CELEX: 62014CJ0043
Trimitere preliminară
Protecția stratului de ozon
Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în Uniunea Europeană
Metodă de alocare a cotelor
Alocare a cotelor cu titlu gratuit
Supunerea unei astfel de alocări unui impozit pe donații

Cererea de decizie preliminară privește interpretarea articolului 10 din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (
JO L 275, p. 32
, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78).
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între ŠKO-ENERGO s. r. o. (denumită în continuare „ŠKO-ENERGO”), pe de o parte, și Odvolací finanční ředitelství (Direcția de finanțe), pe de altă parte, în legătură cu plata unui impozit pe alocarea de cote de emisie de gaze cu efect de seră pentru anii 2011 și 2012.
Cadrul juridic
Dreptul Uniunii
Potrivit considerentului (5) al Directivei 2003/87, aceasta contribuie la realizarea angajamentelor de a reduce emisiile antropice de gaze cu efect de seră asumate de Comunitatea Europeană și de statele membre ale acesteia, în conformitate cu Decizia 2002/358/CE a Consiliului din 25 aprilie 2002 privind aprobarea, în numele Comunității Europene, a Protocolului de la Kyoto la Convenția‑cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice și îndeplinirea în comun a angajamentelor care decurg din acesta (
JO L 130, p. 1
, Ediție specială, 11/vol. 27, p. 220), în condiții eficiente, prin intermediul unei piețe europene eficiente a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră, în condițiile unei diminuări cât mai reduse a dezvoltării economice și a ocupării forței de muncă.
Considerentul (7) al Directivei 2003/87 precizează:
„Dispozițiile comunitare privind alocarea cotelor de către statele membre sunt necesare pentru a contribui la menținerea integrității pieței interne și la evitarea denaturării concurenței.”
Articolul 1 din Directiva 2003/87, intitulat „Obiectul”, prevede:
„Prezenta directivă instituie un sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră […] pentru a promova reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră într‑un mod rentabil și eficient din punct de vedere economic.”
Articolul 10 din Directiva 2003/87, intitulat „Metoda de alocare”, prevede:
„Pentru perioada de trei ani care începe la 1 ianuarie 2005, statele membre alocă cel puțin 95 % din cote gratuit. Pentru perioada de cinci ani care începe la 1 ianuarie 2008, statele membre alocă cel puțin 90 % din cote gratuit.”
Dreptul ceh
Legea nr. 357/1992 privind impozitarea succesiunilor, a donațiilor și a tranzacțiilor imobiliare, astfel cum a fost modificată prin Legea nr. 402/2010 (denumită în continuare „Legea nr. 357/1992”), prevede dispoziții ce supun dobândirea cu titlu gratuit a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră unui impozit pe donații.
Articolul 6 alineatul (8) din Legea nr. 357/1992 prevede:
„Impozitul pe donații se aplică dobândirii cu titlu gratuit de către un producător de electricitate de cote de emisie de gaze cu efect de seră în 2011 și 2012 în vederea producerii de energie electrică într‑o instalație care la 1 ianuarie 2005 sau după această dată producea energie electrică în scopul livrării către terți și în cadrul căreia nu se derulează altă activitate legată de comercializarea de cote de emisie de gaze cu efect de seră, în afara de arderea de combustibili […]”
Articolul 7a din această lege, intitulat „Baza de impozitare în cazul cotelor de emisie dobândite cu titlu gratuit”, prevede:
„(1)   În cazul cotelor de emisie dobândite cu titlu gratuit, baza de impozitare este reprezentată de valoarea medie de piață a cotei de emisie de gaze cu efect de seră la 28 februarie a anului calendaristic respectiv, înmulțită cu numărul de cote de emisie dobândite cu titlu gratuit în acel an în vederea producerii de energie electrică.
(2)   Valoarea medie de piață a cotei de emisie de gaze cu efect de seră la 28 februarie a anului calendaristic respectiv este publicată de Ministerul Mediului astfel încât sa fie accesibilă la distanță.”
Articolul 14a din legea menționată, intitulat „Cota impozitului pe donații în cazul cotelor de emisie dobândite cu titlu gratuit”, prevede:
„Cota impozitului pe donații în cazul cotelor de emisie dobândite cu titlu gratuit este de 32 %.”
Articolul 20 punctele 1 și 15 din Legea nr. 357/1992 are următorul cuprins:
„(1)   Sunt scutite de impozitul pe succesiuni și pe donații următoarele: dobândirea de bunuri cu titlu gratuit
a)
de către Republica Cehă sau de alt stat membru al Uniunii Europene, de către Norvegia sau de către Islanda (în continuare, «alt stat european»), precum și transferul de bunuri cu titlu gratuit de către Republica Cehă, cu excepția cotelor de emisie dobândite cu titlu gratuit, și dobândirea de bunuri din alt stat european, […]
[…]
(15)   Sunt scutite de impozitul pe donații următoarele: dobândirea numărului de cote de emisie cu titlu gratuit corespunzător proporției dintre cantitatea de energie electrică produsă prin cogenerarea de electricitate și căldură și cantitatea totală de energie electrică produsă în 2005 și 2006.”
Litigiul principal și întrebarea preliminară
ŠKO-ENERGO a dobândit cu titlu gratuit, pentru anii 2011 și 2012, cote de emisie de gaze cu efect de seră pentru producția de energie electrică, pentru care Finanční úřad (birou fiscal) îi solicită plata sumei de 20473152 coroane cehe (CZK) cu titlu de impozit pe donații.
ŠKO-ENERGO a contestat fără succes această impunere la Finanční ředitelství, iar ulterior a dedus cauza judecății Krajský soud v Praze, în fața căruia a susținut neconformitatea acestui impozit cu articolul 10 din Directiva 2003/87.
Krajský soud v Praze a admis cererea sa.
Sesizat cu recurs, Nejvyšší správní soud exprimă îndoieli cu privire la conformitatea acestui impozit cu dreptul Uniunii, în special cu articolul 10 din Directiva 2003/87, care prevede gratuitatea alocării a cel puțin 90 % din cotele de emisie în perioada 2008-2012.
În aceste condiții, Nejvyšší správní soud a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară:
„Articolul 10 din [Directiva 2003/87] trebuie interpretat în sensul că se opune aplicării unor dispoziții naționale care prevăd că alocarea gratuită de cote de emisie de gaze în perioada în discuție este supusă impozitului pe donații?”
Cu privire la întrebarea preliminară
Prin intermediul întrebării formulate, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă articolul 10 din Directiva 2003/87, prin faptul că impune statelor membre să aloce cel puțin 90 % din cotele de emisie de gaze cu efect de seră cu titlu gratuit pentru perioada 2008-2012, trebuie interpretat în sensul că se opune aplicării unui impozit pe donații precum cel în discuție în cauza principală.
Astfel cum rezultă din modul său de redactare, potrivit căruia, în perioada în cauză în litigiul principal, statele membre alocă cel puțin 90 % din cotele de emisie de gaze cu efect de seră cu titlu gratuit, articolul 10 din Directiva 2003/87 se opune perceperii unor taxe pentru alocarea cotelor înseși (Hotărârea Iberdrola și alții, C‑566/11, C‑567/11, C‑580/11, C‑591/11, C‑620/11 și C‑640/11,
EU:C:2013:660
, punctul 27).
Curtea a precizat totuși că nici articolul 10 din Directiva 2003/87 și nici o altă dispoziție din această directivă nu se referă la utilizarea acestor cote de emisie sau nu restrâng în mod expres dreptul statelor membre de a adopta măsuri susceptibile să influențeze implicațiile economice ale utilizării unor astfel de cote (Hotărârea Iberdrola și alții,
EU:C:2013:660
, punctul 28).
În aceste condiții, statele membre pot, în principiu, să adopte măsuri de politică economică, precum un control al prețurilor practicate pe piețele anumitor produse ori resurse esențiale, care determină modul în care valoarea cotelor de emisie de gaze cu efect de seră alocate cu titlu gratuit producătorilor se repercutează asupra consumatorilor (Hotărârea Iberdrola și alții,
EU:C:2013:660
, punctul 29).
Cu toate acestea, adoptarea unor astfel de măsuri nu poate să neutralizeze principiul alocării cu titlu gratuit a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră și nici să aducă atingere obiectivelor Directivei 2003/87 (Hotărârea Iberdrola și alții,
EU:C:2013:660
, punctul 30).
În această privință, principiul gratuității prevăzut la articolul 10 din Directiva 2003/87 se opune nu doar stabilirii directe a unui preț pentru alocarea unor cote de emisie de gaze cu efect de seră, ci și prelevării unei taxe
a posteriori
pentru alocarea unor astfel de cote (Hotărârea Iberdrola și alții,
EU:C:2013:660
, punctul 31).
În speță, reiese din dosarul transmis Curții că impozitul pe donații în discuție în litigiul principal grevează, la o cotă de 32 %, cotele de emisie de gaze cu efect de seră dobândite cu titlu gratuit pentru producția de electricitate prin arderea de combustibili, cu excepția cogenerării.
Prin urmare, trebuie să se constate că o măsură precum cea în discuție în litigiul principal, care vizează numai alocarea de cote de emisie, iar nu utilizarea acestora, de altfel într‑un anumit sector și într‑o perioadă limitată care corespunde în parte celei în care legiuitorul Uniunii a instituit, cu titlu tranzitoriu, principiul cvasigratuității alocării de cote, constituie o sarcină care grevează alocarea cu titlu gratuit de cote de emisie de gaze cu efect de seră, incompatibilă cu cerința de gratuitate instituită de Directiva 2003/87.
Trebuie de asemenea adăugat că o astfel de măsură, despre care din decizia de trimitere reiese că era menită să găsească venituri suplimentare pentru operatorii de instalații de energie solară, urmărește obiective diferite de cele ale Directivei 2003/87. În consecință, aceasta nu poate fi considerată nici o măsură de protecție mai strictă în sensul articolului 193 TFUE (a se vedea prin analogie Hotărârea Deponiezweckverband Eiterköpfe, C‑6/03,
EU:C:2005:222
, punctele 49 și 52, și Hotărârea Azienda Agro‑Zootecnica Franchini și Eolica di Altamura, C‑2/10,
EU:C:2011:502
, punctul 50).
Guvernul ceh a arătat însă că articolul 10 din Directiva 2003/87 nu se opune unui impozit pe donații precum cel în discuție în litigiul principal, din moment ce acesta grevează în practică mai puțin de 10 % din valoarea totală a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră alocate de acest stat membru.
În această privință, trebuie totuși arătat că a doua teză a acestui articol prevede, pentru perioada în cauză, principiul alocării cu titlu gratuit a cel puțin 90 % din cote, fără a face referire la valoarea acestora.
Trebuie subliniat de asemenea că interpretarea susținută de guvernul ceh contravine obiectivului urmărit de articolul 10 din Directiva 2003/87, de a atenua provizoriu impactul economic al introducerii de către Uniunea Europeană a unei piețe a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră evitând o pierdere a competitivității anumitor sectoare de producție care intră în domeniul de aplicare al acestei directive (Hotărârea Iberdrola și alții,
EU:C:2013:660
, punctul 39). Un asemenea obiectiv implică astfel ca limitarea la 10 % a numărului de cote care pot face obiectul unei atribuiri cu titlu oneros să fie apreciată din punctul de vedere al operatorilor fiecăruia dintre sectoarele vizate, iar nu în raport cu ansamblul cotelor emise de statul membru, cu respectarea principiului egalității.
În lumina acestor considerații, revine instanței de trimitere sarcina de a verifica dacă impozitul pe donații în discuție în litigiul principal poate fi privit ca respectând plafonul de 10 % de alocare cu titlu oneros de cote de emisie prevăzut la articolul 10 din Directiva 2003/87.
Prin urmare, este necesar să se răspundă la întrebarea adresată că articolul 10 din Directiva 2003/87 trebuie interpretat în sensul că se opune aplicării unui impozit pe donații precum cel în discuție în litigiul principal în cazul în care acest impozit nu respectă plafonul de 10 % de alocare cu titlu oneros de cote de emisie prevăzut de acest articol, ceea ce revine instanței de trimitere să verifice.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera a doua) declară:

Articolul 10 din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului trebuie interpretat în sensul că se opune aplicării unui impozit pe donații precum cel în discuție în litigiul principal în cazul în care acest impozit nu respectă plafonul de 10 % de alocare cu titlu oneros de cote de emisie prevăzut de acest articol, ceea ce revine instanței de trimitere să verifice.

Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: ceha.