CELEX: 62011CJ0361
Tariful vamal comun
Nomenclatura combinată
Clasificare tarifară
Imprimante multifuncționale produse prin asamblarea unui modul de imprimare cu laser și a unui modul de scanare, cu funcție de copiator
Subpoziția 8443 31 91
Validitatea Regulamentului (CE) nr. 1031/2008

Cererea de decizie preliminară privește interpretarea Nomenclaturii combinate care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (
JO L 256, p. 1
, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 254/2000 al Consiliului din 31 ianuarie 2000 (
JO L 28, p. 16
, Ediție specială, 02/vol. 12, p. 33, denumită în continuare „NC”), precum și validitatea taxei vamale corespunzătoare subpoziției 8443 31 91 din NC în ceea ce privește imprimantele multifuncționale produse prin asamblarea unui modul de imprimare cu laser și a unui modul de scanare, cu funcție de copiator.
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Hewlett-Packard Europe BV (denumită în continuare „Hewlett-Packard”), pe de o parte, și Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp (Inspectorul serviciului impozite/Vama de vest, Departamentul Hoofddorp, denumit în continuare „autoritatea vamală”), pe de altă parte, privind clasificarea tarifară a imprimantelor multifuncționale puse în liberă circulație în aprilie 2009.
Cadrul juridic
NC
Clasificarea vamală a mărfurilor importate în Uniunea Europeană este reglementată de NC. Versiunea acesteia aplicabilă la data faptelor din cauza principală este cea care rezultă din Regulamentul (CE) nr. 1031/2008 al Comisiei din 19 septembrie 2008 de modificare a anexei I la Regulamentul nr. 2658/87 (
JO L 291, p. 1
).
NC se întemeiază pe Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor (denumit în continuare „SA”) elaborat de Consiliul de Cooperare Vamală, devenit Organizația Mondială a Vămilor, instituit prin Convenția internațională privind Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor (denumită în continuare „Convenția privind SA”), încheiată la Bruxelles la 14 iunie 1983 și aprobată, împreună cu protocolul de modificare a acesteia din 24 iunie 1986, în numele Comunității Economice Europene, prin Decizia 87/369/CEE a Consiliului din 7 aprilie 1987 (
JO L 198, p. 1
, Ediție specială, 02/vol. 3, p. 199).
În temeiul articolului 3 alineatul (1) din Convenția privind SA, fiecare parte contractantă se angajează ca nomenclaturile sale tarifare și statistice să fie conforme cu SA, să utilizeze toate pozițiile și subpozițiile acestuia, fără completări sau modificări, precum și codurile numerice aferente acestora și să respecte ordinea de numerotare a respectivului sistem. Fiecare parte contractantă se angajează de asemenea să aplice normele generale de interpretare a SA, precum și toate notele din secțiunile, din capitolele și de la subpozițiile SA și să nu modifice domeniul de aplicare al acestora.
Articolul 9 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 2658/87 are următorul cuprins:
„(1)   Măsurile legate de problemele menționate mai jos se adoptă în conformitate cu procedura definită la articolul 10:
(a)
aplicarea Nomenclaturii combinate și a TARIC privind, în special:
—
clasificarea mărfurilor în nomenclaturile prevăzute la articolul 8;
—
notele [complementare],
[...]
(b)
modificări ale Nomenclaturii combinate pentru a ține seama de schimbările cerințelor legate de statistică sau politică comercială;
(c)
modificări ale anexei II;
(d)
modificări ale Nomenclaturii combinate și ajustări ale drepturilor în conformitate cu deciziile adoptate de Consiliu sau Comisie;
(e)
modificări ale Nomenclaturii Combinate destinate să o adapteze pentru a ține seama de evoluția tehnologică sau comercială sau în scopul alinierii sau clarificării textelor;
(f)
modificări ale Nomenclaturii Combinate care rezultă din modificări ale nomenclaturii Sistemului Armonizat;
[...]
(2)   Dispozițiile adoptate în temeiul alineatului (1) nu modifică:
—
tarifele drepturilor [a se citi «cota taxelor»] vamale;
[...]”
Partea a doua a NC, care conține tabelul taxelor vamale, include o secțiune XVI, intitulată „Mașini și aparate, echipamente electrice și părți ale acestora; aparate de înregistrat sau de reprodus sunetul, aparate de înregistrat sau de reprodus imagini și sunet de televiziune și părți și accesorii ale acestor aparate”. Capitolul 84, care se regăsește în această secțiune, este intitulat „Reactoare nucleare, cazane, mașini, aparate și dispozitive mecanice, părți ale acestora”.
Tabelul taxelor vamale reluat în acest capitol 84 din NC a făcut obiectul mai multor modificări. În versiunea sa rezultând din Regulamentul (CE) nr. 1719/2005 al Comisiei din 27 octombrie 2005 de modificare a anexei I la Regulamentul nr. 2658/87 (
JO L 286, p. 1
), intrat în vigoare la 1 ianuarie 2006, acest tabel cuprindea o poziție 8471 care avea următorul cuprins:
„8471 Mașini automate de prelucrare a datelor și unități ale acestora; cititoare magnetice sau optice, mașini pentru transpunerea datelor pe suport sub formă codificată și mașini de prelucrare a acestor date, nedenumite și necuprinse în altă parte:
[...]
8471 60 – Unități de intrare sau de ieșire, care pot avea în același corp unități de memorie:
8471 60 20 – – Imprimante
[...]” [traducere neoficială]
Mărfurile cuprinse la subpoziția 8471 60 20 erau scutite de taxe vamale.
Poziția 9009 din NC era formulată astfel:
„9009 Aparate de fotocopiere cu sistem optic sau prin contact și aparate de termocopiere:

‐ Aparate de fotocopiere electrostatice:
9009 11 00 – – care funcționează prin reproducerea directă a imaginii originalului pe copie (procedeu direct)
9009 12 00 – – care funcționează prin reproducerea imaginii originalului pe copie prin intermediul unui suport intermediar (procedeu indirect)” [traducere neoficială]
Mărfurile cuprinse la subpoziția 9009 11 00 erau scutite de taxe vamale, în timp ce mărfurile de la subpoziția 9009 12 00 erau supuse unei taxe vamale de 6 %.
Regulamentul nr. 1719/2005 a fost abrogat implicit, cu începere de la 1 ianuarie 2007, prin Regulamentul (CE) nr. 1549/2006 al Comisiei din 17 octombrie 2006 de modificare a anexei I la Regulamentul nr. 2658/87 (
JO L 301, p. 1
, Ediție specială, 02/vol. 21, p. 3). Regulamentul nr. 1549/2006 a eliminat poziția 9009 și subpoziția 8471 60 20 din NC.
Regulamentul nr. 1031/2008, care a intrat în vigoare la 1 ianuarie 2009, nu a reintrodus această poziție și această subpoziție în NC.
Pe de altă parte, Regulamentul nr. 1549/2006 a modificat poziția 8443 din NC, având în continuare următoarea formulare:
„8443 Mașini și aparate utilizate la imprimarea cu ajutorul planșelor, cilindrilor și altor organe de imprimare de la poziția 8442; alte imprimante, mașini de copiat și telecopiatoare, chiar combinate între ele; părți și accesorii:
[...]
‐ Alte imprimante, mașini de copiat și telecopiatoare, chiar combinate între ele:
8443 31 – – Mașini care asigură cel puțin două dintre funcțiile următoare: imprimare, copiere ori transmisie de telecopii, care pot fi conectate la o mașină automată de prelucrare a datelor sau la o rețea:
8443 31 10 – – – Mașini care asigură funcțiile de copiator și de transmisie de telecopii, care asigură sau nu funcția de imprimare, cu o viteză de copiere de maximum 12 pagini monocrome pe minut
– – – Altele:
8443 31 91 – – – – Mașini care asigură funcția de copiere prin scanarea originalului și imprimarea unei copii prin intermediul unei imprimante electrostatice
[...]”
Mărfurile de la subpoziția 8443 31 91 sunt supuse unei taxe vamale de 6 %.
Regulamentul nr. 1031/2008 nu a modificat textul acestei poziții sau al acestor subpoziții și nici cotele taxelor vamale aplicabile mărfurilor de la subpoziția 8443 31 91.
Acordurile OMC
Prin Decizia 94/800/CE din 22 decembrie 1994 privind încheierea, în numele Comunității Europene, referitor la domeniile de competența sa, a acordurilor obținute în cadrul negocierilor comerciale multilaterale din Runda Uruguay (1986-1994) (
JO L 336, p. 1
, Ediție specială, 11/vol. 10, p. 3), Consiliul a aprobat Acordul de instituire a Organizației Mondiale a Comerțului (OMC), precum și acordurile care figurează în anexele 1-4 la acest acord (denumite în continuare „Acordurile OMC”), printre care se numără Înțelegerea privind regulile și procedurile de soluționare a litigiilor (denumită în continuare „ÎSL”).
Prin ÎSL s-a instituit Organul de soluționare a litigiilor (denumit în continuare „OSL”) în cadrul OMC. Articolul 3 alineatul (2) din ÎSL prevede:
„[...] Membrii recunosc că [sistemul OMC de soluționare a litigiilor] servește la păstrarea drepturilor și a obligațiilor membrilor în conformitate cu acordurile vizate [în apendicele 1 la prezenta înțelegere] și la clarificarea dispozițiilor existente ale acestor acorduri în conformitate cu regulile cutumiare de interpretare a dreptului internațional public. Recomandările și hotărârile OSL nu pot să sporească sau să diminueze drepturile și obligațiile prevăzute în acordurile vizate.”
Articolul 21 din ÎSL, intitulat „Supravegherea aplicării recomandărilor și a hotărârilor”, prevede:
„(1)   Pentru soluționarea efectivă a litigiilor în interesul tuturor membrilor, este indispensabil să se dea curs în cel mai scurt timp recomandărilor sau hotărârilor OSL.
[...]
(3)   La o reuniune a OSL care are loc în termen de 30 de zile de la data adoptării raportului grupului special sau al Organului de apel, membrul respectiv informează OSL despre intențiile sale cu privire la aplicarea recomandărilor și a hotărârilor acestuia. În cazul în care este imposibil pentru un membru să se conformeze imediat cu recomandările făcute și cu hotărârile pronunțate, acest membru dispune de un termen rezonabil pentru a face acest lucru. Termenul rezonabil va fi:
(a)
termenul propus de membrul respectiv [...], aprobat de OSL, sau, în absența unei astfel de aprobări
(b)
un termen convenit de părțile aflate în litigiu [...] sau, în absența unui astfel de acord,
(c)
un termen stabilit prin arbitraj obligatoriu [...]
[...]”
Acordul General pentru Tarife și Comerț (GATT) din anul 1994 (denumit în continuare „GATT 1994”) și în special Înțelegerea privind interpretarea articolului II alineatul (1) litera (b) din GATT 1994 fac parte din Acordul de instituire a OMC.
Acordul privind comerțul cu produse ale tehnologiei informației, constituit din Declarația ministerială privind comerțul cu produse ale tehnologiei informației adoptată la 13 decembrie 1996, cu ocazia primei conferințe a OMC de la Singapore, precum și din anexele și din apendicele la aceasta (denumit în continuare „ATI”), și comunicarea privind punerea sa în aplicare au fost aprobate, în numele Comunității, prin Decizia 97/359/CE a Consiliului din 24 martie 1997 privind eliminarea taxelor vamale pentru produse ale tehnologiei informației (
JO L 155, p. 1
, Ediție specială, 11/vol. 14, p. 186).
La punctul 1 din ATI se precizează că regimul comercial al fiecărei părți contractante trebuie să evolueze astfel încât să amelioreze posibilitățile de acces pe piață al produselor tehnologiei informației. Potrivit punctului 2 din ATI, fiecare parte contractantă consolidează și elimină taxele vamale și alte taxe și impuneri de orice natură, în sensul articolului II alineatul (1) litera (b) din GATT 1994 pentru anumite produse clasificate în SA din 1996, printre care „mașini automate de prelucrare a datelor și unități ale acestora; cititoare magnetice sau optice, mașini pentru transpunerea datelor pe suport sub formă codificată și mașini de prelucrare a acestor date, nedenumite și necuprinse în altă parte” și „aparate de fotocopiere electrostatice de scanare care funcționează prin reproducerea imaginii originalului pe copie prin intermediul unui suport intermediar (procedeu indirect)”.
Litigiul principal și întrebările preliminare
Din decizia de trimitere reiese că autoritatea vamală a adresat Hewlett-Packard o decizie de plată în legătură cu taxele vamale și cu taxele complementare pentru mărfuri puse în liberă circulație între 1 și 30 aprilie 2009. Aceste taxe includeau și taxele aferente declarației de import de imprimante multifuncționale la subpoziția 8443 31 91 din NC.
Prin decizia din 30 iulie 2009, autoritatea vamală a respins reclamația formulată de Hewlett-Packard împotriva acestei decizii de plată. Hewlett-Packard a introdus o acțiune împotriva acestei decizii la Rechtbank Haarlem.
Potrivit instanței de trimitere, aceste imprimante, destinate atât uzului personal, cât și întreprinderilor mici și mijlocii, erau produse prin asamblarea unui modul de imprimare cu laser și a unui modul de scanare. Ele aveau de asemenea funcții de scanare și de imprimare atunci când erau conectate la o mașină automată de prelucrare a datelor, în mod direct sau printr-o rețea. Ele aveau totodată funcția de copiator, care putea fi utilizată independent de o mașină automată de prelucrare a datelor. Anumite imprimante în discuție aveau și funcția de telecopiatoare.
Imprimarea și copierea erau efectuate de aceeași unitate de imprimare care constituia componenta principală a imprimantelor în discuție. Deși funcția de copiere necesita în prealabil scanarea documentului, viteza de imprimare era aceeași în cadrul funcțiilor de imprimare și de copiere. Instanța de trimitere arată de asemenea că diferitele sertare pentru hârtie din care se alimentează unele dintre imprimantele în discuție puteau fi utile atât pentru copiere, cât și pentru imprimare. Sertarul de alimentare servea funcțiilor de copiere, de scanare și de telecopiere.
Instanța de trimitere arată că, potrivit NC aplicabile înainte de 1 ianuarie 2007, imprimantele multifuncționale puteau fi clasificate, în funcție de caracteristicile și de proprietățile lor obiective, la subpozițiile 8471 60 20 sau 9009 11 00, care prevedeau o scutire de taxe vamale, sau chiar la subpoziția 9009 12 00, caz în care se aplica o taxă vamală de 6 %.
Instanța de trimitere adaugă faptul că, în Hotărârea din 11 decembrie 2008, Kip Europe și alții (
C-362/07 și C-363/07, Rep., p. I-9489
), Curtea a furnizat indicații cu privire la clasificarea în NC a aparatelor multifuncționale și că, pe baza acestor indicații este posibil ca, dacă ele au fi fost importate înainte de 1 ianuarie 2007, imprimantele multifuncționale precum cele în discuție în cauza principală să fi fost clasificate la subpoziția 8471 60 20.
Or, din cauza modificărilor aduse NC prin Regulamentul nr. 1549/2006, intrat în vigoare la 1 ianuarie 2007, astfel de imprimante nu ar mai putea fi clasificate la subpoziția 8471 60 20 și s-ar încadra la subpoziția 8443 31 91 din NC, căreia îi corespunde o taxă vamală de 6 %.
De aici ar rezulta că, dacă aceste imprimante ar fi fost clasificate înainte de 1 ianuarie 2007 la subpoziția 8471 60 20 din NC, taxa vamală ar fi trecut, ca urmare a intrării în vigoare a Regulamentului nr. 1549/2006, de la 0 % la 6 %.
Instanța de trimitere ridică problema dacă, într-o astfel de ipoteză, Comisia a încălcat articolul 9 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2658/87 atunci când a modificat NC prin Regulamentul nr. 1549/2006.
Pe de altă parte, instanța de trimitere face referire la o hotărâre a cour d’appel de Paris (Curtea de Apel din Paris) (Franța) din 20 mai 2010 care privea imprimante multifuncționale având aceleași caracteristici și proprietăți obiective ca și imprimantele în discuție în cauza principală. Potrivit acestei hotărâri, „nefiind un copiator în principal și nici un scaner, funcția de imprimantă este predominantă; astfel [...], imprimanta reprezintă nu doar esența volumului și a greutății aparatului, dar și a valorii sale; în consecință, aparatele în discuție se încadrează la subpoziția 8471 60 [din NC]”.
Instanța de trimitere subliniază de asemenea că, în opinia Hewlett-Packard, imprimantele în discuție în cauza principală intră în domeniul de aplicare al ATI și că, în consecință, ele ar trebui să fie scutite de taxe vamale.
În aceste condiții, Rechtbank Haarlem a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)
Având în vedere considerațiile [...] privind viteza de imprimare și de copiere, Rechtbank [Haarlem] solicită Curții indicații pentru a răspunde la următoarea întrebare: care este semnificația faptului că viteza de imprimare și cea de copiere sunt determinate de aceeași unitate de imprimare, precum și a faptului că viteza acestor funcții diferă numai prin aceea că, pentru copiere, este necesară o scanare înainte de a fi posibilă imprimarea?
2)
Având în vedere considerațiile sale [...], Rechtbank [Haarlem] solicită Curții să clarifice dacă indicațiile sale din cauzele conexate C-362/07 și C-363/07 cu privire la numărul de sertare pentru hârtie și la existența unui alimentator cu hârtie trebuie interpretate în sensul că existența mai multor sertare pentru hârtie și a unui alimentator cu hârtie sunt caracteristici obiective care reprezintă un argument în sensul că este vorba mai curând despre un copiator decât despre o imprimantă?
3)
Având în vedere considerațiile sale [...] cu privire la determinarea caracterului esențial al aparatelor în discuție și ținând seama de criteriile enumerate de cour d’appel de Paris în hotărârea din 20 mai 2010, referitoare la aparate similare celor din prezenta cauză, Rechtbank [Haarlem] solicită Curții indicații suplimentare cu privire la următoarea întrebare: valoarea și greutatea unității centrale de imprimare (dispozitivul de imprimare) trebuie repartizate funcției de imprimare sau celei de copiere, iar valoarea și greutatea scanerului trebuie repartizată integral, deloc sau parțial funcției de copiere?
4)
Având în vedere considerațiile Rechtbank [Haarlem], [...], este aplicabilă taxa vamală de 6 % corespunzătoare subpoziției 8443 31 91 din NC potrivit Regulamentului nr. 1031/2008, în măsura în care sunt vizate [imprimante multifuncționale] care, în conformitate cu indicațiile Curții în cauzele conexate C-362/07 și C-363/07, ar fi trebuit clasificate la subpoziția 8471 60 20 din NC în cazul importării acestora anterior datei de 1 ianuarie 2007?”
Cu privire la întrebările preliminare
Cu titlu introductiv, trebuie amintit că, în cadrul procedurii de cooperare între instanțele naționale și Curte instituite prin articolul 267 TFUE, este de competența acesteia să ofere instanței naționale un răspuns util, care să îi permită să soluționeze litigiul cu care este sesizată. Din această perspectivă, Curtea trebuie, dacă este cazul, să reformuleze întrebările care îi sunt adresate (Hotărârea din 17 iulie 1997, Krüger,
C-334/95, Rec., p. I-4517
, punctele 22 și 23, și Hotărârea din 4 octombrie 2012, Byankov, C-249/11, punctul 57).
În speță, din decizia de trimitere reiese că, prin intermediul celor patru întrebări, care trebuie analizate împreună, instanța de trimitere urmărește să afle, în esență, dacă Regulamentul nr. 1031/2008 este valid în ceea ce privește clasificarea la subpoziția 8443 31 91 din NC a imprimantelor multifuncționale, precum cele care fac obiectul litigiului principal, produse prin asamblarea unui modul de imprimare cu laser și a unui modul de scanare, cu funcție de copiator, puse în liberă circulație în aprilie 2009.
În această privință, trebuie, pe de o parte, să se arate că nu se contestă faptul că imprimante multifuncționale precum cele în discuție în cauza principală au fost clasificate, la data punerii lor în liberă circulație, la subpoziția 8443 31 91 din NC, supusă unei taxe vamale de 6 %.
Pe de altă parte, trebuie constatat că subpoziția 8443 31 91 nu exista în versiunea NC aplicabilă înainte de 1 ianuarie 2007. Ea a fost introdusă în această din urmă NC prin Regulamentul nr. 1549/2006 și a fost preluată în Regulamentul nr. 1031/2008.
Or, potrivit unei jurisprudențe constante, Consiliul a conferit Comisiei, care acționează în cooperare cu experții vamali din statele membre, o vastă putere de apreciere pentru a preciza conținutul pozițiilor tarifare care sunt avute în vedere la clasificarea anumitor mărfuri. Cu toate acestea, prerogativa Comisiei de a adopta măsuri menționate la articolul 9 alineatul (1) literele (a), (b), (d) și (e) din Regulamentul nr. 2658/87, precum note complementare, nu îi permite să modifice conținutul pozițiilor tarifare care au fost stabilite pe baza SA instituit prin Convenția privind SA și al cărei domeniu de aplicare, Uniunea, în temeiul articolului 3 din aceasta din urmă, s-a angajat să nu îl modifice (a se vedea Hotărârea din 14 decembrie 1995, Franța/Comisia,
C-267/94, Rec., p. I-4845
, punctele 19 și 20, Hotărârea din 27 aprilie 2006, Kawasaki Motors Europe,
C-15/05, Rec., p. I-3657
, punctul 35, precum și Hotărârea din 29 octombrie 2009, Dinter și Europol Frost-Food,
C-522/07 și C-65/08, Rep., p. I-10333
, punctul 32).
În plus, din articolul 9 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2658/87 rezultă că Comisia nu are competența de a modifica în mod autonom cotele taxelor vamale.
Din considerațiile care precedă, rezultă că, dacă s-ar stabili că imprimante precum cele în discuție în cauza principală, importate înainte de 1 ianuarie 2007, ar fi trebuit să fie clasificate la subpoziția 8471 60 20 din NC și, prin urmare, ar fi trebuit să fie scutite de taxe vamale, în timp ce aceleași imprimante, importate după această dată, au fost supuse unei taxe vamale de 6 %, Comisia și-ar fi depășit limitele puterii care i-a fost conferită prin articolul 9 din Regulamentul nr. 2658/87.
În consecință, este necesar să se examineze dacă, astfel cum solicită instanța de trimitere, ținând cont de caracteristicile și de proprietățile lor obiective, astfel de imprimante s-ar fi clasificat, înainte de 1 ianuarie 2007, la subpoziția 8471 60 20 sau la subpoziția 9009 12 00 din NC.
În această privință, trebuie amintit că poziția 8471 din NC viza „mașini automate de prelucrare a datelor” și că subpoziția 8471 60 20 din această nomenclatură se referea la „imprimante”. În ceea ce privește poziția 9009 din NC, ea privea „aparate de fotocopiere cu sistem optic sau prin contact și aparate de termocopiere”, iar subpoziția 9009 12 00 din aceasta, „aparate de fotocopiere electrostatice care funcționează prin reproducerea imaginii originalului pe copie prin intermediul unui suport intermediar (procedeu indirect).”
În opinia Hewlett-Packard, imprimante precum cele în discuție în cauza principală, dacă ar fi fost importate înainte de 1 ianuarie 2007, s-ar fi clasificat la subpoziția 8471 60 20.
Regatul Țărilor de Jos și Comisia susțin că astfel de imprimante s-ar fi clasificat la subpoziția 9009 12 00.
În această privință, în primul rând, trebuie amintit că din jurisprudența Curții reiese că poziția 9009 din NC cuprindea, pe lângă aparatele de fotocopiere cu sistem optic și cu reproducere directă, pe cele care aveau un suport intermediar pentru o reproducere indirectă, care includea procedeul de transformare a imaginii în date digitale (a se vedea în acest sens Hotărârea din 9 octombrie 1997, Rank Xerox,
C-67/95, Rec., p. I-5401
, punctul 21).
Pe de altă parte, Curtea a statuat că, întrucât a clasificat aparatele apte să efectueze operațiuni de imprimare, de scanare și de reprografiere la subpoziția 9009 12 00 pentru motivul că niciuna dintre funcțiile corespunzătoare acestor operațiuni nu poate fi considerată că fiind cea care le conferă acestor aparate caracterul esențial, fără a stabili în principiu că toate aparatele care reunesc aceste trei funcții trebuie clasificate ca fotocopiatoare, Regulamentul nr. 400/2006 este valid (a se vedea în acest sens Hotărârea Kip Europe și alții, citată anterior, punctul 62).
În speță, decurge din caracteristicile imprimantelor care fac obiectul litigiului principal, precum cele menționate la punctele 25 și 26 din prezenta hotărâre, că, la fel ca aparatele în discuție în cauza în care s-a pronunțat Hotărârea Kip Europe și alții, citată anterior, acestea ar asigura mai multe funcții, și anume scanarea, imprimarea, copierea, precum și telecopierea în cazul unora dintre acestea, neputându-se considera că vreuna le conferă caracterul esențial.
În aceste condiții, imprimantele în discuție în cauza principală, dacă ar fi fost importate înainte de 1 ianuarie 2007, ar fi fost clasificate, prin aplicarea jurisprudenței Curții, la subpoziția 9009 12 00 din NC.
În consecință, este necesar să se constate că, prin clasificarea imprimantelor multifuncționale, precum cele care fac obiectul litigiului principal, la subpoziția 8443 31 91 din NC, Comisia nu a modificat taxa vamală de 6 % care le era aplicabilă. Această instituție nu și-a depășit, așadar, limitele puterii care i-a fost conferită prin articolul 9 din Regulamentul nr. 2658/87.
În al doilea rând, în cadrul ATI, un grup special al OMC a publicat, la 16 august 2010, rapoartele sale în cauzele WT/DS375/R, WT/DS376/R și WT/DS377/R (Comunitățile Europene și statele lor membre – Tratamentul tarifar al anumitor produse ale tehnologiei informației), care au fost adoptate de OSL la 21 septembrie 2010.
Aceste rapoarte precizează mai ales că, „întrucât [scanerele multifuncționale] care pot fi conectate la o mașină automată de prelucrare a datelor în discuție nu sunt aparate de fotocopiere cu sistem optic care funcționează prin reproducerea imaginii originalului pe copie prin intermediul unui suport intermediar (procedeu indirect), nu pot fi vizate de concesia care figurează la subpoziția 9009 12 din [lista de concesii ale Comunităților Europene anexată la GATT 1994], independent de caracterul primar, secundar sau echivalent al funcției de copiere în raport cu celelalte funcții ale acestor mașini”.
Termenul rezonabil acordat Uniunii Europene pentru punerea în aplicare a acestor rapoarte adoptate de OSL a expirat la 30 iunie 2011.
Comisia a luat în considerare rapoartele grupului special al OMC adoptând Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 620/2011 din 24 iunie 2011 de modificare a Regulamentului nr. 2658/87 (
JO L 166, p. 16
). Conform articolului 2 din acesta, regulamentul a intrat în vigoare la 1 iulie 2011.
În conformitate cu considerentul (2) al regulamentului menționat, „[p]otrivit raportului grupului special al OMC, copierea digitală nu ar trebui să constituie fotocopiere în sensul GATT 1994, iar viteza de copiere nu ar trebui să fie unicul criteriu de clasificare. Prin urmare, subpoziția 8443 31 din [NC] și taxa de import aferentă trebuie modificate în consecință”. Astfel, anexa la acest regulament prevede eliminarea subpoziției 8443 31 91 din NC.
În ședință, Comisia a precizat că, după această eliminare, imprimantele multifuncționale puteau fi clasificate la subpoziția 8443 31 20 din NC și, din acest motiv, supuse unei taxe vamale de 2,2 %, sau la subpoziția 8443 31 80 din aceeași nomenclatură și scutite de taxe vamale. Aceste două subpoziții au următorul cuprins:
„8443 31 20 – – – cu funcția principală de copiere digitală, care realizează copierea prin scanarea originalului și imprimarea copiilor prin intermediul unui dispozitiv de imprimare electrostatică
[...]
8443 31 80 – – – Altele”
Potrivit unei jurisprudențe constante a Curții, având în vedere natura și economia lor, Acordurile OMC nu figurează, în principiu, printre normele în lumina cărora Curtea controlează legalitatea actelor instituțiilor Uniunii. Numai în ipoteza în care Uniunea a executat o obligație specifică asumată în cadrul OMC sau în cazul în care actul Uniunii face trimitere în mod expres la dispoziții precise din Acordurile OMC, Curtea este competentă să controleze legalitatea actului în cauză din perspectiva normelor OMC (a se vedea Hotărârea din 1 martie 2005, Van Parys,
C-377/02, Rec., p. I-1465
, punctele 39 și 40, și Hotărârea din 10 noiembrie 2011, X și X BV, C-319/10 și C-320/10, punctul 35).
În orice caz, pentru perioada anterioară datei la care a expirat termenul rezonabil acordat Uniunii, potrivit ÎSL, pentru a se conforma recomandărilor sau deciziilor OSL, instanța Uniunii nu poate exercita un control de legalitate a actelor Uniunii în raport cu normele OMC, întrucât ar lipsi de efect acordarea unui astfel de termen (a se vedea în acest sens Hotărârea din 30 septembrie 2003, Biret International/Consiliul,
C-93/02 P, Rec., p. I-10497
, punctele 61 și 62, și Hotărârea X și X BV, citată anterior, punctul 41).
Pe de altă parte, deși Regulamentul nr. 620/2011 transpune voința Uniunii de a da curs rapoartelor grupului special al OMC adoptate de OSL, la care se face trimitere în mod expres, acest regulament este ulterior situației de fapt din litigiul principal, iar articolul 2 a exclus orice efect retroactiv al regulamentului.
În consecință, în aceste împrejurări, la aprecierea validității Regulamentului nr. 1031/2008 în ceea ce privește clasificarea la subpoziția 8443 31 91 din NC a imprimantelor precum cele în discuție în cauza principală, nu este posibilă prevalarea retroactivă de rapoartele grupului special.
Având în vedere cele ce precedă, trebuie să se răspundă la întrebările adresate că examinarea întrebărilor preliminare nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea Regulamentului nr. 1031/2008 în ceea ce privește clasificarea la subpoziția 8443 31 91 din NC a imprimantelor multifuncționale, precum cele care fac obiectul litigiului principal, produse prin asamblarea unui modul de imprimare cu laser și a unui modul de scanare cu funcție de copiator, puse în liberă circulație în aprilie 2009.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera întâi) declară:

Examinarea întrebărilor preliminare nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea Regulamentului (CE) nr. 1031/2008 al Comisiei din 19 septembrie 2008 de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun în ceea ce privește clasificarea la subpoziția 8443 31 91 din Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 2658/87, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 254/2000 al Consiliului din 31 ianuarie 2000, a imprimantelor multifuncționale, precum cele care fac obiectul litigiului principal, produse prin asamblarea unui modul de imprimare cu laser și a unui modul de scanare cu funcție de copiator, puse în liberă circulație în aprilie 2009.

Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: neerlandeza.