CELEX: 62011CJ0250
Scutire de taxe vamale și scutire de TVA la importurile de bunuri
Carburant conținut în rezervoarele standard ale vehiculelor cu motor terestre
Noțiunea „vehicul rutier cu motor”
Locomotive
Transport rutier și transport feroviar
Principiul egalității de tratament
Principiul neutralității

Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare privește interpretarea:
—
articolului 112 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CEE) nr. 918/83 al Consiliului din 28 martie 1983 privind instituirea unui regim comunitar de scutiri de drepturi vamale (
JO L 105, p. 1
, Ediție specială, 02/vol. 2, p. 126), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CEE) nr. 1315/88 al Consiliului din 3 mai 1988 (
JO L 123, p. 2
, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 54, denumit în continuare „Regulamentul nr. 918/83”);
—
articolului 107 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1186/2009 al Consiliului din 16 noiembrie 2009 de instituire a unui regim comunitar de scutiri de taxe vamale (
JO L 324, p. 23
);
—
articolului 82 alineatul (1) litera (a) din Directiva 83/181/CEE a Consiliului din 28 martie 1983 de stabilire a domeniului de aplicare al articolului 14 alineatul (1) litera (d) din Directiva 77/388/CEE privind scutirea de la taxa pe valoarea adăugată a anumitor importuri finale de bunuri (
JO L 105, p. 38
, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 45), astfel cum a fost modificată prin Directiva 88/331/CEE a Consiliului din 13 iunie 1988 (
JO L 151, p. 79
, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 83, denumită în continuare „Directiva 83/181”), și
—
articolului 84 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2009/132/CE a Consiliului din 19 octombrie 2009 de stabilire a domeniului de aplicare al articolului 143 literele (b) și (c) din Directiva 2006/112/CE în ceea ce privește scutirea de la taxa pe valoarea adăugată a anumitor importuri finale de bunuri (
JO L 292, p. 5
).
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Lietuvos geležinkeliai AB (societate pe acțiuni lituaniană de căi ferate, denumită în continuare „LG”), pe de o parte, și Vilniaus teritorinė muitinė (Biroul Vamal din Vilnius), pe de altă parte, având ca obiect accizele suplimentare și taxa pe valoarea adăugată (denumită în continuare „TVA”), precum și o amendă solicitate LG de acest serviciu.
Cadrul juridic
Dreptul Uniunii
Articolul 112 din Regulamentul nr. 918/83 face parte din titlul XXVII al acestuia, intitulat „Carburanți și lubrifianți la bordul vehiculelor cu motor terestre și în containerele cu destinații speciale”.
Articolul 112 alineatul (1) litera (a) din acest regulament prevede că se admite cu scutire de taxe la import carburantul conținut în rezervoarele normale ale autovehiculelor pentru turism, ale autovehiculelor utilitare și ale motocicletelor care intră pe teritoriul vamal al Comunității.
Potrivit articolului 112 alineatul (2) litera (a) din regulamentul menționat, noțiunea „autovehicul utilitar” este definită după cum urmează:
„orice autovehicul rutier cu motor (inclusiv tractoarele cu sau fără remorcă) care, în funcție de tipul de construcție și echipament, are capacitatea și este destinat să transporte, cu sau fără plată:
—
mai mult de nouă persoane, inclusiv șoferul;
—
mărfuri;
precum și orice autovehicul rutier cu destinație specială, alta decât transportul propriu-zis”.
În versiunile articolului 112 alineatul (2) litera (a) din același regulament în limbile bulgară, spaniolă, cehă, germană, estonă, greacă, engleză, franceză, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă și finlandeză, definiția care figurează la această dispoziție califică vehiculul în cauză drept „rutier”, în timp ce în versiunile în limbile daneză, olandeză și suedeză lipsește o astfel de calificare.
Articolul 113 din Regulamentul nr. 918/83 autorizează statele membre să limiteze punerea în aplicare a scutirii de taxe, în ceea ce privește carburantul conținut în rezervoarele standard ale autovehiculelor utilitare, la 200 de litri pe vehicul și pe călătorie.
Regulamentul nr. 1186/2009 a abrogat Regulamentul nr. 918/83 începând cu 1 ianuarie 2010. Articolul 107 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) litera (a), precum și articolul 108 din acest regulament au preluat totuși identic sau, în anumite versiuni lingvistice, în termeni identici în esență dispozițiile articolului 112 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) litera (a), precum și ale articolului 113 din Regulamentul nr. 918/83.
Articolul 82 din Directiva 83/181, care face parte din capitolul VI din această din urmă directivă, este intitulat „Carburanți și lubrifianți din autovehicule și din containere speciale”.
Articolul 82 alineatul (1) litera (a) din această directivă, care are, în esență, același cuprins ca și articolul 112 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 918/83, prevede că se acordă scutiri de TVA la import pentru carburantul din rezervoarele standard, printre altele ale autovehiculelor utilitare.
Articolul 82 alineatul (2) litera (a) din Directiva 83/181 conține o definiție a noțiunii „autovehicule utilitare” care este în toate versiunile lingvistice, cu excepția versiunilor în limbile română și suedeză, identică sau identică în esență cu cea care figurează la articolul 112 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul nr. 918/83.
În versiunile articolului 82 alineatul (2) litera (a) din Directiva 83/181 în limbile bulgară, spaniolă, cehă, germană, estonă, greacă, engleză, franceză, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, polonă, portugheză, slovacă, slovenă, finlandeză și suedeză, definiția care figurează în această dispoziție califică vehiculul în cauză drept „rutier”, în timp ce în versiunile în limbile daneză, olandeză și română lipsește o astfel de calificare.
Articolul 83 din Directiva 83/181 autorizează statele membre să limiteze aplicarea scutirii de TVA pentru carburantul conținut în rezervoarele standard ale autovehiculelor utilitare la 200 de litri pentru un vehicul și pentru o călătorie.
Directiva 2009/132 a abrogat Directiva 83/181 începând cu 30 noiembrie 2009. Articolul 84 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) litera (a) din Directiva 2009/132 a preluat totuși identic sau, în anumite versiuni lingvistice, în termeni identici în esență dispozițiile articolului 82 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) litera (a) din Directiva 83/181. Pe de altă parte, articolul 85 din Directiva 2009/132 conține dispoziții care au, în esență, același cuprins ca și articolul 83 din Directiva 83/181.
Dreptul lituanian
Articolul 40 din Legea nr. IX-751 a Republicii Lituania cu privire la taxa pe valoarea adăugată (Lietuvos Respublikos pridėtinės vertės mokesčio įstatymas nr. IX-751, Žin., 2002, nr. 35-1271, 2002, nr. 40, 2002, nr. 46, 2002, nr. 48), cu modificările ulterioare (Žin., 2004, nr. 17-505, denumită în continuare „Legea privind TVA-ul”), intitulat „Cazuri speciale de scutire a bunurilor importate de la plata TVA-ului la import”, prevede la alineatul (1) punctul 21 că se acordă scutiri de TVA la import „carburanților și lubrifianților aflați în autovehicule și necesari pentru funcționarea acestor vehicule”.
La punctul 18.1 din Decretul nr. 438 al Guvernului din 16 aprilie 2004 privind scutirea bunurilor importate de la taxa pe valoarea adăugată (dėl importuojamų prekių neapmokestinimo pridėtinės vertės mokesčiu, Žin., 2004, nr. 58-2048) se precizează că scutirea de TVA-ul la import prevăzută la articolul 40 alineatul (1) punctul 21 din Legea privind TVA-ul se aplică carburantului conținut:
„în rezervoarele de carburant fixate – menționate în documentația tehnică a producătorului (inclusiv buteliile de gaz instalate în vehicul ca părți componente ale instalației de gaz) – ale vehiculelor rutiere cu motor utilitare destinate transportului de persoane și de bunuri, inclusiv ale tractoarelor și ale vehiculelor tractoare, și care este injectat direct din rezervoare în sistemele de alimentare cu carburant fixate pe vehicule sau care este utilizat în sistemele de refrigerare sau în alte sisteme.”
Articolul 41 din Legea nr. IX-1987 a Republicii Lituania privind aplicarea accizelor (Lietuvos Respublikos akcizų įstatymas, Žin., 2004, nr. 26-802, denumită în continuare „Legea privind aplicarea accizelor”), intitulat „Cazuri speciale de scutire a produselor energetice de la plata accizelor”, prevede la alineatul (1) punctul 8 o scutire de la plata accizelor privind:
„produsele energetice importate în Republica Lituania în rezervoarele de carburanți și de ulei de motor fixate pe vehicule, care sunt menționate în documentația tehnică a producătorului și din care carburantul sau uleiul sunt injectate direct în sistemele de alimentare cu carburant sau în sistemele de lubrifiere fixate pe vehicule”.
Articolul 41 alineatul (2) din Legea privind aplicarea accizelor prevede că procedura pentru aplicarea scutirilor prevăzute la alineatul 1 al acestui articol și limitările privind aceste scutiri sunt stabilite de guvern sau de o instituție autorizată de acesta.
Punctul 12 din Normele de aplicare a scutirilor prevăzute la articolul 41 alineatul 1 punctele 3-8 din Legea privind aplicarea accizelor, aprobate prin Decretul nr. 821 al Guvernului din 4 iunie 2002 (Žin., 2002, nr. 56-2264), prevede că nu se aplică accize produselor energetice importate în Lituania „dacă acestea se află în rezervoarele de carburant fixate – care sunt menționate în documentația tehnică a producătorului (inclusiv în buteliile de gaz instalate în vehicul ca parte componentă a instalației de gaz) – ale autovehiculelor rutiere cu motor utilitare destinate transportului de persoane și de bunuri, inclusiv ale tractoarelor și ale vehiculelor tractoare, și care sunt injectate din rezervoare direct în sistemele de alimentare cu carburant fixate pe vehicule sau care sunt utilizate pentru sistemele de refrigerare sau pentru alte sisteme, cu condiția ca aceste produse energetice să fie utilizate în același vehicul în care au fost importate”.
Acțiunea principală și întrebările preliminare
În perioada 1 ianuarie 2005-30 aprilie 2010, LG a achiziționat în mod regulat carburant diesel în gările feroviare Nesterov și Sovetsk pe teritoriul enclavei Kaliningrad (Rusia) pentru alimentarea cu carburant a locomotivelor. Acest carburant a fost pus în rezervoarele standard ale locomotivelor și a fost importat ulterior în respectivele rezervoare pe teritoriul vamal al Uniunii Europene, fără a fi declarat la biroul vamal.
Autoritățile lituaniene au comunicat LG că beneficia de o scutire la import în ceea ce privește carburantul importat în rezervoarele locomotivelor dintr-o țară terță. Astfel, Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Direcția Vămilor din cadrul Ministerului de Finanțe al Republicii Lituania) a menționat, într-o scrisoare din 26 februarie 2002, că nu era necesar să se declare separat carburantul aflat în rezervoarele locomotivelor care trec frontiera cu Republica Lituania, întrucât acest carburant nu era supus nici la plata accizelor, nici la plata TVA-ului la import.
La 8 iunie 2007, LG a prezentat, pe de altă parte, o cerere la Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Direcția Națională a Impozitelor din cadrul Ministerului de Finanțe al Republicii Lituania) prin care solicita să se precizeze dacă, în temeiul Legii privind TVA-ul, locomotivele erau asimilate vehiculelor rutiere cu motor. În răspunsul său din 27 iunie 2007, această autoritate a confirmat că locomotivele se încadrau în categoria vehiculelor menționate.
Într-o scrisoare din 14 noiembrie 2008, adresată Republicii Lituania, Comisia Europeană a menționat că considera că locomotivele nu pot fi asimilate vehiculelor rutiere cu motor și că scutirile de taxe la import și scutirile de TVA prevăzute la articolul 112 din Regulamentul nr. 918/83 și la articolul 82 din Directiva 83/181 nu se aplicau, în consecință, carburantului importat, aflat în rezervoarele standard ale locomotivelor.
Printr-o scrisoare din 20 noiembrie 2008, Ministerul Finanțelor a informat LG că scutirile de TVA la import prevăzute de Legea privind TVA-ul nu erau aplicabile locomotivelor. În consecință, LG a încetat practica de a umple rezervoarele de carburant ale locomotivelor sale pe teritoriul rusesc. Printr-o scrisoare din 27 noiembrie 2009, ministerul menționat a informat LG că serviciile sale vor proceda la recuperarea taxelor datorate pentru carburantul transportat în rezervoarele standard ale locomotivelor.
Vilniaus teritorinė muitinė a efectuat ulterior un control fiscal pentru perioada fiscală cuprinsă între 1 ianuarie 2005 și 30 aprilie 2010 în legătură cu carburanții importați pe teritoriul vamal al Uniunii Europene în rezervoarele standard ale locomotivelor și, la 16 decembrie 2010, prin decizia nr. 0VM320138M, a notificat LG o rectificare în cuantum de 28860895 LTL pentru plata accizelor, a TVA-ului la import, a penalităților de întârziere, precum și a amenzii aplicate pentru neplata accizelor și a TVA-ului la import.
La 6 ianuarie 2011, LG a formulat o reclamație împotriva acestei decizii la Direcția Vămilor din cadrul Ministerului de Finanțe. Întrucât această direcție nu s-a pronunțat în termenele stabilite de legislația aplicabilă, LG a formulat, la 3 martie 2011, o acțiune la instanța de trimitere având ca obiect anularea deciziei menționate.
Instanța menționată subliniază că titlul Regulamentului nr. 918/83, care cuprinde dispozițiile relevante, se referă numai la „autovehicule cu motor terestre” și că locomotivele se încadrează în această categorie. Această instanță își exprimă îndoielile cu privire la problema dacă este adecvat și întemeiat din punct de vedere juridic să se aplice un regim fiscal distinct unor categorii diferite de vehicule terestre. În opinia acesteia, este necesar să se analizeze dacă aplicarea unui regim fiscal diferit locomotivelor față de autovehiculele rutiere poate fi justificată prin criterii obiective, dat fiind faptul că toți ceilalți factori în cauză, și anume scopul vehiculului (în prezenta cauză, utilitar), modul în care carburantul este importat (în rezervoare standard) și modul de utilizare a acestui carburant (pentru propulsarea vehiculului) sunt identice.
În aceste condiții, Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (Comisia pentru litigii fiscale din cadrul Guvernului Republicii Lituania) a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)
Scutirea de taxe la import prevăzută la articolul 112 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 918/83 și la articolul 107 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 1186/2009 trebuie interpretată în sensul că se aplică și vehiculelor cu motor precum locomotivele?
2)
Scutirea de TVA prevăzută la articolul 82 alineatul (1) litera (a) din Directiva 83/181 [...] și la articolul 84 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2009/132 [...] trebuie interpretată în sensul că se aplică și vehiculelor cu motor precum locomotivele?
3)
În cazul unui răspuns afirmativ la cea de a doua întrebare, normele juridice prevăzute la articolul 82 alineatul (1) litera (a) din Directiva 83/181[...] și la articolul 84 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2009/132[...] trebuie interpretate în sensul că interzic unui stat membru să limiteze cazurile de scutire de la plata TVA-ului la import pentru carburant printr-o prevedere care să impună ca o astfel de scutire să se aplice exclusiv carburantului care este importat pe teritoriul Uniunii Europene în rezervoarele standard ale autovehiculelor și care este necesar pentru funcționarea acestor vehicule?”
Cu privire la întrebările preliminare
Prin intermediul primei și al celei de a doua întrebări preliminare, care trebuie analizate împreună, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă articolul 112 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 918/83, articolul 107 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 1186/2009, articolul 82 alineatul (1) litera (a) din Directiva 83/181 și articolul 84 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2009/132 trebuie interpretate în sensul că se aplică locomotivelor.
Trebuie amintit că, în temeiul acestor dispoziții, se admite cu scutire de taxe la import, precum și cu scutire de la plata TVA-ului la import, printre altele, carburantul conținut în rezervoarele standard ale „autovehiculelor utilitare” care intră pe teritoriul Uniunii.
Noțiunea „autovehicul utilitar” este definită la articolul 112 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul nr. 918/83, la articolul 107 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul nr. 1186/2009, la articolul 82 alineatul (2) litera (a) din Directiva 83/181, precum și la articolul 84 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2009/132 drept „orice autovehicul rutier cu motor” care îndeplinește anumite condiții speciale, acestea din urmă putând fi întrunite, în principiu, atât de locomotive, cât și de alte vehicule terestre.
În această privință, astfel cum s-a subliniat la punctele 6, 8, 12 și 14 din prezenta hotărâre, există divergențe între diferitele versiuni lingvistice ale dispozițiilor în cauză. În versiunile în limbile bulgară, spaniolă, cehă, germană, estonă, greacă, engleză, franceză, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, polonă, portugheză, slovacă, slovenă și finlandeză, vehiculul în cauză este calificat în mod expres drept „autovehicul rutier cu motor”, în timp ce în versiunile în limbile daneză și olandeză lipsește o astfel de calificare. Aceste din urmă versiuni lingvistice se referă pur și simplu la noțiunea „autovehicul cu motor”.
În versiunile în limbile română și suedeză există o diferență cu privire la acest aspect între redactarea regulamentelor și cea a directivelor în cauză. În versiunea în limba română, în timp ce definiția care figurează în Regulamentele nr. 918/83 și nr. 1186/2009 se referă la noțiunea „autovehicul rutier cu motor”, cea care figurează în Directivele 83/181 și 2009/132 se referă la noțiunea „autovehicul cu motor”. În schimb, în versiunea în limba suedeză, definiția care figurează în Regulamentele nr. 918/83 și nr. 1186/2009 se referă la noțiunea „autovehicul cu motor”, iar cea care figurează în Directivele 83/181 și 2009/132 se referă la noțiunea „autovehicul rutier cu motor”.
Potrivit unei jurisprudențe constante, diferitele versiuni lingvistice ale unui text al dreptului Uniunii trebuie să fie interpretate în mod uniform și, prin urmare, în caz de divergențe între aceste versiuni, dispoziția în cauză trebuie să fie interpretată în raport cu economia generală și cu finalitatea reglementării din care face parte (a se vedea printre altele Hotărârea din 29 aprilie 2004, Plato Plastik Robert Frank,
C-341/01, Rec., p. I-4883
, punctul 64 și jurisprudența citată).
În această privință, trebuie amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante în materia TVA-ului, care se aplică de asemenea în ceea ce privește taxele vamale, termenii folosiți pentru a desemna scutirile sunt de strictă interpretare, dat fiind că aceste scutiri constituie derogări de la principiul general potrivit căruia TVA-ul este perceput pentru fiecare livrare de bunuri și pentru fiecare prestare de servicii efectuată cu titlu oneros de o persoană impozabilă (a se vedea în acest sens Hotărârea din 10 martie 2011, Skandinaviska Enskilda Banken,
C-540/09, Rep., p. I-1509
, punctul 20).
În ceea ce privește finalitatea dispozițiilor în cauză, guvernul lituanian și Comisia au susținut în ședință că scutirea de taxe la import și scutirea de TVA prevăzute de dispozițiile în cauză urmăresc obiectivul care constă, pe de o parte, în facilitarea trecerii frontierelor externe ale Uniunii pentru particulari și, pe de altă parte, în facilitarea controalelor vamale și fiscale care trebuie efectuate de autoritățile competente. Verificarea sistematică a conținutului rezervoarelor tuturor vehiculelor rutiere care intră în fiecare zi pe teritoriul Uniunii se dovedește a fi o misiune cvasiimposibilă și ar fi, în orice caz, disproporționată din punctul de vedere al costurilor și al inconvenientelor pentru călători, având în vedere cuantumurile taxelor la import și ale TVA-ului pe care le-ar putea genera.
Or, nu există niciun indiciu care să permită să se considere că dispozițiile menționate ar avea un obiectiv diferit de cel indicat la punctul 36 din prezenta hotărâre. Dimpotrivă, un astfel de obiectiv este confirmat de posibilitatea recunoscută statelor membre la articolul 113 din Regulamentul nr. 918/83, la articolul 108 din Regulamentul nr. 1186/2009, la articolul 83 din Directiva 83/181 și la articolul 85 din Directiva 2009/132 de a limita aplicarea dispozițiilor în cauză în acțiunea principală la 200 de litri de carburant pe vehicul și pe călătorie.
În schimb, în ceea ce privește locomotivele precum cele în discuție în acțiunea principală, din dosarul depus la Curte reiese că, pe de o parte, capacitatea rezervoarelor lor poate ajunge la 7 000 de litri. Pe de altă parte, potrivit guvernului lituanian, LG a dispus numai de 136 de locomotive echipate cu un motor diesel în cursul anului 2008 și numai o parte din acestea au trecut în mod regulat frontiera care separă Republica Lituania de Federația Rusă. Or, nu rezultă că verificarea sistematică a rezervoarelor locomotivelor prezintă aceleași inconveniente precum cele menționate la punctul 36 din prezenta hotărâre în ceea ce privește vehiculele rutiere, inconveniente pe care legiuitorul Uniunii a dorit în mod vădit să le prevină prin adoptarea dispozițiilor în cauză.
În consecință, aplicarea scutirii de taxe la import și a scutirii de TVA locomotivelor, scutiri prevăzute de aceste dispoziții, nu răspunde obiectivului urmărit de legiuitorul Uniunii prin adoptarea dispozițiilor respective.
Este adevărat că un text de drept derivat al Uniunii trebuie să fie interpretat, în măsura posibilului, în sensul conformității sale cu dispozițiile tratatelor și cu principiile generale ale dreptului Uniunii (a se vedea printre altele Hotărârea din 21 martie 1991, Rauh,
C-314/89, Rec., p. I-1647
, punctul 17, și Hotărârea din 1 aprilie 2004, Borgmann,
C-1/02, Rec., p. I-3219
, punctul 30).
LG a susținut că o interpretare a dispozițiilor în cauză conform căreia traficul feroviar nu ar beneficia de aceleași avantaje ca și traficul rutier ar fi contrară principiului egalității de tratament.
În opinia LG, transportul feroviar s-ar afla într-o situație de concurență directă cu transportul rutier și nu ar exista niciun criteriu obiectiv care să justifice realizarea unei diferențieri în materie de impozitare între diferitele categorii de vehicule terestre. LG subliniază, în acest context, că, în materie fiscală, încălcarea principiului egalității de tratament poate fi caracterizată prin alte tipuri de discriminări, care afectează operatori economici care nu sunt în mod necesar concurenți, dar se găsesc totuși într-o situație comparabilă în alte privințe (Hotărârea din 10 aprilie 2008, Marks & Spencer,
C-309/06, Rep., p. I-2283
, punctul 49).
LG susține că, atât în ceea ce privește transportul de mărfuri, cât și în ceea ce privește transportul de persoane, transportul rutier constituie o alternativă la transportul feroviar. Pe de altă parte, aceste modalități de transport ar fi similare, cel puțin în ceea ce privește traseul rețelelor, tipurile de mărfuri transportate și modalitățile de funcționare, care se bazează cel mai frecvent pe utilizarea de vehicule cu motor cu combustie internă care se deplasează cu viteze comparabile.
Trebuie arătat, în această privință, că, potrivit unei jurisprudențe constante, principiul egalității de tratament impune ca situații comparabile să nu fie tratate în mod diferit și ca situații diferite să nu fie tratate în același mod, cu excepția cazului în care un astfel de tratament este justificat în mod obiectiv (Hotărârea din 10 ianuarie 2006, IATA și ELFAA,
C-344/04, Rec., p. I-403
, punctul 95).
Rezultă, în plus, dintr-o jurisprudență consacrată că principiul neutralității fiscale, care constituie, în materie de TVA, expresia principiului egalității de tratament, se opune în special posibilității ca mărfuri sau prestări de servicii similare, care sunt, așadar, în concurență unele cu altele, să fie tratate în mod diferit din punctul de vedere al TVA-ului (a se vedea printre altele Hotărârea din 10 noiembrie 2011, The Rank Group,
C-259/10 și C-260/10, Rep., p. I-10947
, punctul 32 și jurisprudența citată).
Cu toate acestea, la punctul 96 din Hotărârea IATA și ELFAA, citată anterior, Curtea a constatat că diferitele modalități de transport nu sunt, în general, interschimbabile și că situațiile întreprinderilor care operează în sectorul de activitate al fiecăreia dintre aceste modalități de transport nu sunt, prin urmare, comparabile.
În plus, astfel cum reiese din cuprinsul punctelor 36-38 din prezenta hotărâre, având în vedere obiectivul urmărit de legiuitorul Uniunii prin adoptarea dispozițiilor menționate, locomotivele nu se află într-o situație comparabilă cu cea în care se află vehiculele rutiere.
În consecință, principiul egalității de tratament nu impune ca dispozițiile în cauză să fie interpretate în sensul că se aplică și locomotivelor.
Din ansamblul considerațiilor care precedă rezultă că trebuie să se răspundă la prima și la a doua întrebare preliminară că articolul 112 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 918/83, articolul 107 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 1186/2009, articolul 82 alineatul (1) litera (a) din Directiva 83/181 și articolul 84 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2009/132 trebuie interpretate în sensul că nu se aplică locomotivelor.
Având în vedere răspunsul la prima și la a doua întrebare preliminară, nu mai este necesar să se examineze cea de a treia întrebare preliminară.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Întrucât, în privința părților din acțiunea principală, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera a patra) declară:

Articolul 112 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CEE) nr. 918/83 al Consiliului din 28 martie 1983 privind instituirea unui regim comunitar de scutiri de drepturi vamale, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CEE) nr. 1315/88 al Consiliului din 3 mai 1988, articolul 107 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1186/2009 al Consiliului din 16 noiembrie 2009 de instituire a unui regim comunitar de scutiri de taxe vamale, articolul 82 alineatul (1) litera (a) din Directiva 83/181/CEE a Consiliului din 28 martie 1983 de stabilire a domeniului de aplicare al articolului 14 alineatul (1) litera (d) din Directiva 77/388/CEE privind scutirea de la taxa pe valoarea adăugată a anumitor importuri finale de bunuri, astfel cum a fost modificată prin Directiva 88/331/CEE a Consiliului din 13 iunie 1988, și articolul 84 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2009/132/CE a Consiliului din 19 octombrie 2009 de stabilire a domeniului de aplicare al articolului 143 literele (b) și (c) din Directiva 2006/112/CE în ceea ce privește scutirea de la taxa pe valoarea adăugată a anumitor importuri finale de bunuri trebuie interpretate în sensul că nu se aplică locomotivelor.

Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: lituaniana.