CELEX: 62012TJ0216
Finansinė parama
Šeštoji pamatinė mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir demonstravimo veiklos programa
Sumų, kurias Komisija išmokėjo pagal mokslinių tyrimų sutartį, susigrąžinimas pagal finansinio audito išvadas
Gautinų sumų įskaitymas
Dalinis ieškinio perkvalifikavimas
Reikalavimas pripažinti skolinio reikalavimo pagal sutartį nebuvimą
Arbitražinė išlyga
Tinkamos finansuoti išlaidos
Nepagrįstas praturtėjimas
Pareiga motyvuoti

Ginčo aplinkybės
2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (
OL L 248, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 74; toliau – Finansinis reglamentas) 71 straipsnio 1–3 dalyse nustatyta:
„1.   Gautinų sumų nustatymas – tai veiksmas, kuriuo įgaliotas ar perįgaliotas leidimus duodantis pareigūnas:
a)
patikrina ir nustato, kad skola yra;
b)
nustato arba patikrina skolos tikrumą ir jos sumą;
c)
patikrina sąlygas, kuriomis skola turi būti sumokėta.
2.   Komisijai mokami nuosavi ištekliai bei tikrai patvirtinta tiksli gautina suma nustatoma apskaitos pareigūnui siunčiamame vykdomajame rašte sumoms išieškoti, o po to skolininkui siunčiamoje debeto avizoje; abu dokumentus parengia atsakingas leidimus duodantis pareigūnas.
3.   Neteisingai išmokėtos sumos turi būti grąžintos.“
Pagal Finansinio reglamento 73 straipsnio 1 dalį:
„Apskaitos pareigūnas veikia pagal vykdomuosius raštus gautinoms sumoms, tinkamai išduotus atsakingo leidimus duodančio pareigūno. Jis tai daro tinkamai, siekdamas užtikrinti, kad Bendrijos gautų savo įplaukas, ir rūpinasi jų teisių apsauga.
Apskaitos pareigūnas išieško sumas, į Bendrijos reikalavimus skolininkui įskaitydamas tolygią tikrai ir tiksliai nustatytą sumą, kurią pačiam skolininkui turi grąžinti Bendrijos.“
2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, nustatančio išsamias Finansinio reglamento įgyvendinimo taisykles (
OL L 357, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių kalba, 1 sk., 4 t., p. 145), 79 straipsnyje nustatyta:
„Siekdamas nustatyti gautiną sumą, atsakingasis leidimus išduodantis pareigūnas užtikrina, kad:
a)
gautina suma yra tikra ir jai netaikomos jokios sąlygos;
b)
gautiną sumą sudaro tam tikra nustatyta, tiksliai išreikšta grynaisiais pinigais;
c)
gautinos sumos terminas jau yra suėjęs, ir jai netaikomas joks išmokėjimo laikas;
<…>“
Reglamento Nr. 2342/2002 su pakeitimais, padarytais 2006 m. rugpjūčio 7 d. Komisijos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 1248/2006 (
OL L 227, p. 3
), 83 straipsnyje nustatyta:
„1.   Kai skolininkas Bendrijoms turi pretenziją, kuri yra tikra, įvertinta tam tikra nustatyta suma ir kurios grąžinimo terminas susijęs su suma, nustatyta mokėjimo pavedime, apskaitos pareigūnas, praėjus 78 straipsnio 3 dalies b punkte nurodytam terminui, išieško nustatytas gautinas sumas tarpuskaitos būdu.
<…>
3.   1 dalyje nurodyta tarpuskaita turi tokį patį poveikį kaip mokėjimas, ir ja įvykdomi Bendrijų įsipareigojimai, lygūs skolos ir, jeigu taikytina, mokėtinų palūkanų sumai.“
Ieškovai
Technion – Israel Institute of Technology
ir
Technion Research & Development Foundation Ltd
(toliau – TRDF) yra du subjektai, vykdantys veiklą mokymo ir mokslinių tyrimų srityje. Konkrečiai kalbant,
Technion
yra 1912 m. įsteigtas aukštojo mokslo institutas technologijų srityje, o 1952 m. įsteigtas TRDF yra
Technion
visiškai priklausantis ir visiškai jos finansuojamas fondas, administruojantis projektų, kuriuose dalyvauja
Technion
, finansinius ir administracinius reikalus.
2003 m. gruodžio mėn. ir 2006 m. liepos mėn.
Technion
, kaip įvairių sutarčių šalių konsorciumų narys, su Europos Bendrijų Komisija, veikiančia Europos bendrijos vardu, sudarė keturias sutartis pagal Europos bendrijos šeštąją pamatinę mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir demonstravimo veiklos programą, prisidedančią prie Europos mokslinių tyrimų srities kūrimo ir naujovių (2002–2006), t. y. sutartį
Terregov
, Nr. 507749 (pasirašyta 2003 m. gruodžio 3 d.), sutartį
Cocoon
, Nr. 507126 (pasirašyta 2003 m. gruodžio 11 d.), sutartį
Qualeg
, Nr. 507767 (pasirašyta 2003 m. gruodžio 17 d.), ir sutartį
Mosaica
, Nr. 034984 (pasirašyta 2006 m. liepos 24 d.).
Sutarties
Mosaica
dalykas buvo projekto „Semantiškai sustiprinta galimybė bendradarbiaujant įvairiapusiškai naudotis kultūros paveldu (
Mosaica
)“ (
Semantically Enhanced, Multifaceted, Collaborative Access to Cultural Heritage (Mosaica)
) įgyvendinimas, apėmęs sutarties I priede aprašytus darbus (toliau – projektas). Pagal sutarties
Mosaica
4 straipsnio 2 dalį projekto įgyvendinimo trukmė buvo 30 mėnesių, pradedant nuo 2006 m. birželio 1 d.
Pagal
Mosaica
sutarties 5 straipsnį Bendrija įsipareigojo prisidėti prie projekto finansavimo skirdama iš biudžeto dotaciją.
Sutarties
Mosaica
12 straipsnyje kaip taikytina teisė buvo numatyta Liuksemburgo teisė. Be to, jos 13 straipsnyje buvo nustatyta, kad Europos Sąjungos teismai, Teisingumo Teismas arba Bendrasis Teismas, turi išimtinę jurisdikciją nagrinėti bet kokį šalių ginčą dėl sutarties
Mosaica
galiojimo, vykdymo ar aiškinimo.
Pagal sutarties
Mosaica
14 straipsnį jos II priede esančios bendrosios sąlygos (toliau – PP6 bendrosios sąlygos) sudarė sudedamąją sutarties dalį.
PP6 bendrųjų sąlygų II.19 straipsnio 1 dalyje buvo nustatyta:
„Įgyvendinant projektą patirtos finansuotinos išlaidos turi atitikti šias sąlygas:
a)
jos turi būti realios, ekonomiškos ir būtinos projektui įgyvendinti ir
<…>
d)
jos turi būti įtrauktos į jas patyrusios sutarties šalies apskaitą <...> Apskaitos tvarka, taikoma pajamoms ir išlaidoms apskaityti, turi atitikti sutarties šalies įsisteigimo valstybės apskaitos taisykles ir leisti tiesiogiai sugretinti projektui įgyvendinti patirtas išlaidas ir pajamas ir visas deklaracijas, susijusias su visa sutarties šalies veikla <…>“
PP6 bendrųjų sąlygų II.19 straipsnio 2 dalyje apibrėžiamos netinkamos finansuoti išlaidos, kurių negalima priskirti projektui. Tarp jų e punkte nurodytos deklaruotos išlaidos, patirtos arba kompensuotos įgyvendinant kitą Bendrijos projektą, o i punkte nurodytos visos kitos išlaidos, neatitinkančios II.19 straipsnio 1 dalyje nustatytų sąlygų.
PP6 bendrųjų sąlygų II.20 straipsnio 1 dalyje tiesioginės išlaidos apibrėžiamos kaip visos išlaidos, kurios atitinka minėto II.19 straipsnio sąlygas, kurias sutarties šalis gali nustatyti pagal savo apskaitos sistemą ir kurias galima tiesiogiai priskirti projektui.
PP6 bendrųjų sąlygų II.24 straipsnio 1 dalies a punkte visų pirma nustatyta, kad jeigu Bendrija prisideda prie projekto skirdama dotaciją iš biudžeto, jos indėlis turi būti grindžiamas sutarties šalių nurodytų tinkamų finansuoti išlaidų kompensavimu.
PP6 bendrųjų sąlygų II.29 straipsnio 1 dalyje visų pirma buvo patikslinta, kad Komisija gali bet kada galiojant sutarčiai ir ne ilgiau kaip penkerius metus iki projekto pabaigos atlikti auditą, susijusį su moksliniais, finansiniais arba technologiniais aspektais, susijusiais su tinkamu projekto ir sutarties vykdymu. Pagal šią nuostatą sumos, mokėtinos Komisijai pagal šio audito rezultatus, gali būti susigrąžintos pagal PP6 bendrųjų sąlygų II.31 straipsnį.
PP6 bendrųjų sąlygų II.31 straipsnio 3 dalyje buvo numatyta, kad susigrąžinimas gali būti vykdomas įskaitant sutarties šaliai mokėtinas sumas, prieš tai pranešus apie tai šiai šaliai, arba įvykdant finansinę garantiją. Išankstinio sutarties šalies sutikimo nebuvo reikalaujama.
2009 m. balandžio 29 d. laišku Komisija pranešė
Technion
apie savo sprendimą atlikti finansinį auditą, susijusį su reikalaujamomis atlyginti išlaidomis pagal sutartis
Mosaica
,
Cocoon
ir
Qualeg
, taikant PP6 bendrųjų sąlygų II.29 straipsnį. Auditą turėjo atlikti nepriklausoma nuo Komisijos audito bendrovė (toliau – auditorius), kuri veikė kaip Komisijos atstovė.
2010 m. gegužės 10 d. auditorius pateikė
Technion
audito ataskaitos projektą. Dėl kiekvienos iš sutarčių –
Terregov
,
Cocoon
,
Qualeg
ir
Mosaica
, – kurios buvo galutinai patikrintos, auditorius pasiūlė patikslinti išlaidas, kurias
Technion
reikalavo iš Komisijos atlyginti.
Konkrečiai kalbant apie
Cocoon
,
Terregov
ir
Mosaica
sutartis, siūlomi patikslinimai visų pirma buvo susiję su personalo išlaidomis, kurias
Technion
reikalavo atlyginti už M. K. dalyvavimą, nes
Technion
buvo laikinai pasamdęs jį minėtoms sutartims įgyvendinti. Auditorius iš esmės manė, kad negali nustatyti
Technion
Komisijai deklaruoto laiko ir išlaidų, susijusių su M. K. paslaugomis, realaus pobūdžio, kaip tai suprantama pagal PP6 bendrųjų sąlygų II.19 straipsnio 1 dalies a punktą, ir išreiškė abejones dėl realaus šių paslaugų pobūdžio. Taigi jis padarė išvadą, kad reikia atmesti visų pirma visas tiesiogines išlaidas, kurias
Technion
reikalavo atlyginti už paslaugas, kurias M. K. suteikė pagal minėtas tris sutartis.
Mosaica
sutarties atveju šios tiesioginės išlaidos sudarė 81487,38 EUR.
2010 m. birželio 10 d.
Technion
įteikė auditoriui laišką, kuriame reikalavo papildomo 15 dienų termino pastaboms dėl audito ataskaitos projekto pateikti.
Technion
taip pat prašė auditoriaus pateikti jam visą informaciją, susijusią su paslaugomis, kurias M. K. suteikė kitiems subjektams nei
Technion
, nors
Technion
buvo jį pasamdęs dirbti visą darbo laiką.
2010 m. liepos 19 d. laišku Komisija sutiko tą laikotarpį pratęsti. Ji taip pat nurodė, kad negali pateikti finansinių ar administracinių dokumentų, susijusių su paslaugomis, kurias M. K. suteikė kitiems subjektams nei
Technion
, kopijų dėl jų konfidencialaus pobūdžio.
2010 m. rugpjūčio 13 d. laišku
Technion
ginčijo konfidencialų minėtų dokumentų pobūdį ir reikalavo leisti susipažinti su jais bent iš dalies. Be to, jis papildomai patikslino, kad audito ataskaitos projekte ir 2010 m. liepos 19 d. Komisijos laiške nurodyta informacija teisiškai pakankamai neįrodo M. K. inkriminuojamų veiksmų.
Komisija atsakė 2010 m. spalio 4 d. laišku. Jame ji nurodė, kad, kalbant apie Sąjungos finansuojamus projektus, kuriuose dalyvavo
Technion
ir už kuriuos kompensuoti sumas, atitinkančias M. K. suteiktas paslaugas, reikalavo kiti subjektai nei
Technion
, ji gali pateikti
Technion
projekto valdymo ataskaitų kopijas (
project management reports
, toliau – PMR), nes jas parengė konsorciumai, kuriems priklausė
Technion
, todėl jam buvo žinomas jų turinys. Be to, Komisija prie savo laiško pridėjo trečiąją
Qualeg
projekto PMR ir pirmąją
Mosaica
projekto PMR.
Tačiau Komisija nurodė, kad dokumentams, gautiems atlikus kitų konsorciumų narių auditą, susijusį su projektais, kuriuose
Technion
nedalyvavo, ir dokumentams, gautiems atliekant tyrimą, buvo taikoma 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (
OL L 145, p. 43
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331) 4 straipsnyje numatyta išimtis, susijusi su inspekcijų, tyrimų ir audito tikslų apsauga.
Galiausiai Komisija suteikė
Technion
papildomą 15 dienų terminą, skaičiuojamą nuo 2010 m. spalio 4 d. laiško gavimo, kad jis galėtų ištirti prie Komisijos laiško pridėtus abu dokumentus.
2010 m. spalio 18 d. laišku
Technion
pateikė pakartotinį prašymą leisti susipažinti su ginčijamais dokumentais.
2010 m. spalio 19 d. Komisijai skirtame laiške
Technion
pažymėjo, kad Komisijos pozicija neleido jam suformuluoti pastabų dėl dokumentų, kuriais remiantis audito ataskaitos projekte buvo nuspręsta atmesti visas išlaidas, susijusias su mokėjimu M. K., turinio ir ja buvo pažeisti teisės į gynybą ir rungimosi principai.
Technion
pridūrė, kad informacija, kurią Komisija perdavė 2010 m. liepos 19 d. ir spalio 4 d. laiškais, ir audito ataskaitos projektas pakankamai teisiškai neįrodo M. K. inkriminuojamų veiksmų. Galiausiai
Technion
nurodė, kad laukia, kol bus pasiūlyta audito procedūros užbaigimo posėdžio data.
2010 m. spalio 26 d. laišku Komisijos generalinis sekretoriatas patvirtino, kad gavo pakartotinį
Technion
prašymą leisti susipažinti su dokumentais, ir pranešė, kad į jo prašymą bus atsakyta per 15 darbo dienų.
2010 m. lapkričio 18 d. ir gruodžio 9 d. laiškais Komisijos generalinis sekretoriatas paskelbė, kad pratęsia Reglamento Nr. 1049/2001 8 straipsnio 1 dalyje numatytą terminą atsakyti į minėtą prašymą leisti susipažinti su dokumentais.
2011 m. birželio 30 d. sprendimu Komisijos generalinis sekretorius patvirtino atsisakymą leisti susipažinti su dokumentais, su kuriuo nesutiko
Technion
.
2011 m. rugpjūčio 2 d. laišku Komisija nurodė
Technion
, kad patvirtino audito ataskaitos išvadas, susijusias su reikalingais patikslinimais, ir pridėjo šios ataskaitos kopiją, ji taip pat nurodė mananti, kad auditas užbaigtas. Tame pat laiške Komisija patikslino, kad
Technion
turėjo progą pateikti savo pastabas, nors jis ir nesuformulavo jų oficialiai, ir kad vis dėlto ji supranta, kad
Technion
nevisiškai sutinka su audito ataskaitos išvadomis. Komisija taip pat patikslino, kad patikslinimai galiausiai bus atlikti atsižvelgiant į būsimus mokėjimus arba susigrąžinant gautinas sumas.
2011 m. rugpjūčio 26 d. laišku, ginčydami audito ataskaitos išvadas, ieškovai pranešė Komisijai, kad ketina apskųsti 2011 m. birželio 30 d. sprendimą, ir pareikalavo sustabdyti audito procedūrą, kol sprendimą priims teismas.
2011 m. rugsėjo 9 d. ieškovai pareiškė ieškinį dėl 2011 m. birželio 30 d. sprendimo panaikinimo ir jis užregistruotas numeriu T‑480/11. Šis ieškinys buvo atmestas 2015 m. gegužės 12 d. sprendimu
Technion ir Technion Research & Development Foundation / Komisija
(T‑480/11, Rink.
EU:T:2015:272
).
2011 m. rugsėjo 22 d. laišku Komisija atsakė ieškovams, kad negali patenkinti jų prašymo sustabdyti audito procedūrą, nes mano, kad jiems pateikti dokumentai pakankamai įrodo
Technion
deklaruoto laiko ir išlaidų nepatikimumą.
2011 m. spalio 11 d. ieškovai pareiškė ieškinį dėl sprendimo, tariamai pateikto 2011 m. rugpjūčio 2 d. Komisijos laiške, panaikinimo; šis ieškinys užregistruotas numeriu T‑546/11. Ieškinys buvo atmestas kaip nepriimtinas 2012 m. birželio 14 d. nutartimi
Technion ir Technion Research & Development Foundation / Komisija
(T‑546/11,
EU:T:2012:303
).
2011 m. spalio 19 d. laišku Komisija pranešė
Technion
, kad ketina susigrąžinti 97106,72 EUR sumą, atitinkančią visą sumą, patikslintą dėl sutarties
Mosaica
atsižvelgiant į audito ataskaitą. Tame pat laiške buvo patikslinta, kad, jeigu
Technion
per dvi savaites nepateiks kitų pastabų, Komisija išsiųs jai debeto avizą. Be to, dar buvo nurodyta, kad Komisijai mokėtinos sumos ir palūkanos gali būti įskaitomos arba išieškomos priverstinai.
2011 m. lapkričio 2 d. laišku ieškovai paprašė Komisijos sustabdyti susigrąžinimo procedūrą, kol bus priimtas teismo sprendimas byloje T‑546/11.
2011 m. gruodžio 21 d. ieškovai pareiškė ieškinį dėl sprendimo, tariamai pateikto 2011 m. spalio 19 d. Komisijos laiške, panaikinimo; šis ieškinys užregistruotas numeriu T‑657/11. 2012 m. rugsėjo 6 d. Nutartimi
Technion ir Technion Research & Development Foundation / Komisija
(T‑657/11,
EU:T:2012:411
) šis ieškinys buvo atmestas kaip nepriimtinas.
Atsakydama visų pirma į 2011 m. lapkričio 2 d. laišką, Komisija 2011 m. gruodžio 22 d. laiške nurodė, kad, nesant aplinkybių, dėl kurių pasikeistų audito ataskaitos išvados, ji negali sustabdyti vykdymo priemonių ar nukelti įsakymo dėl išieškojimo, apie kurį ji paskelbė savo 2011 m. spalio 19 d. laiške, išleidimo.
2012 m. sausio 19 d. Komisija pateikė
Technion
debeto avizą Nr. 3241200225 dėl 97106,72 EUR sumos, nustatydama galutinę sumokėjimo datą 2012 m. kovo 5 d.
2012 m. kovo 13 d. laišku Komisija pranešė
Technion
apie savo sprendimą per dvi savaites pagal Finansinio reglamento 73 straipsnio 1 dalį įvykdyti 130000 EUR sumos, kurią ji turėjo sumokėti
Technion
pagal tris sutartis: PCIG10-GA-2011-303921-NLO, PIRG05-GA-2009-249084 AC Removal Mechanism ir PCIG10-GA-2011-304020-CHAMP RNA HEL, ir 97118,69 EUR sumos, kurią
Technion
turėjo jai sumokėti pagal sutartį
Mosaica
, pridėjus palūkanas, įskaitymą (toliau – ginčijamas sprendimas). 2012 m. sausio 19 d. debeto aviza buvo pridėta prie minėto laiško.
Procesas ir šalių reikalavimai
Ieškovai pagal SESV 263 straipsnį pareiškė šį ieškinį dėl ginčijamo sprendimo panaikinimo; Bendrojo Teismo kanceliarija jį gavo 2012 m. gegužės 18 d.
Komisijai pateikus tripliką, ieškovai 2012 m. gruodžio 25 d. Bendrojo Teismo kanceliarijai pateiktu dokumentu paprašė leidimo atsakyti į tripliką, kad būtų ištaisyta esminė dubliko klaida ir paaiškinta, kodėl ši klaida neturi įtakos jų argumentams.
2013 m. sausio 11 d. sprendimu Bendrojo Teismo pirmosios kolegijos pirmininkas leido ieškovams atsakyti į tripliką, apribodamas jų atsakymą 2012 m. gruodžio 25 d. laiške nurodytomis aplinkybėmis.
Ieškovai atsakė į tripliką 2013 m. vasario 6 d., ir Komisija 2013 m. kovo 8 d. pateikė savo pastabas dėl ieškovų papildomo atsiliepimo.
Susipažinęs su teisėjo pranešėjo pranešimu, Bendrasis Teismas (pirmoji kolegija) nusprendė pradėti žodinę proceso dalį ir, taikydamas proceso organizavimo priemones pagal 1991 m. gegužės 2 d. Bendrojo Teismo procedūros reglamento 64 straipsnį, raštu pateikė šalims klausimus, į kuriuos jos atsakė per nustatytą terminą.
Šalys buvo išklausytos ir atsakė į Bendrojo Teismo pateiktus klausimus per 2015 m. balandžio 29 d. posėdį.
Ieškinyje ieškovai Bendrojo Teismo prašo:
—
panaikinti ginčijamą sprendimą,
—
priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
Dublike ieškovai papildomai prašė Bendrojo Teismo įpareigoti Komisiją išmokėti
Technion
sumas, kurios buvo nepagrįstai sulaikytos dėl ginčijamo sprendimo.
Atsiliepime į ieškinį Komisija Bendrojo Teismo prašo:
—
atmesti ieškinį kaip nepriimtiną ar nepagrįstą TRDF atžvilgiu,
—
atmesti ieškinį kaip nepagrįstą
Technion
atžvilgiu,
—
priteisti iš ieškovų bylinėjimosi išlaidas.
Triplike Komisija prašo Bendrojo Teismo atmesti ieškovų reikalavimus, kuriuos jie pateikė dublike, kaip nepriimtinus.
Dėl teisės
Dėl ieškinio dalyko
Šis ieškinys grindžiamas SESV 263 straipsniu ir, kaip aiškiai nurodyta ieškinio įvadinėje dalyje ir dėstomojoje dalyje, formaliai juo prašoma panaikinti ginčijamą sprendimą. Savo ieškiniui pagrįsti ieškovai iš esmės nurodė tris pagrindus: „pagrindą, grindžiamą akivaizdžia Komisijos vertinimo klaida“, pagrindą, grindžiamą ginčijamo sprendimo motyvavimo stoka ir pagrindą, grindžiamą nepagrįsto praturtėjimo principo pažeidimu.
Atsižvelgdamas į tai, kad ieškinys yra aiškiai pareikštas pagal SESV 263 straipsnį, ir į ieškinio pagrindų antraštes, Bendrasis Teismas įgyvendins savo jurisdikciją ginčijamo sprendimo teisėtumo kontrolės srityje. Kalbant apie šio sprendimo pobūdį, reikia priminti, kad aktas, kaip ginčijamas sprendimas, kuriuo Komisija neteismine tvarka įskaito iš skirtingų teisinių santykių su tuo pačiu asmeniu atsiradusias skolas ir skolinius reikalavimus, yra aktas, kurį galima ginčyti, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnį (šiuo klausimu žr. 2003 m. liepos 10 d. Sprendimo
Komisija / CCRE
, C‑87/01 P, Rink.
EU:C:2003:400
, 45 punktą; 2008 m. spalio 8 d. Sprendimo
Helkon Media / Komisija
, T‑122/06,
EU:T:2008:418
, 46 punktą ir 2011 m. lapkričio 8 d. Sprendimo
Walton / Komisija
, T‑37/08, Rink.
EU:T:2011:640
, 25 punktą). Būtent nagrinėdamas tokį ieškinį dėl panaikinimo Bendrasis Teismas turi patikrinti sprendimo dėl įskaitymo teisėtumą atsižvelgdamas į jo padarinius, susijusius su faktiniu ginčijamų sumų neišmokėjimu ieškovui (šiuo klausimu žr. Sprendimo
Helkon Media / Komisija
,
EU:T:2008:418
, 46 punktą ir minėto Sprendimo
Walton / Komisija
,
EU:T:2011:640
, 25 punktą).
Vis dėlto reikia pažymėti, kad pateikdami „pagrindą, grindžiamą akivaizdžia Komisijos vertinimo klaida“, ieškovai šioje byloje turi būti laikomi prašančiais Bendrojo Teismo remiantis SESV 272 straipsniu konstatuoti, kad yra skolinis reikalavimas, kurį Komisija teigia turinti
Technion
pagal sutartį
Mosaica
ir kuris yra ginčijamo įskaitymo dalykas (toliau – ginčijamas skolinis reikalavimas pagal sutartį). Ieškovai visų pirma nesutinka su audito ataskaitos išvada, susijusia su „nerealiu“ M. K. paslaugų pobūdžiu, kaip tai suprantama pagal PP6 bendrųjų sąlygų II.19 straipsnio 1 dalies a punktą ir, siekdami patvirtinti savo argumentus, jie prie ieškinio pridėjo
Technion
ir Komisijos sudarytų sutarčių kopijas ir visų pirma sutarties
Mosaica
kopiją.
Taigi iš tikrųjų šiuo ieškiniu siekiama ne tik ginčijamo sprendimo panaikinimo, bet ir to, kad Bendrasis Teismas pripažintų, jog Komisija
Technion
atžvilgiu neturi ginčijamo skolinio reikalavimo pagal sutartį.
Atsakydami į Bendrojo Teismo raštu pateiktą klausimą ieškovai patvirtino, kad būtent taip turi būti suprantamas pareikšto ieškinio dvejopas dalykas, kurį sudaro būtent reikalavimas panaikinti ginčijamą sprendimą ir prašymas nustatyti faktą, t. y. kad Bendrasis Teismas pripažintų, kad ginčijamo skolinio reikalavimo pagal sutartį nėra.
Kadangi, pirma, nagrinėdamas ieškinį dėl panaikinimo, grindžiamą SESV 263 straipsniu, Sąjungos teismas neturi jurisdikcijos nagrinėti prašymų nustatyti faktą (šiuo klausimu žr. 2003 m. gruodžio 9 d. Nutarties
Italija / Komisija
, C‑224/03,
EU:C:2003:658
, 20 ir 21 punktus), antra, sutarties
Mosaica
13 straipsnyje yra arbitražinė išlyga, kaip ji suprantama pagal SESV 272 straipsnį, kuria Sąjungos teismui suteikiama išimtinė jurisdikcija nagrinėti bet kokį šalių ginčą, susijusį su minėtos sutarties galiojimu, vykdymu ar aiškinimu, reikia patikrinti, ar šioje byloje įmanoma iš dalies perkvalifikuoti šį ieškinį dėl panaikinimo į ieškinį, pareikštą pagal SESV 263 straipsnį, kuriuo siekiama ginčijamo sprendimo panaikinimo, ir ieškinį, pareikštą remiantis SESV 272 straipsniu, kuriuo siekiama konstatuoti, kad Komisija neturi ginčijamo skolinio reikalavimo pagal sutartį. Iš tiesų kadangi SESV 272 straipsnyje Sąjungos teismas laikomas nagrinėjančiu ir teisės, ir fakto klausimus, todėl jam, priešingai nei teismui, nagrinėjančiam ieškinį dėl teisėtumo pagal SESV 263 straipsnį, leidžiama nagrinėti visus ieškinius pagal arbitražinę išlygą (šiuo klausimu žr. 2015 m. vasario 26 d. Sprendimo
Planet / Komisija
, C‑564/13 P, Rink.,
EU:C:2015:124
, 21–27 punktus ir generalinės advokatės J. Kokott išvados byloje
Planet / Komisija
, C‑564/13 P, Rink., C:2014:2352, 19–22 punktus), SESV 272 straipsnis yra tinkamas teisinis pagrindas priimti sprendimą dėl ieškovų prašymo pripažinti, kad ginčijamo skolinio reikalavimo pagal sutartį nėra.
Kalbant apie galimybę iš dalies perkvalifikuoti šį ieškinį į ieškinį, pareikštą pagal SESV 272 straipsnį, reikia priminti, jog pagal nusistovėjusią teismo praktiką, kai į teismą kreipiamasi su ieškiniu dėl panaikinimo arba su ieškiniu dėl žalos atlyginimo, nors ginčas iš tiesų yra susijęs su sutartimi, Bendrasis Teismas perkvalifikuoja ieškinį, jei tenkinamos tokio perkvalifikavimo sąlygos (2001 m. rugsėjo 19 d. Sprendimo
Lecureur / Komisija
, T‑26/00, Rink.
EU:T:2001:222
, 38 punktas; 2004 m. gegužės 10 d. Nutarties
Musée Grévin / Komisija
, T‑314/03 ir T‑378/03, Rink.
EU:T:2004:139
, 88 punktas ir 2010 m. birželio 17 d. Sprendimo
CEVA / Komisija
, T‑428/07 ir T‑455/07, Rink.,
EU:T:2010:240
, 57 punktas).
Tačiau sutartinio pobūdžio ginčo atveju Bendrasis Teismas mano neturintis teisės perkvalifikuoti ieškinį dėl panaikinimo, kai ieškovas aiškiai prieštarauja, kad ieškinys būtų perkvalifikuotas kaip pareikštas pagal SESV 272 straipsnį, arba kai ieškinys nėra grindžiamas jokiu pagrindu, susijusiu su atitinkamų sutartinius santykius reglamentuojančių normų, nesvarbu, ar tai sutarties sąlygos, ar sutartyje nurodytos nacionalinės teisės nuostatos, pažeidimu (žr. 58 punkte minėto Sprendimo
CEVA / Komisija
,
EU:T:2010:240
, 59 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Iš to darytina išvada, kad ieškinį galima perkvalifikuoti, jeigu nepažeidžiama institucijos atsakovės teisė į gynybą, tuo atveju, jeigu, pirma, ieškovas tam aiškiai neprieštarauja ir, antra, bent vienas pagrindas, grindžiamas teisės normų, reglamentuojančių nagrinėjamą sutartinį santykį, pažeidimu, yra nurodytas ieškinyje pagal 1991 m. gegužės 2 d. Procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punktą. Šios dvi sąlygos yra kumuliacinės (šiuo klausimu žr. 2014 m. spalio 24 d. Sprendimo
Technische Universität Dresden / Komisija
, T‑29/11, Rink.
EU:T:2014:912
, 44 punktą).
Šioje byloje, pirma, atsakydami į Bendrojo Teismo raštu pateiktą klausimą (žr. šio sprendimo 46 punktą), ieškovai nurodė sutinkantys su daliniu ieškinio perkvalifikavimu.
Antra, kaip jau buvo pažymėta šio sprendimo 54 punkte, ieškovai nesutiko su ginčijamo skolinio reikalavimo pagal sutartį buvimu, aiškiai nurodydami PP6 bendrųjų sąlygų II.19 straipsnio 1 dalį.
Be to, reikia pažymėti, kad atsiliepime į ieškinį Komisija išsamiai apibūdino sutartį
Mosaica
, pabrėždama jos sąlygas, kurios yra reikšmingos ginčui išspręsti. Be to, ji pateikė savo argumentus, pagal kuriuos
Technion
neįvykdė įpareigojimų, nustatytų jam pagal PP6 bendrųjų sąlygų II.19 straipsnį, pagal kurį, kaip teigia Komisija, Sąjungos finansinis dalyvavimas apribojamas tinkamomis finansuoti išlaidomis, t. y. realiomis ir pagrįstomis išlaidomis. Šie argumentai rodo, jog, Komisijos supratimu, ieškovai iš esmės nesutinka su ginčijamo skolinio reikalavimo pagal sutartį buvimu, taigi galėjo veiksmingai užtikrinti savo gynybą atsiliepime į ieškinį. Be to, per posėdį Komisija patvirtino, kad ieškinio dalinio perkvalifikavimo atveju jos teisė į gynybą nebūtų paveikta.
Tačiau per posėdį Komisija pareiškė nesutinkanti su daliniu ieškinio perkvalifikavimu.
Komisija teigė, pirma, kad, kaip matyti iš šio sprendimo 53 punkte minėto Sprendimo
Komisija / CCRE
(
EU:C:2003:400
) ir šio sprendimo 53 punkte minėto Sprendimo
Helkon Media / Komisija
(
EU:T:2008:418
), sprendimo dėl įskaitymo galiojimas gali būti kvestionuojamas tik pagal SESV 263 straipsnį.
Šie argumentai nepaneigia dalinio perkvalifikavimo šioje byloje, nes šiuo perkvalifikavimu nesiekiama leisti Bendrajam Teismui patikrinti ginčijamo sprendimo galiojimo. Šią patikrą, nesant reikalo perkvalifikuoti ieškinio, galima atlikti pagal SESV 263 straipsnį, kuris yra aiškus pareikšto ieškinio teisinis pagrindas. Tačiau šioje byloje numatytu daliniu perkvalifikavimu siekiama leisti Bendrajam Teismui priimti sprendimą dėl ieškovų prašymo nustatyti faktą – ginčijamo skolinio reikalavimo pagal sutartį nebuvimą. Šios dalinio perkvalifikavimo galimybės niekaip nepaneigia šio sprendimo 53 punkte minėtas Sprendimas
Komisija / CCRE
(
EU:C:2003:400
) ir šio sprendimo 53 punkte minėtas Sprendimas
Helkon Media / Komisija
(
EU:T:2008:418
), kuriais rėmėsi Komisija.
Antra, Komisija nurodė aplinkybę, kad šio sprendimo 35 punkte minėtoje Nutartyje
Technion ir Technion Research & Development Foundation / Komisija
(
EU:T:2012:303
) ir šio sprendimo 38 punkte minėtame Sprendime
Technion ir Technion Research & Development Foundation / Komisija
(
EU:T:2012:411
) Bendrasis Teismas atsisakė perkvalifikuoti atitinkamus ieškinius dėl panaikinimo į ieškinius, grindžiamus SESV 272 straipsniu, nors šių ieškinių dėl panaikinimo pagrindai buvo tokie patys kaip ir nurodytieji šioje byloje.
Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, kad bylų, kuriose priimtos minėtos nutartys, ir šios bylos neįmanoma niekaip sugretinti. Minėtose nutartyse Bendrasis Teismas pripažino, kad ieškovai net ir apibendrintai nepateikė jokio pagrindo, argumento ar kaltinimo dėl nagrinėjamų sutarčių nuostatų ar taikytinos nacionalinės teisės nuostatų pažeidimo (šio sprendimo 35 punkte minėtos Nutarties
Technion ir Technion Research & Development Foundation / Komisija
,
EU:T:2012:303
, 62–65 punktai ir šio sprendimo 38 punkte nurodytos Nutarties
Technion ir Technion Research & Development Foundation / Komisija
,
EU:T:2012:411
, 58–60 punktai). Tačiau šioje byloje, kaip buvo pažymėta šio sprendimo 54 ir 62 punktuose, ieškovai nurodė tokį sutarties nuostatų pažeidimą. Iš to darytina išvada, kad teisinės ir faktinės aplinkybės, kuriomis remdamasis Bendrasis Teismas neperkvalifikavo ieškinių bylose, kuriose priimtos minėtos nutartys, skiriasi nuo šios bylos aplinkybių.
Galiausiai, trečia, Komisija teigė, kad šioje byloje perkvalifikavimas nereikalingas, nes Bendrojo Teismo atliekama teisėtumo kontrolė gali apimti sutarties
Mosaica
aiškinimą ir taikymą. Siekdama patvirtinti šį teiginį, Komisija, pirma, sugretino ginčijamo sprendimo teisėtumo kontrolę ir sprendimo dėl viešųjų sutarčių skyrimo teisėtumo kontrolę ir teigė, kad jeigu atliekant pastarąją kontrolę teismas gali tikrinti pirkimo specifikacijas, pagal analogiją, tikrinant ginčijamo sprendimo teisėtumą, teismas gali tikrinti sutartį
Mosaica
. Antra, Komisija rėmėsi 2011 m. rugsėjo 21 d. Sprendimu
Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung / Komisija
(T‑34/08,
EU:T:2011:504
), 2012 m. kovo 28 d. Sprendimu
Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung / Komisija
(T‑296/08,
EU:T:2012:162
), 2013 m. rugsėjo 13 d. Sprendimu
Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung / Komisija
(T‑73/08,
EU:T:2013:433
) ir 2013 m. gruodžio 12 d. Sprendimu
Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung / Komisija
(T‑171/08,
EU:T:2013:639
), tvirtindama, kad šiuose sprendimuose Bendrasis Teismas tikrino nagrinėjamas sutartis atlikdamas ginčijamų aktų teisėtumo kontrolę.
Šiuo atžvilgiu visų pirma reikia atmesti Komisijos pateiktą šios bylos ir ginčo, susijusio su viešaisiais pirkimais, sugretinimą, nes pirkimo specifikacijos nėra sutartis vykstant viešųjų pirkimų procedūrai. Be to, kalbant apie tai, Komisijos bendrai ir abstrakčiai nurodyta šio sprendimo 69 punkte minėta teismo praktika neįrodo, kad dalinis ieškinio perkvalifikavimas šioje byloje būtų neįmanomas arba nereikalingas, nors šis perkvalifikavimas atitinka kumuliacines sąlygas, kurios nustatytos jam šio sprendimo 58–60 punktuose minėtoje nusistovėjusioje teismo praktikoje.
Atsižvelgiant į tai, kas nurodyta pirmiau, šį ieškinį reikia iš dalies perkvalifikuoti į ieškinį, pareikštą remiantis ir SESV 263 straipsniu, siekiant panaikinti ginčijamą sprendimą, ir SESV 272 straipsniu, siekiant pripažinimo, kad Komisija neturi ginčijamo skolinio reikalavimo pagal sutartį.
Pirmiausia reikia išnagrinėti ieškinio dalį, grindžiamą SESV 272 straipsniu.
Dėl prašymo konstatuoti, kad ginčijamo skolinio reikalavimo pagal sutartį nėra
Pirmiausia reikia patikslinti, jog, kalbant apie prašymą konstatuoti, kad ginčijamo skolinio reikalavimo pagal sutartį nėra, ieškinys priimtinas tik tiek, kiek jis susijęs su
Technion
. Kadangi TRDF nėra sutarties
Mosaica
, kurioje yra arbitražinė išlyga, šalis, ieškinys, kiek jis susijęs su minėtu prašymu, yra priimtinas tik jeigu jį pareiškė šis subjektas (šiuo klausimu žr. 2010 m. gruodžio 16 d. Sprendimo
Komisija / Arci Nuova associazione comitato di Cagliari ir Gessa
, T‑259/09,
EU:T:2010:536
, 40 punktą ir nurodytą teismo praktiką). Be to, per posėdį ieškovai pripažino, kad nepriimtina ta ieškinio dalis, kuri grindžiama SESV 272 straipsniu, kiek tai susiję su TRDF.
Kalbant apie esmę,
Technion
Bendrajame Teisme ginčija Komisijos patvirtintą auditoriaus išvadą, susijusią su išlaidų, kurias iš Komisijos reikalaujama atlyginti pagal M. K. suteiktas paslaugas, „nerealiu“ pobūdžiu, kaip tai suprantama pagal PP6 bendrųjų taisyklių II.19 straipsnio 1 dalies a punktą. Šiuo atžvilgiu
Technion
teigia, kad jo turimi dokumentai ir visų pirma pirmoji
Mosaica
projekto PMR, kuri buvo pateikta
Technion
2010 m. spalio 4 d. laiške, neįrodo, kad M. K. pagal
Mosaica
projektą vienu metu dirbo keliems subjektams. Šiomis aplinkybėmis
Technion
taip pat teigia, kad per audito procedūrą buvo pažeista jo teisė į gynybą, nes Komisija atsisakė suteikti jam galimybę susipažinti su dokumentais, kuriais auditorius tariamai grindė savo išvadas. Taigi
Technion
negalėjo tinkamai pareikšti savo nuomonės.
Komisija nesutinka su šiais argumentais.
Reikia priminti, jog auditorius padarė išvadą, kad visos tiesioginės išlaidos, kurias
Technion
reikalavo atlyginti iš Komisijos ir kurios buvo susijusios su M. K. paslaugomis, yra netinkamos finansuoti, remdamasis tuo, kad jis negalėjo nustatyti šių išlaidų realaus pobūdžio, kaip tai suprantama pagal PP6 bendrųjų taisyklių II.19 straipsnio 1 dalies a punktą, ir kad jam kilo abejonių dėl jų realaus pobūdžio.
Pirma, auditorius aptiko tam tikrų trūkumų, susijusių su M. K. darbo laiko apskaitos žiniaraščiais (
timesheets
), kurie kėlė abejonių jų turinio tikrumu. Pirma, visi šie žiniaraščiai buvo pasirašyti vieną kartą, ta pačia data ir atgaline data už praėjusius metus. Antra, kai kurie žiniaraščiai nebuvo pasirašyti projekto vadovo (
project manager
). Trečia, atrodė, kad M. K. įregistruotos darbo valandos, buvo į darbo laiko apskaitą įtrauktos valandos (
budgeted hours
), o ne faktiškai dirbtos valandos (
actual hours
), nes jos nesiskyrė visomis viso audito tikrinto laikotarpio dienomis.
Antra, remdamasis Komisijos pateikta informacija ir savo auditu, auditorius konstatavo, kad M. K. vienu metu dirbo ir kitiems subjektams, ne tik
Technion
. Tačiau remiantis auditoriaus išvadomis sutartys, kurias sudarė M. K. ir
Technion
, įrodė, kad šis subjektas buvo įdarbinęs M. K. visą darbo laiką. Be to, atliekant auditą auditoriui buvo pranešta, kad pagal
Technion
ir M. K. sudarytas sutartis M. K. nebuvo leidžiama dirbti kitiems subjektams, apie tai nepranešus
Technion
. Tačiau remiantis auditoriaus turima informacija M. K. nepateikė tokio pranešimo
Technion
.
Remdamasis šiomis aplinkybėmis, auditorius suabejojo laiko ir išlaidų, kurias
Technion
deklaravo Komisijai, siedamas jas su M. K. paslaugomis, realumu ir nusprendė, kad negali nustatyti šio realaus pobūdžio. Jis taip pat konstatavo, kad
Technion
negalėjo įrodyti jų realaus pobūdžio. Taigi auditorius pasiūlė atmesti visas tiesiogines išlaidas, kurias buvo reikalaujama atlyginti už M. K. darbą.
Reikia pažymėti, kad
Technion
niekada neginčijo auditoriaus išvadų, susijusių su M. K. darbo laiko apskaitos žiniaraščių nepatikimumu ir apskritai su tuo, kad jis negali nustatyti minėto asmens paslaugų pagal įvairius projektus, kuriuose dalyvavo
Technion
, ir visų pirma pagal
Mosaica
projektą realaus pobūdžio. Tačiau
Technion
ginčijo tik išvadą, kad M. K. vienu metu dirbo ir kitiems subjektams.
Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, kad, kaip visų pirma matyti iš PP6 bendrųjų sąlygų 19 straipsnio 1 dalies a ir d punktų ir 20 straipsnio 1 dalies, kontrahento taikomi darbo laiko apskaitos ir patvirtinimo metodai turi leisti Komisijai patikrinti, kad deklaruotos išlaidos reiškia realias išlaidas, atitinkančias ekonominio pagrįstumo kriterijų, kad jos yra būtinos projektui įgyvendinti ir jas galima tiesiogiai priskirti projektui.
Neginčijama, kad vykdyti projektą įdarbinto personalo darbo laiko apskaitos žiniaraščiai yra priemonė, leidžianti Komisijai atlikti minėtus patikrinimus, ir kad dėl to jie turi būti patikimi. Be to, iš teismo praktikos taip pat matyti, kad jeigu nesilaikoma pareigos atliekant finansinį auditą pateikti patikimų darbo laiko apskaitos žiniaraščių, skirtų deklaruotoms personalo išlaidoms pateisinti, yra pakankamas pagrindas atmesti visas šias išlaidas (šiuo klausimu žr. 2007 m. gegužės 22 d. Sprendimo
Komisija / IIC
, T‑500/04, Rink.
EU:T:2007:146
, 114–117 punktus ir šio sprendimo 58 punkte minėto Sprendimo
CEVA / Komisija
,
EU:T:2010:240
, 139 punktą ir nurodytą teismo praktiką).
Šioje byloje, kadangi
Technion
to neginčija, reikia patvirtinti auditoriaus išvadą, kad dėl šio sprendimo 77 punkte nurodytų trijų aplinkybių M. K. darbo laiko apskaitos žiniaraščiai yra nepatikimi ir todėl Komisija neturi galimybės patikrinti, ar deklaruotos išlaidos yra tinkamos finansuoti.
Be to, reikia pažymėti, kad
Technion
niekada nepateikė įrodymų, patvirtinančių realų M. K. paslaugų pobūdį, apskritai leidžiančių suabejoti auditoriaus išvada, jog
Technion
negalėjo užtikrinti, kad išlaidos, deklaruotos kaip susijusios su M. K. paslaugomis, yra realios. Tačiau, kaip Sąjungos teismas jau priminė nagrinėdamas bylą, susijusią su Šeštąja pamatine programa, Komisijos kontrahentams taikoma pareiga galėti pateisinti išlaidų, kurias jie deklaruoja kaip tinkamas finansuoti iš Sąjungos biudžeto, realumą ir šią pareigą lemia šiems kontrahentams tenkanti pareiga įrodyti, jog yra įvykdyta PP6 bendrųjų sąlygų II.19 straipsnio 1 dalyje nustatyta išlaidų tinkamumo finansuoti sąlyga (2012 m. spalio 2 d. Sprendimo
ELE.SI.A / Komisija
, T‑312/10,
EU:T:2012:512
, 115 punktas).
Technion
tiesiog nurodė, jog jam pateikta informacija, visų pirma audito ataskaita ir
Mosaica
projekto pirmoji PMR, neįrodo, kad M. K. pagal šį projektą vienu metu dirbo keliems subjektams.
Pirmiausia reikia pažymėti, jog šie argumentai neįrodo M. K. darbo laiko apskaitos žiniaraščių patikimumo ir apskritai to, kad
Technion
buvo kontrolės sistema, leidžianti Komisijai patikrinti deklaruotų išlaidų atitiktį PP6 bendrųjų sąlygų II.19 straipsnio 1 dalies a punkte nustatytiems reikalavimams (žr. šio sprendimo 84 punktą). Taigi šie argumentai netinkami.
Bet kuriuo atveju reikia pažymėti, jog
Technion
pateiktos PMR, aiškinamos kartu su galutinėje audito ataskaitoje esančia informacija, įrodo, kad kiti subjektai nei
Technion
deklaravo valandas ir išlaidas už M. K. suteiktas paslaugas už tuos laikotarpius, kai šis asmuo visą darbo laiką turėjo dirbti
Technion
(žr. šio sprendimo 78 punktą). Ši aplinkybė galėjo leisti suabejoti visų deklaruotų M. K. valandų ir išlaidų realiu pobūdžiu, taip pat atsižvelgiant į jo darbo laiko apskaitos žiniaraščių nepatikimumą.
Technion
argumentai apsiriboja abstrakčiomis ir šališkomis išvadomis, kurios nepatvirtintos jokiais įrodymais, patvirtinančiais realų deklaruotų M. K. valandų pobūdį.
Taip pat reikia atmesti
Technion
argumentą, kad šis subjektas tinkamai įvykdė sutarties
Mosaica
reikalavimus, „optimaliai“ teikdamas paslaugas. Iš tiesų primintina, kad pagal pagrindinį principą, kuris reglamentuoja Sąjungos finansinės paramos teikimą, ji gali finansuoti tik faktiškai patirtas išlaidas. Iš šio principo matyti, jog paramos gavėjui nepakanka įrodyti, kad projektas buvo įgyvendintas, siekiant pateisinti konkrečios dotacijos skyrimą. Papildomai paramos gavėjas privalo įrodyti, kad deklaruotas išlaidas patyrė pagal nustatytas atitinkamos paramos skyrimo sąlygas, nes tik tinkamai pagrįstos išlaidos gali būti laikomos finansavimo reikalavimus atitinkančiomis išlaidomis. Jo pareiga laikytis nustatytų finansavimo sąlygų yra vienas iš pagrindinių paramos gavėjo įsipareigojimų, todėl nuo jos priklauso, ar bus skirta finansinė parama (žr. šio sprendimo 60 punkte minėto Sprendimo
Technische Universität Dresden / Komisija
,
EU:T:2014:912
, 71 punktą ir nurodytą teismo praktiką).
Galiausiai
Technion
kaltinimo, susijusio su jo teisės į gynybą pažeidimu, negalima pripažinti pagrįstu, nes jo turimos informacijos pakanka minėtos audito ataskaitos išvadoms pagrįsti. Bet kuriuo atveju Bendrasis Teismas 33 punkte minėtame Sprendime
Technion ir Technion Research & Development Foundation / Komisija
(
EU:T:2015:272
) patvirtino Komisijos atsisakymą, grindžiamą Reglamentu Nr. 1049/2001, leisti susipažinti su tam tikrais dokumentais, su kuriuo nesutiko
Technion
.
Atsižvelgiant į visa tai, kas nurodyta pirmiau, reikia daryti išvadą, jog Komisija pagrįstai laikėsi nuomonės, kad visos išlaidos, susijusios su M. K. paslaugomis, yra netinkamos finansuoti ir kad todėl ji turi ginčijamą skolinį reikalavimą pagal sutartį. Todėl
Technion
prašymą, pateiktą remiantis SESV 272 straipsniu, reikia atmesti.
Iš to taip pat darytina išvada, kad reikia atmesti ir dublike pateiktus reikalavimus. Bet kuriuo atveju šie reikalavimai yra nepriimtini pagal 1991 m. gegužės 2 d. Procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punktą, nes jeigu reikalavimai pirmą kartą pateikiami dublike, jie laikomi pateiktais pavėluotai (šiuo klausimu žr. 2001 m. sausio 31 d. Sprendimo
Sunrider / VRDT (VITALITE)
, T‑24/00, Rink.
EU:T:2001:34
, 12 punktą).
Dėl prašymo panaikinti ginčijamą sprendimą
Dėl priimtinumo TRDF atžvilgiu
Formaliai nepateikdama nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo pagal 1991 m. gegužės 2 d. Procedūros reglamento 114 straipsnį, Komisija teigia, kad prašymas dėl panaikinimo yra nepriimtinas TRDF atžvilgiu, nes ginčijamas sprendimas nėra tiesiogiai susijęs su juo, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą.
Šiuo atžvilgiu reikia priminti, kad Bendrasis Teismas atlieka vertinimą laikydamasis tinkamo teisingumo vykdymo reikalavimo ir atsižvelgdamas į bylos aplinkybes (2002 m. vasario 26 d. Sprendimo
Taryba / Boehringer
, C‑23/00 P, Rink.
EU:C:2002:118
, 50–52 punktai). Šioje byloje Bendrasis Teismas mano, kad pirmiausia reikia priimti sprendimą dėl prašymo esmės.
Dėl esmės
Siekdami pagrįsti prašymą dėl ginčijamo sprendimo panaikinimo, ieškovai nurodo pagrindą, grindžiamą ginčijamo sprendimo motyvavimo stoka, ir pagrindą, grindžiamą nepagrįsto praturtėjimo draudimo principo pažeidimu.
– Dėl (ieškinio) pagrindo, grindžiamo nepakankamu motyvavimu
Kaip pagrįstai pažymėjo Komisija, ieškovai nepateikia jokio argumento, kad pagrįstų pagrindą, kad ginčijamas sprendimas yra nepakankamai motyvuotas. Bet kuriuo atveju reikia pažymėti, kad Komisija laikėsi SESV 296 straipsnyje numatytos pareigos nurodyti motyvus.
Šiuo atžvilgiu primintina, kad pagal nusistovėjusią teismo praktiką pareigos motyvuoti apimtis priklauso nuo atitinkamo akto pobūdžio ir nuo jo priėmimo aplinkybių. Motyvai turi aiškiai ir nedviprasmiškai atskleisti institucijos argumentus, kad, pirma, Sąjungos teismas galėtų vykdyti teisėtumo kontrolę ir, antra, suinteresuotieji asmenys, norėdami apginti savo teises ir patikrinti, ar sprendimas pagrįstas, galėtų susipažinti su priemonės pagrindimu (šiuo klausimu žr. 2012 m. kovo 28 d. Sprendimo
Ryanair / Komisija
, T‑123/09, Rink.
EU:T:2012:164
, 177 punktas ir nurodyta teismo praktika).
Nereikalaujama, kad motyvuojant būtų nurodytos visos svarbios faktinės ir teisinės aplinkybės, nes tai, ar akto motyvai atitinka SESV 296 straipsnio reikalavimus, turi būti vertinama ne tik atsižvelgiant į jo tekstą, bet ir į kontekstą ir visas teisės normas, reglamentuojančias atitinkamą sritį. Konkrečiai kalbant, asmens nenaudai priimtas aktas yra pakankamai motyvuotas, jeigu jis buvo priimtas suinteresuotajam asmeniui žinomomis aplinkybėmis, leidžiančiomis suprasti jam nustatytos priemonės reikšmę (žr. 2011 m. balandžio 15 d. Sprendimo
Čekija / Komisija
, T‑465/08, Rink.
EU:T:2011:186
, 163 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Sprendimo dėl įskaitymo atveju motyvai turi leisti tiksliai nustatyti gautinas įskaitytinas sumas, ir negalima reikalauti, kad iš pradžių pagrindžiant visų šių gautinų sumų nustatymą nurodyti motyvai būtų pakartoti sprendime dėl įskaitymo (šio sprendimo 97 punkte minėto Sprendimo
Čekija / Komisija
,
EU:T:2011:186
, 164 punktas).
Šioje byloje reikia pažymėti, jog ginčijamame sprendime aiškiai nurodyti skoliniai reikalavimai, sudarantys ginčijamo įskaitymo dalyką, ir teisiniai santykiai, iš kurių šie skoliniai reikalavimai atsiranda, t. y., pirma, sutartis
Mosaica
ir, antra, šio sprendimo 41 punkte paminėtos trys sutartys. Be to, ginčijamo sprendimo priede taip pat yra debeto avizos kopija, kurioje, nurodant audito rezultatus, trumpai, bet pakankamai paaiškinta, kaip atsirado Komisijos skolinis reikalavimas
Technion
. Debeto avizoje taip pat nurodytas 2011 m. spalio 19 d. Komisijos išankstinio pranešimo raštas (žr. šio sprendimo 36 punktą), taigi prireikus paaiškinant šios avizos išleidimo aplinkybes. Galiausiai reikia pažymėti, jog ginčijamame sprendime aiškiai nurodytas jo teisinis pagrindas, nurodant Finansinio reglamento 73 straipsnį.
Todėl reikia manyti, kad ginčijamas sprendimas buvo priimtas ieškovams žinomomis aplinkybėmis, kurios leido jiems suprasti jo apimtį. Taigi reikia daryti išvadą, kad šis sprendimas yra pakankamai teisiškai motyvuotas. Todėl šiam pagrindui negalima pritarti.
– Dėl pagrindo, grindžiamo nepagrįsto praturtėjimo draudimo principo pažeidimu
Ieškovai teigia, kad taikydama ginčijamą įskaitymą Komisija pažeidė nepagrįsto praturtėjimo draudimo principą, nes po ginčijamo įskaitymo jos turtas padidėjo
Technion
nenaudai, ir tai įvyko be jokios priežasties ar pateisinimo.
Komisija nesutinka su šiais argumentais.
Kaip jau yra konstatavęs Sąjungos teismas, iš daugelio nacionalinių teisės sistemų matyti, kad ieškiniai, grindžiami nepagrįstu praturtėjimu, yra numatomi esant specifinėms civilinės teisės aplinkybėms kaip nesutartinio įsipareigojimo šaltinis praturtėjusiojo situacijoje esantiems asmenims, ir paprastai jais siekiama, kad būtų grąžintos nepagrįstai gautos sumos (2006 m. lapkričio 16 d. Sprendimo
Masdar (UK) / Komisija
, T‑333/03, Rink.
EU:T:2006:348
, 91 punktas).
Kad ieškinys, grindžiamas nepagrįstu praturtėjimu, būtų patenkintas, būtina, kad praturtėjimas neturėtų jokio galiojančio teisinio pagrindo. Ši sąlyga nėra įvykdyta, ypač jei praturtėjimas gali būti pateisinamas sutartiniais įsipareigojimais (2008 m. gruodžio 16 d. Sprendimo
Masdar (UK) / Komisija
, C‑47/07 P, Rink.
EU:C:2008:726
, 46 punktas).
Šioje byloje reikia pažymėti, kad tariamo Komisijos praturtėjimo pagrindas yra sutartis
Mosaica
, kuri ją sieja su
Technion
. Šiomis aplinkybėmis minėto praturtėjimo negalima laikyti „nepagrįstu“. Taigi šį pagrindą reikia atmesti.
Todėl reikia atmesti prašymą panaikinti ginčijamą sprendimą, nesant reikalo nagrinėti nepriimtinumo pagrindo, kurį atsiliepdama į ieškinį pateikė Komisija.
Atsižvelgiant į nurodytus argumentus, reikia atmesti visą ieškinį.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi ieškovai bylą pralaimėjo, iš jų priteisiamos bylinėjimosi išlaidos pagal Komisijos nurodytus reikalavimus.

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (pirmoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Atmesti ieškinį.

2.
Priteisti iš
Technion – Israel Institute of Technology
ir
Technion Research & Development Foundation Ltd
bylinėjimosi išlaidas.

Kanninen
Pelikánová
Buttigieg
Paskelbta 2015 m. spalio 6 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: prancūzų.