CELEX: 62009TJ0008
Обществени поръчки за услуги
Процедури за възлагане на обществени поръчки на ЕАМБ
Участие на спасителни кораби в борбата срещу замърсяването с нефт
Отхвърляне на офертата
Жалба за отмяна
Несъответствие на офертата с предмета на поръчката
Последици
Равно третиране
Пропорционалност
Определяне на предмета на поръчката
Несъобщаване на характеристиките и сравнителните предимства на спечелилата оферта
Мотивиране
Възлагане на поръчка
Липса на правен интерес
Искане за обявяване на нищожност на договора, сключен с определения за изпълнител оферент
Искане за обезщетение за вреди и загуби

Обстоятелства, предхождащи спора
1.
Обществена поръчка
С обявление за обществена поръчка, публикувано в притурката към
Официален вестник на Европейския съюз
от 8 март 2008 г. (ОВ  S 48, 2008 г.) под № EMSA/NEG/3/2008, Европейската агенция за морска безопасност (ЕАМБ) открива процедура
по договаряне за възлагане на обществена поръчка за услуги, свързани с участието на спасителни кораби в борбата срещу замърсяването
с нефт. Едновременно с обявлението за поръчка ЕАМБ публикува на своята интернет страница покана за участие в поръчката, към
която прилага условията за участие в нея и проект на спецификация. Точка VI, параграф 3 от обявлението за обществена поръчка
се позовава на тази публикация относно възможността за получаване на допълнителна информация.
Лот № 2 от обществената поръчка за услуги се отнася до интервенцията в Северно море.
Съгласно точка II, параграф 2, 1) от обявлението за поръчка, точка 3, параграф 4 от условията за участие и точка 5 от проекта
на спецификация общата максимална стойност на лот № 2 е в размер на 4 000 000 EUR.
Според точка II, параграф 3 от обявлението за обществена поръчка, точка 3, параграф 3 от условията за участие и точка 3, параграф 3
от проекта на спецификация срокът на поръчката е 36 месеца, считано от възлагането ѝ. В условията за участие и проекта на
спецификация се уточнява, че този срок може да бъде продължен еднократно за максимален период от три години.
Според точка 12, параграф 2 от проекта на спецификация представянето на оферта, надхвърляща бюджетния таван, определен за
всеки лот, е основание за отстраняване от процедурата по възлагане на поръчката.
2.
Участие на жалбоподателите в процедурата по договаряне
Жалбоподателите, Dredging International NV и Ondernemingen Jan de Nul NV, създават съвместното предприятие Joint Venture Oil
Combat (наричано по-нататък „JVOC“) и представят кандидатурата си за лот № 2 на 29 април 2008 г.
След края на фазата на подаване на кандидатури на 30 май 2008 г. ЕАМБ отправя до жалбоподателите покана за представяне на
оферта, към която е приложена окончателната спецификация.
На 18 юни 2008 г. се провежда разяснително събрание между жалбоподателите и ЕАМБ. На това събрание ЕАМБ уточнява, от една
страна, че при удовлетворително изпълнение на договорните задължения на съдоговорителите ще бъде предложено удължаване на
договора за три години. От друга страна, ЕАМБ подчертава значението на спазването на бюджетните тавани.
JVOC представя своята оферта на 15 юли 2008 г.
С писмо от 14 август 2008 г. ЕАМБ изразява предварителни забележки по офертата на жалбоподателите. Тя подчертава по-специално
че доколкото офертата на JVOC надвишава предвидения за лот № 2 бюджетен таван, за да не бъде отстранено от процедурата по
възлагане на поръчката, то следва да я измени.
С писмо от 1 септември 2008 г. жалбоподателите обръщат внимание на ЕАМБ, че тяхната оферта е за срок от шест години, каквато
възможност според тях предоставя спецификацията. Вследствие на това според жалбоподателите средната цена за срок от три години
е по-ниска от бюджетния таван, предвиден за лот № 2. В това отношение жалбоподателите уточняват още, че оферта за срок от
шест години е взаимноизгодно решение.
В писмо, което жалбоподателите сочат, че са получили на 12 септември 2008 г., ЕАМБ отбелязва, че според спецификацията представените
оферти трябвало да бъдат за срок от три години. Следователно ЕАМБ поканва жалбоподателите да предложат цена, отговаряща на
това изискване.
С писмо от 29 септември 2008 г. жалбоподателите оспорват тълкуването на спецификацията от ЕАМБ. Те продължават да поддържат
офертата си за договорен срок от шест години, като повтарят, че този период е оптималното решение в случая.
3.
Решения на ЕАМБ и последваща кореспонденция
С писмо от 29 октомври 2008 г. ЕАМБ информира жалбоподателите, че офертата им не е одобрена, доколкото не са изпълнили критерий,
чието неспазване води до отстраняване от процедурата по възлагане на поръчката. ЕАМБ уточнява, че жалбоподателите могат да
поискат да получат името на участника, чиято оферта е приета, както и допълнителна информация относно мотивите за отхвърляне
на тяхната оферта, което жалбоподателите правят с писмо от 3 ноември 2008 г.
С писмо от 6 ноември 2008 г. ЕАМБ отговаря на молбата на жалбоподателите, като посочва, че поръчката е възложена на DC International
(наричано по-нататък „DCI“) и че основанието за отхвърляне на офертата на JVOC е неспазването на бюджетния таван, предвиден
за лот № 2.
С писма от 7 и 13 ноември 2008 г. жалбоподателите оспорват отхвърлянето на тяхната оферта, искат да им се предостави копие
от доклада на комисията за оценка на офертите и изразяват съмнения относно спазването от DCI на едно от предвидените в спецификацията
основания за отстраняване, както и на техническите изисквания, посочени в същата. Освен това с писмо от 13 ноември 2008 г.
жалбоподателите молят ЕАМБ да спази изчаквателен срок и да не сключва договор с DCI, докато те не получат информацията относно
процедурата по оценяване на офертите. Тези искания са повторно изложени от жалбоподателите в писмо от 21 ноември 2008 г.
В писмо от 19 ноември 2008 г., което жалбоподателите твърдят, че са получили на 24 ноември 2008 г., ЕАМБ отговаря, че единствено
оферентите, представилите допустими оферти, имат правото да получат информация относно сравнителните предимства на спечелилата
оферта. Според ЕАМБ офертата на JVOC обаче е недопустима, доколкото не е съобразена с едно от основанията за отстраняване,
тоест с предвидения за лот № 2 бюджетен таван. В отговор на изразените от жалбоподателите съмнения ЕАМБ добавя, че предложените
от DCI кораби са напълно съобразени с изтъкнатото от тях основание за отстраняване.
С писмо от 27 ноември 2008 г. жалбоподателите оспорват недопустимостта на офертата на JVOC и отправят повторно искането си
да получат копие от доклада на комисията за оценка на офертите.
В писмо от 28 ноември 2008 г. ЕАМБ отговаря, че ще разгледа искането на жалбоподателите. На 16 декември 2008 г. тя им отправя
ново писмо, в което потвърждава, че офертата на JVOC надхвърля предвидения за лот № 2 бюджетен таван и поради това трябвало
да бъде отхвърлена на стадия на оценяване. Според ЕАМБ при тези обстоятелства жалбоподателите могат да получат информация
само за основанията на отхвърляне на тяхната оферта, но не и подробности относно одобрената оферта.
Тъй като жалбоподателите получават писмото от 16 декември 2008 г. едва на 5 януари 2009 г., през този период от време те отправят
повторно исканията си с писмо от 17 декември 2008 г.
4.
Сключване на договора с DCI
ЕАМБ сключва договора с DCI на 17 ноември 2008 г.

Производство и искания на страните
Жалбоподателите подават настоящата жалба в секретариата на Общия съд на 6 януари 2009 г.
Поради промяната в съдебните състави на Общия съд съдията докладчик е включен в четвърти състав, на който впоследствие е разпределено
настоящото дело.
Въз основа на доклад на съдията докладчик на 19 октомври 2009 г. Общият съд (четвърти състав) решава да открие устната фаза
на производството. В рамките на процесуално-организационните действия, предвидени в член 64 от Процедурния правилник на Общия
съд, той писмено поставя въпроси на страните, като ги приканва да отговорят писмено. Страните изпълняват това искане.
Устните състезания и отговорите на страните на поставените от Общия съд въпроси са изслушани в съдебното заседание от 15 декември
2010 г.
Жалбоподателите молят Общия съд:
–        да отмени решението на ЕАМБ от 29 октомври 2008 г., с което ЕАМБ решава „да отхвърли офертата на JVOC и да възложи поръчката
на DCI“,
–        да обяви договора, подписан между ЕАМБ и DCI, за нищожен,
–        да присъди на JVOC обезщетение за поправяне на претърпените в резултат на посоченото решение вреди, оценени в размер на 725 500 EUR,
заедно с лихвите за забава,
–        да осъди ЕАМБ да заплати съдебните разноски.
ЕАМБ моли Общия съд:
–        да отхвърли жалбата като неоснователна,
–        да обяви искането за обезщетение за недопустимо или най-малкото за неоснователно,
–        да осъди жалбоподателите да заплатят съдебните разноски.

От правна страна
1.
По искането за отмяна
Жалбоподателите искат отмяна на решението на ЕАМБ от 29 октомври 2008 г., с което се отхвърля офертата на JVOC и се възлага
поръчката на DCI. В подкрепа на искането си те изтъкват четири правни основания.
Първото правно основание се състои от две части. Първата част е изведена от нарушение на член 100, параграф 2 от Регламент
(ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските
общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198, наричан по-нататък „общ
финансов регламент“), на член 135, параграф 2 от Регламента на ЕАМБ от 9 декември 2003 г. за установяване на подробни правила
за прилагането на финансовия регламент на ЕАМБ (наричани по-нататък „подробни правила за прилагане на ЕАМБ“), на задължението
за мотивиране, на принципа на зачитане на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита, свързано с непредаването
на някои документи на жалбоподателите и с твърдението за непълнота на мотивите на решението за отхвърляне на офертата на JVOC.
Втората част, изтъкната от жалбоподателите, е изведена от нарушение на член 105, параграф 2 от общия финансов регламент, на
член 158а, параграф 1 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето
на подробни правила за прилагането на общия финансов регламент (ОВ L 357, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г.,
глава 1, том 4, стр. 3, наричани по-нататък „общи правила за прилагане“) и на принципа на зачитане на правото на защита. Това
нарушение било свързано с отказа на ЕАМБ да спре подписването на договора с DCI до предаване на жалбоподателите на исканите
от тях документи.
Второто правно основание е изведено от нарушение на принципите на равно третиране и на недопускане на дискриминация, свързано
с явна грешка при оценяването на офертата на DCI.
Третото правно основание е изведено от нарушение на принципите на пропорционалност, на равно третиране и на недопускане на
дискриминация, свързано с явна грешка при оценяването на офертата на JVOC.
Четвъртото правно основание е изведено от очевидно неадекватния и неразумен характер на бюджетния таван, предвиден за лот
№ 2.
Въпреки това следва да се отбележи, че отхвърлянето на офертата на JVOC и възлагането на поръчката на DCI не са настъпили
на един и същи стадий от процедурата по възлагане на поръчката. Всъщност офертата на JVOC е отхвърлена преди фазата на сравняване
с другите оферти, останали за разглеждане. Възлагането на поръчката на DCI е резултат от споменатото сравняване.
При тези обстоятелства въпреки изложеното в жалбата следва да се приеме, че отхвърлянето на офертата на JVOC и възлагането
на обществената поръчка на DCI представляват две различни решения (наричани по-нататък съответно „решение за отхвърляне“ и
„решение за възлагане“) и молбите за отмяната на всяко едно от тях следва да се разгледат поотделно.
В това отношение сред изтъкнатите от жалбоподателите правни основания до решението за отхвърляне се отнасят първата част на
първото правно основание, както и третото и четвъртото правно основание. За сметка на това втората част от първото правно
основание и второто правно основание се отнасят до законосъобразността на решението за възлагане и до неговото прилагане.
Впрочем първоначално трябва да се разгледа искането за отмяна на решението за отхвърляне. Всъщност именно с това решение ЕАМБ
отхвърля офертата, представена от жалбоподателите с цел да получат спорната поръчка. Следователно то е решението, което слага
край на шансовете им да получат възлагането на поръчката, за която са представили оферта.
След това трябва да се изследва допустимостта и при необходимост основателността на искането за отмяна на решението за възлагане.

По решението за отхвърляне
В рамките на проверката за законосъобразност на решението за отхвърляне Общият съд ще разгледа най-напред въпроса за съответствието
на офертата на JVOC с предвидения за лот № 2 бюджетен таван, за което се отнасят третото правно основание и една част от доводите,
изложени в рамките на първата част от първото правно основание. След това ще бъде разгледано четвъртото правно основание,
свързано с подходящия характер на посочения бюджетен таван. Накрая следва да се разгледат доводите, изложени в рамките на
първата част от първото правно основание, свързани с непредаването на някои документи на жалбоподателите и с твърдението за
непълнота на мотивите на решението за отхвърляне на офертата на JVOC.
По третото правно основание, изведено от нарушение на принципа на пропорционалност, принципа на равно третиране и принципа
на недопускане на дискриминация, свързано с явна грешка при оценяването на офертата на JVOC, както и по първата част от първото
правно основание, доколкото тя се отнася до съответствието на офертата на JVOC с предвидения за лот № 2 бюджетен таван
–       Доводи на страните
В самото начало жалбоподателите уточняват, че си запазват правото да разширят и да допълнят аргументацията си в зависимост
от доказателствата в преписката на ЕАМБ, до които те евентуално биха получили достъп в съответствие с процесуално-организационните
действия.
По същество жалбоподателите изтъкват, че ЕАМБ е допуснала явна грешка в преценката и следователно е нарушила принципа на пропорционалност,
принципа на равно третиране и принципа на недопускане на дискриминация, като е приела, че офертата на JVOC трябва да се отхвърли,
доколкото не е съобразена с предвидения за лот № 2 бюджетен таван.
В това отношение, първо, жалбоподателите поддържат, че бюджетният таван, предвиден за лот № 2, не е критерий за отстраняване
по смисъла на членове 93 и 94 от общия финансов регламент, доколкото не засяга надеждността или адекватността на оферентите
като цяло, а основен аспект на тяхната оферта. Като последица от това неспазването на този таван не превръщало засегнатата
оферта в недопустима.
Второ, бюджетният таван, предвиден за лот № 2, не бил посочен като критерий за отстраняване в обявлението за поръчка или в
условията за участие, както се изисквало в член 116, параграф 3, буква а) от подробните правила за прилагане на ЕАМБ и в член 130,
параграф 3, буква а) от общите правила за прилагане. В това отношение простото споменаване на бюджетния таван в посочените
документи не било достатъчно. Същевременно, както следва от неговия текст, проектът за спецификация давал само обща насока
за документите, които кандидатите трябвало да представят.
Трето, жалбоподателите считат, че те са спазили предвидения за лот № 2 бюджетен таван. В това отношение те обясняват, че за
да могат да предложат икономически най-изгодното разрешение, са избрали експлоатационен срок от шест години, позволяващ да
се амортизират инвестиционните разходи в рамките на продължителен период и по този начин да се намали единичната цена. Според
жалбоподателите шестгодишен срок на договора явно отговарял на очакванията на ЕАМБ, като се има предвид, че в точка 3, параграф 3
от спецификацията изрично се предвиждало подновяване на поръчката за период от три години и че ЕАМБ е потвърдила на разяснителното
събрание, че търси партньор за продължителен срок.
Според жалбоподателите, ако предложената от JVOC обща цена на офертата за поръчка се раздели на две, за да се сведе до срок
от три години, тази цена е по-ниска от предвидения за лот № 2 бюджетен таван.
Жалбоподателите добавят, че ако поднови първоначалния договор, сключен с DCI за три години, ЕАМБ би нарушила задължението
си да избере най-изгодната оферта и принципа на равно третиране, доколкото е отхвърлила офертата на JVOC, обхващаща целия
срок от шест години. Всъщност офертата на JVOC била най-изгодната оферта за такъв срок.
Четвърто, жалбоподателите изтъкват, че отхвърлянето на офертата на JVOC е дискриминационно и непропорционално. Всъщност според
жалбоподателите ЕАМБ нямала задължението да отстрани всяка оферта, надхвърляща предвидения за лот № 2 бюджетен таван, а била
длъжна да прецени дали са налице причини офертата да не бъде веднага отстранявана, и по-конкретно да разгледа евентуалните
предимства на предложената специфична конфигурация.
ЕАМБ оспорва основателността на доводите на жалбоподателите.
–       Съображения на Общия съд
В самото начало е необходимо да се отбележи, че достъпът до преписката на ЕАМБ, за който молят жалбоподателите в рамките на
искането си за процесуално-организационни действия, не се отнася за доказателствата, свързани с отхвърлянето на офертата на
JVOC, а само за свързаните с офертата на DCI и с нейното оценяване от комисията за оценка. При тези обстоятелства евентуалният
достъп до тези доказателства не би могъл да има отражение върху правните основания и доводите, свързани с решението за отхвърляне,
сред които са третото правно основание и първата част от първото правно основание.
По същество веднага следва да се отбележи, че в решението за отхвърляне ЕАМБ възприема като изрично основание за отхвърляне
на офертата на JVOC нейното несъответствие с предвидения за лот № 2 бюджетен таван.
Както обаче следва от аргументацията на жалбоподателите и от доказателствата по преписката, твърдяното надхвърляне на посочения
бюджетен таван е само следствие от това, че офертата на JVOC се основава на шестгодишен срок на договора.
При тези обстоятелства, освен въпроса за спазването на предвидения за лот № 2 бюджетен таван, следва да се разгледа и този
за спазване на срока на договора, така както е предвиден в документите за поканата за участие в процедурата по възлагане на
обществена поръчка. Ето защо следва да се прецени дали жалбоподателите са имали основание да представят оферта и да предложат
цена въз основа на шестгодишен срок на договора.
Както беше посочено в точка 4 по-горе, точка II, параграф 3 от обявлението за поръчка, точка 3, параграф 3 от условията за
участие и точка 3, параграф 3 от проекта на спецификацията уточняват, че срокът на поръчката е 36 месеца, считано от възлагането
ѝ. В това отношение в условията за участие и в проекта на спецификацията се уточнява, че този срок може да бъде удължен еднократно
за максимален период от три години. Впрочем в член V, параграф 2 от проекта на договор за предоставяне на разположение на
кораби, приложен към проекта на спецификация, се уточнява, че за подновяването на договора е необходимо изрично писмено съгласие
на страните.
В този контекст безспорно е вярно, че в точка 4 от уводната част на проекта на спецификация се уточнява, че съдържащата се
в него информация се предоставя на оферентите единствено с цел да ги подпомогне в подготовката на евентуалното им участие
във фазата на подаване на оферти. При все това в точка 5 от уводната част ЕАМБ посочва, че макар и спецификацията да е предоставена
под формата на проект, не се предвиждат значителни промени. Впрочем в окончателната спецификация е възпроизведено съдържанието
на проекта на спецификация, що се отнася до предвидения срок на договора.
Колкото до разяснителното събрание с жалбоподателите, от съставения по този повод протокол е видно, че ЕАМБ е обявила, че
търси дългосрочно партньорство. При все това нейните представители изрично поставят подновяването на договора в зависимост
от удовлетворителното изпълнение на договорните задължения, като по този начин ясно подчертават, че това подновяване не е
автоматично, а зависи от волята на страните, и по-специално на ЕАМБ.
Освен това в писмото, получено на 12 септември 2008 г. от жалбоподателите, ЕАМБ им обръща специално внимание върху факта,
че предвиденият срок на договора е три години, и им посочва, че всички представени оферти трябва да се придържат към този
срок, за да могат да бъдат сравнени в съответствие с принципа на равно третиране. ЕАМБ изрично моли жалбоподателите да преразгледат
финансовата си оферта въз основа на тригодишен срок на договора и като държат сметка за предвидения за лот № 2 бюджетен таван.
С оглед на гореизложеното следва да се направи изводът, че от обявлението за поръчка, от публикуваните едновременно с него
документи, към които то препраща, и от последващите изявления на ЕАМБ ясно и конкретно следва, че желаната продължителност
на договора била 36 месеца и че подновяването на този договор, водещо до удвояването на този срок, не е автоматично, а напротив,
зависи от съгласието на ЕАМБ.
При тези обстоятелства жалбоподателите не са имали основание да представят оферта и да предложат цена за шест години, поради
което офертата на JVOC не е съобразена с документите за поканата за участие в процедурата по отношение на срока на договора.
Относно последиците от тази констатация жалбоподателите поддържат с пълно право, че нито несъответствието на офертата на JVOC
с предвидения срок на договора, нито произтичащото от това надхвърляне на предвидения за лот № 2 бюджетен таван представляват
основания за отстраняване по смисъла на членове 93—96 от общия финансов регламент. Всъщност тези обстоятелства не съответстват
на целта на посочените разпоредби, която се състои в проверка на надеждността на оферентите като цяло, техния морал и липсата
на конфликт на интереси.
По същия начин, след като не засягат пряко финансовите, икономическите, техническите и професионалните способности на жалбоподателите,
разглежданите обстоятелства не представляват критерии за подбор по смисъла на член 97, параграф 1 от общия финансов регламент
и на членове 135—137 от общите условия за прилагане.
Тези констатации се потвърждават от факта, че в края на фазата на поканата за представяне на оферти, която се състои именно
в проверка на критериите за отстраняване от участие и за подбор, ЕАМБ е отправила до жалбоподателите покана да представят
оферта.
За сметка на това въпросът за съответствието на оферта с предвидения срок на договора, и вследствие на това с даден бюджетен
таван, няма за цел сравняването ѝ с другите представени оферти и следователно не дава възможност да се определи в зависимост
от случая коя от тези оферти е икономически най-изгодната или с най-ниска цена. Следователно споменатите обстоятелства не
представляват критерии за възлагане по смисъла на член 97 от общия финансов регламент и на член 138 от общите условия за прилагане.
Действително разглежданите обстоятелства съответстват на условията, на които трябва да отговаря дадена оферта, за да удовлетвори
нуждите на възлагащия орган. Ето защо те спадат към определянето на предмета на поръчката.
Така предвиденият срок на договор за предоставяне на услуги допринася за определянето на предмета на поръчката за тези услуги,
доколкото той служи като база за изчисляване на цената, и по-специално за амортизирането на първоначалните инвестиции.
Също така с посочването на бюджетен таван, т.е. параметър за абсолютна цена, възлагащият орган определя условие, на което
е подчинено осъществяването на предмета на поръчката, като по този начин уточнява този предмет.
Определянето на предмета на поръчката е предвидено в член 92 от общия финансов регламент, съгласно който „документите за покана
за участие в процедурата, следва да дават пълно, ясно и точно описание на предмета на поръчката и да посочват критериите за
отстраняване, подбор и възлагане, приложими за поръчката“. От тази разпоредба следва, че определянето на предмета на обществената
поръчка е различно от критериите за отстраняване, подбор и възлагане.
Относно последиците от несъответствието на офертата с предмета на поръчката член 146, параграф 3, първа алинея от общите условия
за прилагане предвижда, че „заявките за участие и офертите, които не отговарят на всички съществени изисквания, посочени в
тръжната документация или на посочените в нея специфични изисквания, се отстраняват“.
В това отношение следва да се добави, че целта на процедурата по възлагане на обществени поръчки е да се удовлетворят при
възможно най-добри условия нуждите на възлагащия орган. Вследствие на това възлагащият орган трябва да може да определи свободно
предмета на обществената поръчка в зависимост от своите нужди, което предполага, че той не може да бъде задължен да разгледа
оферта, която има различен от желания от него предмет, така както е изложен в документите за покана за участие в процедурата
за обществена поръчка.
Също така по принцип неспазването на предмета на поръчката прави невъзможно ефикасното сравняване на представените оферти,
доколкото то води до премахване на тяхната обща референтна основа.
Освен това фактът, че възлагащият орган се отклонява от документите за покана за участие в процедурата, като приема оферта,
която не отговаря на предмета на поръчката, както той е определен в тези документи, би бил несъвместим с принципите на прозрачност
и на равно третиране.
Впрочем от съдебната практика следва, че е от съществено значение възлагащият орган да бъде в състояние да се увери с точност
за съдържанието на офертата, и по-специално за съответствието ѝ с условията, предвидени в документите за покана за участие
в процедурата. Ето защо, ако дадена оферта е двусмислена и възлагащият орган няма възможност бързо и ефикасно да установи
действителното ѝ съдържание, той няма друг избор, освен да отхвърли тази оферта (Решение на Общия съд от 27 септември 2002 г.
по дело Tideland Signal/Комисия, T‑211/02, Recueil, стр. II‑3781, точка 34). Същата последица настъпва a fortiori когато,
както е в случая, офертата явно не отговаря на предмета на поръчката.
При тези обстоятелства следва да се приеме, че съответствието с предмета на поръчката, както е описан в документите за поканата
за участие в процедурата, представлява предварително условие, на което следва да отговаря всяка оферта, за да може да бъде
разгледана в рамките на процедурата по възлагане на обществени поръчки. Неспазването на това условие трябва да води до отстраняване
на разглежданата оферта от възлагащия орган, без тя да бъде сравнявана с другите представени оферти.
В конкретния случай обаче от точки 58 и 63 по-горе следва, че офертата на JVOC не съответства на документите за поканата за
участие в процедурата, що се отнася до един от елементите, определящи предмета на поръчката, а именно предвидения срок на
договора. Вследствие на това ЕАМБ не е допуснала грешка в преценката, като преди да пристъпи към възлагане на поръчката, е
отхвърлила споменатата оферта, без да я сравни с другите оферти.
Относно въпроса дали предвиденият срок на договора и бюджетният таван, фиксиран за лот № 2, са били законно определени в релевантните
документи, по-горе беше установено, че тези условия спадат към определянето на предмета на поръчката. Ето защо следва да се
приложи член 92 от общия финансов регламент, който гласи, че „[д]окументите за покана за участие в процедурата, следва да
дават пълно, ясно и точно описание на предмета на поръчката“. За сметка на това член 130, параграф 3, буква а) от общите правила
за прилагане, на който се позовават жалбоподателите, се отнася единствено до критериите за отстраняване и за подбор и следователно
е неприложим в случая.
В това отношение, що се отнася до предвидения срок на договора, достатъчно е да се направи препращане към точки 53—57 по-горе,
където беше установено, че от документите за поканата за участие в процедурата следва ясно и конкретно, че желаната от ЕАМБ
продължителност на договора е 36 месеца и че подновяването на на договора, водещо до удвояването на този срок, не е автоматично,
а напротив, зависи от съгласието на страните, тоест на ЕАМБ.
Относно бюджетния таван за лот № 2 в точка 3 по-горе беше посочено, че съгласно точка II, параграф 2, 1) от обявлението за
поръчка, точка 3, параграф 4 от условията за участие и точка 5 от проекта на спецификацията общата максимална стойност за
лот № 2 е в размер на 4 000 000 EUR. Освен това съгласно точка 12, параграф 2 от проекта на спецификация представянето на
оферта, надхвърляща определения за всеки лот бюджетен таван, е основание за отстраняване от процедурата по възлагане на поръчката,
както става ясно от точка 5 по-горе.
Доколкото в това отношение жалбоподателите изтъкват, че проектът на спецификация имал за цел единствено да подпомогне оферентите,
достатъчно е да се направи препращане към точка 54 по-горе. Що се отнася до това, че съгласно точка 5 от частта на обявлението
за обществена поръчка, в която се описва лот № 2, стойността на бюджетния таван била прогнозна, следва да се отбележи, че
тя е фиксирана по категоричен начин както в проекта на спецификацията, така и в окончателната спецификация.
При тези обстоятелства следва да се приеме, че както предвиденият срок на договора, така и бюджетният таван, предвиден за
лот № 2, са били описани по ясен и конкретен начин в документите за поканата за участие в процедурата в съответствие с изискването
на член 92 от общия финансов регламент.
Впрочем жалбоподателите не излагат специални доводи в подкрепа на твърдението си, че отхвърлянето на офертата на JVOC поради
несъответствието ѝ с предмета на поръчката е дискриминационно или непропорционално. Обратно, от изложеното в точки 68—70 по-горе
следва, че единствено тази последица е съвместима с целта на процедурата по възлагане на обществени поръчки, както и с принципите
на прозрачност и на равно третиране, като се има предвид, от една страна, че офертата на JVOC не отговаря на нуждите на ЕАМБ,
както те са изложени в документите за поканата за участие в процедурата, а от друга страна, че неспазването на предвидения
срок на договора прави невъзможно сравняването на споменатата оферта с другите представени оферти.
В този контекст, доколкото от изложеното в точки 53—57 по-горе следва, че желаният от ЕАМБ срок на договора е три години,
твърдението, че офертата на JVOC е по-изгодна за срок от шест години от офертата на DCI, е ирелевантно.
На последно място, следва да се установи, че Решение на Общия съд от 12 ноември 2008 г. по дело Evropaïki Dynamiki/Комисия
(T‑406/06, непубликувано в Сборника), на което се позовават жалбоподателите, е ирелевантно в случая. Всъщност в делото, по
което е постановено това решение, оферта, която отговаряла на предмета на поръчката и поради това можела да бъде сравнена
с останалите оферти, не получава при сравнението минималния брой точки, определени въз основа на различните критерии за възлагане.
Обратно, в настоящото дело офертата на JVOC е отхвърлена преди стадия на сравняване на офертите и следователно преди стадия
на възлагането, защото не отговаря на предмета на поръчката.
С оглед на гореизложеното следва да се отхвърли третото правно основание, както и първата част от първото правно основание,
доколкото тя се отнася до съответствието на офертата на JVOC с предвидения за лот № 2 бюджетен таван.
По четвъртото правно основание, изведено от явно неадекватния и неразумен характер на предвидения за лот № 2 бюджетен таван
–       Доводи на страните
Жалбоподателите считат, че предвиденият за лот № 2 бюджетен таван е прекалено нисък и следователно не позволява на оферентите
да представят оферта, отговаряща на всички изисквания на ЕАМБ. Оттук те правят извода, че всяка оферта, която спазва споменатия
бюджетен таван, не отговаря на посочените изисквания. В този контекст жалбоподателите уточняват, че три от четирите първоначални
оферти надхвърлят бюджетния таван. Те добавят, че са оспорили двукратно прилагането на предвидения за лот № 2 бюджетен таван.
ЕАМБ оспорва основателността на доводите на жалбоподателите.
–       Съображения на Общия съд
Най-напред следва да се констатира, че жалбоподателите не са изтъкнали обстоятелства в подкрепа на своите твърдения. Всъщност
единственото конкретно обстоятелство, на което те се позовават, е високата цена за придобиване на машините за извличане на
нефт, която възлизала на 1 960 000 EUR в техния случай.
Жалбоподателите обаче не са представили доказателства за това, че подобна цена е необходима, за да се спази съвкупността от
изисквания, определени от ЕАМБ, или още че сама по себе си тази цена прави невъзможно спазването на предвидения за лот № 2
бюджетен таван.
Същевременно сам по себе си фактът, че три от четирите първоначално представени оферти не спазвали предвидения за лот № 2
бюджетен таван, не доказва, че същият е прекалено нисък или че единствената оферта, в която той е спазен, не отговаря на съвкупността
от изискванията на ЕАМБ. Всъщност напълно е възможно тази последна оферта да е единствената, която е спазила както бюджетния
таван, така и другите предвидени изисквания.
Впрочем при всички случаи, както беше констатирано в точка 68 по-горе, възлагащият орган трябва да може да определи свободно
предмета на поръчката и следователно да избере условията, на които да отговарят представените оферти. Така той може да определи
по-специално срока на договора, който ще се сключи, и да установи бюджетен таван, с който офертите трябва да се съобразяват,
в съответствие с неговите бюджетни изисквания. В това отношение той не е длъжен да се допита до потенциалните оференти относно
адекватността на определяните от него условия.
Ако възлагащият орган действително определи прекалено нисък бюджетен таван, той рискува да не получи нито една оферта, която
да го удовлетворява, поради което да бъде принуден да повтори процедурата по възлагане на обществена поръчка с променени условия.
При всички случаи това обстоятелство не налага той да бъде задължаван да взема предвид забележките на оферентите, нито a fortiori
да се съобразява с техните предложения.
Тази констатация води до ирелевантност на обстоятелството, че жалбоподателите са изтъкнали пред ЕАМБ претендирания неадекватен
характер на предвидения за лот № 2 бюджетен таван.
С оглед на всичко изложено по-горе четвъртото правно основание следва да се отхвърли.
По първата част от първото правно основание, доколкото тя се отнася до непредаването на някои документи на жалбоподателите
и до мотивите за отхвърлянето на офертата на JVOC
–       Доводи на страните
Жалбоподателите изтъкват, че ЕАМБ е нарушила член 100, параграф 2 от общия финансов регламент, член 135, параграф 2 от правилата
за прилагане на ЕАМБ, задължението за мотивиране, принципа на зачитане на правото на защита и правото на ефективна съдебна
защита, доколкото, от една страна, тя не им предала някои документи, и от друга страна, не изложила достатъчно мотиви в решението
за отхвърляне на офертата на JVOC.
Що се отнася до първото твърдение за нарушение, жалбоподателите напомнят, че въпреки няколко молби в този смисъл ЕАМБ отказала
да им предостави доклада на комисията за оценка и офертата на DCI или релевантните откъси от тези документи. От член 135,
параграф 2 от правилата за прилагане на ЕАМБ във връзка с член 100, параграф 2 от общия финансов регламент и член 149 от общите
правила за прилагане обаче произтичало, че ЕАМБ е длъжна да предостави информация за характеристиките и сравнителните предимства
на спечелилата оферта на оферент, който е представил допустима оферта, ако същият е отправил молба за това.
Според жалбоподателите целта на това задължение за уведомяване е да се позволи на един отхвърлен оферент да разбере причините,
поради които неговата оферта е отхвърлена, и да се увери, че спрямо него не е допусната дискриминация в сравнение с останалите
оференти. Всъщност оферент, чиято оферта е отхвърлена поради несъобразяване със спецификацията, имал право да разполага с
всяка необходима информация, която му позволява да докаже, че офертите на другите оференти също не са съобразени със спецификацията
и че също е трябвало да бъдат отхвърлени.
Жалбоподателите уточняват, че дори и офертата на JVOC действително да не е сравнявана с тази на DCI, поради което няма доказателства
за предимствата на последната, при всички случаи следва да се съобщят характеристиките на спечелилата оферта, както и тяхната
оценка от страна на възлагащия орган.
Що се отнася до мотивите за отхвърляне на офертата на JVOC, жалбоподателите изтъкват, че в решението си за отхвърляне ЕАМБ
не посочила основанието за отстраняване на споменатата оферта, нито съществуващите правни средства за оспорване на това решение.
В този контекст жалбоподателите обясняват, че споменаване в решението за отхвърляне на несъобразяване с един от критериите
за отстраняване само по себе си не представлява адекватно мотивиране, доколкото не им позволява да преценят основанието за
отхвърляне на офертата на JVOC. Всъщност специфичното основание, залегнало в основата на решението за отхвърляне, било изложено
едва в писмото от 6 ноември 2008 г.
На последно място, жалбоподателите изтъкват, че нарушението на задължението за предоставяне на съответната информация и на
задължението за мотивиране също представляват нарушение на правото им на защита и на правото им на ефективна съдебна защита.
ЕАМБ оспорва основателността на изложените от жалбоподателите доводи.
–       Съображения на Общия съд
Съгласно член 100, параграф 2, първа алинея от общия финансов регламент „[в]ъзложителят уведомява всички кандидати или оференти,
чиито заявления или оферти са били отхвърлени, за основанията, поради които е взето решението, както и всички оференти, чиито
оферти отговарят на условията за допускане, и които подават писмено запитване за характеристиките и сравнителните предимства
на спечелилата оферта и името на оферента, на когото се възлага поръчката“.
Член 149 от общите правила за прилагане, чието съдържание е идентично с това на член 135 от правилата за прилагане на ЕАМБ,
внася следните уточнения:
„1. Възложителите информират във възможно най-кратък срок кандидатите и оферентите за взетите решения във връзка с възлагането
на обществена поръчка […]
2. В срок от не повече от 15 календарни дни след датата на получаване на писмена молба, възложителят съобщава информацията
по член 100, параграф 2 от [общия] финансов регламент.
3. В случай на [поръчки], възложени от общностните институции за тяхна сметка, […] възлагащият орган уведомява отпадналите
оференти или кандидати, едновременно или поотделно, с писмо, факс или електронно съобщение, че тяхното заявление или оферта
не са били приети […]
Във всеки случай възлагащият орган посочва причините, поради които офертата или заявлението не са били приети, и съществуващите
правни средства за обжалване.
[…]
Неуспелите оференти или кандидати могат да поискат допълнителна информация относно мотивите за отхвърлянето им в писмена форма
[…]; всички оференти, които са представили приемлива оферта, могат да получат информация за характеристиките и [сравнителните
предимства на предпочетената] оферта, както и за името на оферент[а], на когото се възлага поръчката], без да се засяга член 100,
параграф 2, втора алинея от [общия] финансов регламент. Възложителят отговаря в рамките на не повече от петнадесет календарни
дни от получаването на искането“.
Ето защо, за да се определи обхвата на задълженията на ЕАМБ спрямо жалбоподателите по силата на член 100, параграф 2 от общия
финансов регламент, на член 149 от общите условия за прилагане и на член 135 от правилата за прилагане на ЕАМБ, следва да
се провери дали офертата на JVOC е допустима по смисъла на тези разпоредби.
В това отношение разпоредбата на член 146, параграф 3, трета алинея от общите условия за прилагане гласи, че „исканията за
участие и офертите, които не са отхвърлени и които отговарят на критериите за [подбор], се считат за приемливи“.
Следователно, доколкото се ограничава със споменаване на критериите за отстраняване и за подбор, тази разпоредба пренебрегва
обстоятелството, изложено в точки 59—72 по-горе, че съответствието с предмета на поръчката е предварително условие, чието
неспазване обосновава отхвърлянето на офертата, без тя да бъде сравнена с другите представени оферти.
Така текстът на член 146, параграф 3, трета алинея от общите условия за прилагане не отговаря на целта на предвиденото в член 100,
параграф 2 от общия финансов регламент задължение за съобщаване на характеристиките и сравнителните предимства на спечелилата
оферта, както и името на оферента, на когото се възлага поръчката.
Тази цел се състои в това да се позволи на оферента, чиято оферта е достигнала стадия, предшестващ възлагането на поръчката,
била е сравнена с другите оферти и е счетена за по-неизгодна, да провери дали сравняването е извършено правилно и евентуално
да го оспори. Всъщност подобна проверка не може да бъде извършена, без да се разполага със съответната информация за спечелилата
оферта.
За сметка на това, ако отхвърлянето на оферта е настъпило преди фазата на възлагане, по принцип това не е резултат от сравняването
със спечелилата оферта. Вследствие на това проверката за основателност на отказа не зависи от съобщаването на данни относно
спечелилата оферта.
В това отношение следва да се установи също, че противно на твърденията на жалбоподателите, предвиденото в член 100, параграф 2
от общия финансов регламент задължение за уведомяване не цели да позволи на оферент да провери дали всички останали оферти
отговарят на критериите за отстраняване, подбор и съответствие с предмета на поръчката. Всъщност ако това беше така, тази
разпоредба не би се ограничила да предвиди съобщаване на данните, които се отнасят единствено до спечелилата оферта.
Впрочем оферент, чиято оферта е била отхвърлена преди стадия, предшестващ възлагането на поръчката, разполага с възможността
да представи на възлагащия орган забележките си относно допуснатите според него нередности в офертите на другите оференти,
които не са били взети предвид. Ако той счита, че възлагащият орган е пренебрегнал представените забележки и че като последица
от това възлагането на поръчката е довело до измама или финансово нарушение, той може да уведоми компетентните в тази сфера
инстанции, а именно Eвропейската служба за борба с измамите.
С оглед на гореизложеното следва да се приеме, че оферта, която не съответства на предмета на поръчката, е недопустима по
смисъла на член 100, параграф 2 от Финансовия регламент, на член 149 от общите правила за прилагане и на член 135 от правилата
за прилагане на ЕАМБ.
В конкретния случай от точки 53—73 по-горе става ясно, че офертата на JVOC не съответства на предмета на поръчката, що се
отнася до предвидения срок на договора.
Вследствие на това ЕАМБ е длъжна единствено, в съответствие със задължението за мотивиране, както то е обяснено в член 100,
параграф 2, първа алинея от общия финансов регламент, в член 149 от общите условия за прилагане и в член 135 от правилата
за прилагане на ЕАМБ, да информира жалбоподателите за основанията за отхвърляне на тяхната оферта и за съществуващите правни
средства за обжалване.
Що се отнася, от една страна, до основанията за отхвърлянето на офертата на JVOC, ЕАМБ посочва следното в решението за отхвърляне:
„Комисията за оценка прие, че във вида, в който е представена, вашата оферта е неприемлива с оглед на условията на поръчката.
Комисията счита, че тя не отговаря на един от критериите, който е основание за отстраняване, и като последица от това не отговаря
на изискванията, посочени в процедурата по възлагане на обществена поръчка“.
В това отношение следва да се напомни, че мотивите трябва да излагат по ясен и недвусмислен начин съображенията на автора
на акта, така че, от една страна, да дадат възможност на заинтересованите лица да се запознаят с основанията за взетата мярка,
за да могат да защитят правата си, а от друга страна, да дадат възможност на общностния съд да упражни своя контрол (вж. Решение
на Общия съд от 20 май 2009 г. по дело VIP Car Solutions/Парламент, T‑89/07, Сборник, стр. II‑1403, точка 60 и цитираната
съдебна практика).
Освен това според съдебната практика обхватът на задължението за мотивиране зависи от естеството на разглеждания акт и от
контекста, в който е бил приет (вж. Решение на Общия съд от 14 февруари 2006 г. по дело TEA-CEGOS и STG/Комисия, T‑376/05
и T‑383/05, Recueil, стр. II‑205, точка 48 и цитираната съдебна практика). Така решението за отхвърляне трябва да се постави
в контекста на предходната кореспонденция между ЕАМБ и жалбоподателите, разменена в рамките на процедурата по възлагане на
обществената поръчка.
Предвидените срок на договора и бюджетен таван за лот № 2 обаче са обсъждани от жалбоподателите и ЕАМБ на разяснителното събрание,
състояло се на 18 юни 2008 г. Несъответствието на офертата на JVOC с посочения срок и неспазването на споменатия произтичащ
от него бюджетен таван са обсъждани впоследствие в писмата от 14 август и 1, 12 и 29 септември 2008 г.
При тези обстоятелства следва да се приеме, че при прочита на решението за отхвърляне жалбоподателите са били в състояние
да схванат посочването, че офертата на JVOC е недопустима от гледна точка на условията на поръчката поради неспазване на един
от критериите, водещ до отстраняване от процедурата по възлагане на обществена поръчка и поради неспазване на посочените изисквания,
като визиращо конкретно и точно предвидения срок на договора и произтичащото от него неспазване на предвидения за лот № 2
бюджетен таван.
Освен това в отговор на искането на жалбоподателите от 3 ноември 2008 г. ЕАМБ им изпраща писмо от 6 ноември 2008 г., в което
посочва изрично, че отхвърлянето на офертата на JVOC е резултат от неспазване на предвидения за лот № 2 бюджетен таван, произтичащо
от неспазване на предвидения срок на договора. Това обяснение е потвърдено в писмото на ЕАМБ от 19 ноември 2008 г.
Впрочем изложените мотиви са позволили на жалбоподателите да предявят правата си, щом като, както става ясно от настоящата
жалба, те са изтъкнали правни основания и доводи относно предвидения за лот № 2 бюджетен таван и стоящия в основата въпрос
за спазване на предвидения срок на договора. Също така въз основа на изложените мотиви Общият съд е в състояние да прецени
по адекватен начин същите тези правни основания и доводи.
При тези обстоятелства следва да се заключи, че при излагането на мотивите за отхвърляне на офертата на JVOC ЕАМБ не е нарушила
задължението си за мотивиране.
От друга страна, следва да се установи, че нито в решението за отхвърляне, нито в последващите си писма ЕАМБ е посочила съществуващите
правни средства за обжалване, с които разполагат жалбоподателите.
Не може да се приеме доводът, изтъкнат от ЕАМБ в това отношение, според който тя считала, че такива средства не съществуват.
Всъщност в тази хипотеза ЕАМБ е трябвало поне да посочи тази своя позиция в кореспонденцията си с жалбоподателите.
При всички случаи следва да се установи, че доколкото посочването на съществуващите правни средства за обжалване не зависи
от предмета на решението за отхвърляне, неговото отсъствие не може да засегне законосъобразността на последното. Това обстоятелство
би могло да има значение най-много за упражняването на правото на обжалване от жалбоподателите, по-специално що се отнася
до спазването на срока за обжалване.
Следва обаче да се установи, че жалбоподателите са подали в надлежния срок настоящата жалба, насочена по-конкретно към отмяната
на решението за отхвърляне, и че не изтъкват нито един довод или доказателство, позволяващ или позволяващо да се направи изводът,
че непосочването на правните средства за обжалване в споменатото решение им е попречило да упражнят по ефективен начин правото
си на обжалване.
При тези обстоятелства следва да се установи, че макар ЕАМБ да е пропуснала да посочи в решението за отхвърляне съществуващите
правни средства за обжалване, това обстоятелство е ирелевантно в случая.
На последно място, доколкото по-горе беше установено, че ЕАМБ не била длъжна да съобщи на жалбоподателите данни, отнасящи
се до офертата на DCI, че от гледна точка на правото тя е мотивирала в достатъчна степен отхвърлянето на офертата на JVOC
и че непосочването на съществуващите правни средства за обжалване е ирелевантно в случая, не става ясно как ЕАМБ е нарушила
правото на защита на жалбоподателите или тяхното право на ефективна съдебна защита. Следователно твърденията на жалбоподателите
в този смисъл, които не бяха потвърдени с по-конкретни доводи, трябва да се отхвърлят.
С оглед на гореизложеното следва първата част на първото правно основание да се отхвърли, доколкото тя се отнася до непредаване
на жалбоподателите на някои документи или данни и до мотивите на решението за отхвърляне на офертата на JVOC.
Тъй като всички правни основания и доводи, свързани с решението за отхвърляне, са отстранени, следва да се отхвърли искането
за неговата отмяна.

По решението за възлагане
В самото начало трябва да се разгледа правният интерес на жалбоподателите във връзка с искането за отмяна на решението за
възлагане, тъй като липсата на правен интерес е абсолютна процесуална предпоставка, за която съдът на Съюза може да провери
служебно (вж. Решение на Общия съд от 28 септември 2004 г. по дело MCI/Комисия, T‑310/00, Recueil, стр. II‑3253, точка 45
и цитираната съдебна практика).
Доводи на страните
Жалбоподателите считат, че доколкото са поискали отмяната на решението за отхвърляне, те имат правен интерес да искат отмяна
и на решението за възлагане. В това отношение те изтъкват, че ако не бъде отменено решението за възлагане, евентуалната отмяна
на решението за отхвърляне би била лишена от предмет.
Впрочем жалбоподателите поддържат, че имат интерес и да докажат, че всички останали оферти е трябвало да бъдат отстранени
от процедурата по възлагане на обществена поръчка.
Според ЕАМБ оферент, чиято оферта е отхвърлена преди стадия, предшестващ решението за възлагане, няма интерес да иска отмяна
на решението за възлагане на поръчката.
Съображения на Общия съд
Според съдебната практика жалбата за отмяна, подадена от физическо или юридическо лице, е допустима само ако това лице има
правен интерес от отмяната на обжалвания акт. Такъв интерес съществува, когато отмяната на обжалвания акт сама по себе си
може да има правни последици и когато жалбата може чрез резултата си да донесе полза на страната, която я е подала (вж. Решение
на Общия съд от 10 декември 2009 г. по дело Antwerpse Bouwwerken/Комисия, Т‑195/08, Сборник, стр. II‑4439, точка 33 и цитираната
съдебна практика).
Следователно, когато офертата на оферент е отхвърлена преди стадия, предшестващ решението за възлагане на поръчката, поради
което тя не е била сравнена с другите оферти, наличието на правен интерес на засегнатия оферент да обжалва решението за възлагане
на поръчката зависи от отмяната на решението за отхвърляне на неговата оферта. Всъщност само ако това последно решение бъде
отменено е възможно отмяната на решението за възлагане на поръчката евентуално да породи правни последици за оферента, чиято
оферта е отхвърлена преди стадия, предшестващ решението за възлагане на поръчката, и да му донесе полза чрез отмяната на решение,
прието след сравняване на оферти, сред които неправилно не е била включена неговата оферта.
Обратно, когато е отхвърлено искането за отмяна на решението, с което се отхвърля офертата, отмяната на решението за възлагане
на поръчката не може да предизвика правни последици за оферента, чиято оферта е отхвърлена преди стадия, предшестващ решението
за възлагане. В тази хипотеза решението, с което се отхвърля офертата, се оказва пречка въпросният референт да бъде засегнат
от последващото решение за възлагане на поръчката на друг оферент.
Впрочем от точки 108 и 109 по-горе следва, че в общата структура на разпоредбите на общия финансов регламент и на общите условия
за прилагане относно обществените поръчки оферентът, чиято оферта е била отхвърлена преди стадия, предшестващ решението за
възлагане, не е длъжен да проверява дали всички приети на този стадий оферти отговарят на критериите за отстраняване, за подбор
и на предмета на поръчката. Вследствие на това засегнатият оферент не би могъл да основава своя правен интерес от обжалване
на решението за възлагане на поръчката върху необходимостта от извършване на такава проверка.
В конкретния случай искането за отмяна на решението за отхвърляне е отхвърлено в точка 128 по-горе. При тези обстоятелства
от изложеното в точки 133—136 по-горе следва, че жалбоподателите нямат правен интерес да обжалват решението за възлагане,
поради което искането им за отмяна на това решение е недопустимо.
2.
По искането за обявяване на сключения с DCI договор за нищожен
Жалбоподателите твърдят, че в резултат от нарушенията, които те посочват в рамките на двете части на първото правно основание,
сключеният между ЕАМБ и DCI договор трябва да бъде обявен за нищожен.
От една страна, при разглеждането на първата част на първото правно основание обаче не беше открита никаква незаконосъобразност,
която да опорочава решението за отхвърляне. Като последица от това, що се отнася до тази част, доводите на жалбоподателите
са основани на погрешна предпоставка.
От друга страна, следва да се отбележи, че сключването на договора с DCI от ЕАМБ е резултат от прилагането на решението за
възлагане. От точки 133—137 по-горе обаче следва, че жалбоподателите нямат правен интерес да обжалват това решение. При тези
обстоятелства те нямат правен интерес и от обявяване на сключения между ЕАМБ и DCI договор за нищожен въз основа на твърдения
за незаконосъобразност на решението за възлагане, като твърденията, изложени във втората част на първото правно основание
(вж. точка 36 по-горе).
3.
По искането за обезщетение

Доводи на страните
Жалбоподателите поддържат, че с приемането на решението за отхвърляне и на решението за възлагане са им причинени вреди, изразяващи
се в загубата на съществена възможност да им се възложи поръчката, в разходите, понесени по повод на процедурата по възлагане
на обществени поръчки и на производството пред Общия съд, както и в накърняване на тяхната известност.
ЕАМБ оспорва както допустимостта, така и основателността на искането на жалбоподателите.

Съображения на Общия съд
Според трайно установената съдебна практика, за да е основателен иск за обезщетение, предявен на основание член 288, втора
алинея ЕО, трябва да са изпълнени определени кумулативни условия, а именно неправомерност на поведението, за което се упрекват
институциите, наличие на вреда и наличие на причинно-следствена връзка между твърдяното поведение и претендираната вреда (Решение
на Съда от 29 септември 1982 г. по дело Oleifici Mediterranei/ЕИО, 26/81, Recueil, стр. 3057, точка 16 и Решение на Общия
съд от 11 юли 1996 г. по дело International Procurement Services/Комисия, T‑175/94, Recueil, стр. II‑729, точка 44). Когато
едно от тези условия не е изпълнено, искът трябва да се отхвърли в неговата цялост, без да е необходимо да се разглеждат останалите
условия (Решение на Съда от 15 септември 1994 г. по дело KYDEP/Съвет и Комисия, C‑146/91, Recueil, стр. I‑4199, точки 19 и
81 и Решение на Общия съд от 20 февруари 2002 г. по дело Förde-Reederei/Съвет и Комисия, T‑170/00, Recueil, стр. II‑515, точка 37).
В конкретния случай в самото начало следва да се напомни, че в точки 34 и 35 по-горе беше установено, че предметът на жалбата
за отмяна се състои от две отделни решения, тоест решението за отхвърляне и решението за възлагане.
От една страна, при разглеждането на правните основания и доводите на жалбоподателите относно решението за отхвърляне обаче
не беше установено то да е засегнато от незаконосъобразност. Като последица от това условието, свързано с неправомерност на
поведението, за което се упреква ЕАМБ, не е изпълнено по отношение на това решение.
От друга страна, обстоятелството, констатирано в точки 133—137 по-горе, че жалбоподателите нямат правен интерес от отмяната
на решението за възлагане, предполага, че вредата, която те претендират, че са претърпели, би могла да бъде — дори да се допусне,
че е настъпила — последица не от споменатото решение, а от решението за отхвърляне. Така условието, изискващо наличие на причинно-следствена
връзка, не е изпълнено по отношение на решението за възлагане.
При тези обстоятелства искането за обезщетение следва да се отхвърли като неоснователно, без да е необходимо произнасяне по
неговата допустимост.
4.
По искането за процесуално-организационни действия
Жалбоподателите молят Общия съд да предприеме процесуално-организационните действия, насочени към представяне, от една страна,
на доклада на комисията за оценка и на копие от офертата на DCI или на релевантни откъси от тези документи, а от друга страна,
на доказателства за евентуалното увеличение на цената в рамките на изпълнение на договора, сключен с DCI. При все това, доколкото
посочените документи във всички случаи не биха променили резултатите от направеното по-горе разглеждане, това искане следва
да се отхвърли.
С оглед на гореизложеното жалбата следва да се отхвърли изцяло.

По съдебните разноски
По смисъла на член 87, параграф 2 от Процедурния правилник всяка загубила делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски,
ако е направено такова искане. Тъй като жалбоподателите са загубили делото, те следва да бъдат осъдени да заплатят съдебните
разноски в съответствие с искането на ЕАМБ.
По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (четвърти състав)
реши:
1)
Отхвърля жалбата.
2)
Осъжда Dredging International NV и Ondernemingen Jan de Nul NV да заплатят съдебните разноски.
Pelikánová
Jürimäe
van der Woude
Постановено в открито съдебно заседание в Люксембург на 13 септември 2011 година.
Подписи
Съдържание
Обстоятелства, предхождащи спора
1.  Обществена поръчка
2.  Участие на жалбоподателите в процедурата по договаряне
3.  Решения на ЕАМБ и последваща кореспонденция
4.  Сключване на договора с DCI
Производство и искания на страните
От правна страна
1.  По искането за отмяна
По решението за отхвърляне
По третото правно основание, изведено от нарушение на принципа на пропорционалност, принципа на равно третиране и принципа
на недопускане на дискриминация, свързано с явна грешка при оценяването на офертата на JVOC, както и по първата част от първото
правно основание, доколкото тя се отнася до съответствието на офертата на JVOC с предвидения за лот № 2 бюджетен таван
–  Доводи на страните
–  Съображения на Общия съд
По четвъртото правно основание, изведено от явно неадекватния и неразумен характер на предвидения за лот № 2 бюджетен таван
–  Доводи на страните
–  Съображения на Общия съд
По първата част от първото правно основание, доколкото тя се отнася до непредаването на някои документи на жалбоподателите
и до мотивите за отхвърлянето на офертата на JVOC
–  Доводи на страните
–  Съображения на Общия съд
По решението за възлагане
Доводи на страните
Съображения на Общия съд
2.  По искането за обявяване на сключения с DCI договор за нищожен
3.  По искането за обезщетение
Доводи на страните
Съображения на Общия съд
4.  По искането за процесуално-организационни действия
По съдебните разноски
*
Език на производството: английски.