CELEX: 62013CJ0439
Muutoksenhaku
Julkiset palveluhankinnat
Yhteinen toiminta 2008/124/YUTP
Tarjouskilpailu helikopterituesta Eulex Kosovo -operaatiolle
Kanne sopimuspuolen valintaa koskevasta päätöksestä
SEU 24 artiklan 1 kohdan toinen alakohta
SEUT 275 artiklan ensimmäinen kohta
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka (YUTP)
Unionin tuomioistuimen toimivalta
SEUT 263 artiklan ensimmäinen kohta
Käsite ”unionin elin tai laitos”
Toimenpiteet, joista Euroopan komissio on vastuussa
Anteeksiannettava erehdys

Elitaliana SpA (jäljempänä Elitaliana) vaatii valituksellaan unionin tuomioistuinta kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen 4.6.2013 antaman määräyksen Elitaliana v. Eulex Kosovo (
T-213/12
,
EU:T:2013:292
; jäljempänä valituksenalainen määräys), jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi Elitalianan kanteen, jossa vaadittiin yhtäältä Kosovossa toteutettavasta Euroopan unionin oikeusvaltio-operaatiosta, Eulex Kosovo, 4.2.2008 hyväksytyn neuvoston yhteisen toiminnan 2008/124/YUTP (
EUVL L 42, s. 92
), sellaisena kuin se oli muutettuna 24.11.2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2011/752/YUTP (
EUVL L 310, s. 10
; jäljempänä yhteinen toiminta 2008/124), perusteella aloitetun operaation toteuttamien toimenpiteiden, joiden perusteella toimittajaksi valittiin hankintamenettelyssä ”EuropeAid/131516/D/SER/XK – Helikopterituki Kosovossa toteutettavalle Eulex-operaatiolle (PROC/272/11)” muu tarjoaja kuin Elitaliana (jäljempänä riidanalaiset toimenpiteet), kumoamista ja toisaalta yhteisen toiminnan 2008/124 1 artiklassa tarkoitetun Kosovossa toteutettavan oikeusvaltio-operaation, jonka nimi on Eulex Kosovo, velvoittamista korvaamaan vahinko, joka aiheutui siitä, ettei kantajaa valittu toimittajaksi kyseisessä hankintamenettelyssä.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002
Tosiseikkojen tapahtuma-aikaan voimassa olleen Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (
EYVL L 248, s. 1
), sellaisena kuin se oli muutettuna 24.11.2010 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU, Euratom) N:o 1081/2010 (
EUVL L 311, s. 9
; jäljempänä varainhoitoasetus), 1 artiklan 1 kohdassa todettiin, että kyseisen asetuksen tarkoituksena oli vahvistaa ”säännöt, jotka koskevat Euroopan unionin yleisen talousarvion – – laatimista ja toteuttamista sekä tilinpäätöksen laatimista ja tilintarkastusta”.
Kyseisen asetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädettiin seuraavaa:
”Yhteisöjen menoihin ja tuloihin kuuluvat:
a)
Euroopan yhteisön menot ja tulot, mukaan lukien Euroopan unionista tehdyn sopimuksen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaa ja rikosasioissa tehtävän poliisiyhteistyön ja oikeudellisen yhteistyön alaa koskevista määräyksistä toimielimille aiheutuvat hallintomenot sekä mainittujen määräysten täytäntöönpanosta johtuvat toimintamenot, kun ne otetaan menoina talousarvioon”.
Saman asetuksen 48 artiklan 1 kohdassa säädettiin, että ”komissio toteuttaa talousarvion tuloja ja menoja tämän asetuksen mukaisesti, omalla vastuullaan ja annettujen määrärahojen rajoissa”.
Varainhoitoasetuksen 53 a artiklassa säädettiin seuraavaa:
”Kun komissio toteuttaa talousarviota keskitetysti, toteuttamistehtävät suoritetaan joko suoraan sen yksiköissä tai unionin edustustoissa 51 artiklan toisen kohdan mukaisesti tai välillisesti siten, että toimeenpanovalta siirretään 54–57 artiklan mukaisesti.”
Kyseisen asetuksen 54 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettiin seuraavaa:
”1.   Komissio ei saa siirtää kolmansille osapuolille perustamissopimusten mukaisia toimeenpanovaltuuksiaan, jos niihin sisältyy poliittisia valintoja edellyttävää laajaa harkintavaltaa. Kolmansille osapuolille siirretyt toteuttamistehtävät on määriteltävä tarkasti ja niiden käyttöä on kokonaisuudessaan valvottava.
– –
2.   Toteuttaessaan talousarviota välillisesti ja keskitetysti tai hajautetusti 53 a artiklan tai 53 c artiklan mukaisesti komissio voi 1 kohdassa säädetyin rajoituksin siirtää julkisen vallan tehtäviä, kuten talousarvion toteuttamiseen liittyviä tehtäviä:
– –
d)
henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston mukaisia erityistoimia ja jotka nimetään tämän asetuksen 49 artiklan mukaisessa, asiaa koskevassa perussäädöksessä.
– –”
Kyseisen asetuksen 56 artiklan 1 kohdan sanamuoto oli seuraava:
”Kun komissio toteuttaa talousarviota välillisesti ja keskitetysti, se vaatii ensin moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti todisteet, jotka osoittavat, että yhteisöissä, joille se antaa toteuttamistehtäviä, on käytössä seuraavat toimivat järjestelyt:
a)
avoimet, syrjimättömät ja kaikki eturistiriidat poissulkevat, julkisia hankintoja ja avustusten myöntämistä koskevat osaston V ja vastaavasti osaston VI mukaiset menettelyt;
– –”
Saman asetuksen ensimmäisen osan V osastossa, jonka otsikko oli ”Julkiset hankinnat”, säädettiin tällä alalla sovellettavat säännökset.
Yhteinen toiminta 2008/124
Yhteisen toiminnan 2008/124 1 artiklassa, jonka otsikko oli ”Operaatio” ja joka oli voimassa käsiteltävän asian taustalla olevien tosiseikkojen tapahtuma-aikaan, säädettiin, että unioni perusti Kosovossa toteutettavan oikeusvaltio-operaation, jonka nimi on Eulex Kosovo.
Tämän yhteisen toiminnan 2 artiklan mukaan Eulex Kosovon tehtävänmäärittely oli seuraava:
”Eulex Kosovo auttaa Kosovon viranomaisia, oikeusviranomaisia ja lainvalvontaviranomaisia edistymään kohti kestävyyttä ja vastuullisuutta sekä kehittämään edelleen ja vahvistamaan riippumatonta monikansaista oikeuslaitosta sekä monikansaista poliisi- ja tullilaitosta samalla varmistaen, että nämä instituutiot ovat poliittisesta ohjauksesta riippumattomia ja noudattavat kansainvälisesti tunnustettuja normeja ja parhaita eurooppalaisia käytäntöjä.
Eulex Kosovo toteuttaa, täysimääräisessä yhteistyössä Euroopan komission avustusohjelmien kanssa, toimeksiantonsa valvonnan, ohjauksen ja neuvonnan avulla varaten samalla itselleen tietyt täytäntöönpanoa koskevat velvollisuudet.”
Kyseisen yhteisen toiminnan 3 artiklassa määriteltiin Eulex Kosovon tehtävät seuraavasti:
”Toteuttaakseen 2 artiklassa tarkoitetun tehtävänmäärittelyn Eulex Kosovo:
a)
valvoo, ohjaa ja neuvoo Kosovon toimivaltaisia toimielimiä kaikilla laajassa mielessä oikeusvaltioon liittyvillä aloilla (mukaan lukien tullilaitos) varaten samalla itselleen tietyt täytäntöönpanoa koskevat velvollisuudet;
b)
varmistaa oikeusvaltion, yleisen järjestyksen ja turvallisuuden säilyttämisen ja edistämisen, tarvittaessa peruuttaen ja mitätöiden, asianomaisia Kosovossa toimivia kansainvälisiä siviiliviranomaisia kuullen, toimivaltaisten Kosovon viranomaisten operatiivisia päätöksiä;
c)
auttaa varmistamaan, että Kosovon oikeusvaltioviranomaiset, myös tulliviranomaiset, ovat poliittisesta ohjauksesta riippumattomia;
d)
varmistaa, että sotarikokset, terrorismi, järjestäytynyt rikollisuus, lahjonta, etnisten ryhmien väliset rikokset, talousrikokset ja muut vakavat rikokset tutkitaan asianmukaisesti ja että niistä pannaan syytteeseen, niistä annetaan tuomiot, ja että tuomiot pannaan täytäntöön voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti. Tarvittaessa tähän osallistuu kansainvälisiä rikostutkijoita, syyttäjiä ja tuomareita joko yhdessä Kosovon rikostutkijoiden, syyttäjien ja tuomarien kanssa tai itsenäisesti, ja muilla toimenpiteillä, joihin kuuluvat tarvittaessa poliisi- ja syyttäjäviranomaisten välisten yhteistyö- ja yhteensovittamisrakenteiden perustaminen;
e)
edistää yhteistyön ja yhteensovittamisen tehostamista oikeusprosessin kaikissa vaiheissa varsinkin järjestäytyneen rikollisuuden alalla;
f)
edistää korruption, petosten ja talousrikosten torjuntaa;
g)
edistää Kosovon lahjonnan vastaisen strategian ja toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa;
h)
vastaa muillakin tavoin, joko itsenäisesti tai Kosovon toimivaltaisia viranomaisia tukien, oikeusvaltion, yleisen järjestyksen ja turvallisuuden säilyttämisestä ja edistämisestä asiaan kuuluvia neuvoston elimiä kuullen; ja
i)
varmistaa, että sen kaikessa tehtävien hoidossa noudatetaan kansainvälisiä normeja ihmisoikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon osalta.”
Saman yhteisen toiminnan 8 artiklan 5 kohdassa määriteltiin operaation johtajan tehtävät seuraavasti:
”Operaation johtaja vastaa Eulex Kosovon talousarvion toteuttamisesta. Tätä varten operaation johtaja allekirjoittaa sopimuksen komission kanssa.”
Yhteisen toiminnan 2008/124 11 artiklassa, jonka otsikko oli ”Johtamisjärjestely”, säädettiin seuraavaa:
”1.   Eulex Kosovolla on kriisinhallintaoperaationa yhtenäinen komentoketju.
2.   PTK [poliittisten ja turvallisuusasioiden komitea] vastaa Eulex Kosovon poliittisesta valvonnasta ja strategisesta johdosta neuvoston ja korkean edustajan alaisuudessa.
3.   – – siviilioperaation komentaja on PTK:n poliittisen valvonnan ja strategisen johdon alaisena sekä korkean edustajan yleisen toimivallan alaisuudessa Eulex Kosovon strategisen tason komentaja ja antaa siinä ominaisuudessa operaation johtajalle ohjeita, neuvoja ja teknistä tukea.
– –”
Kyseisen yhteisen toiminnan 16 artiklan, joka koskee rahoitusjärjestelyitä, 2–4 kohdassa säädettiin seuraavaa:
”2.   Kaikkia menoja hallinnoidaan EU:n yleiseen talousarvioon sovellettavien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti.
3.   Operaation johtaja voi komission hyväksynnän saatuaan sopia – – unionin jäsenvaltioiden, osallistuvien kolmansien valtioiden ja muiden Kosovoon sijoittautuneiden kansainvälisten toimijoiden kanssa teknisistä järjestelyistä, jotka koskevat Eulex Kosovon laitteiden ja palvelujen toimittamista ja toimitilojen tarjoamista. – –
4.   Operaation johtaja raportoi kaikilta osin komissiolle ja toimii tämän valvonnassa sopimuksensa mukaisesti toteuttamiensa toimien osalta.”
Asian tausta
Asian tausta on esitetty valituksenalaisen määräyksen 2–7 kohdassa seuraavasti:
On täsmennettävä, että hankintailmoituksessa mainittiin, että kyseinen hankinta kuului yhteisen toiminnan 2008/124 ohjelman piiriin ja että sitä kuvattiin seuraavasti: ”Sopimus koskee ympärivuorokautisten helikopteripalvelujen toimittamista Kosovon ja sen naapurivaltioiden alueella etsintä- ja pelastuslentojen, lääkintälentojen sekä mitä tahansa operaatioon liittyviä toimenpiteitä tukevien lentojen, kuten esimerkiksi poliisien kuljetusta, ilmavalvontaa ja muita operaatioon liittyviä toimenpiteitä koskevien lentojen, suorittamiseksi. – –”
Asian käsittelyn vaiheet unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valituksenalainen määräys
Elitaliana nosti unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 23.5.2012 toimittamallaan kannekirjelmällä kanteen, jossa vaadittiin yhtäältä riidanalaisten toimenpiteiden kumoamista ja toisaalta Eulex Kosovon velvoittamista korvaamaan kantajalle näistä toimenpiteistä aiheutunut vahinko.
Tämän oikeudenkäynnin yhteydessä Eulex Kosovo esitti unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 114 artiklan 1 kohdan mukaisesti oikeudenkäyntiväitteen, joka koski yhtäältä sitä, että koska Eulex Kosovo ei ollut itsenäinen elin, Elitalianan kumoamiskanne ei voinut kohdistua Eulex Kosovoon, jolla ei ollut tästä syystä vastaaja-asemaa, ja toisaalta sitä, että unionin yleisellä tuomioistuimella ei ollut toimivaltaa, kun otettiin huomioon se, että riidanalaiset toimenpiteet oli toteutettu yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa (YUTP) koskevien EUT-sopimuksen määräysten perusteella.
Valituksenalaisessa määräyksessä unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi valituksenalaisen määräyksen 19–37 kohdassa Eulex Kosovon esittämän oikeudenkäyntiväitteen ja näin ollen jätti tutkimatta Elitalianan nostaman kanteen.
Unionin yleinen tuomioistuin tutki ensinnäkin valituksenalaisen määräyksen 19–25 kohdassa, oliko Eulex Kosovo SEUT 263 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu unionin elin tai laitos ja voiko sillä tästä syystä olla vastaaja-asema unionin yleisessä tuomioistuimessa vireillä olevassa oikeudenkäynnissä.
Tarkasteltuaan yhteisen toiminnan 2008/124 1 artiklan 1 kohdan, 6 artiklan, 7 artiklan 1 ja 2 kohdan ja 11 artiklan sanamuotoa unionin yleinen tuomioistuin katsoi valituksenalaisen määräyksen 26 kohdassa seuraavaa:
Todettuaan toiseksi valituksenalaisen määräyksen 27 kohdassa, että Elitaliana vaati Eulex Kosovon riidanalaisessa hankintamenettelyssä toteuttamien toimenpiteiden kumoamista, unionin yleinen tuomioistuin katsoi kyseisen määräyksen 31 kohdassa, että yhteisen toiminnan 2008/124 8 artiklan 5 kohdan ja 16 artiklan 2 kohdan mukaan operaation johtaja vastasi yhtäältä Eulex Kosovon talousarvion toteuttamisesta ja allekirjoitti tätä varten sopimuksen komission kanssa ja menoja oli toisaalta hallinnoitava unionin ”yleiseen talousarvioon sovellettavien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti”. Unionin yleinen tuomioistuin päätteli näistä seikoista, että komissio oli siirtänyt tiettyjä Eulex Kosovon talousarvion toteuttamista koskevia tehtäviä kyseisen operaation johtajalle.
Unionin yleinen tuomioistuin päätteli tästä valituksenalaisen määräyksen 34 kohdassa, että ”näissä olosuhteissa on katsottava, että Eulex Kosovon johtajan hankintamenettelyssä toteuttamista toimista on vastuussa komissio, joka on vastaaja-asemassa SEUT 263 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla. Näiden toimien lainmukaisuus voidaan saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi yleisen periaatteen mukaisesti, johon [Elitaliana] on vedonnut ja jonka mukaan kaikkien unionin toimielinten, elinten ja laitosten sellaisten toimenpiteiden, joiden tarkoituksena on tuottaa oikeusvaikutuksia suhteessa kolmansiin, lainmukaisuus voidaan saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi”. Näiden seikkojen perusteella unionin yleinen tuomioistuin katsoi valituksenalaisen määräyksen 35 kohdassa, että ”Eulex Kosovolla ei näin ollen ole vastaaja-asemaa”.
Unionin yleinen tuomioistuin tutki kolmanneksi Elitalianan väitteen, jonka mukaan siinä tapauksessa, että Eulex Kosovolla ei katsottu olevan vastaaja-asemaa, asiaa käsittelevä tuomioistuin pystyi vielä korjaamaan tämän virheen katsomalla riidanalaisen toimen toteuttajan vastaajaksi.
Unionin yleinen tuomioistuin totesi valituksenalaisen määräyksen 39 kohdassa, että Eulex Kosovoa ei tässä tapauksessa nimetty kanteessa vastaajaksi erehdyksessä, koska kanteen sisällöstä kävi selvästi ilmi, että Elitaliana katsoi, että Eulex Kosovo oli SEUT 263 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu unionin elin tai laitos ja että joka tapauksessa minkään kanteeseen sisältyvän seikan perusteella ei voitu katsoa, että kantaja oli nostanut kanteensa muuta yksikköä kuin Eulex Kosovoa vastaan.
Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin arvioi sitä, voiko Elitaliana tehokkaasti vedota siihen, että kyseessä oli anteeksiannettava erehdys, kuten se väitti sen unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännön perusteella, jonka mukaan tällaisen erehdyksen olemassaolo todetaan, jos asianomainen toimielin on menetellyt tavalla, joka on yksinään tai ratkaisevassa määrin omiaan aiheuttamaan ymmärrettävän sekaannuksen vilpittömässä mielessä olevalle henkilölle, joka on noudattanut kaikkea sitä huolellisuutta, jota edellytetään tavanomaisesti valistuneelta toimijalta.
Unionin yleinen tuomioistuin totesi tästä viimeksi mainitusta kantajan esittämästä perusteesta aluksi valituksenalaisen määräyksen 41 kohdassa, että missään kyseistä hankintaa koskevassa asiakirjassa ei mainittu asianosaista, jota vastaan kanteita voitaisiin nostaa. Unionin yleinen tuomioistuin päätteli tästä, että ”kun otetaan huomioon yhtäältä Eulex Kosovon ja sen johtajan sekä toisaalta komission ja neuvoston välinen monimutkainen oikeudellinen suhde [tässä menettelyssä], kantajan oli kiistämättä vaikeaa yksilöidä [riidanalaisista toimenpiteistä] vastaava asianosainen, jolla olisi vastaaja-asema”.
Unionin yleinen tuomioistuin totesi kuitenkin tämän jälkeen valituksenalaisen määräyksen 42 kohdassa, että anteeksiannettavan erehdyksen olemassaolosta voi sen oikeuskäytännön mukaan, johon Elitaliana vetosi, seurata ainoastaan se, että asiaa käsittelevä tuomioistuin voi ottaa kanteen tutkittavaksi sen myöhästymisestä huolimatta. Se totesi, että koska Elitaliana nosti kanteen asetetuissa määräajoissa, kyseistä oikeuskäytäntöä ei ollut sovellettava tähän tapaukseen.
Unionin yleinen tuomioistuin totesi valituksenalaisen määräyksen 43 kohdassa, että kanteesta kävi ilmi, että Elitaliana oli yksilöinyt Eulex Kosovon elimeksi tai laitokseksi ja kohdistanut täysin yksiselitteisesti kanteensa kyseiseen yksikköön, vaikka yhteisen toiminnan 2008/124 lukeminen olisi mahdollistanut sen, että kantaja ei olisi erehtynyt tällä tavalla.
Viidenneksi ja lopuksi unionin yleinen tuomioistuin päätti arviointinsa valituksenalaisen määräyksen 45 kohdassa seuraavalla tavalla:
Asian käsittelyn vaiheet unionin tuomioistuimessa ja asianosaisten vaatimukset
Asian käsittelyn vaiheet unionin tuomioistuimessa
Unionin tuomioistuin antoi 24.6.2014 tekemällään päätöksellä asian viidennen jaoston käsiteltäväksi ja päätti ratkaista asian ilman asianosaisten kuulemiseksi pidettävää istuntoa. Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus kuultiin 4.12.2014 pidetyssä istunnossa.
Unionin tuomioistuin määräsi 10.2.2015 antamallaan määräyksellä, että suullinen käsittely aloitetaan uudelleen ja että asiassa pidetään istunto. Asianosaisia ja Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 24 artiklan toisen kohdan mukaisesti komissiota ja neuvostoa kehotettiin ottamaan kantaa kysymykseen siitä, oliko unionin yleisellä tuomioistuimella ja unionin tuomioistuimella toimivaltaa tutkia tämä asia, kun otettiin huomioon EU-sopimuksen V osaston 2 luvun 1 jaksoon ja SEUT 275 artiklaan sisältyvät yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevat määräykset.
Suullinen käsittely päätettiin asianosaisten kuulemiseksi 25.3.2015 pidetyn istunnon ja julkisasiamiehen 21.5.2015 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen esittämisen jälkeen.
Asianosaisten vaatimukset
Elitaliana vaatii valituksellaan unionin tuomioistuinta kumoamaan valituksenalaisen määräyksen. Siinä tapauksessa, että asia on ratkaisukelpoinen, Elitaliana vaatii, että ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset hyväksytään ja että Eulex Kosovo velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. Siinä tapauksessa, että unionin tuomioistuin katsoo, että riita-asia ei ole ratkaisukelpoinen, Elitaliana vaatii, että asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen.
Eulex Kosovo vaatii, että valitus hylätään ja että Elitaliana velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Valituksen tarkastelu
Aluksi on todettava, että unionin yleinen tuomioistuin ei tutkinut Eulex Kosovon esittämää kysymystä, joka koski unionin tuomioistuinten toimivaltaa tutkia asia yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevien perussopimusten määräysten perusteella, vaan lausui Eulex Kosovon vastaaja-aseman puuttumiseen liittyvästä oikeudenkäyntiväitteestä.
Koska kysymys unionin tuomioistuimen toimivallasta tutkia riita-asia kuuluu oikeusjärjestyksen perusteisiin, unionin tuomioistuin voi tutkia tällaisen kysymyksen missä tahansa oikeudenkäynnin vaiheessa myös viran puolesta (ks. vastaavasti tuomio komissio v. Kypros,
C‑340/10
,
EU:C:2012:143
,
kohta).
Tämä kysymys, joka oli suullisen käsittelyn uudelleen aloittamisen kohteena, on nostettava käsiteltävässä asiassa esiin viran puolesta ja tutkittava ensiksi.
Asianosaisten lausumat
Neuvosto, komissio ja Elitaliana katsovat, että unionin tuomioistuin on toimivaltainen tutkimaan käsiteltävän asian.
Eulex Kosovo väittää, että unionin tuomioistuin on toimivaltainen tutkimaan neuvoston ja komission asemaa ja toimintaa mutta että se ei ole toimivaltainen tutkimaan Eulex Kosovon asemaa ja toimintaa.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
On todettava, että SEU 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan viimeisen virkkeen ja SEUT 275 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla unionin tuomioistuimella ei lähtökohtaisesti ole toimivaltaa yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevien määräysten eikä niiden nojalla annettujen toimien osalta (tuomio parlamentti v. neuvosto,
C‑658/11
,
EU:C:2014:2025
,
kohta).
SEU 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan viimeisessä virkkeessä ja SEUT 275 artiklan ensimmäisessä kohdassa esitetään kuitenkin poikkeus säännöstä, joka koskee yleistä toimivaltaa, joka SEU 19 artiklassa annetaan unionin tuomioistuimelle sen turvaamiseksi, että perussopimusten tulkinnassa ja soveltamisessa noudatetaan lakia, ja niitä on näin ollen tulkittava suppeasti (tuomio parlamentti v. neuvosto,
C‑658/11
,
EU:C:2014:2025
,
kohta).
SEU 41 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan ”[erityismääräyksiä yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta koskevan] luvun täytäntöönpanosta aiheutuvat toimintamenot otetaan – – menoina unionin talousarvioon, lukuun ottamatta sellaisista toimista johtuvia menoja, joilla on sotilaallista merkitystä tai merkitystä puolustuksen alalla, sekä tapauksia, joista neuvosto yksimielisesti päättää toisin”.
Tämä määräys muistuttaa olennaisilta osiltaan varainhoitoasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohtaa.
SEU 17 artiklan ja SEUT 317 artiklan mukaisesti unionin talousarvion toteuttaminen kuuluu komission tehtäviin.
Yhteisen toiminnan 2008/124 16 artiklan 2 kohdasta ilmenee, että Eulex Kosovo ‑operaation ”kaikkia menoja hallinnoidaan [unionin] yleiseen talousarvioon sovellettavien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti”.
Käsiteltävässä asiassa on selvää, että Eulex Kosovo ‑operaatio on luonteeltaan siviilioperaatio ja että Eulex Kosovo ‑operaation helikopteritukipalvelusta aiheutuvat menot oli tarkoitus ottaa unionin talousarvioon.
Näin ollen riidanalaiset toimenpiteet, joiden kumoamista vaadittiin unionin julkisiin hankintoihin sovellettavien oikeussääntöjen rikkomisen perusteella, liittyivät julkiseen hankintaan, josta on aiheutunut unionin talousarviosta kustannettavia menoja. Tästä seuraa, että kyseinen hankinta kuuluu varainhoitoasetuksen säännösten soveltamisalaan.
Kun käsiteltävän asian olosuhteet otetaan huomioon, ei voida katsoa, että SEU 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan viimeisessä virkkeessä ja SEUT 275 artiklassa tarkoitettu unionin tuomioistuimen toimivallan poikkeuksenluonteinen rajoitus ulottuisi niin pitkälle, että suljettaisiin pois unionin tuomioistuimen toimivalta tulkita ja soveltaa julkisia hankintoja koskevia varainhoitoasetuksen säännöksiä.
Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin ja muutoksenhaun kyseessä ollessa unionin tuomioistuin ovat toimivaltaisia tutkimaan tämän riita-asian.
Ensimmäinen ja toinen valitusperuste, jotka koskevat sitä, että unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt katsoa, että Eulex Kosovolla on SEUT 263 artiklassa tarkoitetun unionin elimen tai laitoksen asema, ja sitä, että Eulex Kosovo on virheellisesti rinnastettu unionin edustustoon
Asianosaisten lausumat
Ensimmäisessä ja toisessa valitusperusteessaan, joita on tarkasteltava yhdessä, Elitaliana arvostelee ensinnäkin unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi valituksenalaisen määräyksen 26 kohdassa, että ”Eulex Kosovo ei ole oikeussubjekti eikä ole säädetty, että se voisi olla asianosaisena unionin tuomioistuimissa”, minkä perusteella unionin yleinen tuomioistuin päätyi siihen, että Eulex Kosovo ei ollut SEUT 263 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu unionin elin tai laitos. Elitaliana väittää, että unionin yleinen tuomioistuin jätti virheellisesti soveltamatta tuomioon Les Verts v. parlamentti (
294/83
,
EU:C:1986:166
) perustuvaa oikeuskäytäntöä. Tässä yhteydessä Elitaliana toteaa, että yhteisen toiminnan 2008/124 8 ja 16 artiklassa annettiin operaation johtajalle edustamistehtävä ja Eulex Kosovon toimiin liittyvä oikeudellinen vastuu sekä taloudellinen riippumattomuus. Se päättelee tästä, että kyseinen yksikkö oli ”itsenäinen oikeuksien ja velvollisuuksien kohde”, mikä antoi sille tällä perusteella oikeussubjektin aseman ja siten unionin elimen tai laitoksen aseman.
Elitaliana väittää toiseksi, että unionin yleinen tuomioistuin rinnasti valituksenalaisen määräyksen 27–35 kohdassa Eulex Kosovon virheellisesti edustustoon ja päätteli tästä, että komissio oli vastuussa julkisen hankinnan yhteydessä toteutetuista toimista.
Eulex Kosovo vaatii, että nämä kaksi valitusperustetta hylätään.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin elimen tai laitoksen asemasta, jonka epäämisestä Eulex Kosovolta valittaja arvostelee unionin yleistä tuomioistuinta, on todettava, että SEUT 263 artiklassa määrätään, että unionin tuomioistuin valvoo näiden elinten ja näiden laitosten sellaisten toimien laillisuutta, joiden tarkoituksena on tuottaa oikeusvaikutuksia.
Kuten unionin yleinen tuomioistuin totesi valituksenalaisen määräyksen 24 ja 25 kohdassa, yhteisen toiminnan 2008/124 eri säännöksissä, kuten muun muassa sen 11 artiklan 2 kohdassa, tuodaan esiin se, että Eulex Kosovo ‑operaatio ei vastannut itsenäisesti Eulex Kosovon poliittisesta valvonnasta ja strategisesta johdosta vaan niistä vastasi poliittisten ja turvallisuusasioiden komitea (PTK), joka itse vastaa poliittisesta valvonnasta ja strategisesta johdosta neuvoston ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan (jäljempänä korkea edustaja) alaisuudessa.
Talousarvion ja varainhoidon alan osalta yhteisen toiminnan 2008/124 8 artiklan 5 kohdasta ilmenee, että operaation johtaja ”vastaa Eulex Kosovon talousarvion toteuttamisesta. Tätä varten operaation johtaja allekirjoittaa sopimuksen komission kanssa”. Kyseisen yhteisen toiminnan 16 artiklan 3 kohdassa säädettiin lisäksi, että ”operaation johtaja voi komission hyväksynnän saatuaan sopia – – unionin jäsenvaltioiden, osallistuvien kolmansien valtioiden ja muiden Kosovoon sijoittautuneiden kansainvälisten toimijoiden kanssa teknisistä järjestelyistä, jotka koskevat Eulex Kosovon laitteiden ja palvelujen toimittamista ja toimitilojen tarjoamista”. Kyseisen yhteisen toiminnan 16 artiklan 4 kohdassa puolestaan säädettiin, että ”operaation johtaja raportoi kaikilta osin komissiolle ja toimii tämän valvonnassa sopimuksensa mukaisesti toteuttamiensa toimien osalta”.
Tästä seuraa, että vaikka operaation johtajan todettiin yhteisessä toiminnassa 2008/124 ”vastaavan” unionin talousarvion toteuttamisesta, hän suoritti kuitenkin talousarvion ja varainhoidon alalla tehtäviään komission valvonnassa ja alaisuudessa. Unionin yleinen tuomioistuin katsoi näiden seikkojen perusteella perustellusti valituksenalaisen määräyksen 36 kohdassa, että operaation johtajalla oli tällä alalla rajattu toimivalta ja että hänellä oli todellisuudessa vain ”aineelliselta kannalta tarkasti rajattu oikeuskelpoisuus” valittajan niiden väitteiden vastaisesti, joiden mukaan Eulex Kosovo oli ”varmasti oikeussubjekti itsenäisenä oikeuksien ja velvollisuuksien kohteena”.
Edellä esitetystä seuraa, että unionin yleinen tuomioistuin katsoi perustellusti, että Eulex Kosovoa ei voitu pitää oikeussubjektina, koska yhteisessä toiminnassa 2008/124 luokiteltiin kyseinen yksikkö ”operaatioksi” ja koska kyseinen operaatio oli yhtäältä politiikan ja strategian alalla neuvoston ja korkean edustajan alaisuudessa ja valvonnassa ja operaation johtaja suoritti toisaalta talousarvion ja varainhoidon alalla tehtäviään komission valvonnassa ja alaisuudessa.
Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin ei tehnyt oikeudellista virhettä, kun se katsoi valituksenalaisen määräyksen 26 kohdassa yhtäältä, että Eulex Kosovo ei ollut oikeussubjekti, ja toisaalta, ettei ollut säädetty, että se voisi olla asianosaisena unionin tuomioistuimissa. Unionin yleinen tuomioistuin päätteli näistä seikoista perustellusti, että Eulex Kosovo oli operaatio, jonka kesto oli rajoitettu ja joka ei voinut olla SEUT 263 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu elin tai laitos.
Valittajan esittämä väite, joka koskee sitä, että unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että Eulex Kosovo toteutti riidanalaiset toimenpiteet edustuston puitteissa, on hylättävä seuraavista syistä.
Varainhoitoasetuksen 53 a artiklassa säädetään, että kun komissio toteuttaa talousarviota keskitetysti, toteuttamistehtävät voidaan suorittaa välillisesti siten, että toimeenpanovalta siirretään kyseisen asetuksen 54–57 artiklan mukaisesti. Kyseisen asetuksen 54 artiklan 2 kohdan d alakohdassa täsmennetään, että kun komissio toteuttaa talousarviota välillisesti ja keskitetysti 53 a artiklan mukaisesti, se voi siirtää julkisen vallan tehtäviä, kuten talousarvion toteuttamiseen liittyviä tehtäviä, henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa EU-sopimuksen V osaston mukaisia erityistoimia.
Tässä tapauksessa yhteisen toiminnan 2008/124 8 artiklan 5 kohdassa ja 16 artiklan 4 kohdassa säädetään, että operaation johtaja vastaa Eulex Kosovon talousarvion toteuttamisesta ja että tätä varten operaation johtaja allekirjoittaa sopimuksen komission kanssa. Kyseistä sopimusta täytäntöön pantaessa Eulex Kosovo ‑operaation johtajan on raportoitava kaikilta osin komissiolle ja toimittava komission valvonnassa sopimuksensa mukaisesti toteuttamiensa toimien osalta.
Tämän tuomion kahdesta edellisestä kohdasta ilmenee, että – kuten unionin yleinen tuomioistuin totesi perustellusti valituksenalaisen määräyksen 31 ja 32 kohdassa – komissio siirsi sopimuksella, jonka se allekirjoitti operaation johtajan kanssa, ja varainhoitoasetuksen 54 artiklan 2 kohdan d alakohdan nojalla talousarvion täytäntöönpanovaltansa operaation johtajalle. Tämän valtuutuksen yhteydessä Eulex Kosovo ‑operaation johtajan on komission valtuuttamana tahona noudatettava talousarviota koskevia unionin oikeuden sääntöjä, julkisia hankintoja koskevat säännöt, sellaisina kuin niistä on säädetty varainhoitoasetuksen ensimmäisen osan V osastossa, mukaan lukien.
Tässä yhteydessä unionin yleinen tuomioistuin muistutti valituksenalaisen määräyksen 33 kohdassa periaatteesta, jonka mukaan toimet, jotka on toteutettu valtuutuksen nojalla, on tavallisesti katsottava niiden toteuttamiseen valtuuttaneen toimielimen toimiksi ja tämän toimielimen on vastattava tuomioistuimessa kyseisestä toimesta.
Toisin kuin valittaja väittää – ja kuten julkisasiamies on todennut 4.12.2014 antamansa ratkaisuehdotuksen 62 ja 63 kohdassa –, siitä huolimatta, että valituksenalaisen määräyksen 33 kohdassa viitataan unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisuun, joka koskee unionin edustustoa eli SEUT 221 artiklan mukaisesti unionin edustuksesta huolehtimiseksi perustettua yksikköä, tässä tapauksessa unionin Montenegron edustustoa, kyseistä 33 kohtaa ei voida tulkita siten, että unionin yleinen tuomioistuin katsoisi siinä, että Eulex Kosovo olisi rinnastettava tällaiseen yksikköön, vaan siinä ainoastaan muistutetaan oikeudellisesta periaatteesta, johon unionin yleinen tuomioistuin turvautui kyseisessä ratkaisussa.
Tästä seuraa, että unionin yleinen tuomioistuin katsoi perustellusti valituksenalaisen määräyksen 34 ja 35 kohdassa, että komissio oli vastuussa Eulex Kosovon kyseisessä hankintamenettelyssä toteuttamista toimista ja että tästä syystä Eulex Kosovolla ei ollut vastaaja-asemaa.
Tässä yhteydessä on korostettava sitä, että Elitaliana väittää virheellisesti, että Eulex Kosovon asianosaisaseman puuttuminen on niiden tuomiossa Les Verts v. parlamentti (
294/83
,
EU:C:1986:166
) esitettyjen periaatteiden vastaista, joiden mukaan perustamissopimuksen järjestelmässä voidaan nostaa kanne kaikista toimielinten toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on tuottaa oikeusvaikutuksia. Kuten unionin yleinen tuomioistuin totesi perustellusti valituksenalaisen määräyksen 34 kohdassa, riidanalaisten toimenpiteiden lainmukaisuus voitiin nimittäin saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi – vaikkakin sillä ehdolla, että komissio valtuutuksen antaneena viranomaisena – eikä Eulex Kosovo – haastetaan vastaajaksi kanteessa, jossa vaaditaan muun muassa näiden toimenpiteiden kumoamista.
Edellä esitetyn perusteella ensimmäinen ja toinen valitusperuste on hylättävä perusteettomina.
Kolmas valitusperuste, joka koskee sitä, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, ettei Elitalianan erehdys ollut anteeksiannettava
Asianosaisten lausumat
Elitalianan esittämä kolmas valitusperuste, joka koskee anteeksiannettavaa erehdystä koskevia unionin yleisen tuomioistuimen toteamuksia, jakautuu kahteen osaan.
Kolmannen valitusperusteensa ensimmäisessä osassa Elitaliana arvostelee unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se rajoitti valituksenalaisen määräyksen 42 kohdassa virheellisesti tällaisen erehdyksen koskemaan pelkästään sellaisia tapauksia, joissa siihen vetoava osapuoli pyrkii välttymään niiltä seurauksilta, jotka liittyvät prosessuaalisen määräajan noudattamatta jättämiseen.
Kolmannen valitusperusteen toisessa osassa Elitaliana vetoaa siihen, että valituksenalaisen määräyksen 41 ja 43 kohtien perustelut ovat ristiriitaiset, koska unionin yleinen tuomioistuin yhtäältä myönsi, että kyseiseen hankintaan liittyvän monimutkaisen oikeudellisen tilanteen takia oli vaikeaa yksilöidä riidanalaisista toimenpiteistä vastaava asianosainen, ja toisaalta katsoi, että yhteisen toiminnan 2008/124 säännökset olivat riittävän selviä siten, että kantaja voi olla erehtymättä sen suhteen, ettei Eulex Kosovo ole SEUT 263 artiklassa tarkoitettu unionin elin tai laitos.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Kyseisen valitusperusteen ensimmäisestä osasta on todettava, että Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 21 artiklan mukaisesti unionin toimielinten toimista nostetut kanteet on kohdistettava muodollisesti toimielimeen, joka on vastuussa riidanalaisesta toimesta.
Ensinnäkin unionin tuomioistuin on myöntänyt, että se, että kanteessa nimetään vastaajaksi jokin muu kuin riidanalaisen toimen toteuttanut taho, ei johda kanteen tutkimatta jättämiseen, jos kanne sisältää seikkoja, kuten riidanalaisen toimen ja sen toteuttajan, joiden perusteella voidaan yksiselitteisesti yksilöidä asianosainen, jota vastaan kanne on nostettu (ks. vastaavasti määräys komissio v. EIP,
85/86
,
EU:C:1986:292
,
kohta). Silloin, kun kanne on kohdistettu muuhun henkilöön kuin henkilöön, joka on vastuussa kanteen kohteena olevasta toimesta, unionin tuomioistuin ei voi vastustaa eikä korvata kantajan ilmeistä tahtoa, ja sillä ei ole muuta mahdollisuutta kuin jättää kanne tutkimatta.
Käsiteltävässä asiassa unionin yleinen tuomioistuin totesi yhtäältä valituksenalaisen määräyksen 39 kohdassa, että Elitalianan kanne oli täysin yksiselitteisesti kohdistettu Eulex Kosovoon, jolla oli kantajan mukaan SEUT 263 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun unionin elimen tai laitoksen asema, ja toisaalta, että kantaja ei ollut missään vaiheessa kohdistanut kannetta muuhun tahoon kuin Eulex Kosovoon. Näissä olosuhteissa unionin yleinen tuomioistuin katsoi perustellusti, että tämän tuomion edellisessä kohdassa mainittua oikeuskäytäntöä ei voitu soveltaa ja että unionin yleisen tuomioistuimen tehtävänä ei ollut yksilöidä asianosaista, johon kanne olisi pitänyt kohdistaa.
Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin mainitsi yhtäältä perustellusti valituksenalaisen määräyksen 42 kohdassa, että anteeksiannettavaa erehdystä koskevan oikeuskäytännön, johon kantaja vetosi, eli tarkemmin sanottuna tuomion Schertzer v. parlamentti (
25/68
,
EU:C:1977:158
) 19 kohdan ainoana seurauksena voi olla se, että kanne, joka on nostettu sen nostamista varten säädettyjen prosessuaalisten määräaikojen päättymisen jälkeen, voidaan olla jättämättä tutkimatta, ja päätteli tästä toisaalta implisiittisesti mutta väistämättä, että anteeksiannettavaan erehdykseen vetoaminen oli tässä tapauksessa turhaa, koska – kuten unionin yleinen tuomioistuin totesi – ”kyseisessä asiassa [oli] kiistatonta, että kantaja [oli] noudattanut kanteen nostamisen määräaikaa” ja koska kantaja ei ollut missään vaiheessa kohdistanut kannetta muuhun tahoon kuin Eulex Kosovoon.
Kyseisen valitusperusteen ensimmäinen osa on näin ollen hylättävä perusteettomana.
Elitalianan valituksensa tueksi esittämän kolmannen valitusperusteen toisesta osasta on todettava, että unionin yleinen tuomioistuin myönsi valituksenalaisen määräyksen 41 kohdassa, että kyseisistä toimenpiteistä vastaavan asianosaisen yksilöiminen oli vaikeaa, ja päätteli valituksenalaisen määräyksen 43 kohdassa, että näistä vaikeuksista huolimatta kantaja olisi voinut olla erehtymättä sen suhteen, ettei se kohdista kannettaan Eulex Kosovoon.
Tämä väite, jonka tarkoituksena on kyseenalaistaa erehdyksen anteeksiannettavuuden puuttuminen, on suoralta kädeltä hylättävä, koska se on kohdistettu määräyksen ylimääräisiin perusteluihin ja koska määräystä ei voida tästä syystä kumota sen perusteella (ks. vastaavasti tuomio Aéroports de Paris v. komissio,
C-82/01 P
,
EU:C:2002:617
,
ja
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Unionin yleinen tuomioistuin katsoi nimittäin perustellusti jo tämän tuomion 75 kohdassa mainituista syistä, että anteeksiannettavaan erehdykseen vetoaminen oli tässä tapauksessa turhaa.
Koska kolmannen valitusperusteen toinen osa on todettava tehottomaksi, kolmas valitusperuste on hylättävä osittain perusteettomana ja osittain tehottomana.
Koska mitään Elitalianan valituksensa tueksi esittämää valitusperustetta ei voida hyväksyä, tämä valitus on hylättävä kokonaisuudessaan.
Oikeudenkäyntikulut
Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 138 artiklan 1 kohdan mukaan, jota sovelletaan saman työjärjestyksen 184 artiklan 1 kohdan nojalla valituksen käsittelyyn, asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska Eulex Kosovo on vaatinut, että Elitaliana velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, ja koska Elitaliana on hävinnyt asian kaikkien valitusperusteidensa osalta, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut käsiteltävässä asiassa.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (viides jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

1)
Valitus hylätään.

2)
Elitaliana SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Allekirjoitukset
(
*
)   Oikeudenkäyntikieli: italia.