CELEX: 62013CJ0002
Zajednička carinska tarifa
Tarifno razvrstavanje
Kombinirana nomenklatura
Poglavlje 64.
Uvoz dijelova potrebnih za proizvodnju obuće namijenjene za sportske aktivnosti
Tarifni broj 6404
Obuća s vanjskim potplatima od gume, plastične mase, od kože ili umjetne kože i gornjim dijelom od tekstilnog materijala
Tarifni broj 6406
Dijelovi obuće
Opće pravilo 2. točka a) za tumačenje Kombinirane nomenklature
Necjelovit ili nedovršen proizvod koji posjeduje ,bitne značajke cjelovitog ili dovršenog proizvoda’
Proizvod ,podnesen u rastavljenom ili nesastavljenom stanju’
Napomena s objašnjenjem za tumačenje Harmoniziranog sustava
Postupci ,sastavljanja’ osim ,postupaka obrade koji dovršavaju proizvodnju dijelova namijenjenih spajanju’

Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje općeg pravila 2. točke a) za tumačenje kombinirane nomenklature koje je sadržano u Prilogu I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o zajedničkoj carinskoj tarifi (
SL L 256, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 12., str. 3.) u verziji koja je na snazi u trenutku nastanka činjenica (u daljnjem tekstu: KN).
Taj zahtjev upućen je u okviru spora između Directeur général des douanes et droits indirects (generalni direktor za carine i posredne poreze) i Chef de l’agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanière (direktor državne agencije za carinske informacije i istrage) protiv Humeau Beaupréau SAS (u daljnjem tekstu: Humeau), društva osnovanog u skladu s francuskim pravom, o razvrstavanju u KN dijelova potrebnih za proizvodnju obuće namijenjene sportskim aktivnostima, uvezenih iz Kine u Francusku u razdoblju od svibnja 1998. do studenoga 2000.
Pravni okvir
Pravo Unije
Kombinirana nomenklatura, ustanovljena Uredbom br. 2658/87, temelji se na Harmoniziranom sustavu nazivlja i brojčanog označavanja robe (u daljnjem tekstu: HS), koji je pripremilo Vijeće za carinsku suradnju, koje je postalo Svjetska carinska organizacija (WCO) i koji je ustanovila Međunarodna konvencija o Harmoniziranom sustavu nazivlja i brojčanog označavanja robe, sklopljena u Bruxellesu 14. lipnja 1983. i prihvaćena u ime Europske ekonomske zajednice Odlukom Vijeća 87/369/EEZ od 7. travnja 1987. (
SL L 198, str. 1
.). Prvih šest znamenki tarifnih brojeva i podbrojeva preuzela je iz HS‑a, dok su sedma i osma znamenka dio njezinog vlastitog razvrstavanja.
Prvi dio KN‑a sadrži nekoliko uvodnih odredbi. U tom dijelu, u Odjeljku I., u kojemu su sadržana opća pravila, dio A, pod naslovom „Opća pravila za tumačenje kombinirane nomenklature“, određuje:
„Razvrstavanje robe u [KN] uređuju sljedeća načela:
1.
Naslovi odjeljka, poglavlja i potpoglavlja služe samo za lakše snalaženje; za zakonske potrebe, razvrstavanje se vrši na temelju naziva tarifnih brojeva i svih odgovarajućih napomena uz odjeljke i poglavlja, te na temelju sljedećih pravila, pod uvjetom da iz naziva tarifnih brojeva ili napomena ne proizlazi drukčije.
2.
a)
Smatra se da svako spominjanje proizvoda u nazivu tarifnog broja uključuje i necjelovit ili nedovršen proizvod, pod uvjetom da u stanju u kojem je podnesen posjeduje bitne značajke cjelovitog ili dovršenog proizvoda. Također se smatra da uključuje pozivanje na proizvod koji je cjelovit ili dovršen (ili proizvod koga se razvrstava kao cjelovitog ili dovršenog primjenom ovog pravila), a podnesen je u nesastavljenom ili u rastavljenom stanju.
[…]
6.
Za zakonske potrebe, razvrstavanje robe u podbrojeve tarifnog broja vrši se sukladno nazivu tih podbrojeva i svih odgovarajućih napomena za podbrojeve te,
mutatis mutandis
, sukladno gore navedenim pravilima, podrazumijevajući da se može uspoređivati samo podbrojeve na istoj razini. […]“
Drugi dio KN‑a sadrži Odjeljak XII., koji između ostalog sadrži poglavlje 64., naslovljeno „Obuća, nazuvci i slični proizvodi; dijelovi tih proizvoda“.
Tarifni broj 6404 KN‑a, pod naslovom „Obuća s vanjskim potplatima od gume, plastične mase, od kože ili umjetne kože i gornjim dijelom od tekstilnog materijala“, sadrži podbroj 6404 11 00 koji glasi:
„Športska obuća; obuća za tenis, košarku, gimnastiku, vježbanje i slično“
Tarifni broj 6406 KN‑a naslovljen je „Dijelovi obuće (uključujući gornje dijelove, neovisno jesu li pričvršćeni na potplat, osim na vanjski potplat, ili ne); izmjenjivi ulošci za obuću, umeci za potpetice i slični proizvodi; nazuvci i slični proizvodi te njihovi dijelovi“.
Podbroj 6406 10 naslovljen je „Gornji dijelovi obuće i njihovi dijelovi, osim umetaka za ojačanje“.
Podbroj 6406 20 glasi „Vanjski potplati i potpetice od gume ili plastične mase“.
Članak 249. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (
SL L 302, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 2., str. 110.), kako je izmijenjen i dopunjen Uredbom Europskog parlamenta i Vijeća (EZ) br. 2700/2000 od 16. studenoga 2000. (
SL L 311, str. 17
., u daljnjem tekstu: Carinski zakonik), određuje:
„Odbor [za Carinski zakonik] može razmatrati sva pitanja u vezi s carinskim propisima koja postavi njegov predsjednik na vlastitu inicijativu ili na zahtjev predstavnika neke države članice.“ [neslužbeni prijevod]
Napomene s objašnjenjem HS‑a
Pod uvjetima utvrđenima u članku 8. Međunarodne konvencije o Harmoniziranom sustavu nazivlja i brojčanog označavanja robe (OMD) odobrava napomene s objašnjenjem i mišljenja o razvrstavanju koje je usvojio Odbor za Harmonizirani sustav.
Napomena s objašnjenjem o općem pravilu 2. točki a) za tumačenje HS‑a [u daljnjem tekstu: NOHS o općem pravilu 2. točki a)], pravilu koje je sadržajno jednako općem pravilu 2. točki a) za tumačenje KN‑a, glasi kako slijedi:
„I)
Prva odredba Pravila 2. točke a) proširuje opseg tarifnih brojeva koji spominju određene proizvode tako da se ono primjenjuje kako na cjelovit tako i na necjelovit ili nedovršen proizvod pod uvjetom da u stanju u kojem je podnesen posjeduje bitne značajke cjelovitog ili dovršenog proizvoda.
[…]
Proizvodi podneseni u rastavljenom ili nesastavljenom stanju
V)
Druga odredba Pravila 2. točke a) cjelovit ili dovršen proizvod podnesen u rastavljenom ili nesastavljenom stanju razvrstava u isti tarifni broj kao i sastavljeni proizvod. Ako se roba podnosi u tom stanju, to je ponajprije iz razloga kao što su potreba ili praktičnost pakiranja, rukovanja ili prijevoza.
VI)
To Pravilo razvrstavanja također se primjenjuje i na necjelovit ili nedovršen proizvod u rastavljenom ili nesastavljenom stanju kada se smatra cjelovitim ili dovršenim proizvodom u smislu prve odredbe Pravila.
VII)
U svrhu primjene predmetnog Pravila proizvodom podnesenim u rastavljenom ili nesastavljenom stanju valja smatrati proizvod čiji su različiti dijelovi namijenjeni spajanju bilo sredstvima kao što su vijci, svornjaci, matice itd. bilo na primjer zakovicama ili zavarivanjem pod uvjetom da je ipak riječ samo o postupcima sastavljanja.
Pritom nije važno koliko je složen postupak sastavljanja. Ipak, različiti dijelovi ne smiju proći nikakav postupak obrade koji dovršava njihovu proizvodnju.
Nesastavljeni dijelovi proizvoda koji premašuju broj potreban za spajanje cjelovitog proizvoda razvrstavaju se u posebne tarifne brojeve.
VIII)
Primjeri primjene Pravila nalaze se u Općim uvodnim izjavama odjeljaka ili poglavlja (Odjeljak XVI., osobito poglavlja 44., 86., 87. i 89.).
IX)
Uzimajući u obzir doseg tarifnih brojeva u odjeljcima I. do VI., ova odredba Pravila obično se ne primjenjuje na proizvode navedene u tim odjeljcima.“ [neslužbeni prijevod]
Francusko pravo
U skladu s člankom 443. stavkom 1. francuskog Carinskog zakonika, kako je izmijenjen i dopunjen Zakonom br. 77‑1453 od 29. prosinca 1977. o priznavanju procesnih jamstava poreznim obveznicima u poreznim i carinskim stvarima (JORF od 30. prosinca 1977., str. 6279.):
„Commission de conciliation et d’expertise douanière (Komisija za carinsko mirenje i vještačenje) sastoji se od:
—
jednog suca građanskog ili kaznenog prava, predsjednika;
—
dva procjenitelja određena s obzirom na njihove stručne sposobnosti;
—
jednog savjetnika na upravnom sudu.
U slučaju da nije postignuta suglasnost, odlučujući je glas predsjednika.“
Članak 450. tog Zakonika, kako je izmijenjen i dopunjen Zakonom br. 96‑314 od 12. travnja 1996., koji sadrži različite gospodarske i financijske odredbe (JORF od 13. travnja 1996., str. 5707.), određuje:
„1.   Ako su nakon carinjenja robe prilikom nadzora i ispitivanja provedenih sukladno uvjetima predviđenima osobito gore navedenim člankom 63.b, člankom 65. i člankom 334. podneseni prigovori o vrsti, podrijetlu ili vrijednosti:
a)
i jedna i druga strana mogu tijekom dva mjeseca nakon obavijesti o upravnom aktu kojim je utvrđen prekršaj zatražiti mišljenje od Commission de conciliation et d’expertise douanière […];
[…]
d)
u slučaju kasnijeg sudskog postupka predsjednik Commission de conciliation et expertise douanière pohranjuje u sudski spis mišljenje komisije u okviru savjetovanja predviđenog točkama a) i b) predmetnog članka.
2.   Tijekom svakog sudskog postupka, neovisno o tome je li bilo prethodnog savjetovanja Commission de conciliation et d’expertise douanière ili ne, navedena komisija daje stručno mišljenje ako je tako odredio sud nadležan za odlučivanje u carinskom sporu.“
Glavni postupak i prethodna pitanja
Djelatnost Humeaua je proizvodnja obuće. U razdoblju između svibnja 1998. i studenoga 2000. iz Kine je uvozio dijelove potrebne za proizvodnju obuće namijenjene sportskim aktivnostima.
Kao što proizlazi iz spisa koji je podnesen Sudu, sljedeći dijelovi uvezeni su u jednakim količinama:
—
gornji dijelovi obuće, deklarirani carinarnici pod podbrojem 64 06 10 90 KN‑a;
—
vanjski potplati, deklarirani carinarnici pod podbrojevima 6406 20 10 i 6406 20 90 KN‑a;
—
unutarnji potplati, deklarirani carinarnici pod podbrojem 6406 99 80 KN‑a i
—
vezice, deklarirane carinarnici pod podbrojem 6307 90 99 KN‑a.
Na vanjske i unutarnje potplate te na gornje dijelove obuće 1998. plaćena je uvozna carina u visini od 3,3%, zatim od 1999. godine nadalje 3%, dok su vezice bile oporezovane u visini od 6,3%.
Francuske carinske vlasti su nakon obavljenog nadzora u prostorijama Humeaua smatrale da, primjenom općeg pravila 2. točke a) za tumačenje KN‑a, ta roba treba biti razvrstana pod tarifni broj 6404 11 00 s obzirom na to da je riječ o obući podnesenoj u nesastavljenom stanju. Te vlasti također su procijenile da ta roba nakon uvoza ne treba obradu, već samo sastavljanje pa je stoga relevantna ona carina koja se primjenjuje na cjelovit proizvod kojemu su namijenjeni navedeni dijelovi, dakle 17,6% za 1998. i 17% od 1999. nadalje. Slijedom toga one su 5. lipnja 2001. sastavile zapisnik o carinskom prekršaju.
Humeau je 24. srpnja 2001. podnio tužbu protiv commission de conciliation et d’expertise douanière. Ta komisija je u mišljenju od 2. srpnja 2002. smatrala da dijelove koje je uvezao Humeau treba razvrstati kao dijelove obuće. Naime, komisija je „nakon ispitivanja uzoraka i predstavljanja procesa proizvodnje smatrala da su dva od četiri uvezena dijela, gornji dio i vanjski potplat prošli postupke obrade, u konkretnom slučaju oblikovanje stražnjeg dijela ovlaživanjem gornjeg dijela i grebenanje gornjeg dijela i vanjskog potplata, ,koji dovršavaju njihovu proizvodnju', što temeljem primjene [NOHS‑a o pravilu 2. točki a)] sprječava da se za sporni proizvod ‚čiji su različiti dijelovi – kao u konkretnom slučaju – namijenjeni spajanju’ smatra da je podnesen u rastavljenom ili nesastavljenom stanju u smislu tog pravila.“
Carinske vlasti su međutim smatrale da roba koja je predmet glavnog postupka spada pod tarifni broj 6404 11 00 te su slijedom toga 8. srpnja 2004. poslale odluku o povratu iznosa od 349517 eura.
Humeau je dopisom od 30. srpnja 2004. pred tim vlastima podnio upravnu tužbu kojom osporava osnovanost te odluke.
Usporedno s tim navedene vlasti su protiv Comité du code des douanes (Odbor za Carinski zakonik) podnijele tužbu o tarifnom razvrstavanju robe koja je predmet glavnog postupka. Nakon sastanka 6. i 7. ožujka 2008. taj je odbor zaključio da se „spajanje nesastavljenih dijelova obavlja isključivo postupcima spajanja [vidi stavak 1. i prvu rečenicu stavka 2. točke VII. NOHS‑a o pravilu 2. točki a)] i da još nedovršen proizvod ima bitnu značajku dovršenog proizvoda u smislu prvog dijela općeg pravila 2. [točke a)] za tumačenje KN‑a“.
Carinske vlasti odbile su upravnu tužbu 11. lipnja 2008.
Nakon toga je Humeau 29. srpnja 2008. pred tribunal d’instance du 11
ème
arrondissement de Paris podnio tužbu kojom traži poništenje navedene odluke o povratu iznosa. Taj je sud presudom donesenom 16. ožujka 2010. prihvatio zahtjev Humeaua procijenivši među ostalim da „utvrđenje prekršaja počiva na pogrešnom poimanju postupaka potrebnih za dobivanje dovršenog proizvoda.“
Cour d’appel je odlučujući o žalbi koju su podnijele carinske vlasti isto tako presudio da opis carinskih vlasti postupka potrebnog da se od skupa dijelova dobije dovršen proizvod i sukladno kojem je „za preoblikovanje obuće tehnički dostatno lijepljenje“ ne odgovara stvarnosti.
Uzimajući u obzir da su određeni dijelovi izmijenjeni postupcima grebenanja vanjskog potplata i unutrašnjeg dijela gornjeg dijela obuće kao i završnim postupcima na rubovima potplata te da određeni postupci, kao što su umetanje, zatezanje preko kalupa i oblikovanje stražnjeg dijela, ne podrazumijevaju samo obično ili čak složeno spajanje, Cour d’appel de Paris je zaključio da carinski prekršaj za koji je optužen Humeau počiva na netočnom poimanju postupaka potrebnih za dobivanje dovršenog proizvoda te je slijedom toga poništio odluku o povratu iznosa od 8. srpnja 2004.
Carinske vlasti podnijele su žalbu u kasacijskom postupku pred sudom koji je uputio zahtjev, osobito tvrdeći da je Cour d’appel de Paris povrijedio opće pravilo 2. točku a) za tumačenje HS‑a kao i točku VII. NOHS‑a koja se odnosi na to pravilo s obzirom na to da grebenanje gornjeg dijela obuće i vanjskog potplata te oblikovanje stražnjeg dijela umetnutog u gornji dio obuće predstavljaju postupke obrade koji dovršavaju proizvodnju uvezenih gornjih dijelova i vanjskih potplata te da je riječ o postupcima sastavljanja obrađenih dijelova u svrhu proizvodnje obuće.
U tim okolnostima Cour de cassation odlučio je prekinuti postupak i postaviti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
„Trebaju li se tijekom postupka proizvodnje obuće postupci oblikovanja stražnjeg dijela gornjeg dijela obuće i grebenanja tog gornjeg dijela i vanjskog potplata, koji prethode njihovom spajanju, kvalificirati kao ‘postupci sastavljanja’ ili kao ‘postupci obrade koji dovršavaju njihovu proizvodnju’, u smislu točke VII. [NOHS‑a o pravilu 2. točki a)]?“
O prethodnom pitanju
Svojim pitanjem sud koji je uputio zahtjev pita predstavljaju li prilikom postupka proizvodnje obuće oblikovanje stražnjeg dijela i grebenanje gornjeg dijela i vanjskog potplata prije njihovog spajanja „postupke sastavljanja“ ili „postupke obrade koji dovršavaju njihovu proizvodnju“ u smislu točke VII. NOHS‑a o pravilu 2. točki a).
Prije svega valja podsjetiti na to da sukladno prvoj rečenici općeg pravila 2. točke a) za tumačenje KN‑a svako spominjanje proizvoda u nazivu tarifnog broja uključuje i necjelovit ili nedovršen proizvod kada on u stanju u kojem je podnesen posjeduje bitne značajke cjelovitog ili dovršenog proizvoda. Sukladno drugoj rečenici općeg pravila 2. točke a) u taj tarifni broj također ulazi i proizvod koji je cjelovit ili dovršen (ili proizvod koga se razvrstava kao cjelovitog ili dovršenog primjenom prve rečenice), a podnesen je u nesastavljenom ili rastavljenom stanju.
Točka VII. NOHS‑a o pravilu 2. točki a) u tom pogledu pojašnjava da proizvodom podnesenim u rastavljenom ili nesastavljenom stanju valja smatrati proizvod čiji su različiti dijelovi namijenjeni spajanju pod uvjetom da je ipak riječ samo o postupcima sastavljanja i da različiti dijelovi ne smiju proći nikakav postupak obrade koji dovršava njihovu proizvodnju.
Međutim, iako napomene s objašnjenjem koje je izradio OMD predstavljaju važno sredstvo koje jamči ujednačenu primjenu zajedničke carinske tarife i kao takve vrijede za njihovo tumačenje (vidjeti osobito presudu od 20. lipnja 2013., Agroferm, C‑568/11, t. 28. i navedenu sudsku praksu), one ipak nemaju obvezujuću pravnu snagu (vidjeti osobito presude od 11. srpnja 1980., Chem‑Tec,
798/79, Zb., str. 2639.
, t. 11.; od 16. lipnja 1994., Develop Dr. Eisbein,
C-35/93, Zb., str. I-2655.
, t. 21. i od 15. studenoga 2012., Kurcums Metal, C‑558/11, t. 30.).
Stoga postavljeno pitanje valja preoblikovati tako da njime sud koji je uputio zahtjev u bitnome pita treba li opće pravilo 2. točku a) za tumačenje KN‑a tumačiti u smislu da gornji dio, vanjski potplat i uložak potpadaju pod tarifni broj 6404 KN‑a te čine proizvod podnesen u nesastavljenom stanju koji ima bitne značajke obuće kada gornji dio i vanjski potplat nakon uvoza moraju proći postupak grebenanja koji prethodi njihovom spajanju i da se stražnji dio, umetnut u gornji dio, mora oblikovati ovlaživanjem.
Značajke obuće u bitnome se sastoje u spoju gornjeg dijela i vanjskog potplata. Ti dijelovi naime čine veći dio cjelovitog proizvoda kojemu su namijenjeni i daju mu izgled obuće. Osim toga, oni obavijaju i štite stopalo korisnika i tako omogućuju da obuća ispunjava svoju primarnu funkciju.
U tom pogledu isto je tako značajna činjenica da, radi određivanja tarifnog broja pod kojim treba biti razvrstana obuća, valja pregledati njihov gornji dio i vanjski potplat s obzirom na nazive iz tarifnih brojeva 6401 do 6405 KN‑a.
Naposljetku, sukladno tekstu iz tarifnog broja 6406 KN‑a, gornji dijelovi čine „dijelove obuće“ i kada su pričvršćeni na potplat različit od vanjskog potplata.
A contrario
, iz toga slijedi da se skup koji se sastoji od gornjeg dijela obuće pričvršćenog na vanjski potplat ne razvrstava u tarifni broj 6406 KN‑a te stoga spada pod tarifne brojeve 6401 do 6405 KN‑a, koji se odnose na dovršenu obuću.
Stoga prilikom primjene općeg pravila 2. točke a) prve rečenice KN‑a treba smatrati da skup od gornjeg dijela, vanjskog potplata i unutarnjeg potplata sadrži bitne značajke obuće.
Nadalje, glede pitanja treba li robu koju je uvezao Humeau smatrati „nesastavljenom“ obućom u smislu navedenog pravila, valja ustvrditi da KN ne sadrži nikakvu definiciju pojma „nesastavljenog“ proizvoda u smislu općeg pravila 2. točke a) te nomenklature.
Naprotiv, napomene s objašnjenjem HS‑a koje, sukladno sudskoj praksi citiranoj u točki 32. ove presude, čine važan instrument koji jamči ujednačenu primjenu zajedničke carinske tarife i kao takve predstavljaju važna sredstva za njezino tumačenje u točki VII. NOHS‑a o pravilu 2. točki a) upućuju na to da „proizvodom podnesenim u rastavljenom ili nesastavljenom stanju valja smatrati proizvod čiji su različiti dijelovi namijenjeni spajanju […], na primjer zakovicama ili zavarivanjem, pod uvjetom da je ipak riječ samo o postupcima sastavljanja“. Osim toga, „različiti dijelovi ne smiju proći nikakav postupak obrade koji dovršava njihovu proizvodnju.“
Najprije, glede postupka grebenanja gornjeg dijela i vanjskog potplata, iz pisanih očitovanja koja su podnijele Francuska Republika i Europska komisija proizlazi da se prilikom procesa proizvodnje obuće takav postupak sastoji u brušenju dijela gornjeg dijela i dijela vanjskog potplata koji se moraju povezati lijepljenjem.
Stoga, ako je, kao što to tvrde Francuska Republika i Komisija, taj postupak isključivo namijenjen poboljšanju prianjanja gornjeg dijela i vanjskog potplata, što provjerava sud koji je uputio zahtjev, njega se treba smatrati fazom u procesu lijepljenja i kao takvoga ne može ga se kvalificirati kao „postupak obrade koji dovršava proizvodnju“ navedenih dijelova u smislu točke VII. NOHS‑a o pravilu 2. točki a).
Nadalje, glede postupka oblikovanja ovlaživanjem stražnjeg dijela, prije svega valja napomenuti da, kao što proizlazi iz spisa, za razliku od gornjih dijelova, uložaka i vanjskih potplata, stražnji dijelovi nisu bili predmet uvoza, već stjecanja između država članica.
Iz točaka VI. i VII. NOHS‑a o pravilu 2. točki a) proizlazi da se, glede necjelovitog proizvoda podnesenoga u nesastavljenom stanju, zahtjev prema kojem se spajanje različitih dijelova treba sastojati samo u postupcima sastavljanja, osim postupaka obrade koji dovršavaju proizvodnju navedenih dijelova, odnosi na dijelove koji su podneseni carinskim vlastima radi njihovog carinjenja.
Naprotiv, nevažno je jesu li dijelovi poput stražnjeg dijela koji je predmet glavnog postupka i koji su bili predmet stjecanja između država članica prošli obradu prije spajanja s uvezenim dijelovima.
Naime, u suprotnome bi tarifno razvrstavanje uvezenih dijelova ovisilo o okolnosti koja nije vezana uz tu robu s obzirom na to da carinske vlasti nisu mogle ispitati trebaju li dijelovi koji nisu deklarirani carinarnici biti obrađeni prije spajanja s uvezenim dijelovima ili ne, što bi za posljedicu imalo ometanje ostvarenja cilja olakšavanja carinskog nadzora i pravne sigurnosti koji mora prevladavati nad navedenim razvrstavanjem.
Iz toga proizlazi da je postupak oblikovanja ovlaživanjem stražnjeg dijela, koja god bila njegova kvalifikacija u odnosu na točku VII. NOHS‑a o pravilu 2. točki a), u okviru glavnog postupka bez učinka na primjenu općeg pravila 2. točke a) za tumačenje KN‑a.
Naprotiv, valja ispitati uključuje li umetanje stražnjeg dijela bilo kakav postupak obrade uvezenih dijelova.
Pod uvjetom da to provjeri sud koji je uputio zahtjev, u tom pogledu se ne čini da postupak koji se sastoji od umetanja stražnjeg dijela u gornji dio obuće podrazumijeva više od umetanja i pričvršćivanja tog dijela između vanjskog dijela i podstave gornjeg dijela obuće.
Ako je to doista slučaj, ta faza dio je postupka spajanja i ona se kao takva ne može smatrati postupkom obrade koji dovršava proizvodnju gornjeg dijela u smislu točke VII. NOHS‑a o pravilu 2. točki a).
U tom pogledu je nakon sastanka 6. i 7. ožujka 2008. Comité du code des douanes glede robe koja je predmet glavnog postupka zaključio da se „spajanje nesastavljenih proizvoda obavlja isključivo postupcima spajanja“.
No, iako mišljenja Comité du code des douanes nemaju obveznu pravnu snagu, ona ipak predstavljaju važna sredstva osiguranja ujednačene primjene Carinskog zakonika od strane carinskih vlasti država članica i kao takva mogu se smatrati valjanim sredstvima za tumačenje navedenog zakonika (vidjeti osobito presudu od 22. svibnja 2008., Ecco Sko,
C-165/07, Zb., str. I-4037
, t. 47.).
S obzirom na sva prethodna razmatranja, na postavljeno pitanje valja odgovoriti tako da opće pravilo 2. točku a) za tumačenje KN‑a treba tumačiti u tom smislu da gornji dio, vanjski i unutarnji potplat, kao proizvodi podneseni u nesastavljenom stanju koji sadrže bitne značajke obuće, spadaju pod tarifni broj 6404 KN‑a kada nakon njihovog uvoza stražnji dio mora biti umetnut u gornji dio i kada vanjski potplat i gornji dio moraju proći postupak grebenanja radi njihovog spajanja.
Troškovi
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.

Slijedom navedenog, Sud (šesto vijeće) odlučuje:

Opće pravilo 2. točku a) za tumačenje kombinirane nomenklature koje je sadržano u Prilogu I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o zajedničkoj carinskoj tarifi, u verziji koja je na snazi u trenutku nastanka činjenica, treba tumačiti u smislu da gornji dio, vanjski i unutarnji potplat, kao proizvodi podneseni u nesastavljenom stanju koji sadrže bitne značajke obuće, spadaju pod tarifni broj 6404 KN‑a kada nakon njihovog uvoza stražnji dio mora biti umetnut u gornji dio i kada vanjski potplat i gornji dio moraju proći postupak grebenanja radi njihovog spajanja.

Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: francuski