CELEX: 62014CJ0043
Eelotsusetaotlus
Osoonikihi kaitse
Kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem Euroopa Liidus
Saastekvootide eraldamise meetod
Saastekvootide tasuta eraldamine
Tasuta eraldatud saastekvootide omandamise maksustamine kinkemaksuga

Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (
ELT L 275, lk 32
; ELT eriväljaanne 15/07, lk 631), artiklit 10.
Taotlus on esitatud ŠKO-Energo s.r.o. (edaspidi „ŠKO-Energo”) ja Odvolací finanční ředitelství (maksuvaidluste komisjon) vahelises kohtuvaidluses maksu tasumise üle kasvuhoonegaaside saastekvootide eraldamiselt aastateks 2011 ja 2012.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
Direktiivi 2003/87 põhjenduse 5 kohaselt aitab direktiiv täita ühenduse ja liikmesriikide poolt kooskõlas nõukogu 25. aprilli 2002. aasta otsusega 2002/358/EÜ, mis käsitleb Euroopa Ühenduse heakskiitu ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokollile ja sellest tulenevate kohustuste ühist täitmist (
EÜT L 130, lk 1
; ELT eriväljaanne 11/42, lk 24), võetud kohustust vähendada kasvuhoonegaaside inimtekkelisi heitkoguseid tulemuslikult, rajades tõhusa Euroopa turu kasvuhoonegaaside saastekvootidele ja pidurdades võimalikult vähe majandusarengut ja tööhõivet.
Direktiivi 2003/87 põhjenduses 7 on sätestatud:
„Ühenduse sätted, mis käsitlevad saastekvootide eraldamist liikmesriikides, on olulised, et aidata kaasa siseturu terviklikkuse säilitamisele ja vältida konkurentsimoonutusi.”
Direktiivi 2003/87 artiklis 1 „Sisu” on ette nähtud:
„Käesoleva direktiiviga luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem [...], mille eesmärk on vähendada tulemuslikult ja majanduslikult tõhusalt kasvuhoonegaaside heitkoguseid.”
Direktiivi 2003/87 artiklis 10 „Kvootide eraldamise metoodika” on sätestatud:
„1. jaanuaril 2005 algavaks kolmeaastaseks ajavahemikuks eraldavad liikmesriigid vähemalt 95% saastekvootidest tasuta. 1. jaanuaril 2008 algavaks viieaastaseks ajavahemikuks eraldavad liikmesriigid vähemalt 90% saastekvootidest tasuta.”
Tšehhi õigus
Seaduses nr 357/1992 pärandimaksu, kinkemaksu ja kinnisvara ülemineku maksu kohta, mida on muudetud seadusega nr 402/2010 (edaspidi „seadus nr 357/1992”), on ette nähtud sätted, mille kohaselt maksustatakse kasvuhoonegaaside saastekvootide tasuta eraldamine kinkemaksuga.
Seaduse nr 357/1992 § 6 lõikes 8 on ette nähtud:
„Kinkemaksuga maksustatakse kasvuhoonegaaside tasuta saastekvootide omandamine aastatel 2011 ja 2012 elektritootmiseks käitises, milles elektritootja on 1. jaanuaril 2005 või pärast seda tootnud elektrienergiat müügiks kolmandatele isikutele ja milles ei tegeleta ühegi teise kasvuhoonegaaside saastekvootide kauplemisega seotud tegevusalaga peale kütuse põletamise [...].”
Selle seaduse §‑s 7a „Tasuta omandatud saastekvootide maksustatav väärtus” on sätestatud:
„(1)   Tasuta omandatud saastekvootide puhul on kinkemaksuga maksustatav väärtus kasvuhoonegaasi saastekvoodi keskmine turuväärtus asjaomase kalendriaasta 28. veebruaril korrutatud asjaomasel kalendriaastal elektritootmiseks tasuta saadud saastekvootide arvuga.
(2)   Kasvuhoonegaasi saastekvoodi keskmise turuväärtuse asjaomase kalendriaasta 28. veebruaril avaldab keskkonnaministeerium viisil, mis võimaldab kaugjuurdepääsu.”
Kõnealuse seaduse § 14a „Tasuta omandatud saastekvootide kinkemaksumäär” täpsustab:
„Tasuta omandatud saastekvootide kinkemaksumäär on 32%.”
Seaduse nr 357/1992 § 20 punktid 1 ja 14 on sõnastatud järgmiselt:
„1)   Pärandimaksust ja kinkemaksust on vabastatud: vara tasuta omandamine
a)
Tšehhi Vabariigi või mõne teise Euroopa Liidu liikmesriigi, Norra või Islandi (edaspidi „mõni teine Euroopa riik”) poolt, samuti vara tasuta üleandmine Tšehhi Vabariigi poolt, välja arvatud tasuta omandatud saastekvoodid, ja vara omandamine teiselt Euroopa riigilt, [...]
[...]
15)   Kinkemaksust on vabastatud: saastekvootide tasuta omandamine koguses, mis vastab elektri ja sooja koostootmise raames toodetud elektrienergia keskmise koguse ning 2005. ja 2006. aastal toodetud elektri koguhulga suhtele.”
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
ŠKO-Energo omandas aastateks 2011 ja 2012 elektri tootmiseks tasuta kasvuhoonegaaside saastekvoote, mille eest nõudis Finanční úřad (maksuamet) talt 20473152 Tšehhi krooni (CZK) suuruse kinkemaksu tasumist.
ŠKO-Energo esitas selle maksunõude peale Finanční ředitelstvíle edutult vaide ning seejärel esitas kaebuse Krajský soud v Praze’le, väites, et nimetatud maks on vastuolus direktiivi 2003/87 artikliga 10.
Krajský soud v Praze rahuldas tema kaebuse.
Nejvyšší správní soud, kelle menetluses on apellatsioonkaebus, kahtleb asjaomase maksu kooskõlas liidu õigusega, eeskätt direktiivi 2003/87 artikliga 10, mis näeb ette, et ajavahemikuks 2008–2012 eraldatakse vähemalt 90% saastekvootidest tasuta.
Neil asjaoludel otsustas Nejvyšší správní soud menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas direktiivi 2003/87 artiklit 10 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus selliste siseriikliku õiguse sätete kohaldamine, millega asjaomasel ajavahemikul maksustatakse saastekvootide tasuta eraldamine kinkemaksuga?”
Eelotsuse küsimuse analüüs
Oma eelotsuse küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada seda, kas direktiivi 2003/87 artiklit 10, kuivõrd see paneb liikmesriikidele kohustuse eraldada ajavahemikuks 2008–2012 vähemalt 90% saastekvootidest tasuta, tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellise kinkemaksu kohaldamine, nagu on põhikohtuasjas kõnealune maks.
Nagu tuleneb direktiivi 2003/87 artikli 10 sõnastusest, mille kohaselt eraldavad liikmesriigid põhikohtuasjas kõne all oleval perioodil vähemalt 90% kasvuhoonegaaside saastekvootidest tasuta, takistab see säte kvootide eraldamise eest sissenõutavate maksude kehtestamist (kohtuotsus Iberdrola jt, C‑566/11, C‑567/11, C‑580/11, C‑591/11, C‑620/11 ja C‑640/11,
EU:C:2013:660
, punkt 27).
Euroopa Kohus on siiski täpsustanud, et direktiivi 2003/87 artikkel 10 ega selle direktiivi ükski muu säte ei käsitle saastekvootide kasutamist ega piira sõnaselgelt liikmesriikide õigust kehtestada meetmeid, mis võivad mõjutada nende kvootide kasutamise majanduslikke tagajärgi (kohtuotsus Iberdrola jt,
EU:C:2013:660
, punkt 28).
Neil asjaoludel võivad liikmesriigid põhimõtteliselt võtta vastu selliseid majanduspoliitilisi meetmeid – nagu teatavate oluliste kaupade või ressursside turul kasutatavate hindade kontroll –, mis reguleerivad viisi, mil moel suunatakse tasuta eraldatud saastekvootide väärtus edasi tarbijatele (kohtuotsus Iberdrola jt,
EU:C:2013:660
, punkt 29).
Selliste meetmete vastuvõtmine ei tohiks siiski neutraliseerida saastekvootide tasuta eraldamise põhimõtet ega kahjustada direktiivi 2003/87 eesmärke (kohtuotsus Iberdrola jt,
EU:C:2013:660
, punkt 30).
Selles osas ei keela direktiivi 2003/87 artiklis 10 ette nähtud tasuta eraldamise põhimõte mitte ainult saastekvootide eraldamisele otsese hinna kehtestamist, vaid ka nende kvootide eraldamisele tagantjärele maksu kehtestamist (kohtuotsus Iberdrola jt,
EU:C:2013:660
, punkt 31).
Käesoleval juhul nähtub Euroopa Kohtule esitatud materjalidest, et põhikohtuasjas kõne all oleva kinkemaksu määr elektri tootmiseks kütuse põletamise teel – välja arvatud elektri ja sooja koostootmine – tasuta omandatud saastekvootidele on 32%.
Seetõttu tuleb sedastada, et selline meede nagu põhikohtuasjas, mille eesmärk on kvootide eraldamine, mitte aga nende kasutamine – pealegi antud sektoris ja piiratud ajavahemiku jooksul, mis kattub osaliselt sellega, mille osas liidu seadusandja on üleminekumeetmena kehtestanud põhimõtte, et kvoodid tuleb eraldada peaaegu tasuta – kujutab endast kasvuhoonegaaside saastekvootide tasuta eraldamiselt võetavat tasu, mis on vastuolus direktiiviga 2003/87 kehtestatud tasuta eraldamise nõudega.
Ühtlasi tuleb lisada, et selline meede, mis oli eelotsusetaotluse kohaselt suunatud täiendavate sissetulekute leidmiseks päikeseelektrijaamade käitajatele, taotleb direktiivi 2003/87 eesmärkidest erinevaid eesmärke. Järelikult ei saa seda pidada ka rangemaks kaitsemeetmeks ELTL artikli 193 tähenduses (vt analoogia alusel kohtuotsused Deponiezweckverband Eiterköpfe, C‑6/03,
EU:C:2005:222
, punktid 49 ja 52, ning Azienda Agro‑Zootecnica Franchini ja Eolica di Altamura, C‑2/10,
EU:C:2011:502
, punkt 50).
Tšehhi valitsus on aga väitnud, et direktiivi 2003/87 artikkel 10 ei keela sellist kinkemaksu, nagu on põhikohtuasjas kõnealune maks, sest seda maksu võetakse praktikas vähem kui 10%‑lt selle liikmesriigi poolt eraldatud saastekvootide koguväärtusest.
Selles osas tuleb siiski märkida, et nimetatud artikli teine lause näeb asjaomase ajavahemiku kohta ette vähemalt 90% kvootide tasuta eraldamise põhimõtte, viitamata nende väärtusele.
Samuti tuleb rõhutada, et tõlgendus, mida pooldab Tšehhi valitsus, on vastuolus direktiivi 2003/87 artikliga 10 taotletava eesmärgiga leevendada ajutiselt Euroopa Liidu poolt kasvuhoonegaaside saastekvootide turu sisseviimisest tulenevat majanduslikku mõju, vältides konkurentsivõime kadu teatavates selle direktiiviga hõlmatud tootmissektorites (kohtuotsus Iberdrola jt,
EU:C:2013:660
, punkt 39). Selline eesmärk tähendab tegelikult, et piirangut, mille kohaselt võib tasu eest eraldada 10% kvootidest, tuleb hinnata iga asjaomase sektori käitajate seisukohast, mitte aga võrdsuse põhimõtet järgides kõiki liikmesriigi poolt eraldatud kvoote aluseks võttes.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab neid kaalutlusi arvesse võttes kindlaks tegema, kas põhikohtuasjas kõne all olevat kinkemaksu võib pidada maksuks, mis järgib tasu eest eraldatavate saastekvootide 10‑protsendilist piirmäära, mis on kehtestatud direktiivi 2003/87 artiklis 10.
Seega tuleb esitatud küsimusele vastata, et direktiivi 2003/87 artiklit 10 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellise kinkemaksu kohaldamine, nagu on kõne all põhikohtuasjas, kui see maks ei järgi nimetatud artiklis ette nähtud tasu eest eraldatavate saastekvootide 10‑protsendilist piirmäära; seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.
Kohtukulud
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.

Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (teine koda) otsustab:

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ, artiklit 10 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellise kinkemaksu kohaldamine, nagu on kõne all põhikohtuasjas, kui see maks ei järgi nimetatud artiklis ette nähtud tasu eest eraldatavate saastekvootide 10‑protsendilist piirmäära; seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: tšehhi.