CELEX: 62012CJ0222
Kelių transportas
Reglamentas (EB) Nr. 561/2006
Pareiga naudoti tachografą
Išimtis transporto priemonėms, naudojamoms kelių priežiūrai
Transporto priemonė, kuria iš pakrovimo vietos žvyras vežamas į kelių priežiūros darbų atlikimo vietą

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 561/2006 dėl tam tikrų su kelių transportu susijusių socialinių teisės aktų suderinimo ir iš dalies keičiančio Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 3821/85 ir (EB) Nr. 2135/98 bei panaikinančio Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3820/85 (
OL L 102, p. 1
) 13 straipsnio 1 dalies h punkto išaiškinimu.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant
A. Karuse AS
(toliau –
Karuse
) ir
Politsei- ja Piirivalveamet
ginčą dėl policijos pareigūno sprendimo, kuriuo nurodyta atlikti neeilinę šiai bendrovei priklausančios transporto priemonės, kurioje neįrengtas įstatymus atitinkantis tachografas, techninę apžiūrą.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
1985 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3821/85 dėl kelių transporto priemonėse naudojamų tachografų (
OL L 370, p. 8
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 1 t., p. 227), iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 561/2006 (toliau – Reglamentas Nr. 3821/85), 3 straipsnio 1 ir 2 dalyse numatyta:
„1.   Įrašymo įranga įrengiama ir naudojama valstybėje narėje registruotose transporto priemonėse, naudojamose keleiviams ir kroviniams vežti keliais, išskyrus Reglamento (EB) Nr. 561/2006 3 straipsnyje nurodytas transporto priemones. <…>
2.   Nuo šio reglamento nuostatų taikymo valstybės narės gali atleisti Reglamento (EB) Nr. 561/2006 13 straipsnio 1 ir 3 dalyse paminėtas transporto priemones.“
Reglamento Nr. 561/2006 17 konstatuojamojoje dalyje nustatyta:
„Šio reglamento tikslas – pagerinti socialines sąlygas darbuotojams, kuriems jis taikomas, taip pat bendrai pagerinti saugų eismą keliuose. <…>“
Reglamento Nr. 561/2006 1 straipsnyje nurodyta:
„Siekiant suderinti konkurencijos sąlygas tarp sausumos transporto rūšių, ypač kelių transporto sektoriuje, bei pagerinti darbo sąlygas ir saugų eismą keliuose, šis reglamentas nustato vairavimo trukmių, pertraukų ir poilsio laikotarpių taisykles vairuotojams, vežantiems keleivius ir krovinius keliais. Šiuo reglamentu taip pat siekiama skatinti valstybių narių stebėsenos ir vykdymo praktikos bei kelių transporto pramonės darbo pagerėjimą.“
Šio reglamento 5–9 straipsniuose išdėstytos taisyklės, taikomos vežimo transporto priemonės ekipažui, vairavimo trukmei, pertraukoms ir poilsio laikotarpiams.
Minėto reglamento 13 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Jei nepažeidžiami 1 straipsnyje nustatyti tikslai, kiekviena valstybė narė savo teritorijoje arba, suinteresuotoms valstybėms sutikus, kitos valstybės narės teritorijoje gali leisti išimtis dėl 5–9 straipsnių ir nustatyti tokioms išimtims individualias sąlygas, kai vežama tokiomis transporto priemonėmis:
<…>
h)
su kanalizacijos sistemų, apsaugos nuo potvynių, vandens dujų ir elektros priežiūros paslaugomis, kelių priežiūra ir kontrole, buitinių atliekų surinkimu nuo namų ir atliekų šalinimu, telegrafo ir telefono paslaugomis, radijo ir televizijos transliavimo bei radijo ir televizijos siųstuvų ar imtuvų paieška susijusiomis transporto priemonėmis;
<…>“
Estijos teisė
Pagrindinėje byloje taikytinos 2000 m. gruodžio 14 d. Kelių eismo įstatymo (RT I 2001, 3, 6) redakcijos (toliau – LS) 20
straipsnyje nurodyta:
„Specialieji vairuotojo darbo ir poilsio trukmės reikalavimai“
1.
Transporto priemonės ar jų junginio, kuriame yra daugiau kaip devynios sėdimos vietos (įskaitant vairuotojo vietą) vežant keleivius arba kurio didžiausia leistina masė yra didesnė kaip 3500 kilogramų vežant krovinius, vairuotojo darbo ir poilsio trukmė, vežimo rūšių, dėl kurių netaikoma pareiga įvykdyti reikalavimus vežimo keliais srityje, sąrašas bei vairuotojo ir jo darbdavio pareigos numatytos Reglamente [Nr. 561/2006].
.
[Reglamento Nr. 561/2006] 10 straipsnio 4 dalyje nurodyti asmenys privalo įvykdyti reikalavimus, numatytus teisės nuostatose dėl vairuotojo darbo ir poilsio trukmės. Bet kokia sutarties nuostata, kuria nukrypstama nuo minėto reglamento reikalavimų, yra negaliojanti.
<…>
7.
Šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus turi įvykdyti ne tik vairuotojai, dirbantys pagal darbo sutartį, bet ir pagal kitas sutartis dirbantys vairuotojai.
<…>
8.
Šio straipsnio 1 dalyje nurodytame reglamente nustatyti reikalavimai išimties tvarka netaikomi vairuotojams, vežantiems šalies viduje, jeigu:
<…>
8)
transporto priemonė susijusi su kanalizacijos sistemų, apsaugos nuo potvynių, vandens, dujų ir elektros priežiūros paslaugomis, kelių priežiūra ir kontrole, buitinių atliekų surinkimu nuo namų ir atliekų šalinimu, telegrafo ir telefono paslaugomis, radijo ir televizijos transliavimo bei radijo ir televizijos siųstuvų ar imtuvų paieška,
<…>“
LS 20
straipsnyje numatyta:
„Tachografo naudojimas
1.
Motorinės transporto priemonės vairuotojo vairavimo ir poilsio laikas apskaičiuojamas remiantis [Reglamento Nr. 3821/85] I priede nurodyto mechaninio tachografo registracijos lapais arba to paties reglamento I B priede nurodyto tachografo, duomenis registruojančio skaitmeniniu būdu (toliau – skaitmeninis tachografas), atmintyje įrašytais duomenimis.
<…>
.
Jeigu tachografą naudoti privaloma, pagal Reglamento <...> Nr. 3821/85 15 straipsnį vairuotojas privalo duomenis apie vairavimo ir poilsio laiko trukmę įrašyti tachografu.
2.
Tachografas neprivalomas šiose transporto priemonėse:
1)
pagamintose iki 1985 m. sausio 1 d., jei jos nėra naudojamos atlygintinų prekių ar asmenų vežimo paslaugoms teikti;
2)
naudojamose vežti, kai vežimui, remiantis [Reglamento Nr. 561/2006] 3 straipsniu ir šio įstatymo 20
straipsnio 8 dalimi, netaikoma pareiga atitikti reikalavimus.“
Pagal LS 71 straipsnį „Specialioji transporto priemonė“:
„1.
Specialioji transporto priemonė:
<…>
2)
transporto priemonė, kuria atliekamos su kelių sistema susijusios užduotys ir būtini darbai kelyje (toliau – priežiūros transporto priemonė);
<…>
4)
priežiūros transporto priemonės su įjungtais geltonos spalvos žybčiojančiais švyturėliais vairuotojas atlikdamas jam pavestas užduotis gali nesilaikyti šio įstatymo 3 straipsnio 1 dalyje nustatytų reikalavimų.“
1999 m. vasario 17 d. Kelių įstatymo (
Teeseadus
; RT I 1999, 26, 377, toliau –
TeeS
) 10 straipsnyje „Kelių būklė“ nustatyta:
„1.
Turi būti įmanoma visiškai saugiai važiuoti keliais ir jie turi atitikti reikalavimus, susijusius su kelių būkle.
2.
Ekonomikos ir susisiekimo ministras nustato taikytinus reikalavimus dėl kelių eismo saugos įrenginių, kelio ženklų, šviesoforų, apsauginių atitvarų, stulpelių, kelių ženklinimo ir dėl valstybinės reikšmės, nacionalinės reikšmės ir žiemos kelių būklės.
3.
Aplinkos ministras nustato taikytinus reikalavimus dėl miško kelių.
4.
Viešojo kelio savininkas arba asmuo, laikomas atsakingu už su kelių sistema susijusias užduotis, privalo palaikyti tokią kelio būklę, kuri atitiktų šiame įstatyme arba pagal jį priimtuose teisės aktuose numatytus reikalavimus.“
TeeS
14 straipsnyje dėl su kelių sistema susijusių užduočių nurodyta:
„1.
Užduotimis, susijusiomis su kelių sistema, laikomas kelio darbų atlikimas, projektavimas, kelių naudojimo valdymas, apsaugos zonos priežiūra, su keliais susijusių projektų rengimas ir bet kokia kita veikla, susijusi su kelių sistemos valdymu.
2.
Kelio darbai – tai kelių tiesimas, taisymas ir priežiūra, kaip tai suprantama pagal šio įstatymo 17 straipsnį. Tiesimo ir taisymo darbų klasifikacija ir jų techninis aprašymas reglamentuojami su keliais susijusiems projektams taikytinais standartais, nurodytais šio įstatymo 19 straipsnio 2 dalyje.“
TeeS
17 straipsnio 3 dalyje dėl kelių projektavimo, tiesimo, taisymo ir priežiūros numatyta:
„3
.
Kelių priežiūros tikslas yra užtikrinti, kad kelių būklė atitiktų šio įstatymo 10 straipsnio 2 dalyje nurodytus reikalavimus.“
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
2009 m. rugpjūčio 19 d. per patikrinimą viešajame kelyje
Lõuna Politseiprefektuur
pareigūnas sustabdė
Karuse
priklausantį sunkvežimį, kuriuo buvo vežamas žvyro krovinys į kelio darbų vykdymo vietą. Transporto priemonė buvo sustabdyta maždaug 42 kilometrai nuo minėtos bendrovės buveinės vietos ir maždaug 10 kilometrų nuo šių darbų atlikimo vietos.
Pirma, pareigūnas sunkvežimio vairuotojui skyrė 900 Estijos kronų (EEK) baudą, be kita ko, už vairavimą transporto priemonės su neįrengtu LS nustatytus reikalavimus atitinkančiu tachografu, kuriuo sudaromos sąlygos patikrinti, ar laikomasi vairuotojų darbo ir poilsio trukmės. Antra, dėl tos pačios priežasties jis nurodė atlikti neeilinę transporto priemonės techninę apžiūrą.
Iš minėto sunkvežimio registracijos liudijimo matyti, kad tai yra triašis savivartis, kurio maksimali masė – 25,5 tonos. Šio sertifikato dalyje, skirtoje pastaboms, nurodyta „priežiūros transporto priemonė“.
Karuse
pateikė skundą
Tartu halduskohus
(Tartu administracinis teismas) siekdama, kad būtų panaikintas pareigūno sprendimas, kuriuo nurodyta atlikti neeilinę techninę priežiūrą. Šiuo klausimu ji visų pirma teigė, kad aptariama transporto priemonė yra priežiūros transporto priemonė, kaip tai patvirtinta jos registracijos liudijime, ir per patikrinimą ji vyko į darbų vykdymo vietą su žvyro kroviniu, skirtu kelių priežiūros darbams. Todėl šiai transporto priemonei taikoma LS 20
straipsnio 8 dalies 8 punkte numatyta pareigos naudoti tachografą išimtis.
2009 m. gruodžio 9 d. sprendimu šis skundas buvo atmestas motyvuojant tuo, kad vien registracijos liudijime esančio įrašo „priežiūros transporto priemonė“ nepakanka, kad aptariamai transporto priemonei būtų automatiškai suteiktas toks statusas, taigi vien šiuo pagrindu nėra atleidžiama nuo pareigos naudoti tachografą.
Tartu halduskohus
taip pat nusprendė, kad nagrinėjami darbai negali būti laikomi kelių priežiūros darbais, kaip jie suprantami pagal
TeeS
14 straipsnį, kuriuos vykdant šiems darbams skirtose transporto priemonėse neprivaloma naudoti tachografo.
2010 m. sausio 5 d.
Karuse
dėl šio sprendimo padavė apeliacinį skundą
Tartu ringkonnakohus
(Tartu apeliacinis teismas).
Ji teigia, kad atliekant kelių priežiūrą būtina naudoti tam tikras medžiagas ir pasitelkti reikalingą techniką, kurios į darbų vietą gabenamos tuo pačiu transportu, naudojamu ir vykdant priežiūros darbus. Šioje byloje aptariama transporto priemonė buvo naudojama žvyrui viešajame kelyje, kurio priežiūros darbai buvo atliekami, išberti, o jos vairuotojas taip pat buvo atsakingas už šios užduoties įvykdymą. Todėl ji mano, kad medžiagų, skirtų kelio darbams, vežimas turi būti laikomas kelių priežiūros dalimi.
Tačiau
Lõuna Politseiprefektuur
prašo patvirtinti
Tartu halduskohus
sprendimą.
Prašyme priimti prejudicinį sprendimą
Tartu ringkonnakohus
visų pirma nurodo, kad Estijos Respublika beveik pažodžiui perkėlė Reglamento Nr. 561/2006 13 straipsnio 1 dalies h punkte įtvirtintą išimtį, todėl vertinant LS 20
straipsnio 8 dalies 8 punkte pateiktą sąvoką „transporto priemonės, naudojamos kelių priežiūrai“ reikia atsižvelgti į Sąjungos teisės taikymo taisykles.
Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad, be 1992 m. birželio 25 d. Sprendimo
British Gas
(
C-116/91, Rink. p. I-4071
), susijusio su sąvokos „transporto priemonės, naudojamos dujų paslaugoms teikti“ išaiškinimu, ir 1996 m. kovo 21 d. Sprendimo
Mrozek ir Jäger
(
C-335/94, Rink. p. I-1573
), kuriame nagrinėtas klausimas dėl sąvokos „transporto priemonės, naudojamos atliekų surinkimui ir išvežimui“ išaiškinimo, nėra Teisingumo Teismo praktikos, kuria remiantis būtų galima šios bylos aplinkybėmis nedviprasmiškai išaiškinti sąvoką „su kelių priežiūra susijusios transporto priemonės“, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 561/2006 13 straipsnio 1 dalies h punktą.
Šiomis aplinkybėmis
Tartu ringkonnakohus
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar formuluotę „su kelių priežiūra susijusios“, vartojamą apibrėžiant pagal [Reglamento Nr. 561/2006] 13 straipsnio 1 dalies h punktą leidžiamą išimtį, reikia aiškinti taip, kad ji apima savivartį, kurio maksimali masė yra 25,5 tonos ir kuriuo viešuoju keliu žvyras iš karjero [iš kurio jis iškastas] vežamas į kelio remonto ir priežiūros darbų atlikimo vietą?“
Dėl prejudicinio klausimo
Savo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Reglamento Nr. 561/2006 13 straipsnio 1 dalies h punkte pateikta sąvoka „su kelių priežiūra susijusios transporto priemonės“, kurioms gali būti netaikoma pareiga naudoti tachografą, turi būti aiškinama taip, kad ji apima transporto priemonę, kuria iš pakrovimo vietos žvyras vežamas į kelių priežiūros darbų atlikimo vietą.
Visų pirma reikia pažymėti, kad Reglamento Nr. 561/2006 13 straipsnio 1 dalies h punkte iš esmės pakartojamos 1985 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3820/85 dėl tam tikrų su kelių transportu susijusių socialinių teisės aktų suderinimo (
OL L 370, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 319) 4 straipsnio 6 punkto nuostatos.
Kadangi Reglamentu Nr. 561/2006 nebuvo padaryta esminių sąlygų, taikomų nustatant Reglamento Nr. 3820/85 4 straipsnio 6 punkte numatytas išimtis, pakeitimų, o minėtais reglamentais siekiama tų pačių tikslų, dėl pastarojoje nuostatoje numatytų išimčių reikia vadovautis minėtuose sprendimuose
British Gas
ir
Mrozek ir Jäger
Teisingumo Teismo pateiktu išaiškinimu.
Minėtuose sprendimuose Teisingumo Teismas nusprendė, kad, atsižvelgiant į tai, kad minėtoje Reglamento Nr. 3820/85 nuostatoje išvardijamos tam tikros transporto priemonių kategorijos, kurioms netaikomas šis reglamentas, taigi įtvirtinta bendros tvarkos išimtis, jos negalima aiškinti taip, kad pasekmės viršytų tai, kas reikalinga užtikrinant jos garantuojamų interesų apsaugą. Be to, numatytų išimčių apimtis turi būti nustatyta atsižvelgiant į nagrinėjamo teisės akto tikslus (žr. minėto Sprendimo
British Gas
12 punktą; minėto Sprendimo
Mrozek ir Jäger
9 punktą; 1996 m. kovo 21 d. Sprendimo
Goupil
,
C-39/95, Rink. p. I-1601
, 8 punktą). Teisingumo Teismas lygiai taip pat išsakė nuomonę dėl Reglamento Nr. 561/2006 13 straipsnio 1 dalies d punkte ir 3 straipsnio h punkte numatytų išimčių (2005 m. kovo 17 d. Sprendimo
Raemdonck ir Raemdonck‑Janssens
,
C-128/04, Rink. p. I-2445
, 19 punktas; 2011 m. liepos 28 d. Sprendimo
Seeger
,
C-554/09, Rink. p. I-7131
, 33 punktas ir 2013 m. spalio 3 d. Sprendimo
Lundberg
, C‑317/12, 20 punktas).
Šiuo atžvilgiu reikia priminti, kad Reglamento Nr. 561/2006 tikslas, kaip visų pirma matyti iš jo 17 konstatuojamosios dalies ir 1 straipsnio, yra suderinti konkurencijos sąlygas kelių transporto sektoriuje ir pagerinti darbo sąlygas bei kelių eismo saugą; šie tikslai, be kita ko, iš esmės reiškia pareigą įrengti kelių transporto priemonėse patvirtintus tachografus, kuriuos naudojant būtų galima patikrinti, ar laikomasi vairavimo ir vairuotojų poilsio laiko (žr. minėto Sprendimo
Lundberg
31 punktą ir jame nurodytą teismų praktiką).
Dėl interesų, kurių apsaugą siekiama užtikrinti Reglamento Nr. 561/2006 13 straipsnio 1 dalies h punktu, reikia pažymėti, kad šioje nuostatoje numatytos išimtys grindžiamos paslaugų, kurioms teikti naudojamos transporto priemonės, pobūdžiu. Iš to, kas išvardyta šioje nuostatoje, matyti, kad joje nurodytos paslaugos yra bendro pobūdžio viešosios paslaugos (šiuo klausimu dėl Reglamento Nr. 3820/85 4 straipsnio 6 punkto žr. minėto Sprendimo
British Gas
13 punktą; minėto Sprendimo
Mrozek ir Jäger
10 punktą ir minėto Sprendimo
Goupil
9 punktą).
Paprašytas pateikti konkretesnį Reglamento Nr. 3820/85 4 straipsnio 6 punkte pateiktos sąvokos „transporto priemonės, naudojamos dujų paslaugoms teikti“ išaiškinimą Teisingumo Teismas nusprendė, kad šioje nuostatoje numatyta išimtis apima tik transporto priemones, naudojamas vežti, kai vežimas visiškai ir išimtinai susijęs su dujų gamyba, perdavimu ar skirstymu arba su tam reikalingų įrenginių priežiūra, todėl minėta išimtis netaikoma transporto priemonėms, visiškai ar iš dalies naudojamoms buitiniams dujų prietaisams vežti (minėto Sprendimo
British Gas
21 punktas).
Dėl bet kokio kito šios sąvokos aiškinimo kiltų grėsmė, be kita ko, tikslui pašalinti skirtumus, dėl kurių gali būti iškreipta konkurencija vežimo keliais srityje. Jeigu įmonė, veikianti dujų gamybos, perdavimo ir skirstymo srityje, bet taip pat tiekianti buitinius dujų prietaisus, būtų atleista nuo pareigos naudoti tachografus transporto priemonėse, naudojamose tokiems prietaisams vežti, ji turėtų konkurencinį pranašumą, palyginti su įmonėmis, kurios tiekia tik tokius prietaisus, nes neturėtų išlaidų, susijusių su minėtų įrenginių tose transporto priemonėse įrengimu ir priežiūra, kurių patiria kitos įmonės, tiekiančios buitinius dujų prietaisus (žr. minėto Sprendimo
British Gas
19 punktą).
Dėl Reglamento Nr. 3820/85 4 straipsnio 6 punkte pateiktos sąvokos „atliekų surinkimas ir išvežimas“ Teisingumo Teismas nusprendė, kad ši sąvoka apima tik atliekų surinkimą ir išvežimą iš vietos, kur jos buvo paliktos. Jis konstatavo, kad šiai veiklai skirtos transporto priemonės važiuoja nedidelį atstumą ir trumpą laiką, o vežimas lieka pagalbinė veikla surinkimo atžvilgiu. Iš to matyti, kad atliekų vežimui, kuris neatitinka šių kriterijų, negali būti taikoma pareigos naudoti tachografą išimtis (žr. minėto Sprendimo
Mrozek ir Jäger
12 punktą).
Būtent atsižvelgiant į šią teismo praktiką reikia atsakyti į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimą.
Pirma, dėl pagrindinėje byloje nagrinėjimo vežimo išimtinumo iš bylos medžiagos matyti, kad pagrindinėje byloje žvyras buvo skirtas tik kelių priežiūros darbams. Darytina išvada, kad šis vežimas buvo visiškai ir išimtinai susijęs su kelių priežiūra, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 561/2006 13 straipsnio 1 dalies h punktą (šiuo klausimu žr. minėto Sprendimo
British Gas
21 punktą).
Antra, dėl klausimo, ar nagrinėjamas vežimas buvo tik pagalbinio pobūdžio atsižvelgiant į kelių priežiūros darbus, reikia manyti, jog tam, kad taip būtų, atitinkama transporto priemonė turi būti tiesiogiai naudojama žvyrui sugadintuose kelio ruožuose išberti (pagal analogiją žr. minėto Sprendimo
Mrozek ir Jäger
12 punktą). Tačiau negali būti laikoma, kad vien žvyro, skirto kelių priežiūros darbams, vežimui gali būti taikoma Reglamento Nr. 561/2006 13 straipsnio 1 dalies h punkte numatyta išimtis.
Toks aiškinimas atitinka Reglamento Nr. 561/2006 1 straipsnyje nurodytą tikslą pašalinti skirtumus, dėl kurių gali būti iškreipta konkurencija vežimo keliais srityje. Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad Reglamento Nr. 561/2006 13 straipsnio 1 dalies h punkte numatyta išimtimi gali pasinaudoti tiek valdžios institucijos, tiek privačios įmonės, kurios, pirmosioms kontroliuojant, užtikrina bendro pobūdžio viešosios paslaugos teikimą (minėto Sprendimo
Mrozek ir Jäger
15 punktas). Todėl priežiūros darbams reikalingas medžiagas vežti gali, kaip pagrindinėje byloje, privatus paslaugų teikėjas ir taip ši veikla gali būti ekonominė veikla, susidurianti su konkurencija.
Šiomis aplinkybėmis tokio paslaugų teikėjo, kuris tik veža žvyrą į priežiūros darbų atlikimo vietą, transporto priemonei netaikant pareigos naudoti tachografą, jam būtų suteiktas konkurencinis pranašumas, palyginti su to paties sektoriaus paslaugų teikėjais, nes jis neturėtų išlaidų, susijusių su minėtų kontrolės prietaisų įrengimu ir priežiūra tokiose transporto priemonėse (šiuo klausimu žr. minėto Sprendimo
British Gas
19 punktą).
Be to, nors Reglamente Nr. 561/2006 nenumatyta, kad transporto priemonės, naudojamos kelių priežiūrai ir kontrolei, turi būti naudojamos tik netoli kelių priežiūros darbų atlikimo vietos tam, kad būtų galima pasinaudoti šio reglamento 13 straipsnio 1 dalies h punkte numatyta išimtimi, tai yra aplinkybė, į kurią reikia atsižvelgti vertinant pagalbinį vežimo pobūdį minėtų darbų atžvilgiu (pagal analogiją žr. minėto Sprendimo
Mrozek ir Jäger
12 punktą).
Transporto priemonėms, kurių kelionės laiko ir erdvės požiūriu yra ribotos, iš esmės gali būti netaikoma pareiga įrengti tachografą, jeigu nekeliama grėsmė Reglamento Nr. 561/2006 tikslams pagerinti darbo sąlygas ir kelių eismo saugą.
Tačiau šio reglamento 13 straipsnio 1 dalies h punkte numatytą išimtį taikant ir transporto priemonėms, kuriomis važiuojamas pakankamai ilgas atstumas, tokių transporto priemonių vairuotojai gali būti priversti vairuoti daug valandų be poilsio, o tai keltų grėsmę minėtiems tikslams (šiuo klausimu žr. minėto Sprendimo
Seeger
36 punktą).
Šiomis aplinkybėmis vis dėlto reikia priminti, kad, kaip matyti iš šio sprendimo 28 punkte nurodytos teismo praktikos, Reglamento Nr. 561/2006 13 straipsnio 1 dalies h punkte numatytos išimties apimtis turi būti nustatyta atsižvelgiant į šiuo reglamentu siekiamus tikslus, įskaitant kelių eismo saugos tikslą.
Šiomis aplinkybėmis reikia atsižvelgti į tai, kad su kelių priežiūra susijusios veiklos sritys apima labai įvairius darbus, kaip antai, be kita ko, keliams padarytos žalos taisymą, veiksmus prieš apledėjimą, sniego valymą. Šiems darbams visų pirma būdinga tai, kad juos sunku planuoti, o šis planavimas keičiasi atsižvelgiant į įvykius, dėl kurių viešajam keliui padaroma žala, ir tai, kad juos reikia atlikti greitai. Be to, šių darbų dažnumas daugiausia priklauso nuo meteorologinių sąlygų ir atstumų, kuriuos turi nuvažiuoti naudojamos transporto priemonės tarp skirtingų darbų atlikimo vietų, o šios sąlygos gali skirtis įvairiuose Sąjungos regionuose. Taip yra ilgesnių atstumų tarp retai apgyvendintų valstybių narių, kaip antai, be kita ko, Europos Sąjungos šiaurėje esančių valstybių, aglomeracijų atveju, priešingai nuo kai kurių regionų Vidurio Europos valstybėse narėse.
Šioje byloje iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad aptariama transporto priemonė buvo sustabdyta maždaug 42 kilometrai nuo
Karuse
buveinės ir maždaug 10 kilometrų nuo darbų atlikimo vietos. Tačiau atstumas tarp šių darbų atlikimo vietos ir vietos, kur žvyras buvo pakrautas į šią transporto priemonę, nebuvo nurodytas.
Todėl prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, atsižvelgęs į visas nagrinėjamos bylos aplinkybes ir minėtus svarstymus, susijusius su atitinkamo regiono geografinėmis ir klimato ypatybėmis, turi įvertinti, ar pagrindinėje byloje aptariamos transporto priemonės kelionė atitinka nedidelio atstumo ir trumpos trukmės reikalavimą tam, kad dėl nagrinėjamo vežimo nekiltų grėsmės Reglamentu Nr. 561/2006 siekiamiems tikslams.
Galiausiai reikia konstatuoti, jog Reglamento Nr. 561/2006 13 straipsnio 1 dalies h punkte nenumatyta, kad transporto priemonėms, naudojamoms jame išvardytoms veiklos sritims, taikomas apribojimas dėl jų maksimalios masės ar techninių specifikacijų tam, kad būtų galima pasinaudoti šia nuostata įtvirtinta išimtimi. Todėl atsakant į pateiktą klausimą nereikia atsižvelgti į šiuo atveju naudotos transporto priemonės maksimalią 25,5 tonos masę ir į tai, kad ji yra savivartis.
Be to, reikia pažymėti, kad, neperžengiant apibrėžtų ribų, nepakrautų transporto priemonių, naudojamų kelių priežiūrai, judėjimas ir jų kelionė rengiantis tokiam vežimui taip pat patenka į Reglamento Nr. 561/2006 13 straipsnio 1 dalies h punkto taikymo sritį (šiuo klausimu žr. minėto Sprendimo
Mrozek ir Jäger
14 punktą).
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pateiktą klausimą reikia atsakyti taip, kad Reglamento Nr. 561/2006 13 straipsnio 1 dalies h punkte vartojama sąvoka „su kelių priežiūra susijusios transporto priemonės“, kurioms gali būti netaikoma pareiga naudoti tachografą, turi būti aiškinama kaip apimanti transporto priemones, kuriomis vežamos medžiagos į kelių priežiūros darbų atlikimo vietą, jeigu vežimas yra visiškai ir išimtinai susijęs su tų darbų vykdymu ir yra pagalbinė veikla šių darbų atžvilgiu. Nacionalinis teismas, atsižvelgęs į visas pagrindinėje byloje reikšmingas aplinkybes, turi įvertinti, ar taip yra.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) nusprendžia:

2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 561/2006 dėl tam tikrų su kelių transportu susijusių socialinių teisės aktų suderinimo ir iš dalies keičiančio Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 3821/85 ir (EB) Nr. 2135/98 bei panaikinančio Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3820/85 13 straipsnio 1 dalies h punkte vartojama sąvoka „su kelių priežiūra susijusios transporto priemonės“, kurioms gali būti netaikoma pareiga naudoti tachografą, turi būti aiškinama kaip apimanti transporto priemones, kuriomis vežamos medžiagos į kelių priežiūros darbų atlikimo vietą, jeigu vežimas yra visiškai ir išimtinai susijęs su tų darbų vykdymu ir yra pagalbinė veikla šių darbų atžvilgiu. Nacionalinis teismas, atsižvelgęs į visas pagrindinėje byloje reikšmingas aplinkybes, turi įvertinti, ar taip yra.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: estų.