CELEX: 62007TJ0053
Verseny
Kartellek
A butadién gumi és emulziós butadién-sztirol gumi piaca
Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat
A kartellben való részvétel
A jogsértő magatartás betudhatósága
Bírságok
A jogsértés súlya és időtartama
Enyhítő körülmények

A jogvita előzményei
Az Európai Közösségek Bizottsága a (COMP/F/38.638 – „butadién gumi és polimerizációs emulzióval előállított butadién‑sztirol
gumi”‑ügy) 2006. november 29‑én hozott C (2006) 5700 végleges határozatban (a továbbiakban: megtámadott határozat) megállapította,
hogy számos vállalkozás megsértette az EK 81. cikk (1) bekezdését és az Európai Gazdasági Térségről (EGT) szóló megállapodás
53. cikkét, amikor a fent említett termékek piacán kartellben vett részt.
A megtámadott határozatnak az alábbi vállalkozások a címzettjei:
–        a Bayer AG, székhelye: Leverkusen (Németország);
–        a The Dow Chemical Company, székhelye: Midland, Michigan (Egyesült Államok) (a továbbiakban: Dow Chemical);
–        a Dow Deutschland Inc., székhelye: Schwalbach (Németország);
–        a Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH (korábban Dow Deutschland GmbH & Co. OHG), székhelye: Schwalbach;
–        a Dow Europe, székhelye: Horgen (Svájc);
–        az Eni SpA, székhelye: Róma (Olaszország);
–        a Polimeri Europa SpA, székhelye: Brindisi (Olaszország) (a továbbiakban: Polimeri);
–        a Shell Petroleum NV, székhelye: Hága (Hollandia);
–        a Shell Nederland BV, székhelye: Hága;
–        a Shell Nederland Chemie BV, székhelye: Rotterdam (Hollandia);
–        az Unipetrol a.s., székhelye: Prága (Cseh Köztársaság);
–        a Kaučuk a.s., székhelye: Kralupy nad Vltavou (Cseh Köztársaság);
–        a Trade‑Stomil sp. z o.o., székhelye: Łódź (Lengyelország) (a továbbiakban: Stomil).
A Dow Deutschland, a Dow Deutschland Anlagengesellschaft és a Dow Europe társaságokat – közvetlenül vagy közvetetten – teljes
egészében a Dow Chemical irányítja (a továbbiakban együttesen: Dow) (a megtámadott határozat (16)–(21) preambulumbekezdése).
Az Eni tevékenységét az érintett termékek tekintetében kezdetben az Eni által közvetetten, az EniChem SpA leányvállalatán
keresztül (a továbbiakban: EniChem SpA) irányított EniChem Elastomeri Srl biztosította. 1997. november 1‑jén az EniChem Elastomeri
egyesült az EniChem SpA‑val. Az Eni 99,97%‑os ellenőrzést gyakorolt az EniChem SpA felett. 2002. január 1‑jén az EniChem SpA
átruházta a stratégiai vegyipari tevékenységét (beleértve a butadién gumihoz és a polimerizációs emulzióval előállított butadién‑sztirol
gumihoz kapcsolódó tevékenységet) a 100%‑os tulajdonában álló leányvállalatára, a Polimerire. Az Eni 2002. október 21. óta
közvetlenül és teljes mértékben ellenőrzi a Polimerit. 2003. május 1‑jén az EniChem SpA a nevét Syndial SpA‑ra változtatta
(a megtámadott határozat (26)–(32) preambulumbekezdése). A Bizottság a megtámadott határozatban az „EniChem” megnevezést használja
az Eni tulajdonában álló valamennyi társaság vonatkozásában (a továbbiakban: EniChem) (a megtámadott határozat (36) preambulumbekezdése).
A Shell Nederland Chemie a Shell Nederland leányvállalata, amely utóbbit magát teljes egészében a Shell Petroleum irányítja
(a továbbiakban együttesen: Shell) (a megtámadott határozat (38)–(40) preambulumbekezdése).
A Kaučukot 1997‑ben hozták létre, a Kaučuk Group a.s. és a Chemopetrol Group a.s. egyesülését követően. 1997. július 21‑én
az Unipetrol megszerezte az egyesült vállalkozások valamennyi eszközét, jogát és kötelezettségét. A Kaučuk az Unipetrol 100%‑os
tulajdonában áll (a megtámadott határozat (45) és (46) preambulumbekezdése). A megtámadott határozat szerint egyébként a Cseh
Köztársaságban székhellyel rendelkező Tavorex s.r.o.(a továbbiakban: Tavorex) képviselte 1991 és 2003. február 28. között
az export tekintetében a Kaučukot (és elődjét a Kaučuk Groupot). A megtámadott határozat szerint továbbá a Tavorex 1996 óta
képviselte a Kaučukot a Szintetikus Gumi Európai Szövetségének találkozói során (a megtámadott határozat (49) preambulumbekezdése).
A megtámadott határozat szerint a Stomil közel 30 éven keresztül, legalább 2001‑ig képviselte a Chemical Company Dwory S.A.
(a továbbiakban: Dwory) lengyel gyártót az exporttevékenységei során. A megtámadott határozat szerint továbbá a Stomil képviselte
a Dworyt 1997 és 2000 között a Szintetikus Gumi Európai Szövetségének találkozói során (a megtámadott határozat (51) preambulumbekezdése).
A jogsértés időtartama (a Bayer, az Eni és a Polimeri esetében) 1996. május 20. és 2002. november 28. között, (a Shell Petroleum,
a Shell Nederland és a Shell Nederland Chemie esetében) 1996. május 20. és 1999. május 31. között, (a Dow Chemical esetében)
1996. július 1‑je és 2002. november 28. között, (a Dow Deutschland esetében) 1996. július 1‑je és 2001. november 27. között,
(az Unipetrol és a Kaučuk esetében) 1999. november 16. és 2002. november 28. között, (a Stomil esetében) 1999. november 16.
és 2000. február 22. között, (a Dow Deutschland Anlagengesellschaft esetében) 2001. február 22. és 2002. február 28. között,
illetve (a Dow Europe esetében) 2001. november 26. és 2002. november 28. között került megállapításra (a megtámadott határozat
(476)–(485) preambulumbekezdése és rendelkező részének 1. cikke).
Mind a butadién gumi (a továbbiakban: BR), mind a polimerizációs emulzióból előállított sztirol‑butadién gumi (a továbbiakban:
ESBR) szintetikus gumi, amelyet elsősorban a gumiabroncsgyártásban használnak. E két termék egymással, más szintetikus gumikkal,
illetve természetes gumival helyettesíthető (a megtámadott határozat (3)–(6) preambulumbekezdése).
A megtámadott határozat által érintett gyártókon kívül más, ázsiai és kelet‑európai székhelyű gyártók is értékesítettek korlátozott
mennyiségben BR‑t és ESBR‑t az EGT területén. Egyébként a BR jelentős részét közvetlenül a nagy gumiabroncsgyártók gyártják
(a megtámadott határozat (54) preambulumbekezdése).
2002. december 20‑án a Bayer kapcsolatba lépett a Bizottság szervezeti egységeivel, és kifejezte a BR‑re és az ESBR‑re vonatkozóan
az együttműködésre irányuló szándékát a kartellügyek esetében a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló
bizottsági közlemény (HL 2002. C 45., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 155. o.; a továbbiakban: engedékenységi
közlemény) alapján. Az ESBR‑t illetően a Bayer szóbeli nyilatkozatot tett, amelyben ismertette a kartell tevékenységeit. E
szóbeli nyilatkozatot kazettán rögzítették (a megtámadott határozat (67) preambulumbekezdése).
2003. január 14‑én a Bayer szóbeli nyilatkozatot tett, amelyben kifejtette a kartell BR‑rel kapcsolatos tevékenységeit. E
szóbeli nyilatkozatot kazettán rögzítették. A Bayer a Szintetikus Gumi Európai Szövetsége BR‑bizottságának ülésein készült
jegyzőkönyveket is benyújtott (a megtámadott határozat (68) preambulumbekezdése).
2003. február 5‑én a Bizottság azon döntéséről értesítette a Bayert, hogy bírság alóli feltételes mentességet nyújt számára
(a megtámadott határozat (69) preambulumbekezdése).
2003. március 27‑én a Bizottság az [EK 81. cikk] és [EK 82. cikk] végrehajtásáról szóló első, 1962. február 6‑i 17. tanácsi
rendelet (HL 1962. 13., 204. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 3 o.) 14. cikkének (3) bekezdése alapján
vizsgálatot folytatott a Dow Deutschland & Co. helyiségeiben (a megtámadott határozat (70) preambulumbekezdése).
2003 szeptembere és 2006 júliusa között a Bizottság a megtámadott határozat által érintett vállalkozásokhoz számos információkérést
intézett a 17. rendelet 11. cikke és az [EK] 81. cikkben és [EK] 82. cikkben meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról
szóló, 2002. december 16‑i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet,
205. o.) 18. cikke alapján (a megtámadott határozat (71) preambulumbekezdése).
2003. október 16‑án a Dow Deutschland és a Dow Deutschland & Co. találkozott a Bizottság szervezeti egységeivel, és kifejezte
az együttműködésre irányuló szándékát az engedékenységi közlemény alapján. E találkozó során sor került a kartell BR‑rel és
ESBR‑rel kapcsolatos tevékenységének szóbeli bemutatására. E szóbeli előadást rögzítették. Egy, a kartellel kapcsolatos dokumentumokat
tartalmazó akta is benyújtásra került (a megtámadott határozat (72) preambulumbekezdése).
2005. március 4‑én a Dow Deutschlandot értesítették arról, hogy a Bizottság 30% és 50% közötti bírságcsökkentésben szándékozik
őt részesíteni (a megtámadott határozat (73) preambulumbekezdése).
2005. június 7‑én a Bizottság eljárást indított, és a megtámadott határozatban címzettként szereplő vállalkozásoknak – az
Unipetrol kivételével –, valamint a Dworynak megküldte az első kifogásközlést. Az első kifogásközlést a Tavorexszel szemben
is elfogadták, azonban vele nem közölték, mivel a Tavorex 2004 októbere óta felszámolás alatt áll. Az eljárást a Tavorex tekintetében
így befejezték (a megtámadott határozat (49) és (74) preambulumbekezdése).
Az érintett vállalkozások írásbeli észrevételeket nyújtottak be ezen első kifogásközléssel kapcsolatban (a megtámadott határozat
(75) preambulumbekezdése). A Bizottság betekintést biztosított számukra az iratokba CD‑ROM formájában, illetve a szóbeli nyilatkozatokba
és kapcsolódó iratokba a Bizottság helyiségeiben (a megtámadott határozat (76) preambulumbekezdése).
2005. november 3‑án a Manufacture française des pneumatiques Michelin (a továbbiakban: Michelin) beavatkozási kérelmet terjesztett
elő. 2006. január 13‑án írásbeli beadványt nyújtott be (a megtámadott határozat (78) preambulumbekezdése).
2006. április 6‑án a Bizottság elfogadta a második kifogásközlést a megtámadott határozat címzett vállalkozásaival szemben.
Az érintett vállalkozások erre vonatkozóan írásbeli észrevételeket nyújtottak be (a megtámadott határozat (84) preambulumbekezdése).
2006. május 12‑én a Michelin panaszt terjesztett elő az [EK] 81. és [EK] 82. cikk alapján folytatott eljárásokról szóló, 2004.
április 7‑i 773/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 123., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 81. o.) 5. cikke
alapján (a megtámadott határozat (85) preambulumbekezdése).
2006. június 22‑én a megtámadott határozat címzett vállalkozásai – a Stomil kivételével –, valamint a Michelin részt vettek
a Bizottság előtti szóbeli meghallgatáson (a megtámadott határozat (86) preambulumbekezdése).
A Dwory kartellben való részvételére vonatkozó megfelelő bizonyítékok hiányában a Bizottság úgy határozott, hogy a Dwory vonatkozásában
befejezi az eljárást (a megtámadott határozat (88) preambulumbekezdése). A Bizottság úgy határozott továbbá, hogy a Syndial
vonatkozásában is befejezi az eljárást (a megtámadott határozat (89) preambulumbekezdése).
Egyébként, jóllehet a Bizottság kezdetben két különböző ügyszámot használt (egyet a BR, és egy másikat az ESBR tekintetében)
(COMP/E‑1/38.637 és COMP/E‑1/38.638), az első kifogásközlést követően már csak egyetlen ügyszámot használt (COMP/F/38.638)
(a megtámadott határozat (90) és (91) preambulumbekezdése).
A közigazgatási eljárás 2006. november 29‑én a megtámadott határozat Bizottság általi meghozatalával végződött.
A megtámadott határozat rendelkező részének 1. cikke értelmében a következő vállalkozások megsértették az EK 81. cikket és
az EGT 53. cikket, amikor a lent megjelölt időszakok során egységes és folyamatos megállapodásban vettek részt, amelynek keretében
a BR és az ESBR ágazatában árcélok rögzítésében, ügyfelek nem agresszív megállapodások alapján történő felosztásában, valamint
árra, versenytársakra és ügyfelekre vonatkozó érzékeny információk cseréjében állapodtak meg:
a)      a Bayer 1996. május 20. és 2002. november 28. között;
b)      a Dow Chemical 1996. július 1‑je és 2002. november 28. között; a Dow Deutschland 1996. július 1‑je és 2001. november 27. között;
a Dow Deutschland Anlagengesellschaft 2001. február 22. és 2002. február 28. között; a Dow Europe 2001. november 26. és 2002.
november 28. között;
c)      az Eni 1996. május 20. és 2002. november 28. között; a Polimeri 1996. május 20. és 2002. november 28. között;
d)      a Shell Petroleum 1996. május 20. és 1999. május 31. között; a Shell Nederland 1996. május 20. és 1999. május 31. között;
a Shell Nederland Chemie 1996. május 20. és 1999. május 31. között;
e)      az Unipetrol 1999. november 16. és 2002. november 28. között; a Kaučuk 1999. november 16. és 2002. november 28. között;
f)      a Stomil 1999. november 16. és 2000. február 22. között.
A Bizottság a megtámadott határozatban megállapított tények és jogi értékelés alapján bírságot szabott ki az érintett vállalkozásokra,
melynek összegét a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése és az ESZAK‑Szerződés 65. cikkének (5) bekezdése alapján kiszabott
bírság megállapításának módszeréről szóló iránymutatásban (HL 1998. C 9, 3. o., a továbbiakban: iránymutatás), valamint az
engedékenységi közleményben foglalt módszernek megfelelően számította ki.
A megtámadott határozat rendelkező részének 2. cikke az alábbi bírságokat állapítja meg:
a)      a Bayer esetében: 0 euró;
b)      a Dow Chemical esetében: 64,575 millió euró, amelyből:
i)      60,27 millió euró tekintetében egyetemlegesen felelős a Dow Deutschlanddal;
ii)      47,355 millió euró tekintetében egyetemlegesen felelős a Dow Deutschland Anlagengesellschafttal és a Dow Europe‑pal;
c)      az Eni és a Polimeri esetében egyetemlegesen: 272,25 millió euró;
d)      a Shell Petroleum, a Shell Nederland és a Shell Nederland Chemie esetében egyetemlegesen: 160,875 millió euró;
e)      az Unipetrol és a Kaučuk esetében egyetemlegesen: 17,55 millió euró;
f)      a Stomil esetében: 3,8 millió euró.
A megtámadott határozat rendelkező részének 3. cikke úgy rendelkezik, hogy az 1. cikkben felsorolt vállalkozások haladéktalanul
szüntessék meg az ugyanebben a cikkben meghatározott jogsértéseket, amennyiben ezt eddig nem tették meg, és ezentúl tartózkodjanak
az 1. cikkben megállapított jogsértéssel azonos, illetve minden hasonló tárgyú vagy hatású magatartástól vagy gyakorlattól.

Az eljárás és a felek kérelmei
A Törvényszék Hivatalához 2007. február 19‑én benyújtott keresetlevelével a Stomil előterjesztette a jelen keresetet.
A Törvényszék elnöke 2009. április 2‑i határozatában a tanács egyik tagjának akadályoztatása miatt a tanács kiegészítése céljából
N. Wahlt jelölte ki.
Az előadó bíró jelentése alapján a Törvényszék (első tanács) a szóbeli szakasz megnyitása mellett döntött.
A Törvényszék az eljárási szabályzatának 64. cikkében előírt pervezető intézkedések keretében felhívta a feleket, hogy nyújtsanak
be bizonyos iratokat, és válaszoljanak bizonyos kérdésekre. A felek e felszólításoknak a kitűzött határidőn belül eleget tettek.
A Törvényszék a 2009. október 20‑i tárgyaláson meghallgatta a felek szóbeli előterjesztéseit és a Törvényszék szóbeli kérdéseire
adott válaszaikat.
A Stomil azt kéri, hogy a Törvényszék:
–        elsődlegesen semmisítse meg a megtámadott határozatot, különösen annak 1–4. cikkét a neki címzett részében;
–        másodlagosan:
–        semmisítse meg a megtámadott határozat 2. cikkét a neki címzett részében;
–        illetve úgy módosítsa a megtámadott határozat 2. cikkét a neki címzett részében, hogy törölje vagy jelentősen csökkentse a
bírság összegét;
–        a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.
A Bizottság azt kéri, hogy a Törvényszék:
–        utasítsa el a keresetet;
–        a Stomilt kötelezze a költségek viselésére.

A jogkérdésről
A Stomil keresete tizennégy jogalapon nyugszik. E jogalapok lényegében vitatják a Stomil kartellben való részvételét, azt,
hogy a Bizottság megállapíthatta a Stomil felelősségét, amikor a Stomil a Dwory közvetítőjeként járt el, valamint vitatják
a jogsértés időtartamát és a bírság összegét. Továbbá a Stomil azt kéri, hogy a Törvényszék pervezető intézkedések keretében
kötelezze a Bizottságot arra, hogy engedjen számára betekintést az engedékenységi közlemény keretében tett vállalati nyilatkozatokba.
Mindenekelőtt a Stomil által felhozott első jogalapot kell megvizsgálni, amely azon alapul, hogy nem bizonyították a Stomil
kartellben való részvételét.

Az első jogalapról, amely azon alapul, hogy nem bizonyították a Stomil kartellben való részvételét
A felek érvei
–       A Stomil érvei
A Stomil úgy véli, hogy a Bizottság megsértette az EK 81. cikket, mivel nem a jogilag megkövetelt módon bizonyította a kartellben
való részvételét.
A Bizottság azt állítja, hogy a Stomil két kartelltalálkozón vett részt, mégpedig az 1999. november 16‑án Frankfurtban (Németország),
illetve a 2000. február 22‑én Wermelskirchenben (Németország) tartott találkozón. A Stomil megalapozatlannak tartja a Bizottság
megállapításait. Úgy érvel továbbá, hogy semmilyen más bizonyíték nem támasztja alá a szóban forgó kartellben való részvételét.
–       A Stomil 1999. november 16‑i frankfurti találkozón való részvételéről
A Stomil szerint a Bizottság által hivatkozott bizonyítékok nem igazolják, hogy a Stomil jelen volt 1999. november 16‑án este
a Méridien Hotelben, a Szintetikus Gumi Európai Szövetségének keretein kívül tartott félhivatalos találkozón.
A Stomil egész pontosan azt állítja, hogy L. (Stomil) nem szállt meg a Méridien Hotelben, és távozott a Szintetikus Gumi Európai
Szövetségének találkozója után, amely 1999. november 16‑án 11 órakor fejeződött be. A Stomil ezzel kapcsolatban L. (Stomil)
két nyilatkozatát, valamint egy szállodai számlát nyújtott be. A Stomil előadja, hogy nem változtatta meg az eseményekre vonatkozó
álláspontját, amint azt a Bizottság a beadványaiban állította. A Stomil végig tagadta, hogy részt vett a szóban forgó jogellenes
találkozón. Azt állítja, hogy az általa szolgáltatott bizonyítékok elfogadhatók, és a Bizottság tévesen hivatkozik a Törvényszék
T‑339/04. sz., France Télécom kontra Bizottság ügyben 2007. március 8‑án hozott ítéletére (EBHT 2007., II‑521. o.).
A Stomil szerint a Dow nyilatkozata, amely a megtámadott határozat (202) preambulumbekezdésében szerepel, nem megbízható,
mivel azt csak P. (Bayer) erősíti meg, aki 1999. november 16‑án este nem is volt jelen Frankfurtban. A Stomil ezzel kapcsolatban
a vizsgálati akta több iratára hivatkozik. Ezért a Stomil szerint, az ítélkezési gyakorlatnak megfelelően, a Dow megalapozatlan
állítása, amelyet a Stomil és más alperesek is vitattak a közigazgatási eljárás során, nem megfelelő bizonyíték arra, hogy
a Stomil részt vett ezen a találkozón. A Stomil azt is hangsúlyozza, hogy L. (EniChem) nem lehetett jelen 1999. november 16‑án
este Frankfurtban.
Semmilyen bizonyíték nem támasztja alá, hogy L. (Stomil) jelen volt. F. (Dow) költségszámlája nem tartalmazza sem a kifizetés
jogcímét, sem pedig a találkozó esetleges résztvevőit. N. (Dow) kézzel írott feljegyzései nem említik sem L.‑t (Stomil), sem
a Stomilt. Nagyon valószínű, hogy ezek a feljegyzések valójában emlékeztetőül szolgáltak N. számára. Bizonyos, hogy a Dwory
említésre került e feljegyzésekben (az „OS” megjegyzés alatt). Ugyanakkor a Stomil által felhozott számos körülmény igazolja,
hogy ő nem lehetett a szóban forgó feljegyzésekben szereplő információk forrása. E kézzel írott feljegyzések tehát vagy N.
személyes becslései voltak, vagy nyilvános forrásokból származtak. A Stomil a Michelinnel kapcsolatban azt állítja, hogy 1998
második felétől, amikor is a Dwory arról tájékoztatta, hogy ezen ügyfél vonatkozásában átveszi az ESBR‑értékesítéseket, semmilyen
kapcsolata nem volt ezzel az ügyféllel. Ami a Goodyear társaságot illeti, a Stomil nem szállított ennek az ügyfélnek sem 1999‑ben,
sem pedig 2000‑ben. Ami a „TGA” társaságot illeti, a Stomil nem ismeri ezt az ügyfelet. Végül a Stomil nem tudhatott a Dwory
ESBR‑re vonatkozó „belföldi” kapacitásáról, mivel utóbbi pusztán exportőr volt. Ezenkívül a Stomil fő ügyfelei közül hármat
kihagytak a listáról, mégpedig a Vredestein, a Nokian és a Pegasus társaságokat. A Stomil egyebekben megemlíti, hogy a kartell
tagjai rendszeres és ismétlődő jelleggel összetévesztették a Stomilt és a Dworyt.
A Stomil hozzáteszi, hogy a Bizottság ellenkérelmében elismeri, hogy a megtámadott határozatban általa említett 1999. november
16‑i találkozóra valójában nem került sor. A Bizottság így arra törekszik, hogy a megtámadott határozatban szereplő tényállításait
azzal a feltételezéssel váltsa fel, hogy 1999. november 15‑én került sor a jogellenes találkozóra. A Stomil hangsúlyozza,
hogy ezt a feltételezést semmilyen bizonyíték nem támasztja alá. Az egyetlen bizonyíték, amelyet a Bizottság felhoz, egy ugyanezen
napra szóló nyugta, amely azt igazolja, hogy a bárban 89,50 német márka (DEM) összegben italokat szolgáltak fel. A Stomil
szerint ez a nyugta nem bizonyítja, hogy miről folytattak megbeszélést, vagy hogy a megbeszélés esetleg jogsértő magatartást
valósított meg. Egyébiránt a megtámadott határozatból kitűnik, hogy a bárban kiállított számlát F. (Dow), nem pedig P. (Bayer)
fizette ki, és azt 1999. november 16‑án rendezték. Végül a Stomil hangsúlyozza, hogy a Bizottság azt állítja, hogy T. (Kralupy)
részt vett a jogellenes megbeszéléseken, noha P. költségszámlájából kitűnik, hogy T. nem is volt jelen.
A Stomil szerint a Bizottság azzal, hogy erre az állítólagos új találkozóra hivatkozott, megsértette a Stomil védelemhez való
jogát, valamint a vele szembeni indokolási kötelezettségét, mivel a Stomilnak egyáltalán nem volt lehetősége arra, hogy a
közigazgatási eljárás során ezen állításokról kifejtse az álláspontját.
Továbbá a Stomil szerint a Bizottság tévedése következtében jogellenes a megtámadott határozat 1. cikke, amely megállapítja,
hogy a Stomil 1999. november 16‑ától részt vett a szóban forgó jogsértésben. A Törvényszék T‑59/99. sz., Ventouris kontra
Bizottság ügyben 2003. december 11‑én hozott ítéletének (EBHT 2003., II‑5257. o.) 31–33. pontjára hivatkozva a Stomil hozzáteszi,
hogy a határozat rendelkező része csak abban az esetben értelmezhető a határozat indokolása alapján, ha a rendelkező rész
megfogalmazása nem egyértelmű. A jelen esetben a Stomil azt állítja, hogy a megtámadott határozat rendelkező része egyértelmű.
–       A Stomil 2000. február 22‑i wermelskircheni találkozón való részvételéről
A Stomil előadja, hogy nincs bizonyíték arra, hogy a Szintetikus Gumi Európai Szövetsége egyik albizottsági ülésének résztvevői
2000. február 22‑én Wermelskirchenben jogsértő magatartást tanúsítottak.
A Bizottság ugyanakkor a megtámadott határozat (446) preambulumbekezdésében azt állítja, hogy e találkozóval fejeződött be
a Stomil kartellben való részvétele.
–       A Stomil kartellben való részvételét igazoló más bizonyíték hiányáról
A Stomil úgy véli, mivel a Bizottság által felhozott egyetlen bizonyíték nem igazolja a kartellben való részvételét, a megtámadott
határozatban szereplő többi általános kijelentésnek sincs bizonyító ereje.
Így különösen a Stomil először is azt hangsúlyozza, hogy nincs bizonyíték arra, hogy akár a legcsekélyebb árrögzítő megállapodásban
is részt vett volna. A Stomil ezzel kapcsolatban megemlíti, hogy a megtámadott határozat (114) preambulumbekezdésében szereplő
nyilatkozatában a Bayer valójában a Dworyra, nem pedig a Stomilra utalt, mint a Bizottság állítja. A Stomil kijelenti, hogy
a Dworyval együtt részt vett a Szintetikus Gumi Európai Szövetségének találkozóin az 1999‑et követő időszakban. A Dow egyáltalán
nem állította a Stomilról, hogy ármegbeszéléseken vett részt. E tekintetben a Stomil a megtámadott határozat (115) preambulumbekezdésére
hivatkozik. Ugyanez a helyzet a Shell bizonyítékaival is, amelyek az 1995. augusztus 30‑ától 1999. május 31‑ig terjedő időszakra
vonatkoznak (a megtámadott határozat (119), (120) és (123) preambulumbekezdése).
Másodszor a Stomil előadja, hogy nincs bizonyíték arra, hogy piacfelosztásban vett volna részt. A Dow nyilatkozata, amely
a megtámadott határozat (125) preambulumbekezdésében szerepel, nem határozza meg sem a megállapodás tárgyát, sem pedig annak
időpontját, sőt azt sem, hogy a Stomil vagy a Dwory érintett‑e. Semmilyen alapja nincs a Bizottság által levont azon következtetésnek,
amely szerint a Dow a Stomilra utalt.
Harmadszor az érzékeny kereskedelmi információk cseréjével kapcsolatban a Stomil kifejti, hogy az egyetlen érintett találkozó
az 1999. november 16‑án Frankfurtban tartott megbeszélés. Továbbá a Stomilra vonatkozó időszak szempontjából nem bír jelentőséggel
a Shell megerősítése, amely a megtámadott határozat (133) preambulumbekezdésében szerepel. Ezenkívül a Stomil azt állítja,
hogy a megtámadott határozatban megjelölt időszakban – mint már korábban is igazolta – nem voltak érzékeny információi a Dwory
ESBR‑re vonatkozó értékesítéseiről.
Továbbá a megtámadott határozatban szereplő többi általános kijelentés is elégtelen annak bizonyítására, hogy a Stomil részt
vett a kartellben. Azt állítja, hogy a megtámadott határozat (155), (156), (158) és (159) preambulumbekezdése vagy a Dworyra
utal, vagy pedig nem bizonyítja, hogy a Stomil jogsértő magatartást tanúsított.
A Bizottság érvei
–       A Stomil 1999. november 16‑i frankfurti találkozón való részvételéről
A Bizottság mindenekelőtt kifejti, hogy a tényállásnak a megtámadott határozatban szereplő ismertetéséből (a megtámadott határozat
(199)–(212) preambulumbekezdése) kitűnik, hogy 1999. november 16‑án a korai órákban félhivatalos találkozó zajlott le, melynek
során ármegállapodások megkötésére és a fő ügyfelekre vonatkozó információk cseréjére került sor.
A Bizottság előadja, hogy a Stomil a keresetlevelében megváltoztatta az eseményekre vonatkozó álláspontját. A Stomil jelenleg
tagadja, hogy részt vett volna a szóban forgó jogellenes találkozón azon a helyszínen, ahol L. (Stomil) 1999. november 16‑án
este tartózkodott. Márpedig a Stomil nem hivatkozott erre a körülményre a közigazgatási eljárásban. Következésképpen az ítélkezési
gyakorlatnak megfelelően a Törvényszéknek elfogadhatatlannak kell tekintenie azokat a bizonyítékokat, amelyeket érvelése alátámasztására
a Stomil felhozott (azaz L. [Stomil] két nyilatkozatát és szállodai számláját). A Bizottság hozzáteszi, hogy ezek a dokumentumok
valójában nem relevánsak. Ezenkívül a Bizottság azt állítja, hogy bizonyítékai vannak arról, hogy félhivatalos találkozó zajlott
1999. november 15‑én este, valamint hogy L. (Stomil) részt vett e találkozón. A Bizottság különösen a vizsgálati aktában szereplő
szállodai számlára és P. költségszámlájára hivatkozik.
A Stomil állításaival szemben a Bizottság kijelenti, hogy a Dow nyilatkozata, amely a megtámadott határozat (204) preambulumbekezdésében
szerepel, egyértelműen említést tesz arról, hogy L. (Stomil) jelen volt a kartellmegbeszéléseken. Ezt a nyilatkozatot megerősítette
a Bayer is (a megtámadott határozat (205) preambulumbekezdése). N. (Dow) kézzel írott feljegyzéseivel kapcsolatban a Bizottság
megjegyzi, hogy annak első része az ESBR‑piacnál nagyobb piacra utal, amelyhez a Stomilnak jelentős érdeke fűződött. Ezenkívül
a Bizottság megemlíti, hogy csak nemrég, részlegesen és fokozatosan szakadtak meg a Stomil és a Dwory közötti kapcsolatok,
ennélfogva a közölt információk nagy valószínűséggel fontosak és jelentősek voltak a Stomil számára. A Bizottság azt állítja,
hogy elegendő bizonyítéka van arról, hogy a Stomil jelen volt és részt vett az 1999. november 15‑i és 16‑i kartelltalálkozón.
A Bizottság hozzáteszi, hogy a megtámadott határozat 4.3.8 pontjában az „1999. november 15–16‑án” tartott találkozóra vonatkozó
bizonyítékra hivatkozott. Az 1999. november 15‑i találkozó tehát nem lehet „új”. Továbbá a Stomil összetéveszt két költségszámlát.
P. rendezte a Casablanca bár számláját. F. pedig a tárgyalóterem bérleti díját fizette ki. Az események időbeli sorrendjét
tehát nem módosították. A Bizottság szerint nem igaz, hogy inkoherensek az általa felhozott bizonyítékok.
Végül a Bizottság előadja, hogy a megtámadott határozat rendelkező része, különösen az 1. cikke nem említi kifejezetten, hogy
a Stomil részt vett az 1999. november 15‑i találkozón. A megtámadott határozatban az áll, hogy a Stomil 1999. november 16.
és 2000. február 22. között részt vett az EK 81. cikk megsértésében. A Bizottság megjegyzi, hogy soha nem állította, hogy
az e találkozó során, 1999. november 15‑én este kötött megegyezések azonnal hatályosultak. Mindenestre a találkozó 1999. november
16‑án a korai órákig tartott.
–       A Stomil 2000. február 22‑i wermelskircheni találkozón való részvételéről
A Bizottság kifejti: amint a megtámadott határozat (213)–(215) preambulumbekezdéséből is következik, nem állítja, hogy jogellenes
tevékenység zajlott a 2000. február 22‑én Wermelskirchenben tartott találkozón. Következésképpen a Stomil által felhozott
érvek hatástalanok e tekintetben.
–       A Stomil kartellben való részvételét igazoló más bizonyíték hiányáról
A Bizottság kifejti, hogy nem állította a megtámadott határozatban, hogy az 1999. november 15‑i és 16‑i találkozó konkrét
piacfelosztó megállapodást eredményezett. A Bizottság ugyanakkor megjegyzi, hogy olyan bizonyítékkal rendelkezik, amely igazolja,
hogy a Stomil jelen volt és részt vett e találkozón, az ármegbeszéléseken, valamint az információk cseréjében. A Stomil részvételét
a Dow kézzel írott feljegyzései és nyilatkozatai igazolják (a megtámadott határozat (201) és (202) preambulumbekezdése). L.
(Stomil) részvételét és azt, hogy a Stomil alkalmazásában állt, a Dow, és a hivatalos találkozó jegyzőkönyve erősíti meg,
amelyet a Bizottság hozott fel. Hasonlóképpen L. (Stomil) részvételét igazolják a Bayer bizonyítékai is, amelyeket a megtámadott
határozat (155) és (156) preambulumbekezdése említett.

A Törvényszék álláspontja
Az EK 81. cikk (1) bekezdésének megsértésével kapcsolatos bizonyításfelvételt illetően emlékeztetni kell arra, hogy a Bizottság
kötelezettsége bizonyítani az általa megállapított jogsértést, és olyan bizonyítékokat előterjeszteni, amelyek a jogilag megkövetelt
módon igazolják a jogsértést megvalósító körülmények fennállását (a Bíróság C‑185/95. P. sz., Baustahlgewebe kontra Bizottság
ügyben 1998. december 17‑én hozott ítéletének [EBHT 1998., I‑8417. o.] 58. pontja, valamint a C‑49/92. P. sz., Bizottság kontra
Anic Partecipazioni ügyben 1999. július 8‑án hozott ítéletének [EBHT 1999., I‑4125. o.] 86. pontja). Így a Bizottságnak pontos
és egybevágó bizonyítékot kell szolgáltatnia azon szilárd meggyőződésének alátámasztására, hogy az állítólagos jogsértés megtörtént
(lásd a Törvényszék T‑62/98. sz., Volkswagen kontra Bizottság ügyben 2000. július 6‑án hozott ítélet [EBHT 2000., II‑2707. o.]
43. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot). Arra is emlékeztetni kell, hogy az EK 81. cikk (1) bekezdése értelmében
vett megállapodás létezéséhez elég az, hogy az érintett vállalkozások kifejezzék az arra irányuló közös akaratukat, hogy meghatározott
piaci magatartást tanúsítanak (a Bíróság 41/69. sz., ACF Chemiefarma kontra Bizottság ügyben 1970. július 15‑én hozott ítéletének
[EBHT 1970., 661. o.] 112. pontja, a 209/78–215/78. és 218/78. sz., Van Landewyck és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben
1980. október 29‑én hozott ítéletének [EBHT 1980., 3125. o.] 86. pontja, valamint a Törvényszék T‑7/89. sz., Hercules Chemicals
kontra Bizottság ügyben 1991. december 17‑én hozott ítéletének [EBHT 1991., II‑1711. o.] 256. pontja). A bíróságban felmerülő
bárminemű kételynek annak a vállalkozásnak a javát kell szolgálnia, amely a jogsértést megállapító határozat címzettje. A
bíróság tehát nem állapíthatja meg, hogy a Bizottság jogilag megkövetelt módon bizonyította a kérdéses jogsértés fennállását,
amennyiben a bíróságnak még bármiféle kételye van e kérdéssel kapcsolatosan (a Törvényszék a T‑38/02. sz., Groupe Danone kontra
Bizottság ügyben 2005. október 25‑én hozott ítéletének [EBHT 2005., II‑4407. o.] 215. pontja).
Továbbá azok a tevékenységek, amelyekre a versenyellenes magatartások és megállapodások irányulnak, általában titkosan folynak
le, a találkozókat titkosan tartják, továbbá az erre vonatkozó dokumentáció a legminimálisabbra szorítkozik. Ebből következik,
hogy még ha a Bizottság fel is fedez olyan iratokat, amelyek kifejezetten tanúsítják a piaci szereplők közötti jogellenes
kapcsolatfelvételt, e dokumentumok általában töredékesek és szórványosak, és ezért gyakran következtetésekkel kell bizonyos
részleteket rekonstruálni. Ezért az esetek nagy részében a versenyellenes magatartás vagy megállapodás létezését bizonyos
egybeesésekből és ténykörülményekből kell kikövetkeztetni, amelyek együtt figyelembe véve, más összefüggő magyarázat hiányában
a versenyszabályok megsértésének bizonyítékául szolgálhatnak (a Bíróság C‑204/00. P., C‑205/00. P., C‑211/00. P., C‑213/00. P.,
C‑217/00. P. és C‑219/00. P. sz., Aalborg Portland és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2004. január 7‑én hozott
ítéletének [EBHT 2004., I‑123. o.] 55–57. pontja, valamint a C‑403/04. P. és C‑405/04. P. sz., Sumitomo Metal Industries és
Nippon Steel kontra Bizottság egyesített ügyekben 2007. január 25‑én hozott ítéletének [EBHT 2007., I‑729. o.] 51. pontja).
A jelen esetben rögzíteni kell, hogy a Bizottság a Stomil érintett kartellben való részvételét kizárólag a Frankfurtban 1999.
november 15‑én és 16‑án tartott jogellenes találkozó miatt állapította meg.
Pontosabban a Bizottság e vonatkozásban azt állítja, hogy a Szintetikus Gumi Európai Szövetségének hivatalos találkozója mellett
kartelltalálkozóra került sor „1999. november 16‑án este és éjszaka” (a megtámadott határozat (212) preambulumbekezdése).
E jogellenes találkozón P. (Bayer), F., N., V. (Dow), L. (Stomil), L. (EniChem) és T. (Tavorex) vett részt. Az érintett személyek
először egy szálloda bárjában találkoztak, majd egy tárgyalótermet béreltek (a megtámadott határozat (202) preambulumbekezdése).
Előzetesen el kell utasítani a Bizottság azon érveit, amelyek szerint elfogadhatatlan a Stomil azon kifogása, amely L. (Stomil)
november 16‑i frankfurti tartózkodására vonatkozik, valamint el kell utasítani az ügy irataihoz csatolt ezzel kapcsolatos
dokumentumokat. Ugyanis úgy kell tekinteni, hogy a Stomil nem tesz mást, mint vitatja a Törvényszék előtt azt, amit vele szemben
a megtámadott határozatban felróttak. Ezenkívül az ügy irataihoz csatolt bizonyítékokból kitűnik, hogy a Stomil a közigazgatási
eljárás során végig vitatta a jogellenes találkozón való részvételét. Mindenesetre a következőkben kifejtett okok miatt meg
kell állapítani, hogy az érintett dokumentumok nem bírnak jelentőséggel a jogvita eldöntése szempontjából, szemben azzal,
amit egyébként a Bizottság a beadványaiban állít.
Érdemben először is az ügy irataihoz csatolt bizonyítékok arra utalnak, amint azt a Stomil is állítja, hogy P. (Bayer) nem
volt jelen 1999. november 16‑án este Frankfurtban. A Bizottság elismeri ezt a tényt.
Másodszor meg kell állapítani, hogy a megtámadott határozat számos ellentmondást tartalmaz a szóban forgó jogellenes találkozó
pontos időpontjával kapcsolatban. Így a Bizottság a megtámadott határozat (212) preambulumbekezdésében a Dow nyilatkozata
alapján azt írja, hogy „1999. november 16‑án este és éjszaka”. A Bizottság a megtámadott határozat (297) preambulumbekezdésében
azt is állítja, hogy a szóban forgó jogellenes találkozót „az 1999. november 15‑ről 16‑ra virradó éjszaka” tartották. Továbbá
a megtámadott határozat 4.3.8 pontjában 1999. november 15‑e és 16‑a szerepel. Végül a határozat rendelkező része 1999. november
16‑át határozza meg a Stomil jogsértésének kezdő időpontjaként.
Harmadszor több tárgyi bizonyíték is ellentmondást mutat a szóban forgó jogellenes találkozó feltételezett időpontjával és
a Bizottság által adott egyéb lehetséges magyarázatokkal kapcsolatban. Így többek között 1999. november 15‑e szerepel P. (Bayer)
költségszámláján, amely a szálloda bárjában kifizetett 84,5 DEM összegre vonatkozik. Ellenben a tárgyalóterem bérleti díjának
kifizetése 436 DEM összegben 1999. november 16‑án lett rögzítve. Továbbá N. (Dow) kézzel írott feljegyzései kizárólag 1999.
november 16‑át említik. Végül a Dow nyilatkozata, amely a megtámadott határozat (202) preambulumbekezdésében szerepel, kimondja,
hogy a jogellenes találkozóra a Szintetikus Gumi Európai Szövetségének november 16‑án délelőtt tartott hivatalos találkozója
után került sor.
Negyedszer a Dow nyilatkozata, amely a megtámadott határozat (202) preambulumbekezdésében szerepel, azt állítja, hogy P. (Bayer),
F., N., V. (Dow), L. (Stomil), L. (EniChem) és T. (Tavorex) a szálloda bárjában találkoztak, mielőtt egy tárgyalótermet béreltek.
Márpedig P.‑nek az említett bárban fizetett fogyasztásról szóló költségszámlája, amelyet a Bizottság az írásbeli beadványaiban
kiemel, megemlíti azt is, hogy jelen volt a Szintetikus Gumi Európai Szövetségének akkori főtitkára (C.) is. Ugyanakkor a
megtámadott határozat (95) és (115) preambulumbekezdéséből kitűnik, hogy az említett főtitkár soha nem vett részt a kartelltalálkozókon.
Ezért önmagában abból, hogy L. (Stomil) részt vett a szálloda bárjában lezajlott összejövetelen, nem lehet azt a következtetést
levonni, hogy jogellenes találkozón vett részt.
Ötödször pedig, ami N. (Dow) kézzel írott feljegyzéseit illeti, bizonyos, hogy a Bizottság nem állapította meg a Stomil felelősségét
a BR‑re vonatkozó kartell kapcsán. Ezért N. kézzel írott feljegyzéseinek BR‑re vonatkozó része nem lehet bizonyító erejű a
Stomillal szemben. N. kézzel írott feljegyzéseinek azon részét illetően, amely az ESBR‑re vonatkozik, meg kell állapítani,
hogy ott a kartell résztvevői mellett más, a kartellben nem részes gyártók is említésre kerültek mint egyes ügyfelek beszállítói.
E sajátos körülmények között, különös tekintettel a szóban forgó jogellenes találkozó feltételezett időpontjával kapcsolatban
felmerült ellentmondásokra, nem zárható ki, hogy az értékesítésekre vonatkozó becslések csupán egyes gyártók között valósultak
meg, anélkül hogy pontosan meg lehetne állapítani, hogy részt vett‑e ebben a Stomil.
A jelen eset valamennyi sajátos körülményének együttes figyelembevételével a Törvényszék úgy ítéli meg, hogy kétely merül
fel azzal kapcsolatban, hogy a Stomil részt vett‑e az 1999. november 15‑i és 16‑i jogellenes találkozón Frankfurtban. E kétely
a Stomil javára szól.
E feltételek mellett a Törvényszék úgy ítéli meg, hogy a megtámadott határozat kartelltalálkozókról szóló részében szereplő
bizonyítékok a Stomil tekintetében nem elegendőek ahhoz, hogy azokból arra lehessen következtetni, hogy e vállalkozás részt
vett a szóban forgó jogellenes megállapodásokban.
A megtámadott határozatnak a kartell ismertetésére vonatkozó részében (a megtámadott határozat 4.2 pontja) említett bizonyítékok
sem vonhatják kétségbe e következtetést.
E tekintetben a Törvényszék úgy ítéli meg, hogy még ha van is némi bizonyító erejük a megtámadott határozat 4.2 pontjában
szereplő egyes bizonyítékoknak, mint például a Bayer általános nyilatkozatának a megtámadott határozat (156) preambulumbekezdésében,
ezek nem elegendőek ahhoz, hogy – a kartelltalálkozókra vonatkozó előzetesen említett sajátos körülményekre és arra a kételyre
tekintettel, amely a felperes javára szól – igazolják azt az állítást, hogy a Stomil jogsértést követett el.
E körülmények összességére tekintettel, azok átfogó értékelése alapján a Törvényszék úgy ítéli meg, hogy a Bizottság tévesen
állapította meg, hogy a Stomil kartellben vett részt.
Következésképpen a Stomilra vonatkozó részében meg kell semmisíteni a megtámadott határozatot, anélkül hogy meg kellene vizsgálni
a kereset alátámasztására felhozott többi jogalapot, különösképpen a versenyszabályok megsértése körében a megbízók és közvetítők
közötti jogviszony kérdését, illetve a felperes által pervezető intézkedések iránt benyújtott kérelmet.

A költségekről
Az eljárási szabályzat 87. cikkének 2. §‑a alapján a Törvényszék a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a
pernyertes fél ezt kérte. Mivel a Bizottság pervesztes lett, a Stomil kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.
A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (első tanács)
a következőképpen határozott:
1)
A Törvényszék az EK 81. cikk és az EGT‑Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.638 – „butadién
gumi és polimerizációs emulzióval előállított butadién‑sztirol gumi”‑ügy) 2006. november 29‑én hozott C (2006) 5700 végleges
bizottsági határozatot megsemmisíti abban a részében, amelyben az a Trade‑Stomil sp. z o.o.‑t érinti.
2)
A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.
Dehousse
Wiszniewska‑Białecka
Wahl
Kihirdetve Luxembourgban, a 2011. július 13‑i nyilvános ülésen.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: angol.