CELEX: 62010CJ0420
Biocidinių produktų pateikimas į rinką
Direktyva 98/8/EB
2 straipsnio 1 dalies a punktas
„Biocidinių produktų“ sąvoka
Produktas, sukeliantis kenksmingų organizmų flokuliaciją, jų nepanaikindamas, nesulaikydamas ar nenukenksmindamas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką (
OL L 123, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 23 t., p. 3) 2 straipsnio 1 dalies a punkto išaiškinimu.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant
Söll GmbH
ir
Tetra GmbH
ginčą, susijusį su
Tetra GmbH
prekyba
TetraPond AlgoRem
prekės ženklu pažymėtu algacidu, kurio veiklioji medžiaga yra aliuminio chlorohidratas.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Direktyva 98/8
Direktyvos 98/8 ketvirtoje konstatuojamojoje dalyje nustatyta:
„kadangi Komisijos peržiūra atskleidė skirtingą valstybių narių reguliavimo padėtį; kadangi tokie skirtumai gali kliudyti ne tik prekybai biocidiniais produktais, bet ir prekybai tais produktais, kuriais jie yra apdorojami, ir taip daryti poveikį vidaus rinkos veikimui; kadangi dėl to Komisija pasiūlė parengti taisyklių dėl naudoti skirtų biocidinių produktų pateikimo į rinką metmenis [bendruosius norminius aktus, susijusius su biocidinių produktų pateikimu į rinką], pagrindine sąlyga iškeliant aukštą žmonių, gyvūnų ir aplinkos apsaugos lygį; <...>“
Minėtos direktyvos 2 straipsnio 1 dalies a ir d punktuose nustatyta:
„Šioje direktyvoje vartojamos šios sąvokos:
a)
Biocidiniai produktai
Veikliosios medžiagos ir preparatai, savo sudėtyje turintys vieną arba daugiau veikliųjų medžiagų, tokio pavidalo, kokio jie tiekiami vartotojui, skirti sunaikinti, sulaikyti, nukenksminti, išvengti poveikio arba kitokiu būdu kontroliuoti bet kurį kenksmingą organizmą cheminėmis arba biologinėmis priemonėmis.
V priede pateikiamas išsamus 23 produktų tipų sąrašas ir kiekvieno tipo aprašas;
<...>
d)
Veiklioji medžiaga
Medžiaga arba mikroorganizmas, įskaitant virusą arba grybą, turintį bendrą arba ypatingą poveikį kenksmingiems organizmams.“
Minėtos direktyvos 3 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„1.   Valstybės narės nurodo, kad biocidinis produktas nebus pateiktas į rinką ir naudojamas jų teritorijoje, jei jis nebuvo autorizuotas [nebuvo išduotas leidimas pateikti jį į rinką] pagal šios direktyvos nuostatas.“
Direktyvos 98/8 V priede „Biocidinių produktų tipai ir jų apibūdinimas, kaip nurodyta šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalies a punkte“ nustatyta:
„Šiems produktų tipams nepriklauso produktai, kuriems taikomos direktyvos, minimos Direktyvos (98/8) 1 straipsnio 2 dalyje tų direktyvų ar jų paskesnių pakeitimų tikslais.
1 PAGRINDINĖ GRUPĖ [GRUPĖ]: Dezinfekantai ir bendrosios paskirties biocidai
<...>
2 produktų tipas: Buitinės paskirties ir visuomenės sveikatos priežiūrai skirti dezinfekantai bei kiti biocidiniai produktai
Produktai, skirti oro, paviršių, medžiagų, įrangos, baldų dezinfekcijai, kurių panaudojimas nėra tiesiogiai susijęs su maistu ir pašarais buitinėje, visuomeninėje ar pramoninėje srityje, įskaitant ligonines, o taip pat produktai, naudojami kaip algacidai.
Panaudojimo sritys,
inter alia
, apima plaukymo baseinus, akvariumus, maudyklas ir kitokį vandenį; oro kondicionavimo sistemas; sienas ir grindis medicinos bei kitose įstaigose; cheminius tualetus; nuotekas, ligoninių atliekas, dirvožemį ar kt. substratus (žaidimų aikštelėse).“
Pagal Direktyvos 98/8 16 straipsnio 2 dalį Komisija turėjo įgyvendinti dviejų etapų darbų programą, skirtą visoms biocidiniuose produktuose esančioms veikliosioms medžiagos, kurios jau buvo rinkoje 2000 m. gegužės 14 d. (toliau – esamos veikliosios medžiagos), sistemiškai ištirti.
Programos pirmajame etape, kuris buvo nustatytas 2000 m. rugsėjo 7 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1896/2000 dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/8/EB dėl biocidinių produktų 16 straipsnio 2 dalyje nurodytos programos pirmojo etapo (
OL L 228, p. 6
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 30 t., p. 266), buvo siekiama peržiūrėti visas esamas veikliąsias medžiagas ir konkrečiai įvardyti tas medžiagas, kurias reikia įvertinti atsižvelgiant į jų galimą „įrašymą“ į tris Direktyvos 98/8/EB priedus, t. y. I priedą „Veikliųjų medžiagų sąrašas, kuriame išdėstyti Bendrijos lygiu suderinti reikalavimai dėl biocidinių produktų įrašymo“, I A priedą „Veikliųjų medžiagų sąrašas, kuriame išdėstyti Bendrijos lygiu suderinti reikalavimai dėl mažos rizikos biocidinių produktų įrašymo“ ir I B priedą „Pagrindinių medžiagų sąrašas, kuriame išdėstyti Bendrijos lygiu suderinti reikalavimai“. Šiuo tikslu Reglamente Nr. 1896/2000 konkrečiai nustatyta tvarka, kuria vadovaudamiesi gamintojai, receptūros sudarytojai ir asociacijos, norintys pateikti pranešimą dėl tokios esamos veikliosios medžiagos „įrašymo“ į vieną iš Direktyvoje 98/8 nurodytų priedų, informuoja Komisiją.
Minėtos programos antrajame etape, įtvirtintame 2003 m. lapkričio 4 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2032/2003 dėl 10 metų programos, nurodytos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką 16 straipsnio 2 dalyje, antrojo etapo, iš dalies keičiančiu Reglamentą Nr. 1896/2000 (
OL L 307, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 41 t., p. 92), kuris vėliau buvo iš dalies pakeistas 2007 m. gruodžio 4 d. Komisijos reglamentu Nr. 1451/2007 dėl Direktyvos 98/8/EB 16 straipsnio 2 dalyje nurodytos 10 metų programos antrojo etapo, prie Reglamento Nr. 2032/2003 buvo pridėtas I priedas su esamų veikliųjų medžiagų, kurios turi būti ištirtos ir toliau tiriamos atsižvelgiant į pasiektą pažangą, sąrašu.
Reglamentas Nr. 1896/2000
Reglamento Nr. 1896/2000 3 straipsnio „Esamų veikliųjų medžiagų identifikavimas“ 1 dalyje nustatyta:
„Kiekvienas į rinką pateiktos esamos veikliosios medžiagos, skirtos naudoti biocidiniame produkte, gamintojas minėtą veikliąją medžiagą identifikuoja, pateikdamas Komisijai I priede nurodytą informaciją apie veikliąją medžiagą, kuri turi būti gauta ne vėliau kaip per 18 mėnesių nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos. Šis reikalavimas netaikomas toms esamoms veikliosioms medžiagoms, kurių nuo 2000 m. gegužės 14 d. nebėra rinkoje kaip veikliųjų medžiagų arba jų nėra biocidiniuose produktuose.
<...>“
Šio reglamento 4 straipsnio „Pranešimas apie esamas veikliąsias medžiagas“ 1 dalyje nustatyta:
„Gamintojai, receptūros sudarytojai ir asociacijos, norintys pateikti paraišką dėl bet kurios esamos veikliosios medžiagos įrašymo į direktyvos [98/8] I arba I A priedą viename arba daugiau produktų tipuose, praneša Komisijai apie minėtą veikliąją medžiagą pateikdami šio reglamento II priede nurodytą informaciją, kuri turi būti gauta ne vėliau kaip per 18 mėnesių nuo šio reglamento įsigaliojimo.
<...>“
Reglamentas Nr. 1451/2007
Reglamento Nr. 1451/2007 3 straipsnio „Esamos veikliosios medžiagos“ 1 ir 2 dalyse nustatyta:
„1.   Veikliųjų medžiagų, kurios buvo rinkoje iki 2000 m. gegužės 14 d. kaip biocidinių produktų veikliosios medžiagos, skirtos kitoms reikmėms nei nustatyta Direktyvos [98/8] 2 straipsnio 2 dalies c ir d punktuose, sąrašas pateiktas I priede.
2.   Išsamus esamų veikliųjų medžiagų, kurios turi būti ištirtos pagal peržiūrėjimo programą, sąrašas pateiktas II priede.“
Šio reglamento 4 straipsnio „Neįtraukimas į sąrašą“ 1 dalyje nustatyta:
„Nepažeidžiant šio reglamento 5 ir 6 straipsnių ir šio straipsnio 2 dalies, biocidiniai produktai, kuriuose yra šio reglamento II priede arba Direktyvos (98/8) I ar I A prieduose nenurodytų veikliųjų medžiagų, nebeteikiami į rinką.
Pirmoji pastraipa taip pat taikoma šio reglamento II priede nurodytoms veikliosioms medžiagoms, kai tokios medžiagos susijusios su visais produktų tipais, neįtrauktais į šį priedą.“
Nacionalinė teisė
Direktyva 98/8 į Vokietijos teisę buvo perkelta 2002 m. birželio 20 d. Įstatymu dėl biocidinių produktų (
Biozidgesetz
) (
BGBl
. I, p. 2076), o įgyvendinta 2008 m. liepos 2 d. Cheminių medžiagų įstatymu (
Chemikaliengesetz
) (
BGBl
. 2008 I, p. 1146) su pakeitimais, padarytais 2010 m. rugpjūčio 11 d. įstatymu (
BGBl
. 2010 I, p. 1163, toliau –
ChemG
).
Direktyvos 98/8 2 straipsnio 1 dalies a punkte pateikta biocidinių produktų teisinė apibrėžtis į Vokietijos teisę buvo perkelta
ChemG
3b straipsnio 1 dalies 1 punktu.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad aiškindamas
ChemG
3b straipsnio 1 dalies 1 punktą jis privalo remtis Direktyvos 98/8 2 straipsnio 1 dalies a punkto išaiškinimu.
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
Šalys pagrindinėje byloje yra konkuruojančios įmonės, prekiaujančios algacidais, skirtais naudoti tvenkiniuose, ypač dirbtinai sukurtuose sodo tvenkiniuose, biotopuose ir maudymuisi tinkamuose tvenkiniuose.
Tetra GmbH
prekiauja Vokietijoje
TetraPond AlgoRem
prekių ženklu pažymėtu algacidu, kurio sudėtyje yra aliuminio chlorohidrato. Šį produktą, tirpų polikatijoninį aliuminio hidroksidą, įdėjus į vandenį, hidrolizės būdu susidaro tinklo pavidalo aliuminio chlorohidrato nuosėdos, kurios netirpsta ir dėl to yra chemiškai ir biologiškai inertiškos ir kurios mechaniniu fizikiniu būdu „suriša“ pakibusius dumblius (vad. „flokuliacija“).
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo manymu, aliuminio chlorohidratas buvo pripažintas „esama veikliąja medžiaga“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1896/2000 3 straipsnį, ir įrašytas į Reglamento Nr. 1451/2007 I priedą. Tačiau kadangi apie ją nebuvo pranešta pagal Reglamento Nr. 1896/2000 4 straipsnį, ši veiklioji medžiaga nebuvo įtraukta į Reglamento Nr. 1451/2007 II priedą, todėl negalėjo būti teikiamas į rinką kaip veiklioji medžiaga, biocidas, pagal šio reglamento 4 straipsnio 1 dalį.
Landgericht Hamburg
pateiktame ieškinyje dėl nesąžiningos konkurencijos
Söll GmbH
teigia, kad pagal Reglamento Nr. 1451/2007 4 straipsnio 1 dalį nagrinėjamas produktas negali būti pateiktas į rinką.
Tetra GmbH
, priešingai, teigia, kad jos parduodamas produktas negali būti laikomas biocidiniu produktu, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 98/8, nes nors įdėjus produkto į tvenkinio vandenį įvyksta cheminė hidrolizės reakcija, tai dumbliams nedaro jokio cheminio poveikio – jie tik flokuliuojasi, tačiau nėra sunaikinami, sulaikomi, nukenksminami arba kitokiu būdu kontroliuojami. Atvirkščiai, šios įmonės manymu, tokios būklės dumbliai išlieka gyvybingi ir toliau normaliai vyksta fotosintezė. Kol dumbliai nėra mechaniškai ištraukiami iš tvenkinio, jie gyvuoja vandenyje.
Atsižvelgdamas į šias aplinkybes ir linkdamas prie atsakovės pagrindinėje byloje aiškinimo,
Landgericht Hamburg
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokius prejudicinius klausimus:
„1.
Ar produkto pripažinimui „biocidiniu produktu“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 98/8 2 straipsnio 1 dalies a punktą, būtinas tiesioginis biologinis ar cheminis poveikis kenksmingam organizmui, siekiant jį sunaikinti, sulaikyti, nukenksminti, išvengti poveikio arba kitokiu būdu kontroliuoti, ar pakanka ir netiesioginio poveikio kenksmingam organizmui?
2.
Jei Teisingumo Teismas pripažins, kad produkto pripažinimui „biocidiniu produktu“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 98/8 2 straipsnio 1 dalies a punktą, pakanka netiesioginio biologinio ar cheminio poveikio kenksmingam organizmui: kokie reikalavimai keliami netiesioginiam produkto poveikiui kenksmingam organizmui, kad šį produktą būtų galima priskirti prie biocidinių produktų, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 98/8 2 straipsnio 1 dalies a punktą, ar biocidinėms savybėms pagrįsti pakanka bet kokio netiesioginio poveikio?“
Dėl prejudicinių klausimų
Šiais dviem klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės nori sužinoti, ar Direktyvos 98/8 2 straipsnio 1 dalies a punkte nustatyta „biocidinių produktų“ sąvoka turi būti aiškinama taip, kad ji apima produktus, kurių sudėtyje yra veikliųjų medžiagų, dėl savo specifinio poveikio tikslinius kenksmingus organizmus chemiškai ir biologiškai veikiančių tik netiesiogiai ir – atitinkamai – kokie reikalavimai keliami tokiam veikimui.
Visų pirma pažymėtina, kad Direktyvos 98/8 2 straipsnio 1 dalies a punkto pirmoje pastraipoje biocidinių produktų sąvoka apibrėžiama remiantis trimis kumuliaciniais požymiais. Šioje nuostatoje pirmiausia nurodoma, kad tokie produktai turi turėti „veikliosios medžiagos“, kaip ji apibūdinta šio straipsnio 1 dalies d punkte. Toliau joje nurodoma tokių produktų paskirtis, pirmiausia pateikiant nuorodą į Direktyvos 98/8 V priede pateiktą išsamų įvairių biocidinių produktų tipų sąrašą. Galiausiai joje nustatoma, kad minėtų produktų poveikis turi būti cheminis arba biologinis.
Konkrečiau kalbant apie antrąjį šios apibrėžties požymį, kuris yra pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje dalykas, Direktyvos 98/8 2 straipsnio 1 dalies a punkto pirmoje pastraipoje nustatyta, kad tokie produktai turi būti „skirti sunaikinti, sulaikyti, nukenksminti, išvengti poveikio arba kitokiu būdu kontroliuoti bet kurį kenksmingą organizmą“. Šiuo klausimu pažymėtina, kaip minėjo generalinis advokatas išvados 31 punkte, kad tarp įvairių šios nuostatos kalbinių versijų yra tam tikrų skirtumų. Kai kurios iš jų, pirmiausia versijos vokiečių, prancūzų ir olandų kalbomis, sudaro tokį įspūdį, kad biocidiniai produktai turi turėti tiesioginį poveikį tiksliniams kenksmingiems organizmams. Ir atvirkščiai, kai kuriose kitose versijose, kaip antai anglų, ispanų, italų kalbomis, vartojant bendresnius terminus taip pat nurodomas biocidinių produktų „kontroliuojamas“ poveikis šiems organizmams.
Remiantis nusistovėjusia teismų praktika, esant skirtumų tarp tos pačios nuostatos įvairių kalbinių versijų, minėta nuostata turi būti aiškinama atsižvelgiant į teisės akto, kurio sudedamoji dalis ji yra, bendrą struktūrą ir tikslus (žr. 2011 m. birželio 16 d. Sprendimo
Laki
,
C-351/10, Rink. p. I-5495
, 39 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Šiuo klausimu iš Direktyvos 98/8 ketvirtos konstatuojamosios dalies matyti, kad bendruosiuose norminiuose aktuose, susijusiuose su biocidinių produktų pateikimu į rinką, išlaikoma „aukšto žmonių, gyvūnų ir aplinkos apsaugos lygio sąlyga“. Tačiau tokiam apsaugos lygiui gali būti rimtai pakenkta, jei biocidiniais produktais būtų pripažįstami tik produktai, savo sudėtyje turintys vieną arba daugiau veikliųjų medžiagų ir darantys tiesioginį cheminį ar biologinį poveikį tiksliniams kenksmingiems organizmams, o produktai, savo sudėtyje turintys vieną arba daugiau veikliųjų medžiagų, bet darantys tik netiesioginį cheminį ar biologinį poveikį minėtiems kenksmingiems organizmams, tokiais produktais nebūtų laikomi. Iš tiesų vien pačios veikliosios medžiagos buvimas tokiame produkte, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, gali kelti pavojų aplinkai, ir nesvarbu, ar minėta medžiaga tiksliniams organizmams daro tiesioginį ar netiesioginį poveikį.
Be to, iš Direktyvos 98/8 2 straipsnio 1 dalies a punkto pirmoje pastraipoje išvardytų biocidinių produktų paskirčių matyti, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas siekė apimti visus produktus, savo sudėtyje turinčius vieną arba daugiau veikliųjų medžiagų ir darančius cheminį arba biologinį poveikį, kad būtų užtikrintas bet kurio tikslinio kenksmingo organizmo sulaikymas. Tai, kad šioje nuostatoje šių aprašomų produktų paskirtis palaipsniui keičiama – nuo kenksmingų organizmų sunaikinimo iki jų prevencijos, – ir galiausiai tai, kad minėta nuostata susijusi su produktais, skirtais daryti šiems kenksmingiems organizmams poveikį „kitokiu būdu“, rodo, jog tokio minėto produkto poveikio, net jei tuo tesiekiama vykdyti tinkamiausią tikslinių kenksmingų organizmų kontrolę arba palengvinti jų sunaikinimą, pakanka. Toks sąvokos „biocidiniai produktai“ aiškinimas taip pat išplaukia iš „veikliosios medžiagos“ sąvokos, kaip ji apibrėžta Direktyvos 98/8 2 straipsnio 1 dalies d punkte.
Kalbant apie tokį algacidą, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, atsižvelgiant į bylos medžiagoje esančius duomenis, pažymėtina, kad, pirma, įdėjus šio produkto į vandenį, įvyksta cheminė reakcija, t. y. hidrolizė. Antra, įvykus hidrolizei susidaro nuosėdos, kurios mechaniniu fizikiniu būdu vandens paviršiuje „suriša“ dumblius (flokuliacija), o tai leidžia juos pašalinti iš vandens. Taigi, nors tiesa, kad pagrindinėje byloje veikliosios medžiagos daromas cheminis poveikis tiesiogiai nesunaikina dumblių, ji padeda juos pašalinti iš vandens.
Atsižvelgiant į glaudų ryšį tarp cheminio veikimo ir jo sukeliamų pasekmių, kuriais siekiama kuo tinkamiau kontroliuoti bet kurį tikslinį kenksmingą organizmą, toks produktas, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, turi būti laikomas skirtu veikti minėtus organizmus chemiškai.
Atsižvelgiant į tai, kas pasakyta, į pateiktus klausimus reikia atsakyti, jog Direktyvos 98/8 2 straipsnio 1 dalies a punkte pateikta sąvoka „biocidiniai produktai“ turi būti aiškinama taip, kad ji apima net ir tuos produktus, kurie turi tik netiesioginį poveikį tiksliniams kenksmingiems organizmams, jei jų sudėtyje yra viena arba daugiau veikliųjų medžiagų, darančių cheminį ar biologinį poveikį ir dalyvaujančių priežastinio ryšio grandinėje, kuria siekiama šiuos organizmus sulaikyti.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija) nusprendžia:

1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką 2 straipsnio 1 dalies a punkte pateikta sąvoka „biocidiniai produktai“ turi būti aiškinama taip, kad ji apima net ir tuos produktus, kurie turi tik netiesioginį poveikį tiksliniams kenksmingiems organizmams, jei jų sudėtyje yra viena arba daugiau veikliųjų medžiagų, darančių cheminį ar biologinį poveikį ir dalyvaujančių priežastinio ryšio grandinėje, kuria siekiama šiuos organizmus sulaikyti.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.