CELEX: 62013CJ0423
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Voľný pohyb tovaru
Opatrenia s rovnocenným účinkom
Smernica 2004/22/ES
Metrologické overovanie meracích zostáv
Vodomer na teplú vodu spĺňajúci všetky požiadavky tejto smernice, ktorý je pripojený na zariadenie na diaľkový (telemetrický) prenos údajov
Zákaz používať taký vodomer pripojený bez predchádzajúceho metrologického overenia zostavy

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 34 ZFEÚ, ako aj smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/22/ES z 31. marca 2004 o meradlách (
Ú. v. EÚ L 135, s. 1
; Mim. vyd. 13/034, s. 149).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi „Vilniaus energija“ UAB (ďalej len „Vilniaus energija“) a Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius (regionálne oddelenie Litovského metrologického inšpektorátu vo Vilniuse, ďalej len „metrologijos inspekcija“) vo veci žaloby o neplatnosť opatrenia prijatého týmto oddelením, pokiaľ ide o použitie výsledkov merania vodomerov pripojených na zariadenie na diaľkový (telemetrický) prenos údajov.
Právny rámec
Právo Únie
Podľa odôvodnení 3, 4, 10 a 17 smernice 2004/22:
„(3)
Zákonná metrologická kontrola nemá viesť k vytváraniu prekážok voľného pohybu meradiel. Príslušné ustanovenia majú byť vo všetkých členských štátoch rovnaké a preukázanie zhody má byť akceptované v rámci celého spoločenstva.
(4)
Zákonná metrologická kontrola si vyžaduje zhodu so osobitnými požiadavkami na funkčnosť. Požiadavky na funkčnosť, ktoré musí meradlo spĺňať, musia spĺňať vysoký stupeň ochrany. Posudzovanie zhody má zaisťovať vysoký stupeň dôvery.
…
(10)
V záujme zohľadnenia rozdielov v klimatických podmienkach alebo v prípadnej rozdielnej úrovni ochrany spotrebiteľa, ktorá sa môže uplatňovať na vnútroštátnej úrovni, základné požiadavky môžu viesť k zavedeniu tried prostredia alebo tried presnosti.
…
(17)
Členské štáty nemajú brániť tomu, aby meradlá s označením ‚CE‘ a s doplnkovými metrologickými značkami v súlade s ustanoveniami tejto smernice boli uvádzané na trh, alebo dávané do používania.“
Uvedená smernica sa v zmysle jej článku 1 s názvom „Rozsah pôsobnosti“ uplatňuje pri „zariadeniach a systémoch s meracou funkciou definovan[ých] v osobitných prílohách k druhom meradiel, ktoré sa týkajú vodomerov (MI‑001)“.
Článok 2 ods. 1 tej istej smernice stanovuje:
„Členské štáty môžu nariadiť používanie meradiel uvedených v článku 1 pri meraniach z dôvodu verejného záujmu, ochrany zdravia obyvateľstva, verejnej bezpečnosti, verejného poriadku, ochrany životného prostredia, ochrany spotrebiteľa, určovania daní a poplatkov a v záujme obchodovania v súlade s dobrými mravmi tam, kde to považujú za oprávnené“.
Článok 3 prvý odsek smernice 2004/22 uvádza:
„Táto smernica zavádza požiadavky, ktoré musia spĺňať zariadenia a systémy uvedené v článku 1 s cieľom ich uvedenia na trh, alebo do používania na účely uvedené v článku 2 ods. 1.“
Článok 4 písm. a), e) a f) uvedenej smernice stanovuje:
„Na účely tejto smernice platia definície:
a)
‚meradlo‘ je akékoľvek zariadenie alebo systém s meracou funkciou, na ktorý sa vzťahujú články 1 a 3;
…
e)
‚uvedenie na trh‘ je moment prvého odplatného alebo bezodplatného sprístupnenia meradla určeného pre konečného používateľa v rámci spoločenstva;
f)
‚uvedenie do používania‘ je prvé použitie meradla určeného pre konečného používateľa na účely, na ktoré bolo určené“.
Prvý pododsek článku 6 ods. 1 tej istej smernice znie takto:
„Meradlo musí spĺňať základné požiadavky stanovené v prílohe I a v osobitnej prílohe, ktorá sa týka tohto meradla.“
Článok 7 ods. 1 smernice 2004/22/ES stanovuje:
„Zhoda meradla so všetkými ustanoveniami tejto smernice sa vyznačuje umiestnením označenia ‚CE‘ na meradle a doplnkovej metrologickej značky podľa článku 17.“
Článok 8 ods. 1 až 4 tejto smernice stanovuje:
„1.   Členské štáty nesmú z dôvodov obsiahnutých v tejto smernici brániť uvedeniu na trh a/alebo uvedeniu do používania meradiel s označením ‚CE‘ a doplnkovou metrologickou značkou v súlade s článkom 7.
2.   Členské štáty prijmú všetky primerané opatrenia, aby sa zabezpečilo uvedenie meradiel na trh a/alebo uvedenie do používania len vtedy, ak spĺňajú požiadavky tejto smernice.
3.   Členský štát môže požadovať, aby meradlo spĺňalo ustanovenia o jeho uvedení do používania, ktoré sú opodstatnené miestnymi klimatickými podmienkami. V takom prípade si členský štát musí zvoliť primeranú hornú a dolnú hranicu teploty podľa tabuľky 1 v Prílohe I a ďalej môže špecifikovať aj vlhkostné podmienky (s kondenzáciou alebo bez nej) a predpokladané umiestnenie meradla pre použitie v otvorenom alebo uzavretom priestore.
4.   Ak sú pre meradlo definované rôzne triedy presnosti, potom:
a)
triedy presnosti, ktoré sa majú používať pri osobitných aplikáciách smú byť uvedené v osobitných prílohách k druhom meradiel pod hlavičkou ‚Uvedenie do používania‘;
b)
vo všetkých ostatných prípadoch členský štát môže určiť, ktoré triedy presnosti sa v rámci definovaných tried majú používať v osobitných aplikáciách pod podmienkou, že na svojom území umožní používanie všetkých tried presnosti.
V oboch prípadoch uvedených v písmene a) alebo v písmene b) sa môžu použiť meradlá s vyššou triedou presnosti podľa výberu vlastníka.“
Podľa článku 9 prvého odseku uvedenej smernice:
„Posudzovanie zhody meradla s primeranými základnými požiadavkami sa vykoná na základe žiadosti podľa výberu výrobcu, niektorým z postupov posudzovania zhody, ktoré sú uvedené v osobitnej prílohe k danému meradlu. …“
Príloha I tej istej smernice s názvom „Základné požiadavky“ stanovuje:
„Meradlo musí poskytovať vysoký stupeň metrologickej ochrany tak, aby všetky zainteresované strany mohli mať plnú dôveru vo výsledok merania a je navrhnuté a vyrobené na čo najvyššej kvalitatívnej úrovni z hľadiska meracej techniky a zabezpečenia údajov merania.
Meradlá musia spĺňať ďalej uvedené požiadavky, ktoré sú, tam kde je to potrebné, doplnené o špecifické požiadavky na jednotlivé druhy meradiel uvedené v prílohách MI‑001 až MI‑010, ktoré sa bližšie zaoberajú určitými aspektmi všeobecných požiadaviek.
…
8. Ochrana pred zneužitím
8.1.
Metrologické charakteristiky meradla nesmú byť v žiadnom prípade nedovolene ovplyvňované pripojením ďalšieho zariadenia, niektorou z vlastností samotného pripojeného zariadenia alebo zariadenia, ktoré komunikuje s meradlom na diaľku.
…
10. Indikácia výsledkov
…
10.4.
Meradlo používané na obchodné transakcie pri priamom predaji musí byť vyhotovené tak, aby pri predpokladanej inštalácii zobrazovalo výsledky merania obidvom stranám transakcie. Pokiaľ je to z hľadiska priameho predaja zásadné, musí byť na každej potvrdenke poskytnutej spotrebiteľovi prostredníctvom pomocného zariadenia, ktoré nevyhovuje primeraným požiadavkám tejto smernice, adekvátna informácia o obmedzení.
10.5.
Meradlo používané na merania v rámci distribúcie elektrického prúdu, plynu, tepla alebo vody, bez ohľadu na to, či sa dajú údaje z neho odčítať priamo alebo diaľkovo, musí byť v každom prípade vybavené metrologicky kontrolovaným displejom prístupným spotrebiteľovi bez pomoci nástroja. Údaj na tomto displeji predstavuje výsledok merania, ktorý slúži ako základ pre výpočet účtovanej ceny.
…“
Príloha MI‑001 smernice 2004/22 s názvom „Vodomery“ znie:
„Pre vodomery určené na meranie objemu čistej studenej alebo teplej vody používanej v domácnostiach, v ľahkom priemysle a na obchodné účely platia primerané požiadavky prílohy I, špecifické požiadavky tejto prílohy a postupy pre posudzovanie zhody v nej uvedené.
DEFINÍCIE
Vodomer
Zariadenie na meranie, zaznamenávanie a indikáciu objemu vody pretečenej za daných podmienok merania cez merací prevodník.
…“
Príloha (MI‑005) smernice 2004/22 s názvom „Meracie zostavy na kontinuálne a dynamické meranie pretečeného množstva kvapalín okrem vody“ definuje pojem „meracia zostava“ ako „systém pozostávajúci zo samotného meradla a všetkých ostatných zariadení potrebných na zabezpečenie presného merania alebo uskutočnenie meracích operácií“.
Litovské právo
Článok 2 ods. 7 zákona o metrológii (Metrologijos įstatymas), ako vyplýva zo zákona č. X‑717 z 22. júna 2006 (Žin., 2006, č. 77‑2966), stanovuje:
„Meradlo je nástroj, zariadenie alebo zostava, ktorých účelom je meranie, a to nezávisle alebo za pomoci iných doplňujúcich zariadení.“
Podľa ustanovenia článku 2 ods. 15 tohto zákona:
„Meracia zostava je zoskupenie navzájom prepojených meradiel a iných zariadení určených na špecifické merania.“
Dekrét riaditeľa Štátnej metrologickej služby č. V‑ 107 o metrologickej validácii meradiel s diaľkovým (telemetrickým) prenosom údajov [Įsakymas Dėl matavimo priemonių su nuotoliniu (telemetriniu) duomenų perdavimu metrologinio įteisinimo] z 15. novembra 2010 (Žin., 2010, č. 135‑2010, ďalej len „dekrét z 15. novembra 2010“) stanovuje:
„1.
Typy meradiel s funkciou diaľkového (telemetrického) prenosu údajov môžu byť schválené, len ak boli vykonané potrebné testy a bolo s určitosťou zistené, že údaje prenášané telemetrickým kanálom plne zodpovedajú údajom uvádzaným na meradle;
2.
meradlo s funkciou diaľkového (telemetrického) prenosu údajov sa považuje za meraciu zostavu, a preto sa metrologické overovanie musí uskutočniť vzhľadom na celú meraciu zostavu, pričom v tomto zmysle musia byť vypracované aj výsledky tohto overovania;
3.
meradlá týkajúce sa legálnej metrológie, ktoré sú zostrojené s funkciou diaľkového (telemetrického) prenosu údajov, pričom však ich typy boli schválené bez overenia tejto funkcie, nemožno použiť na účely diaľkového (telemetrického) prenosu údajov.“
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
Vilniaus energija je podnik, ktorého predmetom činnosti je zabezpečovanie dodávok tepla a teplej úžitkovej vody najmä v meste Vilnius.
V žiadosti spotrebiteľa doručenej 7. februára 2012 sa uvádza, že zamestnanci metrologijos inspekcija zistili, že Vilniaus energija nainštalovala v byte tohto spotrebiteľa vodomer na teplú vodu WFH 36 s číslom 09532667. Vodomer mal značku platného pôvodného overenia uskutočneného spoločnosťou Vilniaus metrologijos centras.
Uvedený vodomer bol pripojený na automatické zariadenie určené na reguláciu vykurovacieho telesa a prenos údajov, ktorý výsledky merania z merača prenášal na diaľku (telemetricky), s názvom Rubisafe, pričom uvedené výsledky boli následne používané na vystavovanie faktúr. Ako vyplýva zo spisu, ktorý má Súdny dvor k dispozícii, veľká časť zariadení s názvom Rubisafe bola vyrobená v Nemecku.
V súlade s bodom 2 dekrétu z 15. novembra 2010 dospelo metrologijos inspekcija k názoru, že výsledky merania pochádzajúce z uvedeného vodomeru nemôžu byť použité na diaľkový prenos údajov, keďže nebolo uskutočnené metrologické overenie celého systému, teda vodomeru a zariadenia na prenos údajov na diaľku.
Metrologijos inspekcija opatrením inšpekcie č. PA‑954 (V 12) z 22. marca 2012 týkajúcim sa overenia súladu s požiadavkami legálnej metrológie (ďalej len „opatrenie inšpekcie“) uložila Vilniaus energija tieto dve požiadavky:
—
nepoužívať výsledky merania pochádzajúce z vodomerov na teplú vodu získané na diaľku na účely vystavovania faktúr, kým systém neprejde metrologickým overením stanoveným spôsobom, a
—
používať len údaje získané z metrologicky certifikovaných vodomerov na teplú vodu inštalovaných v bytoch, teda z vodomerov, ktoré prešli metrologickým overením.
Vilniaus energija podala na Vilniaus apygardos administracinis teismas (Regionálny správny súd vo Vilniuse) žalobu, ktorou sa domáhala zrušenia opatrenia inšpekcie.
Rozsudkom z 2. augusta 2012 Vilniaus apygardos administracinis teismas žalobu Vilniaus energija zamietol ako nedôvodnú.
Vilniaus energija podala proti tomuto rozsudku odvolanie na Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Najvyšší správny súd Litvy).
Podľa vnútroštátneho súdu z dekrétu z 15. novembra 2010, ako aj z opatrenia inšpekcie, ktoré ho vykonalo, vyplýva, že hoci vodomer ako meradlo spĺňa všetky požiadavky smernice 2004/22 a má potrebné označenia upravené touto smernicou, tento vodomer nie je možné normálne používať, keď je pripojený na zariadenie na diaľkový (telemetrický) prenos údajov. Vnútroštátne predpisy a prax uvedený vodomer kvalitatívne vnímajú ako nové meradlo, teda ako meraciu zostavu, pri ktorej vnútroštátne právo vyžaduje, aby sa ako systém podrobila posúdeniu a typovému schváleniu, ako aj metrologickému overeniu.
Za týchto podmienok sa vnútroštátny súd pýta na zlučiteľnosť týchto vnútroštátny predpisov a praxe s článkom 34 ZFEÚ a uvedenou smernicou.
Za týchto podmienok Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúcu prejudiciálnu otázku:
„Majú sa článok 34 ZFEÚ a/alebo smernica 2004/22 vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnym predpisom a praxi, podľa ktorých sa vodomer na teplú vodu spĺňajúci všetky požiadavky smernice 2004/22, pripojený na zariadenie na diaľkový (telemetrický) prenos údajov, považuje za meraciu zostavu, a preto sa na zamýšľané účely môže používať až po tom, ako sa uskutoční metrologické overenie tohto vodomeru a zariadenia na diaľkový (telemetrický) prenos údajov ako meracej zostavy predstavujúcej celok?“
O prejudiciálnej otázke
Najprv je potrebné preskúmať, či pripojenie vodomeru na teplú vodu, ktorý spĺňa všetky podmienky smernice 2004/22, na zariadenie na diaľkový (telemetrický) prenos údajov má za následok, že uvedená smernica sa na takýto vodomer nevzťahuje.
Táto smernica sa v zmysle jej článku 1 uplatní na zariadenia a systémy s meracou funkciou definované v osobitných prílohách týkajúcich sa vodomerov, konkrétne v prílohe MI‑001.
Podľa tejto prílohy je pojem „vodomer“ definovaný ako „zariadenie na meranie, zaznamenávanie a indikáciu objemu vody pretečenej za daných podmienok merania cez merací prevodník“.
V tejto súvislosti článok 6 ods. 1 prvý pododsek smernice 2004/22 stanovuje, že vodomer v zmysle tejto smernice musí spĺňať základné požiadavky stanovené v prílohe I a v osobitnej prílohe, ktorá sa týka tohto vodomeru, teda prílohe MI‑001 uvedenej smernice.
Jednou zo základných požiadaviek uvedených v bode 8.1 tejto prílohy I je, že metrologické vlastnosti meradla nesmú byť neprípustným spôsobom ovplyvnené z dôvodu jeho pripojenia na zariadenie na diaľkový prenos údajov. Bod 10.5 uvedenej prílohy I stanovuje, že v prípade odlišností medzi výsledkami zobrazenými meradlom a týmto zariadením cenu, ktorú musí zaplatiť spotrebiteľ, určuje výsledok zobrazený meradlom.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že vodomer na teplú vodu, ktorý spĺňa všetky podmienky ustanovené touto smernicou, nemôže byť vylúčený z rozsahu jej pôsobnosti z dôvodu, že je pripojený na zariadenie na diaľkový (telemetrický) prenos údajov.
Preto takýto vodomer patrí do rozsahu pôsobnosti uvedenej smernice.
Naopak, pokiaľ ide o zariadenie na diaľkový (telemetrický) prenos údajov, je potrebné poznamenať, že jeho funkcia je obmedzená na prenos údajov vopred nameraných vodomerom na teplú vodu na diaľku. Keďže takéto zariadenie nie je „zariadením s meracou funkciou“ v zmysle článku 1 smernice 2004/22, nepatrí do rozsahu pôsobnosti tejto smernice.
Okrem toho sa táto smernica neuplatní ani na systém tvorený samotným vodomerom a zariadením na diaľkový (telemetrický) prenos údajov. Na rozdiel od prílohy MI‑005 uvedenej smernice, týkajúcej sa meracích zostáv na kontinuálne a dynamické meranie pretečeného množstva kvapalín okrem vody, ktorá pojem „meracia zostava“ definuje ako „systém pozostávajúci zo samotného meradla a všetkých ostatných zariadení potrebných na zabezpečenie presného merania alebo uskutočnenie meracích operácií“, príloha MI‑001 tej istej smernice na tento pojem vôbec neodkazuje. Táto neexistencia odkazu sa dá vysvetliť tým, že vodomer patriaci do rozsahu pôsobnosti smernice 2004/22 sa chápe ako ucelené meradlo, ktoré nepotrebuje iné zariadenia na to, aby ako systém mohol zabezpečiť presné meranie alebo uskutočnenie meracích operácií.
Na účely užitočnej odpovede vnútroštátnemu súdu je potrebné preskúmať vnútroštátne predpisy a prax v konaní vo veci samej po prvé z pohľadu vodomeru na teplú vodu a po druhé z pohľadu zariadení na diaľkový (telemetrický) prenos údajov.
Po prvé, čo sa týka vodomeru na teplú vodu, je potrebné pripomenúť, že pokiaľ je určitá otázka úplne harmonizovaná na úrovni Európskej únie, každé vnútroštátne opatrenie, ktoré sa jej týka, treba posudzovať vo vzťahu k ustanoveniam tohto harmonizačného právneho predpisu, a nie vo vzťahu k ustanoveniam primárneho práva (pozri rozsudok Komisia/Nemecko, C‑463/01,
EU:C:2004:797
, bod 36 a citovanú judikatúru).
Tak je to v prípade smernice 2004/22, ktorá má za cieľ, ako to vyplýva najmä z jej odôvodnenia 3, upraviť v každom členkom štáte rovnaké požiadavky výkonnosti, ktoré musia spĺňať zariadenia a systémy uvedené v článku 1 tejto smernice na účely ich uvedenia na trh a/alebo uvedenia do používania.
Článok 8 ods. 1 uvedenej smernice uvádza, že členské štáty v zásade nemôžu brániť uvedeniu na trh a/alebo uvedeniu do používania v prípade meradla, ktoré po kladnom posúdení jeho súladu so všetkými požiadavkami tej istej smernice nesie označenie zhody „CE“ a dodatočné metrologické označenie. Naopak, pokiaľ meradlo nie je v súlade s požiadavkami smernice 2004/22, článok 8 ods. 2 tejto smernice stanovuje, že takéto meradlo nemôže byť uvedené na trh a/alebo do používania.
V záujme zohľadnenia rozdielov v klimatických podmienkach alebo v prípadnej rozdielnej úrovni ochrany spotrebiteľa, ktorá sa môže uplatňovať na vnútroštátnej úrovni, článok 8 ods. 3 a 4 tejto smernice s prihliadnutím na odôvodnenie 10 tejto smernice umožňuje členským štátom za podmienok upravených týmto ustanovením spresniť triedy prostredia alebo triedy presnosti, ktoré musia meradlá spĺňať na ich uvedenie do používania.
Z toho vyplýva, že členské štáty môžu podriadiť meradlá s označením zhody „CE“ a dodatočným metrologickým označením ďalším vnútroštátnym požiadavkám len v prípadoch upravených týmto ustanovením smernice.
Vnútroštátne predpisy a prax, o aké ide v konaní vo veci samej, sa pritom netýkajú prípadu upraveného týmto ustanovením.
Z toho vyplýva, že takéto vnútroštátne predpisy a prax bránia uvedeniu do používania v prípade vodomeru na teplú vodu pripojenému na zariadenie na diaľkový (telemetrický) prenos údajov, ktoré spĺňa všetky požiadavky smernice 2004/22, v rozsahu, v akom takéto meradlo podlieha metrologickému overeniu.
Z toho vyplýva, že uvedená smernica sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnym predpisom a praxi, o aké ide v konaní vo veci samej.
Po druhé, pokiaľ ide o zariadenia na diaľkový (telemetrický) prenos údajov, je potrebné zdôrazniť, že ako bolo uvedené v bode 36 tohto rozsudku, tieto zariadenia nepatria do rozsahu pôsobnosti tejto smernice. Preto je potrebné uvedené vnútroštátne predpisy a prax preskúmať vo vzťahu k ustanoveniam Zmluvy o FEÚ týkajúcim sa voľného pohybu tovaru.
V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že vnútroštátne predpisy a prax, o aké ide v konaní vo veci samej, ktoré podriaďujú zariadenia na diaľkový (telemetrický) prenos údajov, ktoré boli v súlade so zákonom vyrobené v iných členských štátoch, metrologickému overeniu, obmedzujú prístup na trh členského štátu dovozu, a teda sa musia považovať za opatrenie s rovnakým účinkom ako množstevné obmedzenie dovozu v zmysle článku 34 ZFEÚ (pozri v tomto zmysle rozsudky Radiosistemi, C‑388/00 a C‑429/00,
EU:C:2002:390
, bod 43; ATRAL, C‑14/02,
EU:C:2003:265
, body 62 a 63, ako aj Komisia/Portugalsko, C‑432/03,
EU:C:2005:669
, bod 41).
Na základe ustálenej judikatúry Súdneho dvora môže byť takéto opatrenie odôvodnené len jedným z dôvodov verejného záujmu uvedených v článku 36 ZFEÚ alebo jedným z naliehavých dôvodov uvedených v judikatúre Súdneho dvora, za predpokladu, že toto opatrenie je primerané na dosiahnutie sledovaného cieľa a nejde nad rámec toho, čo je na jeho dosiahnutie nevyhnutné (pozri rozsudok Komisia/Portugalsko,
EU:C:2005:669
, bod 42).
Vnútroštátne predpisy a prax, o aké ide v konaní vo veci samej, majú za cieľ ochranu spotrebiteľov. V tomto smere Súdny dvor už rozhodol, že ochrana spotrebiteľov predstavuje legitímny záujem, ktorým v zásade možno odôvodniť obmedzenie základnej slobody zaručenej Zmluvou, ako je voľný pohyb tovaru (pozri v tomto zmysle rozsudok Canal Satélite Digital, C‑390/99,
EU:C:2002:34
, bod 34).
Keďže metrologické overenie umožňuje vyhnúť sa skresleniu a falšovaniu údajov, vnútroštátne predpisy a prax, o aké ide v konaní vo veci samej, sú vhodné na zaručenie ochrany spotrebiteľov.
Uvedené vnútroštátne predpisy a prax však idú nad rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie tohto cieľa.
Vnútroštátne predpisy a prax, o aké ide v konaní vo veci samej, stanovujú metrologické overenie tak pri vodomeroch na teplú vodu pripojených na zariadenia na diaľkový (telemetrický) prenos údajov, ako aj v prípade týchto zariadení. Je pritom potrebné pripomenúť po prvé, že v súlade s článkom 9 smernice 2004/22 posúdenie súladu vodomeru na teplú vodu so základným podstatnými požiadavkami upravenými touto smernicou sa musí vykonať pred jeho uvedením na trh a uvedením do používania. Iba ak je toto posúdenie kladné, môže výrobca tohto vodomeru umiestniť dodatočné metrologické označenie. Preto sa vodomer na teplú vodu, ktorý spĺňa všetky požiadavky uvedenej smernice, považuje za už metrologicky overený. Po druhé, ako bolo zdôraznené v bode 33 tohto rozsudku, bod 8.1. prílohy I tej istej smernice stanovuje, že metrologické vlastnosti vodomeru na teplú vodu spĺňajúce všetky požiadavky upravené smernicou 2004/22 nesmú byť neprípustným spôsobom ovplyvnené z dôvodu jeho pripojenia na zariadenie na diaľkový (telemetrický) prenos údajov. Po tretie v prípade rozdielnosti medzi výsledkami vykazovanými meradlom a týmto zariadením bod 10.5 tejto prílohy I spresňuje, že cenu, ktorú má užívateľ platiť, určuje výsledok nadobudnutý týmto meradlom.
Z toho vyplýva, že nové metrologické overenie vodomeru na teplú vodu pripojeného na zariadenie na diaľkový (telemetrický) prenos údajov, ktorý spĺňa všetky požiadavky tejto smernice, nie je potrebné na dosiahnutie cieľa smerujúceho k zabezpečeniu ochrany spotrebiteľov. Tento cieľ je možné dosiahnuť menej reštriktívnymi opatreniami, než sú tie, ktoré vyplývajú z vnútroštátnych predpisov a praxe v konaní vo veci samej, akými je metrologické overenie, ktoré sa týka výlučne tohto zariadenia.
Okrem toho, hoci príslušné vnútroštátne orgány, teda v konaní vo veci samej metrologijos inspekcija, rozhodujú o obmedzení metrologického overenia na zariadenia na diaľkový (telemetrický) prenos údajov, je potrebné pripomenúť, že uvedené úrady nemôžu bezúčelne vyžadovať technické analýzy, pokiaľ už rovnaké analýzy boli vykonané v inom členskom štáte a ak ich výsledky tieto orgány už majú alebo im na ich žiadosť môžu byť dané k dispozícii (pozri v tomto zmysle rozsudok Komisia/Portugalsko,
EU:C:2005:669
, bod 46 a citovanú judikatúru).
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy je potrebné na položenú prejudiciálnu otázku odpovedať tak, že článok 34 ZFEÚ a smernica 2004/22 sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnym predpisom a praxi, podľa ktorých sa vodomer na teplú vodu spĺňajúci všetky požiadavky tejto smernice, ktorý je pripojený na zariadenie na diaľkový (telemetrický) prenos údajov, považuje za meraciu zostavu a z tohto dôvodu sa nemôže používať v súlade so svojím určením, pokiaľ nebol spolu s týmto zariadením metrologicky overený ako meracia zostava.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:

Článok 34 ZFEÚ a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/22/ES z 31. marca 2004 o meradlách sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnym predpisom a praxi, podľa ktorých sa vodomer na teplú vodu spĺňajúci všetky požiadavky tejto smernice, ktorý je pripojený na zariadenie na diaľkový (telemetrický) prenos údajov, považuje za meraciu zostavu a z tohto dôvodu sa nemôže používať v súlade so svojím určením, pokiaľ nebol spolu s týmto zariadením metrologicky overený ako meracia zostava.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: litovčina.