CELEX: 62011TJ0653
Bendra užsienio ir saugumo politika
Ribojamosios priemonės Sirijai
Lėšų įšaldymas
Ieškinys dėl panaikinimo
Ieškinio pareiškimo terminas
Dalinis nepriimtinumas
Suinteresuotumas pareikšti ieškinį
Įrodinėjimo pareiga
Panaikinimo padarinių pakeitimas laiko atžvilgiu

Ginčo aplinkybės
Ieškovas Aiman Jaber yra inžinieriaus mechaniko išsilavinimą turintis Sirijos pilietis, vykdantis komercinę veiklą plieno ir statybinių medžiagų, taip pat žemės ūkio produktų importo ir eksporto srityse.
Sprendimas 2011/273 ir Reglamentas Nr. 442/2011
Europos Sąjungos Taryba griežtai pasmerkė smurtines taikių protestų represijas įvairiose Sirijos vietose, paragino Sirijos valdžios institucijas nenaudoti jėgos ir 2011 m. gegužės 9 d. priėmė Sprendimą 2011/273/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (
OL L 121, p. 11
). Atsižvelgdama į situacijos rimtumą, Taryba nustatė ginklų embargą, vidaus represijoms galimos naudoti įrangos eksporto draudimą, leidimo atvykti į Europos Sąjungą tam tikriems asmenims ir subjektams, atsakingiems už smurtines represijas prieš civilius Sirijos gyventojus, apribojimus ir įšaldė jų lėšas bei ekonominius išteklius.
Sprendimo 2011/273 priede išvardyti už smurtines represijas prieš civilius Sirijos gyventojus atsakingi asmenys ir su jais susiję fiziniai ar juridiniai asmenys bei subjektai. Pagal šio sprendimo 5 straipsnio 1 dalį valstybės narės arba Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai siūlymu Taryba gali iš dalies keisti minėtą sąrašą. Ieškovas tame sąraše nenurodytas.
Kadangi tam tikros ribojamosios priemonės Sirijai patenka į ESV sutarties taikymo sritį, Taryba 2011 m. gegužės 9 d. priėmė Reglamentą (ES) Nr. 442/2011 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (
OL L 121, p. 1
). Iš esmės šis reglamentas identiškas Sprendimui 2011/273, tačiau jame numatyta galimybė nutraukti lėšų įšaldymą. Šio reglamento II priede pateiktas už aptariamas represijas atsakingų asmenų, subjektų ir organizacijų ar su jais susijusių asmenų, subjektų ir organizacijų sąrašas yra identiškas pateiktam Sprendimo 2011/273 priede. Ieškovas tame sąraše nenurodytas. Remiantis Reglamento Nr. 442/2011 14 straipsnio 1 ir 4 dalimis, jeigu Taryba nusprendžia fiziniam ar juridiniam asmeniui, subjektui ar organizacijai taikyti nurodytas ribojamąsias priemones, ji atitinkamai iš dalies pakeičia II priedą, be to, reguliariai ir ne rečiau kaip kas 12 mėnesių peržiūri tame priede pateiktą sąrašą.
2011 m. rugpjūčio 1 d. Įgyvendinimo sprendimu 2011/488/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/273 (
OL L 119, p. 74
), Taryba iš dalies pakeitė Sprendimą 2011/273, siekdama, be kita ko, taikyti nagrinėjamas ribojamąsias priemones ir kitiems asmenims bei subjektams. Be ieškovo vardo ir pavardės, šio sprendimo priedo lentelės 4 eilutėje yra nurodyta įvairi informacija, be kita ko, jo įtraukimo į nagrinėjamą sąrašą data – „2011 m. rugpjūčio 1 d.“, gimimo vieta ir šie motyvai:
„Asmuo, susijęs su Mahir Al‑Assad „Shabiha“ nereguliariosiose karinėse pajėgose. Tiesiogiai dalyvauja represijose ir smurtiniuose veiksmuose prieš civilius gyventojus ir koordinuoja „Shabiha“ nereguliariųjų karinių pajėgų grupių veiklą.“
Tą pačią dieną, remdamasi SESV 215 straipsnio 2 dalimi ir Sprendimu 2011/273, Taryba priėmė Įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 755/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 442/2011 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (
OL L 99, p. 33
). Šio įgyvendinimo reglamento priedo lentelės 4 eilutėje įrašytas ieškovas ir pateikta ta pati informacija bei motyvai kaip ir Įgyvendinimo sprendimo 2011/488 priede.
2011 m. rugpjūčio 2 d. Taryba
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
paskelbė Pranešimą asmenims, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, numatytos Sprendime 2011/273, kuris įgyvendinamas Įgyvendinimo sprendimu 2011/488, ir Reglamente Nr. 442/2011, kuris įgyvendinamas Įgyvendinimo reglamentu Nr. 755/2011 (
OL C 227, p. 3
).
Sprendimas 2011/273 ir Reglamentas Nr. 442/2011 taip pat buvo įgyvendinami arba iš dalies keičiami šiais aktais, į kurių prieduose esančius sąrašus ieškovas nėra įtrauktas:
—
2011 m. gegužės 23 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2011/302/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/273 (
OL L 136, p. 91
), ir 2011 m. gegužės 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 504/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 442/2011 (
OL L 136, p. 45
);
—
2011 m. birželio 23 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2011/367/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/273 (
OL L 164, p. 14
), ir 2011 m. birželio 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 611/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 442/2011 (
OL L 164, p. 1
);
—
2011 m. rugpjūčio 23 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2011/515/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/273 (
OL L 218, p. 20
), ir 2011 m. rugpjūčio 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 843/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 442/2011 (
OL L 218, p. 1
);
—
2011 m. rugsėjo 2 d. Tarybos sprendimu 2011/522/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/273 (
OL L 228, p. 16
), ir 2011 m. rugsėjo 2 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 878/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 442/2011 (
OL L 228, p. 1
);
—
2011 m. rugsėjo 23 d. Tarybos sprendimu 2011/628/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/273 (
OL L 247, p. 17
), ir 2011 m. rugsėjo 23 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 950/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 442/2011 (
OL L 247, p. 3
);
—
2011 m. spalio 13 d. Tarybos sprendimu 2011/684/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/273 (
OL L 269, p. 33
), ir 2011 m. spalio 13 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1011/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 442/2011 (
OL L 269, p. 18
);
—
2011 m. lapkričio 14 d. Tarybos sprendimu 2011/735/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/273 (
OL L 296, p. 53
), ir 2011 m. lapkričio 14 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1150/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 442/2011 (
OL L 296, p. 1
);
—
2011 m. lapkričio 14 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2011/736/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/273 (
OL L 296, p. 55
), ir 2011 m. lapkričio 14 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1151/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 442/2011 (
OL L 296, p. 3
);
—
2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1244/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 442/2011 (
OL L 319, p. 8
).
Sprendimas 2011/782 ir Reglamentas Nr. 36/2011
2011 m. gruodžio 1 d. Sprendime 2011/782/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2011/273 (
OL L 319, p. 56
) Taryba padarė išvadą, kad atsižvelgiant į padėties Sirijoje rimtumą būtina nustatyti papildomas ribojamąsias priemones. Aiškumo sumetimais Sprendimu 2011/273 nustatytos priemonės ir papildomos priemonės įtrauktos į vieną teisės aktą. Sprendimo 2011/782 18 straipsnyje numatyti leidimo atvykti į Sąjungos teritoriją apribojimai, o 19 straipsnyje – į I priedą įtrauktų asmenų ir subjektų lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas. Ieškovas įrašytas lentelės, kurioje pateiktas nagrinėjamas sąrašas, dalies „A. Asmenys“ 34 eilutėje ir pateikta ta pati informacija bei motyvai kaip ir Įgyvendinimo sprendimo 2011/488 priede.
2011 m. gruodžio 2 d. Taryba Oficialiajame leidinyje paskelbė Pranešimą asmenims ir subjektams, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, numatytos Sprendime 2011/782 ir Reglamente Nr. 442/2011, kuris įgyvendinamas Įgyvendinimo reglamentu Nr. 1244/2011 (
OL C 351, p. 14
).
Reglamentas Nr. 442/2011 buvo pakeistas 2012 m. sausio 18 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, kuriuo panaikinamas Reglamentas Nr. 442/2011 (
OL L 16, p. 1
). Ieškovas įrašytas šio reglamento II priedo lentelės 34 eilutėje ir pateikta ta pati informacija bei motyvai kaip ir Įgyvendinimo sprendimo 2011/488 priede.
2012 m. sausio 24 d. Taryba Oficialiajame leidinyje paskelbė Pranešimą asmenims ir subjektams, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, numatytos Sprendime 2011/782, kuris įgyvendinamas Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2012/37/BUSP, ir Reglamente Nr. 36/2012, kuris įgyvendinamas Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 55/2012, dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (
OL C 19, p. 5
).
Sprendimas 2011/782 ir Reglamentas Nr. 36/2012 taip pat buvo įgyvendinami arba iš dalies keičiami šiais aktais, į kurių prieduose esančius sąrašus ieškovas nėra įtrauktas:
—
2012 m. vasario 27 d. Tarybos sprendimu 2012/122/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/782 (
OL L 54, p 14
), ir 2012 m. vasario 27 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 168/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 36/2012 (
OL L 54, p. 1
);
—
2012 m. kovo 23 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2012/172/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/782 (
OL L 87, p. 103
), ir 2012 m. kovo 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 266/2012, kuriuo įgyvendinama Reglamento Nr. 36/2012 32 straipsnio 1 dalis (
OL L 87, p. 45
);
—
2012 m. balandžio 23 d. Tarybos sprendimu 2012/206/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/782 (
OL L 110, p. 36
);
—
2012 m. gegužės 14 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2012/256/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/782 (
OL L 126, p. 9
), ir 2012 m. gegužės 14 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 410/2012, kuriuo įgyvendinama Reglamento Nr. 36/2012 32 straipsnio 1 dalis (
OL L 126, p. 3
);
—
2012 m. birželio 15 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 509/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 36/2012 (
OL L 156, p. 10
);
—
2012 m. birželio 20 d. Tarybos sprendimu 2012/322/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/782 (
OL L 165, p. 45
);
—
2012 m. birželio 25 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2012/335/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/782 (
OL L 165, p. 80
), 2012 m. birželio 25 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2012/544/BUSP, kuriuo įgyvendinama Reglamento Nr. 36/2012 32 straipsnio 1 dalis (
OL L 165, p. 20
), ir 2012 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 545/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 36/2012 (
OL L 165, p. 23
);
—
2012 m. liepos 23 d. Tarybos sprendimu 2012/420/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/782 (
OL L 196, p. 59
), 2012 m. liepos 23 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2012/424/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/782 (
OL L 196, p. 81
), ir 2012 m. liepos 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 673/2012, kuriuo įgyvendinama Reglamento Nr. 36/2012 32 straipsnio 1 dalis (
OL L 196, p. 8
).
Sprendimas 2012/739
2012 m. lapkričio 29 d. Tarybos sprendimu 2012/739/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2011/782 (
OL L 330, p. 21
) nagrinėjamos ribojamosios priemonės buvo įtrauktos į vieną teisės aktą. Ieškovas įrašytas Sprendimo 2012/739 I priedo lentelės 33 eilutėje ir pateikta ta pati informacija bei motyvai kaip ir Įgyvendinimo sprendimo 2011/488 priede.
2012 m. lapkričio 30 d. Taryba Oficialiajame leidinyje paskelbė Pranešimą asmenims ir subjektams, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, numatytos Sprendime 2012/739 ir Reglamente Nr. 36/2012, kuris įgyvendinamas Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1117/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (
OL C 370, p. 6
).
2013 m. balandžio 22 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2013/185/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2012/739 (
OL L 111, p. 77
), siekta atnaujinti Sprendimo 2012/739 I priede pateiktą asmenų ir subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašą. Ieškovas įrašytas I priedo lentelės 33 eilutėje ir pateikta ta pati informacija bei motyvai kaip ir Įgyvendinimo sprendimo 2011/488 priede.
2013 m. balandžio 22 d. Tarybos įgyvendinimo reglamente (ES) Nr. 363/2013, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 36/2012 (
OL L 111, p. 1
), pateikta ta pati informacija ir motyvai kaip ir Įgyvendinimo sprendimo 2011/488 priede.
2013 m. balandžio 23 d. Taryba Oficialiajame leidinyje paskelbė Pranešimą asmenims ir subjektams, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, numatytos Sprendime 2012/739, kuris įgyvendinamas Įgyvendinimo sprendimu 2013/185, ir Reglamente Nr. 36/2012, kuris įgyvendinamas Įgyvendinimo reglamentu Nr. 363/2013 (
OL C 115, p. 5
).
Sprendimas 2013/255
2013 m. gegužės 31 d. Taryba priėmė Sprendimą 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (
OL L 147, p. 14
). Ieškovas įrašytas šio sprendimo I priedo lentelės 33 eilutėje ir pateikta ta pati informacija bei motyvai kaip ir Įgyvendinimo sprendimo 2011/488 priede.
2013 m. birželio 1 d. Taryba Oficialiajame leidinyje paskelbė Pranešimą asmenims ir subjektams, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, numatytos Sprendime 2013/255 ir Reglamente Nr. 36/2012 (
OL C 155, p. 1
).
Procesas ir šalių reikalavimai
2011 m. gruodžio 26 d. ieškovas Bendrojo Teismo kanceliarijai pateikė pareiškimą, kuriuo pareiškė šį ieškinį, prašydamas panaikinti Sprendimą 2011/273 – tokį, koks buvo įgyvendinamas arba pakeistas iki šio ieškinio pareiškimo dienos, įskaitant visus sprendimus, kuriais jis iš dalies pakeistas arba įgyvendintas, Reglamentą Nr. 442/2011 – tokį, koks buvo įgyvendintas arba pakeistas iki minėto ieškinio pareiškimo dienos, įskaitant visus reglamentus, kuriais jis iš dalies pakeistas arba įgyvendintas, ir Sprendimą 2011/782 – tokį, koks buvo įgyvendintas arba pakeistas iki atitinkamo ieškinio pareiškimo dienos, tiek, kiek šie aktai susiję su ieškovu.
Atskiru dokumentu (jį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2011 m. gruodžio 26 d.) ieškovas pateikė prašymą taikyti pagreitintą procedūrą, kaip numatyta Bendrojo Teismo procedūros reglamento 76a straipsnyje.
2012 m. kovo 29 d. sprendimu Bendrasis Teismas (šeštoji kolegija) atmetė prašymą taikyti pagreitintą procedūrą.
2012 m. vasario 20 d. Taryba pateikė Bendrojo Teismo kanceliarijai atsiliepimą į ieškinį.
Pareiškimu (jį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2012 m. vasario 13 d.) ieškovas prašė leisti patikslinti savo reikalavimus, kiek tai susiję su 2012 m. sausio 23 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2012/37/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/782 (
OL L 19, p. 33
), 2012 m. sausio 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 55/2012, kuriuo įgyvendinama Reglamento Nr. 36/2012 33 straipsnio 1 dalis (
OL L 19, p. 6
), ir Reglamentu Nr. 36/2012. Raštu (jį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2012 m. kovo 16 d.) Taryba pateikė savo pastabas dėl ieškovo prašymo ir nurodė, be kita ko, pirma, kad pirmieji du iš prašyme nurodytų aktų nėra susiję su ieškovu ir, antra, kad ieškinys dėl Reglamento Nr. 36/2012 pareikštas pavėluotai. 2012 m. balandžio 4 d. sprendimu Bendrasis Teismas leido ieškovui pateikti reikalavimų patikslinimą, bet tik dėl Reglamento Nr. 36/2012. 2012 m. birželio 15 d. ieškovas pateikė minėtai kanceliarijai reikalavimų patikslinimą. Raštu (jį ši kanceliarija gavo 2012 m. birželio 29 d.) Taryba pateikė savo pastabas dėl šio reikalavimų patikslinimo.
Pareiškimu (jį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2012 m. kovo 30 d.) ieškovas paprašė leisti patikslinti savo reikalavimus, kiek tai susiję su Reglamentu Nr. 168/2012, Sprendimu 2012/122, Įgyvendinimo reglamentu Nr. 266/2012 ir Įgyvendinimo sprendimu 2012/172. Raštu (jį ši kanceliarija gavo 2012 m. balandžio 24 d.) Taryba pateikė savo pastabas dėl ieškovo prašymo ir nurodė, kad prašyme nurodyti aktai nėra susiję su ieškovu. 2012 m. birželio 1 d. sprendimu Bendrasis Teismas nusprendė neleisti ieškovui pateikti reikalavimų patikslinimo.
Pareiškimu (jį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2012 m. gegužės 24 d.) ieškovas paprašė leisti patikslinti savo reikalavimus, kiek tai susiję su Sprendimu 2012/206. 2012 m. birželio 22 d. ieškovas pateikė šiai kanceliarijai reikalavimų patikslinimą. Raštu (jį minėta kanceliarija gavo 2012 m. liepos 3 d.) Taryba pateikė prieštaravimą dėl reikalavimų patikslinimo, nes minėtas sprendimas nėra susijęs su ieškovu.
Pareiškimu (jį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2012 m. birželio 22 d.) ieškovas prašė leisti patikslinti savo reikalavimus, kiek tai susiję su Įgyvendinimo sprendimu 2012/256 ir Įgyvendinimo reglamentu Nr. 410/2012. 2012 m. liepos 23 d. ieškovas pateikė minėtai kanceliarijai reikalavimų patikslinimą. Raštu (jį ši kanceliarija gavo 2012 m. rugpjūčio 9 d.) Taryba pateikė prieštaravimą dėl reikalavimų patikslinimo, nes šie aktai nėra susiję su ieškovu.
Pareiškimu (jį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2012 m. liepos 31 d.) ieškovas patikslino savo reikalavimus ir pareikalavo panaikinti Reglamentą Nr. 509/2012, Sprendimą 2012/322, Įgyvendinimo sprendimą 2012/335, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 2012/544, Reglamentą Nr. 545/2012, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 673/2012, Sprendimą 2012/420 ir Įgyvendinimo sprendimą 2012/424. Raštu (jį ši kanceliarija gavo 2012 m. rugpjūčio 9 d.) Taryba pateikė prieštaravimą dėl reikalavimų patikslinimo, nes šie aktai nėra susiję su ieškovu.
Pareiškimu (jį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2012 m. gruodžio 7 d.) ieškovas prašė leisti patikslinti savo reikalavimus, kiek tai susiję su Sprendimu 2012/739. 2013 m. sausio 7 d. ieškovas pateikė minėtai kanceliarijai reikalavimų patikslinimą. Rašte (jį ši kanceliarija gavo 2013 m. sausio 21 d.) Taryba nepateikė prieštaravimo dėl minėto reikalavimų patikslinimo.
Pareiškimu (jį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2013 m. gegužės 24 d.) ieškovas paprašė leisti patikslinti savo reikalavimus, kiek tai susiję su 2013 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimu 2013/109/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2012/739 (
OL L 58, p. 8
), 2013 m. balandžio 10 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 325/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 36/2012 (
OL L 102, p. 1
), Įgyvendinimo sprendimu 2013/185, 2013 m. balandžio 22 d. Tarybos sprendimu 2013/186/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2012/739 (
OL L 111, p. 101
), ir Įgyvendinimo reglamentu Nr. 363/2013. 2013 m. birželio 24 d. ieškovas pateikė šiai kanceliarijai reikalavimų patikslinimą ir paprašė panaikinti tik pastarąjį reglamentą, Įgyvendinimo sprendimą 2013/185 ir Sprendimą 2013/255. Rašte (jį minėta kanceliarija gavo 2013 m. liepos 17 d.) Taryba nepateikė prieštaravimo dėl minėto reikalavimų patikslinimo.
Pakeitus Bendrojo Teismo kolegijų sudėtį, teisėjas pranešėjas buvo paskirtas į septintąją kolegiją, todėl ši byla paskirta šiai kolegijai.
Susipažinęs su teisėjo pranešėjo pranešimu, Bendrasis Teismas nusprendė pradėti žodinę proceso dalį ir, taikydamas proceso organizavimo priemones pagal Procedūros reglamento 64 straipsnį, paprašė šalių raštu atsakyti į tam tikrus klausimus ir pateikti tam tikrus dokumentus. Taryba šį prašymą įvykdė. Ieškovo atstovas, atvirkščiai, Bendrajam Teismui pranešė, kad jis neatsakys į klausimus raštu.
Per 2014 m. birželio 11 d. posėdį šalys buvo išklausytos ir atsakė į Bendrojo Teismo pateiktus klausimus.
Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:
—
panaikinti tiek, kiek jie yra su juo susiję, Sprendimą 2011/273, Reglamentą Nr. 442/2011, Įgyvendinimo sprendimą 2011/302, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 504/2011, Įgyvendinimo sprendimą 2011/367, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 611/2011, Įgyvendinimo sprendimą 2011/488, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 755/2011, Įgyvendinimo sprendimą 2011/515, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 843/2011, Sprendimą 2011/522, Reglamentą Nr. 878/2011, Sprendimą 2011/628, Reglamentą Nr. 950/2011, Sprendimą 2011/684, Reglamentą Nr. 1011/2011, Sprendimą 2011/735, Įgyvendinimo sprendimą 2011/736, Reglamentą Nr. 1150/2011, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 1151/2011, Sprendimą Nr. 2011/782, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 1244/2011, Reglamentą Nr. 36/2012, Sprendimą 2012/206, Įgyvendinimo sprendimą 2012/256, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 410/2012, Reglamentą Nr. 509/2012, Sprendimą 2012/322, Įgyvendinimo sprendimą 2012/335, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 544/2012, Reglamentą Nr. 545/2012, Sprendimą 2012/420, Įgyvendinimo sprendimą 2012/424, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 673/2012, Sprendimą 2012/739, Įgyvendinimo sprendimą 2013/185, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 363/2013 ir Sprendimą 2013/255;
—
priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.
Taryba Bendrojo Teismo prašo:
—
pripažinti nepriimtinu reikalavimų patikslinimą, susijusį su Reglamentu Nr. 36/2012, Sprendimu 2012/206, Įgyvendinimo reglamentu Nr. 410/2012, Įgyvendinimo sprendimu 2012/256, Reglamentu Nr. 509/2012, Sprendimu 2012/322, Įgyvendinimo sprendimu 2012/335, Įgyvendinimo reglamentu Nr. 2012/544, Reglamentu Nr. 545/2012, Įgyvendinimo reglamentu Nr. 673/2012, Sprendimu 2012/420 ir Įgyvendinimo sprendimu 2012/424;
—
atmesti ieškinį;
—
priteisti iš ieškovo bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
Dėl priimtinumo
Taryba, nepareikšdama prieštaravimo pagal Procedūros reglamento 114 straipsnį, nurodo, kad šis ieškinys yra iš dalies nepriimtinas dėl vėlavimo pareikšti ieškinį ir dėl to, kad nebuvo ieškovo suinteresuotumo pareikšti ieškinį.
Dėl vėlavimo pareikšti ieškinį
Pagal SESV 263 straipsnio šeštą pastraipą ieškinys dėl panaikinimo pateikiamas per du mėnesius nuo ginčijamo akto paskelbimo arba nuo pranešimo apie jį ieškovui dienos arba, jei to nebuvo padaryta, nuo tos dienos, kai ieškovas apie jį sužinojo. Pagal Procedūros reglamento 102 straipsnio 1 dalį, jeigu terminas, per kurį leidžiama pareikšti ieškinį dėl institucijos priimto akto, prasideda nuo to akto paskelbimo, jis skaičiuojamas nuo keturioliktos dienos po jo paskelbimo
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
pabaigos. Pagal to paties reglamento 102 straipsnio 2 dalies nuostatas šis laikotarpis dėl nuotolių pratęsiamas dešimčiai dienų ir yra visiems vienodas.
Be to, kalbant apie ribojamąsias priemones, terminas pareikšti ieškinį dėl akto, kuriuo šios priemonės nustatomos tam tikram asmeniui arba subjektui, panaikinimo pradedamas skaičiuoti tik nuo individualaus pranešimo apie šį aktą suinteresuotajam asmeniui, jei jo adresas yra žinomas, arba nuo pranešimo paskelbimo Oficialiajame leidinyje, jei neįmanoma pranešti tiesiogiai suinteresuotajam asmeniui apie šį aktą (2013 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Gbagbo ir kt. / Taryba
, C‑478/11 P–C‑482/11 P, 59–62 punktai).
Kadangi Procedūros reglamento 102 straipsnio 1 dalyje numatytas papildomas keturiolikos dienų terminas pareikšti ieškinį dėl Oficialiajame leidinyje paskelbtų aktų, reikia daryti išvadą, kad ši nuostata pagal analogiją taip pat turi būti taikoma, kai įvykis, nuo kurio prasideda terminas pareikšti ieškinį, yra pranešimas apie šiuos aktus, kuris taip pat paskelbtas
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
. Iš tiesų tos pačios priežastys, kuriomis buvo pateisintas papildomo keturiolikos dienų termino suteikimas dėl paskelbtų aktų, galioja kalbant apie paskelbtus pranešimus, priešingai nei individualių pranešimų atveju (2014 m. vasario 4 d. Bendrojo Teismo sprendimo
Syrian Lebanese Commercial Bank / Taryba
, T‑174/12 ir T‑80/13, 64 ir 65 punktai).
Kalbant apie ieškinio pareiškimą, visų pirma pažymėtina, kad jis Bendrojo Teismo kanceliarijai buvo pateiktas 2011 m. gruodžio 26 d.
Pirma, dėl to, kiek ieškinyje ieškovas prašo panaikinti Sprendimą 2011/273, kuris įgyvendinamas Įgyvendinimo sprendimu 2011/488, ir Reglamentą Nr. 442/2011, kuris įgyvendinamas Įgyvendinimo reglamentu Nr. 755/2011, pažymėtina, kad ieškinys buvo pareikštas pavėluotai.
Iš tiesų Taryba neišsiuntė ieškovui individualaus pranešimo. Tačiau 2011 m. rugpjūčio 2 d. Oficialiajame leidinyje ji paskelbė Pranešimą asmenims, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, numatytos Sprendime 2011/273, kuris įgyvendinamas Įgyvendinimo sprendimu 2011/488, ir Reglamente Nr. 442/2011, kuris įgyvendinamas Įgyvendinimo reglamentu Nr. 755/2011 (žr. šio sprendimo 7 punktą). Todėl terminas pareikšti ieškinį baigėsi 2011 m. spalio 26 d., t. y. gerokai anksčiau, nei buvo pareikštas ieškinys.
Tačiau ieškovas kaltina Tarybą nepranešus jam asmeniškai apie Sprendimą 2011/273, kuris įgyvendinamas Įgyvendinimo sprendimu 2011/488, ir Reglamentą Nr. 442/2011, kuris įgyvendinamas Įgyvendinimo reglamentu Nr. 755/2011. Šiuo klausimu jis nurodo, kad teiginys, esą Taryba nežinojo jo adreso, prieštarauja jo, kaip verslininko, statusui (tai yra tikrai žinoma) ir jo, kaip Sirijos ekonominiam elitui priklausančio gerai žinomo asmens, statusui. Toliau jis tvirtinta, kad terminas pareikšti ieškinį pradedamas skaičiuoti tik Taryboje pasibaigus peržiūros procedūrai; ji šioje byloje baigėsi tik 2012 m. sausio 5 d. – t. y. dieną, kurią Taryba pirmą kartą atsakė į ieškovo prašymą dėl peržiūros.
Dėl ieškovo argumento, kad apie sprendimus jam turėjo būti pranešta asmeniškai, kadangi jo adresas buvo žinomas, visų pirma pažymėtina, kad Sprendimo 2011/273 5 straipsnio 2 dalyje nustatyta, jog Taryba, tiesiogiai, jei adresas žinomas, arba viešai paskelbdama pranešimą, atitinkamam asmeniui arba subjektui praneša savo sprendimą, įskaitant įtraukimo į sąrašą priežastis, suteikdama tokiam asmeniui arba subjektui galimybę pateikti savo pastabas.
Be to, primintina, kad pagal teismo praktiką Taryba nėra laisva savavališkai pasirinkti pranešimo apie savo sprendimus suinteresuotiesiems asmenims būdą. Iš tiesų, iš minėto Sprendimo
Gbagbo ir kt. / Taryba
61 punkto matyti, jog Teisingumo Teismas nusprendė, kad galima netiesiogiai pranešti apie prašomus panaikinti aktus paskelbiant pranešimą Oficialiajame leidinyje tik tada, kai neįmanoma, kad Taryba praneštų tiesiogiai.
Šioje byloje Taryba negali būti kaltinama dėl to, kad neišsiuntė asmeniško pranešimo ieškovui. Iš tiesų šiuo klausimu primintina, kad Sąjungos institucijos neturi neribotų galimybių Sirijoje ieškoti visų fizinių asmenų, kuriems taikoma ribojamųjų priemonių sistema, asmeninių adresų, ypač sukilimų laikotarpiu. Be to, Tarybos praktika siųsti pranešimą fiziniam asmeniui tik jo asmeniniu, o ne darbo adresu Sirijoje yra pagrįsta, antraip pranešimą galėtų atplėšti ir perskaityti tretieji asmenys, o ribojamosios priemonės yra opi sritis. Taigi bylos aplinkybėmis Taryba neturėjo kitos galimybės, kaip tik paskelbti Oficialiajame leidinyje apie ieškovo įtraukimą į asmenų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašą.
Dėl ieškovo tvirtinimo, kad terminas pareikšti ieškinį pradedamas skaičiuoti tik Taryboje pasibaigus peržiūros procedūrai, – jį reikia atmesti. Šiuo klausimu pakanka priminti, kad pagal SESV 263 straipsnio šeštą pastraipą ieškiniai dėl Sąjungos institucijų akto pateikiami per du mėnesius nuo ginčijamo akto paskelbimo arba nuo pranešimo apie jį ieškovui dienos arba, jei to nebuvo padaryta, nuo tos dienos, kai ieškovas apie jį sužinojo. Todėl galimybė kreiptis į Tarybą dėl peržiūros procedūros neleidžia nukrypti nuo šios taisyklės. Dėl to pažymėtina, kad pagal nusistovėjusią teismo praktiką nuo procesinių terminų taikymo galima nukrypti tik išimtinėmis aplinkybėmis, t. y. aplinkybėmis, kurių nebuvo galima numatyti, arba
force majeure
atveju, kaip nurodyta Teisingumo Teismo statuto 45 straipsnio antroje pastraipoje, nes griežtas šių taisyklių taikymas atitinka teisinio saugumo reikalavimą ir būtinybę vengti bet kokios diskriminacijos ar savivalės vykdant teisingumą (šiuo klausimu žr. 1985 m. lapkričio 26 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Cockerill‑Sambre / Komisija
,
42/85, Rink. p. 3749
, 10 punktą, taip pat 1992 m. vasario 5 d. Teisingumo Teismo nutarties
Prancūzija / Komisija
,
C-59/91, Rink. p. I-525
, 8 punktą ir 1998 m. gegužės 7 d. Teisingumo Teismo nutarties
Airija / Komisija
,
C-239/97, Rink. p. I-2655
, 7 punktą).
Antra, dėl to, kiek ieškinyje ieškovas prašo panaikinti Sprendimą 2011/782, ieškinys buvo pareikštas laikantis SESV 263 straipsnio šeštoje pastraipoje kartu su Procedūros reglamento 102 straipsnio 2 dalimi numatytų terminų. Šiuo klausimu pažymėtina: kadangi, pirma, Taryba pranešimą asmenims ir subjektams, kuriems buvo skirtas šis sprendimas, Oficialiajame leidinyje paskelbė gruodžio 2 d. (žr. šio sprendimo 10 punktą), o ieškinys buvo pareikštas 2011 m. gruodžio 26 d., ieškinys dėl šio sprendimo buvo pareikštas laiku. Todėl nebūtina atsižvelgti į kitus veiksnius, kaip antai paskelbimo Oficialiajame leidinyje datą arba individualaus pranešimo ieškovui datą.
Darytina išvada, kad ieškinys negali būti laikomas pareikštu laiku, kiek tai susiję su prašymu panaikinti Sprendimą 2011/273, kuris įgyvendinamas Įgyvendinimo sprendimu 2011/488, ir Reglamentą Nr. 442/2011, kuris įgyvendinamas Įgyvendinimo reglamentu Nr. 755/2011. Ir, atvirkščiai, dėl Sprendimo 2011/782 jis yra pareikštas laiku.
Antra, kalbant apie prašymus leisti patikslinti reikalavimus konstatuotina, kad pagal SESV 263 straipsnio šeštą pastraipą jie buvo pateikti laiku (šiuo klausimu žr. 2013 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo sprendimo
Iranian Offshore Engineering & Construction / Taryba
, T‑110/12, 16 ir 17 punktus). Iš tiesų kiekvienas iš minėtų prašymų buvo pateiktas per du mėnesius nuo akto priėmimo (žr. šio sprendimo 25–31 punktus). Todėl nebūtina atsižvelgti į kitus veiksnius, kaip antai paskelbimo Oficialiajame leidinyje datą arba individualaus pranešimo ieškovui datą.
Atsižvelgiant į tai, kas pasakyta, visi prašymai leisti patikslinti reikalavimus turi būti laikomi priimtinais
ratione temporis
.
Dėl suinteresuotumo pareikšti ieškinį
Pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą „kiekvienas fizinis ar juridinis asmuo gali pirmoje ir antroje pastraipose numatytomis sąlygomis pateikti ieškinį dėl jam skirtų aktų arba aktų, kurie yra tiesiogiai ir konkrečiai su juo susiję, ar dėl reglamentuojančio pobūdžio teisės aktų, tiesiogiai su juo susijusių ir dėl kurių nereikia patvirtinti įgyvendinančių priemonių“.
Pagal gerai nusistovėjusią teismų praktiką fizinio ar juridinio asmens pareikštas ieškinys dėl panaikinimo yra priimtinas tik tuo atveju, kai tas asmuo turi suinteresuotumą ginčijamo akto panaikinimu (2000 m. liepos 13 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Parlamentas / Richard
,
C-174/99 P, Rink. p. I-6189
, 33 punktas ir 2004 m. rugsėjo 28 d. Bendrojo Teismo sprendimo
MCI / Komisija
,
T-310/00, Rink. p. II-3253
, 44 punktas).
Suinteresuotumas pareikšti ieškinį turi išlikti iki teismo sprendimo priėmimo dienos, o tai reiškia, kad yra galimybė, jog dėl ieškinio dalyko ir baigties atsiras nauda jį pareiškusiai šaliai (2007 m. birželio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Wunenburger / Komisija
,
C-362/05 P, Rink. p. I-4333
, 42 punktas ir 2011 m. gruodžio 7 d. Bendrojo Teismo nutarties
Fellah / Taryba
, T‑255/11, 12 punktas).
Ši nauda gali būti susijusi tiek su turtiniais, tiek su neturtiniais interesais ir suinteresuotojo asmens ateities perspektyvomis (šiuo klausimu žr. 1973 m. birželio 27 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Kley / Komisija
,
35/72, Rink. p. 679
, 4 punktą ir 1998 m. gegužės 28 d. Bendrojo Teismo sprendimo
W / Komisija
, T‑78/96 ir T‑170/96, Rink. VT, p. I‑A 239 ir II‑745, 47 punktą).
Šioje byloje Taryba mano, kad ieškinys yra nepriimtinas, kiek tai susiję su aktais, kuriuose ieškovas nėra paminėtas, ir todėl neturi jokio suinteresuotumo pareikšti ieškinį. Taip pat ji teigia, kad prašymas panaikinti Sprendimą 2011/273 yra nepriimtinas dėl to, kad nebuvo suinteresuotumo pareikšti ieškinį, nes šis sprendimas buvo panaikintas ir pakeistas Sprendimu 2011/782.
– Dėl aktų, kuriuose ieškovas nėra paminėtas
Pirma, kalbant apie aktus, dėl kurių nėra ieškovo suinteresuotumo pareikšti ieškinį, nes jis juose nėra paminėtas, konstatuotina, kad iš visų ieškinio pareiškime ginčijamų aktų tik Sprendimo 2011/782, kuriuo panaikinamas Sprendimas 2011/273, prieduose ieškovas yra tiesiogiai nurodytas. Todėl minėto ieškinio pareiškimo metu buvo pagrįstas ieškovo suinteresuotumas prašyti Bendrojo Teismo panaikinti šį aktą, nes dėl šio panaikinimo jis galėjo būti išbrauktas iš asmenų ir subjektų, kuriems taikomos Sirijai nustatytos ribojamosios priemonės, sąrašo.
Antra, kalbant apie aktus, ginčijamus pateikus reikalavimų patikslinimus, ieškovas prašo panaikinti kelis aktus, kuriuos Taryba priėmė įgyvendindama arba iš dalies keisdama tiek Sprendimą 2011/782, tiek Reglamentą Nr. 36/2012, tiek sprendimus 2012/739 ir 2013/255.
Šiuo klausimu konstatuotina, kad ieškovas tiesiogiai nurodytas tik Reglamente Nr. 36/2012, kuris įgyvendinamas Įgyvendinimo reglamentu Nr. 363/2013, Sprendime 2012/739, kuris įgyvendinamas Įgyvendinimo sprendimu 2013/185, ir Sprendime 2013/255. Iš tiesų šiuose aktuose arba ieškovas yra įtrauktas į pridėtus prie pagrindinių aktų sąrašus dėl ribojamųjų priemonių, arba yra nuorodos į šiuos įrašus. Dėl šios priežasties konstatuotina, kad ieškovo suinteresuotumas pareikšti ieškinį dėl šių aktų išlieka, nes juos panaikinus jis būtų išbrauktas iš atitinkamų sąrašų. Atvirkščiai, taip nėra kalbant apie kitus aktus, nurodytus pateikus reikalavimų patikslinimus, kuriuose ieškovas visiškai neminimas.
Todėl, atsižvelgiant į šio sprendimo 50, 52, 58 ir 60 punktuose padarytas išvadas, ieškinys turi būti atmestas kaip nepriimtinas tiek, kiek juo ginčijami šie aktai:
—
Sprendimas 2011/273, kuris įgyvendinamas arba iš dalies keičiamas įgyvendinimo sprendimais 2011/302, 2011/367, 2011/515 ir 2011/736, taip pat sprendimais 2011/522, 2011/628, 2011/684 ir 2011/735;
—
Reglamentas Nr. 442/2011, kuris įgyvendinamas arba iš dalies keičiamas įgyvendinimo reglamentais Nr. 504/2011, 611/2011, 843/2011, 1151/2011 ir 1244/2011, taip pat reglamentais Nr. 878/2011, 950/2011, 1011/2011 ir 1150/2011;
—
įgyvendinimo sprendimai 2012/256, 2012/335 ir 2012/424, taip pat sprendimai 2012/206, 2012/322 ir 2012/420, kuriais įgyvendinamas arba iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/782;
—
įgyvendinimo reglamentai Nr. 410/2012, 2012/544 ir 673/2012, taip pat reglamentai Nr. 509/2012, 545/2012 ir 325/2013, kuriais įgyvendinamas arba iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 36/2012.
– Dėl panaikintų ir pakeistų aktų
Kalbant apie aktus, dėl kurių ieškovas nebeturi suinteresuotumo pareikšti ieškinį, nes jie neteko galios, pažymėtina, kaip nurodo Taryba, kad Sprendimas 2011/782 buvo panaikintas ir pakeistas Sprendimu 2012/739, o šis, remiantis jo 31 straipsnio 1 dalimi, neteko galios nuo 2013 m. birželio 1 d.
Reikia konstatuoti, kad atitinkamai nuo jų panaikinimo ir galiojimo pasibaigimo dienų sprendimai 2011/782 ir 2012/739 nebeturi teisinių pasekmių.
Pagal nusistovėjusią teismo praktiką, pareiškęs ieškinį dėl panaikinimo, ieškovas gali išlikti suinteresuotas tuo, kad būtų panaikintas vykstant procesui netekęs galios aktas, jei šio akto panaikinimas savaime gali turėti teisinių pasekmių (žr. 2013 m. sausio 14 d. Bendrojo Teismo sprendimo
Divandari / Taryba
, T‑497/10, 19 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Ieškovo likusį suinteresuotumą pareikšti ieškinį reikia vertinti
in concreto
, atsižvelgiant, be kita ko, į nurodomo neteisėtumo padarinius ir tariamai patirtos žalos pobūdį (2013 m. birželio 6 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Ayadi / Komisija
, C‑183/12 P, 63 punktas).
Tačiau būtent pats ieškovas turi pagrįsti suinteresuotumą pareikšti ieškinį dėl netekusių galios aktų (2013 m. gegužės 15 d. Bendrojo Teismo nutarties
Post Invest Europe / Komisija
, T‑413/12, 22 punktas).
Šioje byloje nei iš jos medžiagos, nei iš ieškovo per posėdį šiuo klausimu pateiktų atsakymų nematyti, kad jis tebegali turėti naudos iš netekusių galios ginčijamų aktų panaikinimo. Šiuo klausimu ypač pažymėtina, jog ieškovas dublike neatsakė į Tarybos atsiliepime į ieškinį pateiktus argumentus, kad jis nebėra suinteresuotas pareikšti ieškinį dėl netekusių galios aktų. Pagal šio sprendimo 66 punkte nurodytą teismo praktiką šiomis aplinkybėmis jis nepagrindė savo suinteresuotumo pareikšti ieškinį (šiuo klausimu žr. 2013 m. birželio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimo
HTTS / Taryba
, T‑128/12 ir T‑182/12, 34 ir 35 punktus ir 2013 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo sprendimo
Bateni / Taryba
, T‑42/12 ir T‑181/12, 31 ir 32 punktus).
Darytina išvada, kad ieškovas nepatikslino, kodėl jis yra suinteresuotas pareikšti ieškinį dėl sprendimų 2011/782, 2012/739 ir 2013/185. Todėl Bendrasis Teismas mano, kad nebereikia priimti sprendimo dėl šio ieškinio tiek, kiek jis pareikštas ginčijant šiuos aktus.
Išvada dėl priimtinumo
Atsižvelgiant į šio sprendimo 37–68 punktuose atliktą vertinimą, šis ieškinys yra priimtinas tik tiek, kiek jis susijęs su Reglamentu Nr. 36/2012, Įgyvendinimo reglamentu Nr. 363/2013 ir Sprendimu 2013/255, nes tai yra su ieškovu susiję aktai (toliau – ginčijami aktai).
Dėl esmės
Grįsdamas savo ieškinį ieškovas nurodo du pagrindus. Pirmasis susijęs su teisės į gynybą, pareigos motyvuoti, teisės būti išklausytam ir teisės į veiksmingą teisminę apsaugą pažeidimais. Antrasis susijęs su nuosavybės teisės ir ekonominės laisvės pažeidimais.
Savo pirmuoju ieškinio pagrindu ieškovas kaltina Tarybą pažeidus jo teisę į gynybą, nesilaikius pareigos motyvuoti, pažeidus jo teisę būti išklausytam ir jo teisę į veiksmingą teisminę apsaugą. Šiuo klausimu jis nurodo, kad pagal teismų praktiką pagrindinės teisės yra sudedamoji bendrųjų Sąjungos teisės principų dalis, todėl pagarba šioms teisėms yra Sąjungos priimamų aktų teisėtumo sąlyga.
Šiuo atžvilgiu ieškovas iš esmės pateikia tris kaltinimus.
Pirma, ieškovas Tarybą kaltina neatsiuntus jam jokio oficialaus pranešimo, iš kurio jis galėtų sužinoti motyvus, dėl kurių jis įtrauktas į asmenų, kuriems taikomos ginčijamuose aktuose numatytos ribojamosios priemonės, sąrašus. Jis teigia, jog teisė į veiksmingą teisminę apsaugą, be kita ko, reiškia, kad Taryba asmeniui ar subjektui, kuriam taikomos ribojamosios priemonės, privalo pranešti motyvus, dėl kurių jis įtrauktas į šiuos sąrašus. Be to, jis pažymi, jog Taryba neatsakė į jo paklausimus ir apsiribojo tuo, kad patvirtino jo įtraukimą į šiuos sąrašus.
Antra, ieškovas tvirtina, kad šiuo atveju Taryba nurodė tik neaiškius ir bendrus argumentus siekdama pagrįsti jo įtraukimą į ginčijamuose aktuose pateiktus sąrašus. Šiuo klausimu jis primena, kad, remiantis teismo praktika, atsižvelgiant į tai, jog asmenys ir subjektai, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, neturi teisės būti iš anksto išklausyti, dar svarbiau yra laikytis pareigos motyvuoti. Motyvuose turi būti nurodytas ne tik atitinkamo akto taikymo teisinis pagrindas, bet ir specifinės ir konkrečios priežastys, dėl kurių Taryba, naudodamasi savo diskrecija, mano, kad atitinkamiems asmenims ar subjektams turi būti taikomos ribojamosios priemonės. Galiausiai jis teigia, kad išsamūs paaiškinimai, pateikti vykstant procesui Sąjungos teisme, negali atsverti nepakankamo Sąjungos aktų motyvavimo.
Trečia, ieškovas ginčija motyvus, dėl kurių jis buvo įtrauktas į nagrinėjamus sąrašus, ir teigia, kad Taryba neįvykdė šiuo atžvilgiu jai tenkančios įrodinėjimo pareigos.
Taryba ginčija ieškovo argumentus.
Bendrasis Teismas mano, kad pirmiausia reikia išnagrinėti trečiąjį kaltinimą.
Pagrįsdamas trečiąjį kaltinimą ieškovas teigia, kad Taryba tinkamai teisiškai neįrodė motyvų, kuriais būtų pagrindžiamas jo įtraukimas į ginčijamus sąrašus. Jis kaltina ją nepateikus įrodymų, patvirtinančių jo ryšius su Maher Al‑Asaad ir „Shabiha“ nereguliariosiomis karinėmis pajėgomis. Jis pažymi, kad būtent Tarybai tenka įrodinėjimo pareiga ir ji negali remtis prielaidomis.
Iš pradžių Taryba primena, kad ribojamųjų priemonių srityje Bendrasis Teismas turi vykdyti tik ribotą Sąjungos institucijų priimtų sprendimų teisėtumo kontrolę. Toliau ji teigia, kad ieškovo įtraukimas į nagrinėjamus sąrašus pagrįstas, nes, be kita ko, jis yra vienas iš susijusių su režimu asmenų, kurie prisideda prie žmogaus teisių pažeidimų. Šiuo klausimu ji pažymi, kad ieškovui lėšų įšaldymo priemonė taikyta remiantis vienos iš valstybių narių pateikta informacija, kuri turi „ES konfidencialios informacijos“ statusą. Ji taip pat remiasi informacija iš vadinamųjų atvirų šaltinių. Ji mano, kad net jei ieškovas ginčija motyvų pagrįstumą, jis nepateikė jokio įrodymo, kuris galėtų įrodyti jų nepagrįstumą.
Pagal teismo praktiką siekiant užtikrinti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje garantuojamos teisminės kontrolės veiksmingumą reikalaujama reikalaujama, be kita ko, kad Sąjungos teismas, atlikdamas motyvų, kuriais pagrįstas sprendimas įtraukti atitinkamą asmenį į asmenų, kuriams taikomos sankcijos, sąrašą ar palikti jį tame sąraše, teisėtumo kontrolę, įsitikintų, jog šis sprendimas yra pagrįstas pakankamai rimtais faktais. Tai reiškia, kad turi būti patikrinti faktai, nurodyti išdėstant sprendimą pagrindžiančius motyvus, todėl teisminė kontrolė nėra apribota nurodytų motyvų abstrakčios tikimybės vertinimu, o yra susijusi su klausimu, ar šie motyvai arba bent vienas iš jų, vertinamas kaip pats savaime pakankamas šiam sprendimui paremti, yra pagrįsti (žr. 2013 m. liepos 18 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Komisija ir kt. / Kadi
, C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P, toliau – Sprendimas
Kadi II
, 119 punktą).
Būtent kompetentinga Sąjungos institucija kilus ginčui turi patvirtinti motyvų, nurodytų dėl atitinkamo asmens, pagrįstumą, o ne šis asmuo turi pateikti šių motyvų pagrįstumą paneigiančių įrodymų. Svarbu, kad atitinkamos valdžios institucijos pateikta informacija arba įrodymai patvirtintų motyvus, nurodytus dėl atitinkamo asmens. Jeigu šie duomenys neleidžia konstatuoti motyvo pagrįstumo, Sąjungos teismas atmeta šį motyvą kaip nagrinėjamo sprendimo įtraukti ar palikti įtraukimą į sąrašą pagrindą (Sprendimo
Kadi II
121–123 punktai).
Šioje byloje konstatuotina, kad vienintelis šiuo klausimu Tarybos pateiktas pagrindimas yra 2011 m. liepos 25 d. dokumento „Coreu BUSP/0317/11“ (Tarybos dokumentas 5044/12) ištraukos. Šiame dokumente nurodyti tie patys glausti motyvai, kaip ir pakartoti ginčijamuose aktuose, t. y. aplinkybė, kad ieškovas buvo susijęs su Maher Al‑Assad „Shabiha“ nereguliariosiose karinėse pajėgose ir kad jis, remdamas „Shabiha“ nereguliariąsias karines pajėgas, tiesiogiai dalyvavo represijose. Taigi Taryba nepateikė jokio papildomo įrodymo, galinčio pagrįsti ar bent leisti manyti, kad būta ryšio tarp ieškovo ir Maher Al‑Assad.
Toliau Taryba pateikė, pridėjusi prie savo raštų, įvairiose interneto svetainėse, be kita ko,
Vikipedijoje
, Musulmonų brolijos oficialioje interneto svetainėje ir interneto svetainėje „Saada Syria Forums“, paskelbtus straipsnius apie „Shabiha“ nereguliariąsias karines pajėgas, kad įrodytų ieškovo ryšius su šiomis pajėgomis. Nesprendžiant klausimo, ar ši informacija yra patikima ir ar Taryba iš tikrųjų į ją atsižvelgė priimdama ginčijamus aktus, konstatuotina, kad tik dviejuose iš šių dokumentų yra trumpai paminėtas ieškovas ir kad jokiame iš jų nėra pakankamai pagrįstų patikslinimų dėl ieškovo ir jo dalyvavimo „Shabiha“ nereguliariosiose karinėse pajėgose.
Atsakydama į Bendrojo Teismo per posėdį pateiktą klausimą Taryba negalėjo pateikti jokio papildomo įrodymo, galinčio patvirtinti, kad ieškovas yra susijęs, pirma, su Maher Al‑Assad ir, antra, su „Shabiba“ nereguliariosiomis karinėmis pajėgomis.
Todėl Tarybos pateiktoje informacijoje nėra jokių įrodymų, galinčių pagrįsti jos teiginius, pirma, kad ieškovas yra susijęs su Maher Al‑Assad „Shabiha“ nereguliariosiose karinėse pajėgose ir, antra, kad jis tiesiogiai dalyvauja represijose ir smurtiniuose veiksmuose prieš civilius gyventojus ir koordinuoja minėtų nereguliariųjų karinių pajėgų grupių veiklą.
Darytina išvada, kad Taryba neįvykdė pagal Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį, kurį Teisingumo Teismas išaiškino savo Sprendime
Kadi II
, jai tenkančios įrodinėjimo pareigos.
Todėl reikia pritarti trečiajam kaltinimui, kurį ieškovas nurodė pagrįsdamas pirmąjį ieškinio pagrindą, ir panaikinti ginčijamus aktus tiek, kiek jie susiję su ieškovu, ir nereikia nagrinėti šiam ieškiniui pagrįsti pateiktų kitų ieškinio pagrindų.
Dėl ginčijamų aktų panaikinimo padarinių laiko atžvilgiu
Remiantis SESV 264 straipsnio antra pastraipa, jeigu Bendrasis Teismas mano, kad tai reikalinga, jis nurodo, kurie paskelbto negaliojančiu akto padariniai lieka galutiniai. Iš teismo praktikos matyti, kad šia nuostata Sąjungos teismui leidžiama nuspręsti, nuo kokios datos įsigalios jo sprendimai dėl panaikinimo (žr. 2013 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimo
Nabipour ir kt. / Taryba
, T‑58/12, 250 ir 251 punktus ir juose nurodytą teismo praktiką).
Šioje byloje Bendrasis Teismas mano, kad dėl toliau nurodytų priežasčių reikia palikti galioti ginčijamų aktų padarinius, kol pasibaigs Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnio pirmoje pastraipoje nustatytas terminas pateikti apeliacinį skundą, arba, jei apeliacinis skundas bus pateiktas per šį terminą, kol šis apeliacinis skundas bus atmestas.
Iš tiesų primintina, kad Sąjunga nustatė ribojamąsias priemones Sirijai dėl represijų prieš civilius šios šalies gyventojus, taigi šiomis priemonėmis siekiama humanitarinių ir taikos tikslų.
Todėl ieškovo interesas, kad šis sprendimas dėl panaikinimo įsigaliotų nedelsiant, turi būti palygintas su Sąjungos politikos ribojamųjų priemonių Sirijai srityje siekiamu bendrojo intereso tikslu. Taigi ribojamosios priemonės panaikinimo padarinių pakeitimas laiko atžvilgiu gali būti pateisintas būtinybe užtikrinti ribojamųjų priemonių veiksmingumą ir galiausiai privalomaisiais su Sąjungos ir jos valstybių narių tarptautiniais santykiais susijusiais pagrindais.
Jei būtų nustatyta, kad ginčijamus aktus, kiek jie susiję su ieškovu, panaikinantis sprendimas įsigalioja nedelsiant, tai leistų pastarajam pervesti visas savo lėšas ar dalį jų už Sąjungos ribų, o Taryba prireikus nebegalėtų laiku taikyti SESV 266 straipsnio, kad ištaisytų šiame sprendime pripažintus pažeidimus, ir dėl to galėtų būti padaryta rimtos ir nepataisomos žalos bet kokiam turto įšaldymo, kurį Taryba galėtų nuspręsti taikyti ieškovui ateityje, veiksmingumui.
Iš tiesų dėl SESV 266 straipsnio taikymo šiuo atveju pažymėtina, jog šį sprendimą panaikinti ieškovo įtraukimą į atitinkamus sąrašus lemia tai, kad šio įtraukimo motyvai nepagrįsti pakankamais įrodymais (žr. šio sprendimo 82–86 punktus). Nors Taryba sprendžia dėl šio sprendimo vykdymo tvarkos, tai nereiškia, kad ieškovas negali būti įtrauktas į sąrašus iš naujo. Iš tiesų Taryba, atlikusi naują tyrimą, gali iš naujo įtraukti ieškovą į sąrašus, remdamasi teisiškai pakankamai pagrįstais motyvais.
Darytina išvada, kad panaikinti sprendimai ir reglamentai, kiek jie susiję su ieškovu, turi likti galioti, kol pasibaigs apeliacinio skundo pareiškimo terminas, arba, jei toks skundas bus pareikštas per šį terminą, – iki galimo apeliacinio skundo atmetimo.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to reikalavo. Tačiau pagal Procedūros reglamento 87 straipsnio 3 dalį, jeigu kiekvienos šalies dalis reikalavimų patenkinama, o dalis atmetama, Bendrasis Teismas gali paskirstyti išlaidas šalims arba nurodyti kiekvienai padengti savo išlaidas.
Šioje byloje kiekvienos šalies dalis reikalavimų atmetama, todėl minėta nuostata bus teisingai pritaikyta, jei bus nuspręsta, kad Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir vieną trečdalį ieškovo patirtų bylinėjimosi išlaidų.

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (septintoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Ieškinį, kiek juo prašoma panaikinti 2011 m. rugpjūčio 1 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2011/488/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/273/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai, ir 2011 m. rugpjūčio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 755/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 442/2011 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, atmesti kaip nepriimtiną, nes jis pareikštas per vėlai.

2.
Ieškinį, kiek juo prašoma panaikinti 2011 m. gegužės 9 d. Tarybos sprendimą 2011/273/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai, 2011 m. gegužės 9 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 442/2011 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, 2011 m. gegužės 23 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2011/302/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/273, 2011 m. birželio 23 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2011/367/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/273, 2011 m. gegužės 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 504/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 442/2011, 2011 m. birželio 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 611/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 442/2011, 2011 m. rugpjūčio 23 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2011/515/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/273, 2011 m. rugpjūčio 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 843/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 442/2011, 2011 m. rugsėjo 2 d. Tarybos sprendimą 2011/522/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/273, 2011 m. rugsėjo 2 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 878/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 442/2011, 2011 m. rugsėjo 23 d. Tarybos sprendimą 2011/628/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/273, 2011 m. rugsėjo 23 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 950/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 442/2011, 2011 m. spalio 13 d. Tarybos sprendimą 2011/684/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/273, 2011 m. spalio 13 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1011/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 442/2011, 2011 m. lapkričio 14 d. Tarybos sprendimą 2011/735/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/273, 2011 m. lapkričio 14 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2011/736/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/273, 2011 m. lapkričio 14 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1150/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 442/2011, 2011 m. lapkričio 14 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1151/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 442/2011, 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1244/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 442/2011, 2012 m. balandžio 23 d. Tarybos sprendimą 2012/206/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/782/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai, 2012 m. gegužės 14 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2012/256/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/782/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai, 2012 m. gegužės 14 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 410/2012, kuriuo įgyvendinama Reglamento (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, 32 straipsnio 1 dalis, 2012 m. birželio 15 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 509/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, 2012 m. birželio 20 d. Tarybos sprendimą 2012/322/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/782/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai, 2012 m. birželio 25 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2012/335/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/782/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai, 2012 m. birželio 25 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 544/2012, kuriuo įgyvendinama Reglamento (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, 32 straipsnio 1 dalis, 2012 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 545/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, 2012 m. liepos 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 673/2012, kuriuo įgyvendinama Reglamento (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, 32 straipsnio 1 dalis, 2012 m. liepos 23 d. Tarybos sprendimą 2012/420/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/782/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai, ir 2012 m. liepos 23 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2012/424/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/782/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai, atmesti kaip nepriimtiną, nes šie teisės aktai nesusiję su Aiman Jaber.

3.
Dėl ieškinio dalies, susijusios su prašymu panaikinti 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimą 2011/782/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2011/273, 2012 m. lapkričio 29 d. Tarybos sprendimą 2012/739/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2011/782, taip pat 2013 m. balandžio 22 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2013/185/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2012/739, spręsti nereikia, nes šie teisės aktai buvo panaikinti ar pakeisti kitais.

4.
Panaikinti, kiek tie aktai susiję su A. Jaber:
—
2012 m. sausio 18 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, kuriuo panaikinamas Reglamentas Nr. 442/2011;
—
2013 m. balandžio 22 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 363/2013, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 36/2012;
—
2013 m. gegužės 31 d. Tarybos sprendimą 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai.

5.
Panaikintų sprendimų ir reglamentų pasekmės, susijusios su A. Jaber, lieka galioti iki apeliacinio skundo pateikimo termino pabaigos arba, jeigu per šį terminą bus pateiktas apeliacinis skundas, iki galimo apeliacinio skundo atmetimo.

6.
Europos Sąjungos Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir vieną trečdalį A. Jaber patirtų bylinėjimosi išlaidų.

7.
A. Jaber padengia du trečdalius savo bylinėjimosi išlaidų.

Van der Woude
Wiszniewska‑Białecka
Ulloa Rubio
Paskelbta 2014 m. lapkričio 13 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: prancūzų.