CELEX: 62012CJ0015
Apeliacinis skundas
Dempingas
Reglamentas (EB) Nr. 826/2009
Tam tikrų Kinijos kilmės magnezijos plytų importas
Reglamentas (EB) Nr. 384/96
2 straipsnio 10 dalies b punktas
Teisingas palyginimas
11 straipsnio 9 dalis
Dalinė tarpinė peržiūra
Pareiga taikyti tą patį metodą, koks taikytas atliekant tyrimą, kurį užbaigiant nustatytas muitas
Aplinkybių pasikeitimas

Apeliaciniu skundu
Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd
(toliau –
Dashiqiao
) prašo panaikinti 2011 m. gruodžio 16 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą
Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials prieš Tarybą
(
T-423/09, Rink. p. II-8369
, toliau – skundžiamas sprendimas), kuriuo šis teismas atmetė jos ieškinį dėl 2009 m. rugsėjo 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 826/2009, iš dalies keičiančio Reglamentą (EB) Nr. 1659/2005, kuriuo tam tikroms importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės magnezijos plytoms nustatomas galutinis antidempingo muitas (
OL L 240, 2009, p. 7
; toliau – ginčijamas reglamentas), panaikinimo, kiek juo ieškovei nustatytas antidempingo muitas viršija tą, kuris būtų taikomas, jei būtų nustatytas pagal pradiniame tyrime taikytą skaičiavimo metodą, kuriuo atsižvelgta į Kinijoje taikomo eksporto pridėtinės vertės mokesčio (toliau – PVM) negrąžinimą.
Teisinis pagrindas
1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (
OL L 56, 1996, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 10 t., p. 45) buvo pakeistas ir kodifikuotas 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (kodifikuota redakcija) (
OL L 343, p. 51
ir klaidų ištaisymas
OL L 7, p. 22
). Tačiau atsižvelgiant į ginčijamo reglamento priėmimo datą ginčas nagrinėtinas vadovaujantis Reglamentu Nr. 384/96 su pakeitimais, padarytais 2005 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2117/2005 (
OL L 340, p. 17
; toliau – pagrindinis reglamentas), kurio 2 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje ir 8 bei 10 dalyse buvo numatyta:
„1.   Normalioji vertė paprastai yra nustatoma pagal kainas, kurias įprastomis prekybos sąlygomis moka arba turi mokėti nepriklausomi pirkėjai eksportuojančioje valstybėje.
<...>
8.   Eksporto kaina yra kaina, faktiškai sumokėta arba mokėtina už produktą, jį parduodant eksportui iš eksportuojančios valstybės į Bendriją.
<...>
10.   Eksporto kaina ir normalioji vertė palyginamos teisingu būdu. Šis palyginimas turi būti atliktas tuo pačiu prekybos lygiu, lyginant per kiek galima artimesnį laiką darytus pardavimus, atsižvelgiant į kitus skirtumus, turinčius įtakos kainų palyginamumui. Jeigu nustatytos normalioji vertė ir eksporto kaina nėra vienodo palyginamojo pagrindo, jos turi būti koreguojamos kiekvienu atveju individualiai, atsižvelgiant į besiskiriančius veiksnius, kurie, kaip tvirtinama arba įrodyta, turi įtakos kainoms ir kainų palyginamumui. Vengiama bet kokio dvigubo koregavimo, ypač dėl nuolaidų, lengvatų, parduotų produktų kiekių ar prekybos lygio. Kai atsižvelgiama į nurodytas sąlygas, veiksniai, pagal kuriuos gali būti koreguojama, yra:
<...>
b)
Importo mokesčiai ir netiesioginiai mokesčiai
Normaliosios vertės koregavimo suma turi atitikti visus importo mokesčius ir netiesioginius mokesčius, mokamus už panašų produktą arba jo gamybai panaudotas medžiagas, kai šis produktas skirtas vartoti eksportuojančioje valstybėje, bet kurie nėra renkami ar grąžinami, kai produktas eksportuojamas į Bendriją.
<...>
k)
Kiti veiksniai
Gali būti koreguojama, kai skiriasi kiti, nuo a iki j pastraipose [punktuose] nenumatyti veiksniai, jeigu matyti, kad atsiradę skirtumai turi įtakos kainų palyginamumui, kaip numatyta pagal šią dalį, ypač jeigu pirkėjai vidaus rinkoje nuolatos moka skirtingas kainas dėl tokių veiksnių skirtumo.“
Pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje ir 9 dalyje numatyta:
„3.   Būtinybė toliau taikyti priemones taip pat gali būti peržiūrima, jei reikia, arba Komisijos iniciatyva, arba valstybės narės prašymu, arba – jeigu nuo galutinės priemonės nustatymo pradžios yra praėjęs pagrįstai nustatytas bent vienerių metų laikotarpis, – bet kurio eksportuotojo, importuotojo ar Bendrijos gamintojo prašymu, kuriame pateikiami pakankami įrodymai, jog tokia tarpinė peržiūra yra būtina.
<...>
9.   Jei aplinkybės nepasikeitė, Komisija, pagal šį straipsnį atlikdama bet kuriuos peržiūrų ar muito grąžinimo tyrimus, taiko tą pačią metodiką, kuri buvo taikoma atliekant tyrimus, kurių pagrindu nustatytas muitas, tačiau atitinkamai atsižvelgia į 2 straipsnį, ypač į jo 11 ir 12 dalis, bei į 17 straipsnį.“
Ginčo aplinkybės ir ginčijamas reglamentas
Bylai reikšmingos faktinės aplinkybės išdėstytos skundžiamo sprendimo 4–6 ir 16 punktuose:
„4.
2005 m. balandžio 11 d. Europos Bendrijų Komisija priėmė Reglamentą (EB) Nr. 552/2005, nustatantį [laikinąjį] antidempingo muitą tam tikrų Kinijos Liaudies Respublikos kilmės magnezijos plytų importui į Bendriją (
OL L 93, p. 6
), kuriuo, be kita ko, įvestas 66,1 % laikinasis antidempingo muitas tam tikroms į Europos bendriją importuojamoms [
Dashiqiao
] pagamintoms magnezijos plytoms.
5.
2005 m. spalio 6 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1659/2005, nustatančiu tam tikrų Kinijos Liaudies Respublikos kilmės magnezijos plytų importui galutinį antidempingo muitą ir laikinojo muito galutinį surinkimą (
OL L 267, 2005 p. 1
), Europos Sąjungos Taryba įvedė 27,7 % galutinį antidempingo muitą tam tikroms į Bendriją importuojamiems [
Dashiqiao
] pagamintoms magnezijos plytoms.
[
Dashiqiao
] prašymu atlikta tarpinė peržiūra pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį <...> dėl būtinybės toliau taikyti Reglamentu Nr. 1659/2005 įvestas priemones. Užbaigdama šią peržiūrą Taryba priėmė [ginčijamą reglamentą], kuriuo tam tikrų [
Dashiqiao
] pagamintų magnezijos plytų importui taikomas antidempingo muitas sumažintas iki 14,4 %.
<...>
16.
Galiausiai [ginčijamo] reglamento prie 4 punkto „Palyginimas“ priskiriamose 29–32 konstatuojamosiose dalyse nurodyta:
„29.
Vidutinė normalioji vertė palyginta su kiekvienos rūšies nagrinėjamojo produkto vidutine eksporto kaina remiantis gamintojo kainomis EXW sąlygomis tuo pačiu prekybos lygmeniu ir esant tokiam pačiam netiesioginio apmokestinimo lygmeniui. Siekiant užtikrinti teisingą normaliosios vertės ir eksporto kainos palyginimą, remiantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalimi, buvo atsižvelgta į skirtingus veiksnius, kurie, kaip buvo tvirtinama ir įrodinėjama, turėjo poveikio kainoms ir kainų palyginamumui. Šiuo tikslu, prireikus ir pateisinamais atvejais, atsižvelgta į transporto ir draudimo išlaidas, tvarkymo ir pakrovimo mokesčius, kredito išlaidas ir faktiškai sumokėtus antidempingo muitus.
30.
Atlikus tyrimą nustatyta, kad už pardavimą eksportui sumokėtas PVM nebuvo grąžintas (net iš dalies, kaip nustatyta pradiniame tyrime). Vadovaujantis pagrindinio reglamento 20 straipsniu [
Dashiqiao
] <...> pateiktoje informacijoje nurodyta, kad eksporto kaina ir normalioji vertė bus skaičiuojama atsižvelgiant į sumokėtą arba mokėtiną PVM. [
Dashiqiao
] teigimu, toks metodas yra neteisėtas. Atsižvelgiant į jo teiginius galima padaryti tokias pastabas.
31.
Pirma, dėl teiginio, kad pradiniame tyrime naudotas kitas metodas (t. y. PVM išskaičiuotas ir iš normaliosios vertės, ir eksporto kainos), reikia pabrėžti, kad peržiūros tiriamuoju laikotarpiu (toliau – PTL) buvusios aplinkybės buvo kitokios, palyginti su pradinio tyrimo laikotarpio aplinkybėmis. Kaip minėta, pradinio tyrimo laikotarpiu PVM buvo iš dalies grąžintas, todėl pagal [pagrindinio reglamento] 2 straipsnio 10 dalį reikėjo koreguoti, o per PTL pardavimo eksportui PVM nebuvo grąžintas. Todėl nei PVM, nei eksporto kainos, nei normaliosios vertės koreguoti nereikėjo. Nors tai galima laikyti metodo pakeitimu, tai pagrindžiama pagrindinio reglamento 11 straipsnio 9 dalimi, nes aplinkybės pasikeitė.
32.
Antrasis [
Dashiqiao
] teiginys [kad] dėl peržiūroje taikyto metodo būtų dirbtinai padidintas dempingo skirtumas. Šis teiginys negali būti priimtas. Taikytas metodas yra neutralus. Jo poveikis yra toks pats ir tuo atveju, jei, pavyzdžiui, bendrovė parduoda Bendrijai tam tikrus produktus ar atlieka sandorius taikydama eksporto kainą, bet nevykdydama dempingo. Kitaip tariant, jei daroma prielaida, kad abi lygties puses padidinus PVM dydžiu skirtumas tarp dviejų elementų padidėja, taip nutiktų ir taikant kitus modelius, kuomet dempingas nevykdomas.“
Procesas Bendrajame Teisme ir skundžiamas sprendimas
Ieškinį
Dashiqiao
grindė dviem pagrindais, susijusiais atitinkamai su pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies ir 11 straipsnio 9 dalies pažeidimais.
Atmetęs abu
Dashiqiao
nurodytus ieškinio pagrindus, Bendrasis Teismas atmetė visą ieškinį.
Šalių reikalavimai
Apeliaciniu skundu
Dashiqiao
Teisingumo Teismo prašo:
—
panaikinti skundžiamą sprendimą ir pačiam priimti sprendimą byloje,
—
patenkinti pirmojoje instancijoje pateiktus reikalavimus, t. y. panaikinti ginčijamu reglamentu jai nustatytą antidempingo muitą tiek, kiek jis viršija muitą, kuris būtų buvęs nustatytas pagal per pradinį tyrimą taikytą skaičiavimo metodą, kuriuo, vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalimi, atsižvelgiama į aplinkybę, kad Kinijoje taikomas eksporto PVM negrąžintas,
—
priteisti iš Tarybos bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.
Taryba Teisingumo Teismo prašo:
—
atmesti apeliacinį skundą,
—
nepatenkinus šio reikalavimo, grąžinti bylą Bendrajam Teismui,
—
nepatenkinus ir šio reikalavimo, atmesti ieškinį ir
—
priteisti iš
Dashiqiao
bylinėjimosi išlaidas.
Komisija prašo atmesti apeliacinį skundą ir priteisti iš
Dashiqiao
bylinėjimosi išlaidas.
Dėl apeliacinio skundo
Apeliaciniame skunde dėl skundžiamo sprendimo dalies, kurioje atmestas su pagrindinio reglamento 11 straipsnio 9 dalies pažeidimu susijęs antrasis jos ieškinio pagrindas,
Dashiqiao
nurodo tris pagrindus.
Dėl pirmųjų dviejų pagrindų
Šalių argumentai
Kaip pirmąjį pagrindą
Dashiqiao
nurodo Bendrojo Teismo teisės klaidą, padarytą atsisakius nagrinėti klausimą, koks eksporto kainų ir normaliosios vertės palyginimo metodas taikytas pradiniame tyrimo etape, taigi jis negalėjo padaryti pagrįstos išvados, kad per peržiūros procedūrą nebuvo „metodo pakeitimo“, kaip tai suprantama pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 9 dalį. Šiuo atžvilgiu ji nurodė, kad iš šios nuostatos išplaukia, jog tik pasikeitusios aplinkybės leidžia institucijoms taikyti kitokį nei per pradinį tyrimą taikytasis metodą.
Dashiqiao
pabrėžia, kad skundžiamo sprendimo 57 punkte Bendrasis Teismas supainiojo „koregavimo metodo“ pakeitimą su „palyginimo metodo“ pakeitimu. Jos teigimu, neginčytina, kad jos produktų importui po peržiūros procedūros pritaikytas antidempingo muitas būtų buvęs mažesnis, jei institucijos per šią procedūrą būtų taikiusios tą patį eksporto kainų ir normaliosios vertės palyginimo metodą, kokį naudojo per pradinį tyrimą.
Kaip antrąjį pagrindą
Dashiqiao
nurodo Bendrojo Teismo teisės klaidą, padarytą nusprendus, kad institucijos nebeturi taikyti per pradinį tyrimą taikyto eksporto kainos ir normaliosios vertės palyginimo metodo, jei šis lemia pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies b punktu neleidžiamą korekciją. Pasak
Dashiqiao
, Bendrasis Teismas supainiojo sąvokas „korekcija“ ir „lyginimo metodas“. Pakanka, kad per pradinį tyrimą naudotas eksporto kainos ir normaliosios vertės lyginimo metodas atitiktų šio 2 straipsnio 10 dalį, kad institucijos privalėtų jį taikyti ir per to paties reglamento 11 straipsnio 9 dalyje numatytą peržiūros procedūrą. Tačiau,
Dashiqiao
nuomone, institucijos turėjo netaikyti šio 2 straipsnio 10 dalyje numatytos korekcijos, nes naudotas lyginimo metodas buvo pagrįstas normaliąja verte be PVM, o tokiam metodui tokia korekcija nenumatyta.
Dashiqiao
tvirtina, kad „įskaitant PVM“ lyginimo metodas, naudotas per peržiūros procedūrą, neleidžia atsižvelgti į eksporto PVM, kai atliekamas eksporto kainos ir normaliosios vertės palyginimas. Neutralus būtų būtent „be PVM“ lyginimo metodas. Be to, ji ginčija minėto 2 straipsnio 10 dalies b punkto taikymą netiesioginiam mokesčiui, mokamam galutinio pardavimo stadijoje, kuris yra normaliosios vertės nustatymo pagrindas. Šiuo atžvilgiu ji priduria, kad rėmimasis normaliąja verte be PVM nėra nesuderinamas su pagrindinio reglamento 2 straipsniu. Taigi, Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad šį 2 straipsnį atitinka tik lyginimo metodas, grindžiamas korekcija pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies b punktą.
Taryba ir Komisija ginčija šių pagrindų priimtinumą ir pagrįstumą ir prašo juos atmesti.
Teisingumo Teismo vertinimas
Pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 9 dalies formuluotę, jei aplinkybės nepasikeitė, Komisija, atlikdama bet kuriuos peržiūrų tyrimus, kaip jie suprantami pagal šį straipsnį, taiko tą pačią atliekant pradinį tyrimą naudotą metodiką, kurį užbaigus nustatomas atitinkamas antidempingo muitas, atsižvelgdama visų pirma į šio reglamento 2 straipsnį.
Reikia pabrėžti, kad išimtį, remiantis kuria dėl pasikeitusių aplinkybių institucijoms leidžiama per peržiūros procedūrą taikyti kitokį nei per pradinį tyrimą naudotasis metodą, neišvengiamai reikia aiškinti griežtai, nes nuo bendrosios taisyklės nukrypstanti nuostata ar išimtis aiškintina siaurai (žr. 2011 m. rugsėjo 29 d. Sprendimo
Komisija prieš Airiją
, C-82/10, 44 punktą ir nurodytą teismų praktiką).
Šiuo atžvilgiu reikia pabrėžti, kad įrodinėjimo našta tenka institucijoms, kurios turi įrodyti, jog aplinkybės pasikeitė, kad per peržiūros procedūrą galėtų taikyti kitokį nei per pradinį tyrimą naudotasis metodą.
Tačiau dėl tokio aplinkybių pasikeitimo, kaip jis suprantamas pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 9 dalį, reikia konstatuoti, kad reikalavimas aiškinti siaurai neturėtų leisti institucijoms aiškinti ir taikyti šią nuostatą su jos tekstu ir tikslu nesuderinamu būdu (šiuo klausimu žr. 2012 m. liepos 19 d. Sprendimo
Taryba prieš Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group
, C‑337/09 P, 93 punktą). Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, kad šia nuostata visų pirma numatyta, kad taikomas metodas turi atitikti pagrindinio reglamento 2 straipsnio nuostatas.
Nagrinėjamu atveju iš skundžiamo sprendimo 55 punkto išplaukia, kad eksporto kainos korekcija pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies b punktą atlikta per pradinį tyrimą ir kad tokia korekcija per peržiūrą neatlikta, nes nebuvo įvykdytos šioje nuostatoje numatytos sąlygos. Pagal to paties sprendimo 56 punktą šis skirtingas vertinimas nėra „metodo pakeitimas“, kaip tai suprantama pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 9 dalį.
Dashiqiao
iš esmės tvirtina, kad atsisakęs nagrinėti klausimą, kuris eksporto kainos ir normaliosios vertės lyginimo metodas taikytas per pradinį tyrimą, Bendrasis Teismas negalėjo padaryti pagrįstos išvados, kad nebuvo „metodo pakeitimo“, kaip tai suprantama pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 9 dalį.
Tačiau atsakymą į klausimą apie per peržiūros procedūrą ir pradinį tyrimą taikytą eksporto kainos ir normaliosios vertės lyginimo metodą Bendrasis Teismas pateikė kartu su atsakymu dėl pirmojo ieškinio pagrindo, susijusio su pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies pažeidimu, o šio atsakymo
Dashiqiao
apeliaciniame skunde neginčijo. Skundžiamo sprendimo 37 punkte Bendrasis Teismas pažymėjo, kad iš ginčijamo reglamento matyti Tarybos sprendimas, jog per peržiūros procedūrą, kitaip nei per pradinį tyrimą, normaliosios vertės ir (arba) eksporto kainos koregavimo sąlygos, numatytos pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies b punkte, nebuvo įvykdytos, taigi šios nuostatos nebuvo galima taikyti.
Be to, skundžiamo sprendimo 35 ir 38 punktuose Bendrasis Teismas patikslino, kad, viena vertus, tuo atveju, kai per pradinį tyrimą normalioji vertė ir eksporto kaina koreguotos remiantis šio reglamento 2 straipsnio 10 dalies b punktu, atsižvelgus į sumokėtą ar mokėtiną PVM, ir, kita vertus, per peržiūrą naudotas normaliosios vertės ir eksporto kainos lyginimo „įskaitant PVM“ sąlygomis metodas, grįstas vien šio 2 straipsnio 10 dalies pirmo ir antro sakinio bendrąja nuostata.
Taigi, pirmajame apeliacinio skundo pagrinde nurodytos aplinkybės neatitinka faktinių ir jį reikia atmesti kaip nepagrįstą.
Dėl apeliacinio skundo antrojo pagrindo reikia priminti, kad skundžiamo sprendimo 56 punkte Bendrasis Teismas padarė išvadą, jog
Dashiqiao
ginčijamas skirtingas Tarybos vertinimas nėra „metodo pakeitimas“, kaip tai suprantama pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 9 dalį. To paties sprendimo 57 punkte Bendrasis Teismas nusprendė, kad „metodo“ ir „korekcijos sąvokos netapačios, o vien atsisakymas atlikti nepagrįstą korekciją negali būti laikomas metodo pakeitimu, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.
Tame 57 punkte Bendrasis Teismas taip pat pažymėjo, kad tokiomis aplinkybėmis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies b punkto sąlygos buvo neįvykdytos. Be to, skundžiamo sprendimo 58 punkte Bendrasis Teismas nurodė, kad pagrindinio reglamento 11 straipsnio 9 dalimi reikalaujama, kad taikomas metodas atitiktų to paties reglamento 2 straipsnio nuostatas ir kad per peržiūrą paaiškėjus, jog per pradinį tyrimą naudoto metodo taikymas neatitinka pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies b punkto, institucijos privalo nebetaikyti šio metodo.
Tačiau skundžiamo sprendimo 59 punkte Bendrasis Teismas teisingai nusprendė, jog kadangi pagrindinio reglamento 11 straipsnio 9 dalimi aiškiai reikalaujama, kad per peržiūrą taikomas metodas atitiktų šio reglamento 2 straipsnio reikalavimus, per peržiūrą negalima atlikti korekcijos, kuri negalima, be kita ko, pagal šio reglamento 2 straipsnio 10 dalies b punktą.
Atsižvelgęs į kontekstą, skundžiamo sprendimo 60 punkte Bendrasis Teismas taip pat nusprendė, kad susidariusiomis aplinkybėmis nėra reikalo nagrinėti klausimo, ar per pradinį tyrimą atitinkamu atveju taikytas metodas atitiko pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies b punktą, nes jo taikymas per peržiūros procedūrą neatitiko šios nuostatos – nebuvo tenkinamos reikalaujamos sąlygos.
Atkurti normaliosios vertės ir eksporto kainos simetriją, ko siekiama bet kuria korekcija pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalį, per peržiūros procedūrą nebebuvo būtina, nes išnyko per pradinį tyrimą atliktą korekciją pateisinusi asimetrija, t. y. dalinis eksporto PVM grąžinimas.
Todėl
Dashiqiao
teiginys, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nusprendęs, kad vienintelis per peržiūros procedūrą galimas taikyti lyginimo metodas, kuris atitiktų pagrindinio reglamento 2 straipsnį, yra korekcija pagal šio straipsnio 10 dalies b punktą, neturi jokio poveikio paprasčiausiam Bendrojo Teismo konstatavimui, kad jokios korekcijos atlikti nebereikėjo.
Atsižvelgiant į išdėstytus argumentus, šiuos du pirmuosius apeliacinio skundo pagrindus reikia atmesti kaip nepagrįstus.
Dėl trečiojo pagrindo
Šalių argumentai
Dashiqiao
ginčija skundžiamo sprendimo 62 punkte Bendrojo Teismo padarytą išvadą, kad Taryba įrodė, jog laikotarpiu nuo vieno tyrimo iki kito aplinkybės pasikeitė ir šis pasikeitimas gali pateisinti per pradinį tyrimą pritaikytos korekcijos netaikymą. Ši išvada, jos teigimu, akivaizdžiai klaidinga, nes Tarybos nurodytas aplinkybių pasikeitimas, trumpai apibūdintas skundžiamo sprendimo 63 dalyje, visiškai neleidžia daryti išvados, kad dėl jo per pradinį tyrimą naudotas lyginimo metodas tampa netaikytinas. Iš tiesų
Dashiqiao
tvirtina, kad, kaip minėjo grįsdama pirmąjį pagrindą, aplinkybės, jog Kinijoje taikytas eksporto PVM nuo pradinio tyrimo iki peržiūros procedūros faktiškai padidėjo nuo 4 % iki 17 %, vienintelis padarinys yra tai, kad pagal 2 straipsnio 10 dalies k punktą taikytina eksporto kainos korekcija turėtų būti 17 %, o ne 4 %. Taigi, į skirtingą grąžinamo PVM dydį galėjo būti puikiausiai atsižvelgta per pradinį tyrimą taikytu lyginimo metodu. Be to, ji mano, kad šis požiūris neatitinka reikalavimo griežtai aiškinti minėto sprendimo 54 punkte minėtą pasikeitusių aplinkybių išimtį.
Taryba teigia, kad trečiasis pagrindas yra niekinis, nepriimtinas ir nepagrįstas. Komisija mano, kad šis pagrindas yra niekinis ir nepagrįstas.
Teisingumo Teismo vertinimas
Reikia pažymėti, kad skundžiamo sprendimo 62 punkte Bendrasis Teismas nusprendė, jog bet kuriuo atveju net darant prielaidą, kad per peržiūros procedūrą Taryba būtų taikiusi kitą lyginimo metodą nei taikytasis per pradinį tyrimą, ši institucija įrodė, kad, pirma, laikotarpiu nuo pradinio tyrimo iki peržiūros procedūros aplinkybės pasikeitė ir, antra, šis pasikeitimas galėjo pateisinti tokios korekcijos netaikymą. Pats Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 63 punkte pažymėjo, kad nors tuo metu, kai vyko pradinis tyrimas, dalis Kinijos PVM už parduotas eksportui skirtas prekes buvo grąžinta, o už parduotas vidaus rinkai skirtas prekes visas PVM negrąžintas, laikotarpiu, kuriam taikyta peržiūros procedūra, taip nebebuvo, taigi aplinkybės pasikeitė, kaip tai suprantama pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 9 dalį
Remdamasis šiuo konstatavimu Bendrasis Teismas galėjo nepadaręs teisės klaidos skundžiamo sprendimo 64 punkte nuspręsti, kad per peržiūrą Taryba, atsižvelgusi į pasikeitusias aplinkybes, turėjo teisę nekoreguoti normaliosios vertės ir eksporto kainos, nes šią vertę teisingai palyginti su kaina buvo galima ir „įskaitant PVM“ sąlygomis.
Iš tiesų pakanka pažymėti, kad institucijų per pradinį tyrimą atlikta korekcija buvo skirta atsižvelgti į Kinijoje taikomo eksporto PVM dalinį grąžinimą, sukeliantį normaliosios vertės ir eksporto kainos asimetriją, o šios aplinkybės
Dashiqiao
neginčija.
Tačiau, kaip minėta šio sprendimo 28 punkte, nuo to momento, kai elementas, lemiantis asimetriją per pradinį tyrimą, t. y. dalinis eksporto PVM grąžinimas, nustojo egzistuoti, nebeliko poreikio kaip nors kompensuoti šią asimetriją, taigi ir daryti korekciją, neatsižvelgiant į faktiškai taikytą korekcijos metodą.
Taigi, kadangi pasikeitė korekciją pateisinančios aplinkybės, Bendrasis Teismas padarė pagrįstą pagrindinę išvadą, kad situacija laikytina ne metodo pakeitimu, bet veikiau sąlygų tokiai korekcijai atlikti nesusidarymu, ir siekdamas išsamumo nurodė pagrįstą papildomą išvadą, kad net darant prielaidą, jog metodas buvo pakeistas, šį pakeitimą pateisintų aplinkybių pasikeitimas.
Kadangi nė vienam iš trijų
Dashiqiao
nurodytų apeliacinio skundo pagrindų negalima pritarti, apeliacinį skundą reikia atmesti.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Teisingumo Teismo procedūros 138 straipsnio 1 dalį, taikomą apeliacinėse bylose pagal 184 straipsnio 1 dalį, pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi šalis to prašė. Kadangi
Dashiqiao
pralaimėjo bylą, o Taryba prašė priteisti iš jos bylinėjimosi apeliacinėje instancijoje išlaidas,
Dashiqiao
turi jas padengti. Pagal šio reglamento 140 straipsnio 1 dalį, kuri apeliacinėse bylose taip pat taikoma pagal minėtą 184 straipsnio 1 dalį, reikia nurodyti Komisijai padengti savo bylinėjimosi išlaidas.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (antroji kolegija) nusprendžia:

1.
Atmesti apeliacinį skundą.

2.
Priteisti iš
Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd
bylinėjimosi šioje instancijoje išlaidas.

3.
Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: prancūzų.