CELEX: 62011CJ0213
Vnútorný trh
Smernica 98/34/ES
Technické normy a predpisy
Postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov
Hracie automaty s nízkou výhrou
Zákaz zmeny, obnovenia a udelenia povolení na prevádzku
Pojem ‚technický predpis‘

Návrhy na začatie prejudiciálneho konania sa týkajú výkladu článku 1 bodu 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998[,] ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti (
Ú. v. ES L 204, s. 37
; Mim. vyd. 13/020, s. 337), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2006/96/ES z 20. novembra 2006 (
Ú. v. EÚ L 363, s. 81
, ďalej len „smernica 98/34“).
Tieto návrhy boli predložené v rámci sporov medzi spoločnosťami Fortuna sp. z o.o. (ďalej len „Fortuna“), Grand sp. z o.o. (ďalej len „Grand“) a Forta sp. z o.o. (ďalej len „Forta“) a Dyrektor Izby Celnej w Gdyni (riaditeľ Colnej komory v Gdyni, ďalej len „DICG“), ktoré sa týkajú rozhodnutia tohto orgánu o zamietnutí zmeny, obnovy alebo prípadne udelenia povolení na usporadúvanie a prevádzkovanie hier na automatoch s nízkou výhrou.
Právny rámec
Právo Únie
Článok 1 body 1 až 5 a 11 smernice 98/34 stanovujú:
„Na účely tejto smernice platia nasledujúce vymedzenia pojmov:
1.
‚výrobok‘ je každý priemyselne vyrábaný výrobok a každý poľnohospodársky výrobok, vrátane rybích výrobkov;
2.
‚služba‘ je každá služba poskytovaná informačnou spoločnosťou, to jest každá služba, ktorá sa bežne poskytuje za odmenu, na diaľku, elektronickým spôsobom a na základe individuálnej žiadosti príjemcu služieb.
3.
‚technická špecifikácia‘ je špecifikácia obsiahnutá v dokumente upravujúcom charakteristiky, ktoré sa od výrobku vyžadujú, ako je napríklad stupeň kvality, funkčnosť, bezpečnosť a rozmery, vrátane požiadaviek vzťahujúcich sa na výrobok z hľadiska názvu, pod ktorým sa predáva, a tiež terminológie, symbolov, skúšania a skúšobných metód, balenia, označovania alebo štítkovania a postupov posudzovania zhody.
…
4.
‚iné požiadavky‘ sú požiadavky iné ako technická špecifikácia; sú kladené na výrobok s cieľom ochrany najmä spotrebiteľov alebo životného prostredia a ovplyvňujú životnosť výrobku po jeho uvedení na trh. Ide o požiadavky, ako sú podmienky používania, opätovného používania a spotreby alebo zneškodňovania v prípadoch, v ktorých môžu mať takéto podmienky významný vplyv na zloženie alebo povahu výrobku alebo na jeho odbyt;
5.
‚pravidlá… vzťahujúce sa na služby‘ sú požiadavky všeobecnej povahy, ktoré sa vzťahujú na zriaďovanie a vykonávanie služieb v zmysle bodu 2, najmä ustanovenia týkajúce sa poskytovateľa služby, služieb ako takých a ich príjemcu a vylučujúce všetky pravidlá netýkajúce sa [s výnimkou pravidiel netýkajúcich sa –
neoficiálny preklad
] špecificky služieb tak, ako sú definované v tomto bode.
…
11.
‚technický predpis‘ sú technické špecifikácie a ďalšie požiadavky alebo pravidlá o službách vrátane príslušných správnych opatrení, dodržiavanie ktorých je v prípade predaja, poskytovania služieb, zriadenia poskytovateľa alebo používania služby v členskom štáte alebo na väčšej časti jeho územia
de facto
alebo
de jure
povinné, ako aj zákony, predpisy alebo administratívne opatrenia, okrem tých, ktoré sú uvedené v článku 10, ktoré zakazujú výrobu, dovoz, predaj alebo používanie výrobku alebo zakazujúce poskytovanie alebo používanie služby alebo usadenie sa subjektu v členskom štáte ako poskytovateľa služby.
…“
Podľa článku 8 ods. 1 prvého a tretieho pododseku tejto smernice:
„Členské štáty okamžite oznámia Komisii, s výhradou článku 10, všetky návrhy technických predpisov; okrem tých prípadov, keď návrh technického predpisu obsahuje iba prenos medzinárodnej alebo európskej normy a keď postačí informácia o príslušnej norme, členské štáty oznámia Komisii aj dôvody, pre ktoré je uzákonenie takéhoto technického predpisu potrebné, keď to nebude zjavné už z návrhu technického predpisu.
…
Členské štáty budú oznamovať opätovne znenie návrhov za horeuvedených podmienok v prípadoch, keď v nich vykonajú také zásahy, ktoré budú mať za následok významnú zmenu ich pôsobnosti, skrátenie časového plánu, pôvodne predpokladaného pre ich implementáciu, a pridanie nových alebo sprísnenie už existujúcich špecifikácií alebo požiadaviek.“
Vnútroštátne právo
Do 31. decembra 2009 upravoval usporadúvanie a prevádzkovanie činností v oblasti hier na automatoch s nízkou výhrou zákon o hrách a stávkach (ustawa o grach i zakładach wzajemnych) z 29. júla 1992 (Dz. U. z roku 2004, zväzok 4, č. 27) v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o hrách a stávkach“).
§ 2 ods. 2b tohto zákona stanovoval:
„Hry na automatoch s nízkou výhrou sú hry na mechanických, elektromechanických alebo elektronických prístrojoch s peňažnými alebo vecnými výhrami, pri ktorých hodnota jednotlivej výhry nesmie presahovať protihodnotu vo výške 15 [eur] a hodnota najvyššieho vkladu na účasť na hre nesmie byť vyššia ako 0,07 [eura].“
V súlade s ustanoveniami uvedeného zákona sú vlastníci takýchto prístrojov na to, aby mohli prevádzkovať takéto hry na automatoch, povinní získať povolenia miestne príslušného daňového orgánu. Tieto povolenia boli vlastníkom prístrojov vydávané na šesť rokov a na žiadosť majiteľa mohli byť obnovené na ďalších šesť rokov.
§ 7 ods. 1a toho istého zákona stanovoval:
„Usporadúvanie hier na automatoch s nízkymi výhrami je povolené len v zariadeniach pre hry na automatoch s nízkymi výhrami.“
§ 30 zákona o hrách a stávkach stanovoval:
„Zariadenia pre hry na automatoch s nízkou výhrou možno umiestniť v gastronomických zariadeniach, obchodných priestoroch a v priestoroch, v ktorých sa poskytujú služby, vzdialených minimálne 100 metrov od škôl, vzdelávacích a výchovných zariadení, opatrovateľských zariadení a náboženských miest.“
Zákon o hazardných hrách (ustawa o grach hazardowich z 19. novembra 2009 (Dz. U., zväzok 201, č. 1540, ďalej len „zákon o hazardných hrách“), ktorým sa nahrádza zákon o hrách a stávkach, nadobudol účinnosť 1. januára 2010.
§ 14 ods. 1 zákona o hazardných hrách stanovuje:
„Usporadúvanie ruletových hier, kartových hier, hier s kockami a hier na automatoch je povolené iba v herniach.“
§ 129 tohto zákona stanovuje:
„1.   Všetky činnosti v oblasti hier na automatoch s nízkymi výhrami alebo hier na automatoch v herniach s automatmi, ktoré sa vykonávajú na základe povolení, ktoré boli udelené pred dňom nadobudnutia účinnosti tohto zákona, vykonávajú do uplynutia platnosti týchto povolení osoby, ktorým boli tieto povolenia udelené, podľa doterajších predpisov, pokiaľ tento zákon nestanovuje inak.
2.   Konania o udelenie povolení na vykonávanie činnosti v oblasti hier na automatoch s nízkymi výhrami alebo hier na automatoch v herniach s automatmi, ktoré boli začaté a neskončili sa pred dňom nadobudnutia účinnosti tohto zákona, sa zastavujú.
3.   Hry na automatoch s nízkymi výhrami sú hrami na mechanických, elektromechanických alebo elektronických prístrojoch s peňažnými alebo vecnými výhrami, pri ktorých jednotlivá výhra nesmie presiahnuť 60 PLN a hodnota najvyššieho vkladu na účasť na hre nesmie presiahnuť 0,50 PLN.“
§ 135 zákona o hazardných hrách stanovuje:
„1.   Povolenia podľa § 129 ods. 1 môžu byť s výhradou odseku 2 a odseku 3 zmenené podľa zásad stanovených v tomto zákone pre zmenu koncesií a povolení udelených osobám vykonávajúcim činnosť v oblasti uvedenej v § 6 ods. 1 až 3, a to orgánom príslušným na udeľovanie povolení ku dňu predchádzajúcemu dňu nadobudnutia účinnosti tohto zákona. Ustanovenia § 56 a § 57 platia obdobne.
2.   Zmena povolenia nemôže viesť k zmene miest usporadúvania hier, s výnimkou zníženia počtu zariadení pre hry na automatoch s nízkymi výhrami.
…“
V súlade s § 138 ods. 1 tohto zákona povolenia podľa jeho § 129 ods. 1 nemožno obnoviť.
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Žalobkyne vo veci samej sú spoločnosťami, ktoré sa v rámci svojej ekonomickej činnosti zaoberajú okrem iného usporadúvaním a prevádzkovaním hier na automatoch. Na tieto účely kúpili Fortuna, Grand a Forta hracie automaty na trhu Únie.
Fortuna má na vykonávanie tohto druhu činnosti povolenie požadované zákonom, ktoré jej bolo udelené 1. novembra 2003 na šesť rokov a následne obnovené rozhodnutím zo 14. septembra 2009. Toto povolenie sa vzťahuje na veľký počet herní. Fortuna požiadala o zmenu svojho povolenia v súvislosti so zriadením jedného z miest prevádzkovania hier. Rozhodnutím z 3. februára 2010, ktoré bolo potvrdené neskorším rozhodnutím zo 14. apríla 2010, DICG tejto žiadosti nevyhovel s odkazom na § 135 ods. 2 zákona o hazardných hrách, podľa ktorého zmeny rozhodnutia o povolení prevádzky nesmú viesť k zmene miesta prevádzkovania hier, s výnimkou zníženia počtu zariadení pre hry na automatoch s nízkymi výhrami.
Grand mala zákonom vyžadované povolenie na usporadúvanie a prevádzkovanie hier na automatoch udelené 6. augusta 2004 na šesť rokov. Povolenie sa tiež týkalo veľkého počtu herní. Grand požiadala o obnovenie svojho povolenia na ďalších šesť rokov. Rozhodnutím z 24. februára 2010, ktoré bolo potvrdené neskorším rozhodnutím z 18. mája 2010, DICG tejto žiadosti nevyhovel s odkazom na § 138 ods. 1 zákona o hazardných hrách, ktorý zakazuje obnovenie povolení na prevádzkovanie činnosti v oblasti hier na automatoch s nízkymi výhrami.
Forta požiadala 10. decembra 2008 o povolenie usporadúvať a prevádzkovať hry na automatoch s nízkymi výhrami na území Pomoranského vojvodstva. Táto žiadosť, ktorá bola pôvodne podaná pre 112 zariadení pre hry na automatoch s nízkymi výhrami, sa napokon týka 80 zariadení. Rozhodnutím z 12. februára 2010, ktoré bolo potvrdené neskorším rozhodnutím z 19. apríla 2010, DICG na základe § 129 ods. 2 zákona o hazardných hrách rozhodol o zastavení konania. Toto ustanovenie totiž stanovuje ukončenie začatých konaní, ktoré sa neskončili pred účinnosťou tohto nového zákona, v súvislosti so žiadosťami o povolenie na vykonávanie činnosti v oblasti hier na automatoch s nízkymi výhrami alebo hier na automatoch v herniach s automatmi, ktoré boli podané počas platnosti a účinnosti zákona o hrách a stávkach.
Všetky žalobkyne vo veci samej podali na Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Správny súd vojvodstva v Gdansku) žalobu proti rozhodnutiam, ktoré sa ich týkali, pričom tvrdili, že správny orgán nemohol uplatniť ustanovenia zákona o hazardných hrách na podporu svojich rozhodnutí, pretože tento zákon nebol oznámený Komisii, napriek tomu, že obsahuje „technické predpisy“ v zmysle smernice 98/34. Žalobkyne vo veci samej tiež tvrdili, že obmedzenia v súvislosti s prevádzkovaním hier na automatoch s nízkymi výhrami, ktoré vyplývajú z tohto zákona, významne obmedzujú obchod s týmito zariadeniami vnútri Európskej únie. Zákaz zmeny a obnovenia skorších povolení, ako aj zákaz udeliť nové povolenia na prevádzku takýchto zariadení tieto zariadenia zbavuje akejkoľvek užitočnosti.
Vnútroštátny súd spresňuje, že judikatúra Súdneho dvora v oblasti voľného pohybu tovaru a služieb mu umožňuje, pokiaľ ide o hazardné hry, autonómne posúdiť súlad režimu stanoveného zákonom o hazardných hrách s týmito slobodami. Vnútroštátny súd sa však pýta, či ustanovenia tohto zákona možno uplatňovať voči jednotlivcovi napriek tomu, že neboli oznámené Komisii v súlade s postupom stanoveným smernicou 98/34.
Za týchto okolností Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku rozhodol prerušiť konanie a predložiť Súdnemu dvoru návrh na začatie prejudiciálneho konania o týchto otázkach:
Vo veci C-213/11:
„Má sa článok 1 bod 11 smernice [98/34] vykladať v tom zmysle, že k ‚technickým predpisom‘, ktorých návrhy sa podľa článku 8 ods. 1 tejto smernice musia oznámiť Komisii, patrí právny predpis, ktorý zakazuje zmenu povolení na činnosť v oblasti hier na automatoch s nízkymi výhrami, pokiaľ ide o zmenu miesta usporadúvania hier?“
Vo veci C-214/11:
„Má sa článok 1 bod 11 smernice [98/34] vykladať v tom zmysle, že k ‚technickým predpisom‘, ktorých návrhy sa podľa článku 8 ods. 1 tejto smernice musia oznámiť Komisii, patrí právny predpis, ktorý zakazuje obnovenie povolení na činnosť v oblasti hier na automatoch s nízkymi výhrami?“
Vo veci C-217/11:
„Má sa článok 1 bod 11 smernice [98/34] vykladať v tom zmysle, že k ‚technickým predpisom‘, ktorých návrhy sa podľa článku 8 ods. 1 tejto smernice musia oznámiť Komisii, patrí právny predpis, ktorý zakazuje udelenie povolení na činnosť v oblasti hier na automatoch s nízkymi výhrami?“
Uznesením predsedu Súdneho dvora z 9. júna 2011 boli veci C-213/11, C-214/11 a C-217/11 spojené na účely písomnej časti konania, ústnej časti konania, ako aj vyhlásenia rozsudku.
O prejudiciálnych otázkach
Vnútroštátny súd sa svojimi otázkami v podstate pýta, či sa má článok 1 bod 11 smernice 98/34 vykladať v tom zmysle, že vnútroštátne ustanovenia, akými sú ustanovenia zákona o hazardných hrách, ktoré môžu mať za následok obmedzenie a postupne znemožnenie prevádzkovania hier na automatoch s nízkymi výhrami v iných zariadeniach ako v kasínach a herniach, sú „technickými predpismi“ v zmysle tohto ustanovenia, ktorých návrhy musia byť predmetom oznámenia stanoveného v článku 8 ods. 1 prvom pododseku tejto smernice.
V prvom rade treba pripomenúť, že Súdny dvor už rozhodol, že v zmysle článku 1 bodu 11 smernice 98/34 sa za technické predpisy považujú opatrenia, ktoré zakazujú používanie všetkých elektrických, elektromechanických a elektronických hier na všetkých verejných a súkromných miestach s výnimkou herní (rozsudok z 26. októbra 2006, Komisia/Grécko,
C-65/05, Zb. s. I-10341
, bod 61).
Za týchto podmienok opatrenie, akým je § 14 ods. 1 zákona o hazardných hrách, ktorý vyhradzuje usporadúvanie hier na automatoch výlučne pre kasína, treba posúdiť ako „technický predpis“ v zmysle článku 1 bodu 11 smernice 98/34.
S ohľadom na toto úvodné spresnenie treba pripomenúť, že z ustálenej judikatúry vyplýva, že smernica 98/34 sleduje prostredníctvom preventívnej kontroly ochranu voľného pohybu tovaru, ktorý je jedným zo základných pilierov Únie, a že táto kontrola je užitočná vtedy, ak technické normy v pôsobnosti tejto smernice môžu byť prekážkou obchodu medzi členskými štátmi, keďže takéto prekážky sú prípustné len vtedy, ak sú nevyhnutné na dosiahnutie naliehavých požiadaviek všeobecného záujmu (pozri rozsudky z 30. apríla 1996, CIA Security International,
C-194/94, Zb. s. I-2201
, body 40 a 48; z 8. septembra 2005, Lidl Italia,
C-303/04, Zb. s. I-7865
, bod 22, ako aj z 9. júna 2011, Intercommunale Intermosane a Fédération de l’industrie et du gaz,
C-361/10, Zb. s. I-5079
, bod 10).
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa judikatúry Súdneho dvora z článku 1 bodu 11 smernice 98/34 vyplýva, že pojem „technický predpis“ okrem kategórie predpisov týkajúcich sa služieb informačnej spoločnosti v zmysle tohto článku 1 bodov 2 a 5, ktorej sa však konania vo veci samej netýkajú, pretože dotknuté vnútroštátne ustanovenia sa vzťahujú na hracie automaty s nízkymi výhrami ako na „výrobky“ v zmysle uvedeného článku 1 bodu 1, zahŕňa tri kategórie, konkrétne po prvé „technickú špecifikáciu“ v zmysle článku 1 bodu 3 tejto smernice, po druhé „inú požiadavku“, tak ako je definovaná v článku 1 bode 4 uvedenej smernice, a po tretie zákaz výroby, dovozu, predaja alebo používania dotknutého výrobku uvedený v článku 1 bode 11 tejto smernice (pozri rozsudky z 21. apríla 2005, Lindberg,
C-267/03, Zb. s. I-3247
, bod 54; z 8. novembra 2007, Schwibbert,
C-20/05, Zb. s. I-9447
, bod 34, ako aj Intercommunale Intermosane a Fédération de l’industrie et du gaz, už citovaný, bod 11).
Na úvod treba spresniť, že ak vnútroštátne opatrenie patrí do prvej kategórie technických predpisov stanovenej v článku 1 bode 11 smernice 98/34, teda pod pojem „technická špecifikácia“, toto opatrenie sa musí nevyhnutne vzťahovať na samotný výrobok a jeho obal, čiže určovať niektorý z predpísaných znakov výrobku (pozri rozsudok Intercommunale Intermosane a Fédération de l’industrie et du gaz, už citovaný, bod 15).
Stačí pritom konštatovať, že prechodné ustanovenia zákona o hazardných hrách sa týkajú povolení na vykonávanie činnosti v oblasti hier na automatoch s nízkymi výhrami. Nevzťahujú sa na hracie automaty s nízkymi výhrami alebo na ich obal ako také, a teda neurčujú znaky týchto hracích automatov.
Z tohto dôvodu vnútroštátne predpisy, o ktoré ide vo veci samej, neobsahujú technické špecifikácie v zmysle smernice 98/34.
Napokon z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že tretia kategória technických predpisov uvedená v článku 1 bode 11 smernice 98/34, ktorá sa týka najmä zákazu používania, predpokladá, že dosah ustanovení vnútroštátneho práva jasne prekračuje obmedzenie určitých možných spôsobov použitia predmetného výrobku a neobmedzuje sa len na jednoduchý zákaz používania tohto výrobku (pozri rozsudok Lindberg, už citovaný, bod 76).
Táto tretia kategória sa totiž týka najmä vnútroštátnych opatrení, ktoré nenechávajú priestor pre iné než čisto okrajové očakávané použitie predmetného výrobku (rozsudok Lindberg, už citovaný, bod 77).
V tejto súvislosti, hoci dotknuté prechodné ustanovenia zákona o hazardných hrách vo veci samej obsahujú niektoré zákazy, pokiaľ ide o udelenie, obnovenie a zmenu povolení na vykonávanie činnosti v oblasti hier na automatoch s nízkymi výhrami, treba poznamenať, že v súlade s § 129 ods. 1 tohto zákona každá činnosť v oblasti hier na automatoch s nízkymi výhrami vykonávaná na základe povolení udelených pred nadobudnutím účinnosti uvedeného zákona bude ďalej vykonávaná osobami, ktorým boli tieto povolenia udelené, podľa doterajších predpisov až do uplynutia platnosti týchto povolení.
Takéto ustanovenie teda umožňuje pokračovať vo vykonávaní činnosti v oblasti hier na automatoch s nízkymi výhrami, a teda používať takéto hracie automaty aj po nadobudnutí účinnosti zákona o hazardných hrách. Treba konštatovať, že v takejto súvislosti prechodné ustanovenia tohto zákona nemožno považovať za vnútroštátne opatrenia, ktoré neponechávajú priestor pre iné než čisto okrajové používanie hracích automatov s nízkymi výhrami.
Súdny dvor napokon rozhodol, že na to, aby bolo možné dotknuté vnútroštátne opatrenia označiť za „inú požiadavku“ v zmysle článku 1 bodu 4 smernice 98/34, musia tieto požiadavky predstavovať „podmienky“, ktoré môžu mať významný vplyv na zloženie, povahu predmetného výrobku alebo na jeho uvádzanie na trh (pozri v tomto zmysle rozsudky Lindberg, už citovaný, bod 72, ako aj Intercommunale Intermosane a Fédération de l’industrie et du gaz, už citovaný, bod 20).
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že prechodné ustanovenia zákona o hazardných hrách stanovujú podmienky, ktoré môžu ovplyvniť predaj hracích automatov s nízkymi výhrami. Zákaz udeliť, obnoviť alebo zmeniť povolenia týkajúce sa činností v oblasti hier na automatoch s nízkymi výhrami inde ako v kasínach môže priamo ovplyvniť obchod s hracími automatmi s nízkymi výhrami.
Vnútroštátnemu súdu v tejto súvislosti prináleží overiť, či môžu mať takéto zákazy, ktoré sa na základe zákona musia dodržiavať pri používaní hracích automatov s nízkymi výhrami, významný vplyv na povahu automatov alebo na ich uvádzanie na trh (pozri v tomto zmysle rozsudok Lindberg, už citovaný, bod 78).
Pri overovaní, ktoré musí vykonať vnútroštátny súd, musí tento súd zohľadniť predovšetkým skutočnosť, že zníženie počtu povolených zariadení pre hry na automatoch s nízkymi výhrami sa spája s obmedzením maximálneho počtu kasín, ako aj hracích automatov, ktoré v týchto zariadeniach možno používať.
Okrem toho musí vnútroštátny súd preveriť, či hracie automaty s nízkymi výhrami môžu byť naprogramované alebo preprogramované tak, aby ich bolo možné používať v kasínach ako automaty na hazardné hry, ktoré umožňujú vyššie výhry, a teda sa s nimi spája vyššie riziko závislosti používateľa od hry (pozri v tomto zmysle rozsudok Lindberg, už citovaný, bod 79), čo môže značne ovplyvniť ich povahu.
Vzhľadom na vyššie uvedené treba na položené otázky odpovedať tak, že článok 1 bod 11 smernice 98/34 sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátne ustanovenia, akými sú ustanovenia zákona o hazardných hrách, ktoré môžu mať za následok obmedzenie a postupne znemožnenie prevádzkovania hier na automatoch s nízkymi výhrami v iných zariadeniach ako v kasínach a herniach, môžu byť „technickými predpismi“ v zmysle tohto ustanovenia, ktorých návrhy musia byť predmetom oznámenia stanoveného v článku 8 ods. 1 prvom pododseku tejto smernice, ak sa preukáže, že uvedené ustanovenia stanovujú podmienky, ktoré môžu mať významný vplyv na povahu alebo na uvádzanie dotknutého výrobku na trh, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol takto:

Článok 1 bod 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998[,] ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2006/96/ES z 20. novembra 2006, treba vykladať v tom zmysle, že vnútroštátne ustanovenia, akými sú ustanovenia zákona o hazardných hrách (ustawa o grach hazardowich) z 19. novembra 2009, ktoré môžu mať za následok obmedzenie a postupne znemožnenie prevádzkovania hier na automatoch s nízkymi výhrami v iných zariadeniach ako v kasínach a herniach, môžu byť „technickými predpismi“ v zmysle tohto ustanovenia, ktorých návrhy musia byť predmetom oznámenia stanoveného v článku 8 ods. 1 prvom pododseku tejto smernice, ak sa preukáže, že uvedené ustanovenia stanovujú podmienky, ktoré môžu mať významný vplyv na povahu alebo na uvádzanie dotknutého výrobku na trh, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: poľština.