CELEX: 62009TJ0008
Julkiset palveluhankinnat
EMSA:n hankintoja koskevien sopimusten tekomenettely
Valmiusalusten käyttö hiilivetyjen aiheuttaman pilaantumisen torjunnassa
Tarjouksen hylkääminen
Kumoamiskanne
Tarjous ei ole sopimuksen kohteen mukainen
Seuraukset
Yhdenvertainen kohtelu
Oikeasuhteisuus
Sopimuksen kohteen määrittely
Hyväksytyn tarjouksen ominaisuuksia ja suhteellisia etuja ei ole ilmoitettu
Perustelut
Sopimuksen tekeminen
Oikeussuojan tarpeen puuttuminen
Tarjouskilpailun voittajan kanssa tehdyn sopimuksen pätemättömäksi toteamista koskeva vaatimus
Vahingonkorvausvaatimus

Asian tausta
1.
Sopimus
Euroopan meriturvallisuusvirasto (EMSA) aloitti Euroopan unionin virallisen lehden täydennysosassa (EUVL 2008, S 48) 8.3.2008
julkaistulla hankintailmoituksella tarjouskilpailun EMSA/NEG/3/2008, joka koski palvelusopimuksia valmiusalusten käyttämisestä
hiilivetyjen aiheuttaman pilaantumisen torjunnassa. EMSA julkaisi samanaikaisesti hankintailmoituksen kanssa internetsivullaan
kutsun, jossa pyydettiin osallistumaan tarjouskilpailuun ja johon oli liitetty kilpailuun osallistumisen edellytykset ja luonnos
tarjouseritelmästä. Hankintailmoituksen VI kohdan 3 alakohdassa viitattiin tähän julkaisuun siltä osin kuin oli kyse saatavilla
olevista lisätiedoista.
Palvelusopimuksen erä numero 2 koski toimintaa Pohjanmerellä.
Hankintailmoituksen II kohdan 2 alakohdan 1) alakohdan, osallistumisedellytysten 3 kohdan 4 alakohdan ja tarjouseritelmästä
tehdyn luonnoksen 5 kohdan mukaan erän numero 2 koko enimmäisarvo oli 4 000 000 euroa.
Hankintailmoituksen II kohdan 3 alakohdan, osallistumisedellytysten 3 kohdan 3 alakohdan ja tarjouseritelmästä tehdyn luonnoksen
3 kohdan 3 alakohdan perusteella palvelusopimuksen kesto oli 36 kuukautta sopimuksen tekemisestä alkaen. Osallistumisedellytyksissä
ja tarjouseritelmästä tehdyssä luonnoksessa täsmennettiin, että sopimus voitiin uudistaa yhden kerran enintään kolmen vuoden
ajaksi.
Tarjouseritelmästä tehdyn luonnoksen 12 kohdan 2 alakohdan mukaan sellaisen tarjouksen esittäminen, joka ylitti kunkin erän
osalta määritetyn talousarvion enimmäismäärän, oli peruste tarjoajan sulkemiselle pois hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelystä.
2.
Kantajien osallistuminen tarjouskilpailuun
Kantajat Dredging International NV ja Ondernemingen Jan de Nul NV muodostivat yhteisyrityksen Joint Venture Oil Combat (jäljempänä
JVOC) ja esittivät ehdotuksensa erän numero 2 osalta 29.4.2008.
EMSA esitti kantajille tarjousvaiheessa 30.5.2008 tarjouspyynnön, johon oli liitetty lopullinen tarjouseritelmä.
Kantajien ja EMSA:n välillä järjestettiin selventävä kokous 18.6.2008. EMSA täsmensi kokouksen aikana yhtäältä, että jos sopimusvelvoitteet
täytettiin tyydyttävällä tavalla, sopimusosapuolille ehdotettaisiin sopimuksen pidentämistä kolmella vuodella. EMSA korosti
toisaalta talousarvion enimmäismäärien noudattamisen tärkeyttä.
JVOC esitti tarjouksensa 15.7.2008.
EMSA esitti alustavat huomautuksensa kantajien tarjouksesta 14.8.2008 päivätyssä kirjeessään. EMSA korosti muun muassa, että
JVOC:n tarjousta oli muutettava siltä osin kuin se ylitti erän numero 2 osalta määritellyn talousarvion enimmäismäärän, tai
se suljettaisiin pois hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelystä.
Kantajat kiinnittivät 1.9.2008 päivätyssä kirjeessään EMSA:n huomion siihen, että niiden tarjous perustui kuuden vuoden ajanjaksoon
tarjouseritelmässä kantajien mukaan väitetysti tarjotun vaihtoehdon mukaisesti. Kantajien mukaan kolmen vuoden keskimääräiset
kustannukset alittivat näin ollen erän numero 2 osalta määritellyn talousarvion enimmäismäärän. Kantajat täsmensivät tältä
osin vielä, että kuutta vuotta koskeva tarjous oli molemmille osapuolille edullinen ratkaisu.
EMSA totesi kirjeessä, jonka kantajat ovat ilmoittaneet saaneensa 12.9.2008, että tarjouseritelmän mukaan esitettävien tarjousten
oli perustuttava kolmen vuoden ajanjaksoon. EMSA pyysi siksi kantajia ehdottamaan tämän edellytyksen täyttävää hintaa.
Kantajat riitauttivat 29.8.2008 päivätyssä kirjeessään EMSA:n tulkinnan tarjouseritelmästä. Ne pitivät voimassa tarjouksensa,
joka perustui kuuden vuoden sopimuskauteen ja toistivat, että tämä sopimuksenkestoaika oli molemmille osapuolille optimaalinen
ratkaisu.
3.
EMSA:n päätökset ja niiden jälkeinen yhteydenpito
EMSA ilmoitti 29.10.2008 päivätyssä kirjeessään kantajille, että koska nämä eivät olleet noudattaneet edellytystä, jonka noudattamatta
jättäminen johtaisi poissulkemiseen hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelystä, niiden tarjousta ei hyväksytty. EMSA
täsmensi, että kantajat voisivat pyytää tarjouskilpailun voittajan nimen sekä lisätiedot niiden tarjouksen hylkäämisen perusteista,
minkä kantajat tekivät 3.11.2008 päivätyssä kirjeessä.
EMSA vastasi 6.11.2008 päivätyssä kirjeessä kantajien pyyntöön toteamalla, että sopimus oli tehty DC Internationalin (jäljempänä
DCI) kanssa ja että JVOC:n tarjouksen hylkäämisen perusteena oli erän numero 2 osalta määritetyn talousarvion enimmäismäärän
noudattamatta jättäminen.
Kantajat riitauttivat 7. ja 13.11.2008 päivätyissä kirjeissä tarjouksensa hylkäämisen ja pyysivät arviointikomitean kertomuksen
kopion toimittamista sekä esittivät epäilyksiä siitä, oliko DCI noudattanut yhtä tarjouseritelmässä määritettyä poissulkemiseen
liittyvää perustetta sekä tarjouseritelmässä mainittuja teknisiä vaatimuksia. Kantajat vaativat lisäksi 13.11.2008 päivätyssä
kirjeessään EMSA:a noudattamaan odotusaikaa ja pidättymään sopimuksen allekirjoittamisesta DCI:n kanssa siihen saakka, kunnes
kantajat olivat saaneet tiedot tarjousten arvioimismenettelystä. Nämä pyynnöt toistettiin 21.11.2008 päivätyssä kantajien
kirjeessä.
EMSA vastasi 19.11.2008 päivätyssä kirjeessä, jonka kantajat ilmoittivat saaneensa 24.11.2008, että ainoastaan tarjoajilla,
joiden tarjoukset täyttivät valintaperusteet, oli oikeus saada tietoja hyväksytyn tarjouksen suhteellisista eduista. EMSA:n
mukaan JVOC:n tarjous ei kuitenkaan täyttänyt valintaperusteita, sillä siinä ei noudatettu yhtä poissulkemiseen liittyvistä
perusteista, eli erän numero 2 osalta määritettyä talousarvion enimmäismäärää. Kantajien esittämien epäilysten osalta EMSA
lisäsi, että DCI:n ehdottamat alukset täyttivät hyvinkin poissulkemiseen liittyvän perusteen, johon kantajat viittasivat.
Kantajat riitauttivat 27.11.2008 päivätyssä kirjeessä sen, ettei JVOC:n tarjous täyttänyt valintaperusteita ja toistivat pyyntönsä
saada kopio arviointikomitean kertomuksesta.
EMSA vastasi 28.11.2008 päivätyssä kirjeessä, että se tutkisi kantajien pyynnön. EMSA lähetti kantajille 16.12.2008 uuden
kirjeen, jossa se totesi uudelleen, että JVOC:n tarjous ylitti erän numero 2 osalta määritetyn talousarvion enimmäismäärän
ja että se oli näin ollen hylättävä arviointivaiheessa. EMSA:n mukaan kantajat voivat siksi saada tietoja ainoastaan tarjouksensa
hylkäämisen perusteista mutta eivät yksityiskohtia hyväksytystä tarjouksesta.
Koska kantajat saivat 16.12.2008 päivätyn kirjeen vasta 5.1.2009, ne uudistivat pyyntönsä 17.12.2008 päivätyssä kirjeessä.
4.
Sopimuksen allekirjoittaminen DCI:n kanssa
EMSA allekirjoitti sopimuksen DCI:n kanssa 17.11.2008.

Menettely ja asianosaisten vaatimukset
Kantajat nostivat nyt käsiteltävänä olevan kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 6.1.2009 toimittamallaan kannekirjelmällä.
Kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen jaostojen kokoonpanoa muutettiin, esittelevä tuomari määrättiin neljänteen jaostoon,
jonka käsiteltäväksi esillä oleva asia tämän vuoksi siirrettiin.
Esittelevän tuomarin kertomuksen perusteella ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto) päätti 19.10.2009 aloittaa
suullisen käsittelyn. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin esitti työjärjestyksensä 64 artiklan mukaisena prosessinjohtotoimenpiteenä
asianosaisille kirjallisia kysymyksiä ja pyysi niitä vastaamaan niihin kirjallisesti. Asianosaiset vastasivat tähän pyyntöön
asetetussa määräajassa.
Asianosaisten lausumat ja vastaukset unionin yleisen tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin kuultiin 15.12.2010 pidetyssä istunnossa.
Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin
–        kumoaa EMSA:n 29.10.2008 tekemän päätöksen ”JVOC:n päätöksen kumoamisesta ja sopimuksen tekemisestä DCI:n kanssa”
–        toteaa EMSA:n ja DCI:n välillä tehdyn sopimuksen olevan pätemätön
–        määrää JVOC:lle vahingonkorvausta kyseistä päätöksestä aiheutuneesta vahingosta, joksi on arvioitu 725 500 euroa, lisättynä
viivästyskoroilla
–        velvoittaa EMSA:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
EMSA vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
–        toteaa kumoamiskanteen perusteettomaksi
–        jättää kumoamisvaatimuksen kokonaan tutkimatta tai ainakin toteaa, ettei se ole perusteltu
–        velvoittaa kantajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudellinen arviointi
1.
Kumoamisvaatimus
Kantajat vaativat kumoamaan EMSA:n 29.10.2008 tekemän päätöksen, jolla JVOC:n tarjous hylättiin ja sopimus tehtiin DCI:n kanssa.
Kantajat vetoavat vaatimuksensa tueksi neljään kanneperusteeseen.
Ensimmäiseen kanneperusteen sisältyy kaksi osaa. Ensimmäinen osa perustuu Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta
varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EUVL L 248, s. 1; jäljempänä yleinen
varainhoitoasetus) 100 artiklan 2 kohdan, säännöistä EMSA:n varainhoitoasetuksen soveltamiseksi 9.12.2003 annetun EMSA:n asetuksen
(jäljempänä EMSA:n soveltamisäännöt) 135 artiklan 2 kohdan ja perusteluvelvollisuuden rikkomiseen sekä puolustautumisoikeuksien
kunnioittamista koskevan periaatteen ja tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden loukkaamiseen sillä perusteella, että tiettyjä
asiakirjoja ei toimitettu kantajille ja JVOC:n tarjouksen hylkäämistä ei väitetysti perusteltu riittävästi.
Toinen osa perustuu yleisen varainhoitoasetuksen 105 artiklan 2 kohdan ja yleisen varainhoitoasetuksen soveltamissäännöistä
23.12.2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (EUVL L 357, s. 1; jäljempänä yleiset soveltamissäännöt)
158 a artiklan 1 kohdan rikkomiseen ja puolustautumisoikeuksien kunnioittamista koskevan periaatteen loukkaamiseen. Tämä oikeuden
loukkaaminen liittyy siihen, että EMSA kieltäytyi lykkäämästä sopimuksen allekirjoittamista DCI:n kanssa siihen saakka, kunnes
kantajille toimitettiin niiden pyytämät asiakirjat.
Toinen kanneperuste perustuu yhdenvertaista kohtelua ja syrjintäkieltoa koskevien periaatteiden loukkaamiseen, joka liittyy
DCI:n tarjouksen arvioinnissa tehtyyn ilmeiseen arviointivirheeseen.
Kolmas kanneperuste perustuu suhteellisuusperiaatteen, yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen
loukkaamiseen, joka liittyy DCI:n tarjouksen arvioinnissa tehtyyn ilmeiseen arviointivirheeseen.
Neljännen kanneperusteen mukaan erän numero 2 talousarvion osalta määrätty enimmäismäärä on ilmeisen epätarkoituksenmukainen
ja kohtuuton.
On kuitenkin huomautettava, että JVOC:n tarjouksen hylkääminen ei tapahtunut hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyn
samassa vaiheessa kuin sopimuksen tekeminen DCI:n kanssa. JVOC:n tarjous nimittäin hylättiin ennen vaihetta, jossa muita jäljellä
olevia tarjouksia vertailtiin. Sopimuksen tekeminen DCI:n kanssa on puolestaan kyseisen vertailun lopputulos.
Kannekirjelmän sanamuodosta huolimatta on näin ollen katsottava, että JVOC:n tarjouksen hylkäämisessä ja sopimuksen tekemisessä
DCI:n kanssa on kyse kahdesta erillisestä päätöksestä (jäljempänä hylkäämispäätös ja hankintasopimuksen tekemistä koskeva
päätös) ja niitä koskevat kumoamisvaatimukset on käsiteltävä erikseen.
On todettava tältä osin, että kantajien esittämistä kanneperusteista ensimmäisen kanneperusteen ensimmäinen osa sekä kolmas
ja neljäs kanneperuste koskevat hylkäämispäätöstä. Ensimmäisen kanneperusteen toinen osa ja toinen kanneperuste koskevat sen
sijaan hankintasopimuksen tekemistä koskevan päätöksen laillisuutta ja täytäntöönpanoa.
Vaatimus hylkäämispäätöksen kumoamisesta on lisäksi käsiteltävä ensin. EMSA nimittäin hylkäsi tällä päätöksellä kantajien
esittämän tarjouksen riidanalaisen sopimuksen saamiseksi. Siksi kantajien mahdollisuudet tehdä sopimus, jonka saamiseksi ne
olivat tehneet tarjouksen, päättyivät nimenomaisesti tällä päätöksellä.
Toiseksi on käsiteltävä hankintasopimuksen tekemistä koskevaan päätökseen liittyvän kumoamisvaatimuksen hyväksyttävyys ja
tarvittaessa perusteltavuus.

Hylkäämispäätös
Siltä osin kuin on kyse hylkäämispäätöksen laillisuuden tutkimisesta, unionin yleinen tuomioistuin käsittelee ensin kolmannessa
kanneperusteessa ja ensimmäisen kanneperusteen ensimmäisen osan yhteydessä esitetyissä tietyissä väitteissä tarkoitettua kysymystä
JVOC:n tarjouksen yhdenmukaisuudesta erän numero 2 osalta määritetyn talousarvion enimmäismäärän kanssa. Tämän jälkeen käsitellään
neljättä kanneperustetta, joka koskee kyseisen talousarvion enimmäismäärän asianmukaisuutta. Lopuksi on käsiteltävä ensimmäisen
kanneperusteen ensimmäisen osan yhteydessä esitetyt väitteet, jotka koskevat sitä, ettei tiettyjä asiakirjoja toimitettu kantajille
ja sitä, että JVOC:n tarjouksen hylkäämistä ei väitetysti perusteltu riittävästi.
Kolmas kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen, yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen
loukkaamiseen, joka liittyy DCI:n tarjouksen arvioinnissa tehtyyn ilmeiseen arviointivirheeseen, sekä ensimmäisen kanneperusteen
ensimmäinen osa siltä osin kuin se koskee JVOC:n tarjouksen yhdenmukaisuutta erän numero 2 osalta määritetyn talousarvion
enimmäismäärän kanssa
–       Asianosaisten lausumat
Kantajat täsmensivät ensinnäkin varaavansa itselleen oikeuden laajentaa ja täydentää argumentaatiotaan EMSA:n asiakirja-aineiston
niiden seikkojen perusteella, joihin ne mahdollisesti saavat tilaisuuden tutustua prosessinjohtotoimien perusteella.
Kantajat väittävät pääasiallisesti, että EMSA on tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja näin ollen loukannut suhteellisuusperiaatetta,
yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta, kun se katsoi, että JVOC:n tarjous oli hylättävä sillä
perusteella, että siinä ei noudatettu erän numero 2 osalta määritetyn talousarvion enimmäismäärää.
Kantajat väittävät tältä osin ensinnäkin, että erän numero 2 osalta määritetty talousarvion enimmäismäärä ei ole yleisen varainhoitoasetuksen
93 ja 94 artiklassa tarkoitettu poissulkemiseen liittyvä peruste, sillä siinä ei ole kyse tarjoajien yleisestä luotettavuudesta
tai soveltuvuudesta, vaan näiden tarjoukseen sisältyvästä olennaisesta seikasta. Kantajien mukaan se, ettei kyseistä enimmäismäärää
noudatettu, ei ole peruste katsoa, ettei kyseinen tarjous täytä valintaperusteita.
Kantajat väittävät toiseksi, että hankintailmoituksessa tai osallistumisedellytyksissä ei määritelty erän numero 2 osalta
määritettyä talousarvion enimmäismäärää poissulkemiseen liittyvänä perusteena, kuten EMSA:n varainhoitoasetuksen soveltamissääntöjen
116 artiklan 3 kohdan a alakohdassa ja yleisten soveltamissääntöjen 130 artiklan 3 kohdassa edellytetään. Kantajat katsovat
tältä osin, että pelkkä maininta talousarvion enimmäismäärästä kyseisissä asiakirjoissa ei ole riittävää. Tarjouseritelmästä
tehdyn luonnoksen tarkoitus oli lisäksi siinä käytetyn sanamuodon mukaan ainoastaan yleisten ohjeiden antaminen asiakirjoista,
jotka ehdokkaiden oli esitettävä.
Kantajat katsovat neljänneksi, että ne noudattivat erän numero 2 osalta määritetyn talousarvion enimmäismäärää. Kantajat selittävät
tältä osin, että ne valitsivat kuuden vuoden toteuttamiskauden voidakseen ehdottaa edullisinta vaihtoehtoa, jolloin sijoituskustannukset
voitaisiin jakaa pitkälle ajanjaksolle ja yksikköhintaa alentaa vastaavasti. Kantajien mukaan kuuden vuoden sopimuskausi näytti
vastaavan EMSA:n odotuksia, kun otetaan huomioon, että tarjouseritelmän 3 kohdan 3 alakohdassa todettiin nimenomaisesti, että
sopimusta jatkettaisiin kolmella vuodella, ja EMSA vahvisti selventävän kokouksen aikana etsivänsä pitkäaikaista yhteistyökumppania.
Kantajat katsovat, että jaettaessa JVOC:n ehdottaman sopimuksen kokonaishinta kahdella, jotta nähdään hinta kolmen vuoden
ajalta, hinta on alhaisempi kuin erän numero 2 osalta määritetty talousarvion enimmäismäärä.
Kantajat lisäävät, että siinä tapauksessa, että DCI:n kanssa alun perin tehty sopimus uudistetaan, EMSA on laiminlyönyt velvollisuuttaan
valita edullisin tarjous ja loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska se hylkäsi JVOC:n tarjouksen, joka kattoi
koko kuuden vuoden kauden. JVOC:n tarjous oli nimittäin edullisin tällaiselle kaudelle.
Kantajat väittävät neljänneksi, että JVOC:n tarjouksen hylkääminen oli syrjivää ja suhteetonta. Kantajien mukaan EMSA:lla
ei nimittäin ollut velvollisuutta sulkea pois tarjouksia, jotka ylittivät erän numero 2 osalta määritetyn talousarvion enimmäismäärän,
vaan sen olisi pitänyt tutkia, oliko olemassa syitä, joiden perusteella tarjousta ei pitäisi sulkea pois välittömästi, ja
sen olisi erityisesti pitänyt tutkia ehdotetun erityisen kokonaisuuden mahdolliset edut.
EMSA kiistää kantajien väitteiden perusteltavuuden.
–       Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Aivan ensiksi on huomattava, että kantajien prosessinjohtotoimena vaatima tilaisuus tutustua EMSA:n asiakirja-aineistoon ei
kata seikkoja, jotka koskevat JVOC:n tarjouksen hylkäämistä vaan ainoastaan seikkoja, jotka liittyvät DCI:n tarjoukseen ja
arviointikomitean arvioon tästä. Mahdollisella tilaisuudella tutustua viimeksi mainittuihin seikkoihin ei näin ollen voi olla
vaikutusta hylkäämispäätöstä koskeviin kanneperusteisiin ja väitteisiin, mukaan luettuna kolmas kanneperuste ja ensimmäisen
kanneperusteen ensimmäinen osa.
Asiakysymysten osalta on todettava ensinnäkin, että EMSA katsoi hylkäämispäätöksessään JVOC:n tarjouksen hylkäämisen nimenomaiseksi
perusteeksi kyseisen tarjouksen yhteensopimattomuuden erän numero 2 osalta määritetyn talousarvion enimmäismäärän kanssa.
Kuten kantajien väitteistä ja asiakirja-aineistosta ilmenee, väitetty kyseisen talousarvion enimmäismäärän ylittäminen on
ainoastaan seuraus siitä, että JVOC:n tarjous perustui kuuden vuoden pituiseen sopimuskauteen.
Näin ollen on tutkittava erän numero 2 osalta määritetyn talousarvion enimmäismäärän noudattamista koskevan kysymyksen lisäksi
sopimuksen pituuden noudattamista sellaisena kuin se määriteltiin tarjouspyyntöasiakirjoissa. On siksi arvioitava, oliko kantajilla
peruste esittää tarjous ja ehdottaa hintaa kuuden vuoden pituisen sopimuskauden perusteella.
Kuten edellä 4 kohdassa on todettu, hankintailmoituksen II kohdan 3 alakohdassa, osallistumisedellytysten 3 kohdan 3 alakohdassa
ja tarjouseritelmästä tehdyn luonnoksen 3 kohdan 3 alakohdassa täsmennettiin, että sopimuksen kesto oli 36 kuukautta sopimuksen
tekemisestä alkaen. Osallistumisedellytyksissä ja tarjouseritelmästä tehdyssä luonnoksessa täsmennettiin tältä osalta, että
tämä kausi voitiin uudistaa yhden kerran enintään kolmeksi vuodeksi. Alusten käyttöönottoa koskevan sopimuksen luonnoksessa,
joka oli liitetty tarjouseritelmästä tehtyyn luonnokseen, täsmennettiin V artiklan 2 kohdassa, että uudistaminen edellytti
sopimusosapuolten nimenomaista kirjallista sopimusta.
On tosin totta, että tarjouseritelmästä tehdyssä luonnoksessa täsmennettiin tässä yhteydessä sen johdanto-osan 4 kohdassa,
että siihen sisältyvä tieto toimitettiin tarjoajille ainoastaan, jotta niitä autettaisiin, kun ne valmistelevat mahdollista
osallistumistaan tarjousten tekemisvaiheeseen. EMSA totesi kuitenkin johdanto-osan 5 kohdassa, että vaikka tarjouseritelmä
esitettiin luonnosmuodossa, suuria muutoksia ei ollut suunnitelmissa. Lisäksi lopullisessa tarjouseritelmässä toistettiin
tarjouseritelmästä tehdyn luonnoksen sisältö sopimuksen keston osalta.
Kantajien kanssa järjestetyn selventävän kokouksen osalta on todettava, että kyseisestä tilaisuudesta laaditusta pöytäkirjasta
ilmenee, että EMSA ilmoitti etsivänsä pitkäaikaista yhteistyökumppania. EMSA:n edustajat kuitenkin ilmoittivat nimenomaisesti
sopimuksen uudistamisen riippuvan sopimusvelvoitteiden tyydyttävästä suorittamisesta, joten he korostivat täten selvästi,
että kyseinen uudistaminen riippui sopimusosapuolten tahdosta, erityisesti EMSA:n tahdosta, ja ettei se ollut automaattista.
EMSA kiinnitti lisäksi kantajien 12.9.2008 saamassa kirjeessä näiden huomion nimenomaisesti siihen, että tarkoitettu sopimuskausi
oli kolme vuotta, ja ilmoitti näille, että kaikkien esitettyjen tarjousten olisi perustuttava tähän kauteen yhdenvertaista
kohtelua koskevan periaatteen mukaisen vertailun mahdollistamiseksi. EMSA pyysi kantajia nimenomaisesti tarkastelemaan uudelleen
tarjouksensa rahoitusta kolmen vuoden sopimuskauden perusteella ja ottamalla huomioon erän numero 2 osalta määritetty talousarvion
enimmäismäärä.
Edellä esitetyn perusteella on katsottava, että hankintailmoituksesta, sen kanssa samanaikaisesti julkaistuista asiakirjoista,
joihin hankintailmoituksessa viitattiin, sekä EMSA:n myöhemmistä ilmoituksista seuraa selvästi ja täsmällisesti, että tavoitellun
sopimuksen kausi oli 36 kuukautta ja että kyseisen sopimuksen uudistaminen, joka tarkoitti kyseisen keston kaksinkertaistamista,
ei ollut automaattista, vaan edellytti päinvastoin EMSA:n hyväksymistä.
Kantajilla ei näin ollen ollut perusteita esittää tarjousta ja ehdottaa hintaa kuuden vuoden keston perusteella, mikä tarkoittaa,
ettei JVOC:n tarjous ollut yhdenmukainen niiden tarjouspyyntöasiakirjojen kanssa, jotka koskivat sopimuksen kestoa.
Kantajat väittävät tämän seikan seurausten osalta oikein, että JVOC:n tarjouksen ristiriitaisuus sopimuksen suunnitellun keston
kanssa ja siitä seuraava erän numero 2 osalta määritetyn talousarvion enimmäismäärän ylittäminen eivät ole yleisen varainhoitoasetuksen
93–96 artiklassa tarkoitettu peruste poissulkemiselle. Nämä seikat eivät vastaa kyseisten säännösten tarkoitusta, jona on
varmistaa tarjoajien yleinen luotettavuus, tarjoajien toiminnan moitteettomuus ja se, ettei intressikonflikteja ole.
Kyseisissä seikoissa ei ole myöskään kyse yleisen varainhoitoasetuksen 97 artiklan 1 kohdassa ja yleisten soveltamissääntöjen
135–137 artiklassa tarkoitetuista valintaperusteista, sillä ne eivät koske suoraan kantajien rahoituksellisia, taloudellisia,
teknisiä ja ammatillisia valmiuksia.
Näitä toteamuksia tukee se, että EMSA esitti kantajille pyynnön tehdä tarjous tarjouspyyntövaiheen, jonka aikana arvioidaan
etenkin, että poissulkemiseen ja valintaan liittyviä perusteita on noudatettu, lopussa.
Kysymyksessä tarjouksen yhdenmukaisuudesta sopimuksen suunnitellun keston ja näin ollen myös talousarvion enimmäismäärän kanssa
ei sen sijaan ole kyse vertailusta muiden esitettyjen tarjousten kanssa, ja tämän kysymyksen avulla ei näin ollen voida määrittää,
mikä näistä tarjouksista on kulloinkin taloudellisesti edullisin tai vähiten haitallinen. Nämä seikat eivät siksi ole yleisen
varainhoitoasetuksen 97 artiklassa ja yleisten soveltamissääntöjen 138 artiklassa tarkoitettuja ratkaisuperusteita.
Kyseiset seikat vastaavat nimittäin edellytyksiä, jotka tarjouksen on täytettävä hankintaviranomaisen tarpeiden tyydyttämiseksi.
Ne liittyvät näin ollen sopimuksen aiheen määritelmään.
Palvelujen hankkimista koskevan sopimuksen suunnitellulla kestolla on näin ollen vaikutusta näitä palveluja koskevan sopimuksen
aiheen määrittämisessä, koska se toimii hintojen ja erityisesti alkuperäisten sijoitusten kuoletusten laskemisen perusteena.
On lisäksi todettava, että määrittämällä talousarvion enimmäismäärä, toisin sanottuna ehdottoman hinnan parametri, hankintaviranomainen
määrittää edellytyksen, josta hankintasopimuksen aiheen toteutuminen riippuu, ja näin ollen myös hankintasopimuksen aiheen.
Hankintasopimuksen aiheen määritelmään viitataan yleisen varainhoitoasetuksen 92 artiklassa, jonka mukaan ”[t]arjouspyyntöasiakirjoissa
on annettava täydellinen, selkeä ja täsmällinen määritelmä hankintasopimuksen aiheesta ja esitettävä hankintaan sovellettavat
hylkäämis-, valinta- ja ratkaisuperusteet”. Tästä säännöksestä seuraa, että hankintasopimuksen aiheen määritelmä on erillinen
poissulkemis-, valinta- ja ratkaisuperusteista.
Siltä osin kuin on kyse sen seurauksista, että tarjous ei ole yhdenmukainen hankintasopimuksen aiheen kanssa, yleisten soveltamissääntöjen
146 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa todetaan seuraavaa: ”Osallistumishakemukset ja tarjoukset, joista puuttuu
tarjouskilpailuasiakirjoissa vaadittuja olennaisia osia tai jotka eivät täytä niissä asetettuja erityisvaatimuksia, hylätään.”
On lisättävä, että tältä osin hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyn tarkoituksena on täyttää parhaimmalla mahdollisella
tavalla hankintaviranomaisen tarpeet. Hankintaviranomaisen on siksi voitava määrittää vapaasti julkisen hankintasopimuksen
aihe tarpeidensa mukaisesti, mikä tarkoittaa, että sellaista tarjousta ei voida ottaa huomioon, jonka aihe on muu kuin hankintaviranomaisen
tarkoittama aihe, sellaisena kuin se on määritelty tarjouspyyntöasiakirjoissa.
On lisäksi todettava, että hankintasopimuksen aiheen noudattamatta jättäminen tekee yleensä mahdottomaksi tosiasiallisen vertailun
esitettyjen tarjousten kanssa, koska se aiheuttaa niiden yhteisen viitepohjan katoamisen.
Lisäksi se, että hankintaviranomainen poikkeaa tarjouspyyntöasiakirjoista hyväksymällä tarjouksia, jotka eivät vastaa hankintasopimuksen
aihetta, sellaisena kuin se on määritelty kyseisissä asiakirjoissa, olisi ristiriidassa avoimuuden ja yhdenvertaisen kohtelun
periaatteiden kanssa.
Oikeuskäytännöstä seuraa lisäksi, että on tärkeää, että hankintaviranomainen voi varmistua siitä, mitä tarjous tarkoittaa,
ja erityisesti, onko se tarjouspyyntöasiakirjoissa olevien ehtojen mukainen. Näin ollen silloin kun tarjous on epäselvä eikä
hankintaviranomaisella ole mahdollisuutta nopeasti ja tehokkaasti selvittää mitä se tarkoittaa, sillä ei ole muita mahdollisuuksia
kuin hylätä kyseinen tarjous (asia T-211/02, Tideland Signal v. komissio, tuomio 27.9.2002, Kok., s. II‑3781, 34 kohta). Seurauksen
on oltava sama etenkin, kun on ilmeistä, ettei tarjous vastaa hankintasopimuksen aihetta, kuten nyt käsiteltävässä asiassa.
Näin ollen on katsottava, että yhdenmukaisuus hankintasopimuksen aiheen, sellaisena kuin se on määritelty tarjouspyyntöasiakirjoissa,
kanssa on ennakkoedellytys, joka jokaisen tarjouksen on täytettävä, jotta se voidaan ottaa huomioon hankintoja koskevien sopimusten
tekomenettelyssä. Tämän edellytyksen noudattamatta jättämisen on johdettava siihen, että hankintaviranomainen sulkee pois
kyseisen tarjouksen ilman, että sitä verrataan muihin esitettyihin tarjouksiin.
Edellä 58 ja 63 kohdasta ilmenee, että nyt käsiteltävässä asiassa JVOC:n tarjous ei ole yhdenmukainen tarjouspyyntöasiakirjojen
kanssa siltä osin kuin on kyse hankintasopimuksen aiheen määritelmän yhdestä osasta, eli hankintasopimuksen suunnitellusta
kestosta. EMSA ei näin ollen ole tehnyt arviointivirhettä hylätessään kyseisen tarjouksen ilman, että se vertasi sitä muihin
tarjouksiin ennen hankintasopimuksen tekemistä.
Siltä osin kuin on kyse siitä, määritettiinkö hankintasopimuksen suunniteltu kesto ja erän numero 2 talousarvion enimmäismäärä
asianmukaisissa asiakirjoissa, edellä on todettu, että edellytykset ilmenivät hankintasopimuksen aiheen määritelmästä. On
siksi sovellettava yleisen varainhoitoasetuksen 92 artiklaa, jonka mukaan ”tarjouspyyntöasiakirjoissa on annettava täydellinen,
selkeä ja täsmällinen määritelmä hankintasopimuksen aiheesta”. Kantajien viittaamien yleisten soveltamissääntöjen 130 artiklan
3 kohdan a alakohdassa tarkoitetaan sen sijaan ainoastaan poissulkemis- ja valintaperusteita, joten se ei ole sovellettavissa
nyt käsiteltävään asiaan.
Siltä osin kuin on kyse hankintasopimuksen suunnitellusta kestosta, on riittävää viitata edellä 53–57 kohtaan, jossa on todettu,
että tarjouspyyntöasiakirjoista ilmenee selkeästi ja täsmällisesti, että EMSA:n tavoitteleman hankintasopimuksen kesto oli
36 kuukautta ja että hankintasopimuksen uudistaminen, joka tarkoittaa kyseisen keston kaksinkertaistamista, ei ollut automaattista,
vaan edellytti päinvastoin sopimusosapuolten, mukaan luettuna EMSA, välistä sopimusta.
Siltä osin kuin on kyse erän numero 2 talousarvion enimmäismäärän määrittämisestä, edellä 3 kohdassa on todettu, että hankintailmoituksen
II kohdan 2 alakohdan 1) alakohdan, osallistumisedellytysten 3 kohdan 4 alakohdan ja tarjouseritelmästä tehdyn luonnoksen
5 kohdan mukaan erän numero 2 koko enimmäisarvo oli 4 000 000 euroa. Lisäksi tarjouseritelmästä tehdyn luonnoksen 12 kohdan
2 alakohdan mukaan kunkin erän osalta määritetyn talousarvion enimmäismäärän ylittävän tarjouksen esittäminen oikeutti poissulkemisen
hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelystä, kuten edellä 5 kohdasta ilmenee.
Siltä osin kuin kantajat väittävät tässä yhteydessä, että tarjouseritelmästä tehdyn luonnoksen tarkoituksena oli ainoastaan
auttaa tarjoajia, on riittävää viitata edellä 54 kohtaan. Siltä osin kuin on kyse siitä, että erän numero 2 kuvausta koskevan
osion 5 kohdan mukaan talousarvion enimmäismäärän arvo oli arvio, on huomattava, että arvo määritettiin lopullisesti sekä
tarjouseritelmästä tehdyssä luonnoksessa että lopullisessa tarjouseritelmässä.
Näin ollen on katsottava, että sekä sopimuksen suunniteltu kesto että erän numero 2 osalta määritelty talousarvion enimmäismäärä
määritettiin selvästi ja täsmällisesti tarjouspyyntöasiakirjoissa yleisen varainhoitoasetuksen 92 artiklassa säädetyissä edellytyksissä
tarkoitetulla tavalla.
Kantajat eivät myöskään esitä erityisiä argumentteja sen väitteensä tueksi, jonka mukaan JVOC:n tarjouksen hylkääminen sen
perusteella, että se oli ristiriidassa hankintasopimuksen aiheen kanssa, oli syrjivää tai suhteetonta. Edellä 68–70 kohdassa
esitetystä ilmenee sen sijaan, että tämä seuraus oli ainoa, joka oli yhdenmukainen hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyn
tarkoituksen sekä avoimuuden ja yhdenmukaisen kohtelun periaatteiden kanssa, kun otetaan huomioon yhtäältä, että JVOC:n tarjous
ei vastannut EMSA:n tarpeita, sellaisena kuin ne oli ilmoitettu tarjouspyyntöasiakirjoissa, ja toisaalta, että sopimuksen
suunnitellun keston noudattamatta jättäminen teki mahdottomaksi kyseisen tarjouksen vertaamisen muiden esitettyjen tarjousten
kanssa.
Tässä yhteydessä on todettava, että koska edellä 53–57 kohdasta ilmenee, että EMSA:n tavoitteleman sopimuksen kesto oli kolme
vuotta, väitteellä, jonka mukaan JVOC:n tarjous olisi edullisempi kuin DCI:n tarjous kuuden vuoden kaudella, ei ole merkitystä.
Lopuksi on todettava, että kantajien viittaamalla asiassa T-406/06, Evropaïki Dynamiki vastaan komissio, 12.11.2008 annetulla
tuomiolla (ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ei ole merkitystä nyt käsiteltävässä asiassa. Kyseisessä tuomiossa käsitellyssä
asiassa tarjous, joka vastasi hankintasopimuksen aihetta ja jota voitiin siksi verrata muiden tarjousten kanssa, ei saavuttanut
tässä vertailussa eri valintaperusteiden osalta määriteltyä pisteiden minimikynnystä. Nyt käsiteltävässä asiassa JVOC:n tarjous
sen sijaan hylättiin hankintasopimuksen aiheen noudattamatta jättämisen vuoksi ennen vaihetta, jossa suoritetaan eri tarjousten
välinen vertailu, ja näin ollen ennen kuin sopimus tehtiin.
Kaiken edellä esitetyn perusteella kolmas kanneperuste sekä ensimmäisen kanneperusteen ensimmäinen osa, siltä osin kuin se
koskee JVOC:n tarjouksen yhdenmukaisuutta erän numero 2 osalta määritellyn talousarvion enimmäismäärän kanssa, on hylättävä.
Neljäs kanneperuste, joka perustuu erän numero 2 osalta määritellyn talousarvion enimmäismäärän ilmeiseen epätarkoituksenmukaisuuteen
ja kohtuuttomuuteen
–       Asianosaisten lausumat
Kantajat katsovat, että erän numero 2 osalta määritelty talousarvion enimmäismäärä oli kohtuuttoman alhainen eikä se mahdollistanut
siksi tarjoajille sellaisen tarjouksen esittämistä, joka olisi vastannut kaikkia EMSA:n vaatimuksia. Kantajat päättelevät
tästä, että jokainen tarjous, joka noudatti kyseistä talousarvion enimmäismäärää, oli ristiriidassa näiden vaatimusten kanssa.
Kantajat täsmentävät tältä osin, että kolme neljästä alkuperäisestä tarjouksesta ylittää talousarvion enimmäismäärän. Ne lisäävät,
että ne riitauttivat kahteen kertaan erän numero 2 osalta määritellyn talousarvion enimmäismäärän soveltamisen.
EMSA kiistää kantajien väitteiden perusteltavuuden.
–       Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
On todettava aivan ensiksi, että kantajat eivät ole esittäneet yksityiskohtaisia todisteita väitteidensä tueksi. Ainut konkreettinen
seikka, johon ne vetoavat, oli nimittäin polttoaineen talteenottamiseksi käytettävien laitteiden korkea hankintahinta, joka
oli 1 960 000 euroa kantajien osalta.
Kantajat eivät ole kuitenkaan esittäneet todisteita, jotka osoittaisivat, että tällainen kulu oli tarpeellinen EMSA:n määrittelemien
kaikkien vaatimusten täyttämiseksi tai että tämä kulu itsessään teki mahdottomaksi erän numero 2 osalta määritellyn talousarvion
enimmäismäärän noudattamisen.
Lisäksi se seikka, että kolme tai neljä alun perin esitettyä tarjousta eivät noudattaneet erän numero 2 osalta määritellyn
talousarvion enimmäismäärää, ei sellaisenaan osoita, että enimmäismäärä oli kohtuuttoman alhainen tai että ainoa tarjous,
joka noudatti sitä, ei vastannut EMSA:n määrittelemiä kaikkia muita vaatimuksia. On nimittäin myös yhtä hyvin mahdollista,
että tämä viimeksi mainittu tarjous oli ainoa, jossa noudatettiin sekä talousarvion enimmäismäärää että muita määriteltyjä
vaatimuksia.
On lisäksi joka tapauksessa niin, kuten edellä 68 kohdassa on todettu, että hankintaviranomaisen on voitava määrittää vapaasti
hankintasopimuksen aihe ja valita näin ollen edellytykset, jotka esitettyjen tarjousten on täytettävä. Hankintaviranomainen
voi siksi muun muassa määritellä tehtävän sopimuksen keston ja määrittää talousarvion enimmäismäärät, joita tarjousten on
noudatettava sopusoinnussa hankintaviranomaisen talousarvioon liittyvien vaatimusten kanssa. Hankintaviranomaisella ei tältä
osin ole velvollisuutta konsultoida mahdollisia tarjoajia siltä osin kuin on kyse sen määrittämien edellytysten sopivuudesta.
Jos hankintaviranomainen määrittää tosiasiallisesti talousarvion enimmäismäärän kohtuuttoman alhaiseksi, se ottaa riskin,
ettei esitetä yhtäkään tyydyttävää tarjousta, jolloin hankintoja koskevien sopimusten tekomenettely on toistettava muutetuilla
ehdoilla. Tämä seikka ei kuitenkaan tarkoita, että hankintaviranomaisen on otettava huomioon tarjoajien huomiot tai etenkään
että sen on toimittava näiden ehdotusten mukaisesti.
Tämä tarkoittaa, että sillä, että kantajat ilmoittivat EMSA:lle erän numero 2 osalta määritetyn talousarvion enimmäismäärän
väitetystä epätarkoituksenmukaisuudesta, ei ole merkitystä.
Edellä esitetyn perusteella neljäs kanneperuste on hylättävä.
Ensimmäisen kanneperusteen ensimmäinen osa, siltä osin kuin siinä on kyse tiettyjen asiakirjojen toimittamatta jättämisestä
kantajille ja JVOC:n tarjouksen hylkäämisen perusteluista
–       Asianosaisten lausumat
Kantajat väittävät, että EMSA on toiminut vastoin yleisen varainhoitoasetuksen 100 artiklan 2 kohtaa, EMSA:n soveltamissääntöjen
135 artiklan 2 kohtaa, perusteluvelvollisuutta, puolustautumisoikeuksia koskevaa periaatetta ja tehokasta oikeussuojaa koskevaa
oikeutta, kun se ei yhtäältä toimittanut niille tiettyjä asiakirjoja ja toisaalta kun se ei perustellut oikeudellisesti riittävällä
tavalla JVOC:n tarjouksen hylkäämistä.
Kantajat muistuttavat ensimmäisen väitteen yhteydessä, että EMSA kieltäytyi useista pyynnöistä huolimatta toimittamasta kantajille
arviointikomitean kertomusta ja DCI:n tarjousta tai merkityksellisiä otteita näistä asiakirjoista. EMSA:n soveltamissääntöjen
135 artiklan 2 kohdasta, luettuna yhdessä yleisen varainhoitoasetuksen 100 artiklan 2 kohdan ja yleisten soveltamissääntöjen
149 artiklan kanssa, ilmenee kuitenkin, että EMSA:n oli toimitettava valitun tarjouksen ominaispiirteitä ja sen suhteellisia
etuja koskevat tiedot tarjoajalle, joka oli esittänyt valintaperusteet täyttävän tarjouksen ja pyytänyt tätä.
Kantajien mukaan tämän tiedottamisvelvollisuuden tarkoituksena on, että hylätty tarjoaja voi ymmärtää syyt, miksi tämän tarjous
on hylätty, ja varmistua, ettei tätä ole syrjitty verrattuna muihin tarjoajiin. Tarjoajalla, jonka tarjous on hylätty tarjouseritelmän
noudattamatta jättämisen perusteella, on oikeus saada kaikki tarvittava tieto, jonka perusteella tarjoaja voi osoittaa, etteivät
muidenkaan tarjoajien tarjoukset olleet yhdenmukaisia tarjouseritelmän kanssa ja että nekin olisi pitänyt hylätä.
Kantajat täsmentävät, että vaikka JVOC:n tarjousta ei tosiasiallisesti verrattu DCI:n tarjoukseen, minkä vuoksi ei ole olemassa
todisteita viimeksi mainitun tarjouksen eduista, tarjoajan, jonka tarjous on valittu, tarjouksen ominaispiirteet sekä hankintaviranomaisen
niistä tekemä arvio on kuitenkin aina tuotava esiin.
Kantajat väittävät JVOC:n tarjouksen hylkäämisen perusteesta, että EMSA ei ilmoittanut hylkäämispäätöksessään perustetta,
jonka vuoksi kyseinen tarjous hylättiin ja se ei maininnut kyseisen päätöksen riitauttamiseksi käytettävissä olevista muutoksenhakukeinoista.
Kantajat selittävät tässä yhteydessä, että pelkkä hylkäämispäätökseen sisältyvä maininta poissulkemiseen liittyvän perusteen
noudattamatta jättämisestä ei ole riittävä perustelu, sillä kantajat eivät voineet sen perusteella arvioida sitä, millä perusteella
JVOC:n tarjous hylättiin. Päätöksen taustalla olevat erityiset perustelut mainittiin nimittäin vasta 6.11.2008 päivätyssä
kirjeessä.
Kantajat väittävät lopuksi, että merkityksellisten tietojen toimittamista koskevan velvollisuuden ja perusteluvelvollisuuden
rikkomisessa on kyse myös kantajien puolustautumisoikeuksien ja tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden loukkaamisesta.
EMSA kiistää kantajien esittämien väitteiden perusteltavuuden.
–       Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Yleisen varainhoitoasetuksen 100 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään seuraavaa: ”Hankintaviranomaisen on
ilmoitettava jokaiselle hylätylle ehdokkaalle tai tarjoajalle seikat, joiden perusteella tämän ehdokkuus tai tarjous on hylätty,
sekä jokaiselle valintaperusteet täyttävän tarjouksen tehneelle, joka sitä kirjallisesti pyytää, valitun tarjouksen ominaisuudet
ja siihen liittyvät edut sekä valitun tarjouksen tekijän nimi.”
Yleisien soveltamissääntöjen 149 artiklaan, jonka sisältö on identtinen EMSA:n soveltamissääntöjen 135 artiklan kanssa, sisältyy
seuraavat täsmennykset:
”1.      Hankintaviranomaiset tiedottavat ehdokkaille ja tarjoajille viipymättä hankinta[sopimusta] koskevan tarjouskilpailun ratkaisua
– – koskevista päätöksistään– –.
2.      Hankintaviranomaisen on viimeistään viidentoista kalenteripäivän kuluessa asiaa koskevan kirjallisen pyynnön vastaanottamisesta
toimitettava pyytäjälle [yleisen] varainhoitoasetuksen 100 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot.
3.      Yhteisön toimielinten omaan lukuunsa tekemien hankintojen osalta – – hankintaviranomainen ilmoittaa samanaikaisesti ja henkilökohtaisesti
jokaiselle hylätylle ehdokkaalle ja tarjoajalle kirjeitse, faksilla tai sähköpostitse, ettei näiden ehdokkuushakemusta tai
tarjousta ole hyväksytty– –
Hankintaviranomaisen on kussakin tapauksessa ilmoitettava tarjouksen tai ehdokkuushakemuksen hylkäämisen syyt ja käytettävissä
olevat muutoksenhakukeinot.
– –
Hylätyt tarjoajat tai ehdokkaat voivat pyytää lisätietoja hylkäämisen syistä kirjeitse– –, ja kaikki valintaperusteet täyttävän
tarjouksen tehneet tarjoajat voivat pyytää tietoja valitun tarjouksen ominaispiirteistä ja siihen liittyvistä eduista, ja
heille voidaan ilmoittaa tarjouskilpailun voittajan nimi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta [yleisen] varainhoitoasetuksen
100 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan säännösten soveltamista. Hankintaviranomaisten on esitettävä tiedot enintään 15 kalenteripäivän
kuluessa pyynnön saamisesta.”
Jotta voidaan arvioida, mitkä EMSA:n velvollisuudet olivat suhteessa kantajiin yleisen varainhoitoasetuksen 100 artiklan 2
kohdan, yleisten soveltamissääntöjen 149 artiklan ja EMSA:n soveltamissääntöjen 135 artiklan perusteella, on näin ollen tutkittava,
täyttikö JVOC:n tarjous valintaperusteet näissä säännöksissä tarkoitetulla tavalla.
Yleisten soveltamissääntöjen 146 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa todetaan tältä osin seuraavaa: ”Hyväksyttäviksi
katsotaan ehdokkaiden ja tarjoajien tarjoukset, joita ei ole poissuljettu ja jotka täyttävät valintaperusteet”.
Kun tässä säännöksessä ainoastaan mainitaan poissulkemis- ja valintaperusteet, siinä ei kuitenkaan oteta huomioon edellä 59–72
kohdassa todettua seikkaa, jonka mukaan yhdenmukaisuus hankintasopimuksen aiheen kanssa on ennakkoedellytys, jonka noudattamatta
jättäminen on perusteena kyseisen tarjouksen hylkäämiselle ilman, että sitä verrataan muihin esitettyihin tarjouksiin.
Yleisten soveltamissääntöjen 146 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan sanamuoto ei siksi vastaa tarkoitusta, joka liittyy
yleisen varainhoitoasetuksen 100 artiklan 2 kohdassa säädettyyn velvollisuuteen esittää tiedot valitun tarjouksen ominaispiirteistä
ja suhteellisista eduista sekä ilmoittaa tarjouskilpailun voittajan nimi.
Tähän tarkoitukseen sisältyy se, että tarjoaja, jonka tarjous on saavuttanut hankintasopimuksen tekemistä edeltävän vaiheen
ja jonka tarjousta on verrattu muihin tarjouksiin ja jonka tarjous on arvioitu vähemmän edulliseksi, voi arvioida, onko vertailu
tehty oikealla tavalla, ja riitauttaa tarvittaessa tämän vertailun. Tällaista arviointia ei nimittäin ole mahdollista suorittaa
ilman valittua tarjousta koskevia merkityksellisiä tietoja.
Kun tarjouksen hylkääminen sen sijaan tapahtuu ennen hankintasopimuksen tekemistä koskevaa vaihetta, se ei määritelmänsä mukaisesti
seuraa vertailusta valitun tarjouksen kanssa. Hylkäämisen perusteltavuuden arviointi ei tällöin riipu valittuun tarjoukseen
liittyvien seikkojen tiedoksiantamisesta.
Tässä yhteydessä on vielä todettava, että toisin kuin kantajat väittävät, yleisen varainhoitoasetuksen 100 artiklan 2 kohdassa
tarkoitetussa tiedottamisvelvollisuudessa ei ole kyse siitä, että tarjoajalle annettaisiin mahdollisuus arvioida kaikkien
muiden tarjousten yhdenmukaisuutta poissulkemis- ja valintaperusteiden sekä hankintasopimuksen aiheen kanssa. Jos näin olisi,
kyseisessä säännöksessä ei olisi tyydytty säätämään ainoastaan valittuun tarjoukseen liittyvien seikkojen tiedottamisesta.
Tarjoajalla, jonka tarjous on hylätty ennen hankintasopimuksen tekemistä edeltävää vaihetta, on lisäksi mahdollisuus esittää
hankintaviranomaiselle huomautuksia muiden tarjoajien tarjouksiin käsityksensä mukaan liittyvistä virheellisyyksistä, joita
ei ole tunnistettu. Jos tämä tarjoaja katsoo, että hankintaviranomainen ei ole ottanut huomioon esitettyjä huomautuksia ja
että hankintasopimukseen liittyy näin ollen petos tai taloudellinen virhe, se voi ilmoittaa tästä asiassa toimivaltaisille
tahoille, erityisesti Euroopan petostentorjuntavirastolle.
Edellä esitetyn perusteella on katsottava, että tarjous, joka ei ole yhdenmukainen hankintasopimuksen aiheen kanssa, ei täytä
valintaperusteita yleisen varainhoitoasetuksen 100 artiklan 2 kohdassa, yleisten soveltamissääntöjen 149 artiklassa ja EMSA:n
soveltamissääntöjen 135 artiklassa tarkoitetulla tavalla.
Edellä 53–73 kohdassa esitetystä ilmenee nyt käsiteltävässä asiassa, että JVOC:n tarjous ei ollut yhdenmukainen hankintasopimuksen
aiheen kanssa sopimuksen suunnitellun keston osalta.
EMSA:n oli näin ollen ainoastaan informoitava kantajia niiden tarjouksen hylkäämisen perusteista ja käytettävissä olevista
muutoksenhakukeinoista perusteluvelvollisuuden nojalla, sellaisena kuin siitä säädetään yleisen varainhoitoasetuksen 100 artiklan
2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa, yleisten soveltamissääntöjen 149 artiklassa ja EMSA:n soveltamissääntöjen 135 artiklassa.
Siltä osin kuin on yhtäältä kyse JVOC:n tarjouksen hylkäämisen perusteista, EMSA totesi seuraavaa hylkäämispäätöksessä:
”Arviointikomitea on arvioinut, että tarjouksenne, sellaisena kuin se on esitetty, ei ole hyväksyttävissä hankintasopimuksen
ehtojen perusteella. Arviointikomitea katsoi, että poissulkemiseen liittyvää perustetta ei täytetty ja että tarjous ei siksi
täyttänyt tämän hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyn osalta ilmoitettuja vaatimuksia.”
Tältä osin on muistettava, että perusteluista on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmettävä toimenpiteen tekijän päättely siten,
että yhtäältä niille, joita toimenpide koskee, selviävät sen syyt, jotta he voivat puolustaa oikeuksiansa, ja että toisaalta
tuomioistuimet voivat tutkia toimenpiteen laillisuuden (ks. asia T-89/07, VIP Car Solutions v. parlamentti, tuomio 20.5.2009,
Kok., s. II-1403, 60 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
On lisäksi todettava, että oikeuskäytännön mukaan perusteluvelvollisuuden laajuus riippuu kyseessä olevan toimen luonteesta
ja siitä asiayhteydestä, jossa se on tehty (ks. yhdistetyt asiat T‑376/05 ja T‑383/05, TEA-CEGOS ja STG v. komissio, tuomio
14.2.2006, Kok., s. II-205, 48 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Hylkäämispäätös on siksi asetettava EMSA:n ja kantajien
välisen aikaisemman yhteydenpidon, joka tapahtui tarjouskilpailun puitteissa, kontekstiin.
Kantajat ja EMSA kuitenkin keskustelivat hankintasopimuksen suunnitellusta kestosta ja erän numero 2 osalta määritellyn talousarvion
enimmäismäärän noudattamisen tärkeydestä 18.6.2008 järjestetyn selventävän kokouksen aikana. JVOC:n tarjouksen ristiriitaisuutta
kyseisen keston ja siitä seuraavaa edellä mainitun talousarvion enimmäismäärän noudattamatta jättämistä käsiteltiin sittemmin
14.8 ja 1., 12. ja 29.9.2008 päivätyissä kirjeissä.
On näin ollen katsottava, että hylkäämispäätöstä lukemalla kantajat pystyivät ymmärtämään, että maininta siitä, että JVOC:n
tarjous ei täyttänyt valintaperusteita hankintasopimuksen ehtojen perusteella, että perustetta, jonka noudattamatta jättäminen
johti sulkemiseen pois tarjouskilpailusta, ei ollut täytetty ja että ilmoitettuja vaatimuksia ei ollut noudatettu, koski hyvin
selvästi sopimuksen suunnitellun keston noudattamatta jättämistä ja siitä seuraavaa erän numero 2 osalta määritellyn talousarvion
enimmäismäärän noudattamatta jättämistä.
EMSA myös lähetti kantajille vastauksena niiden 3.11.2008 esittämään pyyntöön 6.11.2008 päivätyn kirjeen, jossa se ilmoitti
nimenomaisesti, että JVOC:n tarjouksen hylkääminen johtui erän numero 2 osalta määritellyn talousarvion enimmäismäärän noudattamatta
jättämisestä, joka seurasi hankintasopimuksen suunnitellun keston noudattamatta jättämisestä. Tämä selitys toistettiin EMSA:n
19.11.2008 päivätyssä kirjeessä.
Esitetty perustelu teki lisäksi kantajille mahdolliseksi niiden oikeuksiin vetoamisen, sillä kuten tästä valituksesta ilmenee,
ne ovat esittäneet kanneperusteita ja väitteitä, jotka koskevat erän numero 2 osalta määriteltyä talousarvion enimmäismäärää
ja siihen liittyvää kysymystä hankintasopimuksen keston noudattamisesta. Unionin yleinen tuomioistuin voi myös arvioida asianmukaisella
tavalla näitä samoja kanneperusteita ja väitteitä esitettyjen perustelujen pohjalta.
On näin ollen katsottava, että EMSA ei rikkonut perusteluvelvollisuutta JVOC:n tarjouksen hylkäämistä koskevien perustelujen
ilmoittamisen osalta.
On toisaalta todettava, että oli kyseessä hylkäämispäätös tai EMSA:n myöhemmät kirjeet, EMSA ei ilmoittanut kantajien käytettävissä
olevia muutoksenhakukeinoja.
EMSA:n tässä yhteydessä esittämää väitettä, jonka mukaan se katsoi, ettei tällaisia muutoksenhakukeinoja ollut olemassa, ei
voida hyväksyä. Jos näin oli, EMSA:n olisi nimittäin vähintäänkin pitänyt ilmoittaa tästä kannasta kantajien kanssa käydyssä
kirjeenvaihdossa.
On kuitenkin todettava, että koska käytettävissä olevien muutoksenhakukeinojen ilmoittaminen on hylkäämispäätöksen aiheesta
riippumaton seikka, ilmoittamatta jättäminen ei voi vaikuttaa edellä mainitun päätöksen laillisuuteen. Tämä seikka voisi kyllä
olla merkityksellinen kantajien valitusoikeuden käyttämisen osalta erityisesti siltä osin kuin on kyse valituksen määräajan
noudattamisesta.
On kuitenkin todettava, että kantajat nostivat määräajassa nyt käsiteltävän kanteen, joka koskee erityisesti hylkäämispäätöksen
kumoamista, ja että ne eivät ole esittäneet yhtään argumenttia tai todistetta, joiden perusteella voitaisiin päätellä, että
käytettävissä olevien muutoksenhakukeinojen ilmoittamatta jättäminen kyseisessä päätöksessä olisi estänyt kantajia käyttämästä
tehokkaasti valitusoikeuttaan.
Näin ollen on todettava, että vaikka EMSA on laiminlyönyt mainita käytettävissä olevat muutoksenhakukeinot hylkäämispäätöksessä,
tällä seikalla ei ole merkitystä nyt käsiteltävässä asiassa.
Koska edellä on todettu, että EMSA:n ei pitänyt ilmoittaa kantajille DCI:n tarjousta koskevia seikkoja, EMSA perusteli oikeudellisesti
riittävällä tavalla JVOC:n tarjouksen hylkäämisen ja käytettävissä olevien muutoksenhakukeinojen ilmoittamatta jättämisellä
ei ole merkitystä nyt käsiteltävässä asiassa, on lopuksi todettava, että EMSA ei ole loukannut kantajien puolustautumisoikeuksia
tai niiden oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan. Kantajien tätä koskevat väitteet, joiden perusteluksi ei ole esitetty täsmällisempiä
argumentteja, on siksi hylättävä.
Kaiken edellä esitetyn perusteella ensimmäisen kanneperusteen ensimmäinen osa on hylättävä siltä osin kuin siinä on kyse tiettyjen
asiakirjojen tai tietojen toimittamatta jättämisestä kantajille ja JVOC:n tarjouksen hylkäämisen perusteluista.
Koska kaikki hylkäämispäätöstä koskevat kanneperusteet ja väitteet on hylätty, kyseisen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus
on hylättävä.

Hankintasopimuksen tekemistä koskeva päätös
On tutkittava aivan ensiksi kantajien oikeussuojan tarve hankintasopimuksen tekemistä koskevan päätöksen kumoamisvaatimuksen
osalta, sillä oikeussuojan tarpeen puuttuminen muodostaa ehdottoman prosessinedellytyksen, jonka unionin tuomioistuimet voivat
tutkia viran puolesta (ks. asia T-310/00, MCI v. komissio, tuomio 28.9.2004, Kok., s. II-3253, 45 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Asianosaisten lausumat
Kantajat katsovat, että koska ne ovat vaatineet hylkäämispäätöksen kumoamista, niillä on oikeussuojan tarve myös hankintasopimuksen
tekemistä koskevan päätöksen osalta. Kantajat väittävät tältä osin, että ellei hankintasopimuksen tekemistä koskevaa päätöstä
kumota, hylkäämispäätöksen mahdollisella kumoamisella ei ole merkitystä.
Kantajat väittävät lisäksi, että niillä on myös intressi osoittaa, että kaikki muut tarjoukset olisi pitänyt sulkea pois tarjouspyyntömenettelystä.
EMSA:n mukaan tarjoajalla, jonka tarjous on hylätty ennen vaihetta, joka edeltää päätöstä hankintasopimuksen tekemisestä,
ei ole intressiä vaatia hankintasopimuksen tekemistä koskevan päätöksen kumoamista.
Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Oikeuskäytännön mukaan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön nostaman kumoamiskanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset
täyttyvät vain, jos kantajalla on intressi saada riidanalainen toimi kumotuksi. Tällainen intressi edellyttää, että riidanalaisen
toimen kumoamisella voi olla itsessään oikeusvaikutuksia ja että kanne voi mahdollisesti tuloksellaan tuottaa kantajalle jotakin
hyötyä (ks. asia T-195/08, Antwerpse Bouwwerken v. komissio, tuomio 10.12.2009, Kok., s. II‑4439, 33 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Kun tarjoajan tarjous on kuitenkin hylätty ennen vaihetta, joka edeltää päätöstä hankintasopimuksen tekemisestä siten, että
tarjousta ei ole verrattu muiden tarjousten kanssa, kyseisen tarjoajan oikeussuojan tarve sen päätöksen osalta, jossa päätetään
hankintasopimuksen tekemisestä, riippuu päätöksen, jolla tarjoajan tekemä tarjous on hylätty, kumoamisesta. On nimittäin niin,
että ainoastaan jos viimeksi mainittu päätös kumotaan, hankintasopimuksen tekemistä koskevan päätöksen kumoaminen voi mahdollisesti
johtaa oikeudellisiin seurauksiin tarjoajalle, jonka tarjous on hylätty ennen hankintasopimuksen tekemistä koskevaa päätöstä
edeltävää vaihetta, ja antaa tälle hyötyä poistamalla päätöksen, joka tehtiin sellaisen vertailun perusteella, johon ei virheellisesti
luettu mukaan tämän tarjousta.
Kun päätökseen, jolla tarjous hylättiin, kohdistuva kumoamisvaatimus sen sijaan hylätään, hankintasopimuksen tekemistä koskevan
päätöksen kumoamisella ei voi olla oikeudellisia seurauksia tarjoajalle, jonka tarjous hylättiin ennen hankintasopimuksen
tekemistä koskevaa päätöstä edeltävää vaihetta. Tässä tilanteessa päätös, jolla tarjous hylättiin, on esteenä sille, että
myöhemmällä päätöksellä hankintasopimuksen tekemisestä toisen tarjoajan kanssa olisi vaikutuksia kyseiseen tarjoajaan.
Edellä 108 ja 109 kohdasta ilmenee lisäksi, että julkisiin hankintoihin liittyvien yleisen varainhoitoasetuksen ja yleisten
soveltamissääntöjen tarkoituksen mukaisesti tarjoajan, jonka tarjous on hylätty ennen hankintasopimuksen tekemistä koskevaa
päätöstä edeltävää vaihetta, tehtävänä ei ole arvioida kaikkien kyseiseen vaiheeseen hyväksyttyjen tarjousten yhdenmukaisuutta
poissulkemis- ja valintaperusteiden sekä hankintasopimuksen aiheen kanssa. Kyseinen tarjoaja ei siksi voi perustaa hankintasopimuksen
tekemistä koskevaan päätökseen liittyvää oikeussuojan tarvettaan välttämättömyyteen tehdä tällainen arviointi.
Vaatimus hylkäämispäätöksen kumoamisesta on hylätty nyt käsiteltävässä asiassa edellä 128 kohdassa. Edellä 133–136 kohdassa
esitetystä seuraa näin ollen, että kantajilla ei ole hankintasopimuksen tekemistä koskevaan päätökseen liittyvää oikeussuojan
tarvetta, joten niiden vaatimus viimeksi mainitun päätöksen kumoamisesta on jätettävä tutkimatta.
2.
Vaatimus DCI:n kanssa allekirjoitetun sopimuksen toteamisesta pätemättömäksi
Kantajat väittävät, että niiden ensimmäisen kanneperusteen kahdessa osassa toteamien lainvastaisuuksien seurauksena on, että
EMSA:n DCI:n kanssa allekirjoittama sopimus on todettava pätemättömäksi.
Ensimmäisen kanneperusteen ensimmäisen osan tarkastelu ei kuitenkaan yhtäältä ole johtanut yhdenkään hylkäämispäätöstä koskevan
lainvastaisuuden toteamiseen. Kantajien tämän osan yhteydessä esittämä argumentaatio perustuu näin ollen virheelliselle lähtökohdalle.
On huomattava toiseksi, että se, että EMSA allekirjoitti sopimuksen DCI:n kanssa, on seuraus hankintasopimuksen tekemistä
koskevan päätöksen täytäntöönpanosta. Edellä 133–137 kohdasta ilmenee kuitenkin, että kantajilla ei ole oikeussuojan tarvetta
kyseisen päätöksen osalta. Niillä ei näin ollen ole myöskään intressiä saada EMSA:n ja DCI:n välillä allekirjoitettu sopimus
todettua pätemättömäksi hankintasopimuksen tekemistä koskevan päätöksen laillisuutta koskevien väitteiden, sellaisina kuin
ne esitettiin ensimmäisen kanneperusteen toisessa osassa (ks. edellä 36 kohta), perusteella.
3.
Vahingonkorvausvaatimus

Asianosaisten lausumat
Kantajat väittävät, että hylkäämispäätöksen ja hankintasopimuksen tekemistä koskevan päätöksen tekeminen aiheutti niille vahinkoa,
joka muodostuu siitä, että ne menettivät merkittävän mahdollisuuden tulla valituksi sopimuskumppaniksi, ja kuluista, jotka
aiheutuivat hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelystä ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä,
sekä niiden tunnettuuden vähentymisestä.
EMSA kiistää kantajien vaatimuksen tutkittavaksi ottamisen ja perusteltavuuden.

Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan EY 288 artiklan toisen kohdan nojalla nostettu vahingonkorvauskanne voidaan hyväksyä ainoastaan,
jos seuraavat edellytykset täyttyvät: toimielinten moitittu toiminta on lainvastaista, vahinko on todella syntynyt ja toiminnan
ja väitetyn vahingon välillä on syy-yhteys (asia 26/81, Oleifici Mediterranei v. ETY, tuomio 29.9.1982, Kok., s. 3057, 16
kohta ja asia T-175/94, International Procurement Services v. komissio, tuomio 11.7.1996, Kok., s. II-729, 44 kohta). Jos
yksikin näistä edellytyksistä jää täyttymättä, kanne on kokonaisuudessaan hylättävä eikä ole tarpeen tutkia muita edellytyksiä
(asia C-146/91, KYDEP v. neuvosto ja komissio, tuomio 15.9.1994, Kok., s. I-4199, 19 ja 81 kohta ja asia T-170/00, Förde-Reederei
v. neuvosto ja komissio, tuomio 20.2.2002, Kok., s. II-515, 37 kohta).
Nyt käsiteltävässä asiassa on ensinnäkin muistettava, että edellä 34 ja 35 kohdassa on todettu kumoamiskanteen kohteen koostuvan
kahdesta erillisestä päätöksestä, toisin sanottuna hylkäämispäätöksestä ja hankintasopimuksen tekemistä koskevasta päätöksestä.
Kantajien kanneperusteiden ja argumenttien tutkiminen ei kuitenkaan yhtäältä ole osoittanut, että viimeksi mainittu päätös
olisi laiton. Edellytys EMSA:n toiminnan väitetystä lainvastaisuudesta ei siksi ole täyttynyt tämän päätöksen osalta.
Toisaalta edellä 133–137 kohdassa todettu asiaintila, eli että kantajilla ei ollut oikeussuojan tarvetta hankintasopimuksen
tekemistä koskevan päätöksen osalta, tarkoittaa, että kantajien väitetysti kärsimä vahinko ei – vaikka sen osoitettaisiin
aiheutuneen – voi olla seuraus kyseisestä päätöksestä vaan hylkäämispäätöksestä. Syy-yhteyteen liittyvä edellytys ei siksi
täyty hankintasopimuksen tekemistä koskevan päätöksen osalta.
Vahingonkorvausvaatimus on siksi hylättävä perusteettomana eikä ole tarpeen lausua kyseisen vaatimuksen tutkittavaksi ottamisesta.
4.
Prosessinjohtotoimia koskeva vaatimus
Kantajat pyytävät unionin yleistä tuomioistuinta määräämään prosessinjohtotoimia, jotka koskevat yhtäältä arviointikomitean
kertomuksen ja DCI:n tarjouksen kopion tai näiden asiakirjojen merkityksellisten osioiden toimittamista ja toisaalta todisteiden,
jotka liittyvät mahdollisiin hinnan nousuihin DCI:n kanssa tehtyä sopimusta täytäntöönpantaessa, toimittamista. Koska kyseiset
asiakirjat eivät kuitenkaan voi missään tapauksessa horjuttaa edellä tehtyä tarkastelua, kyseinen vaatimus on hylättävä.
Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että kanne on hylättävä kokonaisuudessaan.

Oikeudenkäyntikulut
Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan
oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska kantajat ovat hävinneet asian, ne on EMSA:n vaatimusten mukaisesti
velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Näillä perusteilla
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (neljäs jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Kanne hylätään.
2)
Dredging International NV ja Ondernemingen Jan de Nul NV määrätään korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Julistettiin Luxemburgissa 13 päivänä syyskuuta 2011.
Allekirjoitukset
Sisällys
Asian tausta
1.  Sopimus
2.  Kantajien osallistuminen tarjouskilpailuun
3.  EMSA:n päätökset ja niiden jälkeinen yhteydenpito
4.  Sopimuksen allekirjoittaminen DCI:n kanssa
Menettely ja asianosaisten vaatimukset
Oikeudellinen arviointi
1.  Kumoamisvaatimus
Hylkäämispäätös
Kolmas kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen, yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen
loukkaamiseen, joka liittyy DCI:n tarjouksen arvioinnissa tehtyyn ilmeiseen arviointivirheeseen, sekä ensimmäisen kanneperusteen
ensimmäinen osa siltä osin kuin se koskee JVOC:n tarjouksen yhdenmukaisuutta erän numero 2 osalta määritetyn talousarvion
enimmäismäärän kanssa
–  Asianosaisten lausumat
–  Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Neljäs kanneperuste, joka perustuu erän numero 2 osalta määritellyn talousarvion enimmäismäärän ilmeiseen epätarkoituksenmukaisuuteen
ja kohtuuttomuuteen
–  Asianosaisten lausumat
–  Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Ensimmäisen kanneperusteen ensimmäinen osa, siltä osin kuin siinä on kyse tiettyjen asiakirjojen toimittamatta jättämisestä
kantajille ja JVOC:n tarjouksen hylkäämisen perusteluista
–  Asianosaisten lausumat
–  Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Hankintasopimuksen tekemistä koskeva päätös
Asianosaisten lausumat
Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
2.  Vaatimus DCI:n kanssa allekirjoitetun sopimuksen toteamisesta pätemättömäksi
3.  Vahingonkorvausvaatimus
Asianosaisten lausumat
Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
4.  Prosessinjohtotoimia koskeva vaatimus
Oikeudenkäyntikulut
*
Oikeudenkäyntikieli: englanti.