CELEX: 62009CJ0445
Direktyva 2003/6/EB
Manipuliavimas rinka
Nebūdingos ar dirbtinės kainos nustatymas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/6/EB
dėl prekybos vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo
rinka) (OL L 96, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 4 t., p. 367) 1 straipsnio 2 punkto a papunkčio antros
įtraukos išaiškinimu.
Šis prašymas buvo pateiktas sprendžiant ginčą tarp
IMC Securities BV
(toliau – IMC) ir
Stichting Autoriteit Financiële Markten
, kuri paskyrė IMC baudą dėl manipuliavimo rinka.

Teisinis pagrindas

Sąjungos teisė
Direktyvos 2003/6 2, 12 ir 15 konstatuojamosiose dalyse numatyta:
„(2) Integruota ir efektyvi finansų rinka reikalauja rinkos vientisumo. Sklandus vertybinių popierių rinkos veikimas ir visuomenės
pasitikėjimas rinka – tai ekonominio augimo bei gerovės prielaidos. Piktnaudžiavimas rinka kenkia finansų rinkų vientisumui
ir visuomenės pasitikėjimui vertybiniais popieriais bei išvestinėmis priemonėmis.
<...>
(12) Piktnaudžiavimą rinka sudaro prekyba vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimas
rinka. Teisės aktų, draudžiančių prekybą vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, tikslas yra
toks pat kaip ir teisės aktų, draudžiančių manipuliavimą rinka: užtikrinti Bendrijos finansų rinkų vientisumą ir sustiprinti
investuotojų pasitikėjimą tomis rinkomis. Todėl patartina priimti bendras taisykles kovai ir su prekyba vertybiniais popieriais,
pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir su manipuliavimu rinka. Viena direktyva užtikrins visoje Bendrijoje tą pačią
pareigų paskirstymo, vykdymo užtikrinimo ir bendradarbiavimo pagrindus.
<...>
(15) Prekyba vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimas rinka trukdo rinkai
būti visiškai ir deramai skaidriai, o rinkos skaidrumas yra būtina sąlyga visiems ekonomikos subjektams prekiauti integruotose
finansų rinkose.“
Direktyvos 2003/6 1 straipsnio 2 punkte numatyta:
„Šioje direktyvoje:
<...>
2.      „Manipuliavimas rinka“ – tai:
a)      sandoriai ar pavedimai prekiauti:
–        kurie suteikia arba gali suteikti neteisingų ar klaidinančių faktų apie finansinių priemonių pasiūlą, paklausą ar kainą arba
–        kurie asmens ar bendradarbiaujančių tarpusavyje asmenų pagalba užtikrina vienos ar kelių finansinių priemonių nebūdingą ar
dirbtinę kainą,
išskyrus, jeigu asmuo, kuris sudarė sandorius arba pateikė pavedimus prekiauti, įrodo, kad jo motyvai taip daryti yra teisėti
ir kad šie sandoriai ar pavedimai prekiauti neprieštarauja priimtai rinkos praktikai toje reguliuojamoje rinkoje;
b)      sandoriai arba pavedimai prekiauti, kurie panaudoja netikras priemones ar kitokios formos apgaulę ar gudrybę;
c)      informacijos platinimas per visuomenės informavimo priemones, įskaitant internetą, arba kitomis priemonėmis, kuris suteikia
ar gali suteikti neteisingų ar klaidinančių faktų apie finansines priemones, įskaitant paskalų ir neteisingų ar klaidinančių
naujienų paskleidimą, jeigu asmuo, kuris platino tą informaciją, žinojo ar turėjo žinoti, kad ta informacija yra neteisinga
ar klaidinanti. Žurnalistų atžvilgiu, kai jie veikia kaip profesionalai, reikia įvertinti tokį informacijos platinimą, nepažeidžiant
11 straipsnio, atsižvelgiant į taisykles, kuriomis jie savo profesijoje vadovaujasi, išskyrus atvejus, jeigu šie asmenys tiesiogiai
ar netiesiogiai gauna naudos ar pelno iš minėtos informacijos platinimo.
Visų pirma pagal pagrindinį apibrėžimą, pateiktą šios dalies a, b ir c punktuose, nustatomi šie pavyzdžiai:
–        asmens ar bendradarbiaujančių asmenų elgesys, siekiant užsitikrinti dominuojančią padėtį finansinių priemonių pasiūlos ar
paklausos atžvilgiu, kuria tiesiogiai ar netiesiogiai nustatomos pirkimo ar pardavimo kainos arba sukuriamos kitos nesąžiningos
prekybos sąlygos,
–        finansinių priemonių pirkimas ar pardavimas biržos prekybos sesijos pabaigoje, kuriuo klaidinami investuotojai, kurie savo
veiksmus grindžia uždarymo kursu,
–        atsitiktinės ar reguliarios galimybės pasinaudoti tradicine ar elektronine žiniasklaida, pareiškiant nuomonę apie finansinę
priemonę (arba netiesiogiai apie jos emitentą), prieš tai įgijus tam tikrą padėtį tos finansinės priemonės atžvilgiu ir pasipelnius
dėl nuomonių, išsakytų dėl tos priemonės kainos, tuo pačiu metu viešai neatskleidus to interesų prieštaravimo tinkamu ir veiksmingu
būdu.
Manipuliavimo rinka apibrėžimai keičiami užtikrinant, kad į šią sąvoką būtų galima įtraukti naujus veiklos modelius.“
Direktyvos 2003/6 5 straipsnis išdėstytas taip:
„Valstybės narės draudžia bet kuriam asmeniui užsiimti manipuliavimu rinka.“

Nacionalinė teisė
Direktyva 2003/6 į Nyderlandų teisės sistemą buvo perkelta Įstatymu dėl draudimo piktnaudžiauti rinka (
Wet marktmisbruik
). Jis įsigaliojo 2005 m. spalio 1 d. Šiuo įstatymu taip buvo pakeistas 1995 m. Prekybos vertybiniais popieriais priežiūros
įstatymo (
Wet Toezicht effectenverkeer 1995
, toliau – 1995 m. įstatymas) 46b straipsnis:
„1.      46 straipsnio 1 dalies a ar b punktuose nurodytoje valstybėje ar iš tokios valstybės, kalbant apie su šiais punktais susijusius
vertybinius popierius, draudžiama:
a)      sudaryti ar vykdyti vertybinių popierių sandorį arba pateikti ar atlikti pirkimo arba pardavimo pavedimą, kuris suteikia arba
gali suteikti neteisingų ar klaidinančių faktų apie šių vertybinių popierių pasiūlą, paklausą ar jų kainą;
b)      sudaryti ar vykdyti vertybinių popierių sandorį arba pateikti ar atlikti pirkimo arba pardavimo pavedimą, siekiant palaikyti
[„houden“] dirbtinę šių vertybinių popierių kainą.“
2007 m. sausio 1 d. įsigaliojo Įstatymas dėl finansinės priežiūros (
Wet op het financieel toezicht
) ir Įstatymas dėl Įstatymo dėl finansinės priežiūros įsigaliojimo ir pritaikymo (
Invoerings‑ en aanpassingswet Wet op het financieel toezicht
).
1995 m. įstatymas buvo panaikintas. Nuo tol 1995 m. įstatymo 46b straipsnio 1 dalies b punkte nustatytas draudimas įtvirtintas
Įstatymo dėl finansinės priežiūros 5:58 straipsnio 1 dalies b punkte, kuriame nurodyta:
„1.      5:56 straipsnio 1 dalies a, b ar d punktuose nurodytoje valstybėje ar iš tokios valstybės, kalbant apie su šiais punktais
susijusius vertybinius popierius, draudžiama:
<...>
b)      sudaryti ar vykdyti finansinių priemonių sandorį arba pateikti ar atlikti pirkimo ar pardavimo pavedimą, siekiant palaikyti
[„houden“] šių finansinių priemonių dirbtinę kainą, išskyrus atvejus, kai asmuo, kuris sudarė sandorius arba pateikė pavedimus
prekiauti, įrodo, kad jo motyvai taip daryti yra teisėti ir kad šie sandoriai ar pavedimai prekiauti neprieštarauja priimtai
rinkos praktikai toje reguliuojamoje rinkoje ar atitinkamoje daugiašalėje prekybos sistemoje, kuriai investicinė įmonė turi
leidimą pagal 2:96 straipsnį.“

Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
IMC yra Nyderlandų įmonė, prekiaujanti vertybiniais popieriais savo sąskaita.
2005 m. spalio 11 d. IMC iš
Euronext Amsterdam
rinkos paskelbtos informacijos sužinojo, kad bankas ABN AMRO pateikė pardavimo už nurodytą mažiausią kainą pavedimą („stop
loss order“) dėl 5 000
Wereldhave
akcijų. Pagal šį pavedimą pasiekus bent jau ABN AMRO nurodytą mažiausią kainą šios akcijos turėjo būti automatiškai parduotos.
IMC bandė nustatyti, kokią mažiausią kainą nustatė ABN AMRO. Nustačiusi hipotetinę kainos ribą, 2005 m. spalio 12 d. prieš
pradedant prekybą biržoje IMC patikrino savo hipotezę pateikusi ir vėliau atšaukusi pavedimus įvairiomis kainomis. Taip IMC
nustatė, kad ABN AMRO pavedimas turėtų būti vykdomas pasiekus 77,75 euro kainą.
2005 m. spalio 19 d.
Wereldhave
akcijų kaina svyravo nuo 81,30 iki 80 eurų. Sandorių skaičius siekė vidutiniškai 70 000. IMC veikė dviem etapais.
Pirmiausia IMC pateikė pavedimą pirkti iš viso 10 000
Wereldhave
akcijų po 73 eurus už vieną. Tai buvo vadinamasis „paslėptas“ pavedimas, t. y. visas akcijų kiekis nebuvo nurodytas pavedimų
knygoje. 73 eurų kaina buvo apie 10 % mažesnė nei galiojanti akcijos kaina, bet truputį didesnė nei kainos riba, t. y. 72,95 euro,
kurią pasiekus kotiravimas turėjo būti automatiškai sustabdytas.
Praėjus maždaug dviem minutėm, kai
Wereldhave
akcija kainavo apie 80,40 euro, IMC pateikė pavedimą parduoti 10 000 akcijų, kurių kainos riba siekė 76,50 euro. Įvykdžius
dalį šio pavedimo, akcijos kaina nukrito iki 76,50 euro. Šiuo kainos sumažėjimu netiesiogiai buvo aktyvuotas ABN AMRO pavedimas
parduoti ir kaina dar labiau nukrito – nuo 76,50 euro iki 73 eurų, t. y. iki lygio, kuris atitiko IMC pavedime pirkti nurodytą
kainą. Šitaip ši galėjo įsigyti iš ABN AMRO 4 350
Wereldhave
akcijų po 73 eurus. Šis paskutinis etapas truko ne ilgiau nei sekundę.
Truputį vėliau vykdant naują sandorį dėl nagrinėjamų akcijų buvo nustatyta 80,15 euro kaina. Taip IMC per kelias minutes uždirbo
beveik 10 % pelno.
2006 m. rugpjūčio 24 d.
Stichting Autoriteit Financiële Markten
nusprendė, kad šie veiksmai buvo uždraustas manipuliavimas rinka, ir skyrė IMC apie 87 000 eurų baudą už 1995 m. įstatymo
46b straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimą.
2007 m. gruodžio 20 d. sprendimu
Rechtbank Rotterdam
sumažino baudos sumą iki 20 000 eurų.
IMC apskundė šį sprendimą College van Beroep voor het bedrijfsleven.
Šiam teismui kyla klausimas, ar staigus akcijos kainos svyravimas, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėje byloje, gali patekti
į 1995 m. įstatymo 46b straipsnio 1 dalies b punkto taikymo sritį, jei šia nuostata draudžiama „sudaryti ar vykdyti vertybinių
popierių sandorį arba pateikti ar atlikti pirkimo arba pardavimo pavedimą, siekiant palaikyti [„houden“] dirbtinę šių vertybinių
popierių kainą“. Reikia išsiaiškinti, ar šioje nuostatoje numatytas tik nebūdingas arba dirbtinis kainos stabilizavimas, ar
ji taip pat apima nebūdingą ar dirbtinį kainos pakeitimą.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad dėl Direktyvos 2003/6 įvairių kalbinių versijų skirtumų
jis negali padaryti vienareikšmės išvados dėl veiksmažodžio „houden“ vartojimo šios direktyvos 1 straipsnio 2 punkto a papunkčio
antros įtraukos versijoje olandų kalba.
Šiomis aplinkybėmis
College van Beroep voor het bedrijfsleven
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar Direktyvos [2003/6] 1 straipsnio 2 punkto a papunkčio antra įtrauka turi būti aiškinama taip, kad kainų pokyčiai, sukelti
per tokį laikotarpį, kaip nagrinėjamasis šioje byloje, dėl veiksmų su finansinėmis priemonėmis, t. y. sandoriais ar pavedimais,
[kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje], visumos reiškia „houden“ (pažodžiui „palaikyti“) nebūdingą arba dirbtinę tokios
priemonės kainą?“

Dėl prejudicinio klausimo
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar Direktyvos 2003/6 1 straipsnio 2 punkto a papunkčio
antra įtrauka turi būti aiškinama taip, kad joje reikalaujama, jog tam, kad vienos ar kelių finansinių priemonių kaina galėtų
būti laikoma nustatyta kaip nebūdinga ar dirbtinė, ši nebūdinga ar dirbtinė kaina turi būti išlaikyta ilgiau nei tam tikrą
laikotarpį.
Reikia nurodyti, kad Direktyvos 2003/6 1 straipsnio 2 punkto a papunkčio antros įtraukos versijoje olandų kalba vartojamas
veiksmažodis „houden“ (palaikyti). Versija olandų kalba išdėstyta taip: „
Marktmanipulatie“: a) transacties of handelsorders <...> waarbij een of meer personen samenwerken om de koers van een financieel
instrument op een abnormaal of een kunstmatig niveau te houden
“. Remiantis šiuo tekstu, kuris pažodžiui verčiamas kaip: „Manipuliavimas rinka“ – tai <...> sandoriai ar pavedimai prekiauti,
<...> kurie asmens ar bendradarbiaujančių tarpusavyje asmenų pagalba palaiko finansinės priemonės nebūdingą ar dirbtinę kainą“,
galima būtų manyti, kad „manipuliavimo rinka“ sąvoka apima vien veiksmus, kuriais tam tikrą laikotarpį buvo išlaikyta nebūdinga
ar dirbtinė kaina.
Vis dėlto aiškinantis Direktyvos 2003/6 1 straipsnio 2 punkto a papunkčio antrą įtrauką negali būti remiamasi vien versija
olandų kalba.
Pagal nusistovėjusią teismo praktiką būtinybe vienodai taikyti, taigi ir aiškinti, Sąjungos teisės aktą atmetama galimybė
remtis tik viena jo versijų ir reikalaujama, kad jis būtų aiškinamas remiantis tikrąja jo autoriaus valia ir siekiamu tikslu,
atsižvelgiant visų pirma į versijas visomis kalbomis (žr., be kita ko, 1969 m. lapkričio 12 d. Sprendimo
Stauder
, 29/69, Rink. p. 419, 3 punktą; 2009 m. spalio 22 d. Sprendimo
Zurita García ir Choque Cabrera
, C‑261/08 ir C‑348/08, Rink. p. I‑10143, 54 punktą ir 2010 m. sausio 28 d. Sprendimo
Eulitz
, C-473/08, Rink. p. I‑0000, 22 punktą).
Taigi Direktyvos 2003/6 1 straipsnio 2 punkto a papunkčio antros įtraukos versijose kitomis kalbomis nei olandų, nėra nieko,
kuo remiantis būtų galima manyti, kad vien veiksmai, kuriais tam tikrą laikotarpį išlaikoma nebūdinga ar dirbtinė vienos ar
kelių finansinių priemonių kaina, gali būti laikomi „manipuliavimu rinka“ šioje nuostatoje pavartota prasme. Atvirkščiai,
iš versijų ispanų kalba („aseguren <...> el precio“), danų kalba („sikrer at kursen“), vokiečių kalba („den Kurs <...> in
der Weise beeinflussen, dass ein <...> Kursniveau erzielt wird“), prancūzų kalba („fixent <...> le cours“), italų kalba („fissare
<...> il prezzo“), portugalų kalba („assegurem <...> o preço“), suomių kalba („varmistaa <...> hinnan“) ir švedų kalba („låser
fast priset“) matyti, jog tam, kad nagrinėjamus veiksmus apimtų manipuliavimo rinka sąvoka, užtenka, kad dėl jų būtų nustatyta
vienos ar kelių finansinių priemonių nebūdinga ar dirbtinė kaina. Direktyvos 2003/6 1 straipsnio 2 punkto a papunkčio antroje
įtraukoje tarp manipuliavimo rinka požymių nenumatyta, kad tam tikrą laikotarpį turi būti išlaikyta vienos ar kelių finansinių
priemonių nebūdinga ar dirbtinė kaina.
Šiuo atžvilgiu reikia priminti, kad, kaip tai matyti iš 2 ir 12 konstatuojamųjų dalių, Direktyva 2003/6 siekiama apsaugoti
Europos Sąjungos finansų rinkų vientisumą ir sustiprinti investuotojų pasitikėjimą šiomis rinkomis. Šis pasitikėjimas grindžiamas
visų pirma tuo, kad jie bus vienodai vertinami ir saugomi nuo neteisėto viešai neatskleistos informacijos panaudojimo bei
manipuliavimo rinka (šiuo klausimu žr. 2009 m. gruodžio 23 d. Sprendimo
Spector Photo Group ir Van Raemdonck
, C‑45/08, Rink. p. I‑0000, 47 punktą).
Iš tiesų Sąjungos teisės aktų leidėjas manė, kaip nurodyta Direktyvos 2003/6 15 konstatuojamojoje dalyje, kad prekyba vertybiniais
popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimas rinka trukdo rinkai būti visiškai ir deramai
skaidriai, o rinkos skaidrumas yra būtina sąlyga visiems ekonomikos subjektams prekiauti integruotose finansų rinkose.
Direktyva 2003/6 siekiamiems tikslams būtų pakenkta, jei veiksmams, kaip antai numatyti šios direktyvos 1 straipsnio 2 punkto
a papunkčio antroje įtraukoje, nebūtų taikomas šios direktyvos 5 straipsnyje įtvirtintas manipuliavimo rinka draudimas vien
dėl to, kad jie apima tik vieną sandorį ir vieną kotiravimą, neišlaikant nagrinėjamos vienos ar kelių finansinių priemonių
nebūdingos ar dirbtinės kainos ilgiau nei tam tikrą laikotarpį.
Taigi į pateiktą klausimą reikia atsakyti taip: Direktyvos 2003/6 1 straipsnio 2 punkto a papunkčio antra įtrauka turi būti
aiškinama taip, kad joje nereikalaujama, jog tam, kad vienos ar kelių finansinių priemonių kaina galėtų būti laikoma nustatyta
kaip nebūdinga ar dirbtinė, ši nebūdinga ar dirbtinė kaina turi būti išlaikyta ilgiau nei tam tikrą laikotarpį.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo
nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo
Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (antroji kolegija) nusprendžia:
2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/6/EB dėl prekybos vertybiniais popieriais, pasinaudojant
viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka) 1 straipsnio 2 punkto a papunkčio antra įtrauka
turi būti aiškinama taip, kad joje nereikalaujama, jog tam, kad vienos ar kelių finansinių priemonių kaina galėtų būti laikoma
nustatyta kaip nebūdinga ar dirbtinė, ši nebūdinga ar dirbtinė kaina turi būti išlaikyta ilgiau nei tam tikrą laikotarpį.
Parašai.
*
Proceso kalba: olandų.