CELEX: 62010CJ0140
Nariadenie (ES) č. 2100/94, zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 873/2004
Výklad článku 11 ods. 1, článku 13 ods. 1 až 3, článkov 16, 27, 94 a 104
Zásada vyčerpania práv Spoločenstva k odrodám rastlín
Licenčná zmluva
Žaloba pre porušenie práv proti tretej osobe
Porušenie licenčnej zmluvy osobou oprávnenou z licencie v rámci jej zmluvných vzťahov s treťou osobou

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 11 ods. 1, článku 13 ods. 1 až 3 a článkov 16, 27, 94 a 104
nariadenia Rady (ES) č. 2100/94 z 27. júla 1994 o právach spoločenstva k odrodám rastlín (Ú. v. ES L 227, s. 1; Mim. vyd.
03/016, s. 390), zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 873/2004 z 29. apríla 2004 (Ú. v. EÚ L 162, s. 38; Mim. vyd.
03/045, s. 178, ďalej len „nariadenie č. 2100/94“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou GreenStar‑Kanzi Europe NV (ďalej len „GKE“) na jednej strane a J. Hustinom
a J. Goossensom na druhej strane vo veci údajného porušenia práv k ochrannej známke Kanzi a práv k odrodám jabloní Nicoter,
ako aj práv k ochrannej známke a s nimi súvisiacich práv Spoločenstva k odrodám rastlín, ktorého sa dopustili J. Hustin a J. Goossens
tým, že uvádzali na trh jablká označené ochrannou známkou Kanzi.

Právny rámec

Právo Únie
Štrnáste odôvodnenie nariadenia č. 2100/94 stanovuje:
„keďže nakoľko účinok práv spoločenstva k odrodám rastlín by mal byť v celom spoločenstve jednotný, musia sa precízne vymedziť
obchodné transakcie podliehajúce súhlasu majiteľa; keďže rozsah ochrany by sa v porovnaní s národnými systémami mal rozšíriť
na niektoré druhy materiálov z príslušných odrôd, prihliadajúc tak na obchod cez krajiny mimo spoločenstva a neposkytujúce
ochranu; keďže však zavedenie zásady vyčerpania práv musí zabezpečovať, aby ochrana nebola nadbytočná [nadmerná –
neoficiálny preklad
]“.
Článok 11 ods. 1 tohto nariadenia stanovuje:
„Nárok na práva spoločenstva k odrodám rastlín má osoba, ktorá odrodu vyšľachtila alebo objavila a vyvinula, alebo jej právny
nástupca. Táto osoba aj jej právny nástupca sa ďalej spoločne nazývajú iba ‚šľachtiteľ‘.“
Článok 13 ods. 1 uvedeného nariadenia znie:
„1.      Vlastníctvo práv spoločenstva k odrodám má za účinok, že majiteľ alebo majitelia práva spoločenstva k odrodám, ďalej nazývaní
iba ‚majitelia‘, majú nárok na vykonávanie činností stanovených v odseku 2.
2.      Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článkov 15 a 16, si nasledujúce činnosti, týkajúce sa množiteľského materiálu odrôd
alebo zozberaného [zberového –
neoficiálny preklad
] materiálu chránenej odrody, ďalej spoločne nazývané iba ‚materiál‘, vyžadujú povolenie majiteľa:
a)      výroba alebo reprodukcia (množenie);
b)      udržiavanie stavu s cieľom rozmnožovania (pestovania);
c)      ponuka na predaj;
d)      predaj alebo iná podoba odbytu;
e)      vývoz zo spoločenstva;
f)      dovoz do spoločenstva;
g)      skladovanie na ktorýkoľvek z účelov uvedených v bodoch a) až f).
Vydanie povolenia majiteľa môže podliehať podmienkam a obmedzeniam ním určeným.
3.      Ustanovenia odseku 2 sa vzťahujú na zozberaný [zberový –
neoficiálny preklad
] materiál, iba ak tento bol získaný nepovoleným použitím množiteľského materiálu odrody chránenej odrody a pokiaľ majiteľ
nemal primeranú možnosť vykonávať svoje právo vzhľadom na daný množiteľský materiál odrody.
…“
Podľa článku 16 nariadenia č. 2100/94:
„Právo spoločenstva k odrodám rastlín sa nevzťahuje na činnosti týkajúce sa akéhokoľvek materiálu chránenej odrody alebo odrody
upravenej ustanoveniami článku 13 (5), ktorý bol v ľubovoľnej časti spoločenstva majiteľom alebo so súhlasom majiteľa poskytnutý
iným osobám, alebo materiálu odvodeného od takéhoto materiálu s výnimkou prípadov, keď je súčasťou takýchto aktov:
a)      ďalšie rozmnožovanie príslušnej odrody, okrem prípadov, keď takéto rozmnožovanie bolo zamýšľané už v čase poskytnutia materiálu,
alebo
b)      vývoz množiteľského materiálu odrody do tretej krajiny, ktorá nechráni odrody rodu alebo druhu, do ktorého príslušná odroda
patrí, okrem prípadov, keď sú materiály vyvážané s cieľom konečnej spotreby.“
Článok 27 tohto nariadenia stanovuje:
„1.      Práva spoločenstva k odrodám rastlín môžu čiastočne alebo úplne predstavovať predmet licencie. Licencia môže byť výhradná
alebo nevýhradná.
2.      Majiteľ môže uplatniť práva, ktoré mu boli delegované právom spoločenstva k odrodám rastlín, proti osobe uplatňujúcej licenciu,
ak táto poruší akúkoľvek z podmienok alebo obmedzení spojených s jeho licenciou podľa odseku 1.“
Článok 94 uvedeného nariadenia stanovuje:
„1.      Majiteľ môže zažalovať kohokoľvek, kto:
a)      v súvislosti s odrodou, pre ktorú bolo udelené právo spoločenstva k odrodám rastlín, vykoná bez oprávnenia niektorú z činností
uvedených v článku 13 (2),
...
s cieľom dosiahnutia zákazu takéhoto porušovania jeho práv, zaplatenia primeraného odškodnenia alebo oboch možností súčasne.
2.      Ktokoľvek, kto takto konal, či už úmyselne alebo z nedbanlivosti, je taktiež zodpovedný za náhradu akýchkoľvek ďalších škôd,
ktoré boli majiteľovi spôsobené takýmto konaním. V prípade nevedomej nedbanlivosti možno nárok na náhradu škôd znížiť tak,
aby zodpovedal takejto nevedomej nedbanlivosti, avšak nikdy nie tak, aby náhrada škôd bola nižšia než výhoda, ktorú spôsobením
škôd získala osoba, ktorá práva majiteľa porušila.“
Článok 104 toho istého nariadenia znie:
„1.      Žaloby pre porušenie práv môže podať majiteľ. Osoby vlastniace licenciu môžu podávať takéto žaloby, pokiaľ to, v prípade výhradnej
licencie, výslovne nevylučuje dohoda s majiteľom alebo úrad podľa článkov 29 alebo 100 (2).
2.      Akákoľvek osoba vlastniaca licenciu má s cieľom dosiahnutia odškodnenia za škody jej spôsobené právo zasahovať do konania
týkajúceho sa žaloby pre porušenia práv, ktorú vzniesol majiteľ.“

Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Spoločnosť Nicolaï NV (ďalej len „Nicolaï“) je v zmysle článku 11 ods. 1 nariadenia č. 2100/94 „šľachtiteľom“ novej odrody
jabloní, a to odrody Nicoter. Jedine z tejto odrody môžu pochádzať jablká, ktoré sú uvádzané na trh pod ochrannou známkou
Kanzi, a to za predpokladu, že spĺňajú určité požiadavky kvality. S cieľom zabrániť zníženiu kvality uvedenej odrody a ochrannej
známky bol zavedený systém zodpovedajúci selektívnej distribučnej sieti, obsahujúci zoznam špecifikácií, ktoré zahŕňajú obmedzenia
týkajúce sa pestovania stromu, ako aj pestovania, konzervovania, triedenia plodov a ich uvádzania na trh.
Prihláška týkajúca sa odrody jabloní Nicoter podaná 27. apríla 2001 spoločnosťou Nicolaï bola uverejnená 15. júna 2001 v
Úradnom vestníku Úradu Spoločenstva pre odrody rastlín
.
Dňa 3. septembra 2002 poskytla spoločnosť Nicolaï spoločnosti Better3fruit NV (ďalej len „Better3fruit“) práva k odrodám rastlín
vyplývajúce z tejto prihlášky. Spoločnosť Better3fruit sa tak stala majiteľkou práv Spoločenstva k odrodám rastlín, ktoré
boli udelené v súvislosti so stromami odrody Nicoter.
Spoločnosť Better3fruit je takisto majiteľkou ochrannej známky jabĺk Kanzi.
V roku 2003 spoločnosti Better3fruit a Nicolaï uzatvorili licenčnú zmluvu, na základe ktorej spoločnosť Nicolaï získala výhradné
právo na pestovanie jabloní odrody Nicoter a na ich uvádzanie na trh. V uvedenej zmluve je stanovené, že spoločnosť Nicolaï
„neposkytne alebo nepredá produkt, ktorý je predmetom licencie, ak príslušný zmluvný partner predtým nepodpísal licenčnú zmluvu
na pestovanie uvedenú v prílohe 6 (v prípade zmluvného partnera, ktorý je pestovateľom) alebo licenčnú zmluvu na uvádzanie
na trh uvedenú v prílohe 7 (v prípade zmluvného partnera, ktorý je obchodným partnerom)“.
Dňa 24. decembra 2004 spoločnosť Nicolaï predala J. Hustinovi 7 000 jabloní odrody Nicoter. V rámci tohto obchodu sa J. Hustin
nezaviazal dodržiavať žiadne z osobitných ustanovení týkajúcich sa pestovania jabĺk a predaja úrody.
Platnosť licenčnej zmluvy z roku 2003 uzatvorenej medzi spoločnosťami Better3fruit a Nicolaï sa skončila 20. januára 2005.
K dátumu, ktorý je medzi účastníkmi konania vo veci samej sporný, získala spoločnosť GKE v súvislosti s jabloňami Nicoter
výhradnú licenciu na práva Spoločenstva k odrodám rastlín. Spoločnosť GKE sa tak namiesto spoločnosti Nicolaï stala osobou
oprávnenou z licencie.
Dňa 4. decembra 2007 bolo zistené, že J. Goossens predával jablká označené ochrannou známkou Kanzi. Ukázalo sa, že tieto jablká
mu dodal J. Hustin.
Na základe tohto zistenia spoločnosť GKE podala proti J. Hustinovi a J. Goossensovi žalobu pre porušenie práv Spoločenstva
k odrodám rastlín. Dňa 29. januára 2008 predseda Rechtbank van koophandel te Antwerpen v konaní o nariadení predbežného opatrenia
rozhodol, že tak J. Hustin, ako aj J. Goossens porušili právo Spoločenstva k odrodám rastlín spoločnosti GKE.
Hof van beroep te Antwerpen zmenil toto rozhodnutie rozsudkom z 24. apríla 2008. Hoci sa uvedený súdny orgán domnieval, že
spoločnosť Nicolaï skutočne porušila svoje záväzky vyplývajúce z licenčnej zmluvy, rozhodol, že J. Hustin a J. Goossens sa
nedopustili porušenia práv Spoločenstva k odrodám rastlín spoločnosti GKE, keďže obmedzenia stanovené v licenčnej zmluve uzatvorenej
medzi spoločnosťou Better3fruit a spoločnosťou Nicolaï neboli voči J. Hustinovi a J. Goossensovi uplatniteľné.
Spoločnosť GKE podala proti tomuto rozsudku na Hof van beroep te Antwerpen kasačný opravný prostriedok. Keďže Hof van Cassatie
má pochybnosti o rozsahu pravidla vyčerpania práv tak, ako sa uvádza v článku 16 nariadenia č. 2100/94, rozhodol prerušiť
konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto dve prejudiciálne otázky:
„1.      Má sa článok 94 nariadenia č. 2100/94... v spojení s článkom 11 ods. 1, článkom 13 ods. 1 až 3 a článkami 16, 27 a 104 [tohto]
nariadenia... vykladať v tom zmysle, že majiteľ práv alebo osoba oprávnená z licencie môže podať žalobu pre porušenie práv
proti akejkoľvek osobe, ktorá vykonáva činnosti v súvislosti s materiálom, ktorý jej bol predaný alebo poskytnutý osobou oprávnenou
z licencie, ak boli v rámci predaja tohto materiálu porušené obmedzenia stanovené v licenčnej zmluve uzatvorenej medzi osobou
oprávnenou z licencie a majiteľom práv Spoločenstva k odrodám rastlín?
2.      V prípade kladnej odpovede na túto otázku je potrebné, pokiaľ ide o posúdenie porušenia, určiť, či osoba, ktorá vykonáva uvedenú
činnosť, bola alebo mala byť informovaná o príslušných obmedzeniach stanovených v licenčnej zmluve?“

O prejudiciálnych otázkach
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či majiteľ práv Spoločenstva k odrodám rastlín alebo osoba oprávnená
z licencie môže podať žalobu pre porušenie práv proti tretej osobe, ktorá nadobudla materiál od inej osoby oprávnenej z licencie
bez toho, aby táto osoba v rámci predaja materiálu dodržala podmienky alebo obmedzenia stanovené v licenčnej zmluve uzatvorenej
medzi majiteľom práv a touto inou osobou oprávnenou z licencie.
V prvom rade treba uviesť, že konanie vo veci samej sa týka výlučne otázky, či nová osoba oprávnená z licencie, t. j. spoločnosť
GKE, môže podať žalobu pre porušenie práv proti tretím osobám, v tomto prípade proti J. Hustinovi a J. Goossensovi, ktorí
nadobudli materiál od predchádzajúcej osoby oprávnenej z licencie, a to spoločnosti Nicolaï, ktorá v rámci predaja tohto materiálu
porušila podmienky alebo obmedzenia uvedené v licenčnej zmluve, ktorú v tom období uzatvorila s majiteľom práv Spoločenstva
k odrodám rastlín, v tomto prípade spoločnosťou Better3fruit.
Hoci sa prvý predpoklad uvedený vnútroštátnym súdom, ktorý spočíva v možnosti, aby samotný majiteľ práv podal takú žalobu
pre porušenie práv proti tretej osobe, zdá byť vzhľadom na osobitnosť konania vo veci samej irelevantný, je potrebné konštatovať,
že článok 94 ods. 1 nariadenia č. 2100/94 vyhradzuje majiteľovi práv Spoločenstva k odrodám rastlín právo podať žalobu pre
porušenie práv.
Keďže právo osoby oprávnenej z licencie podať takú žalobu závisí od práva majiteľa, treba najskôr určiť, za akých presne vymedzených
podmienok predpokladá nariadenie č. 2100/94 výkon tohto práva majiteľom práv.
Pokiaľ ide o ochranu práv k odrodám rastlín stanovenú nariadením č. 2100/94, treba uviesť, že toto nariadenie upravuje rôzne
úrovne ochrany a rôzne opravné prostriedky.
Po prvé existuje „primárna“ ochrana, ktorá sa vzťahuje na množiteľský materiál v súlade s článkom 13 ods. 2 nariadenia č. 2100/94.
Pokiaľ ide o zberový materiál, ten je predmetom „sekundárnej“ ochrany, ktorá, hoci sa takisto spomína v článku 13 ods. 2 tohto
nariadenia, je výrazne obmedzená odsekom 3 toho istého článku. Aj keď množiteľský materiál a zberový materiál spadajú pod
pojem „materiál“ v zmysle článku 13 ods. 2 uvedeného nariadenia, ochrana práv stanovená pre obe tieto kategórie je rozdielna.
Po druhé nariadenie č. 2100/94 stanovuje viaceré opravné prostriedky. Podľa článku 94 ods. 1 tohto nariadenia môže byť proti
akejkoľvek osobe, ktorá v súvislosti s odrodou, pre ktorú bolo udelené právo Spoločenstva k odrodám rastlín, vykoná bez oprávnenia
niektorú z činností uvedených v článku 13 ods. 2, podaná žaloba pre porušenie práv.
Konkrétnejšie, pokiaľ ide o licenčné zmluvy, článok 27 ods. 2 nariadenia č. 2100/94 stanovuje, že majiteľ práv môže uplatniť
práva, ktoré mu boli delegované právom Spoločenstva k odrodám rastlín, proti osobe uplatňujúcej licenciu, ak táto osoba poruší
akúkoľvek z podmienok alebo obmedzení spojených s jeho licenciou podľa odseku 1 toho istého článku.
Preto treba rozlišovať jednak žaloby podané majiteľom práv proti osobe oprávnenej z licencie a jednak žaloby podané proti
tretej osobe, ktorá bez toho, aby jej bolo udelené povolenie, vykonáva činnosti súvisiace s chráneným materiálom.
Pokiaľ ide o druhý z uvedených prípadov, ktorý je predmetom sporu vo veci samej, treba doplniť, že článok 104 ods. 1 nariadenia
č. 2100/94 stanovuje možnosť, aby osoba oprávnená z licencie podala namiesto majiteľa práv žalobu pre porušenie práv. Spoločnosť
GKE ako osoba oprávnená z licencie tak má právo podať žalobu pre porušenie proti J. Hustinovi a J. Goossensovi.
V súlade s pravidlom „vyčerpania práv“ upraveným v článku 16 nariadenia č. 2100/94 však treba poznamenať, že právo Spoločenstva
k odrodám rastlín sa nevzťahuje na činnosti týkajúce sa materiálu chránenej odrody, ktorý bol v ľubovoľnej časti Európskej
únie majiteľom alebo so súhlasom majiteľa poskytnutý iným osobám, s výnimkou prípadov, keď je súčasťou takýchto aktov buď
ďalšie rozmnožovanie príslušnej odrody, okrem prípadov, keď takéto rozmnožovanie bolo zamýšľané už v čase poskytnutia materiálu,
alebo vývoz množiteľského materiálu odrody do tretej krajiny, ktorá nechráni odrody rodu alebo druhu, do ktorého príslušná
odroda patrí, okrem prípadov, keď sú materiály vyvážané s cieľom konečnej spotreby.
Z článku 16 nariadenia č. 2100/94, ako aj z pravidla, ktoré je v ňom uvedené, vyplýva, že v rámci takého konania, akým je
konanie vo veci samej, môže spoločnosť GKE v pozícii novej osoby oprávnenej z licencie konajúcej namiesto majiteľa práv, teda
spoločnosti Better3fruit, podať proti J. Hustinovi a J. Goossensovi žalobu pre porušenie práv len v prípade, že právo majiteľa
práv nie je vyčerpané.
V tejto súvislosti zo spisu vyplýva, že spoločnosti Better3fruit a Nicolaï uzatvorili licenčnú zmluvu, podľa ktorej spoločnosť
Better3fruit udelila spoločnosti Nicolaï výhradné právo pestovať a uvádzať na trh jablone odrody Nicoter a zároveň jej umožnila
uplatňovať práva súvisiace s týmito jabloňami.
Táto licenčná zmluva obsahovala podmienky a obmedzenia, podľa ktorých spoločnosť Nicolaï nemala právo poskytovať nijaký produkt,
ktorý je predmetom licencie, bez toho, aby sa dotknutá tretia osoba zaviazala dodržiavať uvedené podmienky alebo obmedzenia.
Preto treba vzhľadom na skutočnosti uvedené v predchádzajúcich dvoch bodoch preskúmať, či bolo právo majiteľa práv Spoločenstva
k odrodám rastlín vyčerpané.
Výkladom rozsahu zásady vyčerpania práv tak, ako je uvedená v článku 16 nariadenia č. 2100/94, sa Súdny dvor zatiaľ nezaoberal.
Vnútroštátny súd sa však pýta, či sa judikatúra Súdneho dvora týkajúca sa rozsahu tejto zásady vyčerpania práv v oblasti práva
ochranných známok môže uplatniť analogicky.
Z tejto judikatúry, ktorá sa týka vzťahov medzi majiteľom práv k ochrannej známke a osobou oprávnenou z licencie, vyplýva,
že uvedenie výrobkov, na ktoré sa vzťahuje ochranná známka, na trh osobou oprávnenou z licencie sa musí v zásade považovať
za uskutočnené so súhlasom majiteľa ochrannej známky (pozri rozsudok z 23. apríla 2009, Copad, C‑59/08, Zb. s. I‑3421, bod
46).
Podľa tej istej judikatúry však licenčná zmluva neznamená absolútny a nepodmienený súhlas majiteľa ochrannej známky s tým,
aby osoba oprávnená z licencie uviedla na trh výrobky, ktoré sú označené touto ochrannou známkou (pozri rozsudok Copad, už
citovaný, bod 47).
Konkrétnejšie, pokiaľ ide o ochranu práv k rastlinným odrodám, článok 27 ods. 2 nariadenia č. 2100/94 výslovne stanovuje možnosť
majiteľa práv uplatniť práva, ktoré mu boli delegované týmto právom Spoločenstva k odrodám rastlín, proti osobe oprávnenej
z licencie, ak táto osoba poruší akékoľvek z ustanovení licenčnej zmluvy.
Naopak, pokiaľ ide o žalobu pre porušenie práv smerujúcu proti tretím osobám upravenú v článku 94 nariadenia č. 2100/94, je
potrebné zohľadniť štrnáste odôvodnenie tohto nariadenia, podľa ktorého ochrana poskytovaná majiteľovi práv nemôže byť nadmerná.
Preto treba konštatovať, že porušenie akéhokoľvek ustanovenia licenčnej zmluvy nemôže mať za následok to, že by vždy chýbal
súhlas majiteľa práv. Konkrétne nemožno dospieť k záveru o neudelení tohto súhlasu za predpokladu, že osoba oprávnená z licencie
porušila ustanovenie licenčnej zmluvy, ktoré nemá vplyv na súhlas s uvedením na trh, a teda ani na vyčerpanie práva majiteľa.
Keďže spis predložený Súdnemu dvoru neobsahuje kópie prílohy 6 a prílohy 7 licenčnej zmluvy, na ktoré odkazuje dotknuté ustanovenie
uvedenej zmluvy, Súdny dvor nedisponuje dostatočnými informáciami, aby mohol určiť, o aký typ dotknutého ustanovenia vo veci
samej ide. Z tohto dôvodu vnútroštátnemu súdu prináleží, aby na základe skutkových okolností vo veci, o ktorej rozhoduje,
posúdil predmetné ustanovenia licenčnej zmluvy.
Ak by vnútroštátny súd musel konštatovať, že osoba oprávnená z licencie poskytla chránený materiál v rozpore s podmienkou
alebo obmedzením stanoveným v licenčnej zmluve, ktoré sa priamo týka podstatných prvkov ochrany práv Spoločenstva k odrodám
rastlín, bolo by potrebné dospieť k záveru, že toto poskytnutie materiálu tretej osobe osobou oprávnenou z licencie sa uskutočnilo
bez súhlasu majiteľa práv, takže právo tohto majiteľa práv nie je vyčerpané. Naopak, porušenie zmluvných ustanovení akejkoľvek
inej povahy stanovených v licenčnej zmluve nebráni vyčerpaniu práv majiteľa.
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy treba na prvú položenú otázku odpovedať tak, že článok 94 nariadenia č. 2100/94 v spojení
s článkom 11 ods. 1, článkom 13 ods. 1 až 3 a článkami 16, 27 a 104 uvedeného nariadenia sa za okolností, akými sú okolnosti
vo veci samej, má vykladať v tom zmysle, že majiteľ práv alebo osoba oprávnená z licencie môže podať žalobu pre porušenie
práv proti tretej osobe, ktorá nadobudla materiál prostredníctvom ďalšej osoby oprávnenej z licencie, ktorá porušila podmienky
alebo obmedzenia stanovené v licenčnej zmluve, ktorú táto osoba predtým uzatvorila s majiteľom práv, za predpokladu, že sa
predmetné podmienky alebo obmedzenia priamo týkajú podstatných prvkov dotknutej ochrany práv Spoločenstva k odrodám rastlín,
čo musí posúdiť vnútroštátny súd.
Svojou druhou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či v súvislosti s posúdením porušenia práv treba
určiť, či tretia osoba, ktorá vykonáva činnosti súvisiace s predaným alebo poskytnutým materiálom, bola alebo mala byť informovaná
o podmienkach alebo obmedzeniach stanovených v licenčnej zmluve.
V tejto súvislosti treba uviesť, že článok 94 ods. 1 nariadenia č. 2100/94 spresňuje podmienky, za ktorých majiteľ práva Spoločenstva
k odrodám rastlín môže podať žalobu pre porušenie práv proti osobe, ktorá sa porušenia dopustila, s cieľom dosiahnuť buď zdržanie
sa ďalšieho porušovania práv, alebo zaplatenia primeraného odškodnenia, alebo obidva tieto spôsoby nápravy súčasne.
V odseku 2 toho istého článku sú uvedené prípady, keď majiteľ práva môže navyše podať žalobu proti osobe, ktorá sa dopustila
porušenia, s cieľom dosiahnutia náhrady ďalšej škody, ktorú táto osoba spôsobila. Aby sa majiteľ práv mohol domáhať náhrady
škody, ktorá mu bola spôsobená, osoba, ktorá sa dopustila porušenia, musí v súlade s uvedeným odsekom 2 konať úmyselne alebo
z nedbanlivosti. V prípade nevedomej nedbanlivosti možno tak nárok na náhradu škôd v zásade znížiť.
Z porovnania znenia týchto dvoch odsekov vyplýva, že v odseku 1 chýba akýkoľvek subjektívny prvok. Treba teda konštatovať,
že také subjektívne prvky, akými je znalosť podmienok alebo obmedzení stanovených v licenčnej zmluve, sú v zásade bezvýznamné
pre posúdenie porušenia práva a posúdenie práva uskutočniť kroky voči osobe, ktorá sa takého porušenia dopustila.
Vzhľadom na uvedené skutočnosti treba na druhú položenú otázku odpovedať tak, že v súvislosti s posúdením porušenia práv je
irelevantné, či tretia osoba, ktorá vykonala činnosti súvisiace s predaným alebo poskytnutým materiálom, bola alebo mala byť
informovaná o podmienkach alebo obmedzeniach stanovených v licenčnej zmluve.

O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo
začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd.
Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov
konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:
1.
Článok 94 nariadenia Rady (ES) č. 2100/94 z 27. júla 1994 o právach spoločenstva k odrodám rastlín, zmeneného a doplneného
nariadením Rady (ES) č. 873/2004 z 29. apríla 2004, v spojení s článkom 11 ods. 1, článkom 13 ods. 1 až 3 a článkami 16, 27
a 104 uvedeného nariadenia sa za okolností, akými sú okolnosti vo veci samej, má vykladať v tom zmysle, že majiteľ práv alebo
osoba oprávnená z licencie môže podať žalobu pre porušenie práv proti tretej osobe, ktorá nadobudla materiál prostredníctvom
ďalšej osoby oprávnenej z licencie, ktorá porušila podmienky alebo obmedzenia stanovené v licenčnej zmluve, ktorú táto osoba
predtým uzatvorila s majiteľom práv, za predpokladu, že sa predmetné podmienky alebo obmedzenia priamo týkajú podstatných
prvkov dotknutej ochrany práv Spoločenstva k odrodám rastlín, čo musí posúdiť vnútroštátny súd.
2.
V súvislosti s posúdením porušenia práv je irelevantné, či tretia osoba, ktorá vykonala činnosti súvisiace s predaným alebo
poskytnutým materiálom, bola alebo mala byť informovaná o podmienkach alebo obmedzeniach stanovených v licenčnej zmluve.
Podpisy
*
Jazyk konania: holandčina.