CELEX: 62010CJ0046
Prekių ženklai
Direktyva 89/104/EEB
5 ir 7 straipsniai
Dujų balionai, saugomi kaip erdviniai prekių ženklai
Jų pateikimas į rinką išimtinės licencijos turėtojo
Išimtinės licencijos turėtojo konkurento šių balionų užpildymo veikla

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra susijęs su 1988 m. gruodžio 21 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 89/104/EEB valstybių
narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 40, 1989, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k.,
17 sk., 1 t., p. 92) 5 ir 7 straipsnių aiškinimu.
Prašymas buvo pateiktas nagrinėjant ginčą tarp
Viking Gas A/S
(toliau –
Viking Gas
) ir
Kosan Gas A/S
, anksčiau
BP Gas A/S
(toliau –
Kosan Gas
), dėl
Viking Gas
praktikos parduoti dujas už užmokestį pripildant ir keičiant kompozitinius dujų balionus, kurių forma yra saugoma kaip erdvinis
prekių ženklas ir kuriuos anksčiau vartotojai pirko iš
Kosan Gas
, turinčios išimtinę licenciją juos naudoti ir uždėjusios ant jų savo pavadinimą ir logotipą, kurie saugomi kaip žodinis ir
vaizdinis prekių ženklai.

Teisinis pagrindas
Direktyva 89/104 buvo panaikinta 2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/95/EB valstybių narių teisės
aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (kodifikuota redakcija) (OL L 299, p. 25), įsigaliojusia 2008 m. lapkričio
28 dieną. Tačiau, atsižvelgiant į faktinių aplinkybių datą, pagrindinei bylai taikoma Direktyva 89/104.
Direktyvos 89/104 5 straipsnio 1–3 dalyse buvo nurodyta:
„1.      Įregistruotas prekių ženklas suteikia savininkui išimtines teises į jį. Savininkas turi teisę uždrausti trečiosioms šalims
be jo sutikimo vartoti prekybos veikloje:
a)      bet kokį žymenį, tapatų prekių ženklui, kuriuo žymimos prekės arba paslaugos yra tapačios toms prekėms arba paslaugoms, kurioms
prekių ženklas yra įregistruotas;
b)      bet kokį žymenį, kai dėl savo tapatumo ar panašumo į jo prekių ženklą ir dėl šiuo ženklu ir žymeniu žymimų prekių arba paslaugų
tapatumo ar panašumo yra tikimybė, kad visuomenė gali juos supainioti dėl žymens asocijavimosi su prekių ženklu.
<...>
3.      Vadovaujantis 1 ir 2 dalių nuostatomis, galima,
inter alia
, uždrausti:
a)      tokiu žymeniu ženklinti prekes arba jų įpakavimą;
b)      siūlyti prekes, išleisti jas į rinką arba tuo tikslu sandėliuoti tokiu žymeniu paženklintas prekes arba siūlyti ar teikti
juo paženklintas paslaugas;
<...>“
Direktyvos 89/104 7 straipsnyje „Prekių ženklo suteikiamų teisių išnaudojimas“ buvo nustatyta:
„1.      Prekių ženklas nesuteikia savininkui teisės uždrausti juo ženklinti savo paties arba su jo sutikimu į Bendrijos rinką išleistas
ir tuo prekių ženklu pažymėtas prekes.
2.      1 dalies nuostatos netaikomos, jeigu savininkas turi teisėtas priežastis nesutikti su tolesniu prekių naudojimu komercinėje
veikloje, ypač jei po išleidimo į rinką pasikeitė ar pablogėjo prekių kokybė.
Remiantis 1992 m. gegužės 2 d. Europos ekonominės erdvės susitarimo (EEE) 65 straipsnio 2 dalimi, skaitoma kartu su šio susitarimo
XVII priedo 4 punktu, Direktyvos 89/104 pirminės redakcijos 7 straipsnio 1 dalis, įgyvendinant minėto susitarimo tikslus,
buvo pakeista, sąvoką „Bendrijoje“ keičiant žodžiais „vienos iš Susitariančiųjų Šalių teritorijoje“.
Direktyvos 89/104 8 straipsnio 1 dalyje buvo numatyta:
„Licencija gali būti suteikiama prekių ženklu žymėti visas arba tiktai kai kurias prekes ar paslaugas, kurioms jis įregistruotas,
naudoti jį visoje valstybėje narėje arba tik jos dalyje. Licencija gali būti išimtinė arba neišimtinė.“

Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai

Kosan Gas
gamina ir privatiems asmenims bei verslo klientams parduoda dujas balionuose. Nuo 2001 m.
Kosan Gas
Danijoje prekiauja vadinamaisiais kompozitiniais dujų balionais (mažo svorio dujų balionais). Speciali balionų forma yra įregistruota
kaip erdvinis Bendrijos prekių ženklas ir kaip erdvinis Danijos prekių ženklas dujoms ir suskystintoms dujoms naudojamiems
balionams. Šių registracijų galiojimo ir apimties niekas neginčija.

Kosan Gas
naudoja kompozitinius balionus pagal išimtinę pirkimo sutartį su Norvegijos balionų gamintoju, kuri suteikia
Kosan Gas
išimtinę licenciją naudoti Danijoje kompozitinius balionus kaip pakuotės prekių ženklą ir teisę kreiptis į teismą dėl prekių
ženklo pažeidimų.
Kosan Gas
ant balionų uždeda savo pavadinimą ir logo, kurie yra įregistruoti kaip žodinis ir vaizdinis Bendrijos prekių ženklai, be
kita ko, dujoms.
Vartotojas, pirmą kartą iš
Kosan Gas
platintojo pirkdamas kompozitinį dujų balioną, sumoka taip pat ir už balioną, kuris tampa jo nuosavybe. Pati
Kosan Gas
pildo kompozitinius dujų balionus tik tada, kai jie yra tušti. Vartotojas gali tuščią kompozitinį dujų balioną pas
Kosan Gas
platintoją iškeisti į panašų platintojo pripildytą balioną ir tokiu atveju sumoka tik už nusipirktas dujas.

Viking Gas
, kuri parduoda, bet pati negamina dujų, Danijoje turi pildymo stotį, iš kurios dujų pripildyti kompozitiniai balionai paskirstomi
nepriklausomiems platintojams. Pripildžiusi balioną
Viking Gas
ant jo užklijuoja lipduką su savo pavadinimu ir pildymo stoties numeriu bei kitą lipduką, kuriame pateikiama, be kita ko,
įstatymų reikalaujama informacija apie pildymo stotį ir baliono turinį. Ant baliono esantys žodinis ir vaizdinis
Kosan Gas
prekių ženklai nėra nuimami ar uždengiami. Už dujas sumokėjęs vartotojas gali pas
Viking Gas
platintoją pasikeisti tuščią dujų balioną į
Viking Gas
panašų užpildytą balioną.

Kosan Gas
taip pat parduodavo dujas naudodama kitokius nei kompozitinius balionus, t. y. tokius pačius plieninius dujų balionus, kuriuos
naudoja dauguma ūkio subjektų (standartinius geltonus įvairaus dydžio plieninius balionus). Tokie balionai, kuriuos anksčiau
naudojo
Kosan Gas
, nėra įregistruoti kaip pakuotės prekių ženklai, tačiau, kaip ir kompozitiniai balionai, yra žymimi šios įmonės žodiniu ir
vaizdiniu prekių ženklais.
Viking
tvirtina, jog daug metų
Kosan Gas
neprieštaravo ir iki šiol neprieštarauja, kad kitos įmonės iš naujo užpildytų šiuos standartinius dujų balionus ir parduotų
juose savo dujas, nors ant jų yra
Kosan Gas
pavadinimas ir logotipas.

Kosan Gas
pareiškus ieškinį dėl prekių ženklo pažeidimo, 2005 m. gruodžio 6 d. nutartimi
Fogedret de Viborg
uždraudė
Viking Gas
parduoti dujas pildant
Kosan Gas
kompozitinius balionus. Ši nutartis buvo patvirtinta 2006 m. gruodžio 21 d.
Sø‑ og Handelsret
(Aukščiausiasis administracinis teismas) sprendimu, kuriame, be kita ko, konstatuojama, kad pildydama
Kosan Gas
kompozitinius balionus ir prekiaudama jais Danijoje
Viking Gas
pažeidžia
Kosan Gas
prekių ženklo teises, ir kuriuo uždraudžiama
Viking Gas
naudoti prekių ženklus, kurių savininkė yra
Kosan Gas
. Be to, iš
Viking Gas
buvo priteista sumokėti
Kosan Gas
75 000 DKK kaip atlygį už šių prekių ženklų naudojimą.

Viking Gas
padavė apeliacinį skundą
Højesteret
, kuris nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokius prejudicinius klausimus:
„1.      Ar [Direktyvos 89/104] 5 straipsnis kartu su 7 straipsniu turi būti aiškinami taip, kad įmonė B pažeidžia prekių ženklą, jei
užpildo įmonės A pagamintus dujų balionus ir juos parduoda šiomis aplinkybėmis:
a)      įmonė A parduoda dujas specialios formos, įregistruotos kaip Danijos ir EB pakuotės prekių ženklas, taip vadinamuosiuose kompozitiniuose
balionuose. Įmonė A nėra šių pakuotės prekių ženklų savininkė, tačiau turi išimtinę licenciją juos naudoti ir teisę kreiptis
į teismą dėl pažeidimų Danijoje;
b)      vartotojas, iš įmonės A platintojų įsigijęs dujomis užpildytą kompozitinį balioną, sumoka ir už balioną, kuris tampa jo nuosavybe;
c)      įmonė A iš naujo pildo kompozitinius balionus taip: vartotojas vyksta pas įmonės A platintoją ir, sumokėjęs už dujas, savo
tuščią kompozitinį balioną pakeičia panašiu įmonės A užpildytu balionu;
d)      įmonė B verčiasi balionų, taip pat ir kompozitinių balionų, kurie, kaip nurodyta a punkte, saugomi pakuotės prekių ženklu,
pildymo dujomis veikla taip: vartotojas vyksta pas įmonės B platintoją ir, sumokėjus už dujas, jo tuščias kompozitinis balionas
gali būti pakeistas į panašų įmonės B užpildytą balioną;
e)      kai įmonė B užpildo nurodytus kompozitinius balionus dujomis, prie jų pritvirtinamos etiketės, kuriose nurodoma, kad juos
užpildė įmonė B?
2.      Tariant, kad apskritai vartotojai gali susidaryti įspūdį, jog įmonės A ir B yra susijusios, ar tai yra reikšminga aplinkybė
norint atsakyti į pirmąjį klausimą?
3.      Jei atsakymas į pirmąjį klausimą yra neigiamas, ar jis būtų kitoks, jei kompozitiniai balionai, apsaugoti nurodytu pakuotės
prekių ženklu, taip pat žymimi (štampuojami) įregistruotu įmonės A vaizdiniu ir (arba) žodiniu prekių ženklu, kuris lieka
matomas ir po to, kai įmonė B priklijuoja savo etiketes?
4.      Jei atsakymas į pirmąjį arba trečiąjį klausimą yra teigiamas, ar jis būtų kitoks, atsižvelgus į tai, kad daugybę metų įmonė A
neprieštaravo ir neprieštarauja, kad kitos įmonės pildytų nurodytu pakuotės prekių ženklu nesaugomus balionus, tačiau ant
kurių pažymėtas įmonės A pavadinimas ir (arba) vaizdinis ženklas?
5.      Jei atsakymas į pirmąjį ar trečiąjį klausimą yra teigiamas, ar jis keistųsi, jei pats vartotojas vyksta į įmonę B ir:
a)      sumokėjęs už dujas mainais už tuščią kompozitinį balioną gauna panašų įmonės B užpildytą balioną; arba
b)      sumokėjus jo pristatytas kompozitinis balionas užpildomas dujomis?“

Dėl prejudicinių klausimų
Savo klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia,
ar ir, jei taip, kokiomis aplinkybėmis asmuo, turintis išimtinę licenciją naudoti daugkartinio naudojimo kompozitinius dujų
balionus, kurių forma saugoma kaip erdvinis prekių ženklas ir ant kurių jis uždėjo savo pavadinimą ir logotipą, įregistruotus
kaip žodinis ir vaizdinis prekių ženklai, pagal Direktyvos 89/104 5 ir 7 straipsnius gali uždrausti trečiajam asmeniui už
užmokestį keisti šiuos balionus, kuriuos nusipirko vartotojai ir suvartojo iš pradžių juose buvusias dujas, į kompozitinius
balionus, kuriuose esančios dujos nėra kilusios iš to licencijos turėtojo.

Teisingumo Teismui pateiktos pastabos
Kaip teigia
Viking Gas,
pagrindinės bylos aplinkybėmis pagal Direktyvos 89/104 5 ir 7 straipsnius negalima uždrausti pildyti ir pakeisti kompozitinius
balionus.
Kosan Gas
ir Italijos Respublika yra kitokios nuomonės. Europos Komisijos nuomone, iš esmės reikia nustatyti, o tai turi padaryti prašymą
priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, ar pagrindinėje byloje egzistuoja galimybė suklaidinti, t. y. ar vartotojas
gali manyti, kad
Viking Gas
pripildytame dujų balione esančios dujos yra kilusios iš
Kosan Gas
ar kad tarp šių įmonių egzistuoja ekonominis ryšys.

Viking Gas
pabrėžia, kad kompozitinį balioną vartotojas įsigyja pirmą kartą jį pirkdamas, o tai reiškia, kad
Kosan Gas
teisė į prekių ženklą yra išnaudota. Todėl vartotojas turi teisę laisvai naudoti tokį balioną, kuris, beje, kaip tik yra skirtas
dujoms pildyti, ir iš naujo jį pripildyti. Prekių ženklo savininkui suteikiamos teisės negali būti tiek išplėstos, kad neleistų
juo pažymėtos prekės pirkėjui naudoti ją tiems tikslams, kuriems ji buvo pateikta į rinką. Šiuo atžvilgiu nėra svarbu, ar
vartotojas kompozitinius balionus pildo tiesiogiai
Viking Gas
, ar keičia tuščią kompozitinį balioną į panašų pilną balioną pas su
Viking Gas
bendradarbiaujantį platintoją. Kadangi abiem šiais atvejais pirkėjams yra aišku, jog, pirma, kompozitinis balionas yra naudota
prekė ir, antra, dujos yra kilusios ne iš
Kosan Gas
, o iš
Viking Gas
, nes tai yra pažymėta ant balionų priklijuojant lipdukus,
Viking Gas
pripildytų balionų perpardavimas nepažeidžia
Kosan Gas
prekių ženklo teisių.

Viking Gas
tvirtina, jog nekompozitinių dujų balionų atveju yra įprasta, kad juos vėliau pripildo ne tie ūkio subjektai, kurie juos pardavė.
Taigi
Kosan Gas
negali uždrausti tokio naudojimo, pateikdama į rinką kitokios rūšies dujų balioną. Teisės į prekių ženklą įgijimu negali būti
siekiama suskaidyti rinkas, kad būtų galima pasinaudoti nepagrįstu konkurenciniu pranašumu ir taikyti nepateisinamą kainos
skirtumą; į tai taip pat reikia atsižvelgti aiškinant taisykles, susijusias su prekių ženklo suteikiamų teisių išnaudojimu.
Šiomis aplinkybėmis
Viking Gas
teigia, kad
Kosan Gas
naudojasi nagrinėjamo prekių ženklo suteikiamų teisių neišnaudojimu tam, kad dirbtinai padalytų dujų balionuose rinką, o tai
įrodo faktas, kad ši įmonė šiuo metu parduoda šiuose balionuose esančias dujas 20 % didesne kaina už dujas, kurios parduodamos
klasikiniuose plieniniuose balionuose, nors nėra jokių veiksnių, susijusių su jų gamyba ar platinimu, kurie galėtų paaiškinti
tokį kainos skirtumą.

Kosan Gas
mano, kad pagrindinėje byloje prekės ir prekių ženklai yra tapatūs, todėl vien to pakanka prekių ženklo pažeidimui konstatuoti.
Bet kuriuo atveju egzistuoja didelė galimybė suklaidinti, nes
Viking Gas
atliekamas kompozitinių balionų ženklinimas etiketėmis yra nepastebimas.

Kosan Gas
mano, kad prekių ženklo suteikiamų teisių išnaudojimo taisyklė nesuteikia
Viking Gas
teisės pripildyti kompozitinius balionus, saugomus prekių ženklo, kurio savininkė ji nėra, savo pačios dujų ir juos parduoti.
Iš tikrųjų ši taisyklė reiškia tik tai, kad
Kosan Gas
negali uždrausti perparduoti jos pačios pripildytus ir parduodamus kompozitinius balionus. Šios teisės išnaudojimas negali
būti taikomas pakuotei, kuri gali būti naudojama iš naujo, nes šiuo atveju ne pati pakuotė yra prekė, o dujos. Net darant
priešingą prielaidą, išnaudojimas galėtų būti taikomas tik pačiai pakuotei ir ji galėtų būti platinama tuščia. Be to, prekių
ženklu žymimos prekės, kuri yra skirta vartoti, pakeitimas yra jos modifikavimas, kaip jis apibrėžiamas Direktyvos 89/104
7 straipsnio 2 dalyje, kurį šio prekių ženklo savininkas gali uždrausti net po to, kai pateikia prekę į rinką.
Italijos Respublika atkreipia dėmesį į pavojus, susijusius su indų kaip erdvinių prekių ženklų apsauga, ir į viešąjį interesą,
kad jie būtų visiems prieinami, siekiant skatinti konkurenciją ir ginti vartotojus. Tačiau šį interesą gina Direktyvos 89/104
3 straipsnis, kuriame išvardyti prekių ženklų neregistravimo ir registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindai, juo negalima
remtis apibrėžiant prekių ženklo suteikiamų teisių ribas ir apimtį po to, kai jis buvo teisėtai įregistruotas. Kadangi kompozitinio
baliono registravimo kaip prekių ženklo niekas neginčijo, reikėtų konstatuoti, kad baliono forma atlieka skiriamąją funkciją
prekės atžvilgiu, o tai reiškia, kad trečiajam asmeniui parduodant tą pačią prekę tokia pačia forma yra pažeidžiama prekių
ženklo skiriamoji funkcija.
Prekių ženklo suteikiamų teisių išnaudojimo principu, kuris taikomas tik vienam po kito einančiam prekės, kurios atžvilgiu
prekių ženklo teisės yra išnaudotos, pardavimui, negalima remtis norint paneigti šį aiškinimą. Net jei būtų laikomasi priešingos
nuomonės, prekių ženklo suteikiamos teisės nebūtų išnaudotos pagrindinėje byloje, nes prašymą priimti prejudicinį sprendimą
pateikusio teismo aprašytos aplinkybės patenka į Direktyvos 89/104 7 straipsnio 2 dalyje numatytos išimties taikymo sritį.
Tai, kad
Viking Gas
pildo balionus savo dujomis, kelia „prekės‑baliono“ kokybės pabloginimo ar modifikavimo pavojų.
Kosan Gas
turi akivaizdų interesą, kad kompozitinius balionus pildytų jos įgalioti platintojai, kad ji galėtų kontroliuoti parduodamos
prekės kokybę, nes bet kokie jos trūkumai gali turėti įtakos jos prekių ženklo geram vardui.
Komisija mano, kad pagrindinėje byloje svarbiausia yra išsiaiškinti, ar vartotojas, kuris kreipiasi į
Viking Gas
, kad ji pripildytų jo tuščią kompozitinį balioną, gali nesunkiai vien iš etikečių suprasti, kad dujos, kurias jis nusipirko,
yra
Viking Gas
dujos ir kad tarp šios įmonės ir
Kosan Gas
nėra ekonominio ryšio. Ji pažymi, kad pagrindinės bylos aplinkybėms taikytinas Direktyvos 89/104 5 straipsnio 1 dalies a punktas,
kuriuo, remiantis Teisingumo Teismo praktika, yra saugomos visos prekių ženklo funkcijos. Tačiau nėra jokio pagrindo manyti,
kad pagrindinėje byloje nagrinėjamas naudojimas gali pakenkti kokiai nors kitai funkcijai nei prekės kilmės užtikrinimo funkcijai.
Kalbėdama apie prekių ženklo suteikiamų teisių išnaudojimo klausimą Komisija atskiria
Kosan Gas
dujų pripildyto arba tam tikrais atvejais tuščio kompozitinio baliono naudojimą nuo tokio baliono, pripildyto kitos įmonės
dujų, naudojimo. Pirmos rūšies naudojimo negali uždrausti pakuotės prekių ženklo savininkas, nes jo suteiktos teisės buvo
išnaudotos pardavus kompozitinį balioną ir tai leido realizuoti baliono ekonominę vertę. Dėl antros rūšies naudojimo pažymėtina,
jog reikia atsižvelgti į tai, kad prekių ženklu žymima prekė, t. y. dujos, buvo suvartotos ir pakeistos be prekių ženklo savininko
sutikimo kita preke, kuri nėra kilusi iš šio prekių ženklo savininko. Tokiu atveju yra netenkinamos Direktyvos 89/104 7 straipsnio
1 dalyje išdėstytos sąlygos, nes prekių ženklas neleidžia garantuoti prekės, kuri turi būti juo žymima, kilmės.

Teisingumo Teismo vertinimas
Pagal nusistovėjusią teismo praktiką Direktyvos 89/104 5–7 straipsniais siekiama visiškai suderinti su prekių ženklo suteikiamomis
teisėmis susijusias taisykles, todėl juose apibrėžiamos teisės, kuriomis prekių ženklų savininkai naudojasi Europos Sąjungoje
(žr., be kita ko, 2010 m. birželio 3 d. Sprendimo
Coty Prestige Lancaster Group
, C‑127/09, Rink. p. I‑0000, 27 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Konkrečiai kalbant, šios direktyvos 5 straipsnis suteikia prekių ženklo savininkui išimtines teises, leidžiančias uždrausti
trečiosioms šalims, be kita ko, siūlyti jam priklausančiu prekių ženklu pažymėtas prekes, išleisti į rinką arba tuo tikslu
sandėliuoti. Tos pačios direktyvos 7 straipsnio 1 dalyje įtvirtinta šios taisyklės išimtis, numatanti, kad prekių ženklo savininko
teisės yra išnaudotos, kai jis pats prekes išleidžia į Europos ekonominės erdvės rinką arba jos išleidžiamos su jo sutikimu
(žr., be kita ko, 2009 m. spalio 15 d. Sprendimo
Makro Zelfbedieningsgroothandel ir kt.
, C‑324/08, Rink. p. I‑10019, 21 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Išimtinės teisės į prekių ženklą pasibaigia arba dėl to, kad savininkas aiškiai arba numanomai sutiko išleisti prekę į EEE rinką,
arba dėl to, kad pats savininkas ar kitas su savininku ekonomiškai susijęs ūkio subjektas, pavyzdžiui, licencijos turėtojas,
išleidžia prekę į EEE rinką. Vadinasi, savininko sutikimas arba tai, kad savininkas ar su juo ekonomiškai susijęs ūkio subjektas
išleidžia prekę į EEE rinką, o tai prilygsta išimtinės teisės atsisakymui, yra šios teisės pasibaigimą lemiantis veiksnys
(žr. minėto Sprendimo
Coty Prestige Lancaster Group
29 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Akivaizdu, kad pagrindinėje byloje kompozitinius balionus, kurių pripildymas ir pakeitimas įmonėje
Viking Gas
yra nagrinėjamas, į EEE rinką pateikė
Kosan Gas
, kuri turi išimtinę licenciją Danijoje naudoti erdvinį prekių ženklą, kurį sudaro šių balionų forma, ir yra ant jų dedamų
žodinio ir vaizdinio prekių ženklų savininkė.
Vis dėlto
Kosan Gas
, Italijos Respublika ir Komisija mano, kad Direktyvos 89/104 7 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad toks pateikimas
į rinką išnaudoja tik savininko ar licencijos turėtojo teisę uždrausti toliau pardavinėti originalių dujų dar pripildytus
arba tuščius balionus, tačiau nesuteikia tretiesiems asmenims teisės dėl komercinių tikslų savo dujomis pildyti šiuos balionus.
Kosan Gas
, be kita ko, tvirtina, kad prekių ženklo suteikiamų teisių išnaudojimas negali būti taikomas prekės pakuotei.
Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, kad daugkartinio naudojimo kompozitiniai balionai nėra paprasta originalios prekės pakuotė,
bet turi atskirą ekonominę vertę ir patys turi būti laikomi preke. Pirmą kartą įsigydamas pas
Kosan Gas
platintoją tokį dujų pripildytą balioną vartotojas turi mokėti ne tik už dujas bet ir už kompozitinį balioną, kuris kainuoja
daugiau nei tradicinis plieninis dujų balionas, ypač dėl ypatingų techninių savybių, ir už jame esančias dujas.
Tokiomis aplinkybėmis reikia palyginti, viena vertus, teisėto prekių ženklo, kurį sudaro kompozitinio baliono forma, licencijos
turėtojo ir ant jo dedamų prekių ženklų savininko interesą pasinaudoti prekių ženklų teikiamomis teisėmis ir, kita vertus,
šių balionų pirkėjų teisėtus interesus, pavyzdžiui, naudotis visiška tokių balionų nuosavybės teise ir bendrąjį interesą užtikrinti
neiškraipytą konkurenciją.
Dėl licencijos turėtojo ir savininko intereso pasinaudoti šių prekių ženklų suteikiamomis teisėmis reikia pažymėti, kad kompozitinių
balionų pardavimas jam leidžia realizuoti su šiais balionais susijusių prekių ženklų ekonominę vertę. Teisingumo Teismas yra
nusprendęs, kad pardavimu, kuris prekių ženklo savininkui leidžia realizuoti savo ženklo ekonominę vertę, išnaudojamos Direktyva 89/104
suteiktos išimtinės teisės (žr., be kita ko, 2004 m. lapkričio 30 d. Sprendimo
Peak Holding
, C‑16/03, Rink. p. I‑11313, 40 punktą).
Kalbant apie kompozitinių balionų pirkėjų interesus, pažymėtina, kad jie akivaizdžiai negali visa apimtimi naudotis šių balionų
nuosavybės teise tada, kai šią teisę riboja su jais susijusios prekių ženklo teisės net ir po to, kai šiuos balionus savininkas
parduoda arba kai jie parduodami su jo sutikimu. Kaip pažymėjo generalinė advokatė savo išvados 66 punkte, pirkėjai negalėtų
laisvai naudotis šia teise ir vėliau pildydami šiuos balionus būtų priklausomi nuo vieno dujų tiekėjo.
Galiausiai prekių ženklo, kurį sudaro kompozitinio baliono forma, licencijos turėtojui ir ant jo dedamų prekių ženklų savininkui
suteikus teisę, remiantis su šiais prekių ženklais susijusiomis teisėmis, uždrausti vėliau pildyti balionus dujomis, būtų
nepagrįstai sumažinta konkurencija paskesnėje dujų balionų pildymo rinkoje ir net sukeltų rinkos suskaidymo pavojų, jei licencijos
turėtojui ir savininkui pavyktų priversti visus naudoti jo balioną dėl ypatingų jo techninių savybių, kurių nesaugo prekių
ženklų teisė. Toks pavojus, beje, yra didelis, nes kompozitinio baliono kaina, palyginti su dujomis, yra didelė, ir pirkėjas,
norėdamas laisvai pasirinkti naują dujų tiekėją, turėtų atsisakyti įsigyjant balioną, kuris atsiperka panaudojus jį pakankamą
skaičių kartų, padarytos investicijos.
Iš to, kas pasakyta, darytina išvada, kad pardavus kompozitinį balioną yra išnaudojamos teisės, kurias prekių ženklo, kurį
sudaro kompozitinio baliono forma, licencijos turėtojui ir ant jo dedamų prekių ženklų savininkui suteikia šie prekių ženklai,
ir po to, kai yra suvartojamos originalios dujos, pirkėjas įgyja teisę laisvai disponuoti tokiu balionu, įskaitant teisę jį
keisti ar pildyti savo pasirinktoje įmonėje, t. y. ne tik licenciją turinčioje įmonėje, kuri yra prekių ženklo savininkė,
bet ir vienoje iš jos konkurenčių. Iš šios pirkėjo teisės yra kildinama tokios įmonės konkurentų teisė, laikantis Direktyvos 89/104
7 straipsnio 2 dalyje nustatytų apribojimų, pildyti ir keisti tuščius balionus.
Dėl šių apribojimų primintina, kad pagal 7 straipsnio 2 dalį prekių ženklo savininkas, nepaisant to, kad jo prekių ženklu
pažymėtos prekės buvo pateiktos į rinką, gali nesutikti su tolesniu jų naudojimu komercinėje veikloje, jei toks nesutikimas
yra grindžiamas teisėtomis priežastimis, ypač jei po išleidimo į rinką pasikeitė ar pablogėjo prekių kokybė. Pagal nusistovėjusią
teismo praktiką prieveiksmio „ypač“ vartojimas šio 7 straipsnio 2 dalyje rodo, kad prielaida, susijusi su prekių ženklu pažymėtų
prekių būklės pakeitimu arba pabloginimu, yra pateikta tik kaip pavyzdys to, kas gali sudaryti teisėtas priežastis (žr., be
kita ko, 2009 m. balandžio 23 d. Sprendimo
Copad
, C‑59/08, Rink. p. I‑3421, 54 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad tokia teisėta priežastis egzistuoja taip pat tada, kai trečiojo asmens naudojamas į
prekių ženklą panašus ar jam identiškas žymuo daro didelės žalos prekių ženklo geram vardui arba kai jis naudojamas taip,
kad tai sudaro įspūdį, jog tarp prekių ženklo savininko ir šio trečiojo asmens egzistuoja ekonominis ryšys, ir kad, pavyzdžiui,
trečiasis asmuo priklauso prekių ženklo savininko platinimo tinklui arba kad yra ypatingas tuos du asmenis siejantis ryšys
(šiuo klausimu žr. 2010 m. liepos 8 d. Sprendimo
Portakabin ir Portakabin
, C‑558/08, Rink. p. I‑0000, 79 ir 80 punktus ir jame nurodytą teismo praktiką).
Nors prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi įvertinti, ar atsižvelgiant į pagrindinės bylos aplinkybes
egzistuoja tokia teisėta priežastis, jam vis dėlto reikia pateikti keletą nuorodų, kaip tai padaryti, ypač kiek tai susiję
su konkrečiais dalykais, dėl kurių jis klausia Teisingumo Teismo.
Tokiomis aplinkybėmis atsakant į klausimą, ar
Viking Gas
pripildyti kompozitiniai balionai yra parduodami taip, kad tai sudaro įspūdį, jog tarp šios įmonės ir
Kosan Gas
egzistuoja ekonominis ryšys, o tai leistų pastarajai įmonei uždrausti tokį pardavimą, reikia atsižvelgti į šių balionų ženklinimą
etiketėmis ir jų keitimo aplinkybes.
Kompozitinių balionų ženklinimas etiketėmis ir jų keitimo aplinkybės neturi leisti paprastam vartotojui, kuris yra gana gerai
informuotas ir gana atidus bei apdairus, manyti, kad tarp pagrindinėje byloje nagrinėjamų įmonių egzistuoja ryšys arba kad
dujos, kurių buvo pripildyti balionai, yra kilusios iš
Kosan Gas
. Vertinant, ar nesusidaro toks klaidingas įspūdis, reikia atsižvelgti į šiame sektoriuje esančią praktiką ir ypač į tai,
ar vartotojai yra įpratę, kad dujų balionus pildytų kiti platintojai. Be to, logiška būtų manyti, kad vartotojas, kuris kreipiasi
tiesiogiai į
Viking Gas
, kad pasikeistų tuščią dujų balioną į pilną arba prisipildytų savo balioną, gali lengvai sužinoti, kad tarp šios įmonės ir
Kosan Gas
nėra ryšio.
Kalbant apie tai, kad ant kompozitinių balionų dedami žodinis ir vaizdinis prekių ženklai, kuriuos sudaro
Kosan Gas
pavadinimas ir logotipas ir kurie, remiantis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo teiginiais, lieka matomi,
nepaisant ant balionų dedamų
Viking Gas
etikečių, reikia pažymėti, jog ši aplinkybė yra reikšminga, nes panašu, kad ji neleidžia teigti, jog žymėjimas etiketėmis
pakeičia balionų būklę, nes uždengia jų kilmės nuorodą.
Remiantis tuo, kas pasakyta, į pateiktus klausimus reikia atsakyti, kad Direktyvos 89/104 5 ir 7 straipsniai turi būti aiškinami
taip, jog jais neleidžiama asmeniui, turinčiam išimtinę licenciją naudoti daugkartinio naudojimo kompozitinius dujų balionus,
kurių forma saugoma kaip erdvinis prekių ženklas ir ant kurių jis uždėjo savo pavadinimą ir logotipą, įregistruotus kaip žodinis
ir vaizdinis prekių ženklai, uždrausti trečiajam asmeniui už užmokestį keisti šiuos balionus, kuriuos nusipirko vartotojai
ir suvartojo iš pradžių juose buvusias dujas, į kompozitinius balionus, kuriuose esančios dujos nėra kilusios iš to licencijos
turėtojo, nebent jis galėtų pasiremti rimta priežastimi Direktyvos 89/104 7 straipsnio 2 dalyje vartojama prasme.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo
nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo
Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:
1988 m. gruodžio 21 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais,
suderinti 5 ir 7 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais neleidžiama asmeniui, turinčiam išimtinę licenciją naudoti
daugkartinio naudojimo kompozitinius dujų balionus, kurių forma saugoma kaip erdvinis prekių ženklas ir ant kurių jis uždėjo
savo pavadinimą ir logotipą, įregistruotus kaip žodinis ir vaizdinis prekių ženklai, uždrausti trečiajam asmeniui už užmokestį
keisti šiuos balionus, kuriuos nusipirko vartotojai ir suvartojo iš pradžių juose buvusias dujas, į kompozitinius balionus,
kuriuose esančios dujos nėra kilusios iš to licencijos turėtojo, nebent jis galėtų pasiremti rimta priežastimi Direktyvos 89/104
7 straipsnio 2 dalyje vartojama prasme.
Parašai.
*
Proceso kalba: danų.