CELEX: 62009TJ0008
Veřejné zakázky na služby
Postupy při zadávání veřejných zakázek EMSA
Nasazení pohotovostních plavidel pro boj proti znečišťování uhlovodíky
Odmítnutí nabídky
Žaloba na neplatnost
Nesoulad nabídky s předmětem zakázky
Důsledky
Rovné zacházení
Proporcionalita
Vymezení předmětu zakázky
Nesdělení vlastností a výhod přijaté nabídky
Odůvodnění
Zadání zakázky
Neexistence právního zájmu na podání žaloby
Návrh na prohlášení smlouvy uzavřené s úspěšným uchazečem za neplatnou
Návrh na náhradu škody

Skutečnosti předcházející sporu
1.
Zakázka
Oznámením o vyhlášení veřejné zakázky zveřejněným v dodatku
Úředního věstníku Evropské unie
dne 8. března 2008 (Úř. věst. 2008, S 48) Evropská agentura pro námořní bezpečnost (EMSA) zahájila pod číslem EMSA/NEG/3/2008
vyjednávací řízení týkající se veřejné zakázky na služby související s nasazením pohotovostních plavidel pro boj proti znečišťování
uhlovodíky. Současně s oznámením o vyhlášení zakázky zveřejnila EMSA na svých internetových stránkách výzvu k účasti na veřejné
zakázce, k níž byly připojeny podmínky účasti a návrh zadávací dokumentace. Bod VI odst. 3 oznámení o vyhlášení zakázky odkazoval
na toto zveřejnění ohledně doplňujících informací, které bylo možné získat.
Položka č. 2 zakázky na služby se týkala zásahů v Severním moři.
Podle bodu II odst. 2 bodu 1) oznámení o vyhlášení zakázky, bodu 3 odst. 4 podmínek účasti a bodu 5 návrhu zadávací dokumentace
byla maximální celková hodnota pro položku č. 2 stanovena na 4 000 000 eur.
Podle bodu II odst. 3 oznámení o vyhlášení zakázky, bodu 3 odst. 3 podmínek účasti a bodu 3 odst. 3 návrhu zadávací dokumentace
byla doba trvání zakázky stanovena na 36 měsíců od jejího zadání. Podmínky účasti a návrhu zadávací dokumentace upřesňovaly,
že tuto dobu trvání lze jednou prodloužit, a to o dobu nejvýše tří let.
Podle bodu 12 odst. 2 návrhu zadávací dokumentace bylo předložení nabídky přesahující rozpočtový limit stanovený pro každou
položku důvodem k vyloučení z postupu zadávání zakázky.
2.
Účast žalobkyň na vyjednávacím řízení
Žalobkyně, Dredging International NV a Ondernemingen Jan de Nul NV, založily společný podnik Joint Venture Oil Combat (dále
jen „JVOC“) a dne 29. dubna 2008 předložily nabídku pro položku č. 2.
Po skončení fáze výzvy k podávání přihlášek zaslala EMSA dne 30. května 2008 žalobkyním výzvu k podání nabídky, ke které byla
připojena konečná zadávací dokumentace.
Dne 18. června 2008 se konalo jednání mezi žalobkyněmi a EMSA za účelem vyjasnění. Během tohoto jednání EMSA upřesnila, že
pokud budou smluvní povinnosti plněny uspokojivě, bude smluvním partnerům navrženo prodloužení o tři roky. EMSA rovněž zdůraznila
důležitost dodržení rozpočtových limitů.
JVOC předložila nabídku dne 15. července 2008.
V dopise ze dne 14. srpna 2008 uvedla EMSA předběžné připomínky k nabídce žalobkyň. Zejména zdůraznila, že vzhledem k tomu,
že nabídka JVOC přesahuje rozpočtový limit stanovený pro položku č. 2, musí být změněna, jinak bude z postupu zadávání zakázky
vyloučena.
Dopisem ze dne 1. září 2008 žalobkyně upozornily EMSA na skutečnost, že se jejich nabídka vztahuje na dobu šesti let v souladu
s možností, kterou podle nich nabízí zadávací dokumentace. Podle žalobkyň je tedy průměrná cena za dobu tří let nižší než
rozpočtový limit stanovený pro položku č. 2. Žalobkyně v tomto ohledu ještě upřesnily, že nabídka na šest let představuje
vzájemně výhodné řešení.
V dopise, který žalobkyně podle svého tvrzení obdržely dne 12. září 2008, je EMSA upozornila na to, že podle zadávací dokumentace
mají předložené nabídky vycházet z doby tří let. EMSA proto žalobkyně vyzvala, aby navrhly cenu splňující tento požadavek.
Dopisem ze dne 29. září 2008 žalobkyně zpochybnily výklad zadávací dokumentace ze strany EMSA. Setrvaly na své nabídce vycházející
z šestileté doby trvání smlouvy a znovu uvedly, že tato doba představuje v daném případě optimální řešení.
3.
Rozhodnutí EMSA a následná komunikace
Dopisem ze dne 29. října 2008 EMSA žalobkyním sdělila, že vzhledem k tomu, že nedodržely kritérium, jehož nesplnění vede k vyloučení
z postupu zadávání zakázky, jejich nabídka nebyla přijata. EMSA upřesnila, že žalobkyně mohou požádat o sdělení jména úspěšného
uchazeče, jakož i o doplňující informace k důvodům odmítnutí jejich nabídky, což žalobkyně dopisem ze dne 3. listopadu 2008
učinily.
Dopisem ze dne 6. listopadu 2008 odpověděla EMSA na žádost žalobkyň a uvedla, že zakázka byla zadána společnosti DC International
(dále jen „DCI“) a že důvodem odmítnutí nabídky JVOC bylo nedodržení rozpočtového limitu stanoveného pro položku č. 2.
V dopisech ze dne 7. a 13. listopadu 2008 zpochybnily žalobkyně odmítnutí jejich nabídky, požádaly o kopii zprávy hodnotícího
výboru a vyjádřily pochybnosti o tom, že společnost DCI dodržela jeden z důvodů pro vyloučení stanovených zadávací dokumentací,
jakož i technické požadavky stanovené touto dokumentací. V dopise ze dne 13. listopadu 2008 žalobkyně dále požádaly EMSA o to,
aby vyčkala a nepodepsala smlouvu s DCI, dokud žalobkyně neobdrží informace týkající se postupu hodnocení nabídek. Tyto žádosti
byly zopakovány v dopise žalobkyň ze dne 21. listopadu 2008.
Dopisem ze dne 19. listopadu 2008, který žalobkyně podle svého tvrzení obdržely 24. listopadu 2008, EMSA odpověděla, že pouze
uchazeči, jejichž nabídka byla přípustná, mají právo získat informace o výhodách přijaté nabídky. Nabídka JVOC byla podle
EMSA nepřípustná, jelikož nedodržela důvod pro vyloučení, a sice rozpočtový limit stanovený pro položku č. 2. V reakci na
pochybnosti vyjádřené žalobkyněmi EMSA doplnila, že lodě navrhované společností DCI dodržely důvod pro vyloučení zmíněný žalobkyněmi.
Dopisem ze dne 27. listopadu 2008 žalobkyně zpochybnily nepřípustnost nabídky JVOC a zopakovaly svoji žádost o kopii zprávy
hodnotícího výboru.
Dopisem ze dne 28. listopadu EMSA odpověděla, že žádost žalobkyň přezkoumá. Dne 16. prosince 2008 jim zaslala nový dopis,
ve kterém potvrdila, že nabídka JVOC překročila rozpočtový limit stanovený pro položku č. 2, a proto musela být ve fázi hodnocení
odmítnuta. Podle EMSA mohou žalobkyně za těchto okolností získat pouze informace o důvodech odmítnutí jejich nabídky, a nikoliv
detaily přijaté nabídky.
Vzhledem k tomu, že žalobkyně obdržely dopis ze dne 16. prosince 2008 až dne 5. ledna 2009, zopakovaly mezitím své žádosti
v dopise ze dne 17. prosince 2008.
4.
Podpis smlouvy s DCI
EMSA podepsala smlouvu s DCI dne 17. listopadu 2008.

Řízení a návrhová žádání účastnic řízení
Návrhem došlým kanceláři Tribunálu dne 6. ledna 2009 podaly žalobkyně tuto žalobu.
Vzhledem k tomu, že složení senátů Tribunálu bylo změněno, byla soudkyně zpravodajka přidělena ke čtvrtému senátu, kterému
tedy byla přidělena projednávaná věc.
Na základě zprávy soudkyně zpravodajky rozhodl Tribunál (čtvrtý senát) dne 19. října 2009 zahájit ústní část řízení. V rámci
organizačních procesních opatření stanovených v článku 64 svého jednacího řádu položil Tribunál účastnicím řízení písemné
otázky a vyzval je, aby na ně písemně odpověděly. Účastnice řízení této žádosti vyhověly.
Řeči účastnic řízení a odpovědi na otázky Tribunálu byly vyslechnuty na jednání konaném dne 15. prosince 2010.
Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:
–        zrušil rozhodnutí EMSA „odmítnout nabídku JVOC a zadat zakázku DCI“ ze dne 29. října 2008;
–        prohlásil smlouvu uzavřenou mezi EMSA a DSI za neplatnou;
–        přiznal JVOC náhradu škody způsobené uvedeným rozhodnutím, odhadovanou na 725 500 eur, zvýšenou o úroky z prodlení;
–        uložil EMSA náhradu nákladů řízení.
EMSA navrhuje, aby Tribunál:
–        určil, že žaloba na neplatnost je neopodstatněná;
–        prohlásil návrh na náhradu škody za nepřípustný, nebo přinejmenším za neopodstatněný;
–        uložil žalobkyním náhradu nákladů řízení.

Právní otázky
1.
K návrhu na zrušení
Žalobkyně se domáhají zrušení rozhodnutí EMSA ze dne 29. října 2008, kterým byla nabídka JVOC odmítnuta a zakázka zadána DCI.
Na podporu svého návrhu uplatňují čtyři žalobní důvody.
První žalobní důvod má dvě části. První část vychází z porušení čl. 100 odst. 2 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze
dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1;
Zvl. vyd. 01/04, s. 74, dále jen „obecné finanční nařízení“), čl. 135 odst. 2 nařízení EMSA ze dne 9. prosince 2003, kterým
se stanoví prováděcí pravidla EMSA k finančnímu nařízení (dále jen „prováděcí pravidla EMSA“), povinnosti uvést odůvodnění,
zásady dodržování práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu, a to v souvislosti s neposkytnutím určitých dokumentů
žalobkyním a údajně nedostatečným odůvodněním odmítnutí nabídky JVOC.
Druhá část žalobního důvodu uplatněná žalobkyněmi vychází z porušení čl. 105 odst. 2 obecného finančního nařízení, čl. 158a
odst. 1 nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k obecnému finančnímu
nařízení (Úř. věst. L 357, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 145, dále jen „obecná prováděcí pravidla“) a zásady dodržování práva
na obhajobu. Toto porušení souvisí s tím, že EMSA odmítla odložit podpis smlouvy s DSI do té doby, než budou žalobkyním poskytnuty
jimi požadované dokumenty.
Druhý žalobní důvod vychází z porušení zásad rovného zacházení a zákazu diskriminace v souvislosti se zjevně nesprávným posouzením
při hodnocení nabídky DCI.
Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásad proporcionality, rovného zacházení a zákazu diskriminace v souvislosti se zjevně
nesprávným posouzením při hodnocení nabídky JVOC.
Čtvrtý žalobní důvod vychází ze zjevně nepřiměřeného a neodpovídajícího charakteru rozpočtového limitu stanoveného pro položku
č. 2.
Je však třeba uvést, že k odmítnutí nabídky JVOC nedošlo ve stejné fázi zadávání zakázky jako k zadání této zakázky DCI. Nabídka
JVOC totiž byla odmítnuta před fází porovnání s ostatními nabídkami, které zůstaly ve hře. Zadání zakázky DCI představuje
výsledek uvedeného porovnání.
Za těchto okolností je třeba navzdory znění žaloby konstatovat, že odmítnutí nabídky JVOC a zadání zakázky DCI představují
dvě odlišná rozhodnutí (dále jen „rozhodnutí o odmítnutí“ a „rozhodnutí o zadání“) a návrhy na zrušení, které se jich týkají,
je třeba přezkoumat odděleně.
Ze žalobních důvodů uvedených žalobkyněmi se v tomto ohledu rozhodnutí o odmítnutí týká první část prvního žalobního důvodu
a třetí a čtvrtý žalobní důvod. Naproti tomu se druhá část prvního žalobního důvodu a druhý žalobní důvod týkají legality
rozhodnutí o zadání a jeho provedení.
Jako první je dále třeba přezkoumat návrh na zrušení rozhodnutí o odmítnutí. Tímto rozhodnutím totiž EMSA odmítla nabídku
předloženou žalobkyněmi s cílem získat spornou zakázku. Tímto rozhodnutím tedy byla zmařena jejich šance získat zakázku, o niž
se ucházely.
Poté bude třeba přezkoumat přípustnost a případně opodstatněnost návrhu na zrušení rozhodnutí o zadání.

K rozhodnutí o odmítnutí
V rámci přezkumu legality rozhodnutí o odmítnutí se bude Tribunál nejprve zabývat otázkou souladu nabídky JVOC s rozpočtovým
limitem stanoveným pro položku č. 2, které se týká třetí žalobní důvod a část argumentů uvedených v rámci první části prvního
žalobního důvodu. Poté bude přezkoumán čtvrtý žalobní důvod, týkající se nepřiměřeného charakteru uvedeného rozpočtového limitu.
Nakonec bude třeba přezkoumat argumenty uvedené v rámci první části prvního žalobního důvodu, týkající se neposkytnutí určitých
dokumentů žalobkyním a údajně nedostatečného odůvodnění odmítnutí nabídky JVOC.
Ke třetímu žalobnímu důvodu, vycházejícímu z porušení zásad proporcionality, rovného zacházení a zákazu diskriminace v souvislosti
se zjevně nesprávným posouzením při hodnocení nabídky JVOC, jakož i k první části prvního žalobního důvodu v rozsahu, v němž
se týká souladu nabídky JVOC s rozpočtovým limitem stanoveným pro položku č. 2
–       Argumenty účastnic řízení
Žalobkyně na úvod upřesnily, že si vyhrazují právo rozšířit a doplnit svou argumentaci v závislosti na skutečnostech ve spisu
EMSA, ke kterým případně získají na základě organizačních procesních opatření přístup.
Pokud jde o věc samou, žalobkyně tvrdí, že se EMSA dopustila zjevně nesprávného posouzení, a v důsledku toho porušila zásady
proporcionality, rovného zacházení a zákazu diskriminace, když dospěla k závěru, že nabídka JVOC musí byt odmítnuta, jelikož
nerespektuje rozpočtový limit stanovený pro položku č. 2.
V tomto ohledu žalobkyně zaprvé tvrdí, že rozpočtový limit stanovený pro položku č. 2 nepředstavuje kritérium pro vyloučení
ve smyslu článků 93 a 94 obecného finančního nařízení, jelikož se netýká spolehlivosti nebo vhodnosti uchazečů obecně, nýbrž
zásadního aspektu jejich nabídky. Nedodržení tohoto limitu proto nečiní předmětnou nabídku nepřípustnou.
Zadruhé, rozpočtový limit stanovený pro položku č. 2 nebyl uveden jako kritérium pro vyloučení v oznámení o vyhlášení zakázky
nebo v podmínkách účasti, jak vyžaduje čl. 116 odst. 3 písm. a) prováděcích pravidel EMSA a čl. 130 odst. 3 písm. a) obecných
prováděcích pravidel. V tomto ohledu není pouhé uvedení rozpočtového limitu v uvedených dokumentech dostačující. Stejně tak
zadávací dokumentace podle svého znění sloužila pouze k poskytnutí obecné orientace ohledně dokumentů, které měli uchazeči
předložit.
Zatřetí, žalobkyně mají za to, že rozpočtový limit stanovený pro položku č. 2 dodržely. V tomto ohledu uvádějí, že s cílem
nabídnout hospodářsky nejvýhodnější řešení zvolily dobu provozování šesti let umožňující dlouhodobé odpisy investičních nákladů,
a tedy snížení jednotkové ceny. Podle názoru žalobkyň šestiletá doba trvání smlouvy podle všeho odpovídala očekáváním EMSA,
jelikož bod 3 odst. 3 zadávací dokumentace výslovně předvídal obnovení zakázky na dobu tří let a EMSA na jednání za účelem
vyjasnění potvrdila, že hledá dlouhodobé partnerství.
Jak uvádí žalobkyně, pokud se celková cena zakázky navržená JVOC vydělí dvěma, aby byla vyjádřena za tři roky, pak je nižší,
než je rozpočtový limit stanovený pro položku č. 2.
Žalobkyně dodávají, že by v případě obnovení původní tříleté smlouvy s DCI EMSA nesplnila svou povinnost vybrat nejvýhodnější
nabídku a porušila by zásadu rovného zacházení, jelikož odmítla nabídku JVOC pokrývající celých šest let. Nabídka JVOC je
totiž na takovou dobu nejvýhodnější.
Začtvrté, žalobkyně uvádějí, že odmítnutí nabídky JVOC je diskriminační a nepřiměřené. Podle žalobkyň nebyla EMSA povinna
vyloučit každou nabídku překračující rozpočtový limit stanovený pro položku č. 2, nýbrž měla přezkoumat, zda existují důvody
umožňující, aby nabídka nebyla přímo vyloučena, a zejména přezkoumat případné výhody konkrétního navrhovaného uspořádání.
EMSA zpochybňuje opodstatněnost argumentů žalobkyň.
–       Závěry Tribunálu
Úvodem je třeba uvést, že se přístup ke spisu EMSA, kterého se domáhají žalobkyně v rámci svého návrhu na organizační procesní
opatření, nevztahuje na skutečnosti související s odmítnutím nabídky JVOC, ale pouze na skutečnosti související s nabídkou
DCI a jejím hodnocením ze strany hodnotícího výboru. Za těchto okolností nemůže mít případný přístup k posledně uvedeným skutečnostem
dopad na žalobní důvody a argumenty týkající se rozhodnutí o odmítnutí, tedy na třetí žalobní důvod a první část prvního žalobního
důvodu.
Pokud jde o věc samou, je třeba úvodem uvést, že EMSA v rozhodnutí o odmítnutí uvedla jako výslovný důvod odmítnutí nabídky
JVOC její nesoulad s rozpočtovým limitem stanoveným pro položku č. 2.
Jak však vyplývá z argumentace žalobkyň a ze spisu, tvrzené překročení uvedeného rozpočtového limitu je pouze důsledkem toho,
že nabídka JVOC vycházela z šestileté doby trvání smlouvy.
Za těchto okolností je třeba vedle otázky dodržení rozpočtového limitu stanoveného pro položku č. 2 přezkoumat i otázku dodržení
doby trvání smlouvy, jak byla stanovena v zadávací dokumentaci. Je tedy třeba posoudit, zda žalobkyně mohly předložit nabídku,
a navrhnout cenu na základě šestileté doby trvání smlouvy.
Jak bylo uvedeno v bodě 4 výše, bod II odst. 3 oznámení o vyhlášení veřejné zakázky, bod 3 odst. 3 podmínek účasti a bod 3
odst. 3 návrhu zadávací dokumentace stanovily, že doba trvání zakázky je 36 měsíců od jejího zadání. Podmínky účasti a návrh
zadávací dokumentace v tomto ohledu upřesňovaly, že tuto dobu trvání je možné jednou prodloužit, a to o dobu nejvýše tří let.
Kromě toho návrh smlouvy o poskytnutí plavidel v příloze zadávací dokumentace ve svém čl. V odst. 2 stanovil, že prodloužení
je podmíněno výslovným písemným souhlasem smluvních stran.
V této souvislosti je pravda, že návrh zadávací dokumentace v bodě 4 úvodní části upřesňoval, že informace v něm obsažené
se uchazečům poskytují pouze s cílem pomoci jim při přípravě jejich případné účasti ve fázi podávání nabídek. Nicméně v bodě
5 úvodní části EMSA uvedla, že i když je zadávací dokumentace poskytována v podobě návrhu, nepředpokládají se větší změny.
Konečná zadávací dokumentace ostatně převzala obsah návrhu zadávací dokumentace, co se týče předpokládané doby trvání smlouvy.
Pokud jde o jednání se žalobkyněmi za účelem vyjasnění, ze zápisu z jednání vyhotoveného při této příležitosti vyplývá, že
EMSA deklarovala, že hledá dlouhodobé partnerství. Nicméně její zástupci prodloužení smlouvy výslovně podmínili uspokojivým
plněním smluvních povinností, čímž jasně zdůraznili, že uvedené prodloužení závisí na vůli smluvních stran, zejména EMSA,
a není automatické.
V dopise, který žalobkyně obdržely dne 12. září 2008, je dále EMSA speciálně upozornila, že stanovená doba trvání smlouvy
je tři roky, a sdělila jim, že všechny předložené nabídky musí vycházet z tohoto období, aby bylo možné srovnání v souladu
se zásadou rovného zacházení. EMSA žalobkyně výslovně požádala o přehodnocení jejich finanční nabídky na základě tříleté doby
trvání smlouvy a s přihlédnutím k rozpočtovému limitu stanovenému pro položku č. 2.
S ohledem na výše uvedené je třeba učinit závěr, že z oznámení o vyhlášení zakázky, ze současně zveřejněných dokumentů, na
které oznámení odkazuje, jakož i z pozdějších vyjádření EMSA jasně a přesně vyplývá, že požadovaná doba trvání smlouvy byla
36 měsíců a že prodloužení uvedené smlouvy vedoucí ke zdvojnásobení této doby nebylo automatické, ale naopak bylo podmíněno
souhlasem EMSA.
Za těchto okolností žalobkyně nebyly oprávněny předložit nabídku a navrhnout cenu na základě doby trvání šesti let, což znamená,
že nabídka JVOC nebyla slučitelná se zadávací dokumentací, pokud jde o dobu trvání smlouvy.
Pokud jde o důsledky tohoto závěru, žalobkyně správně tvrdí, že ani nesoulad nabídky JVOC se stanovenou dobou trvání smlouvy,
ani z něj vyplývající překročení rozpočtového limitu stanoveného pro položku č. 2 nepředstavují důvody vyloučení ve smyslu
článků 93 až 96 obecného finančního nařízení. Tyto okolnosti totiž neodpovídají cíli uvedených ustanovení, kterým je ověřit
obecnou spolehlivost uchazečů, jejich bezúhonnost a neexistenci střetu zájmů.
Dotčené okolnosti rovněž nepředstavují kritéria výběru ve smyslu čl. 97 odst. 1 obecného finančního nařízení a článků 135
až 137 obecných prováděcích pravidel, jelikož se netýkají přímo finanční, hospodářské, technické a odborné způsobilosti uchazečů.
Tyto závěry podporuje skutečnost, že po skončení fáze výzvy k podávání přihlášek spočívající zejména v ověření dodržení kritérií
vyloučení a výběru, zaslala EMSA žalobkyním výzvu k předložení nabídky.
Naproti tomu otázka souladu nabídky se stanovenou dobou trvání smlouvy, a tedy i s rozpočtovým limitem, se netýká srovnání
s ostatními podanými nabídkami, a neumožňuje tedy určit, která z těchto nabídek je případně hospodářsky nejvýhodnější nebo
uvádí nejnižší cenu. Uvedené okolnosti tedy nepředstavují kritéria pro zadání zakázky ve smyslu článku 97 obecného finančního
nařízení a článku 138 obecných prováděcích pravidel.
Dotčené okolnosti totiž odpovídají podmínkám, které musí nabídka splňovat, aby uspokojila potřeby zadavatele. Spadají tudíž
do vymezení předmětu zakázky.
Stanovená doba trvání smlouvy na poskytování služeb tak přispívá k určení předmětu zakázky na tyto služby, jelikož slouží
jako základ pro výpočet ceny, a konkrétně odpisů původních investic.
Stejně tak stanovením rozpočtového limitu, tedy absolutním parametrem ceny, stanoví zadavatel podmínku, které podléhá realizace
předmětu zakázky, a tím tento předmět upřesňuje.
Vymezení předmětu zakázky upravuje článek 92 obecného finančního nařízení, podle něhož „[p]ředmět zakázky musí být úplně,
jasně a přesně popsán v zadávací dokumentaci“. Z tohoto ustanovení vyplývá, že vymezení předmětu zakázky se liší od kritérií
pro vyloučení, výběr a zadání zakázky.
Pokud jde o důsledky nesouladu nabídky s předmětem zakázky, čl. 146 odst. 3 první pododstavec obecných prováděcích pravidel
stanoví, že „[ž]ádosti o účast a nabídky, které nesplňují všechny základní požadavky uvedené v zadávací dokumentaci nebo které
nesplňují zvláštní požadavky, které jsou v [ní] uvedeny, jsou vyloučeny“.
V této souvislosti je třeba dodat, že účelem postupu zadávání zakázky je uspokojit potřeby zadavatele za co možná nejlepších
podmínek. Zadavatel tedy musí mít možnost vymezit svobodně předmět veřejné zakázky podle svých potřeb, což znamená, že nemůže
být nucen zohlednit nabídku, která se týká jiného předmětu, než jaký hledá, jak je uveden v zadávací dokumentaci.
Nedodržení předmětu zakázky rovněž obecně znemožňuje účinné porovnání předložených nabídek, jelikož se v jeho důsledku ztrácí
společný referenční základ.
Kdyby se kromě toho zadavatel odchýlil od zadávací dokumentace v případě, že by přijal nabídky, které neodpovídají předmětu
zakázky, tak jak je v uvedené dokumentaci vymezen, jednal by způsobem neslučitelným se zásadami transparentnosti a rovného
zacházení.
Z judikatury mimoto vyplývá, že je zásadní, aby se zadavatel mohl přesně ujistit o obsahu nabídky, a zejména o jejím souladu
s podmínkami stanovenými v zadávací dokumentaci. Je-li tedy nabídka nejednoznačná a zadavatel nemá možnost rychle a efektivně
určit, co je jejím skutečným obsahem, nemá jinou možnost, než ji odmítnout (rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2002, Tideland
Signal v. Komise, T‑211/02, Recueil, s. II‑3781, bod 34). Stejný důsledek platí,
a

fortiori
, pokud nabídka zjevně neodpovídá předmětu zakázky, jako je tomu v projednávané věci.
Za těchto okolností je třeba mít za to, že soulad s předmětem veřejné zakázky, jak je popsán v zadávací dokumentaci, představuje
předchozí podmínku, kterou musí splnit každá nabídka, aby mohla být vzata v úvahu v rámci postupu zadávání zakázky. Nesplnění
této podmínky musí vést k vyloučení dotčené nabídky zadavatelem bez jejího porovnání s ostatními podanými nabídkami.
V projednávané věci přitom z bodů 58 a 63 výše vyplývá, že nabídka JVOC nebyla v souladu se zadávací dokumentací v případě jednoho
prvku vymezení předmětu zakázky, a sice stanovené doby trvání smlouvy. EMSA se tedy nedopustila nesprávného posouzení, když
uvedenou nabídku před zadáním zakázky odmítla bez jejího porovnání s ostatními nabídkami.
Pokud jde o otázku, zda stanovená doba trvání smlouvy a rozpočtový limit stanovený pro položku č. 2 byly v relevantních dokumentech
stanoveny platně, bylo výše konstatováno, že tyto podmínky spadají do vymezení předmětu zakázky. Je tudíž třeba použít článek
92 obecného finančního nařízení, který stanoví, že „[p]ředmět zakázky musí být úplně, jasně a přesně popsán v zadávací dokumentaci“.
Naproti tomu se čl. 130 odst. 3 písm. a) obecných prováděcích pravidel, kterého se dovolávají žalobkyně, týká pouze kritérií
pro vyloučení a kritérií výběru, a na projednávanou věc se tedy nevztahuje.
Co se v tomto ohledu týče stanovené doby trvání smlouvy, stačí odkázat na body 53 až 57 výše, kde bylo konstatováno, že ze
zadávací dokumentace jasně a přesně vyplývá, že doba trvání smlouvy požadovaná EMSA byla 36 měsíců a že prodloužení smlouvy
vedoucí ke zdvojnásobení této doby nebylo automatické, ale naopak bylo podmíněno souhlasem smluvních stran, včetně EMSA.
Pokud jde o rozpočtový limit pro položku č. 2, v bodě 3 výše bylo uvedeno, že podle bodu II odst. 2 podbodu 1) oznámení o vyhlášení
veřejné zakázky, bodu 3 odst. 4 podmínek účasti a bodu 5 návrhu zadávací dokumentace byla maximální celková hodnota pro položku
č. 2 stanovena na 4 000 000 eur. Kromě toho podle bodu 12 odst. 2 zadávací dokumentace předložení nabídky přesahující rozpočtový
limit stanovený pro každou položku odůvodňovalo vyloučení nabídky z postupu zadávání zakázky, jak vyplývá z bodu 5 výše.
V rozsahu, v němž žalobkyně v této souvislosti poukazují na to, že návrh zadávací dokumentace měl sloužit pouze jako pomůcka
pro uchazeče, stačí odkázat na bod 54 výše. Pokud jde o skutečnost, že podle bodu 5 části oznámení o vyhlášení zakázky týkající
se popisu položky č. 2 byla hodnota rozpočtového limitu orientační, je třeba uvést, že jak v návrhu zadávací dokumentace,
tak v konečné zadávací dokumentaci byla stanovena kategoricky.
Za těchto okolností je třeba mít za to, že jak stanovená doba trvání smlouvy, tak rozpočtový limit stanovený pro položku č. 2
byly v zadávací dokumentaci popsány jasně a přesně, v souladu s požadavkem stanoveným článkem 92 obecného finančního nařízení.
Žalobkyně rovněž nepředložily konkrétní argumenty na podporu svého tvrzení, že odmítnutí nabídky JVOC na základě nesouladu
s předmětem zakázky je diskriminační nebo nepřiměřené. Z toho, co bylo uvedeno v bodech 68 až 70 výše, naopak vyplývá, že
tento důsledek byl jediný slučitelný s účelem postupu zadávání zakázky, jakož i se zásadami transparentnosti a rovného zacházení
vzhledem k tomu, že zaprvé nabídka JVOC neodpovídala potřebám EMSA, jak byly popsány v zadávací dokumentaci, a zadruhé nedodržení
stanovené doby trvání smlouvy znemožňovalo porovnání uvedené nabídky s ostatními předloženými nabídkami.
Vzhledem k tomu, že z bodů 53 až 57 výše vyplývá, že doba trvání smlouvy požadovaná EMSA byla tři roky, není v tomto kontextu
relevantní tvrzení, že nabídka JVOC je v případě šestileté doby trvání výhodnější než nabídka DCI.
Konečně je třeba konstatovat, že rozsudek Tribunálu ze dne 12. listopadu 2008, Evropaïki Dynamiki v. Komise (T‑406/06, nezveřejněný
ve Sbírce rozhodnutí), kterého se dovolávají žalobkyně, není v projednávané věci relevantní. Ve věci, v níž byl vydán tento
rozsudek, nabídka, která odpovídala předmětu zakázky, a mohla být tedy porovnána s ostatními nabídkami, nedosáhla v rámci
tohoto porovnání minimální bodové hranice stanovené s ohledem na jednotlivá kritéria pro udělení zakázky. Naproti tomu v projednávané
věci byla nabídka JVOC odmítnuta před fází porovnání nabídek a následným zadáním zakázky, a to z důvodu nedodržení předmětu
zakázky.
S ohledem na výše uvedené je třeba třetí žalobní důvod, jakož i první část prvního žalobního důvodu v rozsahu, v němž se týká
souladu nabídky JVOC s rozpočtovým limitem stanoveným pro položku č. 2, zamítnout.
Ke čtvrtému žalobnímu důvodu, vycházejícímu ze zjevně nepřiměřeného a neodpovídajícího charakteru rozpočtového limitu stanoveného
pro položku č. 2
–       Argumenty účastnic řízení
Žalobkyně mají za to, že rozpočtový limit stanovený pro položku č. 2 byl nepřiměřeně nízký, a tudíž neumožňoval uchazečům
předložit nabídku odpovídající všem požadavkům stanoveným EMSA. Vyvozují z toho, že každá nabídka respektující tento rozpočtový
limit nebyla v souladu s uvedenými požadavky. Žalobkyně v této souvislosti upřesňují, že tři ze čtyř původních nabídek přesahovaly
rozpočtový limit. Dodávají, že použití rozpočtového limitu stanoveného pro položku č. 2 dvakrát zpochybnily.
EMSA zpochybňuje opodstatněnost argumentů žalobkyň.
–       Závěry Tribunálu
Úvodem je třeba konstatovat, že žalobkyně nepředložily podrobnější informace podporující jejich tvrzení. Jediná konkrétní
okolnost, kterou uplatňují, je totiž vysoká pořizovací cena zařízení na odstraňování ropy, která v jejich případě dosahuje
1 960 000 eur.
Žalobkyně však nepředložily důkazy, z nichž by vyplývalo, že takovéto náklady byly nezbytné k dodržení všech požadavků stanovených
EMSA, nebo že tyto náklady samy o sobě znemožňují dodržení rozpočtového limitu stanoveného pro položku č. 2.
Rovněž skutečnost, že tři z původně podaných nabídek rozpočtový limit stanovený pro položku č. 2 nedodržely, sama o sobě nedokazuje,
že tento limit byl nepřiměřeně nízký nebo že jediná nabídka, která jej dodržela, neodpovídala veškerým požadavkům stanoveným
EMSA. Je totiž rovněž možné, že posledně uvedená nabídka jako jediná dodržela jak rozpočtový limit, tak ostatní stanovené
požadavky.
Jak bylo uvedeno v bodě 68 výše, zadavatel musí mít každopádně možnost vymezit svobodně předmět zakázky, a tudíž zvolit podmínky,
které musí splňovat předložené nabídky. Může tak mimo jiné určit dobu trvání smlouvy, která má být uzavřena, a v souladu se
svými rozpočtovými omezeními stanovit rozpočtové limity, které musí nabídky dodržet. V tomto ohledu není povinen konzultovat
potenciální uchazeče stran vhodnosti podmínek, které stanoví.
Jestliže zadavatel skutečně stanoví nepřiměřeně nízký rozpočtový limit, vystavuje se nebezpečí, že nebude předložena žádná
uspokojivá nabídka, takže postup zadávání zakázky bude muset být zopakován se změněnými podmínkami. Nicméně tato okolnost
neznamená, že je povinen přihlédnout k připomínkám uchazečů, nebo se
a

fortiori
jejich návrhům přizpůsobit.
Tento závěr znamená, že okolnost, že žalobkyně u EMSA namítaly údajně nepřiměřený charakter rozpočtového limitu stanoveného
pro položku č. 2, není relevantní.
S ohledem na výše uvedené je třeba čtvrtý žalobní důvod zamítnout.
K první části prvního žalobního důvodu v rozsahu, v němž se týká neposkytnutí určitých dokumentů žalobkyním a odůvodnění odmítnutí
nabídky JVOC
–       Argumenty účastnic řízení
Žalobkyně uvádějí, že EMSA porušila čl. 100 odst. 2 obecného finančního nařízení, čl. 135 odst. 2 prováděcích pravidel EMSA,
povinnost uvést odůvodnění, zásadu dodržování práva na obhajobu a právo na účinnou soudní ochranu tím, že jim neposkytla určité
dokumenty, a tím, že neodůvodnila odmítnutí nabídky JVOC právně dostačujícím způsobem.
Pokud jde o první výtku, žalobkyně připomínají, že navzdory několika žádostem v tomto smyslu jim EMSA odmítla poskytnout zprávu
hodnotícího výboru a nabídku DCI nebo relevantní výňatky těchto dokumentů. Z článku 135 odst. 2 prováděcích pravidel EMSA
vykládaného ve spojení s čl. 100 odst. 2 obecného finančního nařízení přitom vyplývá, že EMSA byla povinna sdělit informace
o vlastnostech a výhodách přijaté nabídky uchazeči, který učinil přípustnou nabídku a který o to požádal.
Podle žalobkyň je cílem této povinnosti sdělení umožnit vyloučenému uchazeči porozumět důvodům, z nichž byla jeho nabídka
odmítnuta, a ujistit se, že nebyl předmětem diskriminace v porovnání s jinými uchazeči. Uchazeč, jehož nabídka byla odmítnuta
z důvodu nedodržení zadávací dokumentace, má totiž právo na všechny nezbytné informace umožňující mu prokázat, že nabídky
ostatních uchazečů rovněž nebyly v souladu se zadávací dokumentací a měly být také vyloučeny.
Žalobkyně upřesňují, že i když nabídka JVOC nebyla ve skutečnosti s nabídkou DCI srovnána, takže neexistují skutečnosti týkající
se relativních výhod posledně uvedené nabídky, je vždy třeba sdělit vlastnosti nabídky vybraného uchazeče, jakož i jejich
posouzení ze strany zadavatele.
Pokud jde o odůvodnění odmítnutí nabídky JVOC, žalobkyně poukazují na to, že EMSA v rozhodnutí o odmítnutí neuvedla důvod
odmítnutí uvedené nabídky a nezmínila dostupné opravné prostředky k napadení uvedeného rozhodnutí.
Žalobkyně v této souvislosti vysvětlují, že pouhá zmínka o nedodržení kritéria pro vyloučení v rozhodnutí o odmítnutí není
odpovídajícím odůvodněním, jelikož jim neumožnila posoudit důvod, z něhož byla nabídka JVOC vyloučena. Konkrétní důvod, na
němž bylo založeno rozhodnutí o odmítnutí, byl totiž uveden až v dopise ze dne 6. listopadu 2008.
Žalobkyně konečně poukazují na to, že porušení povinnosti sdělit jim relevantní informace a povinnosti uvést odůvodnění představují
rovněž porušení jejich práva na obhajobu a na účinnou soudní ochranu.
EMSA zpochybňuje opodstatněnost argumentů uplatňovaných žalobkyněmi.
–       Závěry Tribunálu
Podle čl. 100 odst. 2 prvního pododstavce obecného finančního nařízení „[z]adavatel sdělí každému zájemci nebo uchazeči, jehož
přihláška nebo nabídka byla odmítnuta, důvody odmítnutí a každému uchazeči, který učinil nabídku, jež je v souladu s požadavky,
a který o to písemně požádá, vlastnosti a výhody přijaté nabídky i jméno uchazeče, kterému byla zakázka přidělena“.
Článek 149 obecných prováděcích pravidel, jehož obsah je totožný s obsahem článku 135 prováděcích pravidel EMSA, uvádí následující
upřesnění:
„1. Zadavatelé sdělí zájemcům a uchazečům co nejdříve rozhodnutí o jejich nabídce […]
2. Zadavatel sdělí nejpozději do 15 kalendářních dní ode dne obdržení písemné žádosti údaje uvedené v čl. 100 odst. 2 [obecného]
finančního nařízení.
3. V případě zakázek zadaných orgány Společenství na vlastní účet […], sdělí zadavatel všem neúspěšným uchazečům nebo zájemcům
současně a každému zvlášť, poštou, faxem nebo elektronickou poštou, že jejich návrh nebo nabídka nebyla přijata […]
Zadavatel v každém případě uvede důvody, proč nebyla nabídka nebo přihláška přijata, a dostupné opravné prostředky.
[…]
Na základě písemné žádosti mohou vyloučení uchazeči nebo zájemci […] obdržet doplňující informace o důvodech odmítnutí a všichni
uchazeči, kteří předložili vyhovující nabídku, mohou obdržet doplňující informace o vlastnostech a přednostech vybrané nabídky
a jméno uchazeče, jemuž byla zakázka zadána, aniž jsou [je] dotčen čl. 100 odst. 2 druhý pododstavec [obecného] finančního
nařízení. Zadavatelé odpovědí nejpozději do 15 kalendářních dnů ode dne přijetí žádosti.“
Za účelem určení rozsahu povinností, které měla EMSA vůči žalobkyním na základě čl. 100 odst. 2 obecného finančního nařízení,
článku 149 obecných prováděcích pravidel a článku 135 prováděcích pravidel EMSA, je tedy třeba ověřit, zda nabídka JVOC byla
přípustná ve smyslu těchto ustanovení.
V tomto ohledu čl. 146 odst. 3 třetí pododstavec obecných prováděcích pravidel stanoví, že „[z]a přípustné se považují nabídky
zájemců nebo uchazečů, kteří nejsou vyloučeni a splňují kritéria pro výběr“.
Toto ustanovení však vzhledem k tomu, že se omezuje na zmínění kritérií pro vyloučení a pro výběr, nezohledňuje okolnost uvedenou
v bodech 59 až 72 výše, podle níž soulad s předmětem zakázky představuje předchozí podmínku, jejíž nedodržení odůvodňuje odmítnutí
dotčené nabídky bez jejího porovnání s ostatními předloženými nabídkami.
Znění čl. 146 odst. 3 třetího pododstavce obecných prováděcích pravidel tak neodpovídá cíli povinnosti sdělení vlastností
a výhod přijaté nabídky, jakož i jména uchazeče, kterému byla zakázka přidělena, stanovené v čl. 100 odst. 2 obecného finančního
nařízení.
Tento cíl spočívá v tom, umožnit uchazeči, jehož nabídka se dostala do fáze předcházející zadání zakázky, byla porovnána s ostatními
nabídkami a byla shledána méně výhodnou, ověřit, zda bylo porovnání provedeno správně, a případně jej zpochybnit. Takové ověření
totiž nelze provést bez relevantních informací o přijaté nabídce.
Naopak, pokud k odmítnutí nabídky dojde před fází zadání, není z povahy věci důsledkem porovnání s přijatou nabídkou. Ověření
opodstatněnosti odmítnutí tedy není podmíněno sdělením informací týkajících se přijaté nabídky.
V tomto ohledu je ještě třeba konstatovat na rozdíl od toho, co tvrdí žalobkyně, že cílem povinnosti sdělení podle čl. 100
odst. 2 obecného finančního nařízení není umožnit uchazeči ověřit soulad všech ostatních nabídek s kritérii pro vyloučení
a pro výběr a s předmětem zakázky. Kdyby tomu tak bylo, nehovořilo by toto ustanovení pouze o sdělení skutečností týkajících
se přijaté nabídky.
Ostatně uchazeč, jehož nabídka byla odmítnuta před fází předcházející zadání zakázky, má možnost předložit zadavateli připomínky
k vadám, kterými jsou podle jeho názoru stiženy nabídky ostatních uchazečů a které nebyly zjištěny. Pokud má za to, že zadavatel
k podaným připomínkám nepřihlédl a zadání zakázky v důsledku toho vedlo k podvodu nebo finančním nesrovnalostem, může upozornit
orgány příslušné v této oblasti, a zejména Evropský úřad pro boj proti podvodům.
S ohledem na výše uvedené je třeba mít za to, že nabídka, která není v souladu s předmětem zakázky, není přípustná ve smyslu
čl. 100 odst. 2 obecného finančního nařízení, článku 149 obecných prováděcích pravidel a článku 135 prováděcích pravidle EMSA.
V projednávané věci z bodů 53 až 73 výše vyplývá, že nabídka JVOC nebyla v případě stanovené doby trvání smlouvy v souladu
s předmětem zakázky.
EMSA byla tudíž na základě povinnosti uvést odůvodnění, jak je vyjádřena v čl. 100 odst. 2 prvním pododstavci obecného finančního
nařízení, článku 149 obecných prováděcích pravidel a článku 135 prováděcích pravidel EMSA, povinna žalobkyně informovat pouze
o důvodech odmítnutí jejich nabídky a dostupných opravných prostředcích.
Pokud jde zaprvé o důvody odmítnutí nabídky JVOC, EMSA uvedla v rozhodnutí o odmítnutí následující:
„Hodnotící výbor dospěl k závěru, že Vaše nabídka, tak jak byla předložena, není s ohledem na podmínky zakázky přijatelná.
Výbor je toho názoru, že nebylo dodrženo kritérium pro vyloučení, a že tedy nabídka nesplnila požadavky stanovené pro tento
postup zadávání zakázky.“
V tomto ohledu je třeba připomenout, že z odůvodnění musejí jasně a jednoznačně vyplývat úvahy autora aktu tak, aby se zúčastněné
osoby mohly za účelem uplatnění svých práv seznámit s důvody, které vedly k přijetí opatření, a soud mohl vykonávat svůj přezkum
(viz rozsudek Tribunálu ze dne 20. května 2009, VIP Car Solutions v. Parlament, T‑89/07, Sb. rozh. s. II‑1403, bod 60 a citovaná
judikatura).
Dále podle judikatury rozsah povinnosti uvést odůvodnění závisí na povaze dotčeného aktu a kontextu, ve kterém byl přijat
(viz rozsudek Tribunálu ze dne 14. února 2006, TEA-CEGOS a STG v. Komise, T‑376/05 a T‑383/05, Sb. rozh. s. II‑205, bod 48
a citovaná judikatura). Rozhodnutí o odmítnutí je tak třeba zasadit do kontextu předchozí komunikace mezi EMSA a žalobkyněmi
v rámci postupu zadávání zakázky.
Stanovená doba trvání smlouvy a význam dodržení rozpočtového limitu stanoveného pro položku č. 2 byly předmětem diskuse mezi
žalobkyněmi a EMSA na jednání za účelem vyjasnění, které se konalo dne 18. června 2008. Nesoulad nabídky JVOC s uvedenou dobou
trvání a z něj vyplývající nedodržení uvedeného rozpočtového limitu byly poté zmíněny v dopisech ze dne 14. srpna a 1., 12.
a 29. září 2008.
Za těchto okolností je třeba mít za to, že žalobkyně při četbě rozhodnutí o odmítnutí mohly pochopit, že se zmínka o tom,
že nabídka JVOC je s ohledem na podmínky zakázky nepřijatelná, že nebylo dodrženo kritérium, jehož nesplnění vede k vyloučení
z postupu zadávání zakázky, a že nebyly dodrženy stanovené požadavky, týkala konkrétně nedodržení stanovené doby trvání smlouvy
a z něj vyplývajícího nedodržení rozpočtového limitu stanoveného pro položku č. 2.
V odpověď na žádost žalobkyň ze dne 3. listopadu 2008 jim nadto EMSA zaslala dopis ze dne 6. listopadu 2008, ve kterém výslovně
uvedla, že odmítnutí nabídky JVOC je důsledkem nedodržení rozpočtového limitu pro položku č. 2 vyplývajícího z nedodržení
stanovené doby trvání smlouvy. Toto vysvětlení EMSA zopakovala v dopise ze dne 19. listopadu 2008.
Poskytnuté odůvodnění ostatně žalobkyním umožnilo uplatnit jejich práva, jelikož – jak vyplývá z projednávané žaloby – uplatnily
žalobní důvody a argumenty týkající se rozpočtového limitu stanoveného pro položku č. 2, a s tím související otázky dodržení
stanovené doby trvání smlouvy. Tribunál kromě toho může na základě poskytnutého odůvodnění tyto žalobní důvody a argumenty
odpovídajícím způsobem posoudit.
Za těchto okolností je třeba dospět k závěru, že EMSA neporušila povinnost uvést odůvodnění, pokud jde o uvedení důvodů odmítnutí
nabídky JVOC.
Dále je třeba konstatovat, že EMSA ani v rozhodnutí o odmítnutí, ani ve svých pozdějších písemnostech neuvedla, jaké opravné
prostředky mají žalobkyně k dispozici.
Argument, který EMSA v tomto ohledu uvedla, podle něhož se domnívala, že takové prostředky neexistují, nelze přijmout. V takovém
případě měla totiž EMSA přinejmenším toto stanovisko uvést v korespondenci s žalobkyněmi.
Nicméně je třeba konstatovat, že neuvedení informace o opravných prostředcích se legality uvedeného rozhodnutí nemůže dotknout,
jelikož tato informace je nezávislá na předmětu rozhodnutí o odmítnutí. Tato okolnost může mít nanejvýš význam pro výkon práva
žalobkyň na opravný prostředek, zejména stran dodržení lhůty k jeho podání.
Je přitom nutné konstatovat, že žalobkyně podaly projednávanou žalobu směřující mimo jiné ke zrušení rozhodnutí o odmítnutí
ve stanovené lhůtě a že nepředložily žádný argument nebo důkaz umožňující dospět k závěru, že jim neuvedení informace o dostupných
opravných prostředcích v uvedeném rozhodnutí zabránilo v účinném výkonu jejich práva na opravný prostředek.
Za těchto okolností je třeba konstatovat, že i když EMSA v rozhodnutí o odmítnutí neuvedla dostupné opravné prostředky, není
tato okolnost v projednávané věci relevantní.
Konečně v rozsahu, v němž bylo výše konstatováno, že EMSA nebyla povinna sdělit žalobkyním skutečnosti týkající se nabídky
DCI, že odmítnutí nabídky JVOC odůvodnila právně dostačujícím způsobem a že neuvedení informace o opravných prostředcích není
v projednávané věci relevantní, není zřejmé, čím měla EMSA porušit právo žalobkyň na obhajobu nebo jejich právo na účinnou
soudní ochranu. Tvrzení žalobkyň v tomto smyslu, která nejsou podpořena přesnějšími argumenty, musí být tedy odmítnuta.
S ohledem na výše uvedené je třeba zamítnout první část prvního žalobního důvodu v rozsahu, v němž se týká neposkytnutí určitých
dokumentů nebo informací žalobkyním a odůvodnění odmítnutí nabídky JVOC.
Vzhledem k tomu, že všechny žalobní důvody a argumenty týkající se rozhodnutí o odmítnutí byly zamítnuty, je třeba návrh na
jeho zrušení zamítnout.

K rozhodnutí o zadání
Úvodem je třeba přezkoumat právní zájem žalobkyň na podání návrhu na zrušení rozhodnutí o zadání, jelikož právní zájem na
podání žaloby je nepominutelnou podmínkou řízení, kterou může soud Unie zkoumat i bez návrhu (viz rozsudek Tribunálu ze dne
28. září 2004, MCI v. Komise, T‑310/00, Sb. rozh. s. II‑3253, bod 45 a citovaná judikatura).
Argumenty účastnic řízení
Žalobkyně mají za to, že v rozsahu, v němž požadovaly zrušení rozhodnutí o odmítnutí, mají rovněž právní zájem na napadení
rozhodnutí o zadání. V tomto ohledu uvádějí, že pokud by nedošlo ke zrušení rozhodnutí o zadání, bylo by případné zrušení
rozhodnutí o odmítnutí bezpředmětné.
Žalobkyně kromě toho tvrdí, že mají rovněž zájem na prokázání toho, že všechny ostatní nabídky měly být ze zadávání zakázky
vyloučeny.
Podle EMSA uchazeč, jehož nabídka byla vyloučena před stadiem předcházejícím rozhodnutí o zadání, nemá právní zájem na podání
návrhu na zrušení rozhodnutí o zadání zakázky.
Závěry Tribunálu
Podle judikatury platí, že žaloba na neplatnost podaná fyzickou nebo právnickou osobou je přípustná pouze v případě, že tato
osoba má zájem na zrušení napadeného aktu. Předpokladem takového zájmu je, že samotné zrušení napadeného aktu může vyvolat
právní následky a že žaloba může ve svém výsledku přinést straně, která ji podala, prospěch (viz rozsudek Tribunálu ze dne
10. prosince 2009, Antwerpse Bouwwerken v. Komise, T‑195/08, Sb. rozh. s. II‑4439, bod 33 a citovaná judikatura).
Pokud je nabídka uchazeče odmítnuta před stadiem předcházejícím rozhodnutí o zadání zakázky, takže není porovnána s ostatními
nabídkami, existence právního zájmu dotčeného uchazeče na podání žaloby proti rozhodnutí o zadání zakázky je podmíněna zrušením
rozhodnutí o odmítnutí jeho nabídky. Pouze v případě zrušení posledně uvedeného rozhodnutí totiž může mít zrušení rozhodnutí
o zadání zakázky případně právní následky pro uchazeče, jehož nabídka byla odmítnuta před stadiem předcházejícím rozhodnutí
o zadání zakázky a přinést mu prospěch, a to zrušením rozhodnutí přijatého na základě porovnání, do kterého neprávem nebyla
zahrnuta jeho nabídka.
Naopak, je-li návrh na zrušení rozhodnutí o odmítnutí nabídky zamítnut, zrušení rozhodnutí o zadání zakázky nemůže mít pro
uchazeče, jehož nabídka byla odmítnuta ve stadiu předcházejícím rozhodnutí o zadání, právní následky. V tomto případě je rozhodnutí
o odmítnutí nabídky překážkou toho, aby byl dotčený uchazeč dotčen následným rozhodnutím o zadání zakázky jinému uchazeči.
Kromě toho z bodů 108 a 109 výše vyplývá, že ve struktuře ustanovení obecného finančního nařízení a obecných prováděcích pravidel
týkajících se veřejných zakázek nepřísluší uchazeči, jehož nabídka byla odmítnuta ve stadiu předcházejícím rozhodnutí o zadání,
aby ověřoval soulad všech nabídek připuštěných do tohoto stadia s kritérii pro vyloučení a pro výběr a s předmětem zakázky.
Dotčený uchazeč tedy nemůže zakládat svůj právní zájem na podání žaloby proti rozhodnutí o zadání zakázky na nutnosti provést
takové ověření.
V projednávané věci byl návrh na zrušení rozhodnutí o odmítnutí v bodě 128 výše zamítnut. Za těchto okolností z toho, co bylo
uvedeno v bodech 133 až 136 výše, vyplývá, že žalobkyně nemají právní zájem na napadení rozhodnutí o zadání, takže jejich
návrh směřující ke zrušení posledně uvedeného rozhodnutí je nepřípustný.
2.
K návrhu na prohlášení smlouvy podepsané s DCI za neplatnou
Žalobkyně tvrdí, že důsledkem protiprávních jednání, na která poukazují v rámci obou částí prvního žalobního důvodu, je, že
smlouva, kterou podepsala EMSA s DCI, musí být prohlášena za neplatnou.
Přezkum první části prvního žalobního důvodu však neukázal žádnou protiprávnost, kterou by bylo stiženo rozhodnutí o odmítnutí.
Pokud jde o tuto část, argumentace žalobkyň je v důsledku toho založena na nesprávném předpokladu.
Dále je třeba uvést, že podpis smlouvy mezi DCI a EMSA je výsledkem provedení rozhodnutí o zadání. Z bodů 133 až 137 výše
přitom vyplývá, že žalobkyně nemají právní zájem na napadení uvedeného rozhodnutí. Za těchto okolností nemají ani právní zájem
na určení neplatnosti smlouvy uzavřené mezi EMSA a DCI na základě tvrzení týkajících se legality rozhodnutí o zadání, jež
byla uvedena v rámci druhé části prvního žalobního důvodu (viz bod 36 výše).
3.
K návrhu na náhradu škody

Argumenty účastnic řízení
Žalobkyně tvrdí, že přijetí rozhodnutí o odmítnutí a rozhodnutí o zadání jim způsobilo škodu spočívající ve ztrátě značné
šance na získání zakázky, nákladech vynaložených v rámci postupu zadávání zakázky a na řízení u Tribunálu, jakož i v poškození
jejich dobrého jména.
EMSA zpochybňuje jak přípustnost, tak opodstatněnost návrhu žalobkyň.

Závěry Tribunálu
K tomu, aby žaloba na náhradu škody podaná podle čl. 288 druhého pododstavce ES byla opodstatněná, musí být podle ustálené
judikatury splněn souhrn podmínek, a to protiprávnost jednání vytýkaného orgánům, existence skutečné škody a příčinná souvislost
mezi tvrzeným jednáním a uplatňovanou újmou (rozsudek Soudního dvora ze dne 29. září 1982, Oleifici Mediterranei v. EHS, 26/81,
Recueil, s. 3057, bod 16, a rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 1996, International Procurement Services v. Komise, T‑175/94,
Recueil, s. II‑729, bod 44). Není-li jedna z těchto podmínek splněna, musí být žaloba v plném rozsahu zamítnuta, aniž je nutné
zkoumat ostatní podmínky (rozsudek Soudního dvora ze dne 15. září 1994, KYDEP v. Rada a Komise, C‑146/91, Recueil, s. I‑4199,
body 19 a 81, a rozsudek Tribunálu ze dne 20. února 2002, Förde-Reederei v. Rada a Komise, T‑170/00, Recueil, s. II‑515, bod
37).
V projednávané věci je třeba úvodem připomenout, že v bodech 34 a 35 výše bylo konstatováno, že předmět žaloby na neplatnost
tvoří dvě odlišná rozhodnutí, a to rozhodnutí o odmítnutí a rozhodnutí o zadání.
Přezkum žalobních důvodů a argumentů žalobkyň týkajících se rozhodnutí o odmítnutí neukázal, že by uvedené rozhodnutí bylo
protiprávní. Podmínka protiprávnosti jednání vytýkaného EMSA tedy není v případě tohoto rozhodnutí splněna.
A dále okolnost konstatovaná v bodech 133 až 137 výše, podle níž žalobkyně nemají právní zájem na napadení rozhodnutí o zadání,
znamená, že újma, kterou údajně utrpěly, nemůže být – za předpokladu jejího vzniku – důsledkem uvedeného rozhodnutí, nýbrž
rozhodnutí o odmítnutí. Podmínka existence příčinné souvislosti tak není v případě rozhodnutí o zadání splněna.
Za těchto okolností je třeba návrh na náhradu škody zamítnout jako neopodstatněný, aniž je nutné rozhodovat o jeho přípustnosti.
4.
K návrhu na organizační procesní opatření
Žalobkyně požadují, aby Tribunál přijal organizační procesní opatření za účelem předložení zprávy hodnotícího výboru a kopie
nabídky DCE nebo relevantních výňatků z těchto dokumentů na jedné straně a skutečností týkajících se případných navýšení ceny
v rámci plnění smlouvy uzavřené s DCI na straně druhé. Nicméně vzhledem k tomu, že uvedené dokumenty by v žádném případě nemohly
zpochybnit výše uvedený přezkum, je tento návrh třeba zamítnout.
S přihlédnutím k výše uvedenému je namístě zamítnout žalobu v plném rozsahu.

K nákladům řízení
Podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to
účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že EMSA požadovala náhradu nákladů řízení a žalobkyně
neměly ve věci úspěch, je důvodné posledně uvedeným uložit náhradu nákladů řízení.
Z těchto důvodů
TRIBUNÁL (čtvrtý senát)
rozhodl takto:
1)
Žaloba se zamítá.
2)
Společnostem Dredging International NV a Ondernemingen Jan de Nul NV se ukládá náhrada nákladů řízení.
Pelikánová
Jürimäe
van der Woude
Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 13. září 2011.
Podpisy.
Obsah
Skutečnosti předcházející sporu
1.  Zakázka
2.  Účast žalobkyň na vyjednávacím řízení
3.  Rozhodnutí EMSA a následná komunikace
4.  Podpis smlouvy s DCI
Řízení a návrhová žádání účastnic řízení
Právní otázky
1.  K návrhu na zrušení
K rozhodnutí o odmítnutí
Ke třetímu žalobnímu důvodu, vycházejícímu z porušení zásad proporcionality, rovného zacházení a zákazu diskriminace v souvislosti
se zjevně nesprávným posouzením při hodnocení nabídky JVOC, jakož i k první části prvního žalobního důvodu v rozsahu, v němž
se týká souladu nabídky JVOC s rozpočtovým limitem stanoveným pro položku č. 2
–  Argumenty účastnic řízení
–  Závěry Tribunálu
Ke čtvrtému žalobnímu důvodu, vycházejícímu ze zjevně nepřiměřeného a neodpovídajícího charakteru rozpočtového limitu stanoveného
pro položku č. 2
–  Argumenty účastnic řízení
–  Závěry Tribunálu
K první části prvního žalobního důvodu v rozsahu, v němž se týká neposkytnutí určitých dokumentů žalobkyním a odůvodnění odmítnutí
nabídky JVOC
–  Argumenty účastnic řízení
–  Závěry Tribunálu
K rozhodnutí o zadání
Argumenty účastnic řízení
Závěry Tribunálu
2.  K návrhu na prohlášení smlouvy podepsané s DCI za neplatnou
3.  K návrhu na náhradu škody
Argumenty účastnic řízení
Závěry Tribunálu
4.  K návrhu na organizační procesní opatření
K nákladům řízení
*
Jednací jazyk: angličtina.