CELEX: 62011CJ0595
Handelspolitik
Förordning (EG) nr 1470/2001
Förordning (EG) nr 1205/2007
Gemensamma tulltaxan
Tullklassificering
Kombinerade nomenklaturen
Slutgiltig antidumpningstull på import av kompaktlysrör
Fråga om slutgiltig antidumpningstull ska tillämpas på produkter som klassificeras enligt det tulltaxenummer som avses i antidumpningsförordningen
Berörd produkt
Tillämpningsområde

Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av rådets förordning (EG) nr 1470/2001 av den 16 juli 2001 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av integrerade elektroniska kompaktlysrör [CFL-i] med ursprung i Folkrepubliken Kina (
EGT L 195, s. 8
), i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 1322/2006 av den 1 september 2006 (
EUT L 244, s. 1
) (nedan kallad förordning nr 1470/2001). Begäran om förhandsavgörande avser även tolkningen av rådets förordning (EG) nr 1205/2007 av den 15 oktober 2007 om införande av antidumpningstullar på import av integrerade elektroniska kompaktlysrör [CFL-i] med ursprung i Folkrepubliken Kina till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång i enlighet med artikel 11.2 i rådets förordning (EG) nr 384/96 och om utvidgning av åtgärderna till att omfatta import av samma produkt som avsänts från Socialistiska republiken Vietnam, Islamiska republiken Pakistan eller Republiken Filippinerna (
EUT L 272, s. 1
) (nedan kallad, tillsammans med förordning nr 1470/2001, CFL-i-förordningarna).
Begäran har framställts i ett mål mellan Steinel Vertrieb GmbH (nedan kallat Steinel Vertrieb) och Hauptzollamt Bielefeld (nedan kallat Hauptzollamt) beträffande klassificering enligt de tulltaxenummer som föreskrivs i den kombinerade nomenklaturen i bilaga 1 till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (
EGT L 256, s. 1
; svensk specialutgåva, område 11, volym 13, s. 22), i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 254/2000 av den 31 januari 2000 (
EGT L 28, s. 16
) (nedan kallad KN), av de omtvistade produkter som Steinel Vertrieb importerat i syfte att försätta dem i fri omsättning.
Tillämpliga bestämmelser
Grundförordningen
De bestämmelser som reglerar Europeiska unionens tillämpning av de antidumpningsåtgärder som är tillämpliga i det nationella målet återfinns i rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (
EGT L 56, s. 1
), i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 2117/2005 av den 21 december 2005 (
EUT L 340, s. 17
) (nedan kallad grundförordningen).
Artikel 1.1, 1.2 och 1.4 i grundförordningen har följande lydelse:
”1.   En antidumpningstull får tillämpas på alla dumpade produkter vilkas övergång till fri omsättning inom [unionen] vållar skada.
2.   En produkt skall anses vara dumpad om exportpriset till [unionen] är lägre än det jämförbara pris som en likadan produkt betingar vid normal handel i exportlandet.
...
4.   Vid tillämpningen av denna förordning avses med begreppet ’likadan produkt’ en produkt som är identisk med, dvs. i alla avseenden likadan som, produkten i fråga, eller, om en sådan produkt inte finns, en annan produkt som har egenskaper som nära påminner om den berörda produktens egenskaper, även om den inte i alla avseenden är likadan.”
Artikel 9 i grundförordningen har rubriken ”Avslutande utan åtgärder samt införande av slutgiltiga tullar”. I artikel 9.4 föreskrivs följande:
”Om det av de faktiska omständigheter som slutligen konstateras framgår att dumpning och därav följande skada föreligger och att gemenskapens intresse kräver ett ingripande enligt artikel 21, skall rådet på förslag av kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén införa en slutgiltig antidumpningstull. …”
Artikel 11 i denna förordning gäller översynsförfarandet. I artikel 11.2, 11.3 och 11.4 föreskrivs följande:
”2.   En slutgiltig antidumpningsåtgärd skall upphöra att gälla fem år efter det att den infördes eller fem år från den dag då den senaste översynen av såväl dumpning som skada avslutades, om det inte vid en översyn konstateras att åtgärdernas upphörande sannolikt skulle innebära att dumpningen och skadan fortsätter eller återkommer. En sådan översyn vid giltighetstidens utgång skall inledas på kommissionens initiativ eller på begäran av gemenskapsproducenter eller för gemenskapsproducenters räkning och åtgärden skall fortsätta att gälla i avvaktan på resultatet av en sådan översyn.
…
3.   Om det är nödvändigt kan en översyn av behovet av en fortsatt tillämpning av åtgärder utföras på initiativ av kommissionen eller på begäran av en medlemsstat eller, under förutsättning att en rimlig tid om minst ett år har gått sedan den slutgiltiga åtgärden infördes, på begäran av en exportör eller importör eller av [unions]producenterna, om begäran innehåller tillräckliga bevis som styrker behovet av en sådan interimsöversyn.
En interimsöversyn skall inledas om begäran innehåller tillräckliga bevis för att den fortsatta tillämpningen av åtgärden inte längre är nödvändig för att motverka dumpning eller för att det är osannolikt att skadan fortsätter eller återkommer om åtgärden upphävs eller ändras eller för att den gällande åtgärden inte längre är tillräcklig för att motverka den skadevållande dumpningen.
Vid undersökningar som genomförs i enlighet med denna punkt kan kommissionen bland annat överväga om de omständigheter som rör dumpning och skada har ändrats väsentligt eller om gällande åtgärder leder till det avsedda resultatet att undanröja den skada som tidigare konstaterats enligt artikel 3. I detta sammanhang skall alla relevanta och dokumenterade bevis beaktas vid det slutliga fastställandet.
4.   En översyn skall även utföras för att fastställa enskilda dumpningsmarginaler för nya exportörer i exportlandet i fråga, vilka inte exporterade produkten under den undersökningsperiod på vilken åtgärderna grundades.
Översynen skall inledas om en ny exportör eller producent kan visa att han inte är förbunden med någon av de exportörer eller producenter i exportlandet som omfattas av antidumpningsåtgärderna beträffande produkten och att han faktiskt har exporterat produkten till [unionen] efter undersökningsperioden eller att han genom avtal gjort ett oåterkalleligt åtagande att exportera en betydande kvantitet till [unionen].
...”
Artikel 13 har rubriken ”Kringgående av åtgärder”. I artikel 13.1 föreskrivs följande:
”Om gällande åtgärder kringgås får de antidumpningstullar som införts i enlighet med denna förordning utvidgas till att omfatta import av den likadana produkten från tredjeländer, oavsett om den obetydligt ändrats, import av den obetydligt ändrade likadana produkten från det land som omfattas av åtgärder eller import av delar av denna produkt. Om gällande åtgärder kringgås får antidumpningstullar, som inte får överskrida den övriga antidumpningstull som införts i enlighet med artikel 9.5, utvidgas till att omfatta import från företag som omfattas av individuella tullsatser i de länder som omfattas av åtgärder. Kringgående ska definieras som en förändring i handelsmönstret mellan tredjeland och [unionen], eller mellan enskilda företag i det land som omfattas av åtgärder och [unionen], som härrör från sådant bruk, sådana processer eller sådan bearbetning för vilka ingen annan tillräcklig grund eller ekonomisk motivering finns än införandet av antidumpningstullen, om det finns bevisning för skada eller för att verkningarna av denna tull undergrävs i fråga om priser på eller kvantiteter av den likadana produkten och om det finns bevisning för dumpning i förhållande till de normalvärden som tidigare, i förekommande fall i enlighet med bestämmelserna i artikel 2, fastställts för den likadana produkten.
...”
Enligt artikel 14.1 i samma förordning gäller följande:
”Provisoriska eller slutgiltiga antidumpningstullar skall införas genom förordning och tas ut av medlemsstaterna i den form och enligt den tullsats och de villkor som anges i den förordning genom vilken dessa tullar införs. Dessa tullar skall även tas ut oberoende av de tullar, skatter och andra avgifter som normalt åläggs import. ...”
CFL-i-förordningarna
Genom förordning (EG) nr 255/2001 av den 7 februari 2001 om införande av en preliminär antidumpningstull på import av integrerade elektroniska kompaktlysrör med ursprung i Folkrepubliken Kina (
EGT L 38, s. 8
) införde kommissionen en preliminär antidumpningstull på denna typ av produkter som omfattas av KN-nummer ex 8539 31 90. Därefter påfördes dessa produkter en slutgiltig antidumpningstull genom förordning nr 1470/2001. Sistnämnda förordning förblev gällande till den 18 oktober 2008.
Artikel 1.1 i förordning nr 1470/2001 hade följande lydelse:
”En slutgiltig antidumpningstull införs härmed på import av elektroniska kompakta gasurladdningslampor (lysrör), som fungerar med växelström (inklusive elektroniska kompakta gasurladdningslampor, som fungerar med både växelström och likström), med ett eller flera glasrör och med samtliga belysningselement och elektroniska komponenter fästade vid eller integrerade i lampsockeln, enligt KN-nummer ex 8539 31 90 (Taric-nummer 8539 31 90*91 t.o.m. den 10 september 2004 och TARIC-nummer 8539 31 90*95 fr.o.m. den 11 september 2004) med ursprung i Folkrepubliken Kina.”
De åtgärder som infördes genom förordning nr 1470/2001 förlängdes genom förordning nr 1205/2007 till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång i enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen. Nämnda åtgärder utvidgades till att omfatta import från andra länder efter antagandet av rådets förordning (EG) nr 866/2005 av den 6 juni 2005 om utvidgning av de slutgiltiga antidumpningsåtgärder som införts genom förordning (EG) nr 1470/2001 för import av integrerade elektroniska kompaktlysrör med ursprung i Folkrepubliken Kina till att omfatta import av integrerade elektroniska kompaktlysrör som avsänts från Socialistiska republiken Vietnam, Islamiska republiken Pakistan eller Republiken Filippinerna (
EUT L 145, s. 1
).
Artikel 1.1 i förordning nr 1205/2007 hade följande lydelse:
”En slutgiltig antidumpningstull införs härmed på import av elektroniska kompakta gasurladdningslampor (lysrör) som går på växelström (inklusive sådana som fungerar med både växelström och likström), med ett eller flera glasrör och med samtliga belysningselement och elektroniska komponenter fästade vid eller integrerade i lampsockeln, som klassificeras enligt KN-nummer ex 8539 31 90 (TARIC-nummer 8539 31 90 95) med ursprung i Folkrepubliken Kina.”
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågan
Steinel Vertrieb har utvecklat en ljussensor utrustad med en anpassad kontrollmjukvara. På grundval av denna detektor har företaget utarbetat och patenterat en anordning (nedan kallat skymningsrelä) avsedd att vara en del av lampornas utrustning. Anordningen gör det möjligt att tända och släcka lamporna automatiskt utifrån det naturliga solljuset utan att detta påverkas av det ljus som lampan själv avger.
Åren 2007 och 2008 importerade Steinel Vertrieb lågenergilampor av märket Sensor Light Plus med en styrka på 11 watt, 15 watt respektive 18 watt från Kina och deklarerade dem under undernummer 8539 39 00 i KN för övergång till fri omsättning. Någon tull erlades inte. Det framgår av begäran om förhandsavgörande att produkterna av märket Sensor Light Plus utgörs av lysrör som fungerar med växelström, vilka består av ett spiralformat glödkatoderlysrör i ett skyddsglas och en lampsockel som innehåller ett förkopplingsdon och ett skymningsrelä som Steinel Vertrieb har utvecklat och patenterat.
Efter en kontroll gjorde Hauptzollamt bedömningen att de lågenergilampor som Steinel Vertrieb hade importerat skulle klassificeras enligt undernummer 8539 31 90 i KN. Sålunda skulle denna import vara underkastad en antidumpningstull enligt CFL-i-förordningarna. Genom beslut av den 31 mars, den 17 maj, den 13 juli och den 30 augusti 2010 påförde Hauptzollamt sålunda Steinel Vertrieb en antidumpningstull som uppgick till sammanlagt 485240,07 euro.
Den hänskjutande domstolen har påpekat att Steinel Vertrieb, utan att Hauptzollamt har bestritt detta, har hävdat att när den preliminära antidumpningstullen infördes genom förordning nr 255/2001 tillverkades lysrör med skymningsrelä inom unionen enbart av Steinel Vertrieb och av Osram GmbH (nedan kallat Osram). I Kina tillverkades vid den tiden enbart lysrör utan sådan sensor.
Hauptzollamt har gjort gällande att de kompaktlysrör som Steinel Vertrieb importerar ska klassificeras enligt undernummer 8539 31 90 i KN, eftersom det är fråga om kompaktlysrör som fungerar med växelström. Produkterna ska därför påföras sådan antidumpningstull som föreskrivs i CFL-i-förordningarna.
Finanzgericht Düsseldorf beslutade under dessa omständigheter att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfråga till domstolen:
”Ska [CFL-i-förordningarna] tolkas så, att de även är tillämpliga på de i [begäran om förhandsavgörande] närmare beskrivna kompaktlysrör med skymningsrelä som Steinel Vertrieb har importerat?”
Tolkningsfrågan
Den hänskjutande domstolen har ställt sin fråga för att få klarhet i om det faktum att de kompaktlysrör med skymningsrelä som Steinel Vertrieb importerat ska klassificeras enligt KN-nummer ex 8539 31 90 innebär att de ska påföras sådan antidumpningstull som föreskrivs i CFL-i-förordningarna.
Parternas argument
Steinel Vertrieb har i huvudsak anfört att de omtvistade produkterna inte tillverkades i Kina då antidumpningstullen påfördes år 2001. På världsnivå var det endast Steinel Vertrieb och Osram som ansökt om patent för tillverkningen av belysningsarmatur utrustad med skymningsrelä. Bolaget har understrukit att det framgår av såväl andan i CFL-i-förordningarna som deras syfte att de endast avser vanliga lågenergilampor. De produkter som är aktuella i det nationella målet är däremot av högre och exklusiv kvalitet och orsakar inte europeiska tillverkare någon skada, eftersom det endast är Osram som tillverkar jämförbara produkter. Den sensorteknik och det skymningsrelä som är karakteristiska för produkterna är dessutom patenterade, och det finns inga identiska produkter i Kina eller i unionen. Ett ingripande i unionens intresse är därför inte nödvändigt.
En interimsöversyn av tullen med stöd av artikel 11.3 i grundförordningen har enligt Steinel Vertrieb inte begärts, då de produkter som är aktuella i det nationella målet klassificerats enligt undernummer 8539 39 00 i KN under flera år utan att nationella myndigheter gjort några invändningar häremot.
Enligt kommissionen bör EU-domstolen beakta de faktiska omständigheter som den hänskjutande domstolen redogjort för. Sistnämnda domstol har emellertid slagit fast att de lysrör som Steinel Vertrieb har importerat ska klassificeras enligt undernummer 8539 31 90 i KN och att de därför omfattas av CFL-i-förordningarnas tillämpningsområde.
Kommissionen anser att ordalydelsen i CFL-i-förordningarna är klar och därför endast medger en enda tolkning. Kommissionen har tillbakavisat en teleologisk tolkning av den aktuella bestämmelsen då en sådan efterforskning enligt dess åsikt är olämplig för att fastställa tillämpningsområdet för en antidumpningförordning. Om tullmyndigheterna i varje enskilt fall vore tvungna att slå fast om det är förenligt med en antidumpningförordnings syfte och existensberättigande att en viss produkt omfattas av förordningens tillämpningsområde skulle nämnda myndigheter inte längre ha möjlighet att utföra sina uppgifter. En sådan skyldighet skulle stå i strid med de praktiska krav som ställs inom tullverket.
Vidare menar kommissionen att den faktiska omständighet som den hänskjutande domstolen fastställt, nämligen att de omtvistade lysrören inte tillverkades i Kina utan uteslutande i unionen då den preliminära antidumpningstullen infördes, saknar betydelse för bedömningen av om den antidumpningstull som infördes genom CFL-i-förordningarna ska tillämpas på de lysrör som är aktuella i det nationella målet.
Enligt kommissionen är det inte ovanligt att fastställandet av en antidumpningsförordnings tillämpningsområde – i synnerhet vad gäller konsumtionsvaror vilkas utformning snabbt utvecklas – görs på ett så allmänt sätt att det även inbegriper produkter som när förordningen antas ännu inte finns eller som ännu inte tillverkas i det land som tillämpar dumpning i praktiken. Mot denna bakgrund och under de omständigheter som råder i det nationella målet är CFL-i-förordningarnas tillämpningsområde inte begränsat till ljusrör som redan tillverkades i Kina då bestämmelserna trädde i kraft.
Kommissionen har tillagt att antidumpningsförordningen ska definiera sitt tillämpningsområde på ett abstrakt och allmänt sätt och härvid ange de produkter som omfattas av förordningen genom angivande av KN-nummer eller andra kännetecken, för det fall KN-numret inte är tillräckligt precist.
Domstolens bedömning
Det framgår av begäran om förhandsavgörande att de omtvistade produkterna ska klassificeras enligt undernummer 8539 31 90 i KN och att de aktuella produkterna även har de andra väsentliga kännetecknande egenskaper som anges i artikel 1.1 i CFL-i-förordningarna.
Domstolen erinrar inledningsvis om att förfarandet enligt artikel 267 FEUF enligt fast rättspraxis grundar sig på en tydlig funktionsfördelning mellan de nationella domstolarna och EU-domstolen. Det ankommer uteslutande på den nationella domstolen, vid vilken tvisten anhängiggjorts och som har ansvaret för det rättsliga avgörandet, att mot bakgrund av de särskilda omständigheterna i målet bedöma såväl om ett förhandsavgörande är nödvändigt för att döma i saken som relevansen av de frågor som ställs till domstolen (se dom av den 11 februari 2010 i mål C-373/08, Hoesch Metals och Alloys, REU 2010, s. I-951, punkt 59).
Under dessa omständigheter saknas det anledning att utvidga prövningen av tolkningsfrågan till att gälla även huruvida de omtvistade produkter som Steinel Vertrieb importerat omfattas av CFL-i-förordningarnas tillämpningsområde med avseende på grunder som den hänskjutande domstolen inte har tagit upp. Det gäller här bedömningen av den klassificering som de nationella myndigheterna gjort av de produkter som är aktuella i det nationella målet enligt tulltaxenumren i KN (se, analogt, domen i det ovannämnda målet Hoesch Metals and Alloys, punkt 60). Begäran om förhandsavgörande ska följaktligen uppfattas så, att den nationella domstolen avstått från att rådfråga EU-domstolen i detta avseende (se, för ett liknande resonemang, dom av den 2 juni 1994 i mål
C-30/93, AC-ATEL Electronics Vertriebs, REG 1994, s. I-2305
, punkt 19).
Domstolen erinrar om att det i artikel 14.1 i grundförordningen föreskrivs att antidumpningstullar ska införas genom förordning och tas ut av medlemsstaterna i den form och enligt den tullsats och de villkor som anges i den förordning genom vilken dessa tullar införs.
I syfte att identifiera de produkter som ska påföras antidumpningstullar beskrivs dessa produkter i artikeldelen i antidumpningsförordningar bland annat genom angivande av vilka tulltaxenummer i KN de tillhör. En sådan hänvisning är emellertid inte alltid tillräcklig för att göra det möjligt att exakt identifiera de produkter som antidumpningsbestämmelserna avser, eftersom ordalydelsen i dessa undernummer kan brista i precision. Detta är anledningen till att ytterligare särskiljningskriterier används för att beskriva de tullpliktiga produkterna i formuleringen i artikeldelen i en antidumpningsförordning. Det är endast om en produkt klassificeras enligt det undernummer i KN som avses i en antidumpningsförordning och den samtidigt har alla egenskaper som kännetecknar den berörda produkten – vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera – som produkten blir tullpliktig.
Såvitt avser det nationella målet införs, enligt CFL-i-förordningarna, en slutgiltig antidumpningstull på import av elektroniska kompakta gasurladdningslampor, som fungerar med växelström (inklusive elektroniska kompakta gasurladdningslampor, som fungerar med både växelström och likström), med ett eller flera glasrör och med samtliga belysningselement och elektroniska komponenter fästade vid eller integrerade i lampsockeln, enligt KN-nummer ex 8539 31 90 med ursprung i Kina, samt import av samma produkter från Vietnam, Pakistan eller Filippinerna.
Lydelsen i artikel 1.1 i CFL-i-förordningarna och i synnerhet uttrycket ”enligt KN-nummer ex 8539 31 90” ger stöd för slutsatsen att en eventuell klassificering av en produkt enligt detta tulltaxenummer inte automatiskt medför att denna produkt beläggs med en antidumpningstull med tillämpning av dessa bestämmelser (se, analogt, dom av den 24 juni 1993 i mål
C-90/92, Dr. Tretter, REG 1993, s. I-3569
, punkt 13, och av den 28 mars 1996 i mål
C-99/94, Birkenbeul, REG 1996, s. I-1791
, punkt 15).
Denna tolkning kan inte tillbakavisas med hänvisning till kravet på en enhetlig tillämpning, inom unionen, av tullagstiftningen, vilken skulle följa av en bokstavstolkning av den aktuella bestämmelsen. En sådan enhetlig tillämpning ska nämligen säkerställas genom en klar, tydlig och fullständig formulering av de aktuella unionsbestämmelserna (se dom av den 1 april 1993 i mål
C-136/91, Findling Wälzlager, REG 1993, s. I-1793
, punkt 14).
Nämnda tolkning kan inte heller tillbakavisas med hänvisning till att berörda parter kan erhålla en översyn i enlighet med artikel 11 i grundförordningen av de förordningar som inför antidumpningstullar. En sådan översyn kan nämligen endast motiveras under vissa förutsättningar (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Findling Wälzlager, punkt 15).
När slutliga antidumpningstullar påförs föreskrivs i artikel 11.3 och 11.4 i grundförordningen en möjlighet att utföra en interimsöversyn av behovet av en fortsatt tillämpning av åtgärderna. En sådan översyn får ske om en begäran framställts i vederbörlig ordning av en exportör eller importör eller av unionsproducenterna, och om begäran innehåller tillräckliga bevis som styrker att det inte längre är nödvändigt att bibehålla åtgärden. Översyn får även utföras om en ny exportör med hemvist i det exportland som är föremål för antidumpningstullar kan visa att vederbörande inte exporterade produkten under den undersökningsperiod på vilken åtgärderna grundades.
Det ska vidare påpekas att enligt fast rättspraxis ska vid tolkningen av en unionsbestämmelse inte bara lydelsen beaktas, utan också sammanhanget och de mål som eftersträvas med de föreskrifter som bestämmelsen ingår i (se domen i det ovannämnda målet Birkenbeul, punkt 12).
Det framgår härvid av i synnerhet artiklarna 1 och 9.4 i grundförordningen att endast produkter som varit föremål för en antidumpningsundersökning kan påföras antidumpningstullar, när det har konstaterats att de berörda produkterna exporteras till unionen till ett pris som är lägre än det pris en likadan produkt som ingått i antidumpningsundersökningen betingar.
När det är fråga om nya produkttyper som inte tillverkades i det land som var föremål för antidumpningsundersökningen när antidumpningsförordningen antogs – vilket den hänskjutande domstolen slagit fast var fallet i det nationella målet – är frågan om denna nya typ av produkter ska påföras antidumpningstull inte enbart beroende av att de klassificeras enligt de undernummer i KN som avses i förordningen, utan även av att produkterna i enlighet med vad som sägs i punkt 31 i denna dom har samtliga de kännetecknande egenskaper som anges i förordningen för att identifiera dem.
Om det skulle visa sig att nya produkttyper förvisso kan klassificeras enligt de undernummer i KN som avses i en antidumpningsförordning men inte har samtliga de kännetecknande egenskaper som anges i förordningen får antidumpningstullar inte påföras sådana produkter utan att det först undersökts om även dessa produkter är föremål för dumpning på unionsmarknaden.
I artikel 13.1 i grundförordningen föreskrivs för övrigt att om gällande antidumpningsåtgärder kringgås som en följd av import från tredjeland av likadana produkter, oavsett om de obetydligt ändrats, eller som en följd av import av obetydligt ändrade likadana produkter från det land som omfattas av åtgärder eller import av delar av denna produkt, får en undersökning inledas för att klargöra om det är nödvändigt att utvidga gällande tullar till att gälla sådana likadana produkter.
Domstolen konstaterar emellertid att sådana nya produkttyper kan påföras de antidumpningstullar som föreskrivs i CFL-i-förordningarna om det skulle fastslås att de, förutom att de klassificeras enligt de undernummer i KN som föreskrivs i nämnda förordningar, även har samma kännetecknande egenskaper som de produkter som ursprungligen avsågs i förordningarna.
Däremot följer det av samtliga överväganden ovan att det är oförenligt med syftet med och systematiken i grundförordningen, i synnerhet med artiklarna 1 och 11 avseende översynsförfarandet samt artikel 13 avseende kringgående av åtgärder, att utvidga tillämpningen av de antidumpningstullar som föreskrivs i CFL-i-förordningarna till att gälla nya produkttyper som, trots att de har samma väsentliga egenskaper som de produkter som avses i förordningarna och även klassificeras enligt KN-nummer ex 8539 31 90, utgör andra produkter på grund av att de har ytterligare egenskaper som inte preciseras i förordningarna.
För att avgöra om det rör sig om andra produkter ska det bland annat kontrolleras om de har samma tekniska och fysiska egenskaper och samma grundläggande slutanvändning samt om förhållandet mellan kvalitet och pris är detsamma. I detta sammanhang ska det även göras en bedömning av om produkterna är sinsemellan utbytbara och om de konkurrerar med varandra.
Under dessa omständigheter ska den ställda frågan besvaras på följande sätt. CFL-i-förordningarna avser samtliga produkter som har samma väsentliga egenskaper som de produkter som avses i förordningen och även klassificeras enligt undernummer ex 8539 31 90 i KN. Det ankommer på den hänskjutande domstolen att bedöma om så är fallet avseende de produkter som är aktuella i det nationella målet, oaktat att ett skymningsrelä tillfogats dem, eller om nämnda produkter utgör andra produkter på grund av att de har ytterligare egenskaper som inte preciseras i förordningarna.
Rättegångskostnader
Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.

Mot denna bakgrund beslutar domstolen (andra avdelningen) följande:

Rådets förordning (EG) nr 1470/2001 av den 16 juli 2001 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av integrerade elektroniska kompaktlysrör med ursprung i Folkrepubliken Kina, i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 1322/2006 av den 1 september 2006, samt rådets förordning (EG) nr 1205/2007 av den 15 oktober 2007 om införande av antidumpningstullar på import av integrerade elektroniska kompaktlysrör med ursprung i Folkrepubliken Kina till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång i enlighet med artikel 11.2 i rådets förordning (EG) nr 384/96 och om utvidgning av åtgärderna till att omfatta import av samma produkt som avsänts från Socialistiska republiken Vietnam, Islamiska republiken Pakistan eller Republiken Filippinerna, avser samtliga produkter som har samma väsentliga egenskaper som de produkter som avses i nämnda förordningar och även klassificeras enligt undernummer ex 8539 31 90 i den kombinerade nomenklaturen i bilaga 1 till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 254/2000 av den 31 januari 2000. Det ankommer på den hänskjutande domstolen att bedöma om så är fallet avseende de produkter som är aktuella i det nationella målet, oaktat att ett skymningsrelä tillfogats dem, eller om nämnda produkter utgör andra produkter på grund av att de har ytterligare egenskaper som inte preciseras i förordningarna.

Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: tyska.