CELEX: 62013CJ0541
Trimitere preliminară
Uniune vamală și Tarif vamal comun
Clasificare tarifară
Poziția 3822
Noțiunea „reactivi de diagnostic sau de laborator”
Indicatori de expunere la o temperatură de răspuns predeterminată

Cererea de decizie preliminară privește interpretarea poziției 3822 din Nomenclatura combinată (denumită în continuare „NC”), care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (
JO L 256, p. 1
, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 861/2010 al Comisiei din 5 octombrie 2010 (
JO L 284, p. 1
).
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Douane Advies Bureau Rietveld (denumită în continuare „Rietveld”), societate olandeză, pe de o parte, și Hauptzollamt Hannover (autoritatea vamală din Hanovra), pe de altă parte, cu privire la clasificarea tarifară a două produse comercializate sub numele „WarmMark” și, respectiv, „ColdMark” (denumite în continuare împreună „produsele în discuție în litigiul principal”).
Cadrul juridic
NC
NC este întemeiată pe Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor (denumit în continuare „SA”), elaborat de Consiliul de Cooperare Vamală, care a devenit Organizația Mondială a Vămilor (OMV), și instituit prin Convenția internațională privind sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor, încheiată la Bruxelles la 14 iunie 1983. Această convenție a fost aprobată, împreună cu Protocolul de modificare a acesteia din 24 iunie 1986, în numele Comunității Economice Europene prin Decizia 87/369/CEE a Consiliului din 7 aprilie 1987 (
JO L 198, p. 1
, Ediție specială, 02/vol. 3, p. 199).
Partea II din NC cuprinde o secțiune VI, intitulată „Produse ale industriei chimice sau ale industriilor conexe”, care acoperă capitolele 28-38.
Capitolul 38 din NC este intitulat „Produse diverse ale industriei chimice”. Acest capitol cuprinde printre altele poziția 3822, care este intitulată „Reactivi de diagnostic sau de laborator pe orice fel de suport și reactivi de diagnostic sau de laborator preparați, chiar prezentați pe un suport, alții decât cei de la pozițiile 3002 sau 3006; materiale de referință certificate”. Mărfurile clasificate la această poziție sunt scutite de taxele vamale.
Poziția 3824 din NC are următorul cuprins: „Lianți preparați pentru tipare sau miezuri de turnătorie; produse chimice și preparate ale industriei chimice sau ale industriilor conexe (inclusiv cele constând în amestecuri de produse naturale), nedenumite și necuprinse în altă parte”. Subpoziția 3824 90 97 este o subpoziție reziduală care acoperă produsele nedenumite și necuprinse în altă parte. Mărfurile care intră la această subpoziție sunt supuse unei taxe vamale de 6,5 %.
Notele explicative ale SA
OMV aprobă, în condițiile stabilite la articolul 8 din convenția menționată la punctul 3 din prezenta hotărâre, notele explicative și avizele de clasificare adoptate de Comitetul SA. Aceste note, în versiunea lor adoptată în cursul anului 2007, sunt aplicabile litigiului principal.
Notele explicative ale SA referitoare la poziția 3822 au următorul cuprins:
„Poziția cuprinde reactivii de diagnostic sau de laborator pe un suport și reactivii de diagnostic sau de laborator preparați, alții decât reactivii de diagnostic de la poziția 30.02, reactivii de diagnostic concepuți pentru a fi folosiți asupra pacienților și reactivii pentru determinarea grupelor de sânge de la poziția 30.06. Poziția cuprinde de asemenea materialele de referință certificate. Reactivii de diagnostic sunt utilizați pentru evaluarea proceselor și stărilor fizice, biofizice și biochimice la om și animal. Funcțiile lor sunt bazate pe măsurarea și observarea modificării substanțelor biologice sau chimice ce constituie reactivul. Reactivii de diagnostic preparați de la această poziție pot avea o funcție similară cu aceea a reactivilor destinați să fie administrați pacienților (poziția 3006,30), cu excepția faptului că sunt utilizați
in vitro
mai mult decât
in vivo
. Reactivii de diagnostic preparați conțin nu numai reactivi de diagnostic, ci și alți reactivi de analiză utilizați în alte scopuri decât detectarea sau diagnosticul. Reactivii de laborator și de diagnostic preparați pot fi utilizați în laboratoare medicale, veterinare, științifice sau industriale, în spitale, în industrie, pe teren sau în anumite cazuri, la domiciliu.
Reactivii de la această poziție sunt prezentați fie pe un suport, fie sub formă de preparate și, prin urmare, sunt alcătuiți, în acest caz, din mai mult de un constituent. De exemplu, pot fi compuși dintr‑un amestec de doi sau mai mulți reactivi sau dintr‑un singur reactiv dizolvat într‑un solvent, altul decât apa. Se pot prezenta de asemenea sub formă de hârtie, material plastic sau alte materiale (utilizate ca substrat sau suport) impregnate sau acoperite cu unul sau mai mulți reactivi de diagnostic sau de laborator, cum ar fi hârtia de turnesol, hârtia indicatoare pentru determinarea pH‑ului și hârtia indicatoare pentru determinarea polarității sau lamelele pregătite pentru teste imunologice. Reactivii de la această poziție pot fi împachetați sub formă de kit constituit din mai mulți componenți, chiar dacă unul sau mai mulți componenți sunt compuși cu compoziție chimică definită prezentați separat de capitolul 28 sau de capitolul 29, substanțe colorante sintetice de la poziția 32.04 sau orice altă substanță care, prezentată separat, se clasifică la o altă poziție. Exemple de astfel de kituri sunt cele care sunt utilizate pentru determinarea prezenței glucozei în sânge, a cetonelor în urină etc. și cele pe bază de enzime. Totuși, kiturile de diagnostic care au caracterul esențial al produselor de la pozițiile 30.02 sau 30.06 (de exemplu cele pe bază de anticorpi monoclonați sau policlonați) sunt excluse.
Reactivii de la această poziție trebui să fie identificați clar ca fiind utilizați numai ca reactivi de diagnostic sau de laborator. Aceasta trebuie să reiasă din compoziție, din instrucțiunile de pe etichetă în ceea ce privește utilizarea
in vitro
sau în laborator, din indicarea testului de diagnostic specific pe care îl efectuează sau din forma materială sub care se prezintă (de exemplu pe un substrat sau pe un suport).
Cu excepția produselor de la capitolele 28 sau 29, în scopul clasificării materialelor de referință certificate, poziția 3822 are prioritate asupra oricărei alte poziții din Nomenclatură.
[…]”
Litigiul principal și întrebarea preliminară
Rietveld a adresat Hauptzollamt Hannover o cerere de informații tarifare obligatorii pentru produsele în discuție în litigiul principal. Prin această cerere urmărea obținerea confirmării faptului că aceste produse intră în sfera poziției 3822 din NC.
Produsele respective sunt indicatoare de temperatură de unică folosință care, printr‑o modificare a culorii, indică în mod ireversibil dacă o anumită temperatură superioară sau inferioară unui prag determinat (denumită în continuare „temperatura de răspuns”) a fost atinsă. Acestea pot fi aplicate pe mărfuri sensibile la variațiile de temperatură, precum vaccinuri sau produse farmaceutice și chimice, pentru a controla condițiile de temperatură la care acestea au fost expuse în timpul depozitării sau al transportului. Aceleași produse sunt disponibile în mai multe versiuni corespunzătoare unor temperaturi de răspuns diferite. Anumite versiuni pot furniza indicații în ceea ce privește durata de expunere la aceste temperaturi.
Produsul denumit „WarmMark” este compus schematic din două benzi de hârtie suprapuse, separate una de cealaltă printr‑o folie incoloră și învelite într‑un ambalaj de hârtie. Banda de hârtie inferioară este impregnată cu o substanță de culoare roșie și nu este vizibilă din exterior. Banda de hârtie superioară este albă și este vizibilă din exterior prin mici ferestre transparente în ambalajul de hârtie. După înlăturarea foliei de separare, cele două benzi de hârtie intră în contact direct. Când se atinge sau se depășește temperatura de răspuns, substanța colorantă roșie, a cărei temperatură de lichefiere corespunde temperaturii de răspuns, migrează prin capilaritate, colorând astfel banda albă. Prin fereastra de control se poate observa dacă temperatura de răspuns a fost atinsă. În ceea ce privește întinderea zonei colorate în roșu, aceasta oferă indicații cu privire la durata expunerii la temperatura de răspuns.
Produsul denumit „ColdMark” este un indicator de îngheț alcătuit dintr‑un mic tub aflat într‑un înveliș de plastic și a cărui extremitate este de forma unei sfere concave. Doar această extremitate este vizibilă din învelișul de plastic. Aceasta este umplută cu un lichid incolor, în timp ce partea ascunsă a tubului conține un lichid violet. Atunci când temperatura ambiantă scade sub pragul de temperatură indicat pe banda de hârtie, contractarea volumului de lichid incolor din sfera concavă determină aspirarea soluției colorante care se află în tubul capilar, ceea ce atrage colorarea ireversibilă în violet a lichidului inițial incolor.
În luna ianuarie 2011, Hauptzollamt Hannover a emis două informații tarifare obligatorii prin care clasifica produsele în discuție în litigiul principal la subpoziția 3824 90 97 din NC, ca produse din industria chimică, nedenumite și necuprinse în altă parte.
Rietveld a formulat în fața Hauptzollamt Hannover o acțiune administrativă împotriva acestor informații tarifare obligatorii. La 19 septembrie 2011, acesta a respins acțiunea reclamantei din litigiul principal pentru motivul că clasificarea la poziția 3822 din NC necesită ca la utilizarea produsului o reacție chimică sau biochimică să se producă. Or, potrivit acestei autorități vamale, colorările care se produc la utilizarea produselor în discuție în litigiul principal sunt rezultatul unui proces fizic, și anume migrarea lichidelor colorate, iar nu chimic.
Reclamanta din litigiul principal a sesizat instanța de trimitere în vederea obținerii clasificării produselor în discuție în litigiul principal la poziția 3822 din NC. În susținerea cererii sale, aceasta a prezentat scrisoarea domnului de Wolf, agent la Agenția Europeană pentru Produse Chimice, care concluzionează că aceste produse intră la poziția 3822 din NC.
Instanța de trimitere arată că împărtășește interpretarea Hauptzollamt Hannover potrivit căreia produsele în discuție în litigiul principal nu intră la poziția 3822 din NC, în măsura în care termenul „reactiv” menționat în aceasta presupune un proces chimic, în timp ce funcționarea acestor produse se bazează pe un proces fizic. Această instanță apreciază însă că interpretarea termenului „reactiv” nu este cu totul clară.
În aceste condiții, Finanzgericht Hamburg a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară:
„Termenul «reactiv», utilizat la poziția 3822 din [NC] în expresiile reactivi de diagnostic și reactivi de laborator, trebuie înțeles în sensul că trebuie să fie o substanță care, prin intermediul modificării sale printr‑o reacție chimică la sau cu o substanță care trebuie cercetată din punct de vedere chimic, este folosită pentru a se demonstra o stare sau o proprietate a acestei din urmă substanțe?”
Cu privire la întrebarea preliminară
Cu titlu introductiv, trebuie amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante, în cadrul procedurii de cooperare dintre instanțele naționale și Curte instituite la articolul 267 TFUE, este de competența acesteia să ofere instanței naționale un răspuns util, care să îi permită să soluționeze litigiul cu care este sesizată. Din această perspectivă, Curtea trebuie, dacă este cazul, să reformuleze întrebările care îi sunt adresate (Hotărârea Lukoyl Neftohim Burgas, C‑330/13,
EU:C:2014:1757
, punctul 29 și jurisprudența citată).
În speță, din decizia de trimitere rezultă că, prin intermediul întrebării formulate, instanța de trimitere ridică, în realitate, problema interpretării care trebuie dată poziției 3822 din NC în vederea clasificării tarifare a unor produse cu caracteristici precum cele ale produselor în discuție în litigiul principal.
Prin urmare, întrebarea preliminară trebuie considerată ca având drept obiect aspectul dacă poziția 3822 din NC privind reactivii de diagnostic și de laborator trebuie interpretată în sensul că indicatori de temperatură precum produsele în discuție în litigiul principal, care, prin efectul unei modificări de culoare care rezultă din variația volumului lichidelor pe care le conțin, indică, în mod ireversibil, dacă s‑a atins o temperatură de răspuns, intră la această poziție.
Potrivit unei jurisprudențe constante, în interesul garantării securității juridice și al facilitării controalelor, criteriul decisiv pentru clasificarea tarifară a mărfurilor trebuie să aibă în vedere, în general, caracteristicile și proprietățile obiective ale acestora, astfel cum sunt definite de textul poziției din NC și de notele de secțiune sau de capitol. Notele explicative elaborate, în ceea ce privește NC, de Comisia Europeană și, în ceea ce privește SA, de OMV aduc o contribuție importantă la interpretarea domeniului de aplicare al diferitelor poziții tarifare, fără a avea însă forță juridică obligatorie (Hotărârea Sysmex Europe, C‑480/13,
EU:C:2014:2097
, punctele 29 și 30, precum și jurisprudența citată).
Trebuie precizat de asemenea că destinația produsului poate să constituie de asemenea un criteriu obiectiv de clasificare, în măsura în care este inerentă respectivului produs, caracterul inerent trebuind să poată fi apreciat în funcție de caracteristicile și de proprietățile obiective ale acestuia (Hotărârea Sysmex Europe,
EU:C:2014:2097
, punctul 31 și jurisprudența citată).
În speță, produsele în discuție în litigiul principal sunt concepute să fie utilizate ca indicatori de temperatură. Aceste produse au ca funcție să indice, după ce au fost aplicate pe mărfuri deosebit de sensibile la variațiile de temperatură, dacă acestea din urmă au fost expuse la un nivel de temperatură predeterminat în timpul transportului sau al depozitării.
Este necesar să se constate că produsele în discuție în litigiul principal nu sunt explicit vizate nici de textul poziției 3822 din NC, nici de cel al notelor de secțiune sau de capitol ale acesteia din urmă. Astfel, textul poziției 3822 din NC vizează în special „[r]eactivi de diagnostic sau de laborator pe orice suport și reactivi de diagnostic sau de laborator preparați”.
Potrivit notelor explicative ale SA care se referă la poziția 3822, aceasta are în vedere mai mulți tipi de reactivi, și anume reactivii de diagnostic sau de laborator.
În ceea ce privește reactivii de diagnostic, din aceste note rezultă că reactivii de diagnostic sunt utilizați pentru evaluarea proceselor și stărilor fizice, biofizice și biochimice la om și la animal și că funcțiile lor sunt bazate pe măsurarea și observarea substanțelor biologice sau chimice care constituie reactivul (a se vedea în acest sens Hotărârea Sysmex Europe,
EU:C:2014:2097
, punctul 34).
În această privință, trebuie constatat că, prin prisma caracteristicilor și a proprietăților obiective ale acestora, precum și a destinației lor, produsele în discuție în litigiul principal nu intră în categoria reactivilor de diagnostic.
Astfel, în primul rând, din descrierea făcută de instanța de trimitere rezultă că aceste produse, deși pot fi utilizate pentru transportul sau depozitarea unor produse de origine biologică, precum sângele, nu intră niciodată, direct sau indirect, în reacție cu acestea.
În al doilea rând, produsele în discuție în litigiul principal nu sunt utilizate pentru evaluarea proceselor și a stărilor fizice, biofizice și biochimice la om sau la animal. Astfel, aceste produse sunt markeri ai temperaturii ambiante, și nu evaluează astfel de procese sau stări.
În al treilea rând, funcția produselor în discuție în litigiul principal nu se bazează pe o modificare a substanțelor constitutive ale acestora, care să fie rezultatul unei reacții cu produsele cu care sunt concepute să fie utilizate, iar aceasta indiferent de natura acestei reacții.
Astfel, având în vedere elementele care precedă, produsele în discuție în litigiul principal nu intră în categoria reactivilor de diagnostic în sensul poziției 3822 din NC.
Aceeași concluzie se impune pentru reactivii de laborator. Astfel, notele explicative ale SA referitoare la poziția 3822 nu permit să se considere că, spre deosebire de un reactiv de diagnostic, un reactiv de laborator ar putea intra la această poziție fără ca funcția acestuia din urmă să se bazeze pe o modificare a substanțelor care îl constituie care rezultă dintr‑o reacție cu produsele cu care este conceput să fie utilizat.
Având în vedere considerațiile care precedă, este necesar să se răspundă la întrebarea adresată că poziția 3822 din NC referitoare la reactivii de diagnostic și de laborator trebuie interpretată în sensul că indicatori de temperatură, precum produsele în discuție în litigiul principal, care, prin efectul unei modificări de culoare care rezultă din variația volumului lichidelor pe care le conțin, indică, în mod ireversibil, dacă s‑a atins o temperatură de răspuns, nu intră la această poziție.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera a noua) declară:

Poziția 3822 din Nomenclatura combinată, care figurează la anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 861/2010 al Comisiei din 5 octombrie 2010, trebuie interpretată în sensul că indicatori de temperatură precum produsele comercializate sub numele „WarmMark” și „ColdMark”, care, prin efectul unei modificări de culoare ce rezultă din variația volumului lichidelor pe care le conțin, indică, în mod ireversibil, dacă s‑a atins o temperatură superioară sau inferioară unui prag determinat, nu intră la această poziție.

Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: germana.