CELEX: 62012CJ0015
Odvolanie
Dumping
Nariadenie (ES) č. 826/2009
Dovoz určitých magnéziových tehál s pôvodom v Číne
Nariadenie (ES) č. 384/96
Článok 2 ods. 10 písm. b)
Spravodlivé porovnanie
Článok 11 ods. 9
Čiastočné predbežné preskúmanie
Povinnosť uplatniť rovnakú metódu ako v prešetrovaní, ktoré viedlo k uloženiu cla
Zmena okolností

Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd (ďalej len „Dashiqiao“) svojím odvolaním navrhuje zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 16. decembra 2011, Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials/Rada (
T-423/09, Zb. s. II-8369
, ďalej len „napadnutý rozsudok“), ktorým bola zamietnutá jej žaloba na zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 826/2009 zo 7. septembra 2009, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1659/2005, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a konečný výber dočasného cla uloženého na dovozy určitých magnéziových tehál s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (
Ú. v. EÚ L 240, s. 7
, ďalej len „sporné nariadenie“), v rozsahu, v akom antidumpingové clo stanovené v tomto nariadení voči žalobkyni presahuje antidumpingové clo, ktoré by sa uplatnilo, ak by bolo určené na základe metódy výpočtu použitej pri pôvodnom prešetrovaní na účely zohľadnenia skutočnosti, že čínska daň z pridanej hodnoty (ďalej len „DPH“) nebola pri vývoze vrátená.
Právny rámec
Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (
Ú. v. ES L 56, s. 1
; Mim. vyd. 11/010, s. 45), bolo nahradené a kodifikované nariadením Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (
Ú. v. EÚ L 343, s. 51
). Vzhľadom na dátum prijatia sporného nariadenia sa spor musí preskúmať na základe nariadenia č. 384/96, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 2117/2005 z 21. decembra 2005 (
Ú. v. EÚ L 340, s. 17
, ďalej len „základné nariadenie“), ktoré vo svojom článku 2 ods. 1 prvom pododseku bodoch 8 a 10 stanovuje:
„1.   Normálna hodnota je spravidla založená na cenách zaplatených alebo obvykle platených pri bežnom obchodovaní nezávislými zákazníkmi vo vyvážajúcej krajine.
…
8.   Vývozná cena je cena skutočne zaplatená alebo obvykle platená za výrobok pri jeho vývoze [pri jeho predaji na vývoz –
neoficiálny preklad
] z krajiny vývozu do Spoločenstva.
…
10.   Medzi vývoznou cenou a normálnou hodnotou sa vykonáva spravodlivé porovnanie Toto porovnanie sa uskutoční na tej istej úrovni obchodovania a vo vzťahu k predaju uskutočnenému, pokiaľ je to možné, v rovnakom čase a s náležitým prihliadnutím na ostatné rozdiely, ktoré ovplyvňujú porovnateľnosť cien. Tam, kde normálna hodnota a vývozná cena nie sú stanovené na takomto porovnateľnom základe, prihliadne sa vo forme úprav v každom prípade, podľa podstaty veci, na rozdiely vo faktoroch, o ktorých sa tvrdí alebo sa preukáže, že ovplyvňujú ceny a cenové porovnanie. Pri vykonávaní úprav je potrebné vyhnúť sa akejkoľvek duplicite, predovšetkým pokiaľ ide o zľavy, rabaty, množstvá a úroveň obchodovania. V prípade splnenia osobitných podmienok faktory, kvôli ktorým možno vykonať úpravy, sú uvedené v tomto zozname:
…
b)
Dovozné platby a nepriame dane
Vykoná sa úprava normálnej hodnoty o čiastku zodpovedajúcu ľubovoľným dovozným platbám alebo nepriamym daniam na ťarchu podobného výrobku a materiálov do neho manuálne začlenených, ak sú určené na spotrebu v krajine vývozu a nie sú vyberané alebo nahradené vo vzťahu k výrobku vyvážanému do Spoločenstva.
…
k)
Ďalšie faktory
Úprava sa môže vykonať aj kvôli rozdielom v iných faktoroch, ktoré nie sú uvedené v písmenách a) až j), ak sa preukáže, že ovplyvňujú porovnateľnosť cien požadovanú v tomto odseku, najmä ak spotrebitelia sústavne platia rozdielne ceny na domácom trhu v dôsledku rozdielu v týchto faktoroch.“
Článok 11 základného nariadenia vo svojom odseku 3 prvom pododseku a vo svojom odseku 9 stanovuje:
„3.   Potrebu pokračovať v ukladaní opatrení možno taktiež preskúmať, ak je to opodstatnené, z podnetu Komisie alebo na žiadosť členského štátu, alebo za predpokladu, že uplynulo primerané obdobie, alebo minimálne jeden rok od uloženia konečného opatrenia, na žiadosť ľubovoľného vývozcu alebo dovozcu, alebo výrobcov Spoločenstva, ktorá obsahuje dostatočné dôkazy odôvodňujúce potrebu takéhoto predbežného preskúmania.
…
9.   Pri všetkých preskúmaniach alebo prešetreniach, ktoré sa týkajú náhrady, uskutočnených podľa tohto článku, použije Komisia za predpokladu, že sa nezmenili okolnosti, tú istú metodiku ako pri zisťovaní, ktoré viedlo k clu, pričom sa náležito zohľadní článok 2 a predovšetkým jeho odseky 11 a 12 a článok 17.“
Okolnosti predchádzajúce sporu a sporné nariadenie
Relevantné okolnosti skutkového stavu sporu sú v bodoch 4 až 6 a 16 napadnutého rozsudku opísané takto:
„4
Dňa 11. apríla 2005 prijala Komisia Európskych spoločenstiev nariadenie (ES) č. 522/2005 o zavedení dočasného antidumpingového cla na dovoz určitých magnéziových tehál pochádzajúcich z Čínskej ľudovej republiky (
Ú. v. EÚ L 93, s. 6
), ktoré predovšetkým zaviedlo dočasné antidumpingové clo vo výške 66,1 % uplatniteľné na dovoz určitých magnéziových tehál vyrobených [Dashiqiao] do Európskeho spoločenstva.
Nariadením (ES) č. 1659/2005 zo 6. októbra 2005, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a konečný výber dočasného cla uloženého na dovozy určitých magnéziových tehál s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (
Ú. v. EÚ L 267, s. 1
), Rada Európskej únie predovšetkým zaviedla konečné antidumpingové clo vo výške 27,7 % uplatniteľné na dovozy určitých magnéziových tehál vyrobených [Dashiqiao] do Spoločenstva.
Na návrh [Dashiqiao] bolo nariadenie č. 1659/2005 predmetom čiastočného predbežného preskúmania na základe článku 11 ods. 3 základného nariadenia… Na základe tohto preskúmania prijala Rada [sporné nariadenie], ktorým sa antidumpingové clo uplatniteľné na dovozy určitých magnéziových tehál vyrobených žalobkyňou znížilo na 14,4 % sadzbu.
…
Napokon, v odôvodneniach č. 29 až 32 [sporného nariadenia] nariadenia nachádzajúcich sa v bode 4 s názvom ‚Porovnanie‘ sa uvádza toto:
‚(29)
Priemerná normálna hodnota a priemerná vývozná cena jednotlivých typov príslušného výrobku boli porovnávané na základe cien zo závodu pri rovnakej úrovni obchodovania a na rovnakej úrovni nepriameho zdanenia. V snahe objektívne [spravodlivo –
neoficiálny preklad
] porovnať normálnu hodnotu a vývoznú cenu sa v súlade s článkom 2 ods. 10 základného nariadenia bral ohľad na rozdiely vo faktoroch, o ktorých sa tvrdilo a v prípade ktorých bolo dokázané, že majú vplyv na ceny a na porovnateľnosť cien. Z tohto dôvodu došlo k úpravám o náklady na dopravu, poistenie, manipuláciu a nakladanie, úver a skutočne zaplatených antidumpingových ciel, ak to bolo vhodné a opodstatnené.
(30)
Prešetrovanie preukázalo, že DPH zaplatená pri predaji na vývoz nebola vrátená (ani čiastočne, ako to bolo v prípade pôvodného prešetrovania). Vo zverejnení poskytnutom [Dashiqiao] podľa článku 20 základného nariadenia… sa preto uviedlo, ž e vývozná cena a normálna hodnota sa stanovia na základe zaplatenej alebo splatnej DPH. [Dashiqiao] tvrdí, že táto metóda by bola nezákonná. Pokiaľ ide o jeho argumenty, reakcie sa uvádzajú v nasledujúcich odôvodneniach.
(31)
Po prvé čo sa týka argumentu, že v pôvodnom prešetrovaní bola použitá iná metodika (t. j. odpočítanie DPH z normálnej hodnoty a vývoznej ceny), je potrebné zdôrazniť, že okolnosti platné počas obdobia revízneho prešetrovania sa líšili od okolností platných počas obdobia pôvodného prešetrovania. Kým počas obdobia pôvodného prešetrovania, ako sa už uviedlo, bola DPH čiastočne vrátená, čo si vyžadovalo úpravu podľa článku 2 ods. 10 [základného nariadenia], počas revízneho prešetrovania nebola vrátená v súvislosti s predajom na vývoz žiadna DPH. Preto nebola potrebná žiadna úprava vývoznej ceny ani normálnej hodnoty o výšku DPH. Aj keby sa to dalo kvalifikovať ako zmena metodiky, je opodstatnená na základe článku 11 ods. 9 základného nariadenia, keďže sa zmenili okolnosti.
(32)
Druhým argumentom [Dashiqiao] je, že metóda použitá v tomto preskúmaní by neprirodzene zvýšila dumpingové rozpätie. Tento argument nie je možné prijať. Použitá metóda je neutrálna. Pri určitých výrobkoch a transakciách má taký istý účinok, ako keby spoločnosť predávala Spoločenstvu za vývoznú cenu, ktorá nevedie k dumpingu. Inými slovami, aj keby sa predpokladalo, že zahrnutie DPH do oboch strán rovnice by zvýšilo rozdiel medzi týmito dvomi prvkami, bolo by to tak aj v prípade tých typov, pri ktorých nedochádzalo k dumpingu.‘“
Konanie pred Všeobecným súdom a napadnutý rozsudok
Na podporu svojej žaloby pred Všeobecným súdom Dashiqiao predložila dva žalobné dôvody založené na porušení článku 2 ods. 10 a článku 11 ods. 9 základného nariadenia.
Keďže nijaký z týchto dvoch žalobných dôvodov, ktoré Dashiqiao uviedla na podporu svojej žaloby, nebol prijatý, Všeobecný súd túto žalobu ako celok zamietol.
Návrhy účastníkov konania
Svojím odvolaním Dashiqiao navrhuje, aby Súdny dvor:
—
zrušil napadnutý rozsudok a sám rozhodol o spore,
—
vyhovel návrhom predloženým v prvostupňovom konaní a v dôsledku toho zrušil antidumpingové clo, ktoré jej bolo uložené sporným nariadením, v rozsahu, v akom stanovené clo presahuje antidumpingové clo, ktoré by sa uplatnilo, ak by bolo určené na základe metódy výpočtu použitej pri pôvodnom prešetrovaní na účely zohľadnenia skutočnosti, že čínska DPH pri vývoze nebola vrátená podľa článku 2 ods. 10 základného nariadenia,
—
zaviazal Radu na náhradu trov konania na oboch stupňoch.
Rada navrhuje, aby Súdny dvor:
—
v prvom rade zamietol odvolanie,
—
subsidiárne, vrátil vec na prejednanie Všeobecnému súdu,
—
subsidiárnejšie zamietol žalobu a
—
zaviazal Dashiqiao na náhradu trov konania.
Komisia navrhuje odvolanie zamietnuť a zaviazať Dashiqiao na náhradu trov konania.
O odvolaní
Dashiqiao na podporu svojho odvolania smerujúceho proti napadnutému rozsudku v časti, v ktorej zamieta jej druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 11 ods. 9 základného nariadenia, uvádza tri odvolacie dôvody.
O prvých dvoch odvolacích dôvodoch
Argumentácia účastníkov konania
Vo svojom prvom odvolacom dôvode Dashiqiao tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď odmietol rozhodnúť o tom, aký spôsob porovnania vývozných cien a normálnej hodnoty bol použitý v pôvodnom prešetrovaní, a nemohol teda oprávnene vyvodiť záver, že v konaní o preskúmaní nedošlo k „zmene metodológie“ v zmysle článku 11 ods. 9 základného nariadenia. V tomto ohľade tvrdí, že z tohto ustanovenia vyplýva, že len zmena okolností by mohla inštitúciám umožniť uplatniť inú metódu než uplatnenú v pôvodnom prešetrovaní.
Dashiqiao zdôrazňuje, že Všeobecný súd si v bode 57 napadnutého rozsudku zamenil pojem zmena „metódy úpravy“ s pojmom zmena „metódy porovnania“. Podľa nej je nesporné, že antidumpingové clo uložené na jej dovozy v nadväznosti na konanie o preskúmaní by bolo nižšie, pokiaľ by inštitúcie v tomto konaní uplatnili rovnaké metódy porovnania medzi vývoznou cenou a normálnou hodnotou než metódu použitú v priebehu pôvodného prešetrovania.
Vo svojom druhom odvolacom dôvode Dashiqiao tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď sa domnieval, že orgány už nie sú oprávnené použiť metódu porovnania vývoznej ceny a normálnej hodnoty uplatnenej v pôvodnom prešetrovaní, pokiaľ vedie k úprave, ktorá nie je povolená článkom 2 ods. 10 písm. b) základného nariadenia. Všeobecný súd tým zamenil pojmy „úprava“ a „metóda porovnania“. Stačilo by, aby metóda porovnania medzi vývoznou cenou a normálnou hodnotou uplatnená v pôvodnom prešetrovaní bola v súlade s týmto článkom 2 ods. 10, aby boli inštitúcie povinné ju uplatniť aj v konaní o preskúmaní na základe článku 11 ods. 9 tohto nariadenia. Podľa Dashiqiao však inštitúcie neuplatnili úpravu v zmysle uvedeného článku 2 ods. 10, keďže uplatnená metóda porovnania sa zakladala na normálnej hodnote bez DPH, pre ktorú sa takáto úprava nepredpokladá.
Dashiqiao tvrdí, že metóda porovnania na základe hodnoty „vrátane DPH“ použitá v priebehu preskúmania neumožňuje zohľadniť vplyv DPH na vývoz pri porovnaní vývoznej ceny a normálnej hodnoty. Neutrálnou by bola práve metóda porovnania na základe hodnoty „bez TVA“. Navyše žalobkyňa namieta proti uplatneniu uvedeného článku 2 ods. 10 písm. b) na nepriamu daň vyberanú v štádiu konečného predaja, ktorý slúži ako základ na stanovenie normálnej hodnoty. V tomto ohľade uvádza, že použitie normálnej hodnoty bez DPH nie je nezlučiteľné s článkom 2 základného nariadenia. V dôsledku toho Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že jediná metóda porovnania, ktorá je v súlade s článkom 2, je metóda spočívajúca na úprave na základe článku 2 ods. 10 písm. b) základného nariadenia.
Rada a Komisia namietajú tak proti prípustnosti, ako aj proti dôvodnosti týchto odvolacích dôvodov a navrhujú ich zamietnutie.
Posúdenie Súdnym dvorom
Podľa znenia článku 11 ods. 9 základného nariadenia pri všetkých preskúmaniach alebo prešetreniach, ktoré sa týkajú náhrady, uskutočnených podľa tohto článku, použije Komisia za predpokladu, že sa nezmenili okolnosti, tú istú metodiku ako pri zisťovaní, ktoré viedlo k antidumpingovému clu, pričom sa náležite zohľadní najmä článok 2 tohto nariadenia.
Treba uviesť, že výnimka umožňujúca inštitúciám uplatniť v rámci konania o preskúmaní metódu odlišnú od tej, ktorá bola použitá pri pôvodnom prešetrovaní, v prípade, že sa okolnosti zmenili, musí byť predmetom reštriktívneho výkladu, keďže akákoľvek odchýlka alebo výnimka zo všeobecného pravidla sa musí vykladať reštriktívne (pozri rozsudok z 29. septembra 2011, Komisia/Írsko, C‑82/10, bod 44 a citovanú judikatúru).
V tomto ohľade treba uviesť, že dôkazné bremeno nesú inštitúcie, ktoré na to, aby mohli v konaní o preskúmaní uplatniť inú metódu než uplatnili v pôvodnom prešetrovaní, musia preukázať, že okolnosti sa zmenili.
Čo sa však týka výnimočnej povahy takejto zmeny okolností v zmysle článku 11 ods. 9 základného nariadenia, treba konštatovať, že požiadavka reštriktívneho výkladu nemôže inštitúciám umožniť vykladať a uplatňovať toto ustanovenie spôsobom nezlučiteľným s jeho znením a účelom (pozri v tomto zmysle rozsudok z 19. júla 2012, Rada/Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group, C‑337/09 P, bod 93). V tomto ohľade treba uviesť, že uvedené ustanovenie osobitne stanovuje, že uplatnená metóda musí byť v súlade s ustanoveniami článku 2 základného nariadenia.
V prejednávanej veci z bodu 55 napadnutého rozsudku vyplýva, že úprava vývoznej ceny bola vykonaná v rámci pôvodného prešetrovania v zmysle článku 2 ods. 10 písm. b) základného nariadenia a že v rámci konania o preskúmaní sa takáto úprava nevykonala z dôvodu, že podmienky stanovené týmto ustanovením neboli splnené. Podľa bodu 56 tohto rozsudku tento rozdiel nepredstavuje „zmenu metódy“ v zmysle článku 11 ods. 9 tohto nariadenia.
Dashiqiao v podstate tvrdí, že Všeobecný súd tým, že odmietol rozhodnúť o tom, aká metóda porovnania medzi vývoznou cenou a normálnou hodnotou sa uplatnila v pôvodnom prešetrovaní, nemohol platne dospieť k záveru, že nedošlo k „zmene metódy“ v zmysle článku 11 ods. 9 základného nariadenia.
Všeobecný súd však na otázku metódy porovnania medzi vývoznou cenou a normálnou hodnotou, ktorá sa uplatnila v konaní o preskúmaní a v pôvodnom prešetrovaní, odpovedal v rámci svojej odpovede na prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 2 ods. 10 základného nariadenia, pričom túto odpoveď Dashiqiao v rámci tohto odvolania nenapadla. Všeobecný súd totiž v bode 37 napadnutého rozsudku uviedol, že zo sporného nariadenia vyplýva, že Rada zastávala názor, že v priebehu konania o preskúmaní, na rozdiel od situácie počas pôvodného prešetrovania, neboli splnené podmienky na úpravu normálnej hodnoty a/alebo vývoznej ceny na základe článku 2 ods. 10 písm. b) základného nariadenia, čiže toto ustanovenie nebolo možné uplatniť.
Všeobecný súd navyše v bodoch 35 a 38 napadnutého rozsudku spresnil, že jednak v priebehu pôvodného prešetrovania normálna hodnota a vývozná cena boli upravené na základe článku 2 ods. 10 písm. b) uvedeného nariadenia, pričom sa zohľadnila výška DPH, ktorá bola zaplatená alebo sa mala zaplatiť, a jednak, že metóda uplatnená pri preskúmaní spočívala v porovnaní normálnej hodnoty a vývoznej ceny na základe hodnoty „vrátane DPH“ iba podľa všeobecného ustanovenia uvedeného v článku 2 ods. 10 prvej a druhej vete uvedeného nariadenia.
V dôsledku toho treba vecne nepodložený prvý odvolací dôvod zamietnuť ako nedôvodný.
Čo sa týka druhého odvolacieho dôvodu, treba uviesť, že v bode 56 napadnutého rozsudku Všeobecný súd dospel k záveru, že rozdiel v prístupe Rady, proti ktorému namieta Dashiqiao, nevyplýva zo „zmeny metódy“ v zmysle článku 11 ods. 9 základného nariadenia. V bode 57 tohto rozsudku Všeobecný súd rozhodol, že pojmy „metóda“ a „úprava“ sa neprekrývajú a že samotné upustenie od úpravy, ktorá nebola vzhľadom na okolnosti prejednávaného prípadu odôvodnená, nemožno považovať za zmenu metódy v zmysle tohto ustanovenia.
Všeobecný súd v tomto bode 57 tiež uviedol, že za týchto okolností podmienky článku 2 ods. 10 písm. b) základného nariadenia prestali byť splnené. Všeobecný súd sa navyše v bode 58 napadnutého rozsudku domnieval, že článok 11 ods. 9 tohto nariadenia vyžaduje, aby uplatnená metóda bola v súlade s ustanoveniami článku 2 tohto nariadenia, a že pokiaľ by sa v štádiu preskúmania ukázalo, že uplatnenie metódy použitej v priebehu pôvodného prešetrovania nebolo v súlade s týmto článkom 2 ods. 10 písm. b) základného nariadenia, inštitúcie by boli povinné takúto metódu už neuplatniť.
Všeobecný súd teda z právneho hľadiska správne v bode 59 napadnutého rozsudku rozhodol, že keďže článok 11 ods. 9 základného nariadenia výslovne vyžaduje, aby metóda uplatnená v štádiu preskúmania spĺňala požiadavky článku 2 tohto nariadenia, výsledkom takéhoto preskúmania nemôže byť úprava nepovolená najmä článkom 2 ods. 10 písm. b) uvedeného nariadenia.
Práve v tomto kontexte Všeobecný súd tiež v bode 60 napadnutého rozsudku rozhodol, že za týchto podmienok nebolo nevyhnutné rozhodnúť o tom, či v prejednávanej veci metóda použitá pri pôvodnom prešetrovaní bola v súlade s článkom 2 ods. 10 písm. b) základného nariadenia, keďže v rámci preskúmania takéto použitie nebolo v súlade s týmto ustanovením, keďže požadované podmienky neboli splnené.
Obnovenie symetrie medzi normálnou hodnotou a vývoznou cenou, ktoré je cieľom všetkých úprav podľa článku 2 ods. 10 základného nariadenia, už nebolo nutné v rámci preskúmania, keďže zanikla asymetria, ktorá odôvodňovala úpravu uskutočnenú pri pôvodnom prešetrovaní, konkrétne čiastočné vrátenia DPH pri vývoze.
V dôsledku toho tvrdenie Dashiqiao, podľa ktorého sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že jediná metóda porovnania použitá pri preskúmaní, ktorá by bola v súlade s článkom 2 základného nariadenia, je metóda spočívajúca v uskutočnení úpravy na základe odseku 10 písm. b) tohto článku, je neúčinné proti jednoduchej konštatácii Všeobecného súdu, podľa ktorej nijaká úprava nebola ako taká nevyhnutná.
Vzhľadom na uvedené úvahy treba prvé dva odvolacie dôvody zamietnuť ako nedôvodné.
O treťom odvolacom dôvode
Argumentácia účastníkov konania
Dashiqiao spochybňuje záver Všeobecného súdu uvedený v bode 62 napadnutého rozsudku, podľa ktorého Rada preukázala, že okolnosti sa medzi dvoma prešetrovaniami zmenili a že táto zmena mohla odôvodniť upustenie od úpravy, ktorá bola použitá pri pôvodnom prešetrovaní. Domnieva sa, že tento záver je zjavne nesprávny, keďže zmena okolností, na ktorú sa odvoláva Rada, ako je zhrnutá v bode 63 uvedeného rozsudku, nijako neumožňuje dospieť k záveru, že by znemožnila uplatnenie metódy porovnania použitej v pôvodnom prešetrovaní. Dashiqiao totiž tvrdí, ako to uviedla aj v rámci argumentácie rozvinutej na podporu svojho prvého odvolacieho dôvodu, že skutočnosť, že sadzba čínskej DPH pri vývoze, ktorá bola skutočne vybratá, sa zvýšila zo 4 na 17 % medzi pôvodným prešetrovaním a konaním o preskúmaní, mala za jediný dôsledok to, že úprava vývoznej ceny, ktorá sa mala uskutočniť na základe článku 2 ods. 10 písm. k), bola na úrovni 17 % namiesto 4 %. Rozdiel v miere vrátenia DPH mohol teda byť zohľadnený v rámci metódy porovnania použitej pri pôvodnom prešetrovaní. Navyše sa domnieva, že tento prístup nie je v súlade s požiadavkou, podľa ktorej sa výnimka z dôvodu zmeny okolností spomenutá v bode 54 uvedeného rozsudku musí vykladať reštriktívne.
Rada tvrdí, že tretí odvolací dôvod je súčasne neúčinný, neprípustný a nedôvodný. Podľa Komisie je tento odvolací dôvod neúčinný a nedôvodný.
Posúdenie Súdnym dvorom
Je potrebné zdôrazniť, že v bode 62 napadnutého rozsudku Všeobecný súd rozhodol, že v každom prípade, a to aj za predpokladu, že Rada v priebehu konania o preskúmaní prijala inú metódu porovnania, než sa uplatnila počas pôvodného prešetrovania, táto inštitúcia preukázala na jednej strane, že medzi pôvodným prešetrovaním a konaním o preskúmaní sa zmenili okolnosti, a na druhej strane, že táto zmena mohla odôvodniť upustenie od takejto úpravy. Samotný Všeobecný súd v bode 63 uvedeného rozsudku uviedol, že hoci počas pôvodného prešetrovania bola čínska DPH pri predajoch dotknutých výrobkov na vývoz čiastočne vrátená, zatiaľ čo pri domácich predajoch bola táto DPH vyberaná v plnej výške, už to tak nebolo počas obdobia, na ktoré sa vzťahovalo konanie o preskúmaní, keďže došlo k zmene okolností v zmysle článku 11 ods. 9 základného nariadenia.
Všeobecný súd mohol v bode 64 napadnutého rozsudku bez toho, aby sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, z tohto zistenia vyvodiť, že vzhľadom na túto zmenu okolností bola Rada oprávnená počas konania o preskúmaní upustiť od úpravy normálnej hodnoty a vývoznej ceny, keďže bolo možné vykonať spravodlivé porovnanie tejto hodnoty a tejto ceny na základe hodnoty „vrátane DPH“.
Stačí totiž uviesť, že cieľom úpravy, ku ktorej inštitúcie pristúpili pri pôvodnom prešetrovaní, bolo zohľadniť čiastočné vrátenie čínskej DPH pri vývoze, ktoré spôsobilo asymetriu medzi normálnou hodnotou a vývoznou cenou, proti čomu Dashiqiao nenamieta.
Ako sa však uviedlo v bode 28 tohto rozsudku, od okamihu, keď prvok, ktorý spôsoboval asymetriu v rámci pôvodného prešetrovania, konkrétne čiastočné vrátenie DPH pri vývoze, prestal existovať, nijaké opätovné zavedenie tejto asymetrie, a teda ani nijaká úprava už neboli potrebné, a to nezávisle od skutočne uplatnenej metódy úpravy.
Preto vzhľadom na skutočnosť, že okolnosti, ktoré odôvodňovali úpravu, sa zmenili, Všeobecný súd v prvom rade oprávnene konštatoval, že nešlo o zmenu metódy, ale skôr o to, že podmienky takejto úpravy neboli splnené, a na doplnenie uviedol, že aj za predpokladu, že by šlo o zmenu metódy, táto zmena by bola odôvodnená zmenou okolností.
Keďže nebolo možné vyhovieť nijakému z troch odvolacích dôvodov, ktoré Dashiqiao uviedla na podporu svojho odvolania, toto odvolanie musí byť zamietnuté.
O trovách
Podľa článku 138 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora uplatniteľného na základe článku 184 ods. 1 toho istého rokovacieho poriadku na konanie o odvolaní je účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Dashiqiao nemala úspech vo svojich dôvodoch a Rada navrhla zaviazať ju na náhradu trov konania, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania o odvolaní. Podľa článku 140 ods. 1 uvedeného rokovacieho poriadku, ktorý sa uplatňuje aj na konanie o odvolaní na základe už uvedeného článku 184 ods. 1, je potrebné rozhodnúť, že Komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol a vyhlásil:

1.
Odvolanie sa zamieta.

2.
Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd je povinná nahradiť trovy týkajúce sa tohto konania.

3.
Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: francúzština.