CELEX: 62013CJ0369
Trimitere preliminară
Precursori ai drogurilor
Monitorizare a comerțului dintre statele membre
Regulamentul (CE) nr. 273/2004
Monitorizare a comerțului dintre Uniunea Europeană și țările terțe
Regulamentul (CE) nr. 111/2005
Noțiunea „substanță clasificată”
Substanța „alfa‑fenilacetoacetonitril” (APAAN)
Substanța clasificată „1-fenil-2-propanonă” (BMK)

Cererea de decizie preliminară privește interpretarea articolului 2 literele (a), (b), (d) și (f) din Regulamentul (CE) nr. 273/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 privind precursorii drogurilor (
JO L 47, p. 1
, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 183) și a articolului 2 literele (a) și (f) din Regulamentul (CE) nr. 111/2005 al Consiliului din 22 decembrie 2004 de stabilire a normelor de monitorizare a comerțului cu precursori de droguri între Comunitate și țările terțe (
JO 2005, L 22, p. 1
, Ediție specială, 15/vol. 13, p. 114).
Această cerere a fost formulată în cadrul urmăririi penale declanșate împotriva domnilor Gielen, Geerings, F. A. C. Pruijmboom și A. A. Pruijmboom pentru fapte de import și/sau de export în interiorul teritoriului vamal european al unei substanțe denumite „alfa‑fenilacetoacetonitril” (denumită în continuare „APAAN”), fără a dispune de autorizația necesară în acest scop, și, în subsidiar, pentru a fi deținut și pentru a fi introdus pe piață, tot fără autorizație, această substanță.
Cadrul juridic
Dreptul Uniunii
Pentru a evita deturnarea substanțelor care sunt folosite frecvent pentru procesul fabricării ilicite de stupefiante și de substanțe psihotrope, legiuitorul Uniunii a adoptat măsuri de monitorizare și de control care cuprind o componentă internă sub forma Regulamentului nr. 273/2004 și o componentă externă sub forma Regulamentului nr. 111/2005.
Regulamentul nr. 273/2004
Considerentele (13) și (17) ale Regulamentului nr. 273/2004 au următorul cuprins:
„(13)
Numeroase alte substanțe, dintre care multe sunt comercializate legal în cantități mari, au fost identificate ca precursori pentru fabricarea ilicită de droguri de sinteză și de substanțe psihotrope. Supunerea acestor substanțe acelorași controale stricte ca și cele aplicabile substanțelor din anexa I ar crea un obstacol inutil în calea schimburilor, implicând acordarea unei autorizații de funcționare și documentarea tranzacțiilor. Prin urmare, este necesar să se instituie un mecanism mai flexibil la nivel comunitar prin care autoritățile competente din statele membre să fie notificate cu privire la astfel de tranzacții.
[…]
(17)
Deoarece obiectivele prezentului regulament, în special armonizarea supravegherii comerțului cu precursori ai drogurilor și evitarea deturnării acestora către fabricarea ilicită de droguri de sinteză și de substanțe psihotrope, nu pot fi îndeplinite într‑o măsură suficientă de statele membre și, prin urmare, având în vedere dimensiunea internațională și aspectul dinamic al acestui tip de comerț, pot fi îndeplinite mai bine la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este enunțat la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la articolul menționat anterior, prezentul regulament nu trebuie să depășească ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective.”
Articolul 2 literele (a), (b), (d) și (f) din acest regulament prevede:
„În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
«substanță clasificată» înseamnă orice substanță menționată la anexa I, inclusiv amestecurile și produșii naturali conținând aceste substanțe. Se exclud produsele medicamentoase, astfel cum sunt definite prin Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman [(
JO L 311, p. 67
, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3)], preparatele farmaceutice, amestecurile, produsele naturale și alte preparate conținând substanțe clasificate care sunt combinate în așa fel încât să nu poată fi folosite sau recuperate prin metode ușor de aplicat sau viabile din punct de vedere economic;
(b)
«substanță neclasificată» înseamnă orice substanță care, deși nu este menționată la anexa I, este identificată ca fiind folosită la fabricarea ilicită de stupefiante și substanțe psihotrope;
[…]
(d)
«operator» înseamnă orice persoană fizică sau juridică angajată în introducerea pe piață a substanțelor clasificate;
[…]
(f)
«autorizație specială» înseamnă o autorizație acordată unui anumit tip de comercianți;
[…]”
Potrivit articolului 3 alineatul (2) din regulamentul menționat, „[p]entru a putea deține sau introduce pe piață substanțe clasificate în categoria 1 din anexa I, comercianții trebuie să obțină o autorizație de la autoritățile competente”.
Articolul 9 din același regulament prevede:
„(1)   Pentru a facilita cooperarea dintre autoritățile competente, comercianți și industria chimică, în special în ceea ce privește substanțele neclasificate, Comisia, în conformitate cu procedura menționată la articolul 15 alineatul (2), elaborează și actualizează orientări pentru a oferi asistență industriei chimice.
(2)   Orientările trebuie să furnizeze în special:
(a)
informații privind mijloacele de recunoaștere și notificare a tranzacțiilor suspecte;
(b)
o listă actualizată periodic conținând substanțele neclasificate, pentru a permite industriei să controleze pe bază de voluntariat comerțul cu aceste substanțe;
(c)
alte informații considerate utile.
[…]”
Anexa I la Regulamentul nr. 273/2004 enumeră limitativ „substanțele clasificate” în sensul articolului 2 litera (a) din Regulamentul nr. 273/2004, printre care este inclusă, în categoria 1, „1-fenil-2-propanona” (denumită în continuare „BMK”). În schimb, APAAN‑ul nu este prevăzut în aceasta.
Regulamentul nr. 111/2005
Noțiunea „substanță clasificată”, definită la articolul 2 litera (a) din Regulamentul nr. 111/2005, este, în esență, identică cu cea care figurează la articolul 2 litera (a) din Regulamentul nr. 273/2004. Anexa la Regulamentul nr. 111/2005 la care face trimitere articolul 2 litera (a) din același regulament este de asemenea, în esență, identică cu anexa I la Regulamentul nr. 273/2004.
Articolul 2 litera (f) din Regulamentul nr. 111/2005 definește noțiunea „operator” ca „orice persoană fizică sau juridică implicată în importul sau exportul substanțelor clasificate sau în activități intermediare conexe, inclusiv persoanele care desfășoară pe cont propriu activitatea de completare a declarațiilor vamale, fie cu titlu de ocupație principală, fie cu titlu de activitate secundară ținând de o altă ocupație”.
Articolul 6 alineatul (1) din acest regulament prevede:
„Operatorii stabiliți în Comunitate, implicați în importul, exportul sau activitățile intermediare cu substanțele clasificate incluse în categoria 1 din anexă, cu excepția agenților vamali și a transportatorilor care acționează numai în această calitate, sunt titularii unei autorizații. Această autorizație este eliberată de autoritatea competentă din statul membru în care este stabilit operatorul.
[…]”
Articolul 10 din regulamentul menționat prevede:
„(1)   Pentru a facilita cooperarea între autoritățile competente din statele membre, operatorii stabiliți în Comunitate și industria chimică, în special în ceea ce privește substanțele neclasificate, Comisia, în consultare cu statele membre, elaborează și actualizează orientările.
(2)   Aceste orientări includ în special:
(a)
informații privind mijloacele de identificare și de semnalare ale tranzacțiilor suspecte;
(b)
o listă actualizată periodic cu substanțele neclasificate care să permită industriei să monitorizeze în mod voluntar comerțul cu aceste substanțe.
[…]”
Regulamentul (UE) nr. 1258/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 noiembrie 2013 (
JO L 330, p. 21
) și Regulamentul (UE) nr. 1259/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 noiembrie 2013 (
JO L 330, p. 30
) au modificat Regulamentul nr. 273/2004 și, respectiv, Regulamentul nr. 111/2005. În afara modificărilor aduse definiției noțiunii „substanță clasificată” în sensul acestor două regulamente, acestea au procedat la înscrierea APAAN pe lista „substanțelor clasificate” înscrise în anexa I la Regulamentul nr. 273/2004 și în anexa la Regulamentul nr. 111/2005. Totuși, întrucât Regulamentele nr. 1258/2013 și nr. 1259/2013 au intrat în vigoare numai la 30 decembrie 2013, ele nu sunt aplicabile în litigiul principal.
Dreptul olandez
Regulamentele nr. 273/2004 și nr. 111/2005 au fost puse în aplicare prin Legea privind evitarea utilizării abuzive a substanțelor chimice (Wet Voorkoming Misbruik Chemicaliën, denumită în continuare „WVMC”).
Articolul 2 litera a din WVMC prevede:
„Este interzis să se acționeze cu nerespectarea condițiilor stabilite de sau în temeiul:
a.
articolului 3 alineatele (2) și (3) și al articolului 8 din Regulamentul nr. 273/2004 și al articolului 6 alineatul (1), al articolului 8 alineatul (1), al articolului 9, al articolului 12 alineatul (1) și al articolului 20 din Regulamentul nr. 111/2005 […]”
Încălcarea cu intenție a acestei dispoziții constituie o infracțiune economică pasibilă de o pedeapsă cu închisoarea de cel mult șase ani.
Litigiul principal și întrebările preliminare
În temeiul articolului 2 din WVMC, domnii Gielen, Geerings, F. A. C. Pruijmboom și A. A. Pruijmboom au fost urmăriți penal pentru fapte de import și/sau de export de APAAN în interiorul teritoriului vamal european, substanță pe care autoritățile olandeze o consideră ca încadrându‑se în calificarea de „substanță clasificată” care figurează în categoria 1 din anexa la Regulamentul nr. 111/2005. Cu titlu subsidiar și în același temei juridic, li se impută de asemenea că au deținut și au introdus pe piață, fără autorizație, această substanță considerată ca făcând parte din categoria 1 din anexa I la Regulamentul nr. 273/2004.
La 2 ianuarie 2013, Openbaar Ministerie i‑a citat pe inculpați, care se află în prezent în stare de „arest preventiv suspendat”, să compară în fața instanței de trimitere.
În cadrul acestei proceduri, Rechtbank Oost‑Brabant ’s‑Hertogenbosch a constatat că APAAN nu figurează în mod explicit pe lista „substanțelor clasificate” prevăzute în categoria 1 din anexa I la Regulamentul nr. 273/2004 și în cea din anexa la Regulamentul nr. 111/2005. Prin urmare, în temeiul în special al principiului legalității, operațiuni care privesc această substanță nu ar trebui să poată să dea naștere unor acuzații întemeiate pe articolul 2 litera a din WVMC.
În aceste condiții și în pofida unei practici jurisprudențiale contrare, această instanță nu exclude ca substanța respectivă să poată totuși să fie calificată drept „substanță clasificată” în sensul articolului 2 litera (a) din Regulamentul nr. 273/2004 și al articolului 2 litera (a) din Regulamentul nr. 111/2005, având în vedere faptul, pe de o parte, că APAAN poate fi în mod ușor transformat în BMK – substanță clasificată care intră în categoria 1 din anexele relevante la aceste regulamente – și, pe de altă parte, că pot fi obținute avantaje pecuniare importante din această transformare.
Presupunând că APAAN trebuie calificat drept „substanță clasificată” în sensul articolelor 2 litera (a) din regulamentele menționate, instanța de trimitere se întreabă de asemenea cu privire la conținutul noțiunii „operator”, definită la articolul 2 litera (d) din Regulamentul nr. 273/2004 și la articolul 2 litera (f) din Regulamentul nr. 111/2005.
În aceste condiții, Rechtbank Oost‑Brabant ’s‑Hertogenbosch a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)
a)
Substanța chimică [APAAN] poate fi asimilată [BMK]? Instanța de trimitere urmărește în special să se stabilească dacă noțiunea în limba neerlandeză «bevatten», respectiv noțiunea în limba engleză «containing» și noțiunea în limba franceză «contenant» [«conținând»] trebuie interpretate în sensul că substanța BMK trebuie să existe deja ca atare în substanța APAAN.
(b)
În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare litera a):
APAAN trebuie considerată una dintre «stoffen […], die zodanig zijn vermengd dat genoemde stoffen niet gemakkelijk of met economisch rendabele middelen kunnen worden gebruikt of geëxtraheerd», respectiv «substance that is compounded in such a way that it cannot be easily used or extracted by readily applicable or economically viable means» sau «une autre préparation contenant un au plus de substances classifiées qui sont composées de manière telle que ces substances ne peuvent pas être facilement utilisées, ni extraites par des moyens aisés à mettre en œuvre ou économiquement viables» [«substanțe» care «sunt combinate în așa fel încât substanțele nu pot fi folosite sau recuperate prin metode ușor de aplicat sau viabile din punct de vedere economic»]? În temeiul datelor furnizate de poliție cuprinse în anexa 3, pare să fie vorba despre un procedeu de transformare relativ previzibil, probabil chiar simplu.
c)
Pentru răspunsul la întrebarea 1 litera b), în special în legătură cu sintagma «economische rendabele middelen/economically viable means/économiquement viable» [«viabile din punct de vedere economic»] este important aspectul că în cazul transformării APAAN în BMK, în mod evident – chiar dacă acest lucru se realizează ilegal – se câștigă (se pot câștiga) sume considerabile, în cazul în care APAAN este transformat cu succes în BMK și/sau în amfetamine și/sau atunci când [cantitatea de] BMK obținută din APAAN este introdusă pe piață (ilegal)?
2)
Noțiunea «operator» este definită la articolul 2 litera (d) din Regulamentul nr. 273/2004 și la articolul 2 litera (f) din Regulamentul nr. 111/2005. Pentru răspunsul la întrebarea următoare, instanța de trimitere solicită [Curții] să se prezume că este vorba despre o substanță clasificată în sensul articolului 2 litera (a) sau despre o substanță asimilată în sensul anexei I «Substanțe clasificate în sensul articolului 2 litera (a)» la regulamente.
Noțiunea «operator» cuprinde și o persoană fizică care, singură sau împreună cu (o) altă persoană juridică/alte persoane juridice și/sau cu o altă persoană fizică/alte persoane fizice, deține (în mod intenționat) fără autorizație o substanță clasificată, fără să existe și alte împrejurări suspecte?”
În cererea de decizie preliminară, instanța de trimitere a formulat o cerere de aplicare a procedurii accelerate prevăzute la articolul 105 din Regulamentul de procedură al Curții.
Totuși, în absența urgenței, această cerere a fost respinsă prin Ordonanța președintelui Curții Gielen și alții (C‑369/13,
EU:C:2013:708
).
Cu privire la întrebările preliminare
Cu privire la prima întrebare
Prin intermediul primei întrebări, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă articolul 2 litera (a) din Regulamentul nr. 273/2004 și articolul 2 litera (a) din Regulamentul nr. 111/2005 trebuie interpretate în sensul că nu este aplicabilă calificarea de „substanță clasificată”, în sensul acestor dispoziții, unei substanțe precum APAAN, neprevăzută în anexa I la Regulamentul nr. 273/2004 sau în anexa la Regulamentul nr. 111/2005, însă care poate, prin metode ușor de aplicat sau viabile din punct de vedere economic, în sensul acestor regulamente, să fie transformată într‑o substanță prevăzută în anexele menționate.
Cu titlu introductiv, trebuie amintit că noțiunea „substanță clasificată” este definită la articolul 2 litera (a) din Regulamentul nr. 273/2004 și la articolul 2 litera (a) din Regulamentul nr. 111/2005 ca orice substanță menționată în anexele relevante la aceste regulamente, inclusiv amestecurile și produșii naturali conținând aceste substanțe, fiind excluse produsele medicamentoase, astfel cum sunt definite prin Directiva 2001/83, preparatele farmaceutice, amestecurile, produsele naturale și alte preparate conținând substanțe clasificate care sunt combinate în așa fel încât să nu poată fi folosite sau recuperate prin metode ușor de aplicat sau viabile din punct de vedere economic.
Din modul de redactare a acestor dispoziții rezultă că lista cu substanțele menționate în anexele relevante la Regulamentele nr. 273/2004 și nr. 111/2005 este exhaustivă și, prin urmare, că numai substanțele care figurează în mod explicit pe lista întocmită în anexele menționate pot primi calificarea de „substanțe clasificate”, în sensul acestor regulamente, cu excluderea oricărei substanțe asimilate unei substanțe clasificate.
Această interpretare strictă este confirmată, pe de o parte, de faptul că Regulamentele nr. 273/2004 și nr. 111/2005 nu conțin nicio mențiune prin care să se stabilească că legiuitorul Uniunii a intenționat să consacre o astfel de noțiune de substanță asimilată și, pe de altă parte, de considerentul (13) din Regulamentul nr. 273/2004, potrivit căruia legiuitorul Uniunii subliniază că supunerea tuturor substanțelor, precursori pentru fabricarea ilicită de droguri de sinteză sau de substanțe psihotrope, acelorași controale stricte ca cele aplicabile substanțelor din anexa I la Regulamentul nr. 273/2004 ar crea un obstacol inutil în calea schimburilor.
De asemenea, din sensul obișnuit al noțiunii „conținând” folosite în definiția „substanței clasificate” reiese că, atunci când sunt în discuție preparatele farmaceutice, amestecurile, produsele naturale sau alte preparate, calificarea de „substanță clasificată” a unor astfel de produse necesită ca o substanță menționată în anexele relevante la aceste regulamente să fie conținută ca atare în acestea, și anume, să se numere printre componentele lor.
În speță, nu se contestă, pe de o parte, că APAAN nu figurează pe lista cu substanțe clasificate, în sensul articolului 2 litera (a) din Regulamentul nr. 273/2004 și al articolului 2 litera (a) din Regulamentul nr. 111/2005, enumerate în anexele relevante la aceste regulamente, în versiunea lor aplicabilă litigiului principal, și, pe de altă parte, că BMK este, ca atare, absent din compunerea APAAN.
În această din urmă privință, din decizia de trimitere, confirmată cu privire la acest aspect de observațiile tuturor persoanelor interesate care au depus observații în prezenta procedură, reiese că fabricarea BMK pornind de la APAAN nu se efectuează printr‑o operațiune de recuperare, ci printr‑o operațiune de hidroliză a APAAN, care presupune o transformare a acesteia din urmă.
Or, astfel cum decurge din cuprinsul punctului 29 din prezenta hotărâre, nu poate fi calificat drept „substanță clasificată”, în sensul articolului 2 litera (a) din Regulamentul nr. 273/2004 și al articolului 2 litera (a) din Regulamentul nr. 111/2005 un produs care nu conține, ca atare, o substanță menționată în anexa I la Regulamentul nr. 273/2004 și în anexa la Regulamentul nr. 111/2005, însă din care se obține, prin intermediul unei operațiuni de transformare, o astfel de substanță.
În consecință, în lipsa unei mențiuni exprese a APAAN în anexele relevante la Regulamentele nr. 273/2004 și nr. 111/2005, această substanță nu poate fi calificată drept „substanță clasificată”, în sensul articolului 2 litera (a) din aceste regulamente, sau drept substanță asimilată unei astfel de substanțe.
În această privință și ținând seama de absența ca atare a BMK din compoziția APAAN, este lipsit de importanță faptul, subliniat de instanța de trimitere, că operațiunea de transformare a APAAN în BMK nu este complexă și este viabilă din punct de vedere economic.
Această concluzie nu poate fi pusă în discuție de obiectivul urmărit de Regulamentele nr. 273/2004 și nr. 111/2005, astfel cum reiese acesta din considerentul (13) al primului regulament, sau de caracterul dinamic al comerțului drogurilor, prevăzut în cuprinsul considerentului (17) al aceluiași regulament, astfel cum susține Regatul Țărilor de Jos.
Deși, desigur, aceste regulamente au drept obiectiv combaterea deturnării substanțelor utilizate în mod curent în scopul fabricării ilicite de stupefiante și de substanțe psihotrope prin instituirea unui sistem de monitorizare a comerțului acestor substanțe însoțit de sancțiuni efective, proporționale și disuasive, nu este mai puțin adevărat că obiectivul represiv al regulamentelor menționate nu poate influența nici definiția noțiunii „substanță clasificată”, nici eventuala calificare a substanței respective drept substanță clasificată în temeiul acestei definiții (a se vedea prin analogie Hotărârea D. și G., C‑358/13 și C‑181/14,
EU:C:2014:2060
, punctul 49).
Această soluție se impune cu atât mai mult cu cât legiuitorul Uniunii, la articolul 9 din Regulamentul nr. 273/2004 și la articolul 10 din Regulamentul nr. 111/2005, a prevăzut un mecanism de cooperare între statele membre, operatori și industria chimică în scopul de a controla circulația „substanțelor neclasificate”, definite la articolul 2 litera (b) din aceste regulamente ca orice substanțe care, deși nu figurează în anexele relevante la regulamentele menționate, sunt identificate că au servit la fabricarea ilicită de stupefiante sau de substanțe psihotrope.
În temeiul considerațiilor care precedă, este necesar să se răspundă la prima întrebare că articolul 2 litera (a) din Regulamentul nr. 273/2004 și articolul 2 litera (a) din Regulamentul nr. 111/2005 trebuie interpretate în sensul că nu este aplicabilă calificarea de „substanță clasificată”, în sensul acestor dispoziții, unei substanțe precum APAAN, neprevăzută în anexa I la Regulamentul nr. 273/2004 sau în anexa la Regulamentul nr. 111/2005, chiar dacă se presupune că, prin metode ușor de aplicat sau viabile din punct de vedere economic, în sensul acestor regulamente, aceasta poate să fie transformată în mod ușor într‑o substanță prevăzută în anexele menționate.
Cu privire la a doua întrebare
Având în vedere răspunsul dat la prima întrebare, nu este necesar să se răspundă la a doua întrebare.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera a cincea) declară:

Articolul 2 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 273/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 privind precursorii drogurilor și articolul 2 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 111/2005 al Consiliului din 22 decembrie 2004 de stabilire a normelor de monitorizare a comerțului cu precursori de droguri între Comunitate și țările terțe trebuie interpretate în sensul că nu este aplicabilă calificarea de „substanță clasificată”, în sensul acestor dispoziții, unei substanțe precum alfa‑fenilacetoacetonitril, neprevăzută în anexa I la Regulamentul nr. 273/2004 sau în anexa la Regulamentul nr. 111/2005, chiar dacă se presupune că, prin metode ușor de aplicat sau viabile din punct de vedere economic, în sensul acestor regulamente, aceasta poate să fie transformată în mod ușor într‑o substanță prevăzută în anexele menționate.

Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: neerlandeza.