CELEX: 62011CJ0595
Obchodní politika
Nařízení (ES) č. 1470/2001
Nařízení (ES) č. 1205/2007
Společný celní sazebník
Sazební zařazení zboží
Kombinovaná nomenklatura
Konečná antidumpingová cla z dovozu kompaktních fluorescenčních výbojek
Použitelnost konečného antidumpingového cla na výrobky zařazené do sazební podpoložky uvedené antidumpingovým nařízením
Dotčený výrobek
Působnost

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu nařízení Rady (ES) č. 1470/2001 ze dne 16. července 2001 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu elektronických integrovaných kompaktních fluorescenčních výbojek (CFL-i) pocházejících z Čínské lidové republiky a o konečném výběru uloženého prozatímního cla (
Úř. věst. L 195, s. 8
), ve znění nařízení Rady (ES) č. 1322/2006 ze dne 1. září 2006 (
Úř. věst. L 244, s. 1
, dále jen „nařízení č. 1470/2001“) a nařízení Rady (ES) č. 1205/2007 ze dne 15. října 2007, kterým se na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96 ukládá antidumpingové clo z dovozu elektronických integrovaných kompaktních fluorescenčních výbojek (CFL-i) pocházejících z Čínské lidové republiky a rozšiřuje se na dovoz téhož výrobku z Vietnamské socialistické republiky, Pákistánské islámské republiky a Filipínské republiky (
Úř. věst. L 272, s. 1
, dále jen, spolu s nařízením č. 1470/2001, „nařízení CFL-i“).
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi společností Steinel Vertrieb GmbH (dále jen „Steinel Vertrieb“) a Hauptzollamt Bielefeld (dále jen „Hauptzollamt“) ohledně zařazení sporných výrobků, které Steinel Vertrieb dováží za účelem jejich propuštění do volného oběhu, do sazebních položek kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (
Úř. věst. L 256, s. 1
; Zvl. vyd. 02/02, s. 382) ve znění nařízení Rady (ES) č. 254/2000 ze dne 31. ledna 2000 (
Úř. věst. L 28, s. 16
; Zvl. vyd. 02/09, s. 357, dále jen „KN“).
Právní rámec
Základní nařízení
Ustanovení, která upravují použití antidumpingových opatření Evropskou unií a která se uplatní v rámci sporu v původním řízení, jsou obsažena v nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (
Úř. věst. L 56, s. 1
; Zvl. vyd. 11/10, s. 45) ve znění nařízení Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005 (
Úř. věst. L 340, s. 17
, dále jen „základní nařízení“).
Článek 1 odst. 1, 2 a 4 základního nařízení stanoví:
„1.   Antidumpingové clo může být uloženo na každý výrobek, jehož propuštění do volného oběhu v [Unii] působí újmu.
2.   Výrobek je považován za dumpingový, jestliže je vývozní cena výrobku vyváženého do [Unie] nižší, než je při běžném obchodu srovnatelná cena obdobného výrobku určeného pro spotřebu ve vývozní zemi.
[...]
4.   Pro účely tohoto nařízení se výrazem obdobný výrobek rozumí výrobek, který je shodný, tj. podobný ve všech ohledech s posuzovaným výrobkem nebo není-li takový výrobek k dispozici, jiný výrobek, který, ačkoliv není obdobný ve všech ohledech, má vlastnosti úzce se podobající vlastnostem posuzovaného výrobku.“
Článek 9 základního nařízení, nazvaný „Zastavení řízení bez přijetí opatření; uložení konečného cla“, stanoví v odstavci 4:
„Pokud z konečného zjištění skutkového stavu vyplývá, že existuje dumping a jím způsobená újma a v zájmu Společenství podle článku 21 je nutné zasáhnout, uloží Rada prostou většinou na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem konečné antidumpingové clo. […]“
Článek 11 tohoto nařízení, který se týká přezkumu, uvádí v odstavcích 2 až 4:
„2.   Konečné antidumpingové opatření pozbývá platnosti pět let poté, co bylo uloženo, nebo pět let od ukončení posledního přezkumu, který se týkal antidumpingu i újmy, pokud při přezkumu nebylo zjištěno, že antidumping a újma pravděpodobně přetrvají nebo se obnoví, pokud opatření pozbude platnosti. Přezkum opatření před pozbytím platnosti zahájí Komise z vlastního podnětu nebo na žádost podanou výrobci Společenství nebo jejich jménem a opatření zůstávají v platnosti až do dosažení výsledku přezkumu.
[…]
3.   Nutnost zachování opatření může Komise rovněž v podložených případech přezkoumat z vlastního podnětu nebo na žádost některého členského státu nebo, pokud od uložení konečného opatření uplynula přiměřená doba nejméně jednoho roku, na žádost některého vývozce nebo dovozce nebo výrobců v [Unii], která obsahuje dostatečné důkazy o tom, že je nutné prozatímní přezkum zahájit.
Prozatímní přezkum se zahájí, jestliže žádost obsahuje dostatečné důkazy o tom, že zachování opatření na vyrovnání antidumpingu už není nutné a/nebo že újma v případě zrušení nebo změny opatření pravděpodobně nebude přetrvávat ani se neobnoví nebo že stávající opatření již nedostačují k vyrovnání účinku dumpingu, který působí újmu.
V rámci šetření podle tohoto odstavce může Komise mimo jiné zkoumat, zda se okolnosti ohledně dumpingu a újmy podstatně změnily nebo zda stávající opatření dosahují zamýšlených účinků a odstraňuje újmu zjištěnou podle článku 3. V tomto smyslu se při konečném zjišťování přihlédne ke všem podstatným a náležitě doloženým důkazům.
4.   Přezkum může být rovněž proveden za účelem stanovení individuálních dumpingových rozpětí pro nové vývozce v dané vyvážející zemi, která nevyvážela výrobek během šetřeného období, na jehož základě byla opatření přijata.
Přezkum se zahájí, pokud nový vývozce nebo výrobce může prokázat, že není ve spojení s žádným z vývozců nebo výrobců ve vyvážející zemi, jehož výrobky podléhají antidumpingovým opatřením, a že skutečně vyvážel do Společenství po uvedeném šetřeném období, nebo pokud může prokázat, že se smluvně neodvolatelně zavázal k vývozu podstatného množství výrobků do [Unie].
[...]“
Článek 13 tohoto nařízení, nazvaný „Obcházení“, stanoví v odstavci 1:
„Antidumpingová cla uložená na základě tohoto nařízení mohou být rozšířena na dovoz obdobných výrobků, též mírně upravených, ze třetích zemí nebo na dovoz mírně upravených obdobných výrobků ze země, která je předmětem opatření, nebo částí těchto výrobků, jestliže dochází k obcházení platných opatření. Antidumpingová cla, která nesmějí převýšit zbytkové antidumpingové clo uložené v souladu s čl. 9 odst. 5, mohou být rozšířena na dovoz od společností, které využívají individuální cla v zemích, které jsou předmětem opatření, jestliže dochází k obcházení platných opatření. Obcházením se rozumí změna obchodních toků mezi třetími zeměmi a [Unií] nebo mezi jednotlivými společnostmi v zemi, která je předmětem opatření, a [Unií] způsobená praktikami, zpracovatelskými postupy nebo pracemi, pro něž mimo uložení vyrovnávacího cla neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod, pokud zároveň existují důkazy o újmě nebo o tom, že vyrovnávací účinky cla jsou mařeny, pokud se jedná o ceny nebo množství obdobného výrobku, a existují důkazy o dumpingu ve vztahu k běžné hodnoty určené dříve pro obdobný výrobek, v případě nutnosti v souladu s článkem 2.
[...]“
Článek 14 odst. 1 téhož nařízení zní:
„Prozatímní nebo konečné antidumpingové clo se ukládá nařízením a vybírají je členské státy ve formě, v sazbě a za ostatních podmínek, které jsou stanoveny v nařízení o uložení takového cla. Takové clo se vybírá nezávisle na clech, daních a jiných poplatcích obvykle vyměřovaných při dovozu. [...]“
Nařízení CFL-i
Nařízením (ES) č. 255/2001 ze dne 7. února 2001, o uložení prozatímního antidumpingového cla z dovozu elektronických integrovaných kompaktních fluorescenčních výbojek pocházejících z Čínské lidové republiky (
Úř. věst. L 38, s. 8
) Komise uložila prozatímní antidumpingové clo z tohoto druhu výrobků, které spadají do kódu KN ex 8539 31 90. Nařízení č. 1470/2001 je následně podřídilo konečnému antidumpingovému clu. Toto posledně uvedené nařízení zůstalo v platnosti až do dne 18. října 2008.
Článek 1 odst. 1 nařízení č. 1470/2001 stanovil:
„Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu elektronických integrovaných kompaktních fluorescenčních výbojek na střídavý proud (včetně elektronických kompaktních fluorescenčních výbojek fungujících jak na střídavý, tak na stejnosměrný proud) s jednou nebo několika skleněnými trubicemi, u nichž jsou všechny osvětlovací a elektronické prvky upevněny na patici nebo do ní zabudovány, kódu KN ex 8539 31 90 (kód TARIC 8539 31 90*91 do 10. září 2004 a kód TARIC 8539 31 90*95 od 11. září 2004), pocházejících z Čínské lidové republiky.“
Nařízení č. 1205/2007 zachovalo na základě přezkumu před pozbytím platnosti opatření podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení opatření zavedená nařízením č. 1470/2001, a rozšířilo je na dovozy z jiných zemí v důsledku přijetí nařízení Rady (ES) č. 866/2005 ze dne 6. června 2005, kterým se rozšiřují konečná antidumpingová opatření uložená nařízením (ES) č. 1470/2001 na dovozy elektronických integrovaných kompaktních fluorescenčních výbojek (CFL-i) pocházejících z Čínské lidové republiky na dovozy téhož výrobku zasílané z Vietnamské socialistické republiky, Pákistánské islámské republiky a Filipínské republiky (
Úř. věst. L 145, s. 1
; Zvl. vyd. 11/38, s. 43).
Článek 1 odst. 1 nařízení č. 1205/2007 stanovil:
„Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu elektronických kompaktních fluorescenčních výbojek fungujících na střídavý proud (včetně elektronických kompaktních fluorescenčních výbojek fungujících jak na střídavý, tak na stejnosměrný proud) s jednou nebo několika skleněnými trubicemi, u nichž jsou všechny osvětlovací a elektronické prvky upevněny na patici nebo do ní zabudovány, kódu KN ex 8539 31 90 (kód TARIC 8539 31 90 95), pocházejících z Čínské lidové republiky.“
Spor v původním řízení a předběžná otázka
Společnost Steinel Vertrieb vyvinula světelný sensor vybavený adaptovaným řídícím sofwarem. Na tomto základě sestrojila a nechala si patentovat zařízení (dále jen „soumrakový spínač“) určené k vybavení výbojek, které umožňuje rozsvícení, jakož i automatické zhasnutí těchto výbojek v závislosti na přirozeném světle, aniž jsou tyto operace ovlivněny světlem produkovaným samotnou výbojkou.
Společnost Steinel Vertrieb dovezla v průběhu let 2007 a 2008 z Číny úsporné výbojky značky Sensor Light Plus s výkonem 11 wattů, 15 wattů a 18 wattů a pod podpoložkou 8539 39 00 KN je přihlásila s návrhem na jejich propuštění do volného oběhu bez uložení cla. Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že se v případě výrobků značky Sensor Light Plus jedná o fluorescenční výbojky fungující na střídavý proud, které se skládají z fluorescenční trubice se žhavenou katodou ve tvaru spirály v ochranném skleněném obalu a žárovkové patice, ve které se nachází předřadník a soumrakový spínač, který Steinel Vertrieb vyvinula a nechala si jej patentovat.
Po provedení kontroly měl Hauptzollamt za to, že úsporné výbojky dovážené společností Steinel Vertrieb spadají do podpoložky 8539 31 90 KN, a že z tohoto důvodu jejich dovoz podléhá antidumpingovému clu stanovenému nařízeními CFL-i. Hauptzollamt proto rozhodnutími ze dne 31. března, 17. května, 13. července a 30. srpna 2010 uložil Steinel Vertrieb antidumpingové clo v celkové výši 485240,07 eur.
Předkládající soud upřesňuje, že Steinel Vertrieb uvedla, aniž to v tomto bodě Hauptzollamt zpochybnil, že fluorescenční výbojky vybavené soumrakovým spínačem byly v okamžiku uložení prozatímního antidumpingového cla nařízením č. 255/2001 vyráběny v Unii pouze společnostmi Steinel Vertrieb a Osram GmbH (dále jen „Osram“). V Číně byly v rozhodné době vyráběny pouze fluorescenční výbojky bez tohoto typu zařízení.
Hauptzollamt tvrdí, že kompaktní fluorescenční výbojky dovážené společností Steinel Vertrieb je nutné zařadit do podpoložky 8539 31 90 KN, protože se jedná o kompaktní fluorescenční výbojky fungující na střídavý proud. Tyto výrobky by měly z tohoto důvodu podléhat antidumpingovému clu, které je stanoveno nařízeními CFL-i.
Za těchto okolností se Finanzgericht Düsseldorf rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Je třeba [nařízení CFL-i] vykládat v tom smyslu, že se vztahují také na kompaktní fluorescenční výbojky se soumrakovým spínačem, dovážené společností Steinel Vertrieb a blíže popsané v [předkládacím rozhodnutí]?“
K předběžné otázce
Podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda skutečnost, že fluorescenční výbojky se soumrakovým spínačem dovážené společností Steinel Vertrieb spadají pod kód KN ex 8539 31 90, vede k uložení antidumpingových cel stanovených nařízeními CFL-i.
Argumentace účastníků řízení
Steinel Vertrieb v zásadě tvrdí, že když bylo v roce 2001 antidumpingová clo uloženo, nebyly sporné výrobky vyráběny v Číně. Patenty týkající se výroby svítidel vybavených soumrakovým spínačem přihlásily na celosvětové úrovni pouze společnosti Steinel Vertrieb a Osram. Zdůrazňuje skutečnost, že z ducha i z cíle nařízení CFL-i vyplývá, že tato nařízení se týkají pouze jednoduchých úsporných výbojek. Výrobky dotčené ve věci v původním řízení jsou naopak vysoce kvalitní a exkluzivní výrobky, které evropským výrobcům nezpůsobují újmu vzhledem k tomu, že pouze společnost Osram vyrábí srovnatelné výrobky. Dále detekční technika a soumrakový spínač, kterými se tyto výroby vyznačují, jsou patentované a v Číně ani v Unii neexistují totožné výrobky. V důsledku toho není nezbytný zásah v zájmu Unie.
Podle společnosti Steinel Vertrieb nebyla podána žádost o prozatímní přezkum opatření na základě čl. 11 odst. 3 základního nařízení, jelikož výrobky dotčené v původním řízení byly po léta zařazeny do podpoložky 8539 39 00 KN, aniž vnitrostátní orgány vznesly námitky.
Podle Komise musí Soudní dvůr zohlednit skutkový rámec, jak je definován předkládajícím soudem. Tento soud rozhodl, že fluorescenční výbojky dovážené Steinel Vertrieb musí být zařazeny do podpoložky 8539 31 90 KN, a tedy že spadají do působnosti nařízení CFL-i.
Komise má za to, že znění nařízení CFL-i je jasné, a v důsledku toho nechává prostor jen pro jeden výklad. Odmítá teleologický výklad dotčené normy, který podle jejího názoru není vhodný ke stanovení působnosti antidumpingového nařízení. Pokud by totiž měly celní orgány určovat případ od případu, zda je v souladu s cílem a účelem antidumpingového nařízení, že takový výrobek spadá do působnosti tohoto nařízení, nebyly by vnitrostátní celní orgány již schopny vykonávat své úkoly. Podobná povinnost je neslučitelná s praktickými požadavky na celní správu.
Dále má Komise za to, že skutková zjištění předkládajícího soudu, podle kterých v okamžiku zavedení prozatímního antidumpingového cla nebyly sporné fluorescenční výbojky vyráběny v Číně, ale pouze v Unii, nemá žádný vliv na stanovení toho, zda je antidumpingové clo uložené nařízeními CFL-i použitelné na fluorescenční výbojky dotčené ve věci v původním řízení.
V tomto ohledu má Komise za to, že není nezvyklé, zejména v případě spotřebního zboží, jehož koncepce se rychle vyvíjí, že definice působnosti antidumpingového nařízení je tak obecná, že zahrnuje také výrobky, které v době přijetí tohoto nařízení ještě neexistují nebo ještě nejsou vyráběny v zemi, která praktikuje dumping. Za těchto podmínek není v kontextu věci v původním řízení působnost nařízení CFL-i omezená na fluorescenční výbojky, které již byly vyrobeny v Číně v době, kdy tato ustanovení nabyla platnost.
Komise doplňuje, že antidumpingové nařízení musí definovat svou působnost abstraktně a obecně tak, že uvádí výrobky, které zahrnuje prostřednictvím kódu KN nebo jiných vlastností, pokud tento kód není dostatečně přesný.
Závěry Soudního dvora
Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že sporné výrobky musí být zařazeny do podpoložky 8539 31 90 KN a že uvedené výrobky mají i jiné podstatné vlastnosti uvedené v čl. 1 odst. 1 nařízení CFL-i.
Úvodem je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury se řízení upravené v článku 267 SFEU zakládá na jasném oddělení funkcí vnitrostátních soudů od funkcí Soudní dvora, takže je věcí pouze vnitrostátního soudu, kterému byl spor předložen a jenž musí nést odpovědnost za soudní rozhodnutí, které bude vydáno, posoudit s ohledem na konkrétní okolnosti věci jak nezbytnost rozhodnutí o předběžné otázce pro vydání jeho rozsudku, tak relevanci otázek, které klade Soudnímu dvoru (viz rozsudek ze dne 11. února 2010, Hoesch Metals and Alloys,
C-373/08, Sb. rozh. s. I-951
, bod 59).
Za těchto podmínek není třeba rozšířit přezkum předběžné otázky na zjištění, zda sporné výrobky dovážené společností Steinel Vertrieb spadají do působnosti nařízení CFL-i s ohledem na důvody, které předkládající soud neuvedl, to znamená s ohledem na posouzení zařazení výrobků dotčených v původním řízení do sazebních položek KN vykonané vnitrostátními orgány (obdobně viz výše uvedený rozsudek Hoesch Metals and Alloys, bod 60). V důsledku toho je z předkládacího rozhodnutí třeba vyvodit, že vnitrostátní soud nepředložil v této věci otázku Soudnímu dvoru (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 2. června 1994, AC-ATEL Electronics,
C-30/93, Recueil, s. I-2305
, bod 19).
Je třeba připomenout, že podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení se antidumpingové clo ukládá nařízením a vybírají je členské státy ve formě, v sazbě a za ostatních podmínek, které jsou stanoveny v nařízení o uložení takového cla.
V ustanoveních antidumpingových nařízení jsou za účelem identifikace výrobků, na které se uloží antidumpingové clo, tyto výrobky popsány zejména na základě sazební podpoložky KN, do které tyto výrobky patří. Takový odkaz však není vždy dostatečný pro umožnění přesné identifikace výrobků, kterých se antidumpingové nařízení týká, jelikož znění těchto podpoložek může být nepřesné. Z tohoto důvodu jsou v ustanoveních antidumpingového nařízení výrobky podléhající clu popsány pomocí dodatečných kritérií rozlišení. Pouze pokud je výrobek zařazen do podpoložky KN uvedené antidumpingovým nařízením a zároveň má všechny vlastnosti dotyčného výrobku, což přísluší předkládajícímu soudu ověřit, podléhá tento výrobek clu.
Pokud jde o věc v původním řízení, podle nařízení CFL-i se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu elektronických integrovaných kompaktních fluorescenčních výbojek na střídavý proud (včetně elektronických kompaktních fluorescenčních výbojek fungujících na střídavý i stejnosměrný proud) s jednou nebo několika skleněnými trubicemi, u nichž jsou všechny osvětlovací a elektronické prvky upevněny na patici nebo do ní zabudovány, kódu KN ex 8539 31 90, pocházejících z Čínské lidové republiky, jakož i z dovozu téhož výrobku z Vietnamské socialistické republiky, Pákistánské islámské republiky a Filipínské republiky.
V tomto ohledu je třeba uvést, že samotné znění čl. 1 odst. 1 nařízení CFL-i a zejména použitý výraz „kódu KN ex 8539 31 90“ umožňuje dospět k závěru, že případné zařazení výrobku do této sazební položky nevede automaticky k tomu, že tento výrobek podléhá antidumpingovému clu na základě tohoto ustanovení (obdobně viz rozsudky ze dne 24. června 1993, Dr. Tretter,
C-90/92, Recueil, s. I-3569
, bod 13, a ze dne 28. března 1996, Birkenbeul,
C-99/94, Recueil, s. I-1791
, bod 15).
Tento výklad nelze vyvrátit na základě nezbytnosti jednotného použití celní právní úpravy v rámci Unie, která vyplývá z doslovného výkladu dotčeného ustanovení. Takové jednotné použití musí být totiž zajištěno jasnou, přesnou a úplnou formulací dotčené unijní právní úpravy (viz rozsudek ze dne 1. dubna 1993, Findling Wälzlager,
C-136/91, Recueil, s. I-1793
, bod 14).
Tento výklad nemůže vyvrátit ani skutečnost, že podle článku 11 základního nařízení mohou účastníci řízení dosáhnout přezkumu nařízení ukládajících antidumpingová cla. Tento přezkum totiž může být odůvodněn jen za určitých podmínek (v tomto smyslu viz výše uvedený rozsudek Findling Wälzlager, bod 15).
Jestliže jsou opatření ukládající konečné antidumpingové clo platná, stanoví čl. 11 odst. 3 a 4 základního nařízení možnost prozatímního přezkumu vhodnosti jejich zachování, pokud žádost platně podaná některým vývozcem, dovozcem nebo výrobcem v Unii obsahuje dostatečné důkazy o tom, že zachování opatření již není nutné nebo dále pokud nový vývozce usazený v zemi vývozu podléhající antidumpingovým opatřením je schopen prokázat, že nevyvážel dotyčné výrobky v průběhu šetření, na kterém se opatření zakládají.
Kromě toho je třeba uvést, že podle ustálené judikatury je pro výklad ustanovení práva Unie třeba zohlednit nejen jeho znění, ale i jeho kontext a cíle sledované právní úpravou, jehož je součástí (viz výše uvedený rozsudek Birkenbeul, bod 12).
V tomto ohledu vyplývá zejména z článku 1 a čl. 9 odst. 4 základního nařízení, že pouze výrobky, které byly předmětem antidumpingového šetření, mohou podléhat antidumpingovým opatřením, jestliže se konstatovalo, že sporné výrobky byly dováženy do Unie za nižší cenu, než byla cena podobných výrobků, které jsou předmětem antidumpingového šetření.
Pokud jde tedy o otázku nových typů výrobků, které nebyly v zemi, která byla předmětem antidumpingového šetření, vyráběny v okamžiku přijetí antidumpingové nařízení, jak to konstatoval předkládající soud ve věci v původním řízení, uložení antidumpingového cla na tyto nové typy výrobků nezávisí jen na jejich zařazení do sazební podpoložky KN uvedené v tomto nařízení, ale i na skutečnosti, že tyto výrobky splňují, jak je uvedeno v bodě 31 tohoto rozsudku, všechny vlastnosti uvedené tímto nařízením za účelem jejich identifikace.
Pokud by bylo třeba dospět k závěru, že nové typy výrobků, i když mohou být zařazeny do podpoložky uvedené antidumpingovým nařízením, nemají všechny další vlastnosti upřesněné v tomto nařízení, nemohou podléhat antidumpingovému clu, aniž se předem přezkoumá, zda jsou tyto výrobky rovněž předmětem dumpingu na trhu Unie.
Článek 13 odst. 1 základního nařízení ostatně stanoví, že jestliže dochází k obcházení platných antidumpingových opatření z důvodu dovoz obdobných výrobků, též mírně upravených, ze třetích zemí nebo dovozu mírně upravených obdobných výrobků ze země, která je předmětem opatření, nebo částí těchto výrobků, je možné zahájit šetření za účelem přezkumu nezbytnosti rozšíření platných opatření na takové podobné výrobky.
Je třeba nicméně konstatovat, že takové nové typy výrobků mohou podléhat antidumpingovým clům stanoveným nařízeními CFL-i, jestliže bylo prokázáno, že kromě jejich zařazení do podpoložky KN uvedené těmito nařízeními vykazují rovněž stejné vlastnosti jako výrobky, na které se původně uvedená nařízení vztahovala.
Ze všech výše uvedených úvah naopak vyplývá, že rozšíření použití antidumpingového cla uloženého nařízeními CFL-i na nové typy výrobků, které přestože mají téže podstatné vlastnosti jako výrobky, na které se vztahuje toto nařízení, a rovněž spadají do kódu KN ex 8539 31 90, jsou odlišnými výrobky, jelikož vykazují další vlastnosti, které nejsou upřesněny uvedenými nařízeními, je neslučitelné s cílem a systematikou základního nařízení, zejména s články 1 a 11, které se týkají přezkumného řízení, jakož i článkem 13, který se týká obcházení.
Pro účely určení, zda se jedná o odlišné výrobky, je třeba zejména ověřit, zda mají stejné technické a fyzické vlastnosti, stejné základní konečné využití a stejný vztah mezi kvalitou a cenou. V tomto ohledu se musí též posoudit zaměnitelnost těchto výrobků a konkurence mezi nimi.
Za těchto podmínek je třeba odpovědět na položenou otázku, že nařízení CFL-i se týkají všech výrobků, které mají tytéž podstatné vlastnosti jako výrobky, na které se vztahují tato nařízení a které rovněž spadají do podpoložky ex 8539 31 90 KN. Je věcí předkládajícího soudu, aby posoudil, zda je tak tomu v případě výrobků dotčených v původním řízení bez ohledu na přidání soumrakového spínače, nebo zda výrobky dotčené v původním řízení jsou odlišnými výrobky, jelikož mají další vlastnosti, které nejsou upřesněny uvedenými nařízeními.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (druhý senát) rozhodl takto:

Nařízení Rady (ES) č. 1470/2001 ze dne 16. července 2001 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu elektronických integrovaných kompaktních fluorescenčních výbojek (CFL-i) pocházejících z Čínské lidové republiky a o konečném výběru uloženého prozatímního cla, ve znění nařízení Rady (ES) č. 1322/2006 ze dne 1. září 2006, jakož i nařízení Rady (ES) č. 1205/2007 ze dne 15. října 2007, kterým se na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96 ukládá antidumpingové clo z dovozu elektronických integrovaných kompaktních fluorescenčních výbojek (CFL-i) pocházejících z Čínské lidové republiky a rozšiřuje se na dovoz téhož výrobku z Vietnamské socialistické republiky, Pákistánské islámské republiky a Filipínské republiky, se vztahují na všechny výrobky, které mají tytéž podstatné vlastnosti jako výrobky, na které se vztahují tato nařízení a které rovněž spadají do podpoložky ex 8539 31 90 kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Rady (ES) č. 254/2000 ze dne 31. ledna 2000. Je věcí předkládajícího soudu, aby posoudil, zda je tomu tak v případě výrobků dotčených v původním řízení bez ohledu na přidání soumrakového spínače, nebo zda výrobky dotčené v původním řízení jsou odlišnými výrobky, jelikož mají další vlastnosti, které nejsou upřesněny uvedenými nařízeními.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: němčina.