CELEX: 62010TJ0383
Ochranná známka Spoločenstva
Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva CONTINENTAL
Absolútny dôvod zamietnutia
Opisný charakter
Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009

Okolnosti predchádzajúce sporu
Žalobca, Continental Bulldog Club Deutschland eV, podal 7. septembra 2009 na Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) prihlášku ochrannej známky Spoločenstva podľa nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (
Ú. v. EÚ L 78, s. 1
).
Prihláška ochrannej známky bola podaná na zápis slovného označenia CONTINENTAL.
Tovary a služby, pre ktoré bola podaná prihláška, patria do tried 31 a 44 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a pre každú z týchto tried zodpovedajú tomuto opisu:
—
trieda 31: „Živé zvieratá, konkrétne psy“,
—
trieda 44: „Starostlivosť o psy a chov psov, konkrétne šteňatá a zvieratá určené na chov“.
Rozhodnutím z 9. februára 2010 prieskumový pracovník zamietol zápis prihlasovanej ochrannej známky pre všetky predmetné tovary a služby podľa článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009.
Dňa 1. marca 2010 podal žalobca na ÚHVT odvolanie proti rozhodnutiu prieskumového pracovníka.
Rozhodnutím z 23. júna 2010 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) prvý odvolací senát ÚHVT zamietol odvolanie z dôvodu, že slovné označenie CONTINENTAL má v prípade prihlasovaných tovarov a služieb opisný charakter v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 a nemá rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia.
Návrhy účastníkov konania
Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
—
zrušil napadnuté rozhodnutie,
—
subsidiárne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka „tovarov a služieb“ zaradených do triedy 44,
—
zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.
ÚHVT navrhuje, aby Všeobecný súd:
—
zamietol žalobu,
—
zaviazal žalobcu na náhradu trov konania.
Právny stav
Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody, ktoré sa zakladajú jednak na porušení článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 a jednak na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) toho istého nariadenia.
O prvom žalobnom dôvode
Podľa žalobcu odvolací senát nesprávne rozhodol, že slovné označenie CONTINENTAL má opisný charakter, pokiaľ ide o dotknuté tovary a služby.
ÚHVT spochybňuje tvrdenia žalobcu.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 sa do registra nezapíšu „ochranné známky, ktoré tvoria výlučne označenia alebo znaky, ktoré môžu slúžiť v obchode na označenie druhu, kvality, množstva, zamýšľaného účelu, hodnoty, zemepisného pôvodu alebo času výroby tovarov alebo poskytovania služieb, prípadne iných vlastností tovarov alebo služieb“.
Podľa ustálenej judikatúry článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 sleduje všeobecný záujem, ktorý si vyžaduje, aby označenia alebo znaky opisujúce tovary alebo služby, pre ktoré sa žiada zápis, mohli byť voľne používané všetkými [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. júna 2007, MacLean-Fogg/ÚHVT (LOKTHREAD), T-339/05, neuverejnený v Zbierke, bod 27 a tam citovanú judikatúru].
Okrem toho označenia a znaky, ktoré môžu slúžiť v obchode na označenie vlastností tovaru alebo služby, pre ktoré sa žiada zápis, sa podľa článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 považujú za nespôsobilé plniť základnú funkciu ochrannej známky, čiže identifikovať obchodný pôvod tovaru alebo služby, aby tak spotrebiteľovi, ktorý získa tovar alebo službu označenú ochrannou známkou, umožnili pri ich ďalšom získaní uskutočniť rovnakú voľbu, ak bola jeho skúsenosť pozitívna, alebo inú voľbu, ak bola jeho skúsenosť negatívna (pozri rozsudok LOKTHREAD, už citovaný v bode 13 vyššie, bod 28 a tam citovanú judikatúru).
Z toho vyplýva, že na to, aby sa na označenie vzťahoval zákaz uvedený v tomto ustanovení, je potrebné, aby malo k predmetným tovarom alebo službám dostatočne priamy a konkrétny vzťah, ktorý umožní dotknutej verejnosti hneď a bez ďalšieho uvažovania vnímať opis predmetných tovarov a služieb alebo niektorej z ich vlastností (pozri rozsudok LOKTHREAD, už citovaný v bode 13 vyššie, bod 29 a tam citovanú judikatúru).
Rovnako je potrebné pripomenúť, že posúdenie opisného charakteru označenia možno vykonať jednak vo vzťahu k jeho vnímaniu dotknutou verejnosťou a jednak vo vzťahu k dotknutým tovarom alebo službám (pozri rozsudok LOKTHREAD, už citovaný v bode 13 vyššie, bod 32 a tam citovanú judikatúru).
Vzhľadom na tieto úvahy treba preskúmať, či ÚHVT, tak ako tvrdí žalobca, porušil článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009, keď rozhodol, že prihlasovaná ochranná známka by bola príslušnou skupinou verejnosti vnímaná ako opisná.
O príslušnej skupine verejnosti a jej miere pozornosti
Podobne ako odvolací senát (bod 12 napadnutého rozhodnutia) treba uviesť, že predmetné tovary a služby sú určené tak priemerným spotrebiteľom vo všeobecnosti, akými sú amatérski chovatelia zvierat, ktorí majú záujem o služby starostlivosti o psy, ako aj odborníkom, akými sú chovatelia psov a prevádzkovatelia zverincov. Čo sa týka miery pozornosti príslušnej skupiny verejnosti, treba zohľadniť definíciu, ktorú uviedol odvolací senát v bode 14 napadnutého rozhodnutia, podľa ktorej je táto miera pozornosti „vyššia“, keďže táto verejnosť venuje osobitnú pozornosť pôvodu, metóde chovu, ako aj vlastnostiam psov, a navyše, pretože ide o „tovary“ alebo služby, ktoré nie sú predmetom každodennej spotreby. Aj keď sa žalobca vo svojej žalobe odvoláva výlučne na „priemerných spotrebiteľov, ktorí sú riadne informovaní, pozorní a obozretní“, treba konštatovať, že neuvádza nijaké tvrdenie na podporu takého obmedzenia príslušnej skupiny verejnosti, ktoré preto musí byť zamietnuté ako nedôvodné.
Navyše Všeobecný súd usudzuje, že na účely posúdenia toho, či odvolací senát správne rozhodol, že prihlasovaná ochranná známka má opisný charakter, treba zohľadniť jej vnímanie príslušnou skupinou verejnosti v rámci celej Únie, pretože prihláška ochrannej známky Spoločenstva musí byť v súlade s článkom 7 ods. 1 a 2 nariadenia č. 207/2009 zamietnutá, ak existuje dôvod zamietnutia, ktorý sa týka aspoň časti tejto ochrannej známky. Prieskumový pracovník sa správne domnieval, že bolo potrebné odvolávať sa na všetky príslušné skupiny spotrebiteľov v rámci Únie, pričom ide o posúdenie, ktoré prebral odvolací senát do bodu 3 napadnutého rozhodnutia.
O opisnom charaktere slova „continental“
Treba preskúmať, či odvolací senát správne usúdil, že z pohľadu takto vymedzenej príslušnej skupiny verejnosti existuje priama a konkrétna spojitosť medzi slovným označením CONTINENTAL a tovarmi a službami uvedenými v prihláške ochrannej známky.
V tejto súvislosti treba najskôr konštatovať, že žalobca nespochybnil posúdenie odvolacieho senátu nachádzajúce sa v bode 16 napadnutého rozhodnutia, podľa ktorého slovo „continental“ odkazuje na „také prídavné mená, akými sú ‚európsky, kontinentálny, nie ostrovný‘“.
Z napadnutého rozhodnutia a najmä z jeho bodu 17 a nasl. ďalej vyplýva, že odvolací senát považoval na účely konštatovania opisného charakteru výrazu uvedeného v prihláške ochrannej známky za rozhodujúcu skutočnosť, že sa tento výraz chápe ako výraz opisujúci plemeno buldoga. V tejto súvislosti vychádzal najmä z viacerých internetových stránok vrátane stránky žalobcu. Odvolací senát v podstate usúdil, že z právneho hľadiska z týchto stránok dostatočne vyplývalo, že výraz „continental bulldog“ (na týchto stránkach uvedený v angličtine) odkazuje na psie plemeno, ktoré vo Švajčiarsku už uznalo Schweizerische Kynologische Gesellschaft (SKG) a ktorého šľachtenie a chov sú pridruženým cieľom žalobcu. Odvolací senát takisto vychádzal z internetových stránok žalobcu, aby jednak potvrdil, že uvedený výraz bol zvolený pre nové psie plemeno na účely jasného odlíšenia tohto plemena od plemena „English bulldog“, a jednak, že z týchto stránok vyplývalo, že žalobca po splnení rôznych podmienok, ktoré vyžaduje Fédération cynologique internationale (Medzinárodná kynologická federácia, FCI), zamýšľal podať na tento zväz žiadosť o uznanie nového plemena (body 20 a 23 napadnutého rozhodnutia).
Odvolací senát z toho ďalej vyvodil záver, že slovo „continental“ vyvoláva dojem, že ide o názov psieho chovu, alebo dokonca o plemeno buldogov. Podľa odvolacieho senátu, pokiaľ chovateľ nového plemena definuje jeho názov, tento názov sa stane názvom tohto druhu psa. Odvolací senát usúdil, že táto situácia vykazuje určité podobnosti s oblasťou označovania odrôd rastlín. Odvolací senát okrem toho potvrdil, že nebolo relevantné, či žalobca zamýšľal praktikovať „uzavretý chov“, keďže podľa odvolacieho senátu pod také „plemeno“ alebo „druh“ mohli z biologického hľadiska patriť aj psy, ktoré nepochádzali priamo z takého chovu. Z tohto dôvodu usúdil, že nebolo relevantné, že internetové stránky niektorých chovateľov psov „continental bulldog“ odkazovali na žalobcu (body 24 až 27 napadnutého rozhodnutia).
Napokon sa odvolací senát domnieval, že zápis prihlasovanej ochrannej známky mal byť takisto zamietnutý, pokiaľ ide o služby starostlivosti o psy a chovu psov, týkajúce sa konkrétne šteniat a zvierat určených na chov, a to z dôvodu, že ide o odborné služby, ktoré sú presnejšie označené názvom psieho chovu (bod 28 napadnutého rozhodnutia).
Žalobca spochybňuje posúdenia odvolacieho senátu. Po prvé v podstate tvrdí, že odvolací senát sa dopustil pochybenia, keď prihlasovanú ochrannú známku stotožnil s výrazom „continental bulldog“. Po druhé normotvorca zamýšľal, aby majitelia ochranných známok mohli prostredníctvom ich zápisu chrániť označenia pôvodu, a v prípade „živých zvierat“ tiež výslovne stanovil, že majitelia ochranných známok môžu využívať ochranu, ktorú im poskytuje ochranná známka. Navyše odvolací senát už v minulosti zapísal ako ochrannú známku Spoločenstva psie plemeno s názvom „elo“. Po tretie odvolací senát zohľadnil absolútny dôvod zamietnutia zápisu, ktorý právo Spoločenstva v oblasti ochranných známok neupravuje, konkrétne používanie prihlasovaného označenia ešte pred zápisom, a to s cieľom zabrániť zápisu z dôvodu, že v budúcnosti môže byť základom pre opisný charakter uvedeného označenia. Po štvrté žalobca uvádza, že nemožno postupovať analogicky s tým, čo je stanovené v oblasti označovania rastlinných odrôd, keďže ich ochrana vychádza z
lex specialis
. Odvolací senát sa v tomto rámci takisto dopustil pochybení na úrovni hierarchie pojmov. Napokon žalobca tvrdí, že jeho prihláška nie je snahou o zápis ochrannej známky, ktorá sa týka už existujúceho plemena.
Všeobecný súd na úvod uvádza, že zo žaloby vyplýva, že žalobca nespochybnil existenciu určitej spojitosti medzi výrazom „continental bulldog“ a „budúcim“ psím plemenom, t. j. plemenom, v prípade ktorého nebol postup uznávania zatiaľ ukončený. V tejto súvislosti treba odkázať na časť žaloby, v ktorej žalobca tvrdí, že ak by príslušná skupina verejnosti chcela označiť psie plemeno, nepoužila by slovo „continental“, ale výraz „continental bulldog“, čo podľa žalobcu preukazujú výňatky z internetových stránok, ktoré boli predložené v konaní na ÚHVT. Žalobca v tom istom zmysle vo svojej žalobe tvrdí, že uvedená verejnosť sa odvoláva na služby uvedené v prihláške, keď hovorí o „starostlivosti o psy a o chove psov v klube ‚Continental Bulldog‘“. Tieto tvrdenia potvrdzuje iba vyhlásenie žalobcu v žalobe v rámci druhého žalobného dôvodu, podľa ktorého sa žalobca tým, že žiada o zápis predmetnej ochrannej známky, chce „odlíšiť od ostatných združení chovateľov buldogov, ktorých dlhodobým cieľom je šľachtenie plemena“, akými sú najmä Allgemeiner Club für Englische Bulldogs eV, Bulldog Club für American Bulldogs alebo Internationaler Klub für Französische Bulldoggen eV (IFKB).
Navyše žalobca v žalobe používa výraz „continental bulldog“, aby odkázal na osobitný pôvod psa, ktorý potvrdzuje, že tento pes pochádza z „uzavretého chovu“. Podľa žalobcu tento výraz tak umožňuje označiť pôvod a rodokmeň psa.
Žalobca však v podstate tvrdí, že postup uznávania psieho plemena takými zväzmi ako napríklad FCI môže trvať desaťročia bez toho, aby bol tento postup nevyhnutne ukončený, a v každom prípade, že prihláška ochrannej známky Spoločenstva sa týkala slova „continental“, a nie vyššie uvedeného výrazu.
V tejto súvislosti treba po prvé uviesť, že z rôznych výňatkov internetových stránok, na ktoré odvolací senát odkazuje v napadnutom rozhodnutí, najmä v jeho bode 3 a bodoch 18 až 22, skutočne vyplýva, že výraz „continental bulldog“ môže označovať psie plemeno, ktoré bolo uznané prinajmenšom vo Švajčiarsku, a to konkrétne združením SKG. Navyše uvedené uznanie, ku ktorému došlo už v roku 2004, sa vo Švajčiarsku považuje za „oficiálne“.
Po druhé z uvedených výňatkov internetových stránok takisto vyplýva, že chovatelia psov s názov „continental bulldog“ považujú tieto psy za predstaviteľov „plnohodnotného“ plemena, ktoré je stále zlepšované alebo prinajmenšom smeruje k tomuto zlepšovaniu. Na týchto stránkach sa uvádzajú vlastnosti nového psieho plemena, ako aj porovnanie s uznaným plemenom „English bulldog“, pričom podľa informácií z uvedených internetových stránok nové švajčiarske plemeno prináša „citeľné zlepšenia, pokiaľ ide o zdravie a odolnosť“. Okrem toho uvedený výraz sa v spomínaných výňatkoch používa tiež na označenie služieb týkajúcich sa „chovu“ psov.
Po tretie treba konštatovať, že na internetových stránkach sa medzi rôznymi cieľmi, ktoré uvedení chovatelia chcú dosiahnuť, uvádza „uznanie [plemena] zo strany FCI“ (bod 3 napadnutého rozhodnutia, posledná citovaná internetová stránka,
in fine
).
Ďalej treba pripomenúť, že na jednej strane bolo už rozhodnuté, že preskúmanie prihlášok nemá byť povrchné, ale presné a úplné, aby nedošlo k neoprávnenému zápisu ochranných známok a aby sa z dôvodov právnej istoty a riadnej správy vecí verejných zabezpečilo, že ochranné známky, ktorých používanie by mohlo byť úspešne spochybnené pred súdnymi orgánmi, nebudú zapísané (pozri analogicky rozsudok Súdneho dvora zo 6. mája 2003, Libertel,
C-104/01, Zb. s. I-3793
, body 58 a 59).
Na to, aby ÚHVT zamietol zápis na základe článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009, nie je nevyhnutné, aby boli označenia a údaje tvoriace predmetnú ochrannú známku v čase podania prihlášky skutočne používané na účely opisu tovarov alebo služieb, pre ktoré sa prihláška ochrannej známky podáva, alebo vlastností týchto tovarov alebo služieb. Ako sa uvádza v tom istom písmene tohto ustanovenia, stačí, že tieto označenia a údaje by na tento účel mohli byť použité. V prípade slovného označenia musí byť teda zápis zamietnutý, ak aspoň jeden z jeho prípadných významov označuje vlastnosť dotknutých tovarov alebo služieb (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdneho dvora z 23. októbra 2003, ÚHVT/Wrigley,
C-191/01 P, Zb. s. I-12447
, bod 32).
V prejednávanom prípade na účely uplatnenia uvedenej judikatúry treba uviesť, že dva z piatich výňatkov internetových stránok, ktoré zohľadnil prieskumový pracovník a na ktoré tiež odkazuje odvolací senát vo svojom posúdení vnímania slova „continental“ príslušnou skupinou verejnosti, sú stránky s doménovou príponou „.ch“, t. j. sú určené predovšetkým pre švajčiarsku verejnosť. Keďže však Švajčiarska konfederácia nie je ani členom Únie, ani členom Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP), treba zvážiť relevantnosť týchto dôkazov v rámci analýzy opisného charakteru prihlasovanej ochrannej známky v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009.
V tejto súvislosti treba na jednej strane zdôrazniť, že nariadenie č. 207/2009, keďže ide o „text s významom pre EHP“, v súlade so svojím odôvodnením 2 predstavuje nástroj, ktorého cieľom je podporovať „v celom Spoločenstve“ harmonický rozvoj hospodárskych aktivít, najmä prostredníctvom ochranných známok, ktoré umožňujú podnikom identifikovať ich výrobky a služby bez ohľadu na hranice. Toto nariadenie upravuje spoločný režim Spoločenstva pre ochranné známky, „ktorým sa bude poskytovať jednotná ochrana a ktorý bude účinný na celom území Spoločenstva“.
Na druhej strane článok 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 stanovuje, že „odsek 1 sa bude uplatňovať napriek skutočnosti, že dôvody na zamietnutie existujú iba v časti Spoločenstva“.
Vzhľadom na to, že prípadný opisný charakter prihlasovanej ochrannej známky sa má posúdiť vo vzťahu k príslušnej skupine verejnosti v rámci Únie, úvahy týkajúce sa dôkazov pochádzajúcich zo štátu, ktorý nie je jej členom, sú teda relevantné iba v rozsahu, v akom majú priamy vplyv na vnímanie zo strany uvedenej verejnosti.
Za týchto okolností Všeobecný súd predovšetkým uvádza, že aj spotrebitelia Únie môžu navštíviť internetové stránky s doménovou príponou „.ch“, uvedené v bode 34 vyššie, a to najmä v rámci rôznych vyhľadávaní prostredníctvom internetových prehliadačov, ktoré sa týkajú plemien psov alebo konkrétne plemena „bulldog“. Také stránky teda nemožno považovať za irelevantné v rámci posúdenia toho, ako príslušná skupina verejnosti vníma zmysel slova, ktoré tvorí prihlasovanú ochrannú známku.
Ďalej treba uviesť, že spomedzi internetových stránok, ktoré zohľadnil prieskumový pracovník a následne aj odvolací senát, tri majú doménovú príponu „.de“ a sú teda zamerané predovšetkým na nemeckú verejnosť. Analýza týchto troch internetových stránok umožňuje prijať záver, že v podstate obsahujú všetky relevantné odkazy uvedené v bodoch 29 až 31 vyššie a konkrétne že uvádzajú, že plemeno „continental bulldog“ bolo už vo Švajčiarsku uznané zo strany SKG, v prípade ktorého sa tiež spresňuje, že je členom FCI. Navyše odvolací senát sa v bode 20 napadnutého rozhodnutia odvoláva na výňatok z internetovej stránky žalobcu, ktorá má doménovú príponu „.eu“, t. j. je zameraná najmä na celú príslušnú skupinu verejnosti v rámci Únie. Táto internetová stránka v podstate obsahuje podrobné informácie týkajúce sa osobitných vlastností psov označených ako „continental bulldog“.
Odvolací senát sa preto v rámci presného a úplného preskúmania prihlášky v súlade s rozsudkom Libertel, už citovaným v bode 32 vyššie, správne domnieval, že tak v Nemecku, ako aj vo zvyšku Únie mohla aspoň časť príslušnej skupiny verejnosti pozostávajúca z takých odborníkov, akými sú chovatelia psov alebo prevádzkovatelia zverincov, používať už v čase podania prihlášky výraz „continental bulldog“ na označenie psieho plemena uznaného vo Švajčiarsku.
V tejto súvislosti treba totiž zohľadniť vyššiu mieru pozornosti a vedeckých a jazykových znalostí tejto verejnosti. Táto verejnosť sa musí považovať za znalú nového vývoja v oblasti uznávania nových psích plemien a prebiehajúcich konaní na príslušných inštitúciách. Takisto treba zdôrazniť, že k „oficiálnemu“ uznaniu psieho plemena vo Švajčiarsku, na ktoré odkazujú tiež predmetné nemecké a európske internetové stránky, došlo už v roku 2004, teda päť rokov pred dátumom podania prihlášky ochrannej známky Spoločenstva. Okrem toho treba konštatovať, že na internetových stránkach, z ktorých vychádzal odvolací senát, vyhotovených v nemeckom a v prípade niektorých aj v anglickom jazyku sa stále nachádzajú fotografie psov patriacich k novému psiemu plemenu s uvedením názvu tohto plemena, čo zjednodušuje vnímanie spojitosti medzi uvedenými psami a výrazom „continental bulldog“. Je teda dôvodné domnievať sa, že informácia týkajúca sa samotnej existencie plemena „continental bulldog“, ako aj údaj o činnosti chovateľov, ktorých cieľom je stály rozvoj ich chovov uvedených psov, mohli byť vo veľkom rozsahu šírené v predmetnom odbornom prostredí.
Všeobecný súd ďalej usudzuje, že tvrdenia žalobcu, podľa ktorých nebol postup uznania nového plemena na FCI „skončený“ k dátumu podania prihlášky ochrannej známky Spoločenstva, sú neúčinné, že okrem toho nebolo preukázané, že by žiadosť prípadne podaná na tento účel na uvedenú federáciu nevyhnutne viedla k uznaniu plemena, a napokon že postup smerujúci ku konečnému uznaniu plemena by v každom prípade mohol trvať dlhé roky. Bez ohľadu na otázku, či FCI uzná predmetné plemeno, ostatné skutočnosti, z ktorých vychádzal odvolací senát, najmä uznanie zo strany SKG, ako aj informácie týkajúce sa opisu vlastností psov „continental bulldog“ vyplývajúce z citovaných internetových stránok, sú totiž v tomto prípade dostatočným dôkazom na účely podporenia záveru, že aspoň časť príslušnej skupiny verejnosti vníma výraz „continental bulldog“ ako výraz odkazujúci na psie plemeno (pozri bod 40 vyššie).
Následne, čo sa týka tvrdenia žalobcu, že psie plemeno sa v každom prípade označuje celým vyššie uvedeným výrazom a nie iba prvým slovom tohto výrazu, treba preskúmať celý jeho dosah, pričom sa zohľadní ustálená judikatúra, v zmysle ktorej možno vykonať posúdenie opisného charakteru označenia iba jednak vo vzťahu k vnímaniu dotknutej verejnosti a jednak vo vzťahu k dotknutým tovarom a službám (pozri bod 16 vyššie).
V tejto súvislosti treba konštatovať, že v prípade, že by predmetná prihlasovaná ochranná známka bola zapísaná, príslušná skupina verejnosti by ju v zásade vnímala za okolností, keď označuje buď tovary „živé zvieratá, konkrétne psy“, alebo služby „starostlivosť o psy a chov psov, konkrétne šteňatá a zvieratá určené na chov“. V takom kontexte by informovaná odborná verejnosť, ktorú tvoria znalci predmetnej oblasti so skúsenosťami so systémami uznávania psích plemien, priamo a bez ďalšieho rozmýšľania vnímala pojem „continental“ ako odkaz na plemeno „continental bulldog“, t. j. ako opis predmetných tovarov a služieb alebo ich vlastností. Treba tiež konštatovať, že aj niektorí amatérski chovatelia zvierat chápu slovo „continental“ v tomto zmysle, najmä ak pre svoje psy toho istého plemena vyhľadávajú služby v oblasti starostlivosti alebo ak si chcú kúpiť „buldoga“. Ako totiž konštatoval odvolací senát v bode 35 napadnutého rozhodnutia, je dôvodné domnievať sa, že amatérski chovatelia alebo prípadní kupci psov majú všeobecné znalosti o psoch, ktoré si chcú kúpiť.
Na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobca, za preukázané nemožno považovať ani to, že príslušná skupina verejnosti nebude bez uvedenia „druhu“ vedieť, o aké psie plemeno ide, pokiaľ sa nachádza v prítomnosti takých výrazov, akými sú „jack russel terrier“, „airedale terrier“, „cocker spaniel“ alebo v tomto prípade „continental bulldog“. Uvedené okolnosti, za ktorých by boli výrazy a pojmy „jack russel“, „airedale“, „cocker“ alebo „continental“ vnímané, totiž uvedenej verejnosti zjavne uľahčujú, aby si vytvorila dostatočne priamu spojitosť medzi týmito pojmami a predmetnými psími plemenami.
Treba tiež doplniť, že aj keď má slovo „continental“ rôzne významy, ako sa spomínajú v bode 21 vyššie, nemožno to považovať za skutočnosť, ktorá príslušnej skupine verejnosti znemožňuje alebo sťažuje vytvorenie spojitosti medzi možnými významami uvedeného slova a označením predmetného plemena, teda „continental bulldog“. Keďže z výňatkov z internetových stránok citovaných v napadnutom rozhodnutí vyplýva, že nové plemeno bolo takto označené konkrétne preto, aby sa odlíšilo od dobre známeho plemena „English bulldog“, aspoň časť odbornej verejnosti, ktorej dobré znalosti predmetnej oblasti a jazykové znalosti musia byť zohľadnené, by mohla zachytiť tento terminologický rozdiel medzi slovami „continental“ a „English (anglický)“ a o to jednoduchšie rozpoznať odkaz na nové psie plemeno v slove, ktoré tvorí prihlasovanú ochrannú známku, ktorá má označovať psy a služby týkajúce sa ich chovu a starostlivosti o ne. Za týchto okolností treba tiež zamietnuť ako irelevantné tvrdenie žalobcu, podľa ktorého odvolací senát nesprávne uplatnil hierarchiu pojmov označujúcich zvieratá, ich druhy, rody a plemená alebo tieto pojmy stotožnil.
Za dôvodné nemožno považovať ani tvrdenie žalobcu, podľa ktorého sa odvolací senát dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď okolnosti určenia nového názvu psieho plemena stotožnil s označením odrody rastliny, pričom žalobca najmä tvrdí, že systém uznávania psích plemien, na ktorom sa zúčastňujú alebo sa zamýšľajú zúčastniť chovatelia psov pochádzajúcich z chovu „continental bulldog“, patrí v skutočnosti do rámca aktov súkromných združení, ktoré nemajú nijaký právne záväzný účinok vzhľadom na neexistenciu nijakého systému ochrany alebo uznávania stanoveného vnútroštátnym zákonodarcom alebo európskym normotvorcom.
Bez toho, aby bolo potrebné vyjadriť sa k prípadným podobnostiam medzi systémom ochrany rastlinných odrôd a týmto prípadom, stačí totiž konštatovať, že z tvrdení žalobcu a dôkazov, z ktorých vychádzal odvolací senát vo svojom napadnutom rozhodnutí, vyplýva, že tak niektoré národné alebo medzinárodné kynologické združenia, akými sú napríklad SKG alebo FCI, ako aj psie plemená uznané týmito združeniami sú rešpektované mnohými chovateľmi psov, či už ide o odborníkov alebo amatérov.
V tejto súvislosti sa žalobca vo svojej žalobe na jednej strane odvoláva na veľký počet psích plemien, ktoré tieto združenia uznali. Na druhej strane internetové stránky, z ktorých vychádza odvolací senát v napadnutom rozhodnutí umožňujú z právneho hľadiska dostatočne konštatovať, že chovatelia psov „continental bulldog“ prisudzujú nepochybný význam uznaniu tohto plemena uvedenými združeniami, keďže po prvé sa odvolávajú na uznanie zo strany SKG, pričom toto uznanie označujú za „oficiálne“, po druhé zdôrazňujú skutočnosť, že toto združenie je členom FCI, po tretie sa odvolávajú na skúšky reprodukčnej schopnosti vykonané pred „sudcom ‚FCI‘“, konkrétne pánom N., aby mohol byť pes zaradený do predmetného plemena, a napokon „v neposlednom rade“ zdôrazňujú význam uznávania psieho plemena zo strany FCI.
Ako dodatočné skutočnosti, z ktorých vyplýva, že príslušná skupina verejnosti považuje postupy uznávania psích plemien kynologickými zväzmi buď za oficiálne, alebo dostatočne formalizované, aby im prisúdila skutočný význam, a ktoré Všeobecný súd v rámci posudzovania opisného charakteru prihlasovanej ochrannej známky nezohľadnil, treba v tom istom zmysle tiež zdôrazniť rôzne odkazy žalobcu na „ťažkosti“ spojené s postupom uznávania plemena s dostatočne stabilným taxónom zo strany FCI, ako aj na časový úsek, ktorý môže uplynúť predtým, než sa vyhovie žiadosti na tento účel. Tieto odkazy totiž odhaľujú význam, ktorý sa uvedeným postupom prisudzuje.
Za takých okolností by bolo veľmi neprirodzené posudzovať účinky uznania psieho plemena takými inštitúciami, akými sú SKG alebo FCI, výlučne vzhľadom na prípadné „záväzné“ právne účinky, ktoré by tomuto uznaniu prisudzovali rôzne vnútroštátne právne poriadky alebo európske právo, tak ako sa zdá, že navrhuje žalobca bez toho, aby v prejednávanom prípade preukázal neexistenciu takých právnych účinkov. Naopak odvolaciemu senátu a v prípade žaloby proti jeho rozhodnutiu Všeobecnému súdu prináleží v zmysle judikatúry citovanej v bode 16 vyššie posúdiť to, ako dotknutá verejnosť skutočne vníma slovo „continental“, ktoré je prihlasované ako ochranná známka, pričom taká analýza vyžaduje posúdenie všetkých súvisiacich relevantných skutočností, čo môže zahŕňať zohľadnenie situácií, keď má na toto vnímanie vplyv skutočnosť, že uvedená verejnosť berie do úvahy okolnosti alebo aj neoficiálne informácie bez toho, aby sa zaoberala ich právnymi účinkami. V tejto súvislosti treba tiež zdôrazniť, že predovšetkým v oblasti dobrovoľných združení alebo v oblasti záľub a športu nie je neobvyklé prisúdiť určitý význam aktom neštátnych združení. V prejednávanom prípade však skutočnosti uvedené v predchádzajúcom bode, ako aj v bode 26 vyššie stačia na to, aby bolo preukázané, že také akty rôznych dotknutých kynologických zväzov, akými sú akty týkajúce sa uznávania psích plemien, môžu mať skutočný vplyv na vnímanie dotknutej oblasti príslušnou skupinou verejnosti.
Treba preto pripustiť, že po skončení postupu uznávania psieho plemena zo strany jedného alebo viacerých uvedených zväzov názov tohto plemena, prinajmenšom z pohľadu časti príslušnej skupiny verejnosti, rodovo označuje psy, ktoré patria k tomuto plemenu.
Vzhľadom na uvedené skutočnosti a na rozsudok ÚHVT/Wrigley, už citovaný v bode 33 vyššie, v zmysle ktorého na to, aby bol zápis slovného označenia zamietnutý na základe článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009, stačí, ak aspoň jeden z jeho prípadných významov označuje vlastnosť dotknutých tovarov alebo služieb, je preto potrebné prijať záver, že odvolací senát sa nedopustil pochybenia, keď konštatoval, že prihlasovanú ochrannú známku pozostávajúcu zo slova „continental“ by príslušná skupina verejnosti bezprostredne chápala ako opis plemena buldogov alebo, čo sa týka uvedených služieb, ako spresnenie v tom zmysle, že sa týkajú psov toho istého plemena.
Ostatné tvrdenia žalobcu nemôžu vyvrátiť tento záver.
Za daných okolností treba v prvom rade zamietnuť ako irelevantnú po prvé argumentáciu žalobcu vychádzajúcu z toho, že normotvorca konkrétne zamýšľal poskytnúť majiteľom zapísaných ochranných známok možnosť chrániť označenia pôvodu, po druhé argumentáciu spočívajúcu v tom, že normotvorca výslovne stanovil, že na „živé zvieratá“ sa môže vzťahovať ochrana, ktorú poskytuje ochranná známka, a po tretie argumentáciu založenú na tom, že zapísaná ochranná známka, ktorá chráni zviera, môže byť v súlade s právom používaná iba na označenie zvierat pochádzajúcich z rodovej línie, na ktorú sa vzťahuje uvedená ochrana, a že sám má v úmysle ponechať svoj psí chov „uzavretý“.
Po prvé treba totiž konštatovať, že článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 v spojení s odôvodnením 7 tohto nariadenia predstavuje konkrétne výnimku stanovenú normotvorcom, a to výnimku z cieľa, ktorý sleduje uvedené nariadenie a ktorým je vzhľadom na jeho odôvodnenia 2, 3 a 8 umožniť podnikom a ostatným majiteľom identifikovať svoje výrobky a služby prostredníctvom ochrannej známky Spoločenstva a zaručiť tak najmä ich pôvod.
Po druhé, aj keď nemožno všeobecne vylúčiť, že „živé zvieratá“ môžu byť za určitých podmienok chránené prostredníctvom ochrannej známky Spoločenstva, čo ÚHVT ani nespochybňuje, nič to nemení na skutočnosti, že v prejednávanom prípade sa kladie iba otázka, či odvolací senát oprávnene zamietol prihlášku týkajúcu sa pojmu označujúceho existujúce psie plemeno. Ako bolo posúdené v bodoch 20 až 53 vyššie, za takých osobitných okolností prejednávaného prípadu spočívajúcich najmä v tom, že predmetné psie plemeno už bolo uznané vo Švajčiarsku v roku 2004 a že z rôznych internetových stránok citovaných v napadnutom rozhodnutí vyplýva, že psy „continental bulldog“ sa javia príslušnej skupine verejnosti ako plnohodnotné plemeno, sa odvolací senát nedopustil pochybenia, keď rozhodol, že v prípade predmetných tovarov a služieb má slovo „continental“ opisný charakter.
Po tretie, pokiaľ ide o tvrdenie žalobcu, podľa ktorého si jeho chov zachováva povahu „uzavretého“ chovu, v dôsledku čoho by jedine psy s pôvodom, ktorý potvrdzuje, že pochádzajú z uvedeného chovu, mali právo byť označené už raz zapísanou ochrannou známkou, treba konštatovať, že nemôže prevážiť nad dôsledkami, ktoré odvolací senát vyvodil zo skutočnosti, že SKG predmetné psie plemeno uznala, a že viacero internetových stránok odkazuje na psy označené „continental bulldogs“ ako na psy patriace k novému plemenu. Tieto skutočnosti sú z právneho hľadiska postačujúce na to, aby bol prijatý záver, že aspoň časť príslušnej skupiny verejnosti vníma priamu spojitosť medzi uvedeným výrazom a predmetným psím plemenom, a to bez ohľadu na prípadne „uzavretú“ povahu chovu žalobcu.
Navyše v rozsahu, v akom rozhodnutie o zachovaní „uzavretého“ chovu alebo jeho otvorenie zostáva rozhodnutím samotných chovateľov, táto situácia pripomína situáciu, ktorá sa týka osobitných podmienok predaja, ktoré podľa ustálenej judikatúry nemôžu byť v rámci práva ochranných známok posúdené ako relevantné, keďže sa môžu meniť v čase a podľa vôle majiteľov týchto ochranných známok [pozri analogicky rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. septembra 2009, Phildar/ÚHVT – Commercial Jacinto Parera (FILDOR), T-99/06, neuverejnený v Zbierke, bod 68 a tam citovanú judikatúru].
Hoci táto judikatúra bola prijatá v kontexte konaní týkajúcich sa relatívnych dôvodov zamietnutia, je uplatniteľná analogicky aj na absolútne dôvody zamietnutia. V tejto súvislosti treba totiž uviesť, že uvedená judikatúra bola prijatá na základe zásady, že skúmanie pravdepodobnosti zámeny, ktoré musia vykonať príslušné orgány ÚHVT v rámci článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, je „prospektívnym“ prieskumom, ktorý sleduje cieľ všeobecného záujmu, a to konkrétne cieľ, aby príslušná skupina verejnosti nemohla podstúpiť nebezpečenstvo uvedenia do omylu v súvislosti s obchodným pôvodom predmetných tovarov. Tento prieskum tak nemôže závisieť od obchodných úmyslov majiteľov ochranných známok, ktoré sa uskutočnia alebo aj nie a ktoré sú svojou povahou subjektívne [pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. januára 2006, Devinlec/ÚHVT – TIME ART (QUANTUM),
T-147/03, Zb. s. II-11
, bod 104].
Všeobecný záujem, ktorý sleduje článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009, ktorý vyžaduje, aby označenia alebo znaky opisujúce tovary alebo služby, pre ktoré sa žiada zápis, mohli byť voľne používané všetkými (pozri bod 13 vyššie), však dáva priestor pre prospektívny prieskum týkajúci sa opisného charakteru označení alebo znakov prihlasovaných ako ochranná známka, tak ako to vyplýva z rozsudku ÚHVT/Wrigley, už citovaného v bode 33 vyššie. Treba konštatovať, že ani také skúmanie nemôže závisieť od obchodných úmyslov prihlasovateľov ochranných známok, ktoré sú svojou povahou subjektívne, ako napríklad úmysel žalobcu zachovať „uzavretý“ chov.
V tom istom kontexte treba zamietnuť ako nedôvodné tvrdenie žalobcu, že každý, aj za predpokladu, že by existovala požiadavka dostupnosti pojmu „continental“, môže uvedený pojem používať na účely označenia psa ako „continental bulldog“, pokiaľ tento pes skutočne patrí k tomuto plemenu, t. j. pokiaľ ide o psa s pôvodom, ktorý potvrdzuje, že pochádza z predmetného „uzavretého“ chovu. Treba totiž konštatovať, že aj keby predmetné psie plemeno bolo uznané jedným alebo viacerými príslušnými inštitúciami, zápis prihlasovanej ochrannej známky by žalobcovi umožnil ťažiť z výhradných práv, ktoré poskytuje nariadenie č. 207/2009 a najmä jeho článok 9 a nasl., ktoré sú uplatniteľné voči tretím osobám, ktoré chcú bez jeho súhlasu používať uvedenú ochrannú známku v obchodnom styku.
V druhom rade tvrdenie žalobcu, podľa ktorého akékoľvek používanie označenia, o ktorého zápis ako ochrannej známky Spoločenstva sa žiada, v čase pred zápisom nemôže brániť tomuto zápisu, ani založiť, najmä do budúcnosti, opisný charakter uvedeného označenia, musí byť takisto zamietnuté. Posúdenie dopadu, ktorý môžu mať skutočnosti pred podaním prihlášky ochrannej známky, či už ide o skoršie vnútroštátne zápisy alebo iné skutočnosti, na posúdenie spôsobilosti prihlasovanej ochrannej známky na zápis, pokiaľ ide o dôvody uvedené v článku 7 nariadenia č. 207/2009, totiž závisí od konkrétnych okolností prípadu [pozri analogicky rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. októbra 2008, Adobe/ÚHVT (FLEX), T-158/06, neuverejnený v Zbierke, bod 52 a tam citovanú judikatúru]. V prejednávanom prípade však na rozdiel od tvrdení žalobcu nejde o uplatnenie nového absolútneho dôvodu zamietnutia zápisu, ktoré právo Spoločenstva v oblasti ochranných známok neupravuje, odvolacím senátom, ale výlučne o zohľadnenie všetkých relevantných skutočností na účely posúdenia toho, ako príslušná skupina verejnosti vnímala predmetné označenie v čase podania prihlášky.
V treťom rade, pokiaľ ide o tvrdenie žalobcu, podľa ktorého žalobca nezamýšľal zapísať ochrannú známku zameranú na ochranu existujúceho plemena, stačí odkázať na body 40 a 41 vyššie, kde sa konštatuje, že už v čase podania prihlášky niektorí relevantní spotrebitelia vnímali výraz „continental bulldog“ a následne pojem „continental“ používaný v súvislosti s predmetnými tovarmi a službami ako odkaz na nové psie plemeno.
Napokon v štvrtom rade, pokiaľ ide o tvrdenie žalobcu, podľa ktorého ÚHVT v minulosti postupoval pri zápise inak a že už zapísal ochrannú známku Spoločenstva pre psie plemeno „elo“, treba uviesť, že ÚHVT je nesporne povinný vykonávať svoje právomoci v súlade so všeobecnými zásadami práva Únie, ku ktorým patrí aj zásada rovnosti zaobchádzania a zásada riadnej správy veci verejných. Vzhľadom na tieto dve zásady je ÚHVT povinný v rámci pokynov o prihláške ochrannej známky Spoločenstva zohľadňovať už prijaté rozhodnutia o podobných prihláškach a s mimoriadnou pozornosťou skúmať, či je alebo nie je potrebné rozhodnúť rovnako (rozsudok Súdneho dvora z 10. marca 2011, Agencja Wydawnicza Technopol/ÚHVT,
C-51/10 P, Zb. s. I-1541
, body 73 a 74).
Vzhľadom na to musia byť zásady rovnosti zaobchádzania a riadnej správy vecí verejných uvedené do súladu s požiadavkou dodržiavania zákonnosti. Preto z dôvodov právnej istoty a riadnej správy vecí verejných musí byť skúmanie akejkoľvek prihlášky veľmi prísne a úplné, aby sa predišlo tomu, že ochranné známky budú zapísané nenáležite. Toto skúmanie sa musí vykonať v každom konkrétnom prípade. Zápis označenia ako ochrannej známky totiž závisí od špecifických kritérií uplatniteľných v rámci skutkových okolností konkrétneho prípadu, ktoré majú potvrdiť, či sa na dotknuté označenie vzťahuje niektorý z dôvodov zamietnutia (pozri rozsudok Agencja Wydawnicza Technopol/ÚHVT, už citovaný v bode 65 vyššie, body 75 a 77 a tam citovanú judikatúru).
Na rozdiel od prejednávaného prípadu však nebolo preukázané, že vo veci, ktorú cituje žalobca, SKG alebo iné porovnateľné kynologické združenie uznalo plemeno „elo“, alebo že by o ňom boli príslušní spotrebitelia informovaní ako o novom plnohodnotnom psom plemene. Za týchto okolností sa však žalobca na účely preukázania nezákonnosti napadnutého rozhodnutia nemôže platne opierať o uvedené skoršie rozhodnutie ÚHVT, ktoré sa navyše týkalo prihlášky inej ochrannej známky.
Takisto treba zamietnuť ako irelevantné odkazy žalobcu na iné ochranné známky obsahujúce slovo „continental“ alebo pozostávajúce iba z tohto slova, ktorých výňatky uviedol v prílohe k žalobe, a to najmä v rozsahu, v akom sa týkajú iných tovarov a služieb, než tých, o ktoré ide v prejednávanom prípade, ba dokonca v prípade niektorých ochranných známok z dôvodu, že ide o obrazové ochranné známky, a teda neporovnateľné s prejednávaným prípadom.
Vzhľadom na uvedené skutočnosti treba prijať záver, že odvolací senát sa nedopustil pochybenia, keď usúdil, že slovo „continental“ má v prípade predmetných tovarov a služieb opisný charakter v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009.
Preto treba prvý žalobný dôvod zamietnuť ako nedôvodný.
O druhom žalobnom dôvode
Keďže z článku 7 ods. 1 nariadenia č. 207/2009 vyplýva, že na to, aby označenie nemohlo byť zapísané ako ochranná známka Spoločenstva, stačí, že sa uplatní jeden z absolútnych dôvodov zamietnutia vymenovaných v uvedenom článku [pozri rozsudok Všeobecného súdu z 28. júna 2011, ReValue Immobilienberatung/ÚHVT (ReValue), T-487/09, neuverejnený v Zbierke, bod 80 a tam citovanú judikatúru], nie je v tomto prípade potrebné preskúmať druhý žalobný dôvod uvádzaný žalobcom, ktorý je založený na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) uvedeného nariadenia.
Napokon z ustálenej judikatúry vyplýva, že ochranná známka, ktorá opisuje vlastnosti príslušných tovarov alebo služieb v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009, nemá nevyhnutne z tohto dôvodu voči týmto tovarom alebo službám rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) toho istého nariadenia (pozri rozsudok ReValue, už citovaný v bode 71 vyššie, bod 81 a tam citovanú judikatúru).
Za týchto okolností nemôže byť druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 v žiadnom prípade prijatý.
Z tohto dôvodu musí byť žaloba v celom rozsahu zamietnutá.
O trovách
Podľa článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže žalobca nemal vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ho na náhradu trov konania v súlade s návrhom ÚHVT.

Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (druhá komora)
rozhodol a vyhlásil:

1.
Žaloba sa zamieta.

2.
Continental Bulldog Club Deutschland eV je povinný nahradiť trovy konania.

Forwood
Dehousse
Schwarcz
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 17. apríla 2013.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.