CELEX: 62012CJ0015
Pritožba
Damping
Uredba (ES) št. 826/2009
Uvoz določenih vrst magnezitne opeke s poreklom iz Kitajske
Uredba (ES) št. 384/96
Člen 2(10)(b)
Poštena primerjava
Člen 11(9)
Delni vmesni pregled
Obveznost uporabe iste metode kot pri preiskavi, na osnovi katere je bila dajatev določena
Sprememba okoliščin

Družba Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd (v nadaljevanju: Dashiqiao) s pritožbo predlaga, naj se sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 16. decembra 2011 v zadevi Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials proti Svetu (
T-423/09, ZOdl., str. II-8369
, v nadaljevanju: izpodbijana sodba), s katero je to sodišče zavrnilo njeno tožbo za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 826/2009 z dne 7. septembra 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 1659/2005 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določenih vrst magnezitne opeke s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (
UL L 240, str. 7
, v nadaljevanju: sporna uredba), razveljavi v delu, v katerem protidampinška dajatev, ki je v tej uredbi določena za tožečo stranko, presega tisto, ki bi se uporabila, če bi bila določena na podlagi metode izračuna, ki je bila uporabljena pri prvotni preiskavi, da bi se upoštevalo nevračilo kitajskega davka na dodano vrednost (v nadaljevanju: DDV) pri izvozu.
Pravni okvir
Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 10, str. 45) je bila nadomeščena in kodificirana z Uredbo Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (
UL L 343, str. 51
, in popravek v
UL 2010, L 7, str. 22
). Ob upoštevanju datuma sprejetja sporne uredbe je treba spor vsekakor presojati na podlagi Uredbe št. 384/96, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta št. 2117/2005 z dne 21. decembra 2005 (
UL L 340, str. 17
, v nadaljevanju: osnovna uredba), ki v členu 2(1), prvi odstavek, (8) in (10) določa:
„1.   Normalna vrednost običajno temelji na cenah, ki so jih neodvisne stranke plačale ali jih plačujejo v običajnem poteku trgovanja v državi izvoznici.
[…]
8.   Izvozna cena je cena, ki se je dejansko plačala ali se plačuje za izdelek, ko se ta izvozi iz države izvoznice v Skupnost.
[…]
10.   Izvede se poštena primerjava med izvozno ceno in normalno vrednostjo. Ta primerjava se izvede na isti trgovinski ravni in glede na prodajo, opravljeno v kolikor je mogoče istem času, pri čemer se upoštevajo druge razlike, ki vplivajo na primerljivost cen. Kadar normalna vrednost in izvozna cena, ne temeljita na taki primerljivi osnovi, se, v obliki prilagoditev, ustrezno upoštevajo, v vsakem primeru, odvisno od pomena, razlike v dejavnikih, za katere se ugotovi in dokaže, da vplivajo na cene in s tem na primerljivost cen. Pri izvajanju prilagoditev se bo izogibalo vsem podvajanjem, predvsem glede na popuste, rabate, količine in ravni trgovanja. Če so predpisani pogoji izpolnjeni, so dejavniki, za katere se lahko delajo prilagoditve, naslednji:
[…]
(b)
Uvozne dajatve in posredni davki
Izvede se prilagoditev normalne vrednosti za znesek, ki ustreza kakršnim koli uvoznim dajatvam ali posrednim davkom, ki bremenijo podoben izdelek in materiale, ki so vanj fizično vgrajeni, če so namenjeni za potrošnjo v državi izvoznici in ki se ne pobirajo ali se vrnejo za izdelek, ki se izvozi v Skupnost.
[…]
(k)
Drugi dejavniki
Prilagoditev je možna tudi za razlike v drugih dejavnikih, ki niso določeni v pododstavkih od (a) do (j), če se pokaže, da ti dejavniki vplivajo na primerljivost cen, kakor se zahteva v skladu s tem odstavkom, in predvsem, da stranke dosledno plačujejo različne cene na notranjem trgu zaradi razlike v takšnih dejavnikih.“
Člen 11(3), prvi odstavek, in (9) osnovne uredbe določa:
„3.   Potrebo po nadaljevanju izvajanja ukrepov je mogoče pregledati, kjer je to upravičeno, na pobudo Komisije ali na zahtevo države članice ali pa, pod pogojem, da je minilo smiselno dolgo časovno obdobje vsaj enega leta od uvedbe dokončnega ukrepa, na zahtevo katerega koli izvoznika ali uvoznika ali proizvajalcev Skupnosti, če ta zahteva vsebuje dovolj dokazov, ki utemeljujejo potrebo po takšnem vmesnem pregledu.
[…]
9.   Pri vseh preiskavah, povezanih z ustreznim pregledom ali vračilom denarja, ki se izvajajo v skladu s tem členom, Komisija, pod pogojem, da se okoliščine ne spremenijo, uporabi isto metodologijo kakor pri preiskavi, na osnovi katere je bila dajatev določena, ob ustreznem upoštevanju člena 2, še posebej odstavka 11 in 12, ter člena 17.“
Dejansko stanje in sporna uredba
Upoštevni okvir dejanskega stanja spora je v točkah 4, 5, 6 in 16 izpodbijane sodbe predstavljen tako:
„4
Komisija Evropskih skupnosti je 11. aprila 2005 sprejela Uredbo (ES) št. 552/2005 o uvedbi začasne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih magnezitnih opek s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (
UL L 93, str. 6
), s katero je bila med drugim uvedena začasna protidampinška dajatev v višini 66,1 % na uvoz nekaterih magnezitnih opek, ki jih proizvaja tožeča stranka, družba [Dashiqiao], v Evropsko skupnost.
Svet Evropske unije je z Uredbo (ES) št. 1659/2005 z dne 6. oktobra 2005 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz določenih vrst magnezitne opeke s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (
UL L 267, str. 1
) med drugim uvedel dokončno protidampinško dajatev v višini 27,7 % na uvoz določenih vrst magnezitne opeke, ki jih proizvaja [družba Dashiqiao], v Skupnost.
Na zahtevo [družbe Dashiqiao] je bil glede Uredbe št. 1659/2005 opravljen delni vmesni pregled na podlagi člena 11(3) osnovne uredbe […]. Po končanem pregledu je Svet sprejel [sporno uredbo], s katero je bila protidampinška dajatev na uvoz določenih vrst magnezitne opeke, ki jih proizvaja [družba Dashiqiao], zmanjšana na 14,4 %.
[…]
V uvodnih izjavah od 29 do 32 [sporne] uredbe, ki so umeščene pod točko 4, naslovljeno „Primerjava“, je navedeno:
‚(29)
Za vsako vrsto zadevnega izdelka sta se primerjali povprečna normalna vrednost in povprečna izvozna cena na podlagi franko tovarna in pri enakem obsegu trgovine ter isti ravni posredne obdavčitve. Zaradi poštene primerjave med normalno vrednostjo in izvozno ceno so se v skladu s členom 2(10) osnovne uredbe upoštevale razlike v dejavnikih, za katere se je izkazalo [trdilo in dokazalo], da so vplivale na cene in na primerljivost cen. Zato so bile po potrebi in kadar je bilo upravičeno, odobrene [izvedene] prilagoditve za stroške prevoza, zavarovanj[a], manipuliranj[a] in nakladanj[a], stroške kredita ter dejansko plačane protidampinške dajatve.
(30)
S preiskavo je bilo ugotovljeno, da DDV, plačan pri izvozu, ni bil povrnjen (niti delno, kot v prvotni preiskavi). V razkritju, ki je bilo predloženo [družbi Dashiqiao] v skladu s členom 20 osnovne uredbe […], je bilo zato navedeno, da bosta tako izvozna cena kot normalna vrednost določeni na podlagi [ob upoštevanju] DDV, ki je bil plačan ali se plačuje. [Družba Dashiqiao] je trdila, da tak pristop ni zakonit. V zvezi s tem je mogoče ugotoviti naslednje.
(31)
Glede trditve, da je bila v prvotni preiskavi uporabljena druga metodologija (da je bil DDV odštet tako od normalne vrednosti kot od izvozne cene), je treba poudariti, da so bile okoliščine v obdobju preiskave v zvezi s pregledom drugačne kot v obdobju prvotne preiskave. Medtem ko je bil v obdobju prvotne preiskave, kot je navedeno zgoraj, DDV delno povrnjen, zaradi česar je bila potrebna prilagoditev v skladu s členom 2(10) [osnovne uredbe], pa med obdobjem preiskave v zvezi s pregledom DDV od izvoza ni bil povrnjen. Zato ni bila potrebna prilagoditev v zvezi z DDV niti izvozne cene niti normalne vrednosti. Tudi če bi se to lahko štelo za spremembo metode, je ta upravičena v skladu s členom 11(9) osnovne uredbe, ker so se okoliščine spremenile.
(32)
Drugi argument [družbe Dashiqiao] pa je, da v tem pregledu uporabljena metoda umetno zvišuje damping [stopnjo dampinga]. Te trditve ni mogoče sprejeti. Uporabljena metoda je nevtralna. Isti učinek bi bil dosežen tudi, če bi bili na primer nekateri izdelki ali transakcije družbe prodani v Skupnost po izvozni ceni, ki ne bi privedla do dampinga. Z drugimi besedami, tudi če bi predpostavili, da bi vključitev DDV na obeh straneh enačbe povečala razliko med tema dvema elementoma, bi to veljalo tudi za tiste primere, pri katerih dampinga ni bilo.‘“
Postopek pred Splošnim sodiščem in izpodbijana sodba
Družba Dashiqiao je v utemeljitev svoje tožbe pred Splošnim sodiščem navedla dva tožbena razloga, s katerima zatrjuje kršitev člena 2(10) oziroma člena 11(9) osnovne uredbe.
Ker Splošno sodišče ni ugodilo nobenemu od obeh tožbenih razlogov, ki ju je navedla družba Dashiqiao, je tožbo v celoti zavrnilo.
Predlogi strank
Družba Dashiqiao s pritožbo Sodišču predlaga, naj:
—
razveljavi izpodbijano sodbo in samo odloči o sporu;
—
predlogom, podanim na prvi stopnji, ugodi in tako razveljavi protidampinško dajatev, ki je bila pritožnici naložena s sporno uredbo, in sicer v delu, kjer presega tisto, ki bi se uporabila, če bi bila v skladu s členom 2(10) osnovne uredbe določena na podlagi metode, ki je bila uporabljena pri prvotni preiskavi, da bi se upoštevalo nevračilo kitajskega DDV pri izvozu;
—
Svetu naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.
Svet predlaga Sodišču, naj:
—
pritožbo zavrne;
—
podredno, zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;
—
bolj podredno, tožbo zavrne in
—
družbi Dashiqiao naloži plačilo stroškov.
Komisija predlaga, naj se pritožba zavrne in družbi Dashiqiao naloži plačilo stroškov.
Pritožba
Družba Dashiqiao v utemeljitev pritožbe zoper izpodbijano sodbo, zgolj v delu, kjer je bil z njo zavrnjen njen drugi tožbeni razlog, s katerim je bila zatrjevana kršitev člena 11(9) osnovne uredbe, navaja tri pritožbene razloge.
Prva pritožbena razloga
Trditve strank
Družba Dashiqiao s prvim pritožbenim razlogom trdi, da je Splošno sodišče s tem, ko je zavrnilo odločanje o vprašanju, katera metoda primerjave med izvozno ceno in normalno vrednostjo je bila uporabljena med prvotno preiskavo, zaradi česar ni moglo veljavno ugotoviti, da v postopku preiskave ni prišlo do „spremembe metode“ v smislu člena 11(9) osnovne uredbe, napačno uporabilo pravo. V zvezi s tem trdi, da je iz te določbe razvidno, da bi samo sprememba okoliščin dopuščala institucijam, da bi uporabile drugačno metodo kot pri prvotni preiskavi.
Družba Dashiqiao poudarja, da je Splošno sodišče v točki 57 izpodbijane sodbe zamešalo pojem spremembe „metode prilagoditve“ s pojmom spremembe „metode primerjave“. Po njenem mnenju ni sporno, da bi bila protidampinška dajatev, ki je bila v postopku pregleda določena za njen uvoz, nižja, če bi institucije v tem postopku uporabile enako metodo primerjave med izvozno ceno in normalno vrednostjo kot pri prvotni preiskavi.
Družba Dashiqiao v okviru drugega pritožbenega razloga trdi, da je Splošno sodišče s tem, ko je presodilo, da institucije ne smejo več uporabiti metode primerjave med izvozno ceno in normalno vrednostjo, uporabljeno med prvotno preiskavo, če ta omogoča prilagoditev, ki ni dovoljena na podlagi člena 2(10)(b) osnovne uredbe, napačno uporabilo pravo. Po mnenju družbe Dashiqiao je Splošno sodišče zamešalo pojma „prilagoditev“ in „metoda primerjave“. Zadostovalo naj bi, da je metoda primerjave med izvozno ceno in normalno vrednostjo, ki je bila uporabljena pri prvotni preiskavi, skladna s členom 2(10) te uredbe, da bi jo morale institucije uporabiti tudi v postopku preiskave na podlagi člena 11(9) iste uredbe. Po mnenju družbe Dashiqiao pa institucije niso izvedle prilagoditve v smislu člena 2(10) navedene uredbe, saj je uporabljena metoda primerjave temeljila na normalni vrednosti brez DDV, za katero taka prilagoditev ni predvidena.
Družba Dashiqiao trdi, da metoda primerjave „skupaj z DDV“, ki je bila uporabljena med pregledom, ne dopušča, da bi se pri primerjavi med izvozno ceno in normalno vrednostjo upošteval vpliv DDV od izvoza. Metoda primerjave „brez DDV“ naj bi bila nevtralna. Izpodbija tudi uporabo navedenega člena 2(10)(b) za posredni davek, obračunan v fazi končne prodaje, ki se uporabi kot osnova za določitev normalne vrednosti. V zvezi s tem dodaja, da uporaba normalne vrednosti brez DDV ni nezdružljiva s členom 2 osnovne uredbe. Splošno sodišče naj bi zato napačno presodilo, da je edina metoda, ki je skladna s tem členom 2, metoda, ki temelji na prilagoditvi na podlagi člena 2(10)(b) osnovne uredbe.
Svet in Komisija izpodbijata dopustnost in utemeljenost teh razlogov in predlagata, naj se zavrnejo.
Presoja Sodišča
V skladu z besedilom člena 11(9) osnovne uredbe Komisija pri vseh preiskavah v smislu tega člena, če se okoliščine ne spremenijo, uporabi isto metodo kot pri prvotni preiskavi, na podlagi katere je bila zadevna protidampinška dajatev določena, zlasti ob upoštevanju določb člena 2 iste uredbe.
Poudariti je treba, da je treba izjemo, v skladu s katero lahko institucije v postopku pregleda, če so se okoliščine spremenile, uporabijo drugačno metodo kot pri prvotni preiskavi, razlagati ozko, saj je treba odstopanje ali izjemo od splošnega pravila razlagati ozko (glej sodbo z dne 29. septembra 2011 v zadevi Komisija proti Irski, C‑82/10, točka 44 in navedena sodna praksa).
V zvezi s tem je treba poudariti, da dokazno breme nosijo institucije, ki morajo – da bi lahko pri preiskavi uporabile drugačno metodo kot pri prvotni preiskavi – dokazati, da so se okoliščine spremenile.
V zvezi z naravo izjeme take spremembe okoliščin v smislu člena 11(9) osnovne uredbe pa je treba ugotoviti, da zahteva po ozki razlagi ne dopušča, da bi institucije to določbo razlagale in uporabljale v neskladju z njenim besedilom in ciljem (glej v tem smislu sodbo z dne 19. julija 2012 v zadevi Svet proti Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group, C‑337/09 P, točka 93). V zvezi s tem je treba poudariti, da navedena določba med drugim določa, da se mora uporabiti metoda, ki je skladna z določbami člena 2 osnovne uredbe.
V obravnavani zadevi je iz točke 55 izpodbijane sodbe razvidno, da se je med prvotno preiskavo izvedla prilagoditev izvozne cene v smislu člena 2(10)(b) osnovne uredbe in da taka prilagoditev v postopku pregleda ni bila izvedena, ker niso bili izpolnjeni pogoji iz te določbe. V skladu s točko 56 navedene sodbe pri tej razliki ne gre za „spremembo metode“ v smislu člena 11(9) osnovne uredbe.
Družba Dashiqiao v bistvu trdi, da Splošno sodišče ni moglo veljavno ugotoviti, da v postopku preiskave ni prišlo do „spremembe metode“ v smislu člena 11(9) osnovne uredbe, ker je zavrnilo odločanje o vprašanju, katera metoda primerjave med izvozno ceno in normalno vrednostjo je bila uporabljena med prvotno preiskavo.
Splošno sodišče pa je na vprašanje glede metode primerjave med izvozno ceno in normalno vrednostjo pri prvotni preiskavi odgovorilo v odgovoru na prvi tožbeni razlog glede kršitve člena 2(10) osnovne uredbe, ki mu družba Dashiqiao v obravnavani pritožbi ni ugovarjala. Splošno sodišče je v točki 37 izpodbijane sodbe poudarilo, da je iz sporne uredbe razvidno, da po mnenju Sveta, v nasprotju s položajem med prvotno preiskavo, med postopkom pregleda pogoji za prilagoditev normalne vrednosti in/ali izvozne cene v skladu s členom 2(10)(b) osnovne uredbe niso bili izpolnjeni, zato te določbe ni bilo mogoče uporabiti.
Splošno sodišče je poleg tega v točkah 35 in 38 izpodbijane sodbe pojasnilo, prvič, da sta se normalna vrednost in izvozna cena prilagodili na podlagi člena 2(10)(b) osnovne uredbe, pri čemer je bil upoštevan znesek DDV, ki je bil plačan ali se plačuje [se dolguje], in drugič, da je bila metoda, uporabljena med preiskavo, ta, da sta se primerjali normalna vrednost in izvozna cena „skupaj z DDV“, zgolj na podlagi splošne določbe člena 2(10), prvi in drugi stavek, navedene uredbe.
Zato je treba prvi pritožbeni razlog, ker nima dejanske podlage, zavrniti kot neutemeljen.
Glede drugega pritožbenega razloga je treba poudariti, da je Splošno sodišče v točki 56 izpodbijane sodbe presodilo, da razlika v pristopu Sveta, ki jo je izpodbijala družba Dashiqiao, ni posledica „spremembe metode“ v smislu člena 11(9) osnovne uredbe. Splošno sodišče je v točki 57 iste sodbe presodilo, da se pojma „metoda“ in „prilagoditev“ ne ujemata in da zgolj neizvedbo prilagoditve, ki glede na okoliščine v obravnavani zadevi ni bila utemeljena, ni mogoče šteti za spremembo metode v smislu te določbe.
Splošno sodišče je v točki 57 poudarilo tudi, da pogoji iz člena 2(10)(b) osnovne uredbe v teh okoliščinah niso več bili izpolnjeni. Splošno sodišče je v točki 58 izpodbijane sodbe poleg tega upoštevalo, da člen 11(9) osnovne uredbe določa, da mora biti uporabljena metoda v skladu z določbami člena 2 te uredbe, in da institucije metode iz prvotne preiskave ne smejo več uporabiti, če bi se med pregledom izkazalo, da njena uporaba ni bila v skladu s členom 2(10)(b) te uredbe.
Splošno sodišče je v točki 59 izpodbijane sodbe pravilno presodilo, da ker člen 11(9) osnovne uredbe izrecno zahteva, da se z metodo, uporabljeno pri pregledu, spoštujejo zahteve iz člena 2 te uredbe, pri takem pregledu ni mogoče izvesti prilagoditve, ki ni dovoljena na podlagi člena 2(10)(b) navedene uredbe.
Splošno sodišče je v tem okviru v točki 60 izpodbijane sodbe presodilo tudi, da v teh okoliščinah ni bilo treba obravnavati vprašanja, ali je bila v obravnavani zadevi metoda, uporabljena pri prvotni preiskavi, v skladu s členom 2(10)(b) osnovne uredbe, saj taka uporaba ni bila v skladu s to določbo med pregledom, ker zahtevani pogoji niso bili izpolnjeni.
Ponovna vzpostavitev simetrije med normalno vrednostjo in izvozno ceno, ki je cilj vsake prilagoditve na podlagi člena 2(10) osnovne uredbe, namreč ni bila več potrebna, ker ni bilo več asimetrije, to je delnega vračila DDV od izvoza, zaradi katere je bila izvedena prilagoditev pri prvotni preiskavi.
Zato je trditev družbe Dashiqiao, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ko je presodilo, da je edina metoda primerjave za uporabo med pregledom, ki je skladna s členom 2 osnovne uredbe, tista, pri kateri se izvede prilagoditev na podlagi točke 10(b) tega člena, zaradi preproste ugotovitve Splošnega sodišča, da ni bila več potrebna nobena prilagoditev, brezpredmetna.
Glede na zgornje preudarke je treba prva pritožbena razloga zavrniti kot neutemeljena.
Tretji pritožbeni razlog
Trditve strank
Družba Dashiqiao izpodbija presojo Splošnega sodišča v točki 62 izpodbijane sodbe, da je Svet dokazal, da so se okoliščine med obema preiskavama spremenile in da je bila ta sprememba taka, da je upravičevala neizvedbo prilagoditve, ki je bila izvedena pri prvotni preiskavi. Po njenem mnenju je taka presoja očitno napačna, ker sprememba okoliščin, ki jo je zatrjeval Svet in kakor je povzeta v točki 63 izpodbijane sodbe, naj nikakor ne bi dopuščala sklepa, da ni bilo mogoče uporabiti metode primerjave iz prvotne preiskave. Družba Dashiqiao dejansko trdi, kot je navedla v okviru utemeljitve prvega pritožbenega razloga, da je posledica dejstva, da je stopnja kitajskega DDV od izvoza, ki je bil dejansko pobran, med prvotno preiskavo in postopkom pregleda zvišala s 4 % na 17 %, samo ta, da je treba izvozno ceno na podlagi člena 2(10)(k) prilagoditi za 17 %, in ne za 4 %. Razlika v stopnji vračila DDV naj bi bila lahko zato popolnoma zajeta z metodo primerjave pri prvotni preiskavi. Poleg tega meni, da ta pristop ni v skladu z zahtevo, da je treba izjemo glede spremembe okoliščin, navedeno v točki 54 navedene sodbe, razlagati ozko.
Svet trdi, da je tretji pritožbeni razlog hkrati brezpredmeten, nedopusten in neutemeljen. Po mnenju Komisije je ta razlog neupošteven in neutemeljen.
Presoja Sodišča
Poudariti je treba, da je Splošno sodišče v točki 62 izpodbijane sodbe presodilo, da je ob predpostavki, da je Svet med postopkom pregleda uporabil drugo metodo primerjave kot pri prvotni preiskavi, ta institucija vsekakor dokazala, prvič, da so se med prvotno preiskavo in postopkom pregleda okoliščine spremenile, in drugič, da je sprememba taka, da upravičuje neizvedbo prilagoditve. Splošno sodišče je v točki 63 navedene sodbe sámo poudarilo, da če se je med prvotno preiskavo kitajski DDV od izvozne prodaje zadevnih izdelkov delno vrnil, od prodaje na domačem trgu pa se je pobiral v celoti, to v obdobju, na katero se je nanašal postopek pregleda, ni več bilo tako, kar pomeni, da je prišlo do spremembe okoliščin v smislu člena 11(9) osnovne uredbe.
Splošno sodišče je iz teh okoliščin lahko v točki 64 izpodbijane sodbe sklenilo, ne da bi napačno uporabilo pravo, da je bil Svet ob upoštevanju spremembe okoliščin v postopku pregleda upravičen do neizvedbe prilagoditve normalne vrednosti in izvozne cene, saj je lahko opravil pošteno primerjavo med to vrednostjo in to ceno „skupaj z DDV“.
Zadostuje namreč poudariti, da je bil namen prilagoditve, ki so jo izvedle institucije pri prvotni preiskavi, ta, da se upošteva delno vračilo kitajskega DDV od izvoza, ki ustvarja asimetrijo med normalno vrednostjo in izvozno ceno, česar družba Dashiqiao ne prereka.
Kot pa je bilo poudarjeno v točki 28 te sodbe, od takrat, ko ni več bilo elementa, ki je povzročal asimetrijo, to je delnega vračila DDV od izvoza, ni bila več potrebna nikakršna odprava te asimetrije in s tem nobena prilagoditev, neodvisno od dejansko uporabljene metode prilagoditve.
Ker so se torej okoliščine, ki so utemeljevale prilagoditev, spremenile, je lahko Splošno sodišče pravilno presodilo, da ne gre za spremembo metode, temveč prej za to, da pogoji za tako prilagoditev niso bili izpolnjeni, ter pravilno, zaradi celostne obravnave, pojasnilo, da bi bila ta sprememba tudi ob predpostavki, da je šlo za spremembo metode, zaradi spremenjenih okoliščin utemeljena.
Ker ni mogoče ugoditi nobenemu od pritožbenih razlogov, ki jih je družba Dashiqiao navedla v utemeljitev pritožbe, je treba to pritožbo zavrniti.
Stroški
V skladu s členom 138(1) Poslovnika Sodišča, ki se na podlagi člena 184(1) tega poslovnika uporablja v pritožbenem postopku, se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. Ker družba Dashiqiao s predlogi ni uspela in ker je Svet predlagal, naj se ji naloži plačilo stroškov, se družbi Dashiqiao naloži plačilo stroškov. V skladu s členom 140(1) navedenega poslovnika, ki se prav tako na podlagi člena 184(1) tega poslovnika uporablja v pritožbenem postopku, je treba odločiti, da Komisija nosi svoje stroške.

Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo:

1.
Pritožba se zavrne.

2.
Družbi Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd se naloži plačilo stroškov, ki so nastali v tem postopku.

3.
Evropska komisija nosi svoje stroške.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: francoščina.