CELEX: 62012CJ0089
Közös vállalkozások
Az alkalmazottakkal kötött szerződések
Alkalmazási feltételek
876/2002/EK rendelet

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a Galileo Közös Vállalkozásnak a 2006. december 12-i 1943/2006/EK tanácsi rendelettel (
HL L 367., 21. o.
) módosított, a Galileo Közös Vállalkozás létrehozásáról szóló, 2002. május 21-i 876/2002/EK tanácsi rendelet (
HL L 138., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás: 13. fejezet, 29. kötet, 477. o.) (a továbbiakban: 876/2002 rendelet) mellékletében foglalt alapszabálya 11. cikke (2) bekezdésének, és az említett rendelet 2. cikkének értelmezésére irányul.
Ezt a kérelmet az R. M. Bark és a Galileo Joint Undertaking (Galileo Közös Vállalkozás, a továbbiakban: Galileo) között elmaradt munkabér és szabadságilletmény megfizetése tárgyában folyamatban lévő eljárásban terjesztették elő.
Jogi háttér
Az uniós jog
A 876/2002 rendelet
A 876/2002 rendelet 1. cikke értelmében:
„A Galileo program fejlesztési szakaszának végrehajtása céljából 2006. december 31-ig a Szerződés 171. cikke szerinti közös vállalkozás jön létre.
A közös vállalkozás célja az, hogy a Galileo program kutatási, fejlesztési és demonstrációs szakaszára vonatkozóan a projekt irányításának egységességét és pénzügyi ellenőrzését biztosítsa, és ennek érdekében az említett programhoz rendelt pénzeszközöket mobilizálja.
A közös vállalkozást a 77/388/EGK irányelv 15. cikke (10) bekezdésének második francia bekezdése értelmében, valamint a 92/12/EGK irányelv 23. cikke (1) bekezdésének második francia bekezdése értelmében nemzetközi szervezetnek kell tekinteni.
A közös vállalkozás székhelye Brüsszelben van.”
A 876/2002 rendelet 2. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Elfogadásra kerül a közös vállalkozásnak a mellékletben szereplő alapszabálya.”
A Galileo Közös Vállalkozás alapszabálya 11. cikkének (2) és (4) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„(2)   A közös vállalkozás alkalmazottainak foglalkoztatása az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételeken alapuló, határozott idejű szerződés keretében történik.
[...]
(4)   A közgyűlés elfogadja a szükséges végrehajtási rendelkezéseket.”
A 219/2007/EK rendelet
Az új generációs európai légiforgalmi szolgáltatási rendszer (SESAR) megvalósítása érdekében közös vállalkozás alapításáról szóló, 2007. február 27-i 219/2007/EK tanácsi rendelet (
HL L 64., 1. o.
) 3. cikke értelmében:
„A közös vállalkozásnak a mellékletben szereplő alapokmánya e rendelet szerves részét képezi és elfogadásra kerül.”
Az új generációs európai légiforgalmi szolgáltatási rendszer (SESAR) megvalósítása érdekében létrehozott közös vállalkozás alapokmánya 8. cikkének (2) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A közös vállalkozás alkalmazottainak foglalkoztatása az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételeken alapuló, határozott idejű szerződés keretében történik.”
A 71/2008/EK rendelet
A Tiszta Égbolt közös vállalkozás létrehozásáról szóló, 2007. december 20-i 71/2008/EK tanácsi rendelet (
HL 2008. L 30., 1. o.
) 3. cikke értelmében:
„A Tiszta Égbolt közös vállalkozás közösségi szerv, és jogi személyiséggel rendelkezik. A közös vállalkozás a Közösség valamennyi tagállamában az adott tagállam jogszabályai alapján a jogi személyeket megillető legteljesebb jogképességgel rendelkezik. Ezenbelül különösen ingó és ingatlan vagyont szerezhet vagy idegeníthet el, és bírósági eljárásban félként járhat el.”
Az említett rendelet 7. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A Tiszta Égbolt közös vállalkozás személyi állományára és ügyvezető igazgatójára a személyzeti szabályzat, és az annak alkalmazása céljából a Közösségek intézményei által közösen elfogadott szabályok alkalmazandók.”
A 72/2008 rendelet
Az ENIAC közös vállalkozás létrehozásáról szóló, 2007. december 20-i 72/2008/EK tanácsi rendelet (
HL 2008. L 30., 21. o.
) 3. cikke a következőket tartalmazza:
„Az ENIAC közös vállalkozás közösségi szerv, és jogi személyiséggel rendelkezik. A közös vállalkozás valamennyi tagállamban az adott tagállam jogszabályai alapján a jogi személyeket megillető legteljesebb jogképességgel rendelkezik. Ezen belül különösen ingó és ingatlan vagyont szerezhet vagy idegeníthet el, és bírósági eljárásban félként járhat el.”
Az említett rendelet 7. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Az ENIAC közös vállalkozás személyi állományára és ügyvezető igazgatójára az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzata, az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek, valamint e személyzeti szabályzat és alkalmazási feltételek alkalmazása céljából az Európai Közösségek intézményei által közösen elfogadott szabályok alkalmazandók.”
A 73/2008/EK rendelet
Az innovatív gyógyszerek kutatására irányuló kezdeményezést megvalósító közös vállalkozás létrehozásáról szóló, 2007. december 20-i 73/2008/EK tanácsi rendelet (
HL 2008. L 30., 38. o.
) 3. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Az [innovatív gyógyszerek kutatására irányuló kezdeményezést megvalósító] közös vállalkozás [(a továbbiakban: IMI közös vállalkozás)] közösségi szerv, és jogi személyiséggel rendelkezik. A közös vállalkozás a Közösség minden egyes tagállamában az adott tagállam jogszabályai alapján a jogi személyeket megillető legteljesebb jogképességgel rendelkezik. Ezen belül különösen ingó és ingatlan vagyont szerezhet vagy idegeníthet el, és bírósági eljárásban félként járhat el.”
A 73/2008 rendelet 7. cikkének (1) bekezdése a következőket tartalmazza:
„Az IMI közös vállalkozás személyi állományára és ügyvezető igazgatójára az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzata, az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek, valamint e személyzeti szabályzat és alkalmazási feltételek alkalmazása céljából az Európai Közösségek intézményei által közösen elfogadott szabályok alkalmazandók..”
A 74/2008 rendelet
A beágyazott számítástechnikai rendszerekre irányuló közös technológiai kezdeményezést megvalósító ARTEMIS közös vállalkozás létrehozásáról szóló, 2007. december 20-i 74/2008/EK tanácsi rendelet (
HL 2008. L 30., 52. o.
) 3. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Az ARTEMIS közös vállalkozás közösségi szerv és jogi személyiséggel rendelkezik. A közös vállalkozás az Európai Közösség valamennyi tagállamában az adott tagállam jogszabályai alapján a jogi személyeket megillető legteljesebb jogképességgel rendelkezik. Ezen belül különösen ingó és ingatlan vagyont szerezhet vagy idegeníthet el, és bírósági eljárásban félként járhat el.”
A 74/2008 rendelet 7. cikkének (1) bekezdése a következőket tartalmazza:
„Az ARTEMIS közös vállalkozás személyi állományára és ügyvezető igazgatójára az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzata, az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek, valamint e személyzeti szabályzat és alkalmazási feltételek alkalmazása céljából az Európai Közösségek intézményei által közösen elfogadott szabályok alkalmazandók.”
A belga jog
A kollektív szerződésekről és a vegyesbizottságokról szóló 1968. december 5-i törvény (a
Moniteur belge
1969. január 15-i száma) 51. cikke értelmében a munkáltatók és a munkavállalók között létrejött munkaviszonyokban fennálló kötelezettségek forrásainak hierarchiája a következőképpen épül fel:
„(1)
a kötelező jogszabályi rendelkezések;
[...]
(4)
az írásba foglalt egyéni munkaszerződés;
[...]”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
R. M. Bark 2003. szeptember 1-jén, 2006. május 31-ig tartó határozott idejű munkaszerződéssel került alkalmazásba a Galileónál igazgatósági asszisztensként.
R. M. Bark munkaszerződésben rögzített éves bruttó munkabére 53719,12 euró volt. 2004. március 1-jén addigi munkájának elismeréseként 5%-os munkabéremelésben részesült.
2004. augusztus 23-án R. M. Bark arra való hivatkozással kifogásolta a bértáblázat szerinti besorolását, hogy az nem felel meg a közösségi közszolgálati besorolási fokozatoknak.
A Galileo igazgatója az érintett kifogására adott válaszában a hatályos belga jogszabályokra és a munkaszerződés 7. cikkében foglalt bérmegállapodásra hivatkozott. Válaszában azt is kifejtette, hogy a Galileo a közösségi jogszabályok alapján nem köteles az Európai Közösségek tisztviselőinek bérrendszerét alkalmazni, mivel a Galileo Közös Vállalkozás alapszabálya csak azt írja elő, hogy az alkalmazási feltételek rendszerének az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek rendszeréhez kell igazodnia.
2004. november 4-én R. M. Bark munkaszerződéséhez csatolt kiegészítés aláírására került sor, amellyel R. M. Barkot „executive assistant”-té léptették elő, és éves munkabérét 2004. november 1-jétől70176,30 euróra emelték.
2005. január 28-án R. M. Bark ismét kifogásolta a bértáblázat szerinti besorolását.
2005. február 16-án a Galileo arra hivatkozva utasította el az érintett kifogását, hogy R. M. Bark aláírta a 2003. augusztus 26-i eredeti munkaszerződést és a 2004. november 1-jétől hatályos kiegészítést, és ezzel kifejezetten jóváhagyta az említett munkabér összegét.
2006. március 14-én az alapeljárás felei az eredeti munkaszerződésre vonatkozó újabb kiegészítést írtak alá, amellyel a szerződés időtartamát 2006. december 31-ig meghosszabbították. Minden egyéb szerződéses rendelkezés és feltétel változatlan maradt.
2006. december 20-án R. M. Bark ismét kifogásolta a bértáblázat szerinti besorolását. A Galileo 2007. január 9-i levelében a korábbi válaszában foglaltakra hivatkozva elutasította az érintett kifogását.
Mivel nem jött létre egyezség, R. M. Bark 2007. december 28-án keresetet indított a Galileóval szemben az Arbeidsrechtbank te Brussel (brüsszeli elsőfokú munkaügyi bíróság) előtt az elmaradt munkabér és az elmaradt munkabér után járó szabadságilletmény megfizetése iránt.
Az Arbeidsrechtbank te Brussel 2009. február 12-i ítélete elfogadhatónak, de megalapozatlannak nyilvánította R. M. Bark keresetét, tekintettel a felek között létrejött munkaszerződésben és a kiegészítésben foglalt bérmegállapodásokra, és mivel a Galileo Közös Vállalkozás alapszabályának 11. cikkéből nem következik arra vonatkozó kötelezettség, hogy a más uniós intézmények alkalmazottaira vonatkozó díjazási feltételekkel azonos feltételeket biztosítsanak.
R. M. Bark fellebbezést nyújtott be az ítélettel szemben.
2010. április 23-án az Arbeidshof te Brussel (brüsszeli munkaügyi fellebbviteli bíróság) ítélete elfogadhatónak, de megalapozatlannak nyilvánította a keresetet.
R. M. Bark az ítélettel szemben felülvizsgálati kérelmet terjesztett elő.
Ilyen körülmények között a Hof van Cassatie úgy döntött, hogy az eljárást felfüggeszti, és a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé előzetes döntéshozatalra:
„Úgy kell-e értelmezni a Galileo Közös Vállalkozásnak a [876/2002 rendelet] mellékletében foglalt alapszabályának az említett rendelet 2. cikkével összefüggésben értelmezett 11. cikkének (2) bekezdését, hogy az [Európai Közösségek] egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek, és különösen az ezen alkalmazási feltételek körében rögzített díjazási feltételek alkalmazandók a Galileo Közös Vállalkozás határozott idejű szerződés keretében foglalkoztatott alkalmazottaira?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság által előterjesztett kérdés lényegében arra irányul, hogy a Galileo Közös Vállalkozás alapszabálya 11. cikkének (2) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételeket, és különösen az ezen alkalmazási feltételek körében rögzített díjazási feltételeket alkalmazni kell a Galileo határozott idejű szerződés keretében foglalkoztatott alkalmazottaira is.
A Galileo Közös Vállalkozás alapszabálya 11. cikkének (2) bekezdése értelmében az alkalmazottainak foglalkoztatása „az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételeken alapuló, határozott idejű szerződés keretében történik”.
Egyúttal azonban arra is rá kell mutatni, hogy a Galileo határozott idejű szerződés keretében foglalkoztatott alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek kérdését illetően e rendelkezés különböző nyelvi változatai bizonyos fokig eltérnek egymástól. Míg ugyanis például a francia („s’inspirant de”) vagy az olasz nyelvi változat („si ispira”) e tekintetben az „[ezt] követő” kifejezést használja, a spanyol („basado en”), a cseh („vychází z”), a lengyel („oparte na”), az angol („based on”), illetve a holland („opgesteld op basis van”) nyelvi változat az „[ezen] alapuló” kifejezéssel él. A német nyelvi változat a „szerint” („gemäß”) szót alkalmazza.
R. M. Bark az említett rendelkezésnek elsősorban a német nyelvi változatára hivatkozik, és úgy véli, hogy ez a rendelkezés azt írja elő, hogy „az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételeket”, és különösen az ezen alkalmazási feltételek körében rögzített díjazási feltételeket alkalmazni kell a Galileo határozott idejű szerződés keretében foglalkoztatott alkalmazottaira.
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint egy uniós jogi rendelkezés valamely nyelvi változatának megfogalmazása nem szolgálhat e rendelkezés értelmezésének kizárólagos alapjául, illetve e tekintetben nem élvezhet elsőbbséget más nyelvi változatokkal szemben. Az ilyen megközelítés ugyanis összeegyeztethetetlen lenne az uniós jog egységes alkalmazásának követelményével (lásd a
C-149/97. sz. Institute of the Motor Industry ügyben 1998. november 12-én hozott ítélet [EBHT 1998., I-7053. o.]
16. pontját és a
C-187/07. sz. Endendijk-ügyben 2008. április 3-án hozott ítélet [EBHT 2008., I-2115. o.]
23. pontját).
Tisztázni kell ezért, hogy az összes nyelvi változatot figyelembe véve hogyan kell egységesen értelmezni a Galileo Közös Vállalkozás alapszabálya 11. cikkének (2) bekezdését.
E tekintetben meg kell állapítani, hogy a hivatkozott nyelvi változatok a köztük lévő csekély különbségek ellenére sem használják az „alkalmazni” szót. Kevésbé egyértelmű kifejezésekkel élnek, azt tolmácsolva ezáltal, hogy a Galileo alkalmazottainak jogállása és „az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek” között közvetett, indirekt kapcsolat áll fenn.
Következésképpen a közösségi jogalkotó el akarta kerülni azt, hogy „az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételeket” közvetlenül alkalmazzák a Galileo határozott idejű szerződés keretében foglalkoztatott alkalmazottaira. A különböző nyelvi változatok azt a következtetést támasztják alá, hogy a közösségi jogalkotó mozgásteret kívánt biztosítani a Galileónak azzal, hogy a közös vállalkozásnak ezeket az alkalmazási feltételeket közvetett forrásként kell alkalmaznia.
Ezenkívül az uniós jogi szövegek nyelvi változatai közötti eltérés esetén a szóban forgó rendelkezést azon szabályozás általános rendszerére és céljára tekintettel kell értelmezni, amelynek az a részét képezi (lásd ebben az értelemben a C-510/10. sz., DR és TV2 Danmark ügyben 2012. április 26-án hozott ítélet 45. pontját).
Következésképpen meg kell vizsgálni, hogy a szóban forgó rendelkezés általános rendszerének és céljának elemzése megerősíti-e a jelen ítélet 39. pontjában foglalt értelmezést.
Miként az Európai Bizottság a tárgyalás során kifejtette, és ahogyan a Galileo Közös Vállalkozás létrehozásáról szóló tanácsi rendeletre vonatkozó javaslat (
HL 2001. C 270 E, 119. o.
) indokolásából is kitűnik, a Galileo létrehozásakor úgy gondolták, hogy a közös vállalkozásoknak rugalmas szervezetet kell alkotniuk, és ezért nem tekinthetők közösségi szervnek.
A Bizottság ezenkívül arra hivatkozott a tárgyalás során, hogy a Galileo létrehozásakor nagy jelentősége volt annak, hogyan rendezzék a közös vállalkozás tőkéjében fennálló magánrészesedésből eredő jogi következményeket. Konkrétan a Galileo alkalmazottainak jogállását illetően felmerült különösen az a kérdés, hogy lehet-e eleve kötelezni egy, az Európai Közösségekhez képest önálló jogi személynek minősülő és a Galileóhoz hasonló közös vállalkozás finanszírozásában részt vevő magánjogi jogalanyt arra, hogy alávesse magát „az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételeknek”.
Ezekre a kényes kérdésekre válaszul a közösségi jogalkotó az említett rugalmasság iránti igény kielégítése érdekében jelentős önállóságot biztosított a Galileónak, amikor lehetővé tette számára, hogy maga határozza meg a határozott idejű szerződés keretében foglalkoztatott alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételeket, ennek során alapul véve ugyan „az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételeket” is.
Igaz ugyan, hogy – miként a 219/2007 rendeletet módosító tanácsi rendeletre vonatkozó javaslat (COM(2008) 483 végleges) indokolásából is kitűnik – a 2007 és 2013 közötti időszakra vonatkozó hetedik kutatási és technológiafejlesztési keretprogram elindításával az uniós intézmények olyan új megközelítést fogadtak el a közös vállalkozások felállítása tekintetében, amelynek fő jellemzője, hogy a közös vállalkozásokat az Unió által biztosított kiváltságokban és mentességekben részesülő „uniós szervekként” ismerik el. Ennek eredményeképpen e szervek alkalmazottaira alkalmazni kell az Európai Unió személyzeti szabályzatát és az Európai Unió egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételeket, és az említett szervek és alkalmazottaik az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyv hatálya alá tartoznak. Rá kell azonban mutatni arra, hogy ezt az új megközelítést, amelyet különösen a Tiszta Égbolt, az ENIAC, az IMI és az ARTEMIS közös vállalkozásokra vonatkozó szabályozás keretében alkalmaztak, amelyek kifejezetten tartalmazzák azt, hogy e közösségi szervek alkalmazottaira „alkalmazni kell” az Európai Közösségek személyzeti szabályzatát és az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételeket, csak 2007 folyamán, vagyis a Galileo tevékenységeinek megszüntetése után fogadták el.
Mindezekből a megállapításokból az következik, hogy a feltett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a Galileo Közös Vállalkozás alapszabálya 11. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek, és különösen az ezen alkalmazási feltételek körében rögzített díjazási feltételek nem alkalmazandók a Galileo határozott idejű szerződés keretében foglalkoztatott alkalmazottaira.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (negyedik tanács) a következőképpen határozott:

A Galileo Közös Vállalkozásnak a 2006. december 12-i 1943/2006/EK tanácsi rendelettel módosított, a Galileo Közös Vállalkozás létrehozásáról szóló, 2002. május 21-i 876/2002/EK tanácsi rendelet mellékletében foglalt alapszabálya 11. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek, és különösen az ezen alkalmazási feltételek körében rögzített díjazási feltételek nem alkalmazandók a Galileo Közös Vállalkozás határozott idejű szerződés keretében foglalkoztatott alkalmazottaira.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: holland.