CELEX: 62011CJ0595
Trgovinska politika
Uredba (ES) št. 1470/2001
Uredba (ES) št. 1205/2007
Skupna carinska tarifa
Tarifna uvrstitev
Kombinirana nomenklatura
Dokončne protidampinške dajatve za uvoz kompaktnih fluorescentnih sijalk
Uporaba dokončnih protidampinških dajatev za proizvode, uvrščene pod tarifno podštevilko, navedeno v protidampinški uredbi
Zadevni proizvod
Področje uporabe

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago Uredbe Sveta (ES) št. 1470/2001 z dne 16. julija 2001 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene za uvoz integralnih elektronskih kompaktnih fluorescentnih svetilk (CFL-i) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 38, str. 43), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1322/2006 z dne 1. septembra 2006 (
UL L 244, str. 1
, v nadaljevanju: Uredba št. 1470/2001), in Uredbe Sveta (ES) št. 1205/2007 z dne 15. oktobra 2007 o uvedbi protidampinških dajatev na uvoz integriranih elektronskih kompaktnih fluorescenčnih žarnic (CFL-i) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po pregledu zaradi izteka ukrepov, izvedenim v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 384/96, in razširitvi protidampinških dajatev na uvoz istih izdelkov, poslanih iz Socialistične republike Vietnam, Islamske republike Pakistan in Republike Filipini (
UL L 272, str. 1
, v nadaljevanju skupaj z Uredbo št. 1470/2001: Uredbi CFL-i).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Steinel Vertrieb GmbH (v nadaljevanju: Steinel Vertrieb) in Hauptzollamt Bielefeld (v nadaljevanju: Hauptzollamt) v zvezi z uvrstitvijo spornih proizvodov, ki jih družba Steinel Vertrieb uvaža za sprostitev v prosti promet, pod tarifne številke kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 254/2000 z dne 31. januarja 2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 9, str. 357).
Pravni okvir
Osnovna uredba
Določbe, s katerimi je urejena uporaba protidampinških ukrepov, ki jih izvaja Evropska unija, in ki se uporabljajo v sporu o glavni stvari, so navedene v Uredbi Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 10, str. 45), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2117/2005 z dne 21. decembra 2005 (
UL L 340, str. 17
, v nadaljevanju: osnovna uredba).
Člen 1(1), (2) in (4) osnovne uredbe določa:
„1.   Protidumpinška dajatev se lahko uporabi za vsak dumpinški izdelek, čigar sprostitev v prosti promet v [Uniji] povzroča škodo.
2.   Izdelek šteje kot dumpinški, če je njegova izvozna cena pri izvozu v [Unijo] manjša kot primerljiva cena podobnega izdelka, ki se pojavlja v običajnem poteku trgovanja, uveljavljenim za državo izvoznico.
[…]
4.   V tej uredbi pomeni izraz ‚podoben izdelek‘ izdelek, ki je identičen, se pravi v vseh pogledih enak obravnavanemu izdelku, ali, če takega izdelka ni, kak drug izdelek, ki, čeprav ni enak v vseh pogledih, ima značilnosti, ki zelo spominjajo na tiste, ki jih ima obravnavani izdelek.“
Odstavek 4 člena 9 osnovne uredbe, naslovljenega „Zaključek brez ukrepov; uvedba dokončnih dajatev“, določa:
„Če končno ugotovljena dejstva kažejo na to, da gre za dumping in škodo, ki jo ta povzroča, in je treba v interesu Skupnosti posredovati v skladu s členom 21, Svet uvede dokončno protidumpinško dajatev […] na predlog Komisije, po posvetovanju s Svetovalnim odborom. […]“
V odstavkih 2, 3 in 4 člena 11 te uredbe, ki zadeva postopek pregleda, je določeno:
„2.   Dokončni protidumpinški ukrep preneha veljati pet let po svoji uvedbi ali pet let od datuma zaključka zadnjega pregleda, ki je obravnaval tako dumping kot tudi škodo, razen če je v tem pregledu določeno, da bo po izteku ukrepov verjetno prišlo do nadaljevanja ali do ponovnega pojava dumpinga in škode. Tak pregled zaradi izteka ukrepa se začne na pobudo Komisije ali pa na zahtevo, ki jo vložijo proizvajalci Skupnosti ali pa se vloži v njihovem imenu, in ukrep ostane v veljavi, dokler ni znan rezultat takega pregleda.
[…]
3.   Potrebo po nadaljevanju izvajanja ukrepov je mogoče pregledati, kjer je to upravičeno, na pobudo Komisije ali na zahtevo države članice ali pa, pod pogojem, da je minilo smiselno dolgo časovno obdobje vsaj enega leta od uvedbe dokončnega ukrepa, na zahtevo katerega koli izvoznika ali uvoznika ali proizvajalcev [Unije], če ta zahteva vsebuje dovolj dokazov, ki utemeljujejo potrebo po takšnem vmesnem pregledu.
Vmesni pregled se začne, če zahteva vsebuje dovolj dokazov, da nadaljnje izvajanje ukrepa ni več potrebno za preprečevanje dumpinga in/ali da bi se škoda verjetno ne nadaljevala oz. se ne bi spet pojavljala, če se ukrep odstrani ali spremeni, ali pa, da obstoječi ukrep ni ali pa ni več zadosten, da prepreči dumping, ki povzroča škodo.
Pri izvajanju preiskave, o kateri govori ta odstavek, Komisija med drugim oceni, ali so se okoliščine glede dumpinga in škode bistveno spremenile, ali če obstoječi ukrepi dosegajo želene rezultate pri odstranjevanju škode, ki je bila prej ugotovljena v zvezi s členom 3. V tem pogledu se pri končnem odločanju upoštevajo vsi relevantni in ustrezno dokumentirani dokazi.
4.   Pregled se izvede tudi v namene določanja individualnih stopenj dumpinga za nove izvoznike v obravnavani državi izvoznici, ki niso izvažali izdelka v času obdobja preiskave, na osnovi katerega so bili ukrepi določeni.
Pregled se začne, če lahko novi izvoznik ali proizvajalec pokaže, da ni povezan z nobenim od izvoznikov ali proizvajalcev v državi izvoznici, ki so predmet proti dumpinških ukrepov za ta izdelek, in da je dejansko izvažal v [Unijo] po zgoraj navedenem obdobju preiskave, ali pa, če lahko dokaže, da je prevzel nepreklicno pogodbeno obveznost, da izvozi znatno količino v [Unijo].
[…]“
Odstavek 1 člena 13 navedene uredbe, naslovljenega „Izogibanje“, določa:
„Proti dampinške dajatve, ki se uvedejo na podlagi te uredbe, se lahko razširijo na uvoz podobnih izdelkov, bodisi rahlo spremenjenih ali nespremenjenih, iz tretjih držav; ali na uvoz rahlo spremenjenih podobnih izdelkov iz države, za katero veljajo ukrepi; ali njihovih delov, kadar pride do izogibanja veljavnim ukrepom. Proti dampinške dajatve, ki ne presegajo preostalih proti dampinških dajatev, uvedenih v skladu s členom 9(5) te uredbe, se lahko razširijo na uvoz iz družb, ki uporabljajo individualne dajatve v državah, za katere veljajo ukrepi, kadar pride do izogibanja veljavnim ukrepom. Izogibanje se opredeli kot sprememba v trgovinskih vzorcih med tretjimi državami in [Unijo] ali med posameznimi družbami v državi, kjer veljajo ukrepi, in [Unijo], do katere pride zaradi prakse, postopka ali dejavnosti, za katero ni zadostnega vzroka ali ni gospodarsko upravičena, z izjemo uvedbe dajatve, ter kadar obstajajo dokazi o škodi ali o tem, da se popravljalni učinki dajatve spodkopavajo s cenami in/ali količinami podobnega izdelka, ter kadar obstajajo dokazi o dampingu v zvezi z normalnimi vrednostmi, predhodno ugotovljenimi za podoben izdelek, če je potrebno v skladu z določbami člena 2.
[…]“
Člen 14(1) te uredbe določa:
„Začasne ali dokončne proti dumpinške dajatve uvede uredba, pobirajo pa jih države članice v obliki, po določeni stopnji in v skladu z drugimi kriteriji, določenimi v uredbi, ki uvaja takšne dajatve. Take dajatve se tudi pobirajo neodvisno od carin, davkov in drugih dajatev, ki se običajno plačujejo pri uvozu. […]“
Uredbi CFL-i
Komisija je z Uredbo (ES) št. 255/2001 z dne 7. februarja 2001 o uvedbi začasne protidampinške dajatve za uvoz integralnih elektronskih kompaktnih fluorescentnih svetilk s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (
UL L 38, str. 8
) uvedla začasno protidampinško dajatev za to vrsto proizvodov, uvrščenih pod oznako KN ex 8539 31 90. V Uredbi št. 1470/2001 je bila za te proizvode določena dokončna protidampinška dajatev. Zadnjenavedena uredba je veljala do 18. oktobra 2008.
Člen 1(1) Uredbe št. 1470/2001 je določal:
„Dokončna protidampinška dajatev se uvede na uvoz elektronskih kompaktnih fluorescentnih svetilk na razelektrenje, ki delujejo na izmenični tok (vključno z elektronskimi kompaktnimi fluorescenčnimi žarnicami na razelektrenje, ki delujejo tako na izmenični kot na enosmerni tok), z eno ali več steklenimi cevkami, z vsemi razsvetljevalnimi elementi in elektronskimi komponentami, pritrjenimi na podstavek svetilke ali integriranimi v podstavek svetilke, ki sodijo pod oznako KN ex 8539 31 90 (oznaka TARIC 8539 31 90*91 do 10. septembra 2004 in oznaka TARIC 8539 31 90*95 od 11. septembra 2004 naprej), in izvirajo iz Ljudske republike Kitajske.“
V Uredbi št. 1205/2007 je bilo po pregledu zaradi izteka ukrepov, izvedenim v skladu s členom 11(2) osnovne uredbe, določeno, da ukrepi, uvedeni z Uredbo št. 1470/2001, ostanejo v veljavi in da se na podlagi sprejetja Uredbe Sveta (ES) št. 866/2005 z dne 6. junija 2005 o razširitvi dokončnih protidampinških ukrepov, uvedenih z Uredbo (ES) št. 1470/2001 za uvoz integriranih elektronskih kompaktnih fluoroscenčnih žarnic (CFL-i) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, na uvoz enakega izdelka, poslanega iz Socialistične republike Vietnam, Islamske republike Pakistan in Republike Filipini (
UL L 145, str. 1
) ti ukrepi razširijo na uvoz iz drugih držav.
Člen 1(1) Uredbe št. 1205/2007 je določal:
„Uvede se dokončna protidampinška dajatev na uvoz elektronskih kompaktnih fluorescenčnih žarnic na razelektrenje, ki delujejo na izmenični tok (vključno z elektronskimi kompaktnimi fluorescenčnimi žarnicami na razelektrenje, ki delujejo tako na izmenični kot na enosmerni tok), z eno ali več steklenimi cevmi, z vsemi svetilnimi elementi in elektronskimi sestavnimi deli, pritrjenimi na podnožje ali vanj vdelanimi, ki se uvrščajo v oznako KN ex 8539 31 90 (oznaka TARIC 8539 31 90 95), s poreklom iz Ljudske republike Kitajske.“
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
Družba Steinel Vertrieb je razvila svetlobni detektor, opremljen s prilagojeno nadzorno programsko opremo. Na tej podlagi je razvila in patentirala napravo (v nadaljevanju: zatemnitveno stikalo) za namestitev v sijalke, ki omogoča samodejen vklop in izklop teh sijalk glede na jakost naravne svetlobe, ne da bi na to dvoje vplivala svetloba, ki jo proizvaja sijalka sama.
Družba Steinel Vertrieb je v letih 2007 in 2008 iz Kitajske uvažala energijsko varčne sijalke znamke Sensor Light Plus z 11-vatno, 15-vatno in 18-vatno močjo ter jih prijavila pod tarifno podštevilko 8539 39 00 KN za sprostitev v prosti promet brez obračunanja carin. Iz predložitvene odločbe je razvidno, da so izdelki znamke Sensor Light Plus fluorescenčne sijalke, ki delujejo na izmenični tok in so sestavljene iz svetilne cevi s spiralno termokatodo v zaščitnem steklu, ki je v podnožju za sijalko, ki vsebuje predstikalno napravo in zatemnitveno stikalo, ki ga je razvila in patentirala družba Steinel Vertrieb.
Hauptzollamt je po inšpekcijskem pregledu ugotovil, da bi energijsko varčne sijalke, ki jih uvaža družba Steinel Vertrieb, morali uvrstiti pod tarifno podštevilko 8539 31 90 KN in da zato za njihov uvoz velja protidampinška dajatev na podlagi uredb CFL-i. Zato je Hauptzollamt z odločbami z dne 31. marca, 17. maja, 13. julija in 30. avgusta 2010 družbi Steinel Vertrieb naložil protidampinško dajatev v skupni višini 485240,07 EUR.
Predložitveno sodišče pojasnjuje, da je družba Steinel Vertrieb navedla, ne da bi ji glede tega Hauptzollamt nasprotoval, da sta v Uniji ob uvedbi začasne protidampinške dajatve z Uredbo št. 255/2001 le ona in družba Osram GmbH (v nadaljevanju: Osram) izdelovali fluorescenčne sijalke z zatemnitvenim stikalom. Na Kitajskem so takrat izdelovali le fluorescenčne sijalke brez te naprave.
Hauptzollamt trdi, da je treba kompaktne fluorescenčne sijalke, ki jih uvaža Steinel Vertrieb, uvrstiti pod tarifno podštevilko 8539 31 90 KN, saj gre za kompaktne fluorescenčne sijalke, ki delujejo na izmenični tok. Za te izdelke je treba na tej podlagi naložiti protidampinško dajatev, določeno v uredbah CFL-i.
V teh okoliščinah je Finanzgericht Düsseldorf prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali je treba [uredbi CFL-i] razlagati tako, da zajemata tudi kompaktne fluorescenčne sijalke z zatemnitvenim stikalom, ki jih uvaža družba Steinel Vertrieb in so podrobneje opisane v [predložitveni odločbi]?“
Vprašanje za predhodno odločanje
Predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali to, da fluorescenčne sijalke z zatemnitvenim stikalom, ki jih uvaža družba Steinel Vertrieb, spadajo pod tarifno številko ex 8539 31 90 KN, pomeni, da se naloži protidampinške dajatve, določene v uredbah CFL-i.
Trditve strank
Družba Steinel Vertrieb v bistvu trdi, da se leta 2011, ko je bila uvedena protidampinška dajatev, sporni proizvodi niso proizvajali na Kitajskem. Na svetovni ravni sta samo družbi Steinel Vertrieb in Osram prijavili patenta v zvezi z izdelavo opreme za razsvetljevanje, opremljene z zatemnitvenim stikalom. Poudarja, da je tako iz namena kot iz cilja uredb CFL-i razvidno, da se nanašata zgolj na enostavne energijsko varčne sijalke. Proizvodi iz postopka v glavni stvari pa naj bi bili visoko kakovostni in ekskluzivni ter naj ne bi povzročali škode evropskim proizvajalcem, saj naj bi zgolj družba Osram proizvajala primerljive proizvode. Poleg tega naj bi sistema za zaznavanje in zatemnitveno stikalo, ki sta značilna za te proizvode, bila patentirana in naj enaki proizvodi ne bi obstajali niti na Kitajskem niti v Uniji. Zato naj ukrepanje v interesu Unije ne bi bilo potrebno.
Družba Steinel Vertrieb navaja, da vmesni pregled ukrepa na podlagi člena 11(3) osnovne uredbe ni bil zahtevan, saj so bili proizvodi iz postopka v glavni stvari več let uvrščeni pod tarifno podštevilko 8539 39 00 KN, ne da bi temu nacionalni organi kakor koli nasprotovali.
Po mnenju Komisije mora Sodišče upoštevati dejanske okoliščine, kot jih je opredelilo predložitveno sodišče. To naj bi odločilo, da je treba fluorescenčne sijalke, ki jih uvaža družba Steinel Vertrieb, uvrstiti pod tarifno podštevilko 8539 31 90 KN in da zato spadajo na področje uporabe uredb CFL-i.
Komisija meni, da je besedilo uredb CFL-i jasno in da zato omogoča zgolj eno samo razlago. Zavrača teleološko razlago sporne norme, saj bi bila ta po njenem mnenju neprimerna za določitev področja uporabe neke protidampinške uredbe. Če bi namreč nacionalni carinski organi morali v vsakem posamičnem primeru presojati, ali je v skladu s ciljem in z namenom neke protidampinške uredbe, da tak proizvod spada na njeno področje uporabe, ne bi mogli več opravljati svojih nalog. Taka obveznost ne bi bila v skladu s praktičnimi zahtevami dela carinske uprave.
Komisija poleg tega meni, da dejstvo, ki ga je ugotovilo predložitveno sodišče, da se sporne fluorescenčne sijalke ob uvedbi začasne protidampinške dajatve niso proizvajale na Kitajskem, temveč zgolj v Uniji, ni pomembno pri ugotavljanju, ali protidampinška dajatev, določena v uredbah CFL-i, velja za fluorescenčne sijalke iz postopka v glavni stvari.
Komisija glede tega meni, da ni neobičajno, zlasti v primeru potrošniških dobrin, katerih zasnova se hitro spreminja, da je opredelitev področja uporabe protidampinške uredbe tako splošna, da obsega tudi proizvode, ki ob sprejetju te uredbe še ne obstajajo ali se še ne proizvajajo v državi, ki izvaja damping. Tako naj v okviru postopka v glavni stvari področje uporabe uredb CFL-i ne bi bilo omejeno na fluorescenčne sijalke, ki so se ob začetku veljavnosti teh določb že proizvajale na Kitajskem.
Komisija dodaja, da je v protidampinški uredbi njeno področje uporabe treba opredeliti abstraktno in splošno z navedbo proizvodov, na katere se nanaša, z uporabo oznake KN ali drugih značilnosti, kadar ta oznaka KN ni dovolj natančna.
Presoja Sodišča
Iz predložitvene odločbe je razvidno, da je treba sporne proizvode uvrstiti pod tarifno podštevilko 8539 31 90 KN in da imajo navedeni proizvodi tudi druge bistvene značilnosti, navedene v členu 1(1) uredb CFL-i.
Najprej je treba navesti, da v skladu z ustaljeno sodno prakso postopek iz člena 267 PDEU temelji na jasni ločitvi funkcij med nacionalnimi sodišči in Sodiščem, in sicer tako, da je zgolj nacionalno sodišče, ki odloča o sporu in ki mora prevzeti odgovornost za sodno odločbo, glede na posebnosti zadeve, dolžno presoditi tako potrebo po izdaji predhodne odločbe, da bi lahko izdalo sodbo, kot tudi ustreznost vprašanj, ki jih postavi Sodišču (glej sodbo z dne 11. februarja 2010 v zadevi Hoesch Metals and Alloys,
C-373/08, ZOdl., str. I-951
, točka 59).
V teh okoliščinah preizkusa vprašanja za predhodno odločanje ni treba razširiti na vprašanje, ali sporni proizvodi, ki jih uvaža družba Steinel Vertrieb, spadajo na področje uporabe uredb CFL-i glede na razloge, ki jih predložitveno sodišče ne navaja, to je glede na presojo uvrstitve proizvodov iz postopka v glavni stvari pod tarifne številke KN, ki so jo opravili nacionalni organi (glej po analogiji zgoraj navedeno sodbo Hoesch Metals and Alloys, točka 60). Zato je treba iz predložitvene odločbe sklepati, da predložitveno sodišče Sodišča v zvezi s tem ne sprašuje (glej v tem smislu sodbo z dne 2. junija 1994 v zadevi AC-ATEL Electronics,
C-30/93, Recueil, str. I-2305
, točka 19).
Treba je spomniti, da se na podlagi člena 14(1) osnovne uredbe protidampinške dajatve uvedejo z uredbo, pobirajo pa jih države članice v obliki, po določeni stopnji in v skladu z drugimi merili, določenimi v uredbi, ki uvaja te dajatve.
Da bi se opredelilo proizvode, za katere se namerava uvesti protidampinško dajatev, so v izvedbenih delih protidampinških uredb ti opisani zlasti na podlagi tarifne podštevilke KN, pod katero se uvrščajo. Tako sklicevanje pa vedno ne zadošča za natančno opredelitev proizvodov, ki jih zadeva protidampinška zakonodaja, saj je lahko besedilo teh tarifnih podštevilk premalo natančno. Zato so v besedilu izvedbenega dela protidampinške uredbe proizvodi, za katere se določa dajatev, opisani s pomočjo dodatnih meril razlikovanja. Nek proizvod postane podvržen protidampinški dajatvi samo, če se uvršča pod tarifno podštevilko KN, navedeno v protidampinški uredbi, in ima hkrati značilnosti zadevnega proizvoda, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
Kar zadeva postopek v glavni stvari, se na podlagi uredb CFL-i dokončna protidampinška dajatev uvede na uvoz elektronskih kompaktnih fluorescenčnih sijalk na razelektrenje, ki delujejo na izmenični tok (vključno z elektronskimi kompaktnimi fluorescenčnimi žarnicami na razelektrenje, ki delujejo tako na izmenični kot na enosmerni tok), z eno ali več steklenimi cevkami, z vsemi razsvetljevalnimi elementi in elektronskimi komponentami, pritrjenimi na podstavek svetilke ali integriranimi v podstavek svetilke, ki sodijo pod oznako KN ex 8539 31 90 in izvirajo iz Ljudske republike Kitajske, kot tudi na uvoz istega proizvoda iz Vietnama, Pakistana in Filipinov.
V zvezi s tem je treba navesti, da samo besedilo člena 1(1) uredb CFL-i in zlasti uporabljeni izraz „ki sodijo pod oznako KN ex 8539 31 90“ omogočata zaključiti, da morebitna uvrstitev nekega proizvoda pod to tarifno številko ne povzroči, da se ta proizvod samodejno podvrže protidampinški dajatvi na podlagi te določbe (glej po analogiji sodbi z dne 24. junija 1993 v zadevi Dr. Tretter,
C-90/92, Recueil, str. I-3569
, točka 13, in z dne 28. marca 1996 v zadevi Birkenbeul,
C-99/94, Recueil, str. I-1791
, točka 15).
Te razlage ne more omajati nujnost enotne uporabe carinskih predpisov v Uniji, ki bi jo povzročila dobesedna razlaga zadevne določbe. Taka enotna uporaba mora biti namreč zagotovljena z jasno, natančno in celovito formulacijo zadevnih predpisov Unije (glej sodbo z dne 1. aprila 1993 v zadevi Findling Wälzlager,
C-136/91, Recueil, str. I-1793
, točka 14).
Te razlage poleg tega ne more omajati to, da bi zainteresirane stranke lahko sprožile pregled uredb, ki določajo protidampinške dajatve, v skladu s členom 11 osnovne uredbe. Ta pregled je namreč lahko upravičen samo pod nekaterimi pogoji (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Findling Wälzlager, točka 15).
Osnovna uredba, kadar veljajo dokončni protidampinški ukrepi, tako v skladu s členom 11(3) in (4) določa možnost vmesnega pregleda primernosti nadaljevanja izvajanja teh ukrepov, kadar zahteva, ki jo veljavno vloži izvoznik, uvoznik ali proizvajalci Unije, vsebuje dovolj dokazov za to, da nadaljevanje izvajanja ukrepa ni več potrebno, ali kadar nov izvoznik s sedežem v državi izvoznici, za katero veljajo protidampinški ukrepi, lahko dokaže, da zadevnih proizvodov ni izvažal v času obdobja preiskave, na osnovi katere so bili ukrepi določeni.
Poleg tega je treba navesti, da je v skladu z ustaljeno sodno prakso pri razlagi določbe prava Unije treba upoštevati ne le njeno besedilo, temveč tudi njeno sobesedilo in cilje, ki jim sledi ureditev, katere del je (glej zgoraj navedeno sodbo Birkenbeul, točka 12).
V zvezi s tem je zlasti iz členov 1 in 9(4) osnovne uredbe razvidno, da se lahko protidampinške ukrepe določi samo za proizvode, v zvezi s katerimi je potekala protidampinška preiskava, če je bilo ugotovljeno, da se zadevni proizvodi izvažajo v Unijo po ceni, nižji od cene podobnih izdelkov, v zvezi s katerimi poteka protidampinška preiskava.
Ker torej gre za nove vrste proizvodov, ki se ob sprejetju antidampinške uredbe niso proizvajali v državi, glede katere poteka protidampinška preiskava, kot je ugotovilo predložitveno sodišče v postopku v glavni stvari, je to, ali bodo te nove vrste proizvodov podvržene protidampinški dajatvi, odvisno ne le od njihove uvrstitve pod tarifno podštevilko KN, navedeno v tej uredbi, temveč tudi od tega, ali imajo ti proizvodi, kot je navedeno v točki 31 te sodbe, vse značilnosti, ki so v navedeni uredbi določene za njihovo opredelitev.
Če nove vrste proizvodov, čeprav bi jih bilo mogoče uvrstiti pod tarifno podštevilko iz protidampinške uredbe, ne bi imele tudi vseh drugih značilnosti, določenih v tej uredbi, teh proizvodov ne bi bilo mogoče podvreči protidampinški dajatvi, ne da bi se predhodno preučilo, ali so tudi ti proizvodi predmet dampinga na trgu Unije.
Člen 13(1) osnovne uredbe poleg tega določa, da se, kadar pride do izogibanja veljavnim protidampinškim ukrepom zaradi uvoza podobnih proizvodov, bodisi rahlo spremenjenih ali nespremenjenih, iz tretjih držav; ali zaradi uvoza rahlo spremenjenih podobnih proizvodov iz države, za katero veljajo ukrepi, ali njihovih delov, lahko začne preiskava za preučitev potrebe po razširitvi veljavnih ukrepov na take podobne proizvode.
Vseeno pa je treba ugotoviti, da bi bile tudi take nove vrste proizvodov lahko podvržene protidampinškim dajatvam, določenim v uredbah CFL-i, če bi se ugotovilo, da imajo poleg uvrstitve pod tarifno podštevilko KN, navedeno v teh uredbah, tudi prav enake značilnosti kot proizvodi, na katere sta se v začetku nanašali navedeni uredbi.
Nasprotno pa je iz vsega zgoraj navedenega razvidno, da bi bila razširitev uporabe protidampinških dajatev, določenih z uredbama CFL-i, na nove vrste proizvodov, ki so – čeprav imajo enake bistvene značilnosti kot ti, na katere se nanašata ti uredbi, in se prav tako uvrščajo pod oznako KN ex 8539 31 90 – drugačni proizvodi, ker imajo dodatne značilnosti, ki v navedenih uredbah niso navedene, nezdružljiva s ciljem in sistematiko osnovne uredbe ter zlasti s členoma 1 in 11, ki zadevata postopek preiskave in preučitve, kot tudi s členom 13, ki zadeva izogibanje.
Za ugotovitev, ali gre za različne proizvode, je treba zlasti preveriti, ali imajo enake tehnične in fizične značilnosti, enako osnovno končno uporabo in enako razmerje med kakovostjo in ceno. V zvezi s tem bi bilo treba preučiti tudi zamenljivost in konkurenco med temi proizvodi.
V teh okoliščinah je treba na zastavljeno vprašanje odgovoriti, da se uredbi CFL-i nanašata na vse proizvode, ki imajo enake bistvene značilnosti kot proizvodi, navedeni v teh uredbah, in ki prav tako spadajo pod tarifno podštevilko ex 8539 31 90 KN. Predložitveno sodišče mora presoditi, ali to drži za proizvode iz postopka v glavni stvari, čeprav jim je dodano zatemnitveno stikalo, ali pa so proizvodi iz postopka v glavni stvari drugačni proizvodi, ker imajo dodatne značilnosti, ki v navedenih uredbah niso navedene.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo:

Uredba Sveta (ES) št. 1470/2001 z dne 16. julija 2001 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene za uvoz integralnih elektronskih kompaktnih fluorescentnih svetilk (CFL-i) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1322/2006 z dne 1. septembra 2006, in Uredba Sveta (ES) št. 1205/2007 z dne 15. oktobra 2007 o uvedbi protidampinških dajatev na uvoz integriranih elektronskih kompaktnih fluorescenčnih žarnic (CFL-i) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po pregledu zaradi izteka ukrepov, izvedenim v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 384/96, in razširitvi protidampinških dajatev na uvoz istih izdelkov, poslanih iz Socialistične republike Vietnam, Islamske republike Pakistan in Republike Filipini, se nanašata na vse proizvode, ki imajo enake bistvene značilnosti kot proizvodi, navedeni v teh uredbah, in ki prav tako spadajo pod tarifno podštevilko ex 8539 31 90 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 254/2000 z dne 31. januarja 2000. Predložitveno sodišče mora presoditi, ali to drži za proizvode iz postopka v glavni stvari, čeprav jim je dodano zatemnitveno stikalo, ali pa so proizvodi iz postopka v glavni stvari drugačni proizvodi, ker imajo dodatne značilnosti, ki v navedenih uredbah niso navedene.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.