CELEX: 62011CJ0568
Тарифно класиране
Комбинирана номенклатура
Продукт на основата на захар, който се състои от 65 % лизинов сулфат и 35 % онечиствания от производствения процес
Регламент (ЕО) № 1719/2005
Регламент (ЕО) № 1265/2001
Възстановявания при производството за определени захарни продукти, използвани в химическата промишленост
Недължимо платени помощи на Общността
Възстановяване
Принцип на защита на оправданите правни очаквания

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на позиции 2309, 2922 и 3824 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (
ОВ L 256, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3), изменена с Регламент (ЕО) № 1719/2005 на Комисията от 27 октомври 2005 година (
ОВ L 281, стр. 1
, наричана по-нататък „КН“), както и до принципите на правото на Съюза относно връщане на недължимо платени суми.
Запитването е отправено в рамките на спор между Agroferm A/S (наричано по-нататък „Agroferm“) и Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri (Министерство на храните, земеделието и рибарството, наричано по-нататък „Ministeriet“) относно връщане от Agroferm на недължимо платени възстановявания при производството за лизинов сулфат.
Правна уредба
Международно право
Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките (наричана по-нататък „ХС“) е изработена от Съвета за митническо сътрудничество, понастоящем Световната митническа организация, и е въведена с Международната конвенция по Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките, сключена в Брюксел на 14 юни 1983 г. и одобрена заедно с протокола за изменението ѝ от 24 юни 1986 г. от името на Европейската икономическа общност с Решение 87/369/ЕИО на Съвета от 7 април 1987 г. (
ОВ L 198, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 3, стр. 199).
Съгласно обяснителните бележки към глава 29 от ХС понятието „онечиствания“ се използва само за веществата, чието наличие в даденото химично съединение е в резултат единствено на производствения процес. Тези вещества не се считат за допустими онечиствания по смисъла на обяснителните бележки, когато съзнателно са оставени в продукта, за да го направят годен за по-специфична употреба, освен за главната.
В обяснителните бележки към позиция 2309 от ХС се посочва, че същата се отнася до препарати, предназначени за използване при производството на „пълноценни“ или „допълващи“ храни. Тези препарати по принцип са със сложен състав и съдържат различни елементи, наричани понякога „добавки“, чието естество и пропорции се определят с оглед на конкретно зоотехническо прилагане. Посочените елементи, сред които са и аминокиселините, подпомагат по-специално храносмилането, и по-общо използването на храни при животното и поддържането на неговото здраве.
Право на Съюза
Тарифно класиране
КН е основана на ХС. Втората част от КН включва класификация на стоките в раздели, глави, позиции и подпозиции.
Глава 23 от КН е озаглавена „Остатъци и отпадъци от хранителната промишленост, приготвени храни за животни“. По смисъла на забележка 1 от тази глава в позиция 2309 от КН са включени „продуктите от видовете, използвани за храна на животни, неупоменати, нито включени другаде, получени чрез обработка на растителни или животински материали и които поради този факт са загубили характерните особености на първичния материал, различни от растителните отпадъци, остатъци и субпродукти, произлизащи от тази обработка“. Позиция 2309 от КН е озаглавена „Препарати от видовете, използвани за храна на животни“.
Глава 29 от КН е озаглавена „Органични химични продукти“. Съгласно забележка 1, букви а) и б) към тази глава:
„Освен при обратни разпоредби, позициите на настоящата глава включват само:
а)
органични съединения с определен химичен състав, представени самостоятелно, независимо дали тези съединения съдържат или не съдържат онечиствания;
б)
смеси от изомери на едно и също органично съединение (независимо дали тези смеси съдържат или не съдържат онечиствания), с изключение на смесите от изомери (различни от стереоизомерите) на ациклените въглеводороди, независимо дали са наситени или не (глава 27)“.
Позиция 2922 от КН е озаглавена „Аминосъединения с кислородни функционални групи“.
Глава 38 от КН е озаглавена „Различни видове продукти на химическата промишленост“. Позиция 3824 от КН се отнася до „химични продукти и препарати на химическата промишленост или на други, свързани с нея промишлености (включително смесите от естествени продукти), неупоменати, нито включени другаде“.
Възстановявания при производството
– Регламент (ЕО) № 1260/2001
Член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета от 19 юни 2001 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (
ОВ L 178, стр. 1
) гласи:
„Взето е решение да се предоставят възстановявания при производството за продуктите, посочени в член 1, параграф 1, точки a) и е), за сиропите, посочени в член 1, параграф 1, точка г), както и за химически чистата фруктоза (левулоза) с код по КН 1702 50 00 като междинен продукт в случаите по член 23, параграф 2 [ЕО], когато същите се използват за производството на някои продукти на химическата промишленост.
[…]“. [неофициален превод]
– Регламент (ЕО) № 1265/2001
Член 1 от Регламент (ЕО) № 1265/2001 на Комисията от 27 юни 2001 година относно условията и реда за прилагането на Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета относно предоставянето на възстановявания при производството за определени захарни продукти, използвани в химическата промишленост (
ОВ L 178, стр. 63
), гласи:
„1.   За целите на настоящия регламент „основни продукти“ са:
а)
продуктите, посочени в член 1, параграф 1, точки a) и е) от Регламент […] №°1260/2001, и
б)
захарните сиропи, посочени в член 1, параграф 1, буква г) от Регламент […] № 1260/2001, които спадат към кодове по КН ex 1702 60 95 и ех 1702 90 99 и са с чистота най-малко 85 %,
използвани при производството на продуктите на химическата промишленост, изброени в приложение I към настоящия регламент.
[…]“. [неофициален превод]
Член 2 от Регламент № 1265/2001 гласи:
„1.   Възстановяването при производството се предоставя от държавата членка, на чиято територия се извършва преработката на основните продукти.
2.   Държавата членка може да предостави възстановяването само при условие че чрез митнически или еквивалентен по сигурността си на него административен контрол гарантира, че основните продукти се използват съответно на предназначението, посочено в заявлението по член 3“. [неофициален превод]
По смисъла на член 10 от този регламент:
„1.   Заявлението за възстановяване при производството се подава в писмена форма до компетентния орган на държавата членка, където основният продукт трябва да бъде преработен.
В заявлението се посочва:
[…]
в)
тарифната позиция и описанието на химичния продукт, за производството на който следва да се използва основният продукт;
[…]
3.   За целите на прилагането на параграф 2:
[…]
б)
правото на възстановяване при производството е обусловено от предоставянето на предварително разрешително на преработвателя от държавата членка, на чиято територия същият трябва да преработи междинния продукт в химически продукт по приложение I.
Разрешителното по втора алинея се предоставя от съответната държава членка, ако заинтересованото лице осигури всички условия за извършване на необходимите проверки.
[…]“. [неофициален превод]
Видно от приложение I към Регламент № 1265/2001, възстановявания се предоставят за производството на продукти, спадащи към глава 29 (органични химични продукти) и глава 38 (различни видове продукти от химическата промишленост) от КН.
Финансиране на общата селскостопанска политика
Член 8 от Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно финансирането на общата селскостопанска политика гласи:
„1.   Държавите членки приемат в съответствие с националните си законови, подзаконови и административни разпоредби необходимите мерки за:
а)
гарантиране на действителното и правомерно осъществяване на дейностите, финансирани от Фонда;
б)
предотвратяване и преследване на нередностите;
в)
връщане на сумите, пропуснати в резултат на нередности или небрежност.
Държавите членки уведомяват Комисията за взетите мерки в тази насока, и по-специално за хода на административните и съдебни производства.
2.   В случай че сумите не бъдат напълно върнати, финансовите последици от допуснатите нередности или небрежност се понасят от Общността, освен ако отговорност за тях не носят административни или други органи на държавите членки.
Върнатите суми се изплащат на акредитираните разплащателни агенции, като последните ги отчисляват от разходите, финансирани от Фонда. Лихвите по върнатите или изплатени по-късно суми се внасят във Фонда.
[…]“. [неофициален превод]
Спорът по главното производство и преюдициалните въпроси
Agroferm е датско предприятие, което до юни 2006 г. произвежда лизинов сулфат в завода си в Esbjerg (Дания). Продуктите, съдържащи лизин, се произвеждат от захар, която е и техният основен продукт.
На 19 май 2004 г. Agroferm подава до митническите органи искане за предварително разрешително за предоставяне на възстановявания при производството на лизинов сулфат. В искането то посочва, че продуктът, който възнамерява да произвежда, е лизинов сулфат, спадащ според него към позиция 2922 от КН. След положителен отговор от посочените органи на искането Agroferm редовно получава възстановявания при производството, съответстващи на количествата захар, които използва за производството на лизинов сулфат.
След анализ Force Technology — частно предприятие, на което е възложено извършването на анализи за сметка на датските митнически органи на проби от продукти за целите на тяхното тарифно класиране — предлага продуктът на Agroferm да бъде класиран в глава 23 от КН, а не в глава 29 от нея. В становището си от 5 април 2006 г. Force Technology посочва, че анализираната проба е произведена чрез ферментация и че съответният продукт съдържа лизинов сулфат и вторични продукти от ферментацията. Предприятието посочва, че само 66 % чист продукт (процентно съдържание на лизиновия сулфат в сухо вещество) не може да се класира в глава 29 от КН.
Датските митнически органи сезират Комитета по Митническия кодекс, който уточнява, че при вземането на решения относно допустимия процент онечиствания и класирането на химическите продукти трябва да се отдава предпочитание на конкретен за веки отделен случай подход и че разглежданите препарати следва да се класират в глава 23 от КН, не в глава 29 от нея.
С решение от 10 август 2006 г. Direktoratet for FødevareErhverv (Дирекция по храните, наричана по-нататък „Direktoratet“) уведомява Agroferm, че след консултации с Европейската комисия и с Комитета по Митническия кодекс е установила, че произвежданите от дружеството продукти не трябва да се класират като продукти на основата на лизин по смисъла на позиция 2922 от КН и че следователно това предприятие не може да получава възстановявания при производството.
На 22 ноември 2006 г. Direktoratet решава, че Agroferm трябва да върне общо близо 86,6 милиона DKK [датски крони], заедно със съответните лихви, която сума според нея отговаря на възстановяванията при производството, получени през периода август 2004 г.— март 2006 г., по която обаче страните по главното производство спорят.
На 18 декември 2006 г. Agroferm обжалва решението на Direktoratet пред Ministeriet. В решението си от 18 юли 2008 г. Ministeriet потвърждава изцяло позицията на Direktoratet и приема, че Agroferm не е действало добросъвестно, когато е подало заявление за получаване на възстановявания при производството.
На 23 септември 2009 г. Agroferm подава жалба до Retten i Esbjerg (Районен съд, Esbjerg), който с решение от 4 ноември 2009 г. и след съвместно искане на страните препраща делото на Vestre Landsret, по съображение че спорът в главното производство е принципен по смисъла на датския граждански процес, тъй като има отношение към тълкуването на въпроси, свързани с правото на Съюза, и че се налага отправяне на преюдициално запитване.
При тези обстоятелства запитващата юрисдикция решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
В позиция 2309, позиция 2922 или позиция 3824 от [КН] попада продукт, който е произведен от захар, ферментирала с помощта на бактерията
Corynebacterium glutamicum
, и който се състои — както се уточнява в приложение 1 от акта за преюдициално запитване — от 65 % лизинов сулфат и освен това съдържа онечиствания от производствения процес (непроменени суровини, използвани в производствения процес реактиви и вторични продукти)?
От значение в тази връзка ли е дали онечистванията са запазени нарочно с цел продуктът да стане особено подходящ или да се подобри неговата годност за производството на храни за животни, или онечистванията са били запазени, защото не е необходимо или целесъобразно тяхното отстраняване? Какви насоки следва да се използват за преценката на този въпрос във всеки конкретен случай?
От значение ли е за отговора на въпроса обстоятелството, че е възможно производството на други продукти, съдържащи лизин, включително „чист“ лизин (≥98 %) и лизин HCl, които имат по-високо съдържание на лизин от описания по-горе продукт лизинов сулфат, както и от значение ли е в тази връзка обстоятелството, че количеството лизинов сулфат и други онечиствания в описания по-горе продукт лизинов сулфат отговаря на количеството в продуктите, произведени на основата на лизинов сулфат, на други производители? Какви насоки следва да се използват за преценката на този въпрос във всеки конкретен случай?
2)
Ако се приеме, че в съответствие с принципа на законосъобразност производството не е попадало в рамките на схемата за възстановявания, биха ли били в нарушение на правото на Европейския съюз действията на националните власти, които съгласно националните принципи на правна сигурност и защита на оправданите правни очаквания в случай като настоящия се въздържат да поискат връщане на сумите на възстановяванията, приети добросъвестно от производителя?
3)
Ако се приеме, че в съответствие с принципа на законосъобразност производството не е попадало в рамките на схемата за възстановявания, биха ли били в нарушение на правото на Европейския съюз действията на националните власти, които съгласно националните принципи на правна сигурност и защита на оправданите правни очаквания в случай като настоящия спазват поетите задължения (сертификати за възстановявания), които са били предмет на времеви ограничения и които са приети добросъвестно от производителя?“.
По преюдициалните въпроси
По първия въпрос
С първия въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да установи дали продукт като разглеждания в главното производство, състоящ се от лизинов сулфат и онечиствания от производствения процес, попада в позиция 2309, позиция 2922 или позиция 3824 от КН.
В това отношение следва да се напомни, че съгласно постоянната съдебна практика в интерес на правната сигурност и улесняването на проверките решаващият критерий за тарифното класиране на стоките по правило трябва да се търси в техните обективни характеристики и свойства, определени в текста на позицията от КН и на бележките към разделите или главите (вж. по-специално Решение от 25 май 1989 г. по дело Weber,
40/88, Recueil, стр. 1395
, точка 13, Решение от 18 юли 2007 г. по дело Olicom,
C-142/06, Сборник, стр. I-6675
, точка 16 и Решение от 28 юли 2011 г. по дело Pacific World и FDD International,
C-215/10, Сборник, стр. I-7255
, точка 28).
Следва също да се напомни, че обяснителните бележки към ХС представляват важни средства за гарантиране на еднаквото прилагане на Общата митническа тарифа и в това си качество предоставят годни способи за нейното тълкуване (вж. в този смисъл Решение от 19 май 1994 г. по дело Siemens Nixdorf,
C-11/93, Recueil, стр. I-1945
, точка 12, Решение от 27 април 2006 г. по дело Kawasaki Motors Europe,
C-15/05, Recueil, стр. I-3657
, точка 36 и Решение по дело Pacific World и FDD International, посочено по-горе, точка 29).
На първо място, що се отнася до позиция 2922 от КН, забележка 1, буква а) към глава 29 от КН предвижда, че позициите от тази глава включват само органични съединения с определен химичен състав, представени самостоятелно, независимо дали тези съединения съдържат или не онечиствания.
От акта за преюдициално запитване следва, че основният продукт на разглеждания в главното производство лизинов сулфат е органично съединение с определен химичен състав, в който влизат 65 % лизинов сулфат и 35 % клетъчна маса, получена в резултат на използваната в производствения процес ферментация. Освен това според запитващата юрисдикция споменатата клетъчна маса съдържа хранителни вещества с висока биологична стойност и съзнателно е оставена в продукта с цел по-голямата му пригодност за използване като добавка при храненето на животните и възпрепятстване на овлажняването на лизиновия сулфат.
Възниква следователно въпросът дали посочената клетъчна маса може да се разглежда като онечиствания, чието наличие съгласно забележка 1, буква а) към глава 29 от КН не поставя под въпрос класирането в позициите от тази глава.
В това отношение следва да се констатира, че макар посочената забележка 1 към глава 29 от КН да допуска наличието на онечиствания, те задължително трябва да бъдат остатъчни, за да не се засегне „самостоятелният“ характер на въпросното органично съединение. Всъщност, както генералният адвокат посочва в точка 31 от заключението си, причината за допускането им е свързана с факта, че от технологична гледна точка 100 % чистота по принцип не би могла да се постигне.
Освен това от забележка 1, букви е) и ж) към глава 29 от КН следва, че позициите от тази глава могат да включват по-специално продуктите по забележка 1, буква а) с прибавени към тях различни вещества, необходими за запазването или за транспортирането им, позволяващи улесняване на идентификацията им, или за безопасност, стига те да не правят продукта годен за по-специфична употреба, освен за главната.
След като съгласно забележка 1, букви е) и ж) към глава 29 прибавянето на други вещества към продуктите, които могат да бъдат класирани в тази глава, трябва да се подчинява на точно определени изисквания, свързани по-специално със съображения за сигурност или идентификация, и при това като се запази главната употреба на съответния продукт, следва да се констатира, че a fortiori това се отнася и за онечистванията, посочени в забележка 1, буква а) от същата глава.
Всъщност даден продукт, ако съдържа онечиствания от производствения процес, които го правят годен за специфична употреба, различна от неговата главна употреба, не може да се счита за „представен самостоятелно“ по смисъла на забележка 1, буква а) към глава 29 от КН, тъй като тези онечиствания са определящи за употребата му.
Впрочем това следва и от обяснителните бележки към глава 29 от ХС, напомнени в точка 4 от настоящото решение.
В случая от акта за преюдициално запитване е видно, че онечистванията са оставени след ферментацията на продукта, разглеждан в главното производство, за да го направят годен за по-специфична употреба, освен за главната, като добавка за пълноценни храни за животни, съдържащи определени хранителни вещества с висока биологична стойност.
Поради това продукт на основата на лизинов сулфат като разглеждания в главното производство не може да бъде класиран в позиция 2922 от КН.
От своя страна, позиция 2309 от КН се отнася за „препарати от видовете, използвани за храна на животни“. Съгласно забележка 1 към глава 23 от КН тази позиция включва продукти от видовете, използвани за храна на животни, неупоменати, нито включени другаде, получени чрез обработка на растителни или животински материали и които поради този факт са загубили характерните особености на първичния материал, различни от растителните отпадъци, остатъци и субпродукти, произлизащи от тази обработка.
Освен това, видно от обяснителните бележки към позиция 2309 от ХС, напомнени в точка 5 от настоящото решение, същата се отнася специално за добавките, чието естество и пропорции се определят с оглед на конкретно зоотехническо прилагане, сред които добавки са и аминокиселините.
В това отношение следва да се отбележи, че предназначението на продукта може да представлява обективен критерий за класиране, доколкото то е неразривно свързано с него, като тази връзка трябва да може да се прецени в зависимост от обективните характеристики и свойства на продукта (вж. Решение от 15 февруари 2007 г. по дело RUMA,
C-183/06, Сборник, стр. I-1559
, точка 36, Решение от 15 февруари 2007 г. по дело Olicom, посочено по-горе, точка 18 и Решение от 29 април 2010 г. по дело Roeckl Sporthandschuhe,
C-123/09, Сборник, стр. I-4065
, точка 28).
От акта за преюдициално запитване обаче следва, че разглежданият в главното производство продукт, който е на основата на лизинов сулфат, е предназначен за използване като добавка в производството на храни за животни. В състава му влизат определени елементи, сред които са и аминокиселините, представляващи предимство от хранителна гледна точка.
В този смисъл обективните характеристики на такъв продукт, и по-специално съзнателно оставените в него елементи от клетъчната маса от производствения процес, определят предназначението му за използване като добавка в производството на храни за животните. Поради това този продукт отговаря на необходимите условия за класиране в позиция 2309 от КН.
По отношение на позиция 3824 от КН е достатъчно да се отбележи, че тя е последната позиция, която би могла да се вземе предвид, и че тя се прилага единствено когато съответният продукт не може да се класира в никоя друга позиция. Тъй като настоящият случай не е такъв, относимостта на тази позиция не следва да се разглежда.
Поради това на първия преюдициален въпрос следва да се отговори, че КН трябва да се тълкува в смисъл, че продукт, състоящ се от лизинов сулфат и онечиствания от производствения процес, трябва да се класира в позиция 2309 като препарат от видовете, използвани за храна на животни.
По втория и третия въпрос
С втория и третия въпрос, които следва да се разгледат заедно, запитващата юрисдикция по същество иска да установи дали правото на Съюза допуска национални митнически органи, които са длъжни да спазват установените в националното право принципи на правната сигурност и на защита на оправданите правни очаквания, от една страна, да изискат връщане на недължимо платена сума за възстановявания при производството за лизинов сулфат, получена добросъвестно от производител, и от друга страна, да откажат да платят възстановяванията при производството за този продукт, за които са поели задължение към същия производител.
Най-напред следва да се напомни постоянната съдебна практика, съгласно която не може да се приеме, че национално право в областта на оттегляне на административни актове и връщане на недължимо платени от публичната администрация парични престации противоречи на правото на Съюза, ако това право отчита едновременно с принципа на законност и принципите на защита на оправданите правни очаквания и на правната сигурност, тъй като последните са част от правния ред на Съюза. Тези принципи се налагат с особена строгост, когато правната уредба може да породи финансови последици (вж. Решение от 13 март 2008 г. по дело Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening и др.,
C-383/06-C-385/06, Сборник, стр. I-1561
, точка 52 и цитираната съдебна практика).
Следва обаче да се отбележи, че Регламент № 1265/2001, по силата на който Agroferm е получило възстановяванията при производството за лизинов сулфат, установява условията и реда за прилагането на Регламент № 1260/2001, отнасящ се за общата организация на пазарите в сектора на захарта в рамките на общата селскостопанска политика.
Поради това правно основание за връщане на недължимо платени от Съюза суми по посочения Регламент № 1265/2001 представляват разпоредбите на Регламент № 1258/1999 относно финансирането на общата селскостопанска политика (вж. по аналогия с връщането на недължимо платени субсидии от структурните фондове Решение по дело Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening и др., посочено по-горе, точка 39).
По-специално член 8, параграф 1, буква в) от последния регламент установява задължение за държавите членки за връщане на сумите, пропуснати в резултат на нередности или небрежност, без в това отношение да е необходимо оправомощаване по националното право (вж. в този смисъл Решение от 21 септември 1983 г. по дело Deutsche Milchkontor и др.,
205/82-215/82, Recueil, стр. 2633
, точка 22).
В този контекст прилагането на принципите на правната сигурност и на защита на оправданите правни очаквания трябва да съответства на разпоредбите на правото на Съюза (вж. по аналогия Решение по дело Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening и др., посочено по-горе, точка 53).
С оглед на това следва да се подчертае, че не може да се прави позоваване на принципа на защита на оправданите правни очаквания, когато е налице ясна разпоредба от правен акт на Съюза, и че действията на натоварен с прилагането на правото на Съюза национален орган, които са в противоречие с последното, не биха могли да породят у икономическия оператор оправдано правно очакване, че той ще бъде третиран по начин, противоречащ на правото на Съюза (вж. Решение от 1 април 1993 г. по дело Lageder и др.,
C-31/91-C-44/91, Recueil, стр. I-1761
, точка 35, Решение от 16 март 2006 г. по дело Emsland-Stärke,
C-94/05, Recueil, стр. I-2619
, точка 31 и Решение от 7 април 2011 г. по дело Sony Supply Chain Solutions (Europe),
C-153/10, Сборник, стр. I-2775
, точка 47).
Член 1, параграф 1 от Регламент № 1265/2001 обаче включва като „основен продукт“, за който се предоставя възстановяване при производството, по-специално захарта, използвана за производството на продукти на химическата индустрия, изброени в приложение I към този регламент. Това приложение посочва изрично продуктите, които се включват в глави 29 и 38 от КН. Освен това от член 10, параграф 1, буква в) от този регламент следва, че в заявлението за възстановяване при производството следва да се посочи тарифната позиция и описанието на химичния продукт, за производството на който следва да се използва основният продукт.
В това отношение, както посочва генералният адвокат в точка 63 от заключението си, икономически оператор може да обоснове наличие на оправдани правни очаквания за възстановяване при производството само ако произведеният от него продукт бъде класиран в посочената в сертификата за възстановяване позиция или глава от КН.
В случая, видно от отговора на първия преюдициален въпрос, разглежданият в главното производство продукт в действителност би трябвало да се класира в позиция 2309 от КН, а не в позиция 2922 от нея, както погрешно е декларирал икономическият оператор, получил възстановявания при производството.
Ето защо възстановяванията при производството за този продукт противоречат на правото на Съюза. Поради това следва да се констатира, че независимо от добросъвестността на съответния икономически оператор, датските митнически органи не са могли да създадат у него оправдани правни очаквания, че той ще бъде третиран по начин, противоречащ на правото на Съюза. Това е така, независимо че от една страна, възстановяванията са били предоставени въз основа на издадено от тези органи предварително разрешително и от друга страна, последните са се задължили, преди да установят грешката, допусната в декларацията на оператора, да предоставят нови възстановявания.
Въз основа на изложените съображения на втория и третия въпрос следва да се отговори, че принципът на защита на оправданите правни очаквания трябва да се тълкува в смисъл, че допуска в положение като разглежданото в главното производство националните митнически органи, от една страна, да искат връщане на недължимо платената сума за възстановявания при производството за лизинов сулфат, която производителят вече е получил, и от друга страна, да откажат да платят възстановяванията при производството за този продукт, за които са поели задължение към същия производител.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (втори състав) реши:

1)
Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменена с Регламент (ЕО) № 1719/2005 на Комисията от 27 октомври 2005 г., трябва да се тълкува в смисъл, че продукт, състоящ се от лизинов сулфат и онечиствания от производствения процес, трябва да се класира в позиция 2309 като препарат от видовете, използвани за храна на животни.

2)
Принципът на защита на оправданите правни очаквания трябва да се тълкува в смисъл, че допуска в положение като разглежданото в главното производство националните митнически органи, от една страна, да искат връщане на недължимо платената сума за възстановявания при производството за лизинов сулфат, която производителят вече е получил, и от друга страна, да откажат да платят възстановяванията при производството за този продукт, за които са поели задължение към същия производител.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: датски.