CELEX: 62013TJ0458
Ochranná známka Společenství
Přihláška slovní ochranné známky Společenství GRAPHENE
Absolutní důvod pro zamítnutí
Popisný charakter
Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009

Skutečnosti předcházející sporu
Dne 18. května 2012 žalobci, Joseba Larrañaga Otaño a Mikel Larrañaga Otaño, podali společně u Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) přihlášku ochranné známky Společenství podle nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (
Úř. věst. L 78, s. 1
).
Ochrannou známkou, jejíž zápis byl požadován, je slovní označení GRAPHENE.
Výrobky, pro které byl zápis požadován, spadají zejména do tříd 13, 23 a 25 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků, a pro každou z těchto tříd odpovídají následujícímu popisu:
—
třída 13: „Střelné zbraně; munice, střelivo a projektily; výbušniny; ohňostroje“;
—
třída 23: „Nitě k textilnímu použití“;
—
třída 25: „Oděvy, obuv, pokrývky hlavy“.
Rozhodnutím ze dne 28. listopadu 2012 průzkumový referent přihlášku ochranné známky Společenství pro výrobky uvedené v bodě 3 výše zamítl na základě důvodů uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.
Dne 28. ledna 2013 podali žalobci u OHIM proti rozhodnutí průzkumového referenta odvolání na základě článků 58 až 64 nařízení č. 207/2009.
Rozhodnutím ze dne 10. června 2013 (dále jen „napadené rozhodnutí“) druhý odvolací senát OHIM odvolání zamítl. Měl v podstatě za to, že přihlášená ochranná známka postrádá pro všechny dotčené výrobky rozlišovací způsobilost a je popisná ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.
Zaprvé, pokud jde o relevantní veřejnost, měl odvolací senát za to, že ji tvoří jak široká veřejnost, tak specializovaná odborná veřejnost, například profesionálové z bezpečnostních útvarů, demoliční podniky či výrobci textilu, a tvoří ji spotřebitelé ovládající angličtinu, jazyk výrazu „graphene“.
Zadruhé, pokud jde o popisný charakter přihlášené ochranné známky ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009, odvolací senát nejprve uvedl, že z dokumentů předložených žalobci vyplývá, že tuto ochrannou známku tvoří anglický výraz označující dvourozměrný alotrop uhlíku a že relevantní anglicky hovořící veřejnost uvedenou ochrannou známku vnímá jako název specifického materiálu. Na základě týchž dokumentů odvolací senát uvedl, že třebaže k objevení grafenu nedošlo v nedávné době, jeho izolování v roce 2004 umožnilo vědcům rozpoznat jeho vlastnosti, zejména jeho dvourozměrnou strukturu o šířce jednoho atomu, průhlednost, ohebnost a pružnost, tepelnou a elektrickou vodivost, odolnost, lehkost a nepropustnost, nebo alespoň jeho kontrolovanou propustnost, a že oblasti možného použití takových nanomateriálů, jako je grafen, zahrnují výpočetní techniku, mobilní telefonii a elektroniku, obrnění, energii a životní prostředí, lékařství či zdravotnictví. Následně přezkoumal odděleně vlastnosti a aplikace grafenu specifické pro „střelné zbraně“ spadající do třídy 13, pro „munici, střelivo a projektily; výbušniny“ spadající do třídy 13, pro „ohňostroje“ spadající do třídy 13, pro „nitě k textilnímu použití“ spadající do třídy 23 a pro „oděvy, obuv, pokrývky hlavy“ spadající do třídy 25 a pro každou z těchto pěti kategorií výrobků měl za to, že s ohledem na uvedené vlastnosti a aplikace měl průzkumový referent správně za to, že dotčené výrobky mohou obsahovat grafen či z něj mohou být vyrobeny. Konečně odvolací senát dospěl k závěru, že přihlášená ochranná známka je popisná, neboť výraz „graphene“ informuje relevantní veřejnost, zvláště specializovanou veřejnost přímo o charakteristických rysech povahy dotčených výrobků, a sice o jejich složení, a spotřebitel v přihlášeném označení identifikuje bez zprostředkujícího intelektuálního procesu či jiného dodatečného úsilí název materiálu „grafen“ obsaženého ve složení uvedených výrobků.
Zatřetí a nakonec, pokud jde o neexistenci rozlišovací způsobilosti přihlášené ochranné známky ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, odvolací senát dospěl k závěru, že přihlášená ochranná známka takovou rozlišovací způsobilost postrádá z důvodu, že ji relevantní veřejnost vnímá jako název materiálu nacházejícího se ve složení dotčených výrobků, přičemž uvádí vlastnosti, které uvedené výrobky díky tomuto materiálu mají, a nikoli jejich obchodní původ.
Návrhová žádání účastníků řízení
Žalobci navrhují, aby Tribunál:
—
zrušil napadené rozhodnutí;
—
uložil OHIM náhradu nákladů řízení.
OHIM navrhuje, aby Tribunál:
—
zamítl žalobu;
—
uložil žalobcům náhradu nákladů řízení.
Právní otázky
Žalobci na podporu žaloby vznášejí tři důvody, vycházející z porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009, čl. 7 odst. 1 písm. b) téhož nařízení a zásady zákazu diskriminace.
K prvnímu žalobnímu důvodu, vycházejícímu z porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009
Žalobci na základě prvního žalobního důvodu odvolacímu senátu vytýkají, že měl za to, že přihlášená ochranná známka je popisná ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009, a v tomto ohledu uvádějí dvě vytýkané skutečnosti. Žalobci na základě první vytýkané skutečnosti uvádějí, že i když uznávají, že relevantní veřejnost bude přihlášenou ochrannou známku vnímat jako název konkrétního a určitého materiálu, neexistuje žádná přímá spojitost mezi výrobky, na které se vztahuje přihláška k zápisu, a grafenem, jehož vlastnosti podle „seriózních“ vědeckých publikací nejsou „univerzálním lékem“, a jehož aplikace jsou tedy omezeny na specifické oblasti, zahrnující nanotechnologii, výpočetní techniku, elektroniku nebo telefonii, které s uvedenými výrobky nemají nic společného. Označení mající vlastní význam je přitom možné zapsat jako ochrannou známku, pokud tento význam jako v projednávané věci neodkazuje na výrobky, na něž se vztahuje uvedená ochranná známka. Žalobci na základě druhé vytýkané skutečnosti uvádějí, že se analýza odvolacího senátu týkala obecných kategorií výrobků, přičemž byly všem takto seskupeným výrobkům neoprávněně přiznány takové vlastnosti grafenu, jako je nepropustnost nebo kontrolovaná propustnost, které se týkají pouze takových zvláštních výrobků, jako jsou ionické vodiče a přístroje pro molekulární ukládání.
OHIM argumenty žalobců popírá.
Podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 se do rejstříku nezapíší ochranné známky, které jsou tvořeny výlučně označeními nebo údaji, které mohou sloužit v oblasti obchodu k označení druhu, jakosti, množství, účelu, hodnoty, zeměpisného původu nebo doby výroby výrobků nebo poskytnutí služby nebo jiných jejich vlastností.
Označeními nebo údaji uvedenými v čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 jsou taková označení nebo údaje, jež mohou při běžném užívání z hlediska relevantní veřejnosti sloužit k označení výrobků nebo služeb, pro které je zápis požadován, buď přímo, nebo tím, že uvádějí jednu z jejich podstatných vlastností (rozsudek ze dne 20. září 2001, Procter & Gamble v. OHIM, C‑383/99 P, Recueil,
EU:C:2001:461
, bod 39). Z toho vyplývá, že k tomu, aby se na označení uplatnil zákaz upravený v tomto ustanovení, musí mít dostatečně přímou a konkrétní spojitost s dotčenými výrobky nebo službami, která dotyčné veřejnosti umožní vnímat ihned a bez dalšího přemýšlení popis dotčených výrobků nebo služeb nebo některé z jejich vlastností [viz rozsudky ze dne 22. června 2005, Metso Paper Automation v. OHIM (PAPERLAB), T‑19/04, Sb. rozh.,
EU:T:2005:247
, bod 25 a citovaná judikatura a ze dne 30. dubna 2013, ABC-One v. OHIM (SLIM BELLY), T‑61/12,
EU:T:2013:226
, bod 17 a citovaná judikatura].
Posouzení popisného charakteru označení je tedy možné provést pouze ve vztahu k tomu, jak relevantní veřejnost vnímá toto označení, a ve vztahu k dotčeným výrobkům nebo službám [v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 27. února 2002, Eurocool Logistik v. OHIM (EUROCOOL), T‑34/00, Recueil,
EU:T:2002:41
, bod 38 a ze dne 7. července 2011, Cree v. OHIM (TRUEWHITE), T‑208/10,
EU:T:2011:340
, bod 17 a citovaná judikatura].
Pojem obecného zájmu, na němž stojí čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009, vyžaduje, aby označení nebo údaje, které mohou sloužit v oblasti obchodu k označení vlastností výrobků nebo služeb, pro které je zápis požadován, mohly být volně užívány všemi. Toto ustanovení zabraňuje tomu, aby tato označení nebo údaje byly vyhrazeny jedinému podniku z důvodu jejich zápisu jako ochranné známky (rozsudky ze dne 23. října 2003, OHIM v. Wrigley, C‑191/01 P, Recueil,
EU:C:2003:579
, bod 31 a ze dne 12. ledna 2006, Deutsche SiSi-Werke v. OHIM, C‑173/04 P, Sb. rozh.,
EU:C:2006:20
, bod 62) a aby podnik monopolizoval užívání popisného výrazu ke škodě jiných podniků, včetně svých konkurentů, jejichž rozsah slovníku dostupného k popisu vlastních výrobků by tak byl omezený [rozsudky ze dne 6. března 2007, Golf USA v. OHIM (GOLF USA), T‑230/05,
EU:T:2007:76
, bod 32 a SLIM BELLY, bod 16 výše,
EU:T:2013:226
, bod 18].
V projednávané věci je třeba úvodem poznamenat, že definici relevantní veřejnosti provedenou odvolacím senátem (viz bod 7 výše), kterou žalobci nezpochybnili, je třeba schválit.
Pokud jde o první vytýkanou skutečnost, která v podstatě vychází z neexistence přímé spojitosti mezi dotčenými výrobky a grafenem při současném stavu techniky, je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury k tomu, aby OHIM zamítl zápis na základě důvodu stanoveného v čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009, není nezbytné, aby označení a údaje tvořící ochrannou známku byly v okamžiku přihlášky k zápisu skutečně používány k popisu takových výrobků nebo služeb, jako jsou výrobky nebo služby, pro něž byla přihláška podána, anebo aby popisovaly vlastnosti těchto výrobků nebo těchto služeb. Jak uvádí samotné znění tohoto ustanovení, stačí, že tato označení a údaje pro takové účely používány být mohou. Zápis slovního označení je tak třeba zamítnout na základě uvedeného ustanovení, pokud alespoň jeden z možných významů popisuje vlastnost dotyčných výrobků nebo služeb [rozsudky OHIM v. Wrigley, bod 18 výše,
EU:C:2003:579
, bod 32; ze dne 21. ledna 2009, Korsch v. OHIM (PharmaCheck), T‑296/07,
EU:T:2009:12
, bod 43 a SLIM BELLY, bod 16 výše,
EU:T:2013:226
, bod 36]. Kromě toho je bezvýznamné, že vlastnosti výrobků nebo služeb, které mohou být popsány, jsou z obchodního hlediska podstatné či podružné (viz rozsudek SLIM BELLY, bod 16 výše,
EU:T:2013:226
, bod 37 a citovaná judikatura).
Z judikatury rovněž vyplývá, že skutečnost, že přihlášená ochranná známka popisuje vlastnost neexistující při současném stavu techniky, nevylučuje, že by relevantní veřejností mohla být vnímána jako popisná [v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 16. září 2008, ratiopharm v. OHIM (BioGeneriX), T‑47/07,
EU:T:2008:377
, bod 30 a ratiopharm v. OHIM (BioGeneriX), T‑48/07,
EU:T:2008:378
, bod 29].
S ohledem na tuto judikaturu k odůvodnění zamítnutí přihlášené ochranné známky v projednávané věci stačí, že tato ochranná známka může být ve vnímání relevantní veřejnosti používána k označení stávající či potenciální vlastnosti dotčených výrobků, třebaže při současném stavu techniky tato vlastnost neexistuje. Tato možnost musí být v souladu s judikaturou citovanou v bodě 17 výše posouzena ve vztahu ke vnímání relevantní veřejnosti, a nikoli podle závěrů vědeckých odborníků.
V projednávané věci je třeba uvést, že odvolací senát v bodech 23 až 28 napadeného rozhodnutí poskytl skutečnosti týkající se vnímání relevantní veřejnosti, pokud jde o vlastnosti a aplikace grafenu pro pět kategorií výrobků: zaprvé u kategorie „střelné zbraně“ spadající do třídy 13 spočívají relevantní vlastnosti grafenu v jeho elektrické vodivosti, lehkosti a odolnosti, a zahrnují zejména aplikace v oblastech výpočetní techniky a elektroniky, případně obrnění; zadruhé u kategorie „munice, střelivo a projektily; výbušniny“ spadající do třídy 13 jsou velmi oceňovanými vlastnostmi lehkost a odolnost grafenu; zatřetí u kategorie „ohňostroje“ spadající do třídy 13 umožňuje elektrická vodivost grafenu velkou přesnost v prostoru i v čase; začtvrté u kategorie „nitě k textilnímu použití“ spadající do třídy 23 jsou velmi ceněnými vlastnostmi nepropustnost či kontrolovaná propustnost, jakož i odolnost, lehkost a ohebnost, a zapáté u kategorie „oděvy, obuv, pokrývky hlavy“ spadající do třídy 25 odvolací senát vyzdvihl tepelné vlastnosti a nepropustnost grafenu, jakož i jeho odolnost.
Je třeba mít za to, že odvolací senát správně konstatoval na základě úplného přezkumu a s ohledem na vnímání relevantní veřejnosti, že mezi přihlášenou ochrannou známkou a výrobky uvedenými v přihlášce k zápisu existuje dostatečně přímá a konkrétní spojitost, která je s to umožnit uvedené veřejnosti vnímat ihned a bez dalšího přemýšlení popis stávající či potenciální vlastnosti uvedených výrobků, a sice použití grafenu v jejich složení.
Vzhledem k tomu, že odvolací senát nepochybil, když potvrdil zamítnutí přihlášené ochranné známky na základě důvodu uvedeného v čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009, první vytýkanou skutečnost přijmout nelze.
Pokud jde o druhou vytýkanou skutečnost, vycházející v podstatě z neexistence analýzy popisného charakteru pro každý dotčený výrobek, je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury ačkoli rozhodnutí o zamítnutí zápisu ochranné známky musí být v zásadě odůvodněno pro každý z dotčených výrobků nebo služeb, může se příslušný orgán nicméně omezit na globální odůvodnění, je-li tentýž důvod pro zamítnutí uplatněn pro kategorii nebo skupinu výrobků nebo služeb, které mezi sebou vykazují dostatečně přímou a konkrétní spojitost, takže představují dostatečně stejnorodou kategorii anebo skupinu výrobků nebo služeb (rozsudek SLIM BELLY, bod 16 výše,
EU:T:2013:226
, bod 33; viz rovněž v tomto smyslu usnesení ze dne 18. března 2010, CFCMCEE v. OHIM, C‑282/09 P, Sb. rozh.,
EU:C:2010:153
, body 37 až 40, a v tomto smyslu a obdobně rozsudek ze dne 15. února 2007, BVBA Management, Training en Consultancy, C‑239/05, Sb. rozh.,
EU:C:2007:99
, body 34 až 38).
V projednávané věci je třeba uvést, že odvolací senát v bodech 23 až 28 napadeného rozhodnutí rozlišil pět stejnorodých kategorií dotčených výrobků, a sice kategorii „střelných zbraní“ spadajících do třídy 13, kategorii „munice, střeliva a projektilů; výbušnin“ spadajících do třídy 13, kategorii „ohňostrojů“ spadajících do třídy 13, kategorii „nití k textilnímu použití“ spadajících do třídy 23 a kategorii „oděvů, obuvi, pokrývek hlavy“ spadajících do třídy 25, které analyzoval odděleně, když pro každou z nich uvedl specifické vlastnosti a aplikace grafenu ve vnímání relevantní veřejnosti, a následně dospěl k závěru, že ochranná známka přihlášená pro každou z těchto stejnorodých kategorií dotčených výrobků má popisný charakter (viz bod 8 výše). Pokud jde konkrétně o „nitě k textilnímu použití“ a „oděvy, obuv, pokrývky hlavy“, i za předpokladu, že by relevantní veřejnost nemusela s ohledem na uvedené výrobky vnímat vlastnost spočívající v nepropustnosti či kontrolované propustnosti grafenu, nic to nemění na tom, že uvedená veřejnost bude ostatní vlastnosti grafenu zdůrazněné odvolacím senátem, a sice jeho odolnost, lehkost, ohebnost a tepelné vlastnosti vnímat ve spojitosti s těmito výrobky.
Vzhledem k tomu, že odvolací senát řádně své rozhodnutí odůvodnil pro každou stejnorodou kategorii dotčených výrobků, druhá vytýkaná skutečnost nemůže obstát.
První žalobní důvod je tedy třeba zamítnout.
Ke druhému žalobnímu důvodu, vycházejícímu z porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009
Žalobci na základě druhého žalobního důvodu odvolacímu senátu vytýkají, že nezohlednil ani rozlišovací způsobilost přihlášené ochranné známky, jelikož prvek „graphene“ nepředstavuje obvyklý způsob označování dotčených výrobků a neposkytuje relevantní veřejnosti žádnou informaci o případných vlastnostech uvedených výrobků.
Podle ustálené judikatury přitom ze znění čl. 7 odst. 1 nařízení č. 207/2009 jasně vyplývá, že k tomu, aby přihlášené označení nemohlo být zapsáno jako ochranná známka Společenství, postačuje uplatnění pouze jednoho z absolutních důvodů pro zamítnutí uvedených v tomto ustanovení [rozsudky ze dne 19. září 2002, DKV v. OHIM, C‑104/00 P, Recueil,
EU:C:2002:506
, bod 29; ze dne 6. listopadu 2007, RheinfelsQuellen H. Hövelmann v. OHIM (VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN), T‑28/06, Sb. rozh.,
EU:T:2007:330
, bod 43 a SLIM BELLY, bod 16 výše,
EU:T:2013:226
, bod 45].
V projednávané věci vzhledem k tomu, že odvolací senát právem uvedl, že existuje důvod pro zamítnutí zápisu stanovený v čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009, není namístě přezkoumávat žalobní důvod vycházející z porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) téhož nařízení.
Druhý žalobní důvod je tedy třeba odmítnout.
Ke třetímu žalobnímu důvodu, vycházejícímu z porušení zásady zákazu diskriminace
Žalobci na základě třetího žalobního důvodu namítají porušení zásady zákazu diskriminace spolu se zásadami rovného zacházení a řádné správy, jelikož OHIM jim předtím přiznal zápis ochranné známky Společenství GRAFENO pro výrobky spadající do tříd 3, 7, 9 a 12 pod číslem 10879682 a ochranné známky Společenství GRAPHENE pro výrobky spadající do tříd 4, 5, 8, 11, 14 až 21, 24 a 26 až 34 pod číslem 10900645, aniž vznesl výhradu týkající se popisného charakteru či neexistence rozlišovací způsobilosti uvedených označení pro dotčené výrobky.
Stačí připomenout, že podle ustálené judikatury legalita rozhodnutí odvolacích senátů, která jsou přijímána v rámci výkonu přesně stanovené pravomoci, a nikoliv diskreční pravomoci, musí být posuzována výlučně na základě nařízení č. 207/2009 tak, jak je vykládáno soudem Evropské unie, a nikoli na základě dřívější rozhodovací praxe OHIM, která v žádném případě nemůže zavazovat unijní soud [rozsudky ze dne 15. září 2005, BioID v. OHIM, C‑37/03 P, Sb. rozh.,
EU:C:2005:547
, bod 47; Deutsche SiSi-Werke v. OHIM, bod 18 výše,
EU:C:2006:20
, bod 48 a ze dne 30. dubna 2013, Boehringer Ingelheim International v. OHIM (RELY-ABLE), T‑640/11,
EU:T:2013:225
, bod 33].
Ačkoli OHIM musí s ohledem na zásady rovného zacházení a řádné správy zohlednit již přijatá rozhodnutí ve věci podobných přihlášek a se zvláštní pozorností se zabývat otázkou, zda je třeba rozhodnout v tomtéž smyslu či nikoli, musí být uplatnění těchto zásad uvedeno do souladu s dodržováním zásady legality, takže nemůže dojít k rovnosti v rámci protiprávnosti a osoba, která žádá o zápis označení jako ochranné známky, nemůže ve svůj prospěch uplatňovat případnou protiprávnost, k níž došlo v její prospěch či ve prospěch jiné osoby, aby dosáhla totožného rozhodnutí (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 10. března 2011, Agencja Wydawnicza Technopol v. OHIM, C‑51/10 P, Sb. rozh.,
EU:C:2011:139
, body 73 až 76). Ostatně z důvodů právní jistoty a právě řádné správy musí být průzkum každé přihlášky k zápisu striktní a úplný, aby se předešlo tomu, že ochranné známky budou zapsány neoprávněně, a takový průzkum tak musí být proveden v každém konkrétním případě, neboť zápis označení jako ochranné známky závisí na specifických kritériích použitelných v rámci skutkových okolností projednávaného případu, sloužících k ověření, zda dotčené označení nespadá pod některý důvod pro zamítnutí (výše uvedený rozsudek Agencja Wydawnicza Technopol v. OHIM,
EU:C:2011:139
, bod 77 a RELY-ABLE, bod 35 výše,
EU:T:2013:225
, bod 34).
V projednávané věci z posouzení prvního žalobního důvodu vyplývá, že odvolací senát na základě úplného přezkumu a s ohledem na vnímání relevantní veřejnosti správně konstatoval, že přihlášce ochranné známky Společenství podané žalobci brání absolutní důvod pro zamítnutí zápisu uvedený v čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009. Z toho vyplývá, že v souladu s judikaturou citovanou v bodech 35 a 36 výše toto posouzení nelze zpochybnit pouze z důvodu, že odvolací senát v projednávané věci neuplatnil rozhodovací praxi OHIM [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 3. července 2013, Airbus v. OHIM (NEO), T‑236/12, Sb. rozh.,
EU:T:2013:343
, bod 52], a to nezávisle na okolnostech uvedených v bodě 34 výše.
Je třeba ostatně poznamenat, že i když zápisy ochranných známek uplatněné žalobci (viz bod 34 výše) požívají na základě článku 99 nařízení č. 207/2009 domněnky platnosti v rámci žalob pro porušení práv z duševního vlastnictví podaných u soudů pro ochranné známky Společenství, nic to nemění na tom, že v souladu s článkem 52 téhož nařízení by jejich eventuální neplatnost mohla být případně prohlášena na základě návrhu podaného u OHIM nebo na základě protinávrhu v řízení o porušení práv z duševního vlastnictví.
Třetí žalobní důvod je tedy třeba zamítnout.
Vzhledem k tomu, že žádný z žalobních důvodů vznesených žalobci není opodstatněný, je třeba žalobu zamítnout v plném rozsahu.
K nákladům řízení
Podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že OHIM požadoval náhradu nákladů řízení a žalobci neměli ve věci úspěch, je důvodné posledně uvedeným uložit náhradu nákladů řízení.

Z těchto důvodů
TRIBUNÁL (osmý senát)
rozhodl takto:

1)
Žaloba se zamítá.

2)
Josebu Larrañagaovi Otañovi a Mikelu Larrañagaovi Otañovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

Gratsias
Kančeva
Wetter
Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 16. října 2014.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: španělština.