CELEX: 62010CJ0046
Tavaramerkit
Direktiivi 89/104/ETY
5 ja 7 artikla
Kaasupullot, joita suojataan kolmiulotteisena tavaramerkkinä
Yksinoikeuskäyttöluvan haltijan suorittama markkinoille saattaminen
Käyttöluvan haltijan kilpailijan liiketoiminta, joka muodostuu kyseisten pullojen täyttämisestä

Ennakkoratkaisupyyntö koskee jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston
direktiivin 89/104/ETY (EYVL 1989, L 40, s. 1) 5 ja 7 artiklan tulkintaa.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Viking Gas A/S (jäljempänä Viking Gas) ja Kosan Gas A/S, aiemmin
BP Gas A/S, (jäljempänä Kosan Gas) ja joka koskee Viking Gasin menettelytapaa, joka muodostuu kaasun myynnistä siten, että
sellaisia komposiittikaasupulloja täytetään ja vaihdetaan maksua vastaan, joiden muotoa suojataan kolmiulotteisena tavaramerkkinä
ja jotka kuluttajat ovat aikaisemmin ostaneet Kosan Gasilta, jolla on yksinoikeuskäyttölupa niiden käyttämiseen ja joka on
merkinnyt niihin nimensä ja logonsa, joita suojataan sana- ja kuviomerkkeinä.

Asiaa koskevat oikeussäännöt
Direktiivi 89/104 kumottiin jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annetulla Euroopan parlamentin
ja neuvoston direktiivillä 2008/95/EY (kodifioitu toisinto) (EUVL L 299, s. 25), joka tuli voimaan 28.11.2008. Kun otetaan
huomioon tosiseikkojen tapahtuma-aika, pääasiaan sovelletaan kuitenkin direktiiviä 89/104.
Direktiivin 89/104 5 artiklan 1–3 kohdassa säädettiin seuraavaa:
”1.      Rekisteröidyn tavaramerkin haltijalla on yksinoikeus tavaramerkkiin. Tavaramerkin haltijalla on oikeus kieltää muita ilman
hänen suostumustaan käyttämästä elinkeinotoiminnassa:
a)      merkkiä, joka on sama kuin tavaramerkki ja samoja tavaroita tai palveluja varten kuin ne tavarat tai palvelut, joita varten
tavaramerkki on rekisteröity;
b)      merkkiä, joka sen vuoksi, että se on sama tai samankaltainen kuin samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten
oleva tavaramerkki, aiheuttaa yleisön keskuudessa sekaannusvaaran, joka sisältää myös vaaran merkin ja tavaramerkin välisestä
mielleyhtymästä.
– –
3.      Edellä 1 ja 2 kohdassa säädetyin edellytyksin voidaan kieltää muun muassa:
a)      merkin paneminen tavaroihin tai niiden päällyksiin;
b)      tavaroiden tarjoaminen tai liikkeelle laskeminen tai niiden varastoiminen tällaista tarkoitusta varten merkkiä käyttäen taikka
palvelujen tarjoaminen tai suorittaminen merkkiä käyttäen;
– –”
Direktiivin 89/104 7 artiklassa, jonka otsikkona on ”Tavaramerkkiin kuuluvien oikeuksien sammuminen”, säädettiin seuraavaa:
”1.      Tavaramerkin haltija ei saa kieltää tavaramerkin käyttämistä niissä tavaroissa, jotka haltija tai hänen suostumuksellaan joku
muu on saattanut markkinoille yhteisössä tätä tavaramerkkiä käyttäen.
2.      Mitä 1 kohdassa säädetään, ei sovelleta, jos haltijalla on perusteltua aihetta vastustaa tavaroiden laskemista uudelleen liikkeelle,
erityisesti milloin tavaroihin tehdään muutoksia tai niitä huononnetaan sen jälkeen, kun ne on laskettu liikkeelle.”
Direktiivin 89/104 7 artiklan 1 kohdan alkuperäistä sanamuotoa on Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen 65 artiklan
2 kohdan, luettuna yhdessä kyseisen sopimuksen liitteessä XVII olevan 4 kohdan kanssa, mukaisesti muutettu kyseisen sopimuksen
vuoksi siten, että ilmaisu ”yhteisössä” on korvattu ilmaisulla ”jossakin sopimuspuolessa”.
Direktiivin 89/104 8 artiklan 1 kohdassa säädettiin seuraavaa:
”Tavaramerkkiin voidaan antaa käyttölupa, joka koskee joitakin tai kaikkia tavaroita tai palveluja, joita varten tavaramerkki
on rekisteröity, ja asianomaisen jäsenvaltion koko aluetta tai sen jotakin osaa. Käyttölupa voi olla yleinen tai rajoitettu.”

Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
Kosan Gas valmistaa ja myy nestekaasua yksityishenkilöille ja elinkeinonharjoittajille. Vuodesta 2001 alkaen Kosan Gas on
markkinoinut Tanskassa nestekaasua niin sanotuissa komposiittipulloissa (kevyestä materiaalista valmistetut pullot). Näiden
pullojen erityinen muoto on rekisteröity kolmiulotteiseksi yhteisön tavaramerkiksi ja kolmiulotteiseksi tanskalaiseksi tavaramerkiksi
kaasumaisia polttoaineita varten ja nestemäisille polttoaineille tarkoitettuja astioita varten. Näiden rekisteröintien pätevyyttä
ja laajuutta ei ole riitautettu.
Kosan Gas käyttää komposiittipulloja sellaisen yksinmyyntisopimuksen perusteella, joka on tehty pullon norjalaisen valmistajan
kanssa ja jossa annetaan Kosan Gasille yksinoikeuskäyttölupa näiden pullojen muotoa koskevan tavaramerkin käyttöön Tanskassa
ja oikeus nostaa tavaramerkin loukkausta koskevia kanteita. Kosan Gas merkitsee näihin pulloihin nimensä ja logonsa, jotka
on rekisteröity yhteisön sana- ja kuviomerkeiksi erityisesti kaasua varten.
Kun kuluttaja hankkii komposiittikaasupullon ensimmäisen kerran Kosan Gasin jälleenmyyjältä, kuluttaja maksaa myös pullosta,
josta tulee näin kuluttajan omaisuutta. Kosan Gasin liiketoimintaan kuuluu lisäksi tyhjien komposiittipullojen täyttäminen
kaasulla. Kuluttaja voi siis vaihtaa Kosan Gasin jälleenmyyjällä tyhjän komposiittipullon samanlaiseen kyseisen jälleenmyyjän
täyttämään pulloon, ja hän maksaa ainoastaan ostetusta kaasusta.
Viking Gasilla, joka myy muttei itse tuota kaasua, on täyttöasema Tanskassa, josta kaasulla täytettyjä komposiittipulloja
jaetaan itsenäisille jälleenmyyjille. Viking Gas kiinnittää kyseisiin pulloihin tarran, josta ilmenee sen nimi ja täyttöaseman
numero, ja toisen tarran, joka sisältää muun muassa laissa edellytetyt tiedot täyttöasemasta ja pullojen sisällöstä. Kyseisiin
pulloihin merkittyjä Kosan Gasin sana- ja kuviomerkkejä ei poisteta eikä peitetä. Kuluttaja voi vaihtaa Viking Gasin kanssa
yhteistyötä tekevällä jälleenmyyjällä kaasun hintaa vastaan tyhjän kaasupullon samanlaiseen Viking Gasin täyttämään pulloon.
Kosan Gas on myös myynyt kaasua siten, että se on käyttänyt astioina muita pulloja kuin komposiittipulloja, eli samantyyppisiä
teräskaasupulloja kuin niitä, joita suurin osa markkinoiden toimijoista käyttää (erikokoisia standardoituja, keltaisia teräspulloja).
Kosan Gasin aikaisemmin käyttämien viimeksi mainittujen pullojen muotoa ei ole rekisteröity tavaramerkiksi, mutta pulloissa
on komposiittipullojen tapaan kyseisen yrityksen sana- ja kuviomerkit. Viking Gas väittää, että Kosan Gas on monien vuosien
ajan hyväksynyt – ja hyväksyy edelleen – sen, että muut yritykset täyttävät näitä standardoituja pulloja myydäkseen kaasuaan,
vaikka kyseisissä pulloissa on Kosan Gasin nimi ja logo.
Kosan Gasin nostettua tavaramerkin loukkausta koskevan kanteen Fogedretten i Viborg kielsi 6.12.2005 antamallaan tuomiolla
Viking Gasia myymästä kaasua täyttämällä Kosan Gasin komposiittipulloja. Sø- og Handelsretten vahvisti tämän tuomion 21.12.2006
antamallaan tuomiolla ja totesi muun muassa, että Viking Gas loukkaa Kosan Gasin tavaramerkkioikeuksia täyttämällä ja markkinoimalla
komposiittipulloja Tanskassa, ja kielsi Viking Gasia käyttämästä niitä tavaramerkkejä, joiden haltija Kosan Gas on. Lisäksi
Viking Gas velvoitettiin maksamaan Kosan Gasille 75 000 Tanskan kruunua korvauksena näiden tavaramerkkien käytöstä.
Viking Gas valitti tästä tuomiosta Højesteretiin, joka päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle
seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)      Onko [direktiivin 89/104] 5 artiklaa, luettuna yhdessä direktiivin 7 artiklan kanssa, tulkittava siten, että yritys B on syyllistynyt
tavaramerkin loukkaukseen täyttämällä kaasua kaasupulloihin, jotka ovat peräisin yrityksestä A, ja myymällä sitä niissä seuraavissa
olosuhteissa:
a)      A myy kaasua niin sanotuissa komposiittipulloissa, joiden erityinen muoto on rekisteröity sellaisenaan tanskalaiseksi tavaramerkiksi
ja yhteisön tavaramerkiksi. A ei ole näiden muotoa koskevien tavaramerkkien haltija, vaan sillä on yksinoikeuskäyttölupa niiden
käyttöön Tanskassa ja oikeus nostaa tavaramerkin loukkausta koskevia kanteita Tanskassa.
b)      Kun kuluttaja hankkii kaasulla täytetyn komposiittipullon ensimmäisen kerran A:n jälleenmyyjältä, kuluttaja maksaa myös pullosta,
josta tulee näin kuluttajan omaisuutta.
c)      A täyttää komposiittipulloja siten, että kuluttajat voivat vaihtaa A:n jällenmyyjällä kaasun hintaa vastaan tyhjän komposiittipullon
samanlaiseen A:n täyttämään pulloon.
d)      B:n liiketoimintaan kuuluu pullojen – mukaan lukien edellä [a ala]kohdassa mainitun muotoa koskevan tavaramerkin kattamien
komposiittipullojen – täyttäminen kaasulla siten, että kuluttajat voivat vaihtaa B:n kanssa yhteistyötä tekevällä jälleenmyyjällä
kaasun hintaa vastaan tyhjän komposiittipullon samanlaiseen B:n täyttämään pulloon.
e)      Kun B täyttää kyseiset komposiittipullot kaasulla, se varustaa pullot tarroilla, joista ilmenee, että B on täyttänyt pullon?
2)      Jos on syytä olettaa, että kuluttajat voivat yleisesti saada sellaisen käsityksen, että B:n ja A:n välillä on yhteys, onko
tälle annettava merkitystä vastattaessa kysymykseen 1?
3)      Jos kysymykseen 1 vastataan kieltävästi, voiko toiseen lopputulokseen johtaa se, että komposiittipulloissa – siitä huolimatta,
että mainittu muotoa koskeva tavaramerkki kattaa ne – on myös (painettuna) A:n rekisteröity kuvio- ja/tai sanamerkki, joka
on B:n tarroista huolimatta näkyvillä?
4)      Jos kysymykseen 1 tai 3 vastataan myöntävästi, voiko toiseen lopputulokseen johtaa se, että katsotaan, että A on monien vuosien
ajan hyväksynyt – ja hyväksyy edelleen – sen, että muut yritykset täyttävät uudelleen sellaisia muuntyyppisiä pulloja, joita
muotoa koskeva tavaramerkki ei kata mutta joissa on A:n sana- ja/tai kuviomerkki?
5)      Jos kysymykseen 1 tai 3 vastataan myöntävästi, voiko toiseen lopputulokseen johtaa se, että kuluttaja itse kääntyy suoraan
B:n puoleen
a)      vaihtaakseen kaasun hintaa vastaan tyhjän komposiittipullon samanlaiseen B:n täyttämään pulloon
b)      saadakseen täytetyksi kaasulla maksua vastaan mukanaan tuomansa komposiittipullon?”

Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
Kysymyksillään, joita on tarkasteltava yhdessä, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, voiko – ja jos voi, millä
edellytyksillä – sellaisen yksinoikeuskäyttöluvan haltija, joka koskee uudelleen käytettävien komposiittikaasupullojen, joiden
muotoa suojataan kolmiulotteisena tavaramerkkinä ja joihin kyseinen haltija on merkinnyt sana- ja kuviomerkeiksi rekisteröidyt
nimensä ja logonsa, käyttämistä, vastustaa direktiivin 89/104 5 ja 7 artiklan nojalla sitä, että sen jälkeen, kun kuluttajat
ovat ostaneet nämä pullot ja sitten käyttäneet niihin alun perin sisältyneen kaasun, kolmas vaihtaa ne maksua vastaan kaasulla,
joka ei ole peräisin kyseiseltä haltijalta, täytettyihin komposiittipulloihin.

Unionin tuomioistuimelle esitetyt huomautukset
Viking Gas katsoo, että komposiittipullojen täyttäminen ja vaihtaminen ei voi olla pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa
olosuhteissa kiellettyä direktiivin 89/104 5 ja 7 artiklan nojalla. Kosan Gasin ja Italian hallituksen kanta on päinvastainen.
Euroopan komission mukaan kyse on ennen kaikkea siitä, onko pääasiassa olemassa sekaannusvaaraa siten, että kuluttaja voisi
luulla, että Viking Gasin täyttämään pulloon sisältyvä kaasu on peräisin Kosan Gasilta tai että näiden yritysten välillä on
taloudellinen yhteys, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen olisi ratkaistava.
Viking Gas korostaa, että kuluttaja ostaa komposiittipullon ensimmäisen oston yhteydessä, mistä seuraa, että Kosan Gasin tavaramerkkioikeus
sammuu. Näin ollen kuluttajalla on oikeus käyttää vapaasti tätä pulloa, joka on sitä paitsi nimenomaan tarkoitettu täytettäväksi
kaasulla, täyttääkseen sen uudelleen. Tavaramerkin haltijalle annettuja oikeuksia ei voida laajentaa siten, että kyseisellä
tavaramerkillä varustetun tavaran ostajaa estetään käyttämästä tätä tavaraa siihen tarkoitukseen, jota varten se on saatettu
markkinoille. Tässä yhteydessä sillä, että kuluttaja saa ostamansa komposiittipullot täytetyiksi siten, että hän kääntyy suoraan
Viking Gasin puoleen tai vaihtaa tyhjän komposiittipullon samanlaiseen täyteen pulloon Viking Gasin kanssa yhteistyötä tekevällä
jälleenmyyjällä, ei ole juurikaan merkitystä. Koska näissä kahdessa tilanteessa ostajille on selvää, että yhtäältä komposiittipullo
on käytetty tavara ja toisaalta kaasu ei ole peräisin Kosan Gasilta vaan Viking Gasilta, mikä on ilmaistu pulloissa siten,
että niihin on kiinnitetty tarroja, Viking Gasin täyttämien pullojen jälleenmyynti ei loukkaa Kosan Gasin tavaramerkkioikeuksia.
Viking Gas väittää, että muuntyyppisten kaasupullojen kuin komposiittipullojen osalta on yleistä, että niiden myöhemmän täyttämisen
suorittavat muut toimijat kuin ne, jotka ovat tämäntyyppisiä pulloja markkinoineet. Kosan Gas ei voi kuitenkaan saada tällaista
käytäntöä päättymään siten, että se saattaa markkinoille toisentyyppisen kaasupullon. Tavaramerkkioikeuden hankkimisen tarkoituksena
ei voi nimittäin olla markkinoiden eristäminen perusteettoman kilpailuedun saamiseksi ja perusteettoman hinnaneron toteuttamiseksi,
mikä on otettava huomioon myös tulkittaessa tavaramerkkiin perustuvien oikeuksien sammumista koskevia sääntöjä. Viking Gas
väittää tässä yhteydessä, että Kosan Gas käyttää sitä, että kyseiseen tavaramerkkiin perustuvat oikeudet eivät ole sammuneet,
saadakseen aikaan sen, että pullokaasun markkinat jakautuvat keinotekoisesti, minkä osoittaa se, että kyseinen yritys myy
nykyisin komposiittipulloon sisältyvää kaasua yli 20 prosenttia korkeammalla hinnalla kuin perinteiseen teräspulloon sisältyvää
kaasua ilman, että on olemassa sellaisia tuotantoon tai jakeluun liittyviä tekijöitä, jotka voisivat oikeuttaa tällaisen hinnaneron.
Kosan Gas katsoo, että pääasiassa on kyse samanlaisista tavaroista ja tavaramerkeistä, joten jo tämän vuoksi on kyse tavaramerkin
loukkauksesta. Joka tapauksessa on olemassa merkittävä sekaannusvaara, koska Viking Gasin kiinnittämät komposiittipullojen
etiketit ovat hyvin huomiota herättämättömiä.
Kosan Gas katsoo, että tavaramerkkiin perustuvien oikeuksien sammumista koskeva sääntö ei oikeuta Viking Gasia täyttämään
omalla kaasullaan sellaisia komposiittipulloja ja myymään omaa kaasuaan sellaisissa komposiittipulloissa, joita suojataan
tavaramerkillä, jonka haltija Viking Gas ei ole. Kyseinen sääntö merkitsee nimittäin ainoastaan sitä, ettei Kosan Gas voi
vastustaa sitä, että sen itse täyttämät ja markkinoimat komposiittipullot myydään uudelleen. Kyseisen oikeuden sammuminen
ei voi koskea uudelleen käytettävää pakkausta, koska pakkaus ei ole itse tavara vaan kyseinen tavara on käsiteltävässä asiassa
kaasu. Päinvastaisessakin tapauksessa sammuminen voi koskea ainoastaan pakkausta sellaisenaan, mistä seuraa, että pakkausta
voidaan myydä tyhjänä. Lisäksi tavaramerkin kattaman tavaran, joka on tarkoitettu kuluttajan käyttöön, vaihtamisessa on kyse
direktiivin 89/104 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta kyseisen tavaran muuttamisesta, jota kyseisen tavaramerkin haltija
voi vastustaa myös sen jälkeen, kun se on laskenut tavaran liikkeelle.
Italian hallitus huomauttaa siihen, että astioita suojataan kolmiulotteisena tavaramerkkinä, liittyvistä riskeistä ja yleisestä
intressistä pitää astiat saatavilla kilpailun edistämiseksi ja kuluttajien suojaamiseksi. Kyseistä intressiä suojataan kuitenkin
direktiivin 89/104 3 artiklassa, jossa luetellaan rekisteröinnin esteet ja mitättömyysperusteet, ja kyseinen intressi ei voi
vaikuttaa tavaramerkkiin perustuvien oikeuksien rajojen ja laajuuden määrittämiseen sen jälkeen, kun tavaramerkki on pätevästi
rekisteröity. Koska komposiittipullon tavaramerkiksi rekisteröimisen pätevyyttä ei ole riitautettu, on katsottava osoitetuksi,
että pullon muodolla on tavaran suhteen erottamistehtävä, mikä merkitsee sitä, että se, että kolmas myy samaa tavaraa samanmuotoisena,
haittaisi tavaramerkin erottamistehtävää.
Tätä tulkintaa vastaan ei voida Italian hallituksen mukaan vedota tavaramerkkiin perustuvien oikeuksien sammumista koskevaan
periaatteeseen, joka koskee ainoastaan tavaran, jonka osalta tavaramerkkioikeus on sammunut, peräkkäisiä jälleenmyyntejä.
Vaikka lähtökohtana olisi päinvastainen näkemys, tavaramerkkioikeudet eivät olisi kuitenkaan sammuneet pääasiassa, koska ennakkoratkaisua
pyytäneen tuomioistuimen kuvailemat olosuhteet kuuluvat direktiivin 89/104 7 artiklan 2 kohdassa säädetyn poikkeuksen soveltamisalaan.
Siihen, että Viking Gas täyttää pulloja omalla kaasullaan, nimittäin liittyy riski ”pullotavaran” huonontamisesta tai muuttamisesta.
Kosan Gasilla on selvä intressi siihen, että sen hyväksytyt jälleenmyyjät täyttävät komposiittipullot, jotta se voi yhä valvoa
myydyn tavaran laatua, sillä mikä tahansa tavarassa oleva virhe voi vaikuttaa tavaramerkin maineeseen.
Komissio on sitä mieltä, että pääasiassa on ratkaisevaa se, voiko kuluttaja, joka kääntyy Viking Gasin puoleen saadakseen
tyhjän komposiittipullonsa täytetyksi, vaikeuksitta ymmärtää pelkän etiketin perusteella, että hänen juuri ostamansa kaasu
on peräisin Viking Gasilta ja että kyseisen yrityksen ja Kosan Gasin välillä ei ole taloudellista yhteyttä. Komissio täsmentää,
että pääasian tilanne kuuluu direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan, jolla suojataan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön
mukaan kaikkia tavaramerkin tehtäviä, soveltamisalaan. Mikään ei kuitenkaan viittaa siihen, että kyseinen käyttö vaarantaisi
muita tehtäviä kuin tavaran alkuperän takaamista koskevan tehtävän.
Tavaramerkkiin perustuvien oikeuksien sammumista koskevasta kysymyksestä on todettava, että komissio erottaa toisistaan yhtäältä
Kosan Gasin kaasulla täytetyn komposiittipullon tai mahdollisesti tyhjän komposiittipullon käyttämisen ja toisaalta muusta
yrityksestä peräisin olevalla kaasulla täytetyn kyseisen pullon käyttämisen. Pullojen muotoa koskevan tavaramerkin haltija
ei voi kieltää ensiksi mainitun tyyppistä käyttöä, koska tavaramerkkiin perustuvat oikeudet ovat sammuneet, kun komposiittipullo
on myyty, sillä tämä myynti on mahdollistanut pullon taloudellisen arvon realisoimisen. Toiseksi mainitun tyyppisen käytön
osalta on otettava huomioon se, että tavaramerkin kattama tavara eli kaasu on jo käytetty ja korvattu ilman tavaramerkin haltijan
suostumusta toisella tavaralla, joka ei ole peräisin kyseisen tavaramerkin haltijalta. Tällaisessa tilanteessa direktiivin
89/104 7 artiklan 1 kohdassa asetetut ehdot eivät täyty, sillä tavaramerkki ei mahdollista tavaran, joka tavaramerkin on tarkoitus
kattaa, alkuperän takaamista.

Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Hyvin vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan direktiivin 89/104 5–7 artiklalla on täysin yhdenmukaistettu ne säännöt, jotka koskevat
tavaramerkkiin perustuvia oikeuksia, ja niissä määritellään siten ne oikeudet, joita tavaramerkin haltijoilla on Euroopan
unionissa (ks. mm. asia C-127/09, Coty Prestige Lancaster Group, tuomio 3.6.2010, 27 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen, ei
vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
Erityisesti direktiivin 5 artiklassa tavaramerkin haltijalle annetaan yksinoikeus, jonka perusteella haltija saa kieltää muita
muun muassa tarjoamasta haltijan tavaramerkillä varustettuja tavaroita, laskemasta niitä liikkeelle tai varastoimasta niitä
tällaista tarkoitusta varten. Saman direktiivin 7 artiklan 1 kohdassa säädetään poikkeuksesta tähän sääntöön säätämällä, että
tavaramerkin haltijan oikeus sammuu, kun haltija itse tai sen suostumuksella joku muu on saattanut tavarat markkinoille Euroopan
talousalueella (ETA) (ks. mm. asia C-324/08, Makro Zelfbedieningsgroothandel ym., tuomio 15.10.2009, Kok., s. I-10019, 21
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Yksinoikeuden sammuminen on seurausta joko siitä, että tavaramerkin haltija on antanut nimenomaisesti tai hiljaisesti suostumuksensa
siihen, että tavarat saatetaan markkinoille ETA:ssa, tai siitä, että haltija itse tai haltijaan taloudellisesti sidoksissa
oleva taho, kuten erityisesti käyttöluvan haltija, on saattanut tavarat markkinoille ETA:ssa. Tavaramerkin haltijan antama
suostumus tai se, että haltija tai haltijaan taloudellisesti sidoksissa oleva taho saattaa tavarat markkinoille ETA:ssa, eli
seikat, jotka vastaavat yksinoikeudesta luopumista, ovat siis kummatkin ratkaisevia tekijöitä tämän oikeuden sammumisen kannalta
(ks. em. asia Coty Prestige Lancaster Group, tuomion 29 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Pääasiassa on selvää, että komposiittipullot, joiden Viking Gasin suorittamaa täyttämistä ja vaihtamista pääasia koskee, on
saattanut markkinoille ETA:ssa Kosan Gas, jolla on yksinoikeuskäyttölupa, joka koskee näiden pullojen muotoa koskevan kolmiulotteisen
tavaramerkin käyttämistä Tanskassa, ja joka on kyseisiin pulloihin merkittyjen sana- ja kuviomerkkien haltija.
Kosan Gas, Italian hallitus ja komissio kuitenkin katsovat, että direktiivin 89/104 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten,
että markkinoille saattamisen myötä sammuu ainoastaan tavaramerkin haltijan tai käyttöluvan haltijan oikeus kieltää pullojen,
joissa on yhä alkuperäistä kaasua tai jotka ovat tyhjiä, laskeminen uudelleen liikkeelle, mutta tämä markkinoille saattaminen
ei mahdollista sitä, että kolmannet voivat täyttää nämä samat pullot kaupallisessa tarkoituksessa ja omalla kaasullaan. Kosan
Gas väittää erityisesti, että tavaramerkkiin perustuvan oikeuden sammuminen ei voi koskea tavaran pakkausta.
Tässä yhteydessä on todettava, että komposiittipullot, jotka on tarkoitettu käytettäviksi uudelleen useaan kertaan, eivät
ole pelkkiä alkuperäisen tavaran pakkauksia, vaan niillä on itsenäistä taloudellista arvoa ja niitä on pidettävä sellaisinaan
tavaroina. Kun kuluttaja hankkii tällaisen kaasulla täytetyn pullon ensimmäisen kerran Kosan Gasin jälleenmyyjältä, kuluttajan
on maksettava tämän kaasun lisäksi myös komposiittipullo, jonka hinta on erityisesti komposiittipullon erityisten teknisten
ominaisuuksien vuoksi korkeampi kuin perinteisten teräskaasupullojen hinta ja korkeampi kuin komposiittipulloon sisältyvän
kaasun hinta.
Tässä tilanteessa on punnittava keskenään yhtäältä komposiittipullon muotoa koskevaan tavaramerkkiin perustuvien oikeuksien
käyttöluvan haltijan ja komposiittipulloon merkittyjen tavaramerkkien haltijan oikeutettua intressiä hyödyntää tavaramerkkioikeuksia
ja toisaalta kyseisten pullojen ostajien oikeutettuja intressejä, erityisesti intressiä nauttia täysimääräisesti heillä olevasta
kyseisten pullojen omistusoikeudesta, ja vääristymättömän kilpailun säilyttämistä koskevaa yleistä intressiä.
Käyttöluvan ja tavaramerkin haltijan intressistä hyödyntää tavaramerkkioikeuksia on todettava, että komposiittipullojen myynti
mahdollistaa sen, että se voi realisoida kyseisiä pulloja koskevien tavaramerkkien taloudellisen arvon. Oikeuskäytännön mukaan
myynti, joka mahdollistaa tavaramerkin taloudellisen arvon realisoimisen, aiheuttaa direktiivillä 89/104 myönnettyjen yksinoikeuksien
sammumisen (ks. mm. asia C-16/03, Peak Holding, tuomio 30.11.2004, Kok., s. I-11313, 40 kohta).
Komposiittipullojen ostajien intressien osalta on selvää, että ostajat eivät voi nauttia täysimääräisesti heillä olevasta
kyseisten pullojen omistusoikeudesta, jos pulloja koskevat tavaramerkkioikeudet rajoittavat omistusoikeutta myös sen jälkeen,
kun tavaramerkin haltija tai sen suostumuksella joku muu on myynyt kyseiset pullot. Kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa
66 kohdassa, kyseiset ostajat eivät olisi muun muassa enää vapaita käyttämään omistusoikeutta, vaan he olisivat sidottuja
yhteen ainoaan kaasuntoimittajaan kyseisten pullojen myöhemmän täyttämisen suhteen.
Lopuksi on todettava, että se, että taho, joka on komposiittipullon muotoa koskevaan tavaramerkkiin perustuvien oikeuksien
käyttöluvan haltija ja komposiittipulloon merkittyjen tavaramerkkien haltija, voisi vastustaa kyseisiin tavaramerkkeihin perustuvien
oikeuksien perusteella pullojen myöhempää täyttämistä, vähentäisi perusteettomasti kilpailua kaasupullojen täyttämistä koskevilla
myyntiketjun seuraavan vaiheen markkinoilla, ja siihen liittyisi myös riski kyseisten markkinoiden eristämisestä, jos käyttöluvan
ja tavaramerkin haltija onnistuu lyömään pullonsa läpi kuluttajien keskuudessa sen erityisten teknisten ominaisuuksien, joita
ei suojata tavaramerkkioikeudella, vuoksi. Tätä riskiä lisää myös se, että komposiittipullon hinta on korkeampi kuin kaasun
hinta, ja se, että ostajan olisi voidakseen valita vapaasti kaasuntoimittajansa luovuttava pullon hankkimiseksi suoritetusta
alkuinvestoinnista, jonka poisto olisi edellyttänyt riittävää uudelleen käyttämisten määrää.
Edellä esitetystä seuraa, että kun komposiittipullo myydään, komposiittipullon muotoa koskevaan tavaramerkkiin perustuvien
oikeuksien käyttöluvan haltijan ja komposiittipulloon merkittyjen tavaramerkkien haltijan näihin tavaramerkkeihin perustuvat
oikeudet sammuvat ja ostajalle siirtyy oikeus määrätä vapaasti kyseisestä pullosta, mukaan lukien oikeus vaihtaa tai saada
täytetyksi komposiittipullo sen jälkeen, kun alkuperäinen kaasu on käytetty, valitsemassaan yrityksessä eli käyttöluvan ja
tavaramerkin haltijan lisäksi myös jollain sen kilpailijoista. Tästä ostajan oikeudesta seuraa näiden kilpailijoiden oikeus
täyttää ja vaihtaa tyhjiä pulloja direktiivin 89/104 7 artiklan 2 kohdassa asetetuissa rajoissa.
Näistä rajoista on muistutettava, että tavaramerkin haltija voi 7 artiklan 2 kohdan nojalla siitä huolimatta, että sen tavaramerkillä
varustettuja tavaroita on laskettu liikkeelle, vastustaa tavaroiden laskemista uudelleen liikkeelle, jos tällaiseen vastustamiseen
on perusteltua aihetta ja erityisesti jos tavaroihin on tehty muutoksia tai niitä huononnetaan sen jälkeen, kun ne on laskettu
liikkeelle. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan adverbin ”erityisesti” käyttö 7 artiklan 2 kohdassa osoittaa, että tilanne,
jossa tavaramerkillä varustettuihin tavaroihin tehdään muutoksia tai niitä huononnetaan, on kuitenkin mainittu ainoastaan
esimerkkinä perustellusta aiheesta (ks. mm. asia C-59/08, Copad, tuomio 23.4.2009, Kok., s. I-3421, 54 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Unionin tuomioistuin on jo katsonut, että tällainen perusteltu aihe on olemassa myös silloin, kun se, että kolmas käyttää
samaa tai samankaltaista merkkiä kuin tavaramerkki, vahingoittaa vakavasti tavaramerkin mainetta, tai silloin, kun tällä käytöllä
luodaan mielikuva siitä, että tavaramerkin haltijan ja tämän kolmannen välillä on taloudellinen yhteys, ja erityisesti siitä,
että kolmas kuuluu tavaramerkin haltijan jakeluverkostoon tai että näiden kahden henkilön välillä on erityinen suhde (ks.
vastaavasti asia C-558/08, Portakabin, tuomio 8.7.2010, 79 ja 80 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
Vaikka ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida, onko pääasian olosuhteissa olemassa tällaista perusteltua
aihetta, ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle on kuitenkin annettava tätä arviointia varten joitakin ohjeita erityisesti
niiden konkreettisten seikkojen osalta, joista se on esittänyt kysymyksiä unionin tuomioistuimelle.
Tässä yhteydessä on täsmennettävä, että jotta voidaan vastata siihen, markkinoidaanko Viking Gasin täyttämiä komposiittipulloja
siten, että luodaan mielikuva siitä, että sen ja Kosan Gasin välillä on taloudellinen yhteys, mikä oikeuttaisi sen, että Kosan
Gas vastustaa tätä markkinointia, on otettava huomioon kyseisten pullojen pakkausmerkinnät ja ne olosuhteet, joissa kyseisiä
pulloja vaihdetaan.
Komposiittipullojen pakkausmerkinnät ja ne olosuhteet, joissa komposiittipulloja vaihdetaan, eivät saa johtaa siihen, että
tavanomaisesti valistunut ja kohtuullisen tarkkaavainen ja huolellinen keskivertokuluttaja katsoo, että pääasiassa kyseessä
olevien kahden yrityksen välillä on yhteys tai että kaasu, jota on käytetty näiden pullojen täyttämiseen, on peräisin Kosan
Gasilta. Arvioitaessa, vältetäänkö tällainen virheellinen vaikutelma, on otettava huomioon tämän alan käytännöt ja erityisesti
se, ovatko kuluttajat tottuneet siihen, että muut jälleenmyyjät täyttävät kaasupulloja. Lisäksi on perusteltua olettaa, että
kuluttaja, joka kääntyy suoraan Viking Gasin puoleen joko vaihtaakseen tyhjän kaasupullonsa täytettyyn pulloon tai saadakseen
täytetyksi oman pullonsa, kykenee helpommin havaitsemaan sen, että kyseisen yrityksen ja Kosan Gasin välillä ei ole yhteyttä.
Siitä, että komposiittipulloissa on Kosan Gasin nimestä ja logosta muodostuvat sana- ja kuviomerkit, jotka pysyvät ennakkoratkaisua
pyytäneen tuomioistuimen toteamusten mukaan näkyvillä Viking Gasin näihin pulloihin kiinnittämistä etiketeistä huolimatta,
on todettava, että tämä seikka on merkityksellinen, koska se näyttää sulkevan pois sen, että kyseiset pakkausmerkinnät muuttavat
pulloja siten, että niillä salataan pullojen alkuperä.
Edellä esitetystä seuraa, että esitettyihin kysymyksiin on vastattava, että direktiivin 89/104 5 ja 7 artiklaa on tulkittava
siten, että ne eivät mahdollista sitä, että sellaisen yksinoikeuskäyttöluvan haltija, joka koskee uudelleen käytettävien komposiittikaasupullojen,
joiden muotoa suojataan kolmiulotteisena tavaramerkkinä ja joihin kyseinen haltija on merkinnyt sana- ja kuviomerkeiksi rekisteröidyt
nimensä ja logonsa, käyttämistä, vastustaa sitä, että sen jälkeen, kun kuluttajat ovat ostaneet nämä pullot ja sitten käyttäneet
niihin alun perin sisältyneen kaasun, kolmas vaihtaa ne maksua vastaan kaasulla, joka ei ole peräisin kyseiseltä haltijalta,
täytettyihin komposiittipulloihin, jollei tämä sama haltija voi vedota direktiivin 89/104 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun
perusteltuun aiheeseen.

Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle,
ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 5
ja 7 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät mahdollista sitä, että sellaisen yksinoikeuskäyttöluvan haltija, joka koskee
uudelleen käytettävien komposiittikaasupullojen, joiden muotoa suojataan kolmiulotteisena tavaramerkkinä ja joihin kyseinen
haltija on merkinnyt sana- ja kuviomerkeiksi rekisteröidyt nimensä ja logonsa, käyttämistä, vastustaa sitä, että sen jälkeen,
kun kuluttajat ovat ostaneet nämä pullot ja sitten käyttäneet niihin alun perin sisältyneen kaasun, kolmas vaihtaa ne maksua
vastaan kaasulla, joka ei ole peräisin kyseiseltä haltijalta, täytettyihin komposiittipulloihin, jollei tämä sama haltija
voi vedota direktiivin 89/104 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun perusteltuun aiheeseen.
Allekirjoitukset
*
Oikeudenkäyntikieli: tanska.