CELEX: 62011CJ0454
Земеделие
ФЕОГА
Регламенти (ЕО) № 1257/1999 и № 817/2004
Подпомагане на развитието на селските райони
Възстановяване на недължимо платено
Национална правна уредба, която обуславя предоставянето на агроекологичната помощ от подаването на ежегодна молба, придружена от определени документи
Получател, който е изпълнил своите задължения във връзка с обработването на съответната площ, но не е подал молба съгласно посочената правна уредба
Отнемане на помощта без изслушване на получателя в случай на неспазване от същия на приложимите разпоредби за подаването на молба за агроекологична помощ

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и за изменение и отмяна на някои регламенти (
OB L 160, стр. 80
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 28, стр. 134), изменен с Регламент (ЕО) № 1783/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година (
OB L 270, стр. 70
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 246, наричан по-нататък „Регламент № 1257/1999“), на Регламент (ЕО) № 817/2004 на Комисията от 29 април 2004 година относно определяне на подробни правила за прилагането от Регламент (ЕО) № 1257/1999 (
OB L 153, стр. 30
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 57, стр. 116), както и на Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (
OB L 141, стр. 18
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 210).
Запитването е отправено в рамките на спор между г-н Pusts, земеделски производител, и Lauku atbalsta dienests (латвийска Служба за селскостопанска помощ, наричана по-нататък „LAD“) по повод възстановяването на агроекологичните помощи, които латвийските власти са му предоставяли в продължение на петгодишния период на ангажимент.
Правна уредба
Право на Съюза
В глава VI от дял II, озаглавена „Агроекология и хуманно отношение към животните“, член 22 от Регламент № 1257/1999 предвижда:
„Предоставя се помощ за методи за селскостопанско производство, целящи защита на околната среда, опазване на природната среда (агроекология) или подобряване на хуманното отношение към животните, с оглед да се постигнат целите на политиката на Общността по отношение на земеделието, околната среда и хуманното отношение към животните във ферми.
[…]“.
Член 23 от Регламент № 1257/1999 гласи:
„1.   Отпуска се помощ на земеделски производители, поемащи ангажименти относно агроекологията или хуманното отношение към животните за най-малко пет години. Когато е необходимо, се определя по-дълъг период за някои видове задължения с оглед отражението им върху околната среда или хуманното отношение към животните.
2.   Задълженията за агроекология и хуманно отношение към животните трябва да надвишават приложението на обичайната добра земеделска практика, включително добра животновъдна практика.
Те трябва да предлагат услуги, непредвидени в други мерки за помощ, като пазарна помощ или компенсаторни обезщетения“.
Член 24 от този регламент има следния текст:
„1.   Помощ по отношение на задължение за агроекология или хуманно отношение към животните се отпуска годишно и се изчислява на базата на:
а)
загубата на доход;
б)
допълнителни разходи, произтичащи от поетите задължения, и
в)
необходимостта от финансово насърчение.
Разходите, свързани с инвестиции, не се вземат предвид при изчисляване на нивото на годишната помощ. Разходите за непроизводствени инвестиции, необходими за спазване на ангажимента, могат да се вземат предвид при изчисляване нивото на годишна помощ.
2.   Максималните годишни суми, допустими за подпомагане от Общността, са посочени в приложението. Когато помощта се изчислява на база зона, тези суми се базират на тази зона от стопанството, за ко[я]то се прилагат агроекологичните задължения“.
Член 37, параграф 4 от посочения регламент гласи:
„Държавите членки могат да установят допълнителни или по-рестриктивни условия по отношение на отпускането на общностни помощи за развитие на селските райони, при условие че тези мерки са съгласувани с целите и изискванията, определени в настоящия регламент“.
В раздел 6 от глава II, озаглавен „Молби, проверки и санкции“, член 66 от Регламент № 817/2004 предвижда:
„1.   Молбите за подпомагане за развитие на селските райони за площ или животни, които са подадени отделно от молбите за подпомагане съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 2419/2001 [на Комисията от 11 декември 2001 година относно установяване на подробни правила за прилагането на интегрираната система за администриране и контрол за определени схеми за помощ на Общността, установени с Регламент (ЕИО) № 3508/92 на Съвета (
ОВ L 327, стр. 11
)], посочват всички площи и животни в стопанството, които са [засегнати от] проверка на молбите за въпросната мярка, включително и тези, за които не се иска помощ.
2.   Когато помощната мярка за развитие на селските райони се отнася до площи, парцелите се определят поотделно. По време на периода, включен в даден ангажимент, парцелите, за които се отнасят помощите, не могат да бъдат заменени с изключение на случаи, специално предвидени в програмния документ.
3.   Когато молба за плащане е приложена към молба за плащане за площ в контекста на интегрираната система за контрол, държавата членка гарантира, че парцелите, включени в молбите за подпомагане на развитието на селските райони, са декларирани поотделно.
4.   Животните и парцелите земя се определят в съответствие с членове 18 и 20 от Регламент (ЕИО) № 1782/2003.
5.   Когато помощта е многогодишна, плащанията, следващи това, което е направено през първата година на представяне на молбата, се извършват в отговор на ежегодна молба за подпомагане, освен когато държавата членка е въвела ефективна процедура за ежегодна проверка, както е посочено в член 67, параграф 1 на настоящия регламент“.
Член 67 от Регламент № 817/2004 гласи:
„1.   Първоначалните молби за присъединяване към схема и последващите молби за плащане се проверяват по начин, който гарантира ефективна проверка на съответствието с условията за отпускане на помощ.
Държавите членки определят подходящи методи и средства за проверка на всяка мярка за подпомагане, както и лицата, които са обект на проверки.
Във всички подходящи случаи държавите членки използват интегрираната система за администриране и контрол, въведена с Регламент (ЕО) № 1782/2003.
2.   Проверката се състои от административна проверка и проверки на място“.
Член 71, параграф 2 от Регламент № 817/2004 гласи:
„В случай на недължимо плащане бенефициерът по дадена мярка за развитие на селските райони е длъжен да възстанови въпросната сума в съответствие с член 49 от Регламент (ЕО) № 2419/2001“.
Член 73 от Регламент № 817/2004 предвижда:
„Държавите членки определят правилата относно санкциите, приложими при нарушаване на разпоредбите на настоящия регламент и вземат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, съразмерни и разубеждаващи“.
Регламент № 796/2004 отменя Регламент № 2419/2001. По силата на Регламент № 796/2004 той се прилага за молбите за помощи относно пазарните години и премийни периоди, стартиращи от 1 януари 2005 г., и позоваванията на Регламент № 2419/2001 се считат за позовавания на Регламент № 796/2004.
Член 73 от Регламент № 796/2004, който замества член 49 от Регламент № 2419/2001, има следния текст:
„1.   Ако е извършено недължимо плащане, земеделският производител възстановява въпросната сума плюс лихва, изчислена в съответствие с параграф 3.
[…]
3.   Лихва се изчислява за периода, изтекъл между уведомлението за задължението за възстановяване на земеделския производител и възстановяването или приспадането.
Приложимият лихвен процент се изчислява в съответствие с националното законодателство, но не може да е по-нисък от лихвения процент, приложим за възстановяване на суми съгласно националните разпоредби.
[…]“.
Латвийското право
Постановление № 255 на Министерски съвет от 17 април 2007 г. относно процедурата за отпускане на национални помощи и помощи от Европейския съюз за развитие на селските райони, в редакцията си, приложима към спора по главното производство (Latvijas Vēstnesis, 2007 г., бр. 70), предвижда, че за получаването на помощ за развитие на биологичното земеделие заявителят — кандидат за тази помощ, трябва да подаде до LAD към 11 юни на текущата година надлежно попълнена молба във вид на формуляр — заявление за плащане на базата на площ, както и план на земеделските парцели, издаден от LAD, в който се посочва площта на обработваните земеделски парцели. Това постановление уточнява по-нататък, че кандидатът се задължава през целия петгодишен период на поемане на ангажименти всяка година да представя на LAD молба за подкрепа относно декларираните дейности, както и да не намалява декларираната установена площ, нито да променя нейното местоположение. При неспазване на тези изисквания посоченото постановление задължава споменатия кандидат да възстанови на LAD изплатената помощ.
В приложение 10 към Постановление № 1002 на Министерския съвет от 30 ноември 2004 г. относно реда и условията за прилагане на Програмния документ „План за развитие на селските райони в Латвия в изпълнение на програмата за развитие на селските райони през периода 2004–2006 г.“ (Latvijas Vēstnesis, 2004 г., бр. 193) се споменават документите, които трябва да бъдат представени на LAD за получаването на помощ за развитие на биологичното земеделие. Това приложение посочва по-конкретно, че през периода на поемане на ангажименти молителят трябва да представи за текущата година молба и план на земеделските парцели.
Приложение 11 към Постановление № 1002 предвижда, че в случай на спиране на ангажимента всяка получена помощ трябва да бъде възстановена на LAD.
Трябва впрочем да се уточни, че формулярът заявление, посочен в Постановление № 255, е одобрен с Постановление № 269 на Министерския съвет от 17 април 2007 г. относно реда и условията за предоставяне на национални помощи и помощи от Европейския съюз за селското стопанство в рамките на схеми за пряко подпомагане (Latvijas Vēstnesis, 2007 г., бр. 69). Този формуляр позволява на молителя да подаде молба едновременно за плащане на помощ на базата на площ и за други плащания, като например агроекологични помощи. В началото на формуляра се посочва изчерпателно за какви схеми за подпомагане може да кандидатства молителят и се съдържа покана за запознаване с наръчника за получаване на плащания на базата на площ за съответната година. Накрая, същият формуляр съдържа, преди мястото за подпис, следното предупреждение:
„При кандидатстване за агроекологична помощ […] следва да се изпрати попълненото приложение. В противен случай агроекологичната помощ […] не се изплаща. Аз, долуподписаният, потвърждавам, че съм прочел изискванията и условията, предвидени в нормативните актове относно схемата за единно плащане [на помощ] на базата на площ […] и агроекологичните помощи, и че съм запознат с тези изисквания и условия, декларирам, че ще ги спазвам изцяло и удостоверявам, че съм уведомен за всички условия за получаване на помощите и за това, че помощта ще бъде изплатена частично или няма да бъде изплатена, ако умишлено или поради небрежност са предоставени неточни данни“.
Спорът по главното производство и преюдициалните въпроси
На 21 април 2006 г. г-н Pusts подава до LAD молба за помощ на базата на площ за 2006 г., както и молба за агроекологична помощ, обусловена от петгодишен ангажимент, за земеделски парцели с площ от 18,85 хектара.
На 9 май 2007 г. г-н Pusts подава молба за изплащане на помощ на базата на площ за 2007 г., вследствие на която получава на 11 юни същата година писмо от LAD, в което е отбелязано, че съдържащата се в тази молба информация ще бъде внимателно проверена и ако бъдат открити грешки, той ще бъде уведомен за тях, за да може да ги отстрани.
На 3 юли 2007 г. LAD предоставя на г-н Pusts агроекологична помощ в размер на 1826,77 LVL [латвийски лати] за 2006 г., за установена площ от 18,85 хектара земеделски парцели — предмет на петгодишен ангажимент. На 30 юли 2007 г. г-н Pusts получава удостоверение за съвместимост на дейностите на неговото стопанство през периода на преминаване към биологично производство.
С Решение от 25 април 2008 г. LAD поканва г-н Pusts да възстанови изцяло получената агроекологична помощ за 2006 г., приемайки, че през 2007 г. установената площ от 18,85 хектара земеделски парцели — предмет на петгодишен ангажимент, е намалена. Решението се основава на факта, че при разглеждането на молбата за подпомагане за 2007 г. LAD констатира, че г-н Pusts при попълването на молбата за помощ на базата на площ за тази година не е уточнил, че иска и агроекологична помощ за декларираните парцели, при положение че не е попълнил графа 9 от част C на молбата, в която са посочени декларираните парцели, нито е приложил към същата молба приложението, озаглавено „искане за помощ за агроекологични мерки“, както изисква приложимата национална правна уредба. LAD приема, че това не може да се счита за грешка на г-н Pusts. Поради това прави извода, че същият е спрял да спазва агроекологичните ангажименти, свързани с посочената площ от 18,85 хектара, поети през 2006 г., и следователно трябва да възстанови вече получената помощ, съобразно същата правна уредба.
С Решение от 11 юни 2008 г. LAD потвърждава предходното си решение. Вследствие на това удържа 1228,87 LVL от последващите плащания на помощта и приканва г-н Pusts да възстанови остатъка от 597,90 LVL.
Г-н Pusts подава жалба за отмяна срещу това решение от 11 юни 2008 г. пред Administratīvā rajona tiesa (областен административен съд). С тази жалба той иска изплащането на удържаната от LAD сума, както и предоставянето на отказаната агроекологична помощ за 2007 г. Г-н Pusts признава, че е подал непълна молба, като същевременно декларира, че е изпълнил изискванията за получаване на помощта и че не е намалявал физически площта, за която се отнасят агроекологичните ангажименти, нито е променял нейното местоположение, а в молбата е допуснал грешка по невнимание. Като поддържа, че действително е продължил да спазва посочените ангажименти, г-н Pusts по-нататък упреква LAD, че не го е уведомила за нередовността на молбата му, нито пък му е поискала допълнителна информация.
С решение от 19 ноември 2009 г. тази юрисдикция отхвърля посочената жалба. Тя отбелязва, че в съответствие с приложимата национална правна уредба г-н Pusts се е ангажирал, за период от пет години, да подава всяка година молба за агроекологична помощ за декларираните дейности. По-нататък посочената юрисдикция припомня, че за получаването на агроекологична помощ г-н Pusts е трябвало, както за 2006 г., да подаде и за 2007 г. надлежно попълнена молба за помощ, придружена от план на съответните земеделски парцели. Щом като г-н Pusts не е уточнил в молбата си за помощ на базата на площ за 2007 г., че иска и агроекологична помощ за тази година, нито е представил съответното приложение, същата юрисдикция постановява, че LAD правилно е направила извода, че той е преустановил агроекологичните си ангажименти, поети през 2006 г., и вследствие на това е длъжен да възстанови вече получената помощ.
Впрочем Administratīvā rajona tiesa уточнява в решението си, че не може да се счита, че непълнотата в молбата г-н Pusts се дължи на грешка, а трябва по-скоро да се разглежда като проявление на неспазването на условията, които трябва да бъдат изпълнени, за отпускане на агроекологична помощ, предвидени в приложимата национална правна уредба. Това неспазване трябва да доведе г-н Pusts до възстановяване на недължимо получената помощ, дори и да е продължил да спазва останалите си ангажименти. Тази юрисдикция приема също така, че LAD не е имала задължението да уведоми г-н Pusts за нередовността на молбата му и освен това не е имала елементи, за да привлече вниманието му върху това обстоятелство, при положение че в графа 9 от част C на същата не се споменава парцел и тя не е придружена със съответното приложение. На последно място, посочената юрисдикция отбелязва, че LAD е основала решението си на информацията, предадена от г-н Pusts, а именно неговите молби за подпомагане за 2006 г. и 2007 г. Като разполага по този начин с всички необходими данни, за да вземе това решение, същата юрисдикция постановява, че LAD не е била длъжна за изслуша становището на г-н Pusts, което нямало да повлияе на съдържанието на административните актове.
Г-н Pusts обжалва решението на Administratīvā rajona tiesa пред Administratīvā apgabaltiesa (Регионален въззивен административен съд). С решение от 8 ноември 2010 г. последната юрисдикция отхвърля жалбата и потвърждава мотивите на това съдебно решение, като добавя, че г-н Pusts е удостоверил, посредством молбите си за помощи, че е бил запознат с изискванията за предоставяне на съответната агроекологична помощ, предвидени в приложимата национална правна уредба.
Г-н Pusts подава касационна жалба срещу това решение пред запитващата юрисдикция. В жалбата си той поддържа по-конкретно, че посоченото решение нарушава обхвата на определени разпоредби на правото на Съюза в тази област.
Като преценява, че решаването на спора по главното производство зависи от тълкуването на регламенти № 1257/1999, 817/2004 и 796/2004, Augstākās Tiesas Senāts решава да спре производството по делото и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Трябва ли да се тълкуват разпоредбите на правото на […] Съюз[а], които уреждат възстановяването на помощите, в смисъл, че позволяват да се приеме, че плащането на помощта е недължимо в случаите, когато, макар получателят на помощта да е продължил да изпълнява ангажиментите, не е спазил установената процедура за кандидатстване за плащане на помощта?
2)
Съвместимо ли е с правото на […] Съюз[а], което урежда възстановяването на помощите, правило, по силата на което поетите от получателя на помощта ангажименти се считат за прекъснати само поради факта че посоченият получател не е подал молба, без да му е дадена възможност да изрази становище?
3)
Съвместимо ли е с правото на […] Съюз[а], което урежда възстановяването на помощите, правило, по силата на което в случаите, в които вече не е възможно да се извърши проверка на място (тъй като годината е изтекла) и в които следователно се прави изводът, че поетите от получателя на помощта ангажименти са прекъснати, същият трябва да възстанови в пълен размер вече предоставените като помощ средства през периода на ангажимента, включително ако посочените средства са предоставени и изплатени за няколко години?“.
По преюдициалните въпроси
С трите си въпроса, които следва да бъдат разгледат заедно, запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали регламенти № 1257/1999, № 817/2004 и № 796/2004 трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, според която получателят на помощ, предоставена срещу поемане на агроекологични ангажименти от негова страна, отнасяща се за няколко години, е длъжен да възстанови изцяло помощта, вече изплатена през предходните години, поради това че не е подал ежегодна молба в съответствие с приложимите национални разпоредби, макар че този получател потвърждава, че е продължил да спазва своите задължения, свързани с обработването на съответните площи и че не е бил изслушан от компетентната администрация, но извършването на проверка на място на съответните площи вече е невъзможно, поради факта че разглежданата година е изтекла.
Следва в самото начало да се отбележи, че никой от тези регламенти не съдържа разпоредба, която се противопоставя изрично на такава национална правна уредба.
Членове 22—24 от Регламент № 1257/1999 определят общите условия за подпомагане на методите за селскостопанско производство, предназначени по-конкретно за опазване на природната среда. Видно от тези разпоредби, за агроекологичните мерки е характерно, че земеделските производители поемат петгодишни задължения да съобразяват селскостопанската си дейност с опазването на околната среда. В замяна на агроекологичните задължения, които поемат за срок от най-малко пет години, земеделските производители получават годишни помощи от държавата, чийто размер зависи от понесената загуба на приходи или произтичащите от задълженията допълнителни разходи (вж. Решение от 4 юни 2009 г. по дело JK Otsa Talu,
C-241/07, Сборник, стр. I-4323
, точка 36 и Решение от 24 май 2012 г. по дело Hehenberger, C-188/11, точка 30).
В това отношение е важно да се отбележи, че член 37, параграф 4 от Регламент № 1257/1999 позволява на държавите членки да установят допълнителни или по-рестриктивни условия по отношение на отпускането на помощи от Съюза за развитие на селските райони, при условие че тези мерки са съгласувани с целите и изискванията, определени в настоящия регламент.
По отношение на молбите за подпомагане на агроекологичните методи за производство на основание членове 22—24 от Регламент № 1257/1999 член 66, параграф 5 от Регламент № 817/2004 предвижда, че когато помощта е многогодишна, плащанията, следващи това, което е направено през първата година на представяне на молбата, се извършват в отговор на ежегодна молба за подпомагане, освен когато държавата членка е въвела ефективна процедура за ежегодна проверка, както е посочено в член 67, параграф 1 от този регламент. От този член 66, параграф 5 произтича, че освен при наличието на такава национална процедура, на земеделските производители не се изплаща помощ, ако не подадат ежегодна молба за плащане. Подаването на тази ежегодна молба следователно представлява условие за допустимост на агроекологичните помощи на основание посочените членове 22—24.
Значението на подаването на ежегодна молба за плащане на агроекологични помощи е подчертано и в член 67, параграф 1 от Регламент № 817/2004, който предвижда по отношение на системата за проверка на многогодишното подпомагане на агроекологичните методи за производство, че проверките на първоначалните молби за участие в дадена схема и последващи молби за плащане се подават по начин, който осигурява ефикасна проверка на спазването на изискванията за предоставяне на помощите. Подаването на такава ежегодна молба позволява по този начин да се провери спазването на поетите агроекологични ангажименти. Като се основава на тази ежегодна молба, органът платец е в състояние да проверява ефективно всяка година дали тези многогодишни ангажименти се спазват непрекъснато и съответно да изплаща помощите.
От това следва, че национална правна уредба, която изисква като едно от условията за предоставяне на агроекологични помощи кандидатът за получаването им да се ангажира, за целия петгодишен период на ангажимент, да подава всяка година до органа платец молба относно декларираните агроекологични дейности, е съвместима с горепосочените разпоредби на правото на Съюза. Такава национална правна уредба се вписва при това положение в свободата на действие, с която разполагат държавите членки по силата на член 37, параграф 4 от Регламент № 1257/1999.
По-нататък следва да се припомни, че що се отнася до агроекологичните помощи, за които е характерно поемането на многогодишни задължения, условията за отпускане на помощи трябва да се спазват през целия период на ангажименти, за който са предоставени помощите (вж. Решение по дело Hehenberger, посочено по-горе, точка 34). Следователно, ако едно от тези условия за предоставяне на посочените помощи, като подаването на ежегодна молба за плащане на помощта, изисквана от разглежданата по главното производство национална правна уредба, не бъде спазено дори само веднъж за цялото времетраене на агроекологичния проект, за което получателят на същите помощи се е ангажирал, последните не могат да бъдат предоставени.
В това отношение фактът, че получателят на агроекологичните помощи е продължил да изпълнява останалите условия за предоставяне на тези помощи, и по-конкретно своите задължения във връзка с обработването на съответните площи, не може да предотврати отхвърлянето на молбата за ползване от посочените помощи, до което води неспазването на едно от тези условия. Всъщност предоставянето на същите помощи е обусловено от спазването на съвкупността от условия за предоставяне през цялото времетраене на агроекологичния проект, за което посоченият получател се е ангажирал, така че неспазването на едно от тези условия е достатъчно само по себе си, за да доведе до посоченото отхвърляне.
В случай на отхвърляне на молбата за ползване от агроекологичните помощи поради неспазване на условията за предоставяне на тези помощи, от член 71, параграф 2 от Регламент № 817/2004, който препраща към член 73 от Регламент № 796/2004, е видно, че получателят на посочените помощи е длъжен да възстанови всички суми, които вече са му изплатени по отхвърлените молби (вж. Решение по дело Hehenberger, посочено по-горе, точка 36).
Освен това получателят на агроекологични помощи, който не е подал молба за подпомагане в съответствие с националните разпоредби, обуславящи предоставянето на посочената помощ от подаването на ежегодна молба, не може да се позовава на правото да бъде изслушан в това отношение. Нито една разпоредба от регламенти № 1257/1999, № 817/2004 и № 796/2004 не предвижда такова право в полза на земеделски производител, който не е подал редовна молба за агроекологични помощи. Във всички случаи, дори да се предположи, че земеделски производител, който не е подал такава молба, може да бъде изслушан в това отношение, подобно изслушване не може да въздейства върху последиците, които произтичат от неспазването на условията за предоставяне на агроекологични помощи, които той се е задължил да спазва. Този земеделски производител наистина не може да обоснове неизпълнението от негова страна на тези условия.
Също така и фактът, че осъществяването на проверка на място на съответните площи е вече невъзможно, защото разглежданата година е изтекла, не може да има последици за отхвърлянето на молбата за предоставяне на агроекологични помощи поради неспазването на условията за предоставянето им и за произтичащото от това възстановяване на сумите на посочените помощи, които са недължимо получени. Действително, дори да се предположи, че тази проверка е реализуема, неспазването на едно от тези условия е достатъчно само по себе си, за да доведе до такова отхвърляне и оттам — до възстановяването.
С оглед на всички гореизложени съображения, на трите поставени въпроса следва да се отговори, че регламенти № 1257/1999, № 817/2004 и № 796/2004 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, според която получателят на помощ, предоставена в замяна на неговите многогодишни агроекологични ангажименти, трябва да възстанови цялата помощ, вече получена за предходните години, поради това че не е подал ежегодна молба в съответствие с приложимите национални разпоредби, макар че този получател е потвърдил, че продължава да изпълнява своите задължения във връзка с обработването на съответните площи, че не е бил изслушан от компетентната администрация, но извършването на проверка на място на съответните площи е вече невъзможно, поради факта че разглежданата година е изтекла.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (трети състав) реши:

Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и за изменение и отмяна на някои регламенти, изменен с Регламент (ЕО) № 1783/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година, Регламент (ЕО) № 817/2004 на Комисията от 29 април 2004 година относно определяне на подробни правила за прилагането от Регламент (ЕО) № 1257/1999, както и Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, според която получателят на помощ, предоставена в замяна на неговите многогодишни агроекологични ангажименти, трябва да възстанови цялата помощ, вече получена за предходните години, поради това че не е подал ежегодна молба в съответствие с приложимите национални разпоредби, макар че този получател потвърждава, че е продължил да изпълнява своите задължения във връзка с обработването на съответните площи, че не е бил изслушан от компетентната администрация, но извършването на проверка на място на съответните площи е вече невъзможно, поради факта че разглежданата година е изтекла.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: латвийски.