CELEX: 62011CJ0595
Kauppapolitiikka
Asetus N:o 1470/2001
Asetus (EY) N:o 1205/2007
Yhteinen tullitariffi
Tariffiluokittelu
Yhdistetty nimikkeistö
Pienloistelamppujen tuonnista kannettavat lopulliset polkumyyntitullit
Lopullisten polkumyyntitullien sovellettavuus polkumyyntiasetuksessa tarkoitettuun tariffialanimikkeeseen luokiteltuihin tuotteisiin
Tarkasteltavana oleva tuote
Soveltamisala

Ennakkoratkaisupyyntö koskee Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien integroitujen elektronisten pienloistelamppujen tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta ja väliaikaisen polkumyyntitullin kantamisesta lopullisesti 16.7.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1470/2001 (
EYVL L 195, s. 8
), sellaisena kuin se on muutettuna 1.9.2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1322/2006 (
EUVL L 244, s. 1
; jäljempänä asetus N:o 1470/2001), sekä polkumyyntitullien käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien integroitujen elektronisten pienloistelamppujen tuonnissa asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen, toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun johdosta ja toimenpiteiden laajentamisesta koskemaan Vietnamin sosialistisesta tasavallasta, Pakistanin islamilaisesta tasavallasta ja Filippiinien tasavallasta lähetettyjen samanlaisten tuotteiden tuontiin 15.10.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1205/2007 (
EUVL L 272, s. 1
; jäljempänä yhdessä asetuksen N:o 1470/2001 kanssa pienloistelamppuasetukset) tulkintaa.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa kantajana on Steinel Vertrieb GmbH (jäljempänä Steinel Vertrieb) ja vastaajana Hauptzollamt Bielefeld (jäljempänä Hauptzollamt) ja joka koskee Steinel Vertriebin maahantuomien riidanalaisten tuotteiden luokittelua tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (
EYVL L 256, s. 1
), sellaisena kuin se on muutettuna 31.1.2000 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 254/2000 (
EYVL L 28, s. 16
) liitteessä I olevan yhdistetyn nimikkeistön tariffinimikkeisiin niiden vapaaseen liikkeeseen luovuttamiseksi.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Perusasetus
Euroopan unionin polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden soveltamista koskevat säännökset, joita sovelletaan pääasiassa, vahvistetaan polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 384/96 (
EYVL 1996, L 56, s. 1
), sellaisena kuin se on muutettuna 21.12.2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2117/2005 (
EUVL L 340, s. 17
; jäljempänä perusasetus).
Perusasetuksen 1 artiklan 1, 2 ja 4 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Polkumyyntitullia voidaan soveltaa polkumyynnillä tuotuun tuotteeseen, jos tuotteen luovuttaminen vapaaseen liikkeeseen [unionissa] aiheuttaa vahinkoa.
2.   Tuotetta pidetään polkumyynnillä tuotuna, jos sen vientihinta [unioniin] on alempi kuin tavanomaisessa kaupankäynnissä käytettävä samankaltaisen tuotteen vertailukelpoinen hinta viejämaassa.
– –
4.   Tässä asetuksessa ilmaisun ’samankaltainen tuote’ on tulkittava tarkoittavan tuotetta, joka on identtinen, toisin sanoen kaikissa suhteissa samanlainen kuin kysymyksessä oleva tuote, tai sellaisen tuotteen puuttuessa, muuta tuotetta, joka, vaikka se ei ole kaikissa suhteissa samanlainen, muistuttaa ominaispiirteiltään kyseistä tuotetta.”
Perusasetuksen 9 artiklan, jonka otsikko on ”Menettelyn päättäminen ilman toimenpiteitä; lopullisten tullien käyttöön ottaminen”, 4 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jos tosiasioiden perusteella lopullisesti todetaan, että polkumyyntiä ja siitä aiheutunutta vahinkoa on olemassa, ja jos yhteisön etu vaatii toimintaa 21 artiklan mukaisesti, neuvosto ottaa käyttöön lopullisen polkumyyntitullin yksinkertaisella enemmistöllä komission ehdotuksesta, jonka se tekee kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa – –.”
Kyseisen asetuksen 11 artiklan 2–4 kohdassa säädetään uudelleentarkastelusta seuraavaa:
”2.   Polkumyyntitoimenpiteen voimassaolo päättyy viisi vuotta sen käyttöön ottamisen jälkeen tai viisi vuotta sen päivän jälkeen, jona viimeisimmän polkumyyntiä ja vahinkoa koskevan tarkastelun päätelmä tehtiin, ellei tarkastelussa todeta, että toimenpiteen voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja vahingon jatkumiseen tai toistumiseen. Tarkastelu tehdään joko komission aloitteesta tai yhteisön tuottajien tekemästä tai niiden puolesta tehdystä valituksesta, ja toimenpide on voimassa tarkastelun tuloksia odotettaessa.
– –
3.   Tarvetta toimenpiteiden jatkamiseen voidaan tarkastella, jos se on perusteltua, komission tai jäsenvaltion pyynnöstä ja jos lopullisen toimenpiteen käyttöön ottamisesta on kulunut kohtuullisen pitkä, vähintään vuoden mittainen aika, viejän, tuojan tai [unionin] tuottajien pyynnöstä, johon sisältyy riittävästi todisteita välivaiheen tarkastelun välttämättömyydestä.
Välivaiheen tarkastelu suoritetaan, jos pyyntöön sisältyy riittävästi todisteita siitä, että toimenpiteen jatkaminen ei enää ole tarpeen polkumyynnin vastapainoksi ja/tai että vahingon jatkuminen tai uudelleen alkaminen olisi epätodennäköistä, jos toimenpide kumottaisiin tai jos sitä muutettaisiin tai että olemassa oleva toimenpide ei ole tai ei enää ole riittävä vahinkoa aiheuttaneen polkumyynnin vastapainoksi.
Tämän kohdan mukaisesti suoritettujen tutkimusten yhteydessä komissio voi muun muassa tutkia, ovatko polkumyyntiä ja vahinkoa koskevat olosuhteet huomattavasti muuttuneet tai ovatko olemassa olevat toimenpiteet poistaneet aiemmin 3 artiklan nojalla vahvistetun vahingon. Tässä suhteessa lopullisessa määrityksessä otetaan huomioon kaikki olennaiset ja asiakirjoilla osoitetut todisteet.
4.   Tutkimus tehdään myös yksittäisten polkumyyntimarginaalien määrittämiseksi kyseisen viejämaan uusien viejien osalta, jotka eivät vieneet tuotetta sen tutkimusajanjakson aikana, johon toimenpiteet perustuvat.
Uuden viejän tarkastelu suoritetaan, jos uusi viejä tai tuottaja voi osoittaa, ettei se ole etuyhteydessä viejämaan viejiin tai tuottajiin, joiden tuotteeseen on kohdistettu polkumyyntitoimenpiteitä, ja jos uusi viejä tai tuottaja on tosiasiallisesti harjoittanut vientiä yhteisöön edellä mainitun tutkimusajanjakson jälkeen tai jos se voi osoittaa, että sillä on peruuttamaton sopimusvelvoite suuren tuotemäärän viennistä [unioniin].
– –”
Mainitun asetuksen 13 artiklan, jonka otsikko on ”Kiertäminen”, 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jos voimassa olevia toimenpiteitä kierretään, tämän asetuksen perusteella käyttöön otetut polkumyyntitullit voidaan laajentaa koskemaan samankaltaisen tuotteen tai siihen verrattuna vähäisiä muutoksia sisältävän tuotteen tuontia kolmannesta maasta, kyseisen vähäisiä muutoksia sisältävän samankaltaisen tuotteen tuontia toimenpiteiden kohteena olevasta maasta tai näiden tuotteiden osien tuontia. Jos voimassa olevia toimenpiteitä kierretään, polkumyyntitullit, jotka vastaavat enintään tämän asetuksen 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti käyttöön otettua jäännöspolkumyyntitullia, voidaan laajentaa koskemaan sellaisista toimenpiteiden kohteena olevien maiden yrityksistä peräisin olevaa tuontia, joiden tuotteisiin sovelletaan yksilöllistä tullia. Kiertäminen määritellään kolmansien maiden ja [unionin] tai toimenpiteiden kohteena olevan maan yksittäisten yritysten ja [unionin] välisen kaupan rakenteen muutokseksi, joka johtuu käytännöstä, menettelystä tai toiminnasta, jolla ei ole riittävästi perusteita tai jolla ei ole muuta taloudellista perustetta kuin tullin käyttöön ottaminen, ja kun lisäksi on olemassa näyttöä vahingosta tai siitä, että tullin korjaavat vaikutukset vaarantuvat samankaltaisen tuotteen hintojen ja/tai määrien osalta ja näyttöä polkumyynnistä verrattuna samankaltaisen tuotteen aikaisemmin määritettyihin normaaliarvoihin, tarvittaessa 2 artiklan säännösten mukaisesti.
– –”
Saman asetuksen 14 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Väliaikaiset tai lopulliset polkumyyntitullit otetaan käyttöön asetuksella, ja jäsenvaltiot kantavat ne muodon, määrän ja muiden tekijöiden perusteella, jotka vahvistetaan asetuksessa, jolla ne otetaan käyttöön. Lisäksi nämä tullit kannetaan riippumatta tuontia tavallisesti koskevista tulleista, veroista ja muista maksuista. – –”
Pienloistelamppuasetukset
Komissio otti väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien integroitujen elektronisten pienloistelamppujen tuonnissa 7.2.2001 annetulla asetuksella (EY) N:o 255/2001 (
EYVL L 38, s. 8
) käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin CN-koodiin ex 8539 31 90 kuuluville tällaisille tavaroille. Asetuksella N:o 1470/2001 niistä on sitten kannettu lopullinen polkumyyntitulli. Viimeksi mainittu asetus on ollut voimassa 18.10.2008 asti.
Asetuksen (EY) N:o 1470/2001 1 artiklan 1 kohdassa säädettiin seuraavaa:
”Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien, CN-koodiin ex 8539 31 90 (10 päivään syyskuuta 2004 saakka Taric-koodiin 8539 31 90*91 ja 11 päivästä syyskuuta 2004 alkaen Taric-koodiin 8539 31 90*95) kuuluvien vaihtovirralla toimivien elektronisten sähkönpurkauspienloistelamppujen (myös sekä vaihtovirralla että tasavirralla toimivien elektronisten sähkönpurkauspienloistelamppujen), joissa on yksi tai useampi lasiputki ja joissa kaikki valaistusosat ja elektroniset rakenneosat on kiinnitetty tai yhdistetty lampun kantaan, tuonnissa.”
Asetuksella N:o 1205/2007 jatkettiin asetuksella N:o 1470/2001 käyttöön otettuja toimenpiteitä, perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen ja toimenpiteet laajennettiin koskemaan muista maista peräisin olevia tuonteja tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien integroitujen elektronisten pienloistelamppujen tuonnissa asetuksella (EY) N:o 1470/2001 käyttöön otettujen lopullisten polkumyyntitoimenpiteiden laajentamisesta koskemaan Vietnamin sosialistisesta tasavallasta, Pakistanin islamilaisesta tasavallasta ja Filippiinien tasavallasta lähetetyn saman tuotteen tuontia 6.6.2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 866/2005 (
EUVL L 145, s. 1
).
Asetuksen N:o 1205/2007 1 artiklan 1 kohdassa säädettiin seuraavaa:
”Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa yhteisöön CN-koodiin ex 8539 31 90 (Taric-koodi 8539 31 90 95) kuuluvia Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia, vaihtovirralla toimivia elektronisia pienloistelamppuja (myös sekä vaihto- että tasavirralla toimivat elektroniset pienloistelamput), joissa on yksi tai useampi lasiputki ja joissa kaikki valaistusosat ja elektroniset rakenneosat on kiinnitetty tai yhdistetty lampun kantaan.”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
Steinel Vertrieb on kehitellyt mukautetulla valvontaohjelmistolla varustetun valosensorin. Tällä perusteella se on suunnitellut ja patentoinut mekanismin (jäljempänä hämäräkytkin), joka on tarkoitettu lampuille ja jonka avulla ne syttyvät ja sammuvat automaattisesti luonnonvalon avulla ilman, että tähän vaikuttaa lampun itsensä tuottama valo.
Steinel Vertrieb toi vuosina 2007 ja 2008 Kiinasta teholtaan 11 watin, 15 watin ja 18 watin suuruisia Sensor Light Plus -merkkisiä energiansäästölamppuja ja ilmoitti ne CN-koodin alanimikkeeseen 8539 39 00 vapaaseen liikkeeseen luovuttamisesta varten, eikä niistä kannettu tullia. Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että Sensor Light Plus -merkkiset tuotteet ovat vaihtovirralla toimivia loistelamppuja, jotka koostuvat kierukanmuotoisista loisteputkista, jotka on sijoitettu suojalasiin ja varustettu lampun kannalla, jossa on virranrajoitin sekä Steinel Vertriebin kehittelemä ja patentoima hämäräkytkin.
Hauptzollamt katsoi tarkastuksen jälkeen, että Steinel Vertriebin maahantuomat energiansäästölamput oli luokiteltava CN-koodin alanimikkeeseen 8539 31 90 ja että näin ollen näiden lamppujen maahantuonnista oli kannettava pienloistelamppuasetuksissa säädetty polkumyyntitulli. Hauptzollamt kantoi siten 31.3., 17.5, 13.7. ja 30.8.2010 tekemillään päätöksillä Steinel Vertriebiltä yhteensä 485240,07 euron suuruisen polkumyyntitullin.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin täsmentää, että Steinel Vertrieb on todennut, että aikana, jolloin väliaikainen polkumyyntitulli otettiin käyttöön asetuksella N:o 255/2001, ainoastaan Steinel Vertrieb ja Osram GmbH (jäljempänä Osram) valmistivat unionissa hämäräkytkimellä varustettuja loistelamppuja; Hauptzollamt ei ole kiistänyt tätä. Kiinassa valmistettiin tuohon aikaan ainoastaan loistelamppuja, joista puuttui tällainen mekanismi.
Hauptzollamt väittää, että Steinel Vertriebin maahantuomat pienloistelamput on luokiteltava CN-koodin alanimikkeeseen 8539 31 90, koska kyseessä ovat vaihtovirralla toimivat pienloistelamput. Näin ollen näistä tuotteista on sen mukaan kannettava pienloistelamppuasetuksissa säädetty polkumyyntitulli.
Tässä asiayhteydessä Finanzgericht Düsseldorf on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko [pienloistelamppuasetuksia] tulkittava siten, että niissä tarkoitetaan myös Steinel Vertriebin maahantuomia hämäräkytkimellä varustettuja pienloistelamppuja, jotka kuvaillaan yksityiskohtaisemmin [ennakkoratkaisupyynnössä]?”
Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee lähinnä, merkitseekö se, että Steinel Vertriebin maahantuomat, hämäräkytkimellä varustetut loistelamput kuuluvat CN-koodiin ex 8539 31 90, sitä, että niistä on kannettava pienloistelamppuasetuksissa säädetyt polkumyyntitullit.
Asianosaisten lausumat
Steinel Vertrieb väittää lähinnä, että kun polkumyyntitulli otettiin käyttöön vuonna 2001, riidanalaisia tuotteita ei valmistettu Kiinassa. Maailmanlaajuisesti ainoastaan Steinel Vertriebillä ja Osramilla oli patentti hämäräkytkimellä varustettujen valaisimien valmistamiseen. Se korostaa, että pienloistelamppuasetusten tavoitteesta ilmenee että niillä tarkoitetaan ainoastaan pelkkiä energiansäästölamppuja. Sitä vastoin pääasiassa kyseessä olevat tuotteet ovat korkealaatuisia ja ainutkertaisia tuotteita, jotka eivät aiheuta vahinkoa eurooppalaisille valmistajille, koska ainoastaan Osram valmistaa vastaavanalaisia tuotteita. Lisäksi näille tuotteille ominainen sensoritekniikka ja hämäräkytkin on patentoitu, eikä Kiinassa tai unionissa ole samanlaisia tuotteita. Näin ollen unionin edun nimissä toteutettu toimenpide ei ole tarpeellinen.
Steinel Vertriebin mukaan perusasetuksen 11 artiklan 3 kohtaan perustuvaa toimenpiteen välivaiheen tarkastelua ei ollut pyydetty, koska pääasiassa kyseessä olevat tuotteet oli luokiteltu CN-koodin alanimikkeeseen 8539 39 00 vuosien ajan ilman kansallisten viranomaisten esittämiä vastaväitteitä.
Komission mukaan unionin tuomioistuimen täytyy ottaa huomioon ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen määrittelemä asiayhteys. Viimeksi mainittu on katsonut, että Steinel Vertriebin maahantuomat loistelamput on luokiteltava CN-koodin alanimikkeeseen 8539 31 90 ja että niihin on näin ollen sovellettava pienloistelamppuasetuksia.
Komissio katsoo, että pienloistelamppuasetusten sanamuoto on selvä ja mahdollistaa näin ollen vain yhden ainoan tulkinnan. Se hylkää kyseessä olevan normin teleologisen tulkinnan, koska sellainen on sen mielestä soveltumaton polkumyyntiasetuksen soveltamisalan määrittämiseksi. Jos tulliviranomaisten olisi määriteltävä tapauskohtaisesti, onko polkumyyntiasetuksen tavoitteen mukaista, että kyseinen tuote kuuluu kyseisen asetuksen soveltamisalaan, kansalliset tulliviranomaiset eivät enää pystyisi suorittamaan tehtäviään. Tällainen velvollisuus olisi yhteensoveltumaton tullihallinnon käytännön vaatimusten kanssa.
Lisäksi komissio katsoo, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tosiseikkoja koskevalla toteamuksella siitä, ettei riidanalaisia loistelamppuja valmistettu Kiinassa vaan yksinomaan unionissa väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisen aikaan, ei ole mitään merkitystä sen määrittämiseksi, sovelletaanko pienloistelamppuasetuksia pääasiassa kyseessä oleviin loistelamppuihin.
Komissio katsoo tästä, ettei etenkään nopean tuotekehittelyn kohteena olevien kulutustavaroiden tapauksessa ole tavatonta, että polkumyyntiasetuksen soveltamisalan määritelmä on tältä osin yleinen niin, että se käsittää myös tuotteet, joita ei asetuksen antamishetkellä vielä ole olemassa tai joita ei vielä valmisteta polkumyyntiä harjoittavassa maassa. Näissä olosuhteissa pääasian asiayhteydessä pienloistelamppuasetusten soveltamisalaa ei ole rajoitettu loistelamppuihin, joita valmistettiin Kiinassa jo näiden säännösten voimaantuloaikaan.
Komissio lisää, että polkumyyntiasetuksessa on määriteltävä sen soveltamisala abstraktisti ja yleisesti viittaamalla tuotteisiin, jotka se sisältää, CN-koodin avulla tai muiden ominaispiirteiden avulla, jos koodi ei ole täsmällinen.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että riidanalaiset tuotteet on luokiteltava CN-koodin alanimikkeeseen 8539 31 90 ja että mainituilla tuotteilla on myös muita pienloistelamppuasetusten 1 artiklan 1 kohdassa mainittuja olennaisia ominaispiirteitä.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan SEUT 267 artikla perustuu kansallisten tuomioistuinten ja unionin tuomioistuimen selvään tehtävänjakoon, joten yksinomaan kansallisen tuomioistuimen, jossa asia on vireillä ja joka vastaa annettavasta ratkaisusta, tehtävänä on kunkin asian erityispiirteiden perusteella harkita, onko ennakkoratkaisu tarpeen asian ratkaisemiseksi ja onko sen unionin tuomioistuimelle esittämillä kysymyksillä merkitystä asian kannalta (ks. asia
C-373/08, Hoesch Metals and Alloys, tuomio 11.2.2010, Kok., s. I-951
, 59 kohta).
Näissä olosuhteissa ei ole syytä ulottaa ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelua siihen, kuuluvatko Steinel Vertriebin maahantuomat riidanalaiset tuotteet pienloistelamppuasetuksen soveltamisalaan sellaisten perusteiden valossa, joihin ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei viittaa, eli kansallisten viranomaisten suorittaman pääasiassa kyseessä olevien tuotteiden CN-koodin nimikkeisiin luokittelun arvioinnin valossa (ks. analogisesti em. asia Hoesch Metals and Alloys, tuomion 60 kohta). Näin ollen ennakkoratkaisupyynnöstä on pääteltävä, että kansallinen tuomioistuin ei tiedustele unionin tuomioistuimelta tätä asiaa (ks. vastaavasti asia
C-30/93, AC-ATEL Electronics, tuomio 2.6.1994, Kok., s. I-2305
, 19 kohta).
Aluksi on muistutettava, että perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan mukaan polkumyyntitullit otetaan käyttöön asetuksella, ja jäsenvaltiot kantavat ne muodon, määrän ja muiden tekijöiden perusteella, jotka vahvistetaan asetuksessa, jolla ne otetaan käyttöön.
Polkumyyntiasetusten säännöksissä yksilöidään ne tuotteet, joista on tarkoitus kantaa polkumyyntitulli, kuvailemalla niitä erityisesti yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeen perusteella, johon kyseiset tuotteet kuuluvat. Tällainen viittaus ei kuitenkaan aina ole riittävä polkumyyntiasetuksessa tarkoitettujen tuotteiden täsmälliseksi yksilöimiseksi, koska nämä alanimikkeet eivät ehkä ole täsmällisiä. Tästä syystä polkumyyntiasetuksen säännösosan sanamuodossa kuvaillaan polkumyyntitullin alaisia tuotteita käyttämällä täydentäviä erottelukriteerejä. Tuotteesta voidaan kantaa polkumyyntitulli vain, kun tuote on luokiteltu polkumyyntiasetuksessa tarkoitettuun yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen ja sillä on samanaikaisesti kaikki kyseisen tuotteen ominaispiirteet, mikä ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen on tarkastettava.
Pääasiassa pienloistelamppuasetusten mukaan lopullinen polkumyyntitulli otetaan käyttöön tuotaessa yhteisöön CN-koodiin ex 8539 31 90 kuuluvia Kiinasta peräisin olevia, vaihtovirralla toimivia elektronisia pienloistelamppuja (myös sekä vaihto- että tasavirralla toimivat elektroniset pienloistelamput), joissa on yksi tai useampi lasiputki ja joissa kaikki valaistusosat ja elektroniset rakenneosat on kiinnitetty tai yhdistetty lampun kantaan, ja se ulotetaan Vietnamista, Pakistanista ja Filippiineiltä peräisin olevien samanlaisten tuotteiden tuontiin.
On todettava, että pienloistelamppuasetusten 1 artiklan 1 kohdan sanamuodosta itsestään ja varsinkin ilmaisusta ”CN-koodiin ex 8539 31 90 kuuluvia” voidaan päätellä, että tuotteen mahdollinen luokittelu tähän tariffinimikkeeseen ei automaattisesti tarkoita sitä, että tästä tuotteesta kannetaan polkumyyntitullia tämän säännöksen soveltamisen perusteella (ks. analogisesti asia
C-90/92, Dr. Tretter, tuomio 24.6.1993, Kok., s. I-3569
, 13 kohta ja asia
C-99/94, Birkenbeul, tuomio 28.3.1996, Kok., s. I-1791
, 15 kohta).
Tästä tulkinnasta ei voida poiketa siksi, että unionissa on tarpeen tullilainsäädännön yhdenmukainen soveltaminen, joka johtuu kyseisen säännöksen kirjaimellisesta tulkinnasta. Tällainen yhdenmukainen soveltaminen on varmistettava kyseessä olevan unionin säännöstön selvällä, täsmällisellä ja kattavalla muotoilulla (ks. asia
C-136/91, Findling Wälzlager, tuomio 1.4.1993, Kok., s. I-1793
, 14 kohta).
Tästä tulkinnasta ei myöskään voida poiketa siitä syystä, että ne, joita asia koskee, voivat pyytää polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta annetun asetuksen tarkastelua perusasetuksen 11 artiklan perusteella. Tämä tarkastelu voi olla perusteltu vain tietyin edellytyksin (ks. vastaavasti em. asia Findling Wälzlager, tuomion 15 kohta).
Kun siis lopulliset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet ovat voimassa, perusasetuksen 11 artiklan 3 ja 4 kohdassa säädetään mahdollisuudesta suorittaa välivaiheen tarkastelu niiden jatkamisen tarkoituksenmukaisuudesta, jos unionin viejän, tuojan tai tuottajien pätevästi tekemään pyyntöön sisältyy riittävästi todisteita siitä, että toimenpiteen jatkaminen ei enää ole tarpeen, tai jos vientimaahan sijoittautunut uusi viejä voi osoittaa, ettei se ole vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta sen tutkimusajanjakson aikana, johon toimenpiteet perustuvat.
On todettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan unionin oikeuden säännöksen tai määräyksen tulkitsemisessa on otettava huomioon paitsi sen sanamuoto myös asiayhteys ja sillä lainsäädännöllä tavoitellut päämäärät, jonka osa säännös tai määräys on (ks. em. asia Birkenbeul, tuomion 12 kohta).
Erityisesti perusasetuksen 1 artiklasta ja 9 artiklan 4 kohdasta ilmenee, että ainoastaan tuotteisiin, joista on tehty polkumyyntitutkimus, voidaan kohdistaa polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä, jos on todettu, että kyseisten tuotteiden vientihinta unioniin on alhaisempi kuin sellaisten samankaltaisten tuotteiden, jotka ovat polkumyyntitutkimuksen kohteena.
Näin ollen silloin, kun kyse on uudentyyppisistä tuotteista, joita ei ole valmistettu polkumyyntitutkimuksen kohteensa olevassa maassa polkumyyntiasetuksen antamishetkellä, kuten ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on todennut pääasiassa, polkumyyntitullin kantaminen näistä uudentyyppisistä tuotteista riippuu paitsi niiden luokittelusta kyseisessä asetuksessa tarkoitettuun CN-koodin alanimikkeeseen, myös siitä, että näillä tuotteilla on kaikki ne ominaispiirteet, jotka on mainittu kyseisessä asetuksessa niiden yksilöimiseksi, kuten tämän tuomion 31 kohdassa on mainittu.
Jos ilmenisi, että vaikka uudentyyppiset tuotteet voidaan luokitella polkumyyntiasetuksessa tarkoitettuun alanimikkeeseen, niillä ei ole kaikkia muita kyseisessä asetuksessa yksilöityjä ominaispiirteitä, näistä tuotteista ei voida kantaa polkumyyntitullia ilman, että ensin tutkittaisiin, ovatko myös nämä tuotteet polkumyynnin kohteena unionin markkinoilla.
Perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jos voimassa olevia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä kierretään siksi, että vähäisiä muutoksia sisältäviä samankaltaisia tuotteita tuodaan kolmannesta maasta tai vähäisiä muutoksia sisältäviä samankaltaisia tuotteita tai näiden tuotteiden osia tuodaan toimenpiteen kohteena olevasta maasta, voidaan aloittaa tutkimus siitä, onko tarpeen laajentaa voimassa olevat toimenpiteet koskemaan tällaisia samankaltaisia tuotteita.
On kuitenkin todettava, että tällaisiin uudentyyppisiin tuotteisiin voidaan soveltaa pienloistelamppuasetuksissa säädettyjä polkumyyntitulleja, jos todetaan, että sen lisäksi, että ne luokitellaan näissä asetuksissa tarkoitettuun CN-koodin alanimikkeeseen, niillä on myös samat ominaispiirteet kuin näissä asetuksissa alun perin tarkoitetulla tuotteella.
Sitä vastoin kaikista edellä olevista päätelmistä ilmenee, että se, että pienloistelamppuasetuksissa käyttöön otettujen polkumyyntitullien soveltamisalan laajentaminen koskemaan uudentyyppisiä tuotteita, joilla tosin on samat olennaiset ominaispiirteet kuin kyseisissä asetuksissa tarkoitetuilla tuotteilla ja jotka kylläkin kuuluvat myös CN-koodiin ex 8539 31 90 mutta ovat erilaisia tuotteita sillä perusteella, että niillä on muita ominaispiirteitä, joita ei ole täsmennetty mainituissa asetuksissa, on ristiriidassa perusasetuksen tavoitteen ja rakenteen kanssa ja erityisesti sen 1 ja 11 artiklan kanssa, jotka koskevat tarkastelumenettelyä, ja 13 artiklan kanssa, joka koskee kiertämistä.
Sen määrittämiseksi, ovatko kyseessä erilaiset tuotteet, on tutkittava erityisesti, onko niillä samat tekniset ja fyysiset ominaispiirteet ja sama peruskäyttötarkoitus sekä sama hinta–laatu-suhde. Tältä osin on arvioitava myös kyseisten tuotteiden vaihdettavuutta keskenään ja niiden välistä kilpailua.
Näin ollen esitettyyn kysymykseen on vastattava, että pienloistelamppuasetuksilla tarkoitetaan kaikkia tuotteita, joilla on samat olennaiset ominaispiirteet kuin kyseisissä asetuksissa tarkoitetuilla tuotteilla ja jotka kuuluvat myös CN-koodin alanimikkeeseen ex 8539 31 90. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida, onko pääasiassa kyseessä olevien tuotteiden osalta näin huolimatta hämäräkytkimen lisäämisestä vai ovatko pääasiassa kyseessä olevat tuotteet erilaisia tuotteita siitä syystä, että niillä on muita ominaispiirteitä, joita ei täsmennetä mainituissa asetuksissa.
Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (toinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien integroitujen elektronisten pienloistelamppujen tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta ja väliaikaisen polkumyyntitullin kantamisesta lopullisesti 16.7.2001 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1470/2001, sellaisena kuin se on muutettuna 1.9.2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1322/2006, sekä polkumyyntitullien käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien integroitujen elektronisten pienloistelamppujen tuonnissa asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen, toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun johdosta ja toimenpiteiden laajentamisesta koskemaan Vietnamin sosialistisesta tasavallasta, Pakistanin islamilaisesta tasavallasta ja Filippiinien tasavallasta lähetettyjen samanlaisten tuotteiden tuontiin 15.10.2007 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1205/2007 tarkoitetaan kaikkia tuotteita, joilla on samat olennaiset ominaispiirteet kuin näissä asetuksissa tarkoitetuilla tuotteilla ja jotka myös kuuluvat tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna 31.1.2000 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 254/2000, liitteessä I olevan yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen ex 8539 31 90. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida, onko pääasiassa kyseessä olevien tuotteiden osalta näin huolimatta hämäräkytkimen lisäämisestä vai ovatko pääasiassa kyseessä olevat tuotteet erilaisia tuotteita siitä syystä, että niillä on muita ominaispiirteitä, joita ei täsmennetä mainituissa asetuksissa.

Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: saksa.