CELEX: 62011CJ0667
Handelspolitik
Förordning (EG) nr 1225/2009
Artiklarna 13 och 14
Importprodukter med ursprung i Kina
Antidumpningstull
Kringgående
Vidaresändning av varor via Malaysia
Genomförandeförordning (EU) nr 723/2011
Registrering av import
Uppbörd av antidumpningstull
Retroaktivitet

Begäran om förhandsavgörande avser villkoren för ett retroaktivt uttag av antidumpningstull inom ramen för rådets genomförandeförordning (EU) nr 723/2011 av den 18 juli 2011 om utvidgning av den slutgiltiga antidumpningstull som genom förordning (EG) nr 91/2009 införts på import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina till att även omfatta import av vissa fästdon av järn eller stål som avsänts från Malaysia, oavsett om produkternas deklarerade ursprung är Malaysia eller inte (
EUT L 194, s. 6
) (nedan kallad genomförandeförordningen), till följd av en undersökning om kringgående av åtgärder i den mening som avses i artikel 13 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (
EUT L 343, s. 51
) (nedan kallad grundförordningen).
Begäran har framställts i ett mål mellan, å ena sidan, Paltrade EOOD (nedan kallat Paltrade) och Nachalnik na Mitnicheski punkt – Pristanishte Varna (chefen för tullkontoret i hamnen i Varna) vid Nachalnik Mitnitsa Varna (tulldirektören i Varna) (nedan kallad tullmyndigheten) angående ett beslut att påföra Paltrade ytterligare antidumpningstull.
Tillämpliga bestämmelser
I skäl 19 i grundförordningen anges följande:
”… Eftersom de multilaterala förhandlingarna hittills inte har lett till några resultat och i avvaktan på resultatet av att frågan hänskjutits till WTO:s antidumpningskommitté är det nödvändigt att i gemenskapslagstiftningen ha bestämmelser för att reglera sådana tillvägagångssätt, inbegripet enkel ihopsättning av varor inom gemenskapen eller i tredjeland, vars huvudsakliga syfte är att kringgå antidumpningsåtgärder.”
Artikel 13 i grundförordningen har rubriken ”Överträdelser”, och innehåller följande bestämmelser:
”1.   Om gällande åtgärder kringgås får de antidumpningstullar som införts i enlighet med denna förordning utvidgas till att omfatta import av den likadana produkten från tredjeländer, oavsett om den obetydligt ändrats, import av den obetydligt ändrade likadana produkten från det land som omfattas av åtgärder eller import av delar av denna produkt. … Kringgående ska definieras som en förändring i handelsmönstret mellan tredjeland och gemenskapen, eller mellan enskilda företag i det land som omfattas av åtgärder och gemenskapen, som härrör från sådant bruk, sådana processer eller sådan bearbetning för vilka ingen annan tillräcklig grund eller ekonomisk motivering finns än införandet av antidumpningstullen, om det finns bevisning för skada eller för att verkningarna av denna tull undergrävs i fråga om priser på eller kvantiteter av den likadana produkten och om det finns bevisning för dumpning i förhållande till de normalvärden som tidigare, i förekommande fall i enlighet med bestämmelserna i artikel 2, fastställts för den likadana produkten.
…
3.   Undersökningar i enlighet med denna artikel ska, på kommissionens initiativ eller på begäran av en medlemsstat eller en berörd part, inledas på grundval av tillräcklig bevisning avseende de faktorer som anges i punkt 1. Undersökningarna ska … inledas genom en förordning från kommissionen, genom vilken tullmyndigheterna även får instrueras att antingen registrera importen i enlighet med artikel 14.5 eller kräva säkerheter. Undersökningarna ska utföras av kommissionen med eventuellt bistånd av tullmyndigheterna och ska slutföras inom nio månader. Om det av de slutgiltigt fastställda omständigheterna framgår att en utvidgning av åtgärderna är berättigad, ska rådet på förslag av kommissionen fatta beslut om detta efter samråd med rådgivande kommittén. … Utvidgningen av åtgärderna ska börja gälla från och med den dag då registrering infördes i enlighet med artikel 14.5 eller från och med den dag då säkerheter krävdes. …”
Artikel 14 i grundförordningen har rubriken ”Allmänna bestämmelser” och innehåller följande bestämmelser:
”…
5.   Kommissionen kan efter samråd med den rådgivande kommittén begära att tullmyndigheterna vidtar ändamålsenliga åtgärder för att registrera importen, så att åtgärder därefter kan vidtas mot denna import från och med dagen för registreringen. Import kan göras till föremål för registrering på begäran av gemenskapsindustrin, om begäran innehåller tillräcklig bevisning för att motivera en sådan åtgärd. Registrering skall införas genom förordning i vilken ändamålet med åtgärden skall anges och, i tillämpliga fall, det uppskattade beloppet på eventuella framtida betalningsförpliktelser. Import kan inte göras till föremål för registrering under en period som är längre än nio månader.”
Genom rådets förordning (EG) nr 91/2009 av den 26 januari 2009 har en slutgiltig antidumpningstull införts beträffande import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina (
EUT L 29, s. 1
).
Enligt artikel 1.2 i denna förordning fastställs den slutgiltiga antidumpningstullsatsen till 85 procent i Taric-tilläggsnummer A999 för alla andra bolag än de som anges i tabellen i den bestämmelsen.
Kommissionen inledde därefter genom förordning (EU) nr 966/2010 av den 27 oktober 2010 en undersökning beträffande ett eventuellt kringgående av de antidumpningsåtgärder som införts genom förordning nr 91/2009 som skulle ha skett genom import av vissa fästdon av järn eller stål som avsänts från Malaysia, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Malaysia eller inte, och om registrering av sådan import (
EUT L 282, s. 29
).
Skäl 18 i förordning nr 966/2010 har följande lydelse:
”Enligt artikel 14.5 i grundförordningen bör importen av den produkt som är föremål för undersökningen omfattas av registrering, så att antidumpningstullar, om undersökningen visar att kringgående sker, kan tas ut retroaktivt till ett lämpligt belopp från och med den dag när registreringen av sådan import avsänd från Malaysia inleds.”
Genom artikel 2 i denna förordning blev denna import registreringspliktig.
I genomförandeförordningen föreskrivs en utvidgning av den slutgiltiga antidumpningstull som införts genom förordning nr 91/2009 till import av vissa fästdon av järn eller stål som avsänts från Malaysia, oavsett om produkternas deklarerade ursprung är Malaysia eller inte. I artikel 1 i genomförandeförordningen föreskrivs således följande:
”1.   Den slutgiltiga antidumpningstullen för ’alla övriga företag’ som genom artikel 1.2 i förordning (EG) nr 91/2009 infördes på import av [aktuella produkter] med ursprung i Folkrepubliken Kina, utvidgas härmed till att även omfatta import av [aktuella produkter] som avsänts från Malaysia, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Malaysia eller inte, som klassificeras enligt KN-nummer ex7318 12 90, ex7318 14 91 … (Taric-nummer … 7318 12 90 91, … 7318 14 91 91 …), …
…
3.   Den tull som utvidgas genom punkt 1 ska tas ut på import som avsänts från Malaysia, oavsett om dess deklarerade ursprung är Malaysia eller inte, och som registrerats i enlighet med artikel 2 i förordning (EU) nr 966/2010 samt artiklarna 13.3 och 14.5 i förordning (EG) nr 1225/2009, med undantag av de produkter som tillverkats av de företag som nämns i punkt 1.
...”
Enligt artikel 78 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (
EGT L 302, s. 1
; svensk specialutgåva, område 2, volym 16, s. 4), i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 1791/2006 av den 20 november 2006 (
EUT L 363, s. 1
) (nedan kallad tullkodexen), gäller följande:
”1.   Tullmyndigheterna får på eget initiativ eller på deklarantens begäran ändra deklarationen efter det att varorna har frigjorts.
…
3.   Om granskningen av deklarationen eller kontrollen i efterhand tyder på att de bestämmelser som gäller det berörda tullförfarandet har tillämpats på basis av felaktiga eller bristfälliga upplysningar, skall tullmyndigheterna i enlighet med fastställda bestämmelser vidta de åtgärder som krävs för att reglera situationen med hänsyn till de nya upplysningar som föreligger.”
Enligt artikel 217.1 a i tullkodexen gäller följande
”1.   Varje belopp avseende importtullar eller exporttullar som kommer från en tullskuld, nedan kallat tullbelopp, skall av tullmyndigheterna beräknas så snart de fått nödvändiga uppgifter och föras in i räkenskaperna eller något annat likvärdigt medium (bokföring).
Det första stycket gäller inte
a)
när en preliminär antidumpningstull eller utjämningstull har införts, …”
I artikel 2 i rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (
EGT L 256, s. 1
; svensk specialutgåva, område 11, volym 13, s. 22), i dess lydelse enligt rådets förordning (EU) nr 555/2011 av den 6 juni 2011 (
EUT L 150, s. 3
), föreskrivs följande:
”En integrerad tulltaxa för Europeiska gemenskaperna, i det följande kallad ’TARIC’, upprättas härmed av kommissionen för att tillgodose behoven i Gemensamma tulltaxan, i statistik över gemenskapens yttre handel samt gemenskapens handelspolitik, jordbrukspolitik och annan politik om import och export av varor.
…”
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
Den 31 januari 2011 ingav Paltrade, med hemvist i Varna, en tulldeklaration i form av ett administrativt enhetsdokument med nummer 11BG002005H0004290 (nedan kallat enhetsdokumentet) enligt vilken följande varor hänförts till ordningen med samtidig övergång till fri omsättning och fri förbrukning av varor: 2528800 träskruvar och 634 000 självgängande skruvar vilka avsänts från Malaysia och ingick bland de produkter som kan påföras antidumpningstull enligt genomförandeförordningen. Den tull och den mervärdesskatt som skulle betalas beaktades den 31 januari 2011, det vill säga innan antidumpningstullen slutgiltigt utvidgades till import av dessa varor.
När väl genomförandeförordningen, som antagits med stöd av artikel 78 i tullkodexen, trädde i kraft den 27 juli 2011, efter det att de aktuella varorna frigjorts, genomförde tullmyndigheten en kontroll i efterhand av deklarationen i syfte att pröva uppgifterna i densamma. Efter kontrollen av enhetsdokumentet och de handlingar som bifogats detta, konstaterade tullmyndigheten att detta dokument diarieförts under den period då utredningen med stöd av förordning nr 966/2010 genomfördes. Tullmyndigheten rättade därför uppgifterna i nämnda dokument.
De bulgariska tullmyndigheterna vidtog inte några särskilda åtgärder för att registrera importen från Malaysia och införde inte det Taric-tilläggsnummer A999 som föreskrivs i artikel 1.2 i förordning nr 91/2009. De tillämpade i stället det gängse förfarande för registrering av tulldeklarationer som införts i de bulgariska tullmyndigheternas integrerade informationssystem (Balgarska integrirana mitnicheska informatsionna sistema) (nedan kallat BIMIS) med enhetsdokumentet som förebild.
I beslut nr 9300-843 av den 10 augusti 2011 ålade tullmyndigheterna Paltrade att betala ett ytterligare belopp på 14623,75 BGN avseende antidumpningstull, och 2 924,76 BGN avseende mervärdesskatt. Paltrade överklagade detta beslut hos Administrativen sad Varna.
Administrativen sad Varna beslutade mot bakgrund härav att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfrågor till domstolen:
”1)
Är det tillåtet att ta ut antidumpningstull retroaktivt med tillämpning av artikel 1 i [genomförandeförordningen] utan registrering av importen (förutom registrering av enhetsdokumentet i BIMIS-systemet) med införande av det Taric-tilläggsnummer som anges i artikel 1 i förordning nr 91/2009?
2)
Vad är ett lämpligt belopp enligt skäl 18 i förordning nr 966/2010 vid ett retroaktivt uttag av antidumpningstullar med tillämpning av [genomförandeförordningen]?”
Prövning av tolkningsfrågorna
Den hänskjutande domstolen har ställt sina två frågor, vilka ska prövas tillsammans, för att få klarhet i huruvida artikel 14.5 i grundförordningen, till vilken det hänvisas i artikel 2 i förordning nr 966/2010, ska tolkas så, att sådana metoder för registrering som de som är i fråga i det nationella målet är förenliga med denna bestämmelse och således är tillräckliga för ett retroaktivt uttag av antidumpningstull med tillämpning av artikel 1 i genomförandeförordningen, till följd av en undersökning vid vilken det fastställs att det skett ett kringgående av den slutgiltiga antidumpningstull som införts genom förordning nr 91/2009, samt, i förekommande fall, få klarhet i storleken på en sådan utvidgad antidumpningstull som tas ut retroaktivt med tillämpning av genomförandeförordningen.
Yttranden som har inkommit till domstolen
Den bulgariska regeringen och tullmyndigheterna anser att det saknas anledning att införa en annan registrering än enhetsdokumentet i BIMIS, eftersom det i sistnämnda system är möjligt att samköra de på Taric-koderna baserade informationssystemen. Enligt dessa båda parter omfattas tullhandlingar avseende samtliga typer av destinationer och tullförfaranden som föreskrivs i tullagstiftningen på europeisk och nationell nivå av en automatiserad behandling i BIMIS som gör det möjligt att samla in uppgifter från databasen för tullhandlingarna.
Även den spanska och den italienska regeringen, Ungern och kommissionen anser att de relevanta bestämmelserna i grundförordningen, i förordning nr 966/2010 och i genomförandeförordningen som avser registreringen av den här aktuella importen, inte innebär att det införs någon särskild registrering. Varje nationellt system för registrering ska anses vara tillräckligt om det ger tullmyndigheterna möjlighet dels att få kännedom om registrerad import – vid kungörandet av den förordning i vilken det stadgas att antidumpningstull på denna registrerade import ska krävas ut – dels att uppbära och meddela nämnda tull.
Kommissionen har tillagt att den registrering som för närvarande gäller för administrativa enhetsdokument i BIMIS mer än väl räcker för att uppnå ändamålet med artikel 14.5 i grundförordningen.
Motparten i det nationella målet, kommissionen och samtliga de regeringar som har yttrat sig, har hävdat att det uttryckligen framgår av genomförandeförordningen att den slutgiltiga antidumpningstull som införts genom förordning nr 91/2009 ska tillämpas med en tullsats på 85 procent i den mån nämnda tull utvidgats till att omfatta bolag i Malaysia.
Domstolens bedömning
Enligt artikel 13.1 i grundförordningen får de antidumpningstullar som har införts enligt denna förordning utvidgas till att omfatta import av likadana produkter eller delar av sådana produkter från tredjeland om gällande åtgärder kringgås. Enligt punkt 3 i samma artikel ska undersökningarna inledas genom en förordning från kommissionen genom vilken tullmyndigheterna får instrueras att registrera importen i enlighet med artikel 14.5 i grundförordningen.
Av nämnda artikel 13.3 framgår närmare bestämt att utvidgningen av redan införda slutgiltiga åtgärder, vid fall av kringgående, ska börja gälla från och med den dag då registrering infördes i enlighet med artikel 14.5 i grundförordningen.
Enligt sistnämnda bestämmelse kan kommissionen begära att behöriga nationella myndigheter vidtar ändamålsenliga åtgärder för att registrera importen, så att åtgärder som utvidgats till att omfatta de berörda produkterna kan vidtas mot importen av dem från och med dagen för registreringen. Registrering av de berörda produkterna ska införas genom en förordning i vilken ändamålet med åtgärden och i förekommande fall det uppskattade beloppet på eventuella framtida betalningsförpliktelser ska anges. Import kan inte göras till föremål för registrering under en period som är längre än nio månader.
Enligt ändamålet med grundförordningen och systematiken i densamma, bland annat skäl 19 och artikel 13 i denna förordning, är det enda syftet med en förordning som utvidgar en antidumpningstull att säkerställa tullens fulla verkan och att förhindra kringgående av densamma. En åtgärd som utvidgar en slutgiltig antidumpningstull är följaktligen endast accessorisk i förhållande till den ursprungliga rättsakt som inför denna tull till skydd för en verkningsfull tillämpning av de slutgiltiga åtgärderna.
Härav följer att syftet med skyldigheten att registrera den aktuella importen just vid fall av kringgående även är att tillse att de utvidgade slutgiltiga åtgärderna blir verkningsfulla, genom att det blir möjligt att retroaktivt tillämpa tullen så att de slutgiltiga åtgärder som ska tillämpas inte mister sin ändamålsenliga verkan. Eftersom kommissionen i detta hänseende har instruerat de behöriga nationella myndigheterna att vidta ändamålsenliga åtgärder för att registrera den aktuella importen i syfte att säkerställa det retroaktiva uttaget av den utvidgade antidumpningstullen, är dessa myndigheter skyldiga att iaktta denna skyldighet.
I det nationella målet har den slutgiltiga antidumpningstullen på import av de aktuella produkterna från Kina införts genom förordning nr 91/2009. Vidare har en undersökning avseende ett eventuellt kringgående av denna åtgärd inletts genom förordning nr 966/2010, och i dess artikel 2, samt med stöd av artiklarna 13.3 och 14.5 i grundförordningen, föreskrivs en skyldighet att registrera import av de aktuella produkterna som avsänts från Malaysia. Om det fastställs att det skett ett kringgående, krävs enligt genomförandeförordningen att den slutgiltiga antidumpningstull som införts genom förordning nr 91/2001 utvidgas till att omfatta import av de aktuella produkter som avsänts från Malaysia, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Malaysia eller inte.
Av artikel 2 i förordning nr 966/2010 framgår nämligen att medlemsstaterna – under sådana förhållanden som de i det nationella målet – är skyldiga enligt artiklarna 13.3 och 14.5 i grundförordningen att vidta vissa lämpliga tillämpningsåtgärder för att registrera den aktuella importen.
Eftersom det dock inte preciseras i grundförordningen eller i förordning nr 966/2010 under vilka förhållanden som medlemsstaterna ska företa registreringen, ankommer det på medlemsstaterna att fastställa metoderna för registreringen. Detta ska därvid göras på ett sådant sätt att retroaktivt uttag av den utvidgade antidumpningstullen sker korrekt och att ändamålet med denna förordning uppnås.
Det framgår i detta hänseende av handlingarna i målet att enhetsdokumentets registrering i det rådande BIMIS-systemet uppfyller det erforderliga kravet, eftersom det inte ger utrymme för något tvivel beträffande identifieringen av samtliga tullpliktiga importtransaktioner avseende de aktuella produkterna. Vidare möjliggörs ett verkningsfullt insamlande av alla tillgängliga uppgifter för att kräva ett korrekt retroaktivt uttag av den utvidgade antidumpningstullen.
En sådan registrering som den i det nationella målet aktuella uppfyller därmed kraven i artikel 14.5 i grundförordningen.
Den aktuella registreringen uppfyller följaktligen skyldigheten enligt de tillämpliga bestämmelserna i de ifrågavarande förordningarna.
När det gäller tullsatsen för den antidumpningstull som tagits ut retroaktivt med stöd av genomförandeförordningen, framgår det av dess artikel 1.1 att den tull som utvidgas till att omfatta import av de aktuella varorna med ursprung i Malaysia är den slutgiltiga antidumpningstullen för ”alla övriga företag” som gäller enligt artikel 1.2 i förordning nr 91/2009.
Enligt artikel 1.2 i sistnämnda förordning uppgår tullsatsen för den utvidgade antidumpningstullen till 85 procent.
Med hänsyn till ovan redovisade överväganden ska de frågor som ställts besvaras enligt följande.
—
Artikel 14.5 i grundförordningen, till vilken det hänvisas i artikel 2 i förordning nr 966/2010, ska tolkas så, att sådana registreringsmetoder som de som är i fråga i det nationella målet är förenliga med nämnda bestämmelse och således tillräckliga för ett retroaktivt uttag av antidumpningstull med tillämpning av artikel 1 i genomförandeförordningen till följd av en undersökning som utvisar att det skett ett kringgående av den slutgiltiga antidumpningstull som gäller enligt förordning nr 91/2009.
—
Enligt artikel 1.2 i förordning nr 91/2009 uppgår den utvidgade antidumpningstull som uttas retroaktivt på import som skett före ikraftträdandet av genomförandeförordningen till 85 procent för ”alla övriga företag”.
Rättegångskostnader
Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.

Mot denna bakgrund beslutar domstolen (andra avdelningen) följande:

Artikel 14.5 rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen, till vilken det hänvisas i artikel 2 i kommissionens förordning (EU) nr 966/2010 av den 27 oktober 2010 om inledande av en undersökning beträffande ett eventuellt kringgående av de antidumpningsåtgärder som infördes genom rådets förordning (EG) nr 91/2009 beträffande import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina genom import av vissa fästdon av järn eller stål som avsänts från Malaysia, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Malaysia eller inte, och om registrering av sådan import, ska tolkas så, att sådana registreringsmetoder som de som är i fråga i det nationella målet är förenliga med nämnda bestämmelse och således tillräckliga för ett retroaktivt uttag av antidumpningstull med tillämpning av artikel 1 i rådets genomförandeförordning (EU) nr 723/2011 av den 18 juli 2011 om utvidgning av den slutgiltiga antidumpningstull som genom förordning (EG) nr 91/2009 införts på import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina till att även omfatta import av vissa fästdon av järn eller stål som avsänts från Malaysia, oavsett om produkternas deklarerade ursprung är Malaysia eller inte, till följd av en undersökning som utvisar att det skett ett kringgående av den slutgiltiga antidumpningstull som gäller enligt rådets förordning (EG) nr 91/2009 av den 26 januari 2009 om införandet av en slutgiltig antidumpningstull beträffande import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina.

Enligt artikel 1.2 i förordning nr 91/2009 uppgår den utvidgade antidumpningstull som uttas retroaktivt på import som skett före ikraftträdandet av genomförandeförordning nr 723/2011 till 85 procent för ”alla övriga företag”.

Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: bulgariska.