CELEX: 62010CJ0021
Közös agrárpolitika
Az EMOGA általi finanszírozás
1257/1999/EK és 817/2004/EK rendelet
Közösségi vidékfejlesztési támogatás
Agrár-környezetgazdálkodási termelési módszerekhez nyújtott támogatás
Az állatállomány-alapú támogatásoktól eltérő agrár-környezetgazdálkodási támogatások, amelyek odaítélése bizonyos élőállat-sűrűségtől függ
Az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer alkalmazása
Szarvasmarhák azonosítási és nyilvántartási rendszere
A nemzeti hatóságoknak a jogosultsági feltételek tekintetében fennálló tájékoztatási kötelezettsége

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a 2003. szeptember 29‑i 1783/2003/EK tanácsi rendelettel (HL L 270., 70. o.; magyar
nyelvű különkiadás 3. fejezet, 40. kötet, 338. o.) módosított, az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA)
nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról, valamint egyes rendeletek módosításáról, illetve hatályon kívül helyezéséről szóló,
1999. május 17‑i 1257/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 160., 80. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 25. kötet, 391. o.;
a továbbiakban: 1257/1999 rendelet) 22. cikkének, valamint az 1257/1999 rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályok
megállapításáról szóló, 2004. április 29‑i 817/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 153., 30. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet,
46. kötet, 87. o.) 68. cikkének értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet Nagy K. mezőgazdasági termelő és a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (a továbbiakban: MVH) között, az annak
tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő, hogy az agrár‑környezetgazdálkodási támogatás iránti kérelmének
benyújtásakor általa szolgáltatott adatok ellenőrzését követően az MVH elutasította e támogatás nyújtását.

Jogi háttér

Az uniós jog
Az 1257/1999 rendelet „Agrár‑környezetvédelem és az állatok kímélete” című VI. fejezetében szereplő 22. cikk ekképp rendelkezik:
„A környezet védelmét, a természeti környezet megőrzését és az állatok kíméletének javítását szolgáló mezőgazdasági módszerekhez
(agrár‑környezetvédelem) nyújtott támogatás hozzájárul a Közösség mezőgazdasági és környezetvédelmi célkitűzéseinek eléréséhez
[helyesen: A környezet védelmét, a természeti környezet megőrzését (agrár‑környezetgazdálkodás) és az állatok kíméletének
javítását szolgáló mezőgazdasági termelési módszerekhez nyújtott támogatás hozzájárul a Közösség mezőgazdasági, környezetvédelmi
és a haszonállatok kíméletére irányuló célkitűzéseinek eléréséhez].
Az ilyen támogatás elősegíti:
[...]
b)      a gazdálkodás környezetbarát módon történő külterjessé tételét, és az alacsony intenzitású legeltetési rendszerek keretében
történő gazdálkodást,
c)      a veszélyeztetett, nagy természeti értéket képviselő, művelés alatt álló területek megóvását,
[...]”
E rendelet 37. cikke (4) bekezdésének szövege így hangzik:
„A tagállamok a közösségi vidékfejlesztési támogatások megadását további vagy szigorúbb feltételekhez köthetik, azzal a feltétellel,
hogy az ilyen feltételek összhangban vannak az e rendeletben megállapított célkitűzésekkel és követelményekkel.”
Az 1257/1999 rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. február 26‑i 445/2002/EK bizottsági
rendelet (HL L 74., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 35. kötet, 269. o.) 58. cikkének (4) bekezdése előírja, hogy
a földterületeket és az állatokat az egyes közösségi támogatási programokra vonatkozó integrált igazgatási és ellenőrzési
rendszer létrehozásáról szóló, 1992. november 27‑i 3508/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 355., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás
3. fejezet, 13. kötet, 223. o.) 4. és 5. cikkének megfelelően kell azonosítani.
Az 1997. április 21‑i 820/97 tanácsi rendelettel (HL L 117., 1. o.) módosított 3508/92 rendelet (a továbbiakban: 3508/92 rendelet)
5. cikke ekképp rendelkezik:
„A haszonállatok azonosítási és nyilvántartási rendszerét, melyet az e rendelettel szabályozott támogatás odaítélésekor szükséges
figyelembe venni, a[z állatok azonosításáról és nyilvántartásáról szóló, 1992. november 27‑i] 92/102/EGK [tanácsi] irányelv
[(HL L 355., 32. o.; magyar nyelvkülönkiadás 3. fejezet 13. kötet 232. o.)] 4., 5., 6. és 8. cikkével, valamint a 820/97/EK
rendelettel összhangban kell létrehozni.”
A 817/2004 rendelet (38) preambulumbekezdése értelmében:
„Az adminisztratív szabályoknak lehetővé kell tenniük a jobb adminisztrációt, felügyeletet, és a vidékfejlesztési támogatás
jobb ellenőrzését. Az egyszerűség érdekében, a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös
szabályainak megállapításáról és a gazdálkodók részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról[, továbbá a 2019/93/EGK,
1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK
rendelet módosításáról] szóló, 2003. szeptember 29‑i 1782/2003/EK tanácsi rendelet [HL L 270., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás
3. fejezet, 40. kötet, 269. o.] II. címének IV. fejezetében előírt integrált igazgatási és ellenőrzési rendszert [a továbbiakban:
integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer] – amelyre a részletes végrehajtó szabályokat a [3508/92/EGK tanácsi rendelettel
az egyes közösségi támogatási intézkedésekre vonatkozóan létrehozott egységes igazgatási és ellenőrzési rendszer részletes
alkalmazási szabályainak megállapításáról szóló, 2001. december 11‑i] 2419/2001/EK bizottsági rendelet [HL L 327., 11. o.;
magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 34. kötet, 308. o.] határozza meg – amikor csak lehet, alkalmazni kell.”
A 817/2004 rendelet 66. cikkének (1) és (4) bekezdése kimondja:
„(1)      A 2419/2001/EK rendelet 6. cikke szerinti támogatási kérelmektől függetlenül benyújtott, területalapú, illetve állatlétszámon
alapuló vidékfejlesztési támogatás iránti kérelmekben fel kell tüntetni mindazokat a mezőgazdasági üzemhez tartozó területeket
és állatokat, amelyek a kérdéses intézkedés keretében benyújtott kérelem elbírálása szempontjából jelentőséghez jutnak, beleértve
azokat is, amelyek vonatkozásában nem kértek támogatást.
[...]
(4)      A földterületeket és az állatokat az 1782/2003/EK rendelet 18. és 20. cikkének megfelelően kell meghatározni [helyesen: azonosítani].”
A 817/2004 rendelet 67. cikke előírja:
„(1)      A programban való részvételre irányuló kezdeti kérelmeket és a későbbi kifizetés iránti kérelmeket oly módon kell ellenőrizni,
amely biztosítja a támogatás feltételeinek való megfelelés hatékony ellenőrzését.
A tagállamok meghatározzák az egyes támogatási intézkedések vizsgálatára alkalmas módszereket és eszközöket, valamint az ellenőrzések
által érintett személyeket.
A tagállamok szükség szerint igénybe veszik az […] integrált igazgatási és ellenőrzési rendszert.
[...]”
A 817/2004 rendelet 68. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Az adminisztratív ellenőrzés teljes körű, és többek között szükség szerint az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszerből
származó adatokkal végzett keresztellenőrzéseket is magában foglal. A keresztellenőrzés a jogtalan támogatás‑kifizetések elkerülése
érdekében a támogatási intézkedés által érintett parcellákra és állatállományra irányul. A hosszú távú kötelezettségvállalásoknak
való megfelelést szintén ellenőrizni kell.”
Az 1782/2003 rendelet 17. cikkének megfelelően minden tagállam létrehoz egy integrált igazgatási és ellenőrzési rendszert.
Az 1782/2003 rendelet 18. cikke a következőképpen szól:
„(1)      Az integrált [igazgatási és ellenőrzési] rendszer a következő elemekből áll:
a)      számítógépes adatbázis;
b)      a mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló rendszer;
c)      a 21. cikkben említett, a támogatási jogosultságok azonosítására és nyilvántartására szolgáló rendszer;
d)      támogatási kérelmek,
e)      integrált ellenőrzési rendszer;
f)      a támogatás iránti kérelmet benyújtó egyes mezőgazdasági termelők személyazonosságának nyilvántartására szolgáló egységes
rendszer.
(2)      A 67., a 68., a 69., a 70. és a 71. cikk alkalmazása esetén az integrált [igazgatási és ellenőrzési] rendszer a 92/102/EGK
irányelv […] és [a szarvasmarhák azonosítási és nyilvántartási rendszerének létrehozásáról, továbbá a marhahús és marhahústermékek
címkézéséről, valamint a 820/97/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2000. július 17‑i] 1760/2000/EK [európai
parlamenti és tanácsi] rendelet [(HL L 204., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 30. kötet, 248. o.)] alapján az
állatok azonosítására és nyilvántartására létrehozott rendszert is magában foglalja.”
Az 1782/2003 rendelet 20. cikke meghatározza a mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló rendszert.
Az 1782/2003 rendelet által előírt kölcsönös megfeleltetés, moduláció, valamint integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer
végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2004. április 21‑i 796/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 141.,
18. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 44. kötet, 243. o.) 16. cikke (3) bekezdésének második albekezdése előírja:
„A tagállamok különösen olyan eljárásokat vezethetnek be, amelyek révén a szarvasmarhafélékre vonatkozó számítógépes adatbázisban
tárolt adatokat a támogatási kérelem céljából fel lehet használni, feltéve hogy a szarvasmarhafélékre vonatkozó számítógépes
adatbázis a biztonság és alkalmazás tekintetében rendelkezik az érintett támogatási rendszerek megfelelő működtetéséhez szükséges
színvonallal. Az ilyen eljárások állhatnak egy olyan rendszerből, amely szerint a mezőgazdasági termelő támogatás iránti kérelmet
nyújthat be az összes olyan állat tekintetében, amelyek a tagállam által meghatározandó időpontban a szarvasmarhafélékre vonatkozó
számítógépes adatbázisban szereplő adatok alapján támogatásra jogosultak. Ebben az esetben a tagállamok megteszik a szükséges
intézkedéseket annak biztosítására, hogy:
a)      a szóban forgó támogatási rendszerre alkalmazandó rendelkezésekkel összhangban a vonatkozó birtokon tartási időszakok kezdő‑
és zárónapja egyértelműen meghatározott és ismert legyen a mezőgazdasági termelő előtt;
b)      a mezőgazdasági termelő tudatában legyen annak, hogy a szarvasmarhafélék azonosítására és nyilvántartására szolgáló rendszerben
nem megfelelően azonosított vagy nyilvántartott állat az 59. cikk értelmében szabálytalannak talált állatnak minősül.
[...]”
Az 1760/2000 rendelet 5. cikke értelmében a tagállamok illetékes [helyesen: hatáskörrel rendelkező] hatóságai számítógépes
adatbázist állítanak fel a szarvasmarhafélék és a sertések Közösségen belüli kereskedelmét érintő állat egészségügyi problémákról
szóló, 1964. június 26‑i 64/432/EGK tanácsi irányelv (HL 1964. 121., 1977. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 1. kötet,
13. o.; helyesbítés: magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 34. kötet, 482. o.) 14. és 18. cikkének megfelelően.

A nemzeti szabályozás
A Nemzeti Vidékfejlesztési Terv alapján a központi költségvetés, valamint az Európai Mezőgazdasági Orientációs és [Garanciaalap]
Garancia Részlege társfinanszírozásában megvalósuló agrár‑környezetgazdálkodási támogatások igénybevételének részletes szabályairól
szóló 150/2004. földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszteri rendelet (
Magyar Közlöny
, 2004/116. szám, a továbbiakban: 150/2004 miniszteri rendelet) 5. §‑a előírja, hogy a gyepgazdálkodásra irányuló agrár‑környezetgazdálkodási
célprogramokhoz támogatás nyújtható.
E miniszteri rendelet 32. §‑ának (2) bekezdése meghatározza az érintett támogatás igénybevételének jogosultsági feltételeit,
amelyek előírják az érintett mezőgazdasági termelő számára, hogy egyfelől az e rendelkezésben meghatározott, egyes Érzékeny
Természeti Területeken legalább egy hektár gyeppel, másfelől e gyep hasznosításához legalább 0,2 állategység/hektár állatállománnyal
rendelkezzen.
A Nemzeti Vidékfejlesztési Terv alapján a központi költségvetés, valamint az Európai Mezőgazdasági Orientációs és [Garanciaalap]
Garancia Részlege társfinanszírozásában megvalósuló támogatások igénybevételének általános szabályairól szóló 131/2004. földművelésügyi
és vidékfejlesztési miniszteri rendelet (
Magyar Közlöny
, 2004/127. szám) 16. §‑a a következőképpen szól:
„A kérelemben foglaltak ellenőrzésére a [817/2004] rendelet 66–70. cikkében foglaltak szerint kerül sor.”
A szarvasmarhafélék egyedeinek egységes azonosítására és nyilvántartására szolgáló magyar rendszert (Egységes Nyilvántartási
és Azonosítási Rendszer, a továbbiakban: ENAR) a szarvasmarha‑fajok egyedeinek jelöléséről, valamint Egységes Nyilvántartási
és Azonosítási Rendszeréről szóló 99/2002. földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszteri rendelet (
Magyar Közlöny
, 2002/135. szám) 2. §‑a a szarvasmarha‑fajok egyedeinek olyan azonosítási és nyilvántartási rendszereként határozza meg,
ami kapcsolódik a tenyészetek nyilvántartásához, biztosítja az állatok nyomon követését, továbbá alapját képezi az érintett
szakterületek (állategészségügy, állattenyésztés, piacszabályozás stb.) nyilvántartási rendszerének.
E rendelet 3. §‑a előírja, hogy a szarvasmarha egyedek jelölése és nyilvántartása céljából a szarvasmarhákat az országos adatbázisban
nyilvántartásba kell venni.
Az említett rendelet 19. §‑a kifejti, hogy az állattartó köteles a tenyészet, illetve a tartott állatok pontos és szakszerű
nyilvántartásba vételét elősegíteni.

Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
2004. november 26‑án Nagy K. ötéves időszakra vonatkozóan agrár‑környezetgazdálkodási támogatás iránti kérelmet nyújtott be
az MVH‑hoz.
Ennek a támogatásnak, amelyet a gyepgazdálkodási célprogram keretében vezettek be, a 150/2004 miniszteri rendelet 32. §‑ának
(2) bekezdése értelmében az a feltétele, hogy a gyep hasznosításához legalább 0,2 állategység/hektár állatállománnyal kell
rendelkezni.
A támogatási kérelmében Nagy K. azt állította, hogy tizenkét darab szarvasmarhája van, és 2005. augusztus 10‑én kifizették
számára a 2004–2005‑ös, illetve 2006. október 6‑án a 2005–2006‑os gazdasági évre vonatkozó támogatást.
A 2006. október 18‑án lefolytatott helyszíni ellenőrzés, valamint a támogatási kérelem benyújtásának időpontjában fennálló
helyzetre vonatkozóan az ENAR‑nyilvántartással végzett keresztellenőrzés alapján azonban megállapításra került, hogy az e
kérelemben feltüntetett tizenkét darab szarvasmarha nem szerepelt a nyilvántartásban ez utóbbi benyújtásának időpontjában.
2006. december 15‑i határozatában az MVH megállapította, hogy Nagy K. nem teljesítette a vitatott támogatás igénybevételének
a 150/2004 miniszteri rendelet 32. §‑ának (2) bekezdésében megállapított jogosultsági feltételeit, mivel a lefolytatott ellenőrzések
nem igazolták a támogatási kérelem benyújtásának időpontjában megjelölt állatlétszámot. Ennek eredményeképpen az MVH kizárta
Nagy K.‑t az ötéves időszakra vonatkozó agrár‑környezetgazdálkodási támogatásból, és a már kifizetett, összesen 5230 euró
visszafizetésére kötelezte.
Nagy K. e határozat ellen fellebbezést nyújtott be a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztériumhoz, amely 2007. augusztus
10‑i határozatával a 150/2004 miniszteri rendelet 32. §‑ának (2) bekezdése alapján helybenhagyta az említett határozatot.
Nagy K. a Fővárosi Bíróság előtt megtámadta e minisztérium határozatát, azt állítva, hogy a támogatási kérelem benyújtásakor
rendelkezett az e rendelkezésben előírt számú állattal, azonban nem volt tudomása az ENAR‑ról, és nem tudott arról, hogy a
vitatott támogatás igénybevétele az érintett állatok e rendszerben való nyilvántartásba vételétől függ, mivel erről semmiféle
tájékoztatást nem kapott.
A Fővárosi Bíróság, miután úgy ítélte meg, hogy választ kell kapnia arra a kérdésre, hogy a területalapú támogatások esetén
kizárólag az ENAR adatai tekinthetők‑e hitelesnek, vagy hogy ebben az esetben a hatáskörrel rendelkező hatóság más bizonyítékokra
is támaszkodhat vagy köteles támaszkodni, úgy határozott, hogy felfüggeszti az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából
a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)      Értelmezhető‑e az [1257/1999] rendelet 22. cikke, illetve a [817/2004] rendelet 68. cikke oly módon, hogy az [1257/1999] rendelet
22. cikkében meghatározott agrár‑környezetgazdálkodási támogatás gyepgazdálkodási célprogramjai esetében a [817/2004] rendelet
68. cikke szerinti ENAR‑adatbázisban lévő adatok ellenőrzését ki kell terjeszteni az élőállat-sűrűségi feltételt meghatározó
területalapú támogatásokra is?
2)      Értelmezhető‑e a két fenti jogszabály oly módon, hogy ahol a támogatás feltétele az élőállat-sűrűség, de a támogatás nem állatalapú,
ott is alkalmazni kell az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer keresztellenőrzéseit?
3)      Értelmezhetőek‑e úgy a fenti jogszabályok, hogy vizsgálhatja, illetve köteles vizsgálni a hatóság a területalapú támogatások
megítélése során az ENAR‑rendszertől függetlenül a támogatási feltételek tényleges meglétét?
4)      A fenti jogszabályok értelmezése alapján milyen ellenőrzési kötelezettséget jelent az eljáró hatóságok számára a fenti közösségi
jogszabályokban foglalt ellenőrzési, illetve keresztellenőrzési kötelezettség? Szűkíthető‑e ez az ellenőrzés kizárólag az
ENAR‑rendszerben foglaltak vizsgálatára?
5)      Terheli‑e a fenti jogszabályok alapján a tagállami hatóságot a támogatási feltételek vonatkozásában (pl. az ENAR bejelentési
kötelezettségről) tájékoztatási kötelezettség? Ha igen, milyen módon és mértékben?”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről

Az első és a második kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság első és második kérdése, amelyeket együttesen kell megvizsgálni, lényegében arra irányul, hogy
az 1257/1999 rendelet 22. cikkén alapuló és az élőállat-sűrűségi feltételtől függő támogatások tekintetében e rendelkezés,
valamint a 817/2004 rendelet 68. cikke lehetővé teszi‑e a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára, hogy az integrált igazgatási
és ellenőrzési rendszer adataival keresztellenőrzéseket végezzenek, és különösen azt, hogy az ENAR‑hoz hasonló, a szarvasmarhafélék
egyedeinek egységes azonosítására és nyilvántartására szolgáló országos rendszer adatbázisában szereplő adatokra támaszkodjanak.
Legelőször is meg kell jegyezni, hogy az 1257/1999 rendelet 37. cikkének (4) bekezdése lehetővé teszi a tagállamok számára,
hogy a közösségi vidékfejlesztési támogatások megadását további vagy szigorúbb feltételekhez kössék, azzal a feltétellel,
hogy az ilyen feltételek összhangban vannak az e rendeletben megállapított célkitűzésekkel és követelményekkel. E tekintetben
az említett rendelet 22. cikke többek között rögzíti, hogy támogatást nyújtanak a természeti környezet megőrzését szolgáló
mezőgazdasági termelési módszerekhez, és hogy az ilyen támogatás elősegíti a gazdálkodás környezetbarát módon történő külterjessé
tételét és az alacsony intenzitású legeltetési rendszerek keretében történő gazdálkodást.
A nemzeti szabályozásban az Érzékeny Természeti Területen található földterület gyepként történő hasznosítása céljából előírt
élőállat-sűrűségi feltétel, amely a legelők növény‑ és állatvilága gazdagságának megőrzésére irányul, és amelyet az 1257/1999
rendelet 22. cikkén alapuló támogatások odaítélésére kell alkalmazni, ennélfogva összhangban van az e rendeletben megállapított
célokkal és követelményekkel. Az ilyen feltétel az e támogatások igénybevételére vonatkozó, az említett rendelet 37. cikke
(4) bekezdésének megfelelő jogosultsági feltételnek minősül.
Ezen túlmenően meg kell jegyezni, hogy a 817/2004 rendelet 68. cikke előírja, hogy az adminisztratív ellenőrzés teljes körű.
E rendelkezés továbbá pontosítja, hogy ez utóbbi többek között szükség szerint az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszerből
származó adatokkal végzett keresztellenőrzéseket is magában foglalja, és hogy ezen ellenőrzések a jogtalan támogatás‑kifizetések
elkerülése érdekében a támogatási intézkedés által érintett parcellákra és állatállományra irányulnak. E rendelet (38) preambulumbekezdéséből
ezenfelül kitűnik, hogy az adminisztratív szabályoknak lehetővé kell tenniük a jobb adminisztrációt, felügyeletet és a vidékfejlesztési
támogatás jobb ellenőrzését, és hogy az egyszerűség érdekében az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszert, amikor csak
lehet, alkalmazni kell.
Ebből következik, hogy a tagállamok alkalmazhatják e 68. cikket az 1257/1999 rendelet 22. cikkén alapuló azon támogatásokra,
amelyek az élőállat-sűrűségi feltételtől függnek, amennyiben ez utóbbi e támogatások igénybevételére vonatkozó, az említett
rendelet 37. cikke (4) bekezdésének megfelelő jogosultsági feltételnek minősül. Következésképpen az említett támogatások által
érintett állatállományra irányuló keresztellenőrzéseket többek között szükség szerint az integrált igazgatási és ellenőrzési
rendszerből származó adatokkal együttesen kell végezni, amelyet a tagállamok a 817/2004 rendelet 67. cikke (1) bekezdése harmadik
albekezdésének megfelelően vesznek igénybe.
Ezzel kapcsolatban a 817/2004 rendelet 66. cikkének (4) bekezdése előírja, hogy az állatokat és a földterületeket az 1782/2003
rendelet 18. és 20. cikkének megfelelően kell azonosítani. Ez utóbbi rendelet 18. cikkének (2) bekezdése különösen előírja,
hogy ezen integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer – a 92/102 irányelv és az 1760/2000 rendelet alapján – az állatok azonosítására
és nyilvántartására létrehozott rendszert is magában foglalja.
Meg kell azonban jegyezni, hogy az 1782/2003 rendelet 156. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében e rendelet 18. cikkének
(2) bekezdését a 2005‑ös naptári év és az azt követő évek tekintetében benyújtott támogatási kérelmekre kell alkalmazni. Ennélfogva
a korábban benyújtott kérelmeket illetően a 445/2002 rendelet 58. cikkének (4) bekezdését kell figyelembe venni, amely – a
817/2004 rendelet 66. cikke (4) bekezdésének szövegéhez hasonló megfogalmazással – a 3508/92 rendelet 5. cikkére utal, amely
szintén az állatoknak a 92/102 irányelvvel és a 820/97 rendelettel összhangban létrehozott azonosítási és nyilvántartási rendszerére
hivatkozik.
Az előző megfontolások összességére tekintettel az első és a második kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1257/1999 rendelet
22. cikkén alapuló és az élőállat-sűrűségi feltételtől függő támogatások tekintetében e rendelkezés, valamint a 817/2004 rendelet
68. cikke lehetővé teszi a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára, hogy az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer
adataival keresztellenőrzéseket végezzenek, és különösen azt, hogy az ENAR‑hoz hasonló, a szarvasmarhafélék egyedeinek egységes
azonosítására és nyilvántartására szolgáló országos rendszer adatbázisában szereplő adatokra támaszkodjanak.

A harmadik és a negyedik kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság harmadik és negyedik kérdése, amelyeket szintén együttesen kell megvizsgálni, lényegében arra
irányul, hogy az 1257/1999 rendelet 22. cikke és a 817/2004 rendelet 68. cikke lehetővé teszi‑e a hatáskörrel rendelkező hatóságok
számára, hogy az említett 22. cikkben szereplő agrár‑környezetgazdálkodási támogatás igénybevételére vonatkozó jogosultsági
feltételek ellenőrzése során kizárólag az ENAR‑hoz hasonló, a szarvasmarhafélék egyedeinek egységes azonosítására és nyilvántartására
szolgáló országos rendszer adatait vizsgálják e támogatás megtagadása céljából, vagy éppen ellenkezőleg, e rendelkezések az
említett hatóságokat más vizsgálatok lefolytatására is kötelezik, és arra kéri a Bíróságot, hogy adott esetben határozza meg
e vizsgálatok jellegét.
Legelőször is az 1257/1999 rendelet 22. cikkében szereplő agrár‑környezetgazdálkodási támogatás igénybevételére vonatkozó
jogosultsági feltételek ellenőrzését illetően emlékeztetni kell arra, hogy a 817/2004 rendelet 68. cikke előírja, hogy az
adminisztratív ellenőrzés teljes körű, és többek között szükség szerint az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszerből
származó adatokkal végzett keresztellenőrzéseket is magában foglalja.
Ezen integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer jelentőségét többek között kiemeli a 817/2004 rendelet (38) preambulumbekezdése,
amely kimondja, hogy ezen integrált rendszert, amikor csak lehet, alkalmazni kell. Hasonlóképpen, e rendelet 66. cikkének
(1) és (4) bekezdése, valamint 67. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdése szintén hivatkozik az említett integrált rendszerre,
amely többek között a mezőgazdasági üzemben tartott állatok azonosítására szolgál. Amint a jelen ítélet 35. és 36. pontjából
kitűnik, ugyanezen integrált rendszer többek között magában foglalja az állatok azonosítási és nyilvántartási rendszerét.
Meg kell továbbá jegyezni, hogy az állatok azonosítási és nyilvántartási rendszerének teljes mértékben hatékonynak és folyamatosan
megbízhatónak kell lennie, oly módon, hogy lehetővé tegye a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára, hogy járvány esetén
a lehető legrövidebb időn belül azonosítsák az állat származását, és azonnal elfogadják a szükséges intézkedéseket a közegészség
bármiféle veszélyeztetésének megelőzése érdekében (lásd a C‑45/05. sz. Maatschap Schonewille‑Prins ügyben 2007. május 24‑én
hozott ítélet [EBHT 2007., I‑3997. o.] 41. pontját). A folyamatos hatékonyság és megbízhatóság e követelményének való megfelelés
érdekében az állattartók kötelesek nyilvántartásba vetetni a szarvasmarháikat az említett rendszer számítógépes adatbázisában.
Végezetül ebből az következik, hogy az állatok azonosítására és nyilvántartására szolgáló rendszer számítógépes adatbázisának
az a célja, hogy biztosítsa ezen állatok valós időben történő hatékony nyomon követését, amely közegészségügyi okokból alapvető
fontosságú (lásd a fent hivatkozott Maatschap Schonewille‑Prins ügyben hozott ítélet 50. pontját). Ezen adatbázisnak ennélfogva
teljesen megbízhatónak kell lennie. Következésképpen az említett adatbázis önmagában alkalmas annak igazolására, hogy teljesülnek
az érintett támogatás igénybevételére vonatkozó olyan jogosultsági feltételek, mint az élőállat-sűrűségi feltétel.
Az előző megfontolások összességére tekintettel a harmadik és a negyedik kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1257/1999
rendelet 22. cikke és a 817/2004 rendelet 68. cikke lehetővé teszi a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára, hogy az említett
22. cikkben szereplő agrár‑környezetgazdálkodási támogatás igénybevételére vonatkozó jogosultsági feltételek ellenőrzése során
kizárólag az ENAR‑hoz hasonló, a szarvasmarhafélék egyedeinek egységes azonosítására és nyilvántartására szolgáló országos
rendszer adatait vizsgálják e támogatás megtagadása céljából, anélkül hogy szükségszerűen más vizsgálatokat is le kellene
folytatniuk.

Az ötödik kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság ötödik kérdése lényegében arra irányul, hogy az 1257/1999 rendelet 22. cikke és a 817/2004
rendelet 68. cikke előírja‑e a nemzeti hatóságok számára az e 22. cikkben szereplő és az élőállat-sűrűségi feltételtől függő
agrár‑környezetgazdálkodási támogatás igénybevételének jogosultsági feltételeire vonatkozó tájékoztatási kötelezettséget,
és arra kéri a Bíróságot, hogy adott esetben határozza meg e kötelezettség jellegét és terjedelmét.
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az 1257/1999 rendelet 22. cikke, a 817/2004 rendelet 68. cikke és e rendeletek egyetlen
más rendelkezése sem ír elő ilyen kötelezettséget a nemzeti hatóságok számára.
A 796/2004 rendelet 16. cikke (3) bekezdésének második albekezdéséből azonban kitűnik, hogy az „állatállomány‑alapú” támogatások
iránti kérelmekre alkalmazandó feltételeket illetően a tagállamok bevezethetnek olyan rendszert, amely lehetővé teszi a mezőgazdasági
termelők számára, hogy kérelmet nyújtsanak be az összes olyan állat tekintetében, amelyek az ENAR‑hoz hasonló, a szarvasmarhafélékre
vonatkozó számítógépes adatbázisban szereplő adatok alapján jogosultak az érintett támogatásra. E rendelkezés kifejti, hogy
ebben az esetben a tagállamoknak kell megtenniük a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a mezőgazdasági termelő
tudatában legyen annak, hogy a szarvasmarhafélék azonosítására és nyilvántartására szolgáló rendszerben nem megfelelően azonosított
vagy nyilvántartott állat szabálytalannak talált állatnak minősül, amely az érintett támogatás csökkentéséhez vagy az abból
való kizáráshoz hasonló joghatásokat válthat ki.
Márpedig az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében az Európai Unió Alapjogi Chartájának 20. cikkében kimondott egyenlő bánásmód
és hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve megköveteli, hogy a hasonló helyzeteket ne kezeljék eltérő módon, és hogy az
eltérő helyzeteket ne kezeljék azonos módon, kivéve ha az ilyen bánásmód objektíven igazolható (lásd többek között a C‑354/95. sz.,
National Farmers’ Union és társai ügyben 1997. július 17‑én hozott ítélet [EBHT 1997., I‑4559. o.] 61. pontját, a C‑152/09. sz.
Grootes‑ügyben 2010. november 11‑én hozott ítélet [az EBHT‑ban még nem tették közzé] 66. pontját, valamint a C‑236/09. sz.,
Association belge des Consommateurs Test‑Achats és társai ügyben 2011. március 1‑jén hozott ítélet [az EBHT‑ban még nem tették
közzé] 28. pontját).
A jelen esetben meg kell állapítani, hogy azok a mezőgazdasági termelők, akik az 1257/1999 rendelet 22. cikkében szereplő
és az élőállat-sűrűségi feltételtől függő támogatás elnyerése céljából kérelmet nyújtottak be, és azok, akik „állatálomány‑alapú”
támogatás iránti kérelmet nyújtottak be, hasonló helyzetben vannak azon lehetséges joghatások tekintetében, amellyel az ENAR‑hoz
hasonló, a szarvasmarhafélék azonosítására és nyilvántartására szolgáló rendszerben való azonosítás elmaradása vagy nem megfelelő
nyilvántartása járhat.
Az utóbbi mezőgazdasági termelőkhöz hasonlóan ugyanis azokat a mezőgazdasági termelőket, akik az 1257/1999 rendelet 22. cikkében
szereplő és az élőállat-sűrűségi feltételtől függő támogatás elnyerése céljából kérelmet nyújtottak be, és akik nem tartják
be a szarvasmarhafélék azonosítására és nyilvántartására vonatkozó szabályokat, ugyanazok a joghatások fenyegetik, mivel – amint
a jelen ítélet 43. pontjából kitűnik – a nemzeti hatóságok az e támogatás igénybevételére vonatkozó jogosultsági feltételek,
többek között az élőállat-sűrűségi feltétel ellenőrzése során támaszkodhatnak kizárólag az ENAR‑hoz hasonló, a szarvasmarhafélék
egyedeinek egységes azonosítására és nyilvántartására szolgáló országos rendszerben szereplő adatokra az említett támogatás
megtagadása céljából.
E körülmények között ellentétes lenne az egyenlő bánásmód elvével, ha eltérően kezelnék azon mezőgazdasági termelők helyzetét,
akik az 1257/1999 rendelet 22. cikkében szereplő és az élőállat-sűrűségi feltételtől függő támogatás elnyerése céljából nyújtottak
be kérelmet, illetve azokét, akik „állatállomány‑alapú” támogatás iránt nyújtottak be kérelmet, és kizárólag ez utóbbi mezőgazdasági
termelők lennének jogosultak tájékoztatást kapni a nemzeti hatóságoktól arra vonatkozóan, hogy a szarvasmarhafélék azonosítására
és nyilvántartására szolgáló rendszerben nem azonosított vagy nem megfelelően nyilvántartott állat szabálytalannak talált
állatnak minősül, ami az érintett támogatás csökkentéséhez vagy az abból való kizáráshoz hasonló joghatásokat válthat ki.
Egyébiránt ezen eltérő bánásmód nem igazolható objektíven.
Az előző megfontolások összességére tekintettel az ötödik kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1257/1999 rendelet 22. cikke
és a 817/2004 rendelet 68. cikke – a 796/2004 rendelet 16. cikkére tekintettel értelmezve – előírja, hogy – amennyiben az
e 22. cikkben szereplő és az élőállat-sűrűségi feltételtől függő agrár‑környezetgazdálkodási támogatás igénybevételére vonatkozó
jogosultsági feltételek ellenőrzése céljából kizárólag az ENAR‑hoz hasonló, a szarvasmarhafélék egyedeinek egységes azonosítására
és nyilvántartására szolgáló országos rendszerben szereplő adatokat vizsgálják – tájékoztatási kötelezettség terheli a nemzeti
hatóságokat e jogosultsági feltételekre vonatkozóan, amely abban áll, hogy az e támogatással érintett mezőgazdasági termelőt
tájékoztatni kell arról, hogy az ezen országos rendszerben nem azonosított vagy nem megfelelően nyilvántartott állat szabálytalannak
talált állatnak minősül, ami az érintett támogatás csökkentéséhez vagy az abból való kizáráshoz hasonló joghatásokat válthat
ki.

A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás
egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült
költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (harmadik tanács) a következőképpen határozott:
1)
A 2003. szeptember 29‑i 1783/2003/EK tanácsi rendelettel módosított, az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból
(EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról, valamint egyes rendeletek módosításáról, illetve hatályon kívül helyezéséről
szóló, 1999. május 17‑i 1257/1999/EK rendelet 22. cikkén alapuló és az élőállat-sűrűségi feltételtől függő támogatások tekintetében
e rendelkezés, valamint az 1257/1999 rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2004. április
29‑i 817/2004/EK rendelet 68. cikke lehetővé teszi a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára, hogy az integrált igazgatási
és ellenőrzési rendszer adataival keresztellenőrzéseket végezzenek, és különösen azt, hogy a szarvasmarhafélék egyedeinek
egységes azonosítására és nyilvántartására szolgáló magyar rendszerhez (Egységes Nyilvántartási és Azonosítási Rendszer) hasonló,
a szarvasmarhafélék egyedeinek egységes azonosítására és nyilvántartására szolgáló országos rendszer adatbázisában szereplő
adatokra támaszkodjanak.
2)
A módosított 1257/1999 rendelet 22. cikke és a 817/2004 rendelet 68. cikke lehetővé teszi a hatáskörrel rendelkező hatóságok
számára, hogy az említett 22. cikkben szereplő agrár‑környezetgazdálkodási támogatás igénybevételére vonatkozó jogosultsági
feltételek ellenőrzése során kizárólag a szarvasmarhafélék egyedeinek egységes azonosítására és nyilvántartására szolgáló
magyar rendszerhez hasonló, a szarvasmarhafélék egyedeinek egységes azonosítására és nyilvántartására szolgáló országos rendszer
adatait vizsgálják e támogatás megtagadása céljából, anélkül hogy szükségszerűen más vizsgálatokat is le kellene folytatniuk.
3)
Az 1257/1999 rendelet 22. cikke, valamint a 817/2004 rendelet 68. cikke – az 1782/2003 rendelet által előírt kölcsönös megfeleltetés,
moduláció, valamint integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról
szóló, 2004. április 21‑i 796/2004/EK bizottsági rendelet 16. cikkére tekintettel értelmezve – előírja, hogy – amennyiben
a fenti 22. cikkben szereplő és az élőállat-sűrűségi feltételtől függő agrár‑környezetgazdálkodási támogatás igénybevételére
vonatkozó jogosultsági feltételek ellenőrzése céljából kizárólag a szarvasmarhafélék egyedeinek egységes azonosítására és
nyilvántartására szolgáló magyar rendszerhez hasonló, a szarvasmarhafélék egyedeinek egységes azonosítására és nyilvántartására
szolgáló országos rendszerben szereplő adatokat vizsgálják – tájékoztatási kötelezettség terheli a nemzeti hatóságokat e jogosultsági
feltételekre vonatkozóan, amely abban áll, hogy az e támogatással érintett mezőgazdasági termelőt tájékoztatni kell arról,
hogy az ezen országos rendszerben nem azonosított vagy nem megfelelően nyilvántartott állat szabálytalannak talált állatnak
minősül, ami az érintett támogatás csökkentéséhez vagy az abból való kizáráshoz hasonló joghatásokat válthat ki.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: magyar.