CELEX: 62008TJ0001(01)
Tiesvedība
Sprieduma interpretācija

Ar prasības pieteikumu, kas Vispārējā tiesā iesniegts 2014. gada 7. augustā, Polijas Republika, persona, kas iestājusies lietā, kurā 2011. gada 17. maijā pasludināts spriedums
Buczek Automotive
/Komisija (T‑1/08, Krājums, turpmāk tekstā – “spriedums pamattiesvedībā”,
EU:T:2011:216
), saskaņā ar Vispārējās tiesas 1991. gada 2. maija Reglamenta 129. pantu iesniedza pieteikumu par minētā sprieduma rezolutīvās daļas 1. punkta interpretāciju.
Ar spriedumu pamattiesvedībā Vispārējā tiesa cita starpā atcēla Komisijas 2007. gada 23. oktobra Lēmumu 2008/344/EK par valsts atbalsta pasākumu C 23/06 (ex NN 35/06), ko Polija īstenojusi tērauda ražotājai grupai
Technologie Buczek
(
OV 2008, L 116, 26. lpp.
). Tā kā Eiropas Komisijas iesniegtā apelācijas sūdzība ar 2013. gada 21. marta spriedumu Komisija/
Buczek Automotive
(C‑405/11 P,
EU:C:2013:186
) tika noraidīta, spriedums pamattiesvedībā ir stājies spēkā.
Ar lūgumu interpretēt spriedumu pamattiesvedībā Polijas Republika būtībā lūdz precizēt, ka Lēmuma 2008/344 1. pants ir atcelts ar iedarbību
erga omnes
. Tā norāda, ka gan no sprieduma pamattiesvedībā rezolutīvās daļas 1. punkta, gan arī no minētā sprieduma 35. punkta izriet, ka atcelšana attiecas uz Lēmuma 2008/344 1. pantu pilnībā un tam ir iedarbība
erga omnes
. Minēto interpretāciju apstiprinot Eiropas Savienības tiesu judikatūra.
Apsvērumos, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegti 2014. gada 25. septembrī, Komisija apgalvo, ka pieteikums interpretēt nolēmumu nav pieņemams. Tā cita starpā norāda, ka Polijas Republikas pieteikuma mērķis ir saņemt Vispārējās tiesas atzinumu par sprieduma pamattiesvedībā izpildi un sekām attiecībā uz sabiedrību, kura tiesvedībā nav piedalījusies, nevis kliedēt šaubas par minētā sprieduma rezolutīvās daļas 1. punkta saturu.
Pakārtoti – gadījumā, ja pieteikums interpretēt nolēmumu tomēr tiktu atzīts par pieņemamu, – Komisija lūdz Vispārējo tiesu sprieduma pamattiesvedībā rezolutīvās daļas 1. punktu interpretēt tādējādi, ka tajā atzītajai atcelšanai ir vienīgi iedarbība
inter partes
.
Ir jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, lai pieteikums interpretēt nolēmumu būtu pieņemams, tajā ir jānorāda attiecīgā sprieduma rezolutīvā daļa saistībā ar tā galvenajiem pamatiem un tam jātiecas mazināt neskaidrību un neviennozīmīgo dabu, kas, iespējams, ietekmē paša sprieduma saturu un piemērošanas apjomu attiecībā uz konkrēto lietu, kura ar to bija jāizlemj. Atbilstoši šai pašai judikatūrai pieteikums par sprieduma interpretāciju ir nepieņemams, ja tas attiecas uz jautājumiem, kas šajā spriedumā nav izlemti, vai arī ja tā mērķis ir iegūt no tiesas, kas izskata strīdu, atzinumu par šīs tiesas pieņemtā sprieduma piemērošanu, izpildi vai sekām (skat. rīkojumus, 1993. gada 14. jūlijs,
Raiola-Denti
u.c./Padome, T‑22/91 INTP, Krājums,
EU:T:1993:64
, 6. punkts un tajā minētā judikatūra, un 1997. gada 24. jūlijs,
Caballero Montoya
/Komisija, T‑573/93 INTP, Krājums‑CDL,
EU:T:1997:126
, 27. punkts un tajā minētā judikatūra).
Turklāt saskaņā ar judikatūru personai, kura iestājusies lietā, ir jāļauj iesniegt pieteikumu interpretēt nolēmumu, pat ja lietas dalībnieks, ko tā atbalstījusi, to nav darījis (rīkojums, 1988. gada 20. aprīlis,
Diezler
u.c./
CES
, 146/85‑ITRP un 431/85‑ITRP,
EU:C:1988:189
, 4. punkts, un spriedums, 1999. gada 19. janvāris, Komisija/
NTN
un
Koyo Seiko
, C‑245/95 P‑INT, Krājums,
EU:C:1999:4
, 15. punkts). Tādēļ Polijas Republika kā persona, kas iestājusies lietā T‑1/08, drīkst iesniegt pieprasījumu interpretēt nolēmumu šajā lietā, kaut arī pati sabiedrība
Buczek Automotive sp. z o.o
. kā prasītāja lietā, kurā pasludināts spriedums pamattiesvedībā, pa šo laiku jau ir dzēsta no uzņēmumu reģistra.
Polijas Republika un Komisija nav vienisprātis par sprieduma pamattiesvedībā rezolutīvās daļas 1. punkta tvērumu, konkrētāk, par jautājumu, vai tam ir iedarbība
erga omnes
vai tikai
inter partes
.
Grūtības interpretēt šī punkta tvērumu var rasties tādēļ, ka saskaņā ar sprieduma pamattiesvedībā rezolutīvās daļas 2. punktu ir atcelti Lēmuma 2008/344 3. panta 1. un 3. punkts un tā 4. un 5. pants, ciktāl tie attiecās uz prasītāju pamattiesvedībā, proti,
Buczek Automotive
, taču šī paša sprieduma rezolutīvās daļas 1. punktā ir noteikts tikai “atcelt [..] Lēmuma 2008/344 [..] 1. pantu”.
Pretēji Komisijas apgalvotajam minētais Lēmuma 2008/344 1. pants pilnībā bija pamattiesvedības priekšmets. Tas izriet no sprieduma pamattiesvedībā 35. punkta, kurā Vispārējā tiesa konstatēja, ka
Buczek Automotive
bija interese atcelt šo normu pilnībā. Līdz ar to pieteikums interpretēt nolēmumu attiecas uz jautājumu, kuru Vispārējā tiesa izskatīja lietā, kurā tika taisīts spriedums pamattiesvedībā. Turklāt nešķiet, ka Polijas Republika vēlētos gūt Vispārējās tiesas atzinumu par tās taisītā sprieduma piemērošanu, izpildi vai sekām.
Tādējādi pieteikums interpretēt nolēmumu ir atzīstams par pieņemamu.
Par lietas būtību runājot, no sprieduma pamattiesvedībā rezolutīvās daļas teksta izriet, ka ar tā 1. punktu, nenosakot konkrētus ierobežojumus, ir atcelts Lēmuma 2008/344, ar ko Komisija par nesaderīgu ar iekšējo tirgu ir atzinusi valsts atbalstu, ko Polija īstenojusi tērauda ražotājai grupai
Technologie Buczek
, 1. pants, savukārt ar tā 2. punktu ir atcelti šī lēmuma noteikumi par atbalsta atgūšanu tikai “tiktāl, ciktāl tie attiecas uz
Buczek Automotive
”. Tādējādi uz sprieduma pamattiesvedībā rezolutīvās daļas 1. punktā noteikto atcelšanu neattiecas šīs daļas 2. punktā ietvertais ierobežojums.
Turklāt šāda interpretācija atbalstu rod arī sprieduma pamattiesvedībā 35. punktā (skat. šī sprieduma 10. punktu).
No iepriekš izklāstītā izriet, ka sprieduma pamattiesvedībā rezolutīvās daļas 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka ar to Lēmuma 2008/344 1. pants ir atcelts ar iedarbību
erga omnes
.
Atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. panta 1. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā Komisijai spriedums ir nelabvēlīgs, tai jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Polijas Republikas prasījumiem.

Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (pirmā palāta)
nospriež:

1)
2011. gada 17. maija sprieduma
Buczek Automotive
/Komisija (T‑1/08, Krājums,
EU:T:2011:216
) rezolutīvās daļas 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka Komisijas 2007. gada 23. oktobra Lēmuma 2008/344/EK par valsts atbalsta pasākumu C 23/06 (ex NN 35/06), ko Polija īstenojusi tērauda ražotājai grupai
Technologie Buczek
, 1. pants ir atcelts ar iedarbību
erga omnes;

2)
Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

3)
šī sprieduma oriģināls tiek pievienots interpretētā sprieduma oriģinālam, kura malā ir izdarāma atzīme par šo spriedumu.

Kanninen
Pelikánová
Buttigieg
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2015. gada 18. septembrī.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – poļu.