CELEX: 62010TJ0383
OOchranná známka Společenství
Přihláška slovní ochranné známky Společenství CONTINENTAL
Absolutní důvod pro zamítnutí
Popisný charakter
Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009

Skutečnosti předcházející sporu
Dne 7. září 2009 podal žalobce, Continental Bulldog Club Deutschland eV, u Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) přihlášku ochranné známky Společenství na základě nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (
Úř. věst. L 78, s. 1
).
Ochrannou známkou, jejíž zápis byl požadován, je slovní označení CONTINENTAL.
Výrobky a služby, pro které byl zápis požadován, spadají do tříd 31 a 44 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků, a pro každou z těchto tříd odpovídají následujícímu popisu:
—
třída 31: „Živá zvířata, a sice psi“;
—
třída 44: „Hlídání a chov psů, a sice štěňat a chovných zvířat“.
Průzkumový referent rozhodnutím ze dne 9. února 2010 zápis přihlášené ochranné známky zamítl pro všechny dotčené výrobky a služby na základě čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.
Dne 1. března 2010 žalobce u OHIM proti rozhodnutí průzkumového referenta podal odvolání.
Rozhodnutím ze dne 23. června 2010 (dále jen „napadené rozhodnutí“) první odvolací senát OHIM odvolání zamítl z důvodu, že slovní označení CONTINENTAL popisuje požadované výrobky a služby ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 a postrádá rozlišovací způsobilost ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení.
Návrhová žádání účastníků řízení
Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
—
zrušil napadené rozhodnutí;
—
podpůrně zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká „výrobků a služeb“ spadajících do třídy 44;
—
uložil OHIM náhradu nákladů řízení.
OHIM navrhuje, aby Tribunál:
—
zamítl žalobu;
—
uložil žalobci náhradu nákladů řízení.
Právní otázky
Na podporu své žaloby žalobce vznáší dva důvody, vycházející z porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 a čl. 7 odst. 1 písm. b) téhož nařízení.
K prvnímu žalobnímu důvodu
Podle žalobce odvolací senát neprávem dospěl k závěru, že slovní označení CONTINENTAL popisuje dotčené výrobky a služby.
OHIM argumenty žalobce zpochybňuje.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 se do rejstříku nezapíšou „ochranné známky, které jsou tvořeny výlučně označeními nebo údaji, které mohou sloužit v oblasti obchodu k označení druhu, jakosti, množství, účelu, hodnoty, zeměpisného původu nebo doby výroby výrobků nebo poskytnutí služby nebo jiných jejich vlastností“.
Podle ustálené judikatury čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 sleduje cíl obecného zájmu, který vyžaduje, aby údaje nebo označení popisující vlastnosti výrobků nebo služeb, pro které je zápis požadován, mohly být všemi volně užívány [viz rozsudek Tribunálu ze dne 12. června 2007, MacLean-Fogg v. OHIM (LOKTHREAD), T-339/05, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 27 a citovaná judikatura].
Kromě toho označení nebo údaje, které mohou sloužit v oblasti obchodu k označení vlastností výrobků nebo služeb, pro které je zápis požadován, jsou podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 pokládány za nezpůsobilé plnit základní funkci ochranné známky, tedy funkci identifikovat obchodní původ výrobku nebo služby tak, aby spotřebitel, který získá výrobek nebo službu označené ochrannou známkou, mohl při dalším nabytí učinit stejnou volbu, pokud byla jeho zkušenost pozitivní, nebo jinou volbu, pokud byla tato zkušenost negativní (viz rozsudek LOKTHREAD, bod 13 výše, bod 28 a citovaná judikatura).
Z toho vyplývá, že k tomu, aby označení spadalo pod zákaz upravený v tomto ustanovení, musí mít dostatečně přímou a konkrétní spojitost s dotčenými výrobky nebo službami, která dotyčné veřejnosti umožní vnímat bezprostředně a bez dalšího přemýšlení popis dotčených výrobků a služeb nebo některé z jejich vlastností (viz rozsudek LOKTHREAD, bod 13 výše, bod 29 a citovaná judikatura).
Je rovněž potřeba připomenout, že posouzení popisného charakteru označení lze provést pouze ve vztahu jednak k jeho vnímání dotčenou veřejností, jednak k dotčeným výrobkům nebo službám (viz rozsudek LOKTHREAD, bod 13 výše, bod 32 a citovaná judikatura).
S ohledem na tyto úvahy je třeba přezkoumat, zda – jak tvrdí žalobce – OHIM porušil čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009, když dospěl k závěru, že relevantní veřejnost bude přihlášenou ochrannou známku vnímat jako popisnou.
K relevantní veřejnosti a k jejímu stupni pozornosti
Podobně jako odvolací senát (bod 12 napadeného rozhodnutí) je třeba uvést, že jsou dotčené výrobky a služby určeny jak průměrným spotřebitelům obecně, jako jsou milovníci zvířat, kteří mají zájem o služby hlídání psů, tak odborným kruhům, jako jsou chovatelé psů nebo provozovatelé zvěřinců. Pokud jde o stupeň pozornosti relevantní veřejnosti, je třeba zohlednit definici uvedenou odvolacím senátem v bodě 14 napadeného rozhodnutí, podle níž je tento stupeň pozornosti „vyšší“ vzhledem k tomu, že tato veřejnost věnuje zvláštní pozornost rodokmenu, metodě chovu, jakož i vlastnostem psů, a navíc s ohledem na to, že jde o „výrobky“, které se nekupují každý den, nebo o služby, které se nevyužívají každodenně. Třebaže žalobce ve své žalobě odkazuje pouze na „průměrné běžně informované, pozorné a obezřetné spotřebitele“, je nutno konstatovat, že neuvádí žádný argument na podporu takového omezení relevantní veřejnosti, které tak musí být odmítnuto jako neopodstatněné.
Dále má Tribunál za to, že pro účely posouzení, zda odvolací senát správně dospěl k závěru, že přihlášená ochranná známka má popisný charakter, je třeba zohlednit její vnímání relevantní veřejností v celé Unii, neboť přihláška ochranné známky Společenství musí být v souladu s čl. 7 odst. 1 a 2 nařízení č. 207/2009 zamítnuta, jestliže důvod k zamítnutí existuje přinejmenším v části Společenství. Průzkumový referent měl tedy správně za to, že je třeba odkázat na všechny relevantní spotřebitele v Unii, přičemž toto posouzení převzal odvolací senát v bodě 3 napadeného rozhodnutí.
K popisnému charakteru slova „continental“
Je třeba přezkoumat, zda měl odvolací senát správně za to, že pro takto vymezenou relevantní veřejnosti existuje přímá a konkrétní spojitost mezi slovním označením CONTINENTAL a výrobky a službami, na které se vztahuje přihláška ochranné známky.
V tomto ohledu je třeba nejprve konstatovat, že žalobce nezpochybnil posouzení odvolacího senátu učiněné v bodě 16 napadeného rozhodnutí, podle něhož slovo „continental“ odkazuje na „taková přídavná jména, jako je ‚evropský, kontinentální, nikoli ostrovní‘ “.
Dále z napadeného rozhodnutí, zejména z jeho bodu 17 a následujících vyplývá, že odvolací senát měl pro účely konstatování popisného charakteru výrazu, kterého se týká přihláška ochranné známky, za určující skutečnost, že bude chápán jako označující plemeno buldoka. V tomto ohledu vycházel zejména z několika internetových stránek, k nimž patří i internetové stránky žalobce. Odvolací senát měl v podstatě za to, že z toho právně dostačujícím způsobem vyplývá, že výraz „continental bulldog“ (který je na zmíněných internetových stránkách uveden v angličtině) odkazuje na psí plemeno, které již ve Švýcarsku uznala Schweizerische Kynologische Gesellschaft (SKG) a jehož vyšlechtění a chov představují cíl sdružení žalobce. Odvolací senát rovněž vycházel z internetových stránek žalobce za účelem tvrzení, že výše uvedený výraz byl zvolen pro nové psí plemeno, aby bylo možné jasně odlišit posledně uvedené psí plemeno od plemene „English bulldog“, a že z toho vyplývá, že žalobce zamýšlel – jakmile budou splněny různé podmínky vyžadované Mezinárodní kynologickou federací (FCI) – podat žádost o uznání nového plemene u této organizace (body 20 a 23 napadeného rozhodnutí).
Následně z toho odvolací senát vyvodil, že slovo „continental“ evokuje název chovu psů, případně plemeno buldoka. Podle něj, jakmile chovatel nového plemene pro něj vymezí název, stane se tento název názvem tohoto druhu psa. Odvolací senát měl za to, že tato situace vykazuje určité podobnosti s oblastí označování rostlinných odrůd. Odvolací senát dále tvrdil, že je nerozhodné, že žalobce zamýšlí provádět „uzavřený chov“, jelikož podle něj z biologického hlediska i psi, kteří nespadají přímo pod takových chov, mohou být psy tohoto „plemene“ nebo „druhu“. Z téhož důvodu měl za to, že je nerozhodné, že internetové stránky některých chovatelů psů „continental bulldog“ odkazují na žalobce (body 24 až 27 napadeného rozhodnutí).
Konečně měl odvolací senát za to, že zápis přihlášené ochranné známky musí být rovněž zamítnut stran služeb hlídání a chovu psů, a sice štěňat a chovných zvířat, jelikož jde o specializované služby, které jsou přesněji označeny názvem chovu psů (bod 28 napadeného rozhodnutí).
Žalobce posouzení odvolacího senátu zpochybňuje. Zaprvé v podstatě tvrdí, že odvolací senát pochybil, když přihlášenou ochrannou známku postavil na roveň výrazu „continental bulldog“. Zadruhé podle žalobce zákonodárce zamýšlel umožnit majitelům ochranných známek, aby prostřednictvím jejich zápisu byla chráněna označení původu, a pro „živá zvířata“ dokonce výslovně stanovil, že mohou požívat ochrany přiznané ochrannou známkou. Odvolací senát již ostatně v minulosti jako ochrannou známku Společenství zapsal psí plemeno nazvané „elo“. Zatřetí odvolací senát zohlednil absolutní důvod pro zamítnutí zápisu, který právo ochranných známek Společenství neupravuje, a sice používání přihlášeného označení před zápisem s cílem zabránit zápisu z důvodu, že hrozí, že v budoucnu bude takové užívání zakládat popisný charakter uvedeného označení. Začtvrté žalobce uvádí, že není možné postupovat
per analogiam
jako v oblasti označení rostlinných odrůd, jelikož ochrana těchto rostlinných odrůd vychází z
lex specialis
. Odvolací senát se v tomto rámci dopustil rovněž pochybení z hlediska hierarchie konceptů. Nakonec žalobce uvádí, že jeho přihláška k zápisu nepředstavuje pokus o zápis ochranné známky, která se týká existujícího plemene.
Úvodem Tribunál uvádí, že ze žaloby vyplývá, že žalobce nezpochybnil existenci určité spojitosti mezi výrazem „continental bulldog“ a „vznikajícím“ psím plemenem, to znamená plemenem, jehož proces uznání ještě nebyl ukončen. V tomto ohledu je třeba zejména odkázat na pasáž žaloby, v níž žalobce uvádí, že jestliže by relevantní veřejnost chtěla označit psí rasu, nepoužila by výraz „continental“, ale výraz „continental bulldog“, což podle něj prokazují výňatky z internetových stránek předložené v řízení před OHIM. V tomtéž smyslu žalobce v žalobě tvrdí, že uvedená veřejnost odkáže na služby uvedené v přihlášce, když zmíní „hlídání a chov klubu ‚Continental Bulldog‘ “. Tato tvrzení jen potvrzuje prohlášení žalobce učiněné v žalobě v rámci jeho druhého žalobního důvodu, podle něhož bylo v důsledku požádání o zápis dotčené ochranné známky jeho cílem „odlišit se od jiných sdružení chovatelů buldoků, jejichž dlouhodobým cílem je vyšlechtit plemeno“, jako jsou zejména Allgemeiner Club für Englische Bulldogs eV, Bulldog Club für American Bulldogs nebo Internationaler Klub für Französische Bulldoggen eV (IFKB).
Navíc v žalobě žalobce užívá výraz „continental bulldog“ k tomu, aby odkázal na zvláštní rodokmen psa, který osvědčuje, že tento pes pochází z „uzavřeného chovu“. Podle žalobce tak tento výraz umožní označit původ a genealogii psa.
Žalobce však v podstatě tvrdí, že proces uznání psího plemene takovými organizacemi, jako je FCI, může trvat desetiletí, i když nezbytně nedojde k takovému uznání, a že v každém případě je zápis jakožto ochranná známka Společenství požadován pro slovo „continental“, nikoli pro výše uvedený výraz.
V tomto ohledu je třeba zaprvé uvést, že z různých výňatků z internetových stránek, na které odvolací senát odkázal v napadeném rozhodnutí, zejména v bodě 3 a v bodech 19 až 22 tohoto rozhodnutí, skutečně vyplývá, že výraz „continental bulldog“ může označovat psí plemeno, které bylo uznáno přinejmenším ve Švýcarsku společností SKG. Navíc je v něm uvedené uznání pocházející již z roku 2004 kvalifikováno dokonce jako „oficiální“.
Zadruhé z uvedených výňatků z internetových stránek rovněž vyplývá, že chovatelé psů nazvaných „continental bulldog“ mají za to, že tito psi jsou představiteli „plnohodnotného“ plemene, které se neustále vylepšuje nebo přinejmenším směřuje k takovému vylepšování. Na těchto stránkách jsou uváděny vlastnosti nového psího plemene, jakož i srovnání s uznaným plemenem „English bulldog“, přičemž nové švýcarské plemeno podle informací uvedených na zmíněných internetových stránkách přináší „podstatné vylepšení, co se týče zdraví a odolnosti“. Kromě toho je výše uvedený výraz v uvedených výňatcích používán i k označení služeb „chovu“ psů.
Zatřetí je třeba konstatovat, že internetové stránky zmiňují v rámci různých cílů, které mají výše uvedení chovatelé dosáhnout, „uznání [plemene] federací FCI“ (bod 3 napadeného rozhodnutí, poslední uvedená internetová stránka,
in fine
).
Dále je třeba připomenout, že již bylo rozhodnuto, že průzkum přihlášek k zápisu nesmí být minimální, nýbrž musí být striktní a úplný, aby se zamezilo tomu, že ochranné známky budou zapsány nepatřičným způsobem, a aby se z důvodů právní jistoty a řádné správy zajistilo, že ochranné známky, jejichž užívání by mohlo být před soudy úspěšně zpochybněno, nebudou zapsány (viz obdobně rozsudek Soudního dvora ze dne 6. května 2003, Libertel,
C-104/01, Recueil, s. I-3793
, body 58 a 59).
Nadto k tomu, aby OHIM zamítl zápis na základě čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009, není nezbytné, aby označení a údaje tvořící ochrannou známku, kterých se týká tento článek, byly v okamžiku podání přihlášky k zápisu skutečně užívány pro účely popisu takových výrobků nebo služeb, pro které je přihláška podána, nebo vlastností těchto výrobků nebo služeb. Jak uvádí samotné znění tohoto ustanovení, stačí, že tato označení a údaje mohou být pro takové účely používány. Zápis slovního označení tak musí být podle uvedeného ustanovení zamítnut, jestliže alespoň v jednom ze svých možných významů označuje vlastnost dotyčných výrobků nebo služeb (v tomto smyslu viz rozsudek Soudního dvora ze dne 23. října 2003, OHIM v. Wrigley,
C-191/01 P, Recueil, s. I-12447
, bod 32).
V projednávané věci je pro účely uplatnění výše uvedené judikatury třeba uvést, že dvěma z pěti výňatků z internetových stránek zohledněných průzkumovým referentem, na něž odkazuje rovněž odvolací senát ve svém posouzení týkajícího se toho, jak relevantní veřejnost vnímá slovo „continental“, jsou stránky, jejichž jméno domény je zakončeno zkratkou „.ch“, to znamená stránky, které jsou určeny především švýcarské veřejnosti. Jelikož Švýcarská konfederace není členem Unie ani členem Evropského hospodářského prostoru (EHP), je třeba posoudit relevanci těchto důkazů při analýze popisného charakteru přihlášené ochranné známky ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009.
V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že třebaže je nařízení č. 207/2009 „textem s významem pro EHP“, představuje v souladu se svým bodem 2 odůvodnění nástroj, jehož cílem je podpora harmonického rozvoje hospodářských činností „v rámci celého Společenství“, zejména prostřednictvím ochranných známek umožňujících podnikům identifikovat jejich výrobky nebo služby bez ohledu na hranice. Stanoví společný režim pro ochranné známky, „kterým je poskytnuta jednotná ochrana a které mají účinky na celém území Společenství“.
Článek 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009 dále stanoví, že se „[o]dstavec 1 [...] použije, i když důvody k zamítnutí existují jen v části Společenství“.
Případně popisný charakter přihlášené ochranné známky tak musí být posouzen s ohledem na relevantní veřejnost Unie, přičemž úvahy týkající se důkazů pocházejících ze státu, který není jejím členem, jsou relevantní pouze v rozsahu, v němž mají přímý dopad na vnímání uvedené veřejnosti.
Za těchto okolností Tribunál nejprve uvádí, že i spotřebitelé Unie mohou mít přístup k internetovým stránkám, jejichž jméno domény je zakončeno zkratkou „.ch“, uvedeným v bodě 34 výše, a to zejména při různých vyhledáváních učiněných prostřednictvím vyhledávačů, týkajících se psích plemen, nebo konkrétněji plemene „bulldog“. Nelze tak mít za to, že takové internetové stránky postrádají relevanci při posouzení toho, jak relevantní veřejnost pochopí smysl slova tvořícího přihlášenou ochrannou známku.
Dále je třeba uvést, že mezi internetovými stránkami zohledněnými průzkumovým referentem, a následně odvolacím senátem mají tři internetové stránky jako zakončení jména domény zkratku „.de“, a jsou tak určeny především německé veřejnosti. Analýza těchto tří internetových stránek umožňuje dospět k závěru, že v podstatě obsahují všechny relevantní odkazy uvedené v bodech 29 až 31 výše, a zvláště že uvádějí, že plemeno „continenal bulldog“ již ve Švýcarsku uznala SKG, ohledně něhož je rovněž upřesněno, že je členem federace FCI. Navíc se odvolací senát rovněž v bodě 20 napadeného rozhodnutí odvolává na výňatek z internetové stránky žalobce, jejíž jméno domény je zakončeno zkratkou „.eu“, to znamená, že je určena zejména celé relevantní veřejnosti Unie. Tato internetová stránka obsahuje v podstatě podrobné informace o specifických vlastnostech psů označených jako „continental bulldog“.
Odvolací senát měl tudíž v rámci striktního a úplného průzkumu přihlášky k zápisu v souladu s rozsudkem Libertel, bod 32 výše, správně za to, že alespoň část relevantní veřejnosti tvořené odborníky, jako jsou chovatelé psů či provozovatelé zvěřinců, mohla již ke dni podání přihlášky k zápisu výraz „continental bulldog“ jak v Německu, tak ve zbytku Unie používat jako označení psího plemene uznaného ve Švýcarsku.
V tomto ohledu je totiž třeba zohlednit vyšší stupeň pozornosti a odborných a jazykových znalostí takové veřejnosti. Je třeba mít za to, že tato veřejnost ví o novém vývoji v oblasti uznávání nových psích plemen a probíhajících postupů před příslušnými organizacemi. Je třeba rovněž zdůraznit, že k „oficiálnímu“ uznání psího plemene ve Švýcarsku, na které odkazují rovněž dotčené německé a evropské internetové stránky, došlo již v roce 2004, to znamená pět let před datem podání přihlášky ochranné známky Společenství. Navíc je nutno konstatovat, že internetové stránky, ze kterých vychází odvolací senát, vypracované v němčině a v případě některých internetových stránek rovněž v angličtině, obsahují vždy fotografie psů patřících k novému psímu plemenu umístěné bezprostředně u názvu tohoto plemene, což usnadňuje vnímání spojitosti mezi uvedenými psy a výrazem „continental bulldog“. Je tak důvodné mít za to, že informace týkající se samotné existence plemene „continental bulldog“, jakož i informace týkající se činností chovatelů, jejichž cílem je neustálý rozvoj jejich chovu uvedených psů, mohly být ve značné míře rozšířeny v dotčených odborných kruzích.
V důsledku toho má Tribunál za to, že jsou irelevantní tvrzení žalobce, podle nichž uznání nového plemene u federace FCI nebylo „ukončenou věcí“ k datu podání přihlášky ochranné známky Společenství, že není ostatně prokázáno, že žádost učiněná případně za tímto účelem u uvedené federace nezbytně povede k jeho uznání, a konečně že proces vedoucí ke konečnému uznání plemene může v každém případě trvat řadu let. Nezávisle na otázce, zda FCI dotčené plemeno uzná, totiž ostatní skutkové okolnosti, z nichž vycházel odvolací senát, a zejména uznání SKG, jakož i informace týkající se popisu vlastností psů „continental bulldog“, vyplývající z uvedených internetových stránek, v projednávané věci představují důkazy dostatečné k podepření závěru, že alespoň část relevantní veřejnosti výraz „continental bulldog“ vnímá jako odkaz na psí plemeno (viz bod 40 výše).
Pokud jde dále o tvrzení žalobce, podle něhož je psí plemeno označeno v každém případě celým výše uvedeným výrazem, a nikoli pouze jeho prvním slovem, je třeba přezkoumat jeho dosah se zohledněním ustálené judikatury, podle níž lze posouzení popisného charakteru označení provést pouze ve vztahu k jeho vnímání dotčenou veřejností a ve vztahu k dotčeným výrobkům nebo službám (viz bod 16 výše).
V tomto ohledu je třeba konstatovat, že v případě, že by byla ochranná známka přihlášená v projednávané věci zapsána, by ji relevantní veřejnosti vnímala hlavně za okolností, kdy by označovala buď výrobky „živá zvířata, a sice psi“, nebo služby „hlídání a chov psů, a sice štěňat a chovných zvířat“. V takovém kontextu bude informovaná odborná veřejnost, tvořená znalci v dotčené oblasti, kteří jsou zvyklí na systémy uznávání psích plemen, výraz „continental“ přímo a bez dalšího přemýšlení vnímat jako odkaz na plemeno „continental bulldog“, to znamená jako popis dotčených výrobků a služeb nebo jejich vlastností. Je nutno rovněž konstatovat, že i někteří milovníci zvířat pochopí slovo „continental“ v tomto smyslu, zejména v případě, že budou hledat služby hlídání svých psů téhož plemena nebo jestliže budou mít v úmyslu koupit psa „bulldog“. Jak totiž konstatoval odvolací senát v bodě 35 napadeného rozhodnutí, je důvodné mít za to, že milovníci či potenciální kupci psů zpravidla znají psy, které chtějí koupit.
Nelze mít ani za to, že je prokázáno – na rozdíl od toho, co tvrdí žalobce – že relevantní veřejnost bez označení „druhu“ nepochopí, o jaké psí plemeno jde v případě, že se setká s takovými výrazy, jako je „jack russel terrier“, „airedale terrier“, „cocker spaniel“ nebo v projednávané věci „continental bulldog“. Výše uvedené okolnosti, za kterých budou výrazy a pojmy „jack russel“, „airedale“, „cocker“ nebo „continental“ vnímány, totiž zjevně usnadní, aby si uvedená veřejnost učinila dostatečně přímou spojitost mezi těmito výrazy a dotčenými psími plemeny.
Je třeba ještě dodat, že i když má slovo „continental“ různé významy, jako jsou významy připomenuté v bodě 21 výše, nelze mít za to, že by tato skutečnost znemožňovala či ztěžovala, aby si relevantní veřejnost učinila spojitost mezi jedním z potenciálních významů uvedeného slova a označením dotčeného plemene „continental bulldog“. Konkrétně, jelikož z výňatků z internetových stránek uvedených v napadeném rozhodnutí vyplývá, že nové plemeno tak bylo pojmenováno právě za účelem odlišení od dobře známého plemene „English bulldog“, bude moci přinejmenším část veřejnosti tvořené odborníky, jejichž dobré znalosti dotčeného odvětví, jakož i jazykové znalosti, musejí být zohledněny, vnímat tento terminologický rozdíl mezi výrazem „continental“ a „English“ (anglický), a tím snadněji rozpoznat odkaz na nové psí plemeno ve slově tvořícím přihlášenou ochrannou známku, jejímž cílem je označit psy a služby jejich chovu nebo hlídání. Za těchto okolností je třeba rovněž odmítnout jako irelevantní argument žalobce, podle něhož odvolací senát nepoužil správně hierarchii konceptů označujících zvířata, jejich typy, druhy a plemena nebo je postavil na roveň jeden druhému.
Za odůvodněné nelze považovat ani tvrzení žalobce, podle něhož se odvolací senát dopustil nesprávného právního posouzení, když postavil na roveň okolnosti při určení nového názvu pro psí plemeno a při označení rostlinné odrůdy, přičemž žalobce tvrdil zejména, že systém uznávání psích plemen, kterého se účastní nebo zamýšlejí účastnit chovatelé psů pocházejících z chovu „continental bulldog“, spadá ve skutečnosti pod akty soukromých sdružení, které nemají žádný právně závazný účinek, jelikož neexistuje žádný systém ochrany nebo uznávání stanovený vnitrostátním či evropským zákonodárcem.
Aniž je nezbytné se vyjadřovat k případným podobnostem existujícím mezi systémem ochrany rostlinných odrůd a projednávaným případem, stačí konstatovat, že z tvrzení žalobce a listinných důkazů, z nichž vycházel odvolací senát v napadeném rozhodnutí, vyplývá, že jak některé vnitrostátní či mezinárodní kynologické federace, jako jsou SKG nebo FCI, tak psí plemena uznaná těmito organizacemi jsou respektovány celou řadou chovatelů psů, ať již se jedná o odborníky či pouhé milovníky psů.
V tomto ohledu sám žalobce v žalobě odkazuje na řadu psích plemen uznaných uvedenými organizacemi. Rovněž internetové stránky, z nichž vychází odvolací senát v napadeném rozhodnutí, umožňují právně dostačujícím způsobem konstatovat, že chovatelé psů „continental bulldog“ přiznávají určitý význam uznání tohoto plemene uvedenými organizacemi, jelikož zaprvé odkazují na uznání SKG, když jej označují za „oficiální“, zadruhé zdůrazňují skutečnost, že je tato organizace členem federace FCI, zatřetí uplatňují testy reprodukční způsobilosti prováděné před „soudcem ‚FCI‘ “, a sice panem N. k tomu, aby bylo možné mít za to, že určitý pes patří pod dotčené plemeno, a konečně zdůrazňují „nemalý význam“, který má uznání psího plemene federací FCI.
V tomtéž smyslu je třeba ještě zdůraznit jakožto dodatečné skutečnosti ukazující, že postupy uznávání psích plemen kynologickými federacemi relevantní veřejnost považuje buď za oficiální, nebo za dostatečně oficiální k tomu, aby jim přiznala skutečnou hodnotu, od které Tribunál nemůže odhlédnout v rámci posouzení popisného charakteru přihlášené ochranné známky, různé odkazy žalobce na „obtíže“ související s postupem, kdy FCI uznává plemeno mající dostatečně stabilní taxon, jakož i s lhůtou, která může uplynout před tím, než je žádosti za tímto účelem vyhověno. Z těchto odkazů totiž vyplývá význam přiznaný uvedeným postupům.
Za takových okolností by bylo čistě vykonstruované posuzovat účinky uznání psího plemene takovými organizacemi, jako jsou SKG nebo FCI, pouze s ohledem na případné právně „závazné“ účinky, které mu přiznávají různé vnitrostátní právní předpisy nebo evropské právo, jak podle všeho navrhl žalobce, aniž ostatně v projednávané věci prokázal neexistenci takových právních účinků. Odvolacímu senátu, a v případě žaloby proti jeho rozhodnutí Tribunálu, naopak přísluší, aby ve smyslu judikatury citované v bodě 16 výše posoudil, jak dotčená veřejnost skutečně vnímá slovo „continental“ přihlášené jako ochranná známka, přičemž taková analýza vyžaduje posouzení všech relevantních skutečností v tomto ohledu, což může zahrnovat zohlednění situací, kdy je toto vnímání ovlivněno tím, že uvedená veřejnost zohlední i neoficiální okolnosti nebo informace, aniž se zabývá jejich právními účinky. V tomto ohledu je třeba ještě zdůraznit, že zvláště v oboru sdružování nebo v oboru zálib a sportu není neobvyklé setkávat se s tím, že se aktům nestátních sdružení přizná určitý způsob uznání. V projednávané věci přitom skutečnosti připomenuté ve dvou předcházejících bodech, jakož i v bodě 26 výše stačí k prokázání, že akty různých předmětných kynologických federací, jako jsou akty týkající se uznání psích plemen, mohou mít skutečné účinky na vnímání dotčeného oboru relevantní veřejností.
Je tak třeba připustit, že jakmile je proces uznání některého psího plemene jednou nebo několika výše uvedenými federacemi ukončen, název tohoto plemene genericky označuje psy patřící pod toto plemeno, přinejmenším pro část relevantní veřejnosti.
S ohledem na předcházející a s ohledem na rozsudek OHIM v. Wrigley, bod 33 výše, podle něhož k tomu, aby byl zápis slovního označení zamítnut podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009, stačí, aby toto označení alespoň v jednom ze svých možných významů označovalo vlastnost dotyčných výrobků nebo služeb, je třeba mít za to, že odvolací senát nepochybil, když konstatoval, že relevantní veřejnost přihlášenou ochrannou známku tvořenou slovem „continental“ pochopí přímo jako popis plemene buldoka, nebo pokud jde o dotčené služby, jako specifikaci v tom smyslu, že se týkají psů téhož plemene.
Ostatní tvrzení žalobce tento závěr nemohou učinit neplatným.
Zaprvé je za okolností projednávané věci třeba jako irelevantní odmítnout v první řadě argumentaci žalobce vycházející z toho, že zákonodárce právě zamýšlel umožnit majitelům zapsaných ochranných známek chránit v jejich prospěch označení původu, dále argumentaci spočívající v tom, že zákonodárce výslovně zamýšlel, aby „živá zvířata“ mohla požívat ochrany přiznané ochrannou známkou, a nakonec argumentaci vycházející z toho, že zapsaná ochranná známka chránící zvíře může být v souladu s právními předpisy používána pouze k označení zvířat pocházejících z rodové linie, která je předmětem uvedené ochrany, a že sám žalobce měl v úmyslu ponechat svůj chov psů jako „uzavřený“.
Je totiž v první řadě nutno konstatovat, že čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 vykládaný společně s bodem 7 odůvodnění uvedeného nařízení představuje právě výjimku stanovenou zákonodárcem z cíle zmíněného nařízení, kterým je zejména s ohledem na jeho body 2, 3 a 8 odůvodnění umožnit podnikům a jiným majitelům identifikovat jejich výrobky a služby prostřednictvím ochranné známky Společenství, a zaručit tak zejména jejich původ.
Dále, i když nelze obecně vyloučit, že „živým zvířatům“ může být skutečně za určitých podmínek přiznána ochrana prostřednictvím ochranné známky Společenství, což ostatně nezpochybňuje ani OHIM, nic to nemění na tom, že otázkou, která v projednávané věci vyvstává, je pouze otázka, zda odvolací senát správně zamítl přihlášku k zápisu týkající se výrazu označujícího existující psí plemeno. Jak přitom bylo posouzeno v bodech 20 až 53 výše, za zvláštních okolností projednávané věci spočívajících zejména v tom, že dotčené psí plemeno již bylo uznáno ve Švýcarsku v roce 2004 a v tom, že z různých internetových stránek uvedených v napadeném rozhodnutí vyplývá, že psi „continental bulldog“ jsou relevantní veřejnosti prezentováni jako představující plnohodnotné plemeno, odvolací senát nepochybil, když dospěl k závěru, že slovo „continental“ má pro dotčené výrobky a služby popisný charakter.
Nakonec, pokud jde o tvrzení žalobce, podle něhož jeho chov zůstane chovem „uzavřeným“, v důsledku čehož by pouze psi mající rodokmen osvědčující to, že pocházejí z uvedeného chovu, měli nárok na označení danou ochrannou známkou Společenství, jakmile bude zapsána, je třeba konstatovat, že toto tvrzení nemůže převažovat nad důsledky, které odvolací senát vyvodil ze skutečnosti, že dotčené psí plemeno bylo uznáno SKG a že několik internetových stránek odkazuje na psy označené „continental bulldog“ jako na psy patřící pod nové plemeno. Na základě těchto skutečností lze právně dostačujícím způsobem dospět k závěru, že alespoň část relevantní veřejnosti vnímá přímou spojitost mezi výše uvedeným výrazem a dotčenou psí rasou, a to nezávisle na případně „uzavřeném“ charakteru chovu žalobce.
Navíc, jelikož rozhodnutí o ponechání „uzavřeného“ chovu či o jeho otevření zůstává rozhodnutím chovatelů samotných, podobá se tato situace situaci týkající se zvláštních podmínek uvádění na trh, které podle ustálené judikatury nelze považovat za relevantní ve známkovém právu, jelikož se mohou měnit v čase a podle vůle majitelů těchto ochranných známek [viz obdobně rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2009, Phildar v. OHIM – Commercial Jacinto Parera (FILDOR), T-99/06, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 68 a citovaná judikatura].
Třebaže byla tato judikatura přijata v kontextu řízení týkajících se relativních důvodů pro zamítnutí, je použitelná
per analogiam
v rámci absolutních důvodů pro zamítnutí. V tomto ohledu je totiž třeba uvést, že výše uvedená judikatura byla přijata na základě zásady, že přezkum nebezpečí záměny, který musí provádět oddělení OHIM v rámci čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, je „prospektivním“ přezkumem sledujícím cíl obecného zájmu, a sice aby relevantní veřejnost nemohla podstupovat nebezpečí, že bude uvedena v omyl ohledně obchodního původu dotčených výrobků. Tento přezkum tak nemůže záviset na obchodních záměrech majitelů ochranných známek, ať již uskutečněných, či nikoliv, a svojí povahou subjektivních [v tomto smyslu viz rozsudek Tribunálu ze dne 12. ledna 2006, Devinlec v. OHIM – TIME ART (QUANTUM),
T-147/03, Sb. rozh. s. II-11
, bod 104].
Obecný zájem sledovaný čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009, který vyžaduje, aby údaje nebo označení popisující vlastnosti výrobků nebo služeb, pro které je zápis požadován, mohly být všemi volně užívány (viz bod 13 výše), však vede rovněž k prospektivnímu přezkumu, který se týká uvedeného popisného charakteru údajů nebo označení přihlášených jako ochranná známka, jak vyplývá z rozsudku OHIM v. Wrigley, bod 33 výše. Je nutno konstatovat, že ani takový přezkum nemůže záviset na obchodních úmyslech přihlašovatelů ochranných známek, svou povahou subjektivních, jako je úmysl žalobce ponechat svůj chov jako „uzavřený“.
V tomtéž kontextu je třeba odmítnout jako neopodstatněný argument žalobce, podle něhož i za předpokladu, že existuje imperativní požadavek týkající se disponibility pojmu „continental“, by každý mohl volně používat uvedený výraz za účelem označení psa jakožto „continental bulldog“, pokud tento pes skutečně patří pod toto plemeno, to znamená, pokud jde o psa, který má rodokmen osvědčující, že pochází z dotčeného „uzavřeného“ chovu. Je totiž nutno konstatovat, že zápis přihlášené ochranné známky by žalobci umožnil – třebaže by předmětné psí plemeno bylo uznáno jednou nebo několika příslušnými organizacemi – využít výlučných práv, která přiznává nařízení č. 207/2009, a zejména jeho článek 9 a následující, které lze namítat vůči třetím osobám, které by bez jeho souhlasu zamýšlely používat uvedenou ochrannou známku Společenství v obchodním styku.
Zadruhé je třeba rovněž odmítnout tvrzení žalobce, podle něhož jakékoli užívání označení, jehož zápis je požadován jako ochranná známka Společenství, před zápisem nelze namítat proti tomuto zápisu ani nemůže zakládat zejména s ohledem na budoucnost popisný charakter uvedeného označení. Posouzení dopadu, který mohou mít skutečnosti předcházející podání přihlášky ochranné známky, ať jde o starší národní zápisy či jiné skutečnosti, na posouzení zápisné způsobilosti přihlášené ochranné známky, pokud jde o důvody uvedené v článku 7 nařízení č. 207/2009, totiž závisí na konkrétních okolnostech každého případu [obdobně viz rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2008, Adobe v. OHIM (FLEX), T-158/06, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 52 a citovaná judikatura]. V projednávané věci však na rozdíl od tvrzení žalobce nejde o to, že by odvolací senát použil nový absolutní důvod pro zamítnutí zápisu, který právo ochranných známek Společenství neupravuje, ale jde pouze o to, že zohlednil veškeré relevantní skutečnosti pro účely posouzení, jak relevantní veřejnost vnímá dotčené označení k datu podání přihlášky k zápisu.
Zatřetí, pokud jde o tvrzení žalobce, podle něhož neusiloval o zápis ochranné známky s cílem ochrany existujícího plemene, stačí odkázat na body 40 a 41 výše, ve kterých bylo konstatováno, že již k datu podání přihlášky k zápisu někteří relevantní spotřebitelé vnímali výraz „continental bulldog“, a následně výraz „continental“ používaný v kontextu dotčených výrobků a služeb jako odkaz na nové psí plemeno.
Konečně začtvrté, pokud jde o tvrzení žalobce, podle něhož OHIM v minulosti při zápisu uplatňoval jinou praxi, a zejména již jako ochrannou známku Společenství zapsal psí plemeno „elo“, je třeba poznamenat, že je zajisté pravda, že je OHIM povinen vykonávat své pravomoci v souladu s takovými obecnými zásadami unijního práva, jako je zásada rovného zacházení a zásada řádné správy. S ohledem na dvě posledně uvedené zásady musí OHIM v rámci průzkumu přihlášky ochranné známky Společenství zohlednit již přijatá rozhodnutí ve věci podobných přihlášek a se zvláštní pozorností se zabývat otázkou, zda je třeba rozhodnout v tomtéž smyslu, či nikoli (rozsudek Soudního dvora ze dne 10. března 2011, Agencja Wydawnicza Technopol v. OHIM,
C-51/10 P, Sb. rozh. s. I-1541
, body 73 a 74).
Zásady rovného zacházení a řádné správy však musejí být v souladu s dodržováním legality. V důsledku toho z důvodů právní jistoty a řádné správy musí být průzkum každé přihlášky k zápisu striktní a úplný, aby se zamezilo tomu, že ochranné známky budou zapsány nepatřičným způsobem. Takový průzkum musí být proveden v každém konkrétním případě. Zápis označení jako ochranné známky totiž závisí na specifických kritériích použitelných v rámci skutkových okolností projednávaného případu, sloužících k ověření, zda dotčené označení nespadá pod některý důvod pro zamítnutí (viz rozsudek Agencja Wydawnicza Technopol v. OHIM, bod 65 výše, body 75 a 77 a citovaná judikatura).
Na rozdíl od projednávaného případu přitom není prokázáno, že ve věci uváděné žalobcem bylo plemeno „elo“ uznáno SKG nebo jiným srovnatelným kynologickým sdružením ani že by jej relevantní spotřebitelé znali jakožto nové plnohodnotné psí plemeno. Za těchto okolností žalobce nemůže platně vycházet ze staršího výše uvedeného rozhodnutí OHIM, které se ostatně týká přihlášky jiné ochranné známky, aby prokázal protiprávnost napadeného rozhodnutí.
Je třeba rovněž odmítnout jako irelevantní odkazy učiněné žalobcem na jiné ochranné známky obsahující slovo „continental“ nebo odkazy, které tvoří pouze toto slovo, jejichž výňatky předložil v příloze žaloby, a to zejména v rozsahu, v němž se týkají jiných výrobků a služeb, než jsou výrobky a služby dotčené v projednávané věci, případně z důvodu, že některé tyto ochranné známky jsou obrazové, a nejsou tak srovnatelné s projednávaným případem.
S ohledem na vše předcházející je třeba dospět k závěru, že odvolací senát nepochybil, když měl za to, že slovo „continental“ popisuje dotčené výrobky a služby ve smyslu ustanovení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009.
První žalobní důvod je tudíž třeba zamítnout jako neopodstatněný.
Ke druhému žalobnímu důvodu
Vzhledem k tomu, že z čl. 7 odst. 1 nařízení č. 207/2009 vyplývá, že k tomu, aby označení nemohlo být zapsáno jako ochranná známka Společenství, stačí uplatnění jednoho z absolutních důvodů pro zamítnutí, které jsou v něm vyjmenovány [viz rozsudek Tribunálu ze dne 28. června 2011, ReValue Immobilienberatung v. OHIM (ReValue), T-487/09, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 80 a citovaná judikatura], již v projednávané věci není namístě zkoumat druhý žalobní důvod uplatněný žalobcem, vycházející z porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení.
Podle ustálené judikatury ostatně ochranná známka, která popisuje vlastnosti výrobků nebo služeb ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009, z tohoto důvodu nezbytně postrádá rozlišovací způsobilost ve vztahu ke stejným výrobkům nebo službám ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. b) téhož nařízení (viz rozsudek ReValue, bod 71 výše, bod 81 a citovaná judikatura).
Za těchto okolností nelze druhý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, v žádném případě přijmout.
Žalobu je tudíž třeba zamítnout v plném rozsahu.
K nákladům řízení
Podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že OHIM požadoval náhradu nákladů řízení a žalobce neměl ve věci úspěch, je důvodné posledně uvedenému uložit náhradu nákladů řízení.

Z těchto důvodů
TRIBUNÁL (druhý senát)
rozhodl takto:

1)
Žaloba se zamítá.

2)
Continental Bulldog Club Deutschland eV se ukládá náhrada nákladů řízení.

Forwood
Dehousse
Schwarcz
Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 17. dubna 2013.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: němčina.