a. vedrører fjernsynsmodtagere og videogengivere. Underposition 8471 60 90 i KN omfatter navnlig indlæse- eller udlæseenheder, også sammenbygget med en lagerenhed i et fælles kabinet, med undtagelse af printere og tastaturer, hvorimod underposition 8528 21 90 omfatter farvefjernsyn (dom Kamino International Logistics, C-376/07,
EU:C:2009:105
, præmis 33).
Når Domstolen er forelagt en anmodning om præjudiciel afgørelse vedrørende tarifering, er dens opgave imidlertid i højere grad at oplyse den nationale ret om de kriterier, ved anvendelse af hvilke den nationale ret er i stand til at tarifere de pågældende produkter korrekt i KN, end selv at foretage denne tarifering, og dette så meget desto mere som Domstolen ikke nødvendigvis er i besiddelse af alle de hertil nødvendige oplysninger. Den nationale ret er således under alle omstændigheder bedre i stand til at foretage tariferingen (domme Lohmann og Medi Bayreuth, C-260/00-C-263/00,
EU:C:2002:637
, præmis 26, Digitalnet m.fl., C-320/11, C-330/11, C-382/11 og C-383/11,
EU:C:2012:745
, præmis 61, og X, C-380/12,
EU:C:2014:21
, præmis 34).
Det tilkommer den forelæggende ret at foretage tariferingen af de i hovedsagen omhandlede produkter i lyset af Domstolens besvarelse af det af retten forelagte spørgsmål (dom X,
EU:C:2014:21
, præmis 35).
Det første spørgsmål skal følgelig omformuleres således, at den forelæggende ret ønsker oplyst, hvilke kriterier der skal anvendes med henblik på at fastlægge, om de i hovedsagen omhandlede skærme skal tariferes i pos. 8471 i KN, eller, hvis dette ikke er muligt, i pos. 8528 i KN.
Det bemærkes, at hensynet til retssikkerheden og kontrolmulighederne ifølge fast retspraksis kræver, at det afgørende kriterium for varernes tarifering i almindelighed skal søges i deres objektive kendetegn og egenskaber, således som disse fremgår af ordlyden af positionen i KN og de til afsnit og kapitler knyttede bestemmelser (jf. bl.a. domme RUMA, C-183/06,
EU:C:2007:110
, præmis 27, og Medion og Canon Deutschland, C-208/06 og C-209/06,
EU:C:2007:553
, præmis 34).
Det afgørende kriterium for toldtariferingen af varer i KN bør søges i varernes objektive kendetegn og egenskaber på det tidspunkt, da de frembydes til toldbehandling. Disse objektive kendetegn for og egenskaber ved varerne bør kunne kontrolleres på tidspunktet for fortoldningen (domme Foods Import, C-38/95,
EU:C:1996:488
, præmis 17, og Medion og Canon Deutschland,
EU:C:2007:553
, præmis 36).
I denne henseende fremgår det af de objektive kendetegn, som er anført i denne doms præmis 21, at de i hovedsagen omhandlede skærme på indførselstidspunktet alene kunne gengive data hidrørende fra en automatisk databehandlingsmaskine, men at disse skærme også bliver i stand til at gengive kompositvideosignaler, når et videokort, der kan købes separat og meget billigt, indsættes i en hertil beregnet plads.
Det fremgår ligeledes af disse objektive kendetegn, at skærmene er udstyret med to højttalere og en fjernbetjening, der alene tjener et formål, såfremt nævnte skærme anvendes til at modtage kompositvideosignaler, og at brugervejledningen til skærmene udtrykkeligt angiver produktets audiovisuelle funktioner og muligheden for at indsætte et videokort med henblik på at aktivere modtagelsen af fjernsynssignaler.
Det fremgår imidlertid af fast retspraksis, at varens bestemmelse kan udgøre et objektivt kriterium ved tariferingen, såfremt varen og dens bestemmelse hænger uløseligt sammen, og denne sammenhæng kan påvises ud fra varens objektive karakteristika og egenskaber (jf. domme RUMA,
EU:C:2007:110
, præmis 36, og X,
EU:C:2014:21
, præmis 39).
I henhold til denne retspraksis skal der med henblik på tariferingen af de i hovedsagen omhandlede skærme tages hensyn til den bestemmelse, der hænger uløseligt sammen med disse, og som er baseret på deres objektive kendetegn. Henset til de af den forelæggende ret anførte objektive kendetegn består den bestemmelse, der hænger uløseligt sammen med de i hovedsagen omhandlede skærme, i at gengive dels data fra en automatisk databehandlingsmaskine, dels kompositvideosignaler.
Det bemærkes navnlig, at producenten af nævnte skærme specifikt har fremstillet disse således, at de gøres i stand til at gengive kompositvideosignaler, ved heri at integrere de dele, som muliggør gengivelsen af sådanne signaler efter indsættelse af et meget billigt videokort i en hertil beregnet plads, ved at inkludere to højttalere og en fjernbetjening, der alene tjener et formål, såfremt skærmene anvendes til at modtage kompositvideosignaler, og ved at angive denne funktion i brugervejledningen.
Der skal således sondres mellem omstændighederne i den foreliggende sag og de omstændigheder, der gav anledning til dom Medion og Canon Deutschland (
EU:C:2007:553
), som vedrørte videokameraer, der efter en manipulation blev gjort i stand til at optage billeder og lyde hidrørende fra videosignaler fra eksterne kilder, foruden de billeder og lyde, som hidrørte fra det indbyggede kamera og den indbyggede mikrofon. Det fremgår nemlig af denne dom, at de nævnte videokameraer ikke udtrykkeligt var blevet udviklet for at opfylde denne funktion, idet sidstnævnte først efter en forholdsvis kompliceret manipulation blev i stand til at opfylde funktionen (jf. i denne retning dom Medion og Canon Deutschland,
EU:C:2007:553
, præmis 40 og 42).
Det følger af de ovenstående betragtninger, at der med henblik på tarifering af skærme med de i hovedsagen omhandlede objektive kendetegn, således som disse er beskrevet af den forelæggende ret, skal tages hensyn til den bestemmelse, der hænger uløseligt sammen med skærmene, og som består i at gengive dels data fra en automatisk databehandlingsmaskine, dels kompositvideosignaler.
Det står nu tilbage at fastlægge den fremgangsmåde, der skal følges for at foretage en tarifering af sådanne skærme, som er i stand til at gengive dels data fra en automatisk databehandlingsmaskine, dels kompositvideosignaler.
I dom Kamino International Logistics (
EU:C:2009:105
) har Domstolen allerede haft lejlighed til at udtale sig om de kriterier, der skal følges for at foretage en tarifering af sådanne skærme, som er i stand til at gengive dels data fra en automatisk databehandlingsmaskine, dels kompositvideosignaler.
I nævnte dom henviste Domstolen til fast praksis, hvorefter de bestemmelser, der indleder kapitlerne i KN, udgør – i øvrigt ligesom også Verdenstoldorganisationens forklarende bemærkninger til nomenklaturen – et vigtigt hjælpemiddel til at sikre en ensartet anvendelse af den fælles toldtarif, hvorfor de kan betragtes som gyldige midler til dens fortolkning (jf. domme Siemens Nixdorf, C-11/93,
EU:C:1994:206
, præmis 12, og Kamino International Logistics,
EU:C:2009:105
, præmis 32).
I den foreliggende sag fremgår det af bestemmelse 5 B, litra a)-c), til KN’s kapitel 84, at skærme som de i hovedsagen omhandlede er omfattet af pos. 8471 i KN som enheder til en automatisk databehandlingsmaskine, såfremt de samtidig opfylder tre betingelser, nemlig at de udelukkende eller hovedsageligt anvendes i forbindelse med et automatisk databehandlingsanlæg, at de kan tilsluttes centralenheden, og at de kan modtage eller aflevere data i en form, der kan anvendes af anlægget (dom Kamino International Logistics,
EU:C:2009:105
, præmis 41).
Der er ingen oplysninger i de til Domstolen fremsendte sagsakter, der tyder på, at den anden og den tredje betingelse, som er anført ovenfor, ikke er opfyldt i hovedsagen.
Hvad angår den ovenfor anførte første betingelse har Domstolen fastslået, at den blotte mulighed for at gengive billeder fra andre kilder end fra en automatisk databehandlingsmaskine ikke udelukker tarifering af en skærm i pos. 8471 i KN, henset til ordlyden af bestemmelse 5 B, litra a), til KN’s kapitel 84, der henviser til de enheder, som »udelukkende eller hovedsageligt« anvendes i forbindelse med et automatisk databehandlingsanlæg (dom Kamino International Logistics,
EU:C:2009:105
, præmis 43-45).
Hvad angår de kriterier, der gør det muligt at fastlægge, om skærme som de i hovedsagen omhandlede er enheder, som »hovedsageligt« anvendes i forbindelse med et automatisk databehandlingsanlæg, har Domstolen allerede haft lejlighed til at fastslå, at der skal henvises til de forklarende bemærkninger vedrørende pos. 8471 i HS, navnlig punkt 1-5 i punkt D i kapitel I i HS om dataskærme til automatiske databehandlingsmaskiner (dom Kamino International Logistics,
EU:C:2009:105
, præmis 59).
Det fremgår af disse punkter, at de monitorer, der hovedsageligt anvendes i et automatisk databehandlingssystem, ud over ved at have udgange, der gør dem egnede til at blive tilsluttet et automatisk databehandlingsanlæg, kan identificeres ved andre tekniske kendetegn, bl.a. ved, at de er fremstillet til at skulle anvendes på tæt hold, at de ikke kan gengive fjernsynssignaler, er omgivet af et elektromagnetisk felt med lav feltstyrke, har et display-pitch, der går fra 0,41 for middel billedopløsning, som bliver mindre i takt med, at billedopløsningen forøges, deres båndbredde er 15 MHz eller derover, samt ved den omstændighed, at pixelstørrelsen på skærmen er mindre end på en videomonitor henhørende under pos. 8528 i HS, selv om førstnævntes konvergensstandard er større end den, der er tilgængelig for videomonitorer (dom Kamino International Logistics,
EU:C:2009:105
, præmis 60).
I denne henseende har Kommissionen anført, at visse af de i denne doms præmis 21 nævnte objektive kendetegn for skærme som de i hovedsagen omhandlede synes at indikere, at de ikke er bestemt til hovedsageligt at skulle anvendes til gengivelse af data fra en automatisk databehandlingsmaskine, bl.a. som følge af, at de har et stort diagonalmål på 106,6 cm, at deres display-pitch er betragteligt højere end 0,41, og at de er udstyret med to højttalere og en fjernbetjening, der alene tjener et formål, såfremt skærmen anvendes til at modtage kompositvideosignaler.
Det tilkommer den forelæggende ret at fastlægge, på grundlag af de objektive kendetegn for de i hovedsagen omhandlede skærme, og navnlig de i de forklarende bemærkninger vedrørende pos. 8471 i HS anførte kendetegn – særligt punkt 1-5 i den del af punkt D i kapitel I i HS, der vedrører dataskærme til automatiske databehandlingsmaskiner – om de i hovedsagen omhandlede skærme er monitorer, som hovedsageligt anvendes i forbindelse med et automatisk databehandlingsanlæg, og om de følgelig skal tariferes i underposition 8471 60 90 i KN.
Henset til de ovenstående betragtninger skal det første spørgsmål besvares med, at der med henblik på tariferingen i KN af skærme med de i hovedsagen omhandlede objektive kendetegn skal tages hensyn til den bestemmelse, der hænger uløseligt sammen med skærmene, og som består i at gengive dels data fra en automatisk databehandlingsmaskine, dels kompositvideosignaler. Sådanne skærme skal tariferes i underposition 8471 60 90 i KN, såfremt de udelukkende eller hovedsageligt anvendes i forbindelse med et automatisk databehandlingsanlæg som omhandlet i bestemmelse 5 B, litra a), til KN’s kapitel 84, eller i underposition 8528 21 90 i KN, såfremt dette ikke er tilfældet, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at fastlægge på grundlag af de objektive kendetegn for de i hovedsagen omhandlede skærme, og navnlig de i de forklarende bemærkninger vedrørende pos. 8471 i HS anførte kendetegn, særligt punkt 1-5 i den del af punkt D i kapitel I i HS, der vedrører dataskærme til automatiske databehandlingsmaskiner.
Om det andet spørgsmål
Med sit andet spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om forordning nr. 754/2004 skal anvendes med tilbagevirkende kraft.
Forordning nr. 754/2004 bestemmer, at farve-plasmaskærme med diagonalmål på 106,6 cm og med de i bilaget til denne forordning beskrevne kendetegn skal tariferes i underposition 8528 21 90 i KN. Det fremgår af de til Domstolen fremsendte sagsakter, at indførslerne af de i hovedsagen omhandlede produkter fandt sted efter ikrafttrædelsen af forordning nr. 754/2004.
Det følger af fast retspraksis, at retssikkerhedsprincippet er til hinder for, at en forordning anvendes med tilbagevirkende kraft, uanset om det måtte være til fordel eller skade for den pågældende, medmindre der i forordningens ordlyd eller dens formål er tilstrækkelig klare holdepunkter for at antage, at forordningen ikke blot har virkning for fremtiden (dom Duchon, C-290/00, EU:C:2002:234, præmis 21 og den deri nævnte retspraksis). I det foreliggende tilfælde er der ingen elementer i betragtningerne til forordning nr. 754/2004, i ordlyden af forordningens bestemmelser eller i bilaget hertil, der indikerer, at denne forordning skal finde anvendelse med tilbagevirkende kraft.
Under alle omstændigheder har Domstolen allerede haft lejlighed til at fastslå, at en forordning, som fastlægger betingelserne for tarifering i en position eller underposition i KN, ikke kan have retsvirkninger med tilbagevirkende kraft (jf. i denne retning domme Siemers, 30/71,
EU:C:1971:111
, præmis 8, Gervais-Danone, 77/71,
EU:C:1971:129
, præmis 8, og Biegi, 158/78,
EU:C:1979:87
, præmis 11).
Følgelig skal det andet spørgsmål besvares med, at forordning nr. 754/2004 ikke kan anvendes med tilbagevirkende kraft.
Sagens omkostninger
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger. Bortset fra nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.

På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Tiende Afdeling) for ret:

1)
Med henblik på tariferingen i den kombinerede nomenklatur, som fremgår af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, i de affattelser, der følger af henholdsvis Kommissionens forordning (EF) nr. 2388/2000 af 13. oktober 2000, (EF) nr. 2031/2001 af 6. august 2001, (EF) nr. 1832/2002 af 1. august 2002 og (EF) nr. 1789/2003 af 11. september 2003, af skærme med de i hovedsagen omhandlede objektive kendetegn skal der tages hensyn til den bestemmelse, der hænger uløseligt sammen med skærmene, og som består i at gengive dels data fra en automatisk databehandlingsmaskine, dels kompositvideosignaler. Sådanne skærme skal tariferes i underposition 8471 60 90 i den kombinerede nomenklatur, såfremt de udelukkende eller hovedsageligt anvendes i forbindelse med et automatisk databehandlingsanlæg som omhandlet i bestemmelse 5 B, litra a), til den kombinerede nomenklaturs kapitel 84, eller i underposition 8528 21 90 i denne nomenklatur, såfremt dette ikke er tilfældet, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at fastlægge på grundlag af de objektive kendetegn for de i hovedsagen omhandlede skærme, og navnlig de kendetegn, der er anført i de forklarende bemærkninger vedrørende pos. 8471 i det harmoniserede system, som blev oprettet ved den i Bruxelles den 14. juni 1983 undertegnede internationale konvention om det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem og ved ændringsprotokollen hertil af 24. juni 1986, særligt punkt 1-5 i den del af punkt D i kapitel I i dette harmoniserede system, der vedrører dataskærme til automatiske databehandlingsmaskiner.

2)
Kommissionens forordning (EF) nr. 754/2004 af 21. april 2004 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur kan ikke anvendes med tilbagevirkende kraft.

Underskrifter
(
*1
) – Processprog: italiensk.