CELEX: 62013CJ0369
Řízení o předběžné otázce
Prekursory drog
Sledování obchodu mezi členskými státy
Nařízení (ES) č. 273/2004
Sledování obchodu mezi Evropskou unií a třetími zeměmi
Nařízení (ES) č. 111/2005
Pojem ,uvedená látka‘
Látka „alfa-fenylacetoacetonitri“ (APAAN)
Uvedená látka „1-fenyl-2propanon“ (BMK)

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu článku 2 písm. a), b), d) a f) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 273/2004 ze dne 11. února 2004 o prekursorech drog (
Úř. věst. L 47, s. 1
; Zvl. vyd. 15/08, s. 46) a článku 2 písm. a) a f) nařízení Rady (ES) č. 111/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se stanoví pravidla pro sledování obchodu s prekursory drog mezi Společenstvím a třetími zeměmi (
Úř. věst. L 22, s. 1
).
Tato žádost byla podána v rámci trestních řízení zahájených proti N. F. Gielenovi, M. M. J. Geeringsovi, F. A. C. Pruijmboomovi a A. A. Pruijmboomovi z důvodu, že na celní území Evropské unie dovezli nebo z něj vyvezli látku s názvem „alfa-fenylacetoacetonitril“ (dále jen „APAAN“), aniž k tomu měli nezbytné povolení, a podpůrně, že tuto látku bez povolení drželi a uvedli na trh.
Právní rámec
Unijní právo
Za účelem zabránění zneužití látek běžně používaných při nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek přijal unijní zákonodárce opatření pro dohled a kontrolu, která zahrnují interní část ve formě nařízení č. 273/2004 a externí část ve formě nařízení č. 111/2005.
Nařízení č. 273/2004
Body 13 a 17 odůvodnění nařízení č. 273/2004 zní:
„(13)
Významný počet dalších látek, z nichž s mnoha se dovoleně obchoduje ve velkých množstvích, byl označen za prekursory pro nedovolenou výrobu syntetických drog a psychotropních látek. Podrobit tyto látky týmž přísným kontrolám jako látky uvedené v příloze I by vytvářelo zbytečnou překážku obchodu, která by zahrnovala vydávání povolení hospodářským subjektům a povinnost vést dokumentaci o operacích. Na úrovni Společenství by měl být vytvořen pružnější systém, jehož prostřednictvím by byly tyto operace hlášeny příslušným orgánům členských států.
[…]
(17)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž harmonizované kontroly obchodu s prekursory drog a zabránění jejich zneužití při nedovolené výrobě syntetických drog a psychotropních látek, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto, z důvodu mezinárodní a rychle se měnící povahy takového obchodu, jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.“
Článek 2 písm. a), b), d) a f) tohoto nařízení stanoví:
„Pro účely tohoto nařízení se rozumějí:
a)
‚uvedenými látkami‘ všechny látky uvedené v příloze I, včetně směsí a přírodních produktů, které tyto látky obsahují. Nevztahuje se na léčivé přípravky, jak jsou definovány ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků [
Úř. věst. L 311, s. 67
; Zvl. vyd. 13/27, s. 69], a dále na farmaceutické přípravky, směsi, přírodní produkty a jiné přípravky, ve kterých jsou uvedené látky obsaženy tak, že je nelze snadno použít nebo extrahovat snadno dostupnými nebo hospodárnými prostředky.
b)
‚neuvedenými látkami‘ všechny látky, které, ačkoli nejsou uvedeny v příloze I, jsou identifikovány jako ty, které byly použity při nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek;
[…]
d)
‚hospodářským subjektem‘ každá fyzická nebo právnická osoba, která se zabývá uváděním uvedených látek na trh;
[…]
f)
‚zvláštním povolením‘ povolení, které je vydáno určitému typu hospodářského subjektu;
[…]“
Článek 3 odst. 2 uvedeného nařízení stanoví, že „[h]ospodářské subjekty musí obdržet povolení od příslušných orgánů, aby mohly mít v držení nebo uvádět na trh uvedené látky z přílohy I kategorie 1“.
Článek 9 téhož nařízení stanoví:
„1.   Pro usnadnění spolupráce mezi příslušnými orgány, hospodářskými subjekty a chemickým průmyslem, zejména pokud jde o neuvedené látky, Komise vypracuje a aktualizuje postupem podle čl. 15 odst. 2 pokyny na pomoc chemickému průmyslu.
2.   Tyto pokyny poskytnou zejména:
a)
informace o tom, jak rozpoznávat a oznamovat podezřelé operace;
b)
pravidelně aktualizovaný seznam neuvedených látek umožňující průmyslu na základě dobrovolnosti kontrolovat obchod s těmito látkami;
c)
jiné informace, které mohou být považovány za důležité.
[…]“
Příloha I nařízení č. 273/2004 obsahuje seznam „uvedených látek“ ve smyslu čl. 2 písm. a) tohoto nařízení č. 273/2004, mezi nimiž je v kategorii I uveden „1-fenylpropan-2-on (dále jen „BMK“). APAAN zde naopak obsažen není.
Nařízení č. 111/2005
Pojem „uvedená látka“ definovaný v čl. 2 písm. a) nařízení č. 111/2005 je v podstatě shodný s pojmem obsaženým v čl. 2 písm. a) nařízení č. 273/2004. Rovněž příloha nařízení č. 111/2005, na kterou odkazuje čl. 2 písm. a) tohoto nařízení, se v podstatě shoduje s přílohou I nařízení č. 273/2004.
Článek 2 písm. f) nařízení č. 111/2005 definuje „hospodářský subjekt“ jako fyzickou nebo právnickou osobu zabývající se dovozem nebo vývozem uvedených látek nebo zprostředkovatelskou činností, která s nimi souvisí, včetně osob zpracovávajících celní prohlášení pro zákazníky v rámci samostatné výdělečné činnosti, pro něž je tato samostatná výdělečná činnost hlavním zaměstnáním nebo ji vykonávají jako vedlejší činnost souběžně s jiným zaměstnáním“.
Článek 6 odst. 1 tohoto nařízení uvádí:
„Hospodářské subjekty, kromě celních deklarantů nebo přepravců vykonávajících pouze tuto činnost, usazené ve Společenství a zabývající se dovozem, vývozem nebo zprostředkovatelskou činností, jejichž předmětem jsou uvedené látky zařazené v příloze do kategorie 1, musí mít licenci. Licenci vydává příslušný orgán členského státu, v němž je hospodářský subjekt usazen.
[…]“
Článek 10 uvedeného nařízení stanoví:
„1.   Aby se usnadnila spolupráce mezi příslušnými orgány členských států, hospodářskými subjekty usazenými ve Společenství a chemickým průmyslem, zejména s ohledem na neuvedené látky, Komise po konzultaci s členskými státy vypracuje a aktualizuje pokyny.
2.   Tyto pokyny zejména poskytnou:
a)
informace o tom, jak zjistit a oznamovat podezřelé obchody;
b)
pravidelně aktualizovaný seznam neuvedených látek, aby odvětví mohlo na dobrovolném základě sledovat obchod s těmito látkami.
[…]“
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1258/2013 ze dne 20. listopadu 2013 (
Úř. věst. L 330, s. 21
) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1259/2013 ze dne 20. listopadu 2013 (
Úř. věst. L 330, s. 30
) pozměnila nařízení č. 273/2004 a č. 111/2005. Kromě změn definice pojmu „uvedená látka“ ve smyslu obou těchto nařízení obsahují tato nařízení na seznamu „uvedených látek“ zapsaných v příloze I nařízení č. 273/2004 a v příloze nařízení č. 111/2005 látku APAAN. Jelikož však nařízení č. 1258/2013 a č. 1259/2013 vstoupila v platnost až 30. prosince 2013, nepoužijí se na spor v původním řízení.
Nizozemské právo
Nařízení č. 273/2004 a č. 111/2005 byla v Nizozemsku provedena zákonem o zamezení zneužívání chemických látek (Wet Voorkoming Misbruik Chemicaliën, dále jen „WVMC“).
Článek 2 písm. a) WVMC stanoví:
„Je zakázáno porušovat podmínky upravené v ustanoveních nebo na základě ustanovení:
a.
článku 3 odst. 2 a 3, článku 8 nařízení č. 273/2004 a čl. 6 odst. 1, čl. 8 odst. 1, článku 9, čl. 12 odst. 1 a článku 20 nařízení č. 111/2005 […]“
Úmyslné porušení tohoto ustanovení naplňuje skutkovou podstatu hospodářského trestného činu, za který se ukládá trest odnětí svobody v délce až šesti let.
Spor v původním řízení a předběžné otázky
N. F. Gielen, M. M. J. Geerings, F. A. C. Pruijmboom a A. A. Pruijmboom byli stíháni na základě článku 2 WVMC z důvodu, že na celní území Evropské unie dovezli nebo z něj vyvezli látku APAAN, kterou nizozemské orgány kvalifikují jako „uvedenou látku“ obsaženou v kategorii 1 přílohy nařízení č. 111/2005. Podpůrně a na stejném právním základě je jim rovněž vytýkáno, že bez povolení drželi a uvedli na trh tuto látku považovanou za látku spadající do kategorie 1 přílohy I nařízení č. 273/2004.
Dne 2. ledna 2013 byli obvinění, jimž byl přerušen výkon vyšetřovací vazby, předvoláni Openbaar Ministerie, aby se dostavili k předkládajícímu soudu.
V rámci tohoto řízení Rechtbank Oost-Brabant ’s-Hertogenbosch konstatoval, že látka APAAN není výslovně obsažena na seznamu „uvedených látek“ v kategorii 1 přílohy I nařízení č. 273/2004 a kategorii 1 přílohy nařízení č. 111/2005. Podle názoru tohoto soudu nemůže vést tedy nakládání s touto látku zejména z důvodu zásady legality ke stíhání na základě čl. 2 písm. a) WVMC.
Zároveň však, a to v rozporu s protikladnou soudní praxí, tento soud nevylučuje, že by tato látka mohla být kvalifikována jako „uvedená látka“ ve smyslu článků 2 písm. a) nařízení č. 273/2004 a č. 111/2005 vzhledem ke skutečnosti, že látku APAAN lze snadno přeměnit na BMK – která je uvedenou látkou spadající do kategorie 1 příslušných příloh těchto nařízení – a že z této přeměny mohou plynout značné finanční výhody.
Pokud by měl být APAAN kvalifikován jako „uvedená látka“ ve smyslu článků 2 písm. a) uvedených nařízení, pokládá si předkládající soud rovněž otázku ohledně dosahu pojmu „hospodářský subjekt“ definovaného v článku 2 písm. d) nařízení č. 273/2004 a článku 2 písm. f) nařízení č. 111/2005.
Za těchto podmínek se Rechtbank ’s-Hertogenbosch rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)
a)
Může být chemická látka [APAAN] postavena na roveň látce [BMK]? Předkládající soud by chtěl především zjistit, zda je třeba nizozemský výraz ‚bevatten‘ [‚obsahující‘], resp. anglický výraz ‚containing‘ a francouzský výraz ‚contenant‘ vykládat v tom smyslu, že látka BMK musí být jako taková již obsažena v látce APAAN.
b)
V případně záporné odpovědi na otázku 1 a):
Má být APAAN pokládána za jednu ze ‚stoffen [...], die zodanig zijn vermengd dat genoemde stoffen niet gemakkelijk of met economisch rendabele middelen kunnen worden gebruikt of geëxtraheerd’ [‚látek‘, které ‚mají takové složení, že je nelze snadno použít nebo extrahovat snadno dostupnými nebo hospodárnými prostředky‘], resp. ‚substance that is compounded in such a way that it cannot be easily used or extracted by readily applicable or economically viable means‘, resp. ‚une autre préparation contenant un au plus de substances classifiées qui sont composées de manière telle que ces substances ne peuvent pas être facilement utilisées, ni extraites par des moyens aisés à mettre en œuvre ou économiquement viables‘? Podle policejních údajů obsažených v příloze 3 se zdá, že jde o relativně málo komplikovaný či dokonce jednoduchý postup přeměny.
c)
Má pro odpověď na otázku 1b. zejména s ohledem na spojení ‚economische rendabele middelen/economically viable means/économiquement viable‘ [‚hospodárnými prostředky‘] význam, že přeměna APAAN na BMK – a to v případě, že je nelegální – umožňuje zjevně značné výdělky, pokud se APAAN podaří zpracovat na BMK nebo amfetaminy, anebo pokud se BMK získaný z APAAN uvede (nelegálně) na trh?
2)
Pojem ‚hospodářský subjekt‘ je definován v čl. 2 písm. d) nařízení č. 273/2004 a čl. 2 písm. f) nařízení č. 111/2005. Při hledání odpovědi na následující otázku žádá předkládající soud [Soudní dvůr], aby vycházel z předpokladu, že jde o uvedenou látku ve smyslu čl. 2 písm. a) nebo o rovnocennou látku ve smyslu přílohy I ‚uvedené látky ve smyslu čl. 2 písm. a)‘ nařízení.
Je třeba pod pojmem ‚,hospodářský subjekt‘ chápat rovněž fyzickou osobu, která sama nebo spolu s jinými právnickými či fyzickými osobami drží ,uvedenou látku‘ (úmyslně) bez povolení, aniž existují další podezřelé okolnosti?“
Předkládající soud požádal ve svém předkládacím rozhodnutí o projednání věci v zrychleném řízení podle článku 105 jednacího řádu Soudního dvora.
Z důvodu, že nebyla splněna podmínka naléhavosti, byla tato žádost usnesením předsedy Soudního dvora ve věci Gielen a další (C‑369/13,
EU:C:2013:708
) zamítnuta.
K předběžným otázkám
K první otázce
Podstatou první otázky předkládajícího soudu je, zda musí být články 2 písm. a) nařízení č. 273/2004 a č. 111/2005 vykládány v tom smyslu, že se kvalifikace látky jako „uvedená látka“ ve smyslu těchto ustanovení nevztahuje na takovou látku, jako je APAAN, která není uvedena v příloze I nařízení č. 273/2004 ani v příloze nařízení č. 111/2005, avšak kterou lze snadno dostupnými nebo hospodárnými prostředky ve smyslu těchto nařízení snadno přeměnit na látku obsaženou v uvedených přílohách.
Úvodem je třeba připomenout, že pojem „uvedená látka“ je definován v článcích 2 písm. a) nařízení č. 273/2004 a nařízení č. 111/2005 jako všechny látky uvedené v příslušných přílohách těchto nařízení, včetně směsí a přírodních produktů, které tyto látky obsahují, kromě léčivých přípravků, jak jsou definovány ve směrnici 2001/83, farmaceutických přípravků, směsí, přírodních produktů a jiných přípravků, ve kterých jsou uvedené látky obsaženy tak, že je nelze snadno použít nebo extrahovat snadno dostupnými nebo hospodárnými prostředky.
Ze znění těchto ustanovení vyplývá, že seznam látek obsažených v příslušných přílohách nařízení č. 273/2004 a č. 111/2005 je taxativní, a že lze tedy jako „uvedené látky“ ve smyslu těchto nařízení, s výjimkou všech látek, které jsou s uvedenou látkou rovnocenné, kvalifikovat pouze látky výslovně uvedené na seznamu v těchto přílohách.
Tento restriktivní výklad je podpořený skutečností, že nařízení č. 273/2004 a č. 111/2005 neobsahují žádnou indicii svědčící o úmyslu unijního zákonodárce zavést takovýto pojem „látka, jež je rovnocenná uvedené látce“, a dále bodem 13 odůvodnění nařízení č. 273/2004, v němž unijní zákonodárce zdůrazňuje, že podrobit všechny látky, které jsou prekursory syntetických drog nebo psychotropních látek týmž přísným kontrolám, jaké se uplatňují u látek uvedených v příloze I nařízení č. 273/2004, by vytvářelo zbytečnou překážku obchodu.
Rovněž z obvyklého smyslu slova „obsažený“ použitého v definici „uvedené látky“ vyplývá, že u farmaceutických přípravků, směsí, přírodních produktů nebo jiných přípravků vyžaduje zařazení těchto výrobků mezi „uvedené látky“ to, aby látka uvedená v příslušných přílohách těchto nařízení v nich byla jako taková obsažena, a to jako některá z jejich součástí.
V daném případě je nesporné, že se látka APAAN nevyskytuje na seznamu uvedených látek ve smyslu článků 2 písm. a) nařízení č. 273/2004 a č. 111/2005, které jsou obsažené v příslušných přílohách těchto nařízení, ve znění rozhodném pro spor v původním řízení, a že BMK není jako taková součástí APAAN.
V této souvislosti vyplývá z předkládacího rozhodnutí, které je v tomto ohledu potvrzeno všemi zúčastněnými stranami, které podaly v tomto řízení vyjádření, že výroba BMK z APAAN probíhá nikoli extrakcí, ale hydrolýzou APAAN, která předpokládá přeměnu této posledně uvedené látky.
Jak přitom vyplývá z bodu 29 tohoto rozsudku, nelze jako „uvedenou látku“ ve smyslu čl. 2 písm. a) nařízení č. 273/2004 a č. 111/2005 kvalifikovat výrobek, který neobsahuje jako takovou látku obsaženou v příloze I nařízení č. 273/2004 a v příloze nařízení č. 111/2005, z níž lze však takovou látku získat přeměnou.
Vzhledem k tomu, že v příslušných přílohách nařízení č. 273/2004 a č. 111/2005 není látka APAAN výslovně zmíněna, nelze ji kvalifikovat jako „uvedenou látku“ ve smyslu článků 2 písm. a) těchto nařízení nebo jako látku rovnocennou takové látce.
Jelikož BMK není jako taková součástí látky APAAN, není v této souvislosti relevantní skutečnost, na kterou poukazuje předkládající soud, že proces přeměny APAAN na BMK není složitý a je proveditelný hospodárnými prostředky.
Tento závěr nemůže být zpochybněn účelem sledovaným nařízeními č. 273/2004 a č. 111/2005, který vyplývá z bodu 13 odůvodnění prvně uvedeného nařízení, nebo z dynamičnosti obchodu s drogami, na kterou poukazuje bod 17 odůvodnění tohoto nařízení, jak tvrdí Nizozemské království.
Tato nařízení mají nesporně za cíl boj proti zneužívání látek běžně používaných při nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek zavedením systému dohledu nad obchodováním s těmito látkami, s nímž jsou spojené účinné, přiměřené a odrazující sankce, avšak to nemění nic na tom, že represivní cíl uvedených nařízení nemůže mít vliv ani na definici pojmu „uvedená látka“, ani na případnou kvalifikaci předmětné látky jako uvedené látky na základě této definice (obdobně viz rozsudek D. a G., C‑358/13 a C‑181/14,
EU:C:2014:2060
, bod 49).
Musí tomu být tím spíše, že unijní zákonodárce upravil v článku 9 nařízení č. 273/2004 a článku 10 nařízení č. 111/2005 mechanismus spolupráce mezi členskými státy, hospodářskými subjekty a podniky chemického průmyslu za účelem kontroly oběhu „neuvedených látek“, které jsou v článcích 2 písm. b) těchto nařízení definovány jako všechny látky, které i když nejsou uvedeny v příslušných přílohách uvedených nařízení, jsou identifikovány jako ty, které byly použity při nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek.
Na základě výše uvedených úvah je třeba na první otázku odpovědět tak, že články 2 písm. a) nařízení č. 273/2004 a č. 111/2005 musejí být vykládány v tom smyslu, že kvalifikace „uvedená látka“ ve smyslu těchto ustanovení se nevztahuje na takovou látku, jako je APAAN, která není uvedena v příloze I nařízení č. 273/2004 ani v příloze nařízení č. 111/2005, a to ani za předpokladu, že ji lze snadno dostupnými nebo hospodárnými prostředky ve smyslu těchto nařízení snadno přeměnit na látku obsaženou v uvedených přílohách.
Ke druhé otázce
S ohledem na odpověď poskytnutou na první otázku není třeba odpovídat na druhou otázku.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (pátý senát) rozhodl takto:

Články 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 273/2004 ze dne 11. února 2004 o prekursorech drog a nařízení Rady (ES) č. 111/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se stanoví pravidla pro sledování obchodu s prekursory drog mezi Společenstvím a třetími zeměmi, musejí být vykládány v tom smyslu, že se kvalifikace „uvedená látka“ ve smyslu těchto ustanovení nevztahuje na takovou látku, jako je alfa-fenylacetoacetonitril, která není uvedena v příloze I nařízení č. 273/2004 ani v příloze nařízení č. 111/2005, a to ani za předpokladu, že ji lze snadno dostupnými nebo hospodárnými prostředky ve smyslu těchto nařízení snadno přeměnit na látku obsaženou v uvedených přílohách.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: nizozemština.