CELEX: 62013TJ0664
Kopienas preču zīme
Iebildumu process
Kopienas vārdiskas preču zīmes "PETCO" reģistrācijas pieteikums
Agrāka Kopienas grafiska preču zīme "PETCO"
Relatīvs atteikuma pamats
Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts
Administratīvā procesa apturēšana
Regulas (EK) Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkts un 50. noteikuma 1. punkts
Pamats, kas nav izvirzīts prasījumu pamatojumam
Aizliegums lemt ultra petita
Nepieņemamība

Tiesvedības priekšvēsture
2011. gada 11. jūlijā prasītāja
Petco Animal Supplies Stores
,
Inc
. saskaņā ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulu (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (
OV L 78, 1. lpp.
) Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) iesniedza Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu.
Reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir vārdisks apzīmējums “PETCO”.
Preces un pakalpojumi, attiecībā uz kuriem tika pieteikta preču zīmes reģistrācija, tostarp ietilpst 31. un 35. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām un attiecībā uz katru no šīm klasēm atbilst šādam aprakstam:
—
31. klase: “dzīvi dzīvnieki; dzīvnieku barība; iesals; dzīvnieku barība un dzērieni; suņu barība un kārumi; kaķu barība un kārumi; mazu dzīvnieku barība; zivju barība; rāpuļu barība un sēklas putniem”;
—
35. klase: “mazumtirdzniecības pakalpojumi un tiešsaistes veikalu pakalpojumi saistībā ar mīļdzīvnieku piederumiem, rotaļlietām, barību un sporta precēm; sporta sacensību un/vai pasākumu veicināšana trešo personu labā, proti, izklaide muzikālo un teātra uzvedumu, izglītības, kultūras un sabiedrisko pasākumu un izstāžu veidā; mazumtirdzniecības veikalu pakalpojumi dzīvnieku un mājdzīvnieku piederumu jomā”.
2011. gada 8. septembrī Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums tika publicēts
Bulletin des marques communautaires
[
Kopienas Preču Zīmju Biļetenā
] Nr. 2011/70.
2011. gada 16. novembrī
Domingo Gutiérrez Ariza
k‑gs, pamatojoties uz Regulas Nr. 207/2009 41. pantu, iesniedza iebildumus pret pieteiktās preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz iepriekš 3. punktā norādītajām precēm un pakalpojumiem.
Iebildumi bija balstīti uz agrāku Kopienas grafisku sarkanbaltu preču zīmi, kas attēlota šādi:
Preces un pakalpojumi, attiecībā uz kuriem ir tikusi reģistrēta agrākā preču zīme, tostarp ietilpst 31. un 35. klasē atbilstoši Nicas nolīgumam un attiecībā uz katru no šīm klasēm atbilst šādam aprakstam:
—
31. klase: “lauksaimniecības, dārzkopības, mežkopības produkti un graudi, kas nav ietverti citās klasēs; dzīvi dzīvnieki; svaigi augļi un dārzeņi; sēklas, dabiskie augi un ziedi; dzīvnieki (dzīvnieku barība); iesals”;
—
35. klase: “reklāma; komercdarījumu vadīšana; uzņēmumu pārvaldīšana; biroja darbi; vairumtirdzniecības, mazumtirdzniecības pakalpojumi un tirdzniecība globālajos datortīklos ar: lopbarību, sēklām putniem, pastām, sēklām, krāsvielām, vitamīniem, medikamentiem, smiltīm, olām, barības piedevām, būriem, suņu būdām, akvārijiem, terārijiem, transportēšanas līdzekļiem, ēdamtraukiem, dzeramtraukiem, matračiem, bērnu gultiņām, ligzdām, šķiedrām, spalvām, kaklasiksnām, siksnām, zirglietām, apģērbu, apģērba piederumiem, birstēm, dzīvnieku higiēnas precēm, stabiņiem un grāmatām, sifoniem, substrātiem, skābbarības tvertnēm, piltuvēm, režģiem, labību un graudaugiem, insekticīdiem, akaricīdiem, dzīvniekiem, augiem, šķērēm, caurumošanas spailēm, darbarīkiem, inkubatoriem un rotaļlietām”.
Iebildumu pamatojumam bija izvirzīti Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā paredzētie pamati.
2012. gada 18. decembrī Iebildumu nodaļa daļēji apmierināja iebildumus, noraidot pieteiktās preču zīmes reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz 31. un 35. klasē ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem, motivējot ar to, ka pastāv sajaukšanas iespēja ar agrāko preču zīmi.
2013. gada 15. februārī prasītāja saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 58.–64. pantu iesniedza ITSB apelācijas sūdzību par Iebildumu nodaļas lēmumu daļā, kurā bija noraidīta pieteiktās preču zīmes reģistrācija attiecībā uz 31. un 35. klasē ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem.
Rakstveida paziņojumā, kurā izklāstīts apelācijas sūdzības pamatojums un kurš iesniegts ITSB 2013. gada 18. aprīlī, prasītāja arī lūdza apturēt procesu Apelācijas padomē, motivējot ar to, ka 2012. gada 28. decembrī tā bija iesniegusi ITSB pieteikumu par agrākās preču zīmes spēkā neesamības atzīšanu; šis pieteikums reģistrēts ar Nr. 7442 C.
Kā lietas dalībnieki precizēja tiesas sēdē, ITSB 2014. gada 10. martā ir noraidījis pieteikumu par agrākās preču zīmes spēkā neesamības atzīšanu un par minēto noraidījumu ir iesniegta apelācijas sūdzība, kas tiesas sēdes brīdī vēl tika izskatīta ITSB.
ITSB Apelācijas ceturtā padome ar 2013. gada 7. oktobra lēmumu (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”) atcēla Iebildumu nodaļas 2012. gada 18. decembra lēmumu daļā, kurā noraidīta pieteiktās preču zīmes reģistrācija attiecībā uz 35. klasē ietilpstošajiem “mazumtirdzniecības pakalpojumiem un tiešsaistes veikalu pakalpojumiem saistībā ar [..] sporta precēm”, un pārējā daļā noraidīja apelācijas sūdzību.
Apelācijas padome vispirms uzskatīja, ka, tā kā agrākā preču zīme ir Kopienas preču zīme, sajaukšanas iespējas vērtējuma mērķim atbilstošā teritorija aptver Eiropas Savienību un ka konkrēto sabiedrības daļu, kuras uzmanības līmenis svārstās no vidēja līdz augstam, veido plaša sabiedrība un profesionāļi (apstrīdētā lēmuma 11. un 33. punkts). Pēc tam tā uzskatīja, ka 35. klasē ietilpstošie “mazumtirdzniecības pakalpojumi un tiešsaistes veikalu pakalpojumi saistībā ar [..] sporta precēm”, kurus aptver reģistrācijai pieteiktā preču zīme, atšķiras no 31. un 35. klasē ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem, kurus aptver agrākā preču zīme, un ka līdz ar to nevar tikt apmierināti iebildumi pret pieteiktās preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz minētajiem pakalpojumiem (apstrīdētā lēmuma 13.–20. un 36. punkts). Turpretim tā uzskatīja – kā tas izriet no apstrīdētā lēmuma 21.–23. punkta –, ka citas 31. un 35. klasē ietilpstošās preces un pakalpojumi, kurus aptver konfliktējošās preču zīmes, ir identiski, un it īpaši “sporta sacensību un/vai pasākumu veicināšana trešo personu labā, proti, izklaide muzikālo un teātra uzvedumu, izglītības, kultūras un sabiedrisko pasākumu un izstāžu veidā”, kas ietilpst 35. klasē un ko aptver reģistrācijai pieteiktā preču zīme, ir identiski ar “reklāmas” pakalpojumiem, kurus aptver agrākā preču zīme. Apelācijas padome apstrīdētā lēmuma 27.–29. punktā norādīja, ka konfliktējošajiem apzīmējumiem piemīt augstāka par vidējas pakāpes vizuālo līdzību, ka šie apzīmējumi fonētiski ir identiski un ka konceptuālā ziņā to salīdzinājums ir neitrāls. Apstrīdētā lēmuma 35. punktā tā secināja, ka, ņemot vērā ar konfliktējošajiem apzīmējumiem aptverto preču un pakalpojumu identiskumu, minēto apzīmējumu augstākas par vidēju pakāpi vizuālo līdzību, to fonētisko identiskumu, kā arī agrākās preču zīmes parastu atšķirtspēju, pastāv minēto apzīmējumu sajaukšanas iespēja Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, pat ņemot vērā konkrētā patērētāja augstāku par vidējas uzmanības pakāpi.
Apelācijas padome uzskatīja, ka tajā notiekošā apelācijas procesa apturēšana nav piemērota. Tā norādīja, ka atbilstoši Komisijas 1995. gada 13. decembra Regulas (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (
OV L 303, 1. lpp.
), 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunktam, aplūkotam kopsakarā ar Regulas Nr. 2868/95 50. noteikuma 1. punktu, lēmums par procesa apturēšanu ietilpst tās rīcības brīvības jomā (apstrīdētā lēmuma 38. un 39. punkts). Turklāt tā, pirmkārt, precizēja, ka pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu, kas paredzēts Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 53. panta 1. punkta a) apakšpunktā, aplūkotu kopsakarā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu un 8. panta 4. un 5. punktu, uz kuru ir balstīts pieteikums par procesa apturēšanu, ir ticis iesniegts vairāk nekā gadu pēc iebildumu iesniegšanas un Iebildumu nodaļas lēmuma pieņemšanas un attiecīgi šķiet, ka tā mērķis ir novilcināt procesa pabeigšanu. Otrkārt, Apelācijas padome vispirms atgādināja, ka ir jāpārbauda, vai pirmšķietami pastāv iespēja, ka var tikt atceltas agrākās tiesības un ka šai atcelšanai ir ietekme uz iebildumu procesa iznākumu. Pēc tam tā norādīja, ka prasītāja ir balstījusi pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu uz agrākās preču zīmes īpašnieka ļaunticību, kā arī uz dažām nereģistrētam tiesībām. Visbeidzot tā secināja, ka prasītāja nav sniegusi pietiekamus objektīvus pierādījumus, lai pamatotu [procesa] apturēšanu (apstrīdētā lēmuma 37.–40. punkts).
Lietas dalībnieku prasījumi
Prasītājas prasījumi Vispārējās instances tiesai ir šādi:
—
atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, kurā tas attiecas uz pakalpojumiem “sporta sacensību un/vai pasākumu veicināšana trešo personu labā, proti, izklaide muzikālo un teātra uzvedumu, izglītības, kultūras un sabiedrisko pasākumu un izstāžu veidā”, un noraidīt iebildumus, ciktāl tie skar šos pakalpojumus;
—
piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;
—
pakārtoti – apturēt tiesvedību līdz galīgā lēmuma pieņemšanai attiecībā uz pieteikumu par spēka neesamības atzīšanu Nr. 7442 C.
ITSB prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
—
prasību noraidīt;
—
piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Juridiskais pamatojums
Prasības pamatojumam prasītāja būtībā izvirza divus pamatus saistībā ar attiecīgi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu un Regulas Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkta, aplūkota kopsakarā ar minētās regulas 50. noteikuma 1. punktu, pārkāpumu.
Tā kā jautājums par procesa Apelācijas padomē apturēšanu ir izlemjams pirms jautājuma par reģistrācijai pieteiktās preču zīmes un agrākās preču zīmes sajaukšanas iespējas esamību atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktam, vispirms ir jāizvērtē otrais pamats saistībā ar Regulas Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkta, aplūkota kopsakarā ar minētās regulas 50. noteikuma 1. punktu, pārkāpumu un, otrkārt, pirmais pamats saistībā ar Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu (šajā ziņā skat. spriedumu, 2014. gada 25. novembris,
Royalton Overseas
/ITSB –
S
.
C. Romarose Invest
(“KAISERHOFF”), T‑556/12,
EU:T:2014:985
, 52. punkts).
Par otro pamatu – Regulas Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkta, aplūkota kopsakarā ar minētās regulas 50. noteikuma 1. punktu, pārkāpumu
Prasītāja saistībā ar otro pamatu norāda, ka Apelācijas padome ir pārkāpusi Regulas Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunktu, aplūkotu kopsakarā ar minētās regulas 50. noteikuma 1. punktu. Tā uzskata, ka Apelācijas padomei esot bijis jāaptur apelācijas process līdz lēmumam attiecībā uz ITSB iesniegto pieteikumu par agrākās preču zīmes spēkā neesamības atzīšanu. Šajā ziņā prasītāja precizē, ka tāpēc, ka Apelācijas padome ir secinājusi, ka pastāv konfliktējošo apzīmējumu sajaukšanas iespēja attiecībā uz 31. un 35. klasē ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem, kurus aptver minētie apzīmējumi, un tāpēc, ka iebildumi un pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu lielā mērā sakrīt, pastāv iespēja, ka agrākā preču zīme var tikt atcelta. Līdz ar to, ņemot vērā, ka agrākā preču zīme ir vienīgās tiesības, uz kurām balstīti iebildumi, šīs preču zīmes spēkā neesamības sekas būtu tādas, ka iebildumiem zustu jebkāds juridiskais pamats.
Tiesas sēdē lietas dalībnieki tika aicināti sniegt savus apsvērumus par otrā pamata nepieņemamību, motivējot ar to, ka, ja tas tiktu apmierināts, Vispārējai tiesai būtu jālemj
ultra petita
[pārsniedzot prasījumu robežas].
Šajā ziņā prasītāja vispirms precizēja, ka otrais pamats ir uzskatāms par autonomu salīdzinājumā ar pirmo pamatu, kas ir vienīgais pamats, lai pamatotu tās prasījumu par daļēju apstrīdētā lēmuma atcelšanu. Pēc tam tā izklāstīja, ka tai ir vienalga, vai tiek apturēta tiesvedība Vispārējā tiesā vai Apelācijas padomē, un ka tās lūgums par tiesvedības apturēšanu Vispārējā tiesā ir jāinterpretē kā galvenais, nevis pakārtotais prasījums, kā tā to bija norādījusi savos prasījumos. Visbeidzot tā pauda savu interesi par apstrīdētā lēmuma atcelšanu pilnībā.
ITSB, pirmkārt, atgādināja, ka prasībā formulētajos prasījumos nav ietverts lūgums par apstrīdētā lēmuma atcelšanu pilnībā un ka līdz ar to ir jāuzskata, ka tā apstrīdētā lēmuma daļa, kas nav tikusi apstrīdēta pirmā pamata ietvaros, ir kļuvusi par galīgu attiecībā uz prasītāju. Otrkārt, tas atzina, ka gadījumā, ja otrais pamats ir jāuzskata par pieņemamu, tā apmierināšanas gadījumā apstrīdētais lēmums tikšot atcelts pilnībā.
Saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas statūtu 21. pantu, kas atbilstoši šo pašu statūtu 53. panta pirmajai daļai ir piemērojams tiesvedībai Vispārējā tiesā, kā arī 1991. gada 2. maija Vispārējās tiesas Reglamenta 44. pantu prasības pieteikumā it īpaši ir jānorāda strīda priekšmets un jāiekļauj prasītāja prasījumi. Prasījumi ir jāizklāsta precīzi un nepārprotami, jo pretējā gadījumā Vispārējā tiesa varētu lemt
infra
vai
ultra petita
un atbildētāja tiesības varētu tikt pārkāptas (rīkojums, 2011. gada 13. aprīlis,
Planet
/Komisija, T‑320/09, Krājums,
EU:T:2011:172
, 22. punkts). Tā kā Savienības tiesa, kas izskata prasību par lēmuma atcelšanu, nevar lemt
ultra petita
[pārsniedzot prasījumu robežas], tās pasludinātā lēmuma atcelšana nevar pārsniegt to, ko ir lūdzis prasītājs (skat. rīkojumu, 2011. gada 24. maijs, Gibraltāra valdība/Komisija, T‑176/09,
EU:T:2011:239
, 44. punkts un tajā minētā judikatūra).
Tādējādi var tikt ņemti vērā vienīgi tie prasījumi, kas ir izklāstīti prasības pieteikumā, un prasības pamatotība ir jāizvērtē vienīgi, ņemot vērā prasības pieteikumā formulētos prasījumus. Saskaņā ar 1991. gada 2. maija Reglamenta 48. panta 2. punktu ir atļauts izvirzīt jaunus pamatus, ja tie ir saistīti ar tādiem tiesību vai faktiskiem apstākļiem, kas ir kļuvuši zināmi tiesvedības laikā. No judikatūras izriet, ka šis nosacījums it īpaši attiecas uz visiem prasījumu grozījumiem un ka, nepastāvot tiesību vai faktiskiem apstākļiem, kas kļuvuši zināmi rakstveida procesa laikā, var tikt ņemti vērā vienīgi prasības pieteikumā izklāstītie prasījumi (skat. spriedumu, 2010. gada 26. oktobris, Vācija/Komisija, T‑236/07, Krājums,
EU:T:2010:451
, 27. un 28. punkts un tajā minētā judikatūra).
Izskatāmajā lietā, pat pieņemot, ka prasītāja tiesas sēdes laikā ir vēlējusies grozīt savus prasījumus un šādā veidā lūgt apstrīdētā lēmuma atcelšanu pilnībā, šāds grozījums nevar tikt atļauts, ņemot vērā, ka nav nekādu jaunu tiesību un faktisko apstākļu, kas būtu atklājušies rakstveida procesa laikā.
Tāpēc, pirmkārt, ir jākonstatē, ka vienīgie prasījumi par [lēmuma] atcelšanu, kas ietverti prasības pieteikumā, ir vērsti uz daļēju apstrīdētā lēmuma atcelšanu un ir pamatoti ar pirmo prasības pamatu, kā tas izriet no šo prasījumu formulējuma.
Otrkārt, kā izriet no apstrīdētā lēmuma 6. punkta, Apelācijas padomei tika lūgts apturēt “apelācijas procesu”, proti, visus prasītājas iebildumus, kas formulēti pret Iebildumu nodaļas lēmumu. Apelācijas padome apstrīdētā lēmuma 37.–40. punktā ir pilnībā noraidījusi šo lūgumu.
Ja, kā to prasītāja apgalvo saistībā ar tās otro [prasības] pamatu, Apelācijas padome ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, atsakoties apturēt tajā notiekošo apelācijas procesu, noteikti būtu apstrīdami visi vērtējumi, kurus tā apstrīdētā lēmuma 9.–36. punktā ir veikusi attiecībā uz apelācijas sūdzības pamatotību. Apelācijas padome nebūtu varējusi izvērtēt apelācijas sūdzību un apstrīdētā lēmuma 36. punktā daļēji apmierināt prasītājas lūgumus attiecībā uz 35. klasē ietilpstošajiem “mazumtirdzniecības pakalpojumiem un tiešsaistes veikalu pakalpojumiem saistībā ar [..] sporta precēm”, ja tā, kā to tai lūdza prasītāja, būtu apturējusi apelācijas procesu. Turklāt, ja lēmums par procesa apturēšanu tiktu atcelts, Apelācijas padomei, kurai no jauna būtu jāizskata lieta, nāktos apturēt apelācijas procesu un pēc apturēšanas izdarīt atbilstošus secinājumus saistībā ar agrākās preču zīmes spēka neesamības procesu, balstoties uz vērtējumu par visu prasītājas izvirzīto argumentu pret Iebildumu nodaļas lēmumu pamatotību.
No tā izriet, ka lēmums par apturēšanas atteikumu nav nošķirams no pārējiem apstrīdētā lēmumam motīviem, saistībā ar kuriem Apelācijas padome ir lēmusi par apelācijas sūdzības pamatotību. Līdz ar to, ja tiktu apmierināts otrais pamats saistībā ar apturēšanas atteikuma prettiesiskumu, Vispārējai tiesai apstrīdētais lēmums būtu jāatceļ pilnībā un attiecīgi, tā kā tai ir iesniegti prasījumi vienīgi par daļēju tā atcelšanu, tai būtu jālemj, pārsniedzot prasījumu robežas. Tāpēc otrais pamats ir jānoraida kā nepieņemams.
Pilnīguma labad – pat pieņemot, ka otrais pamats ir pieņemams, pirmkārt, ir jāatgādina, ka Apelācijas padomei ir plaša rīcības brīvība, lai apturētu vai neapturētu procesu. Regulas Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkts, kas piemērojams procesiem Apelācijas padomē atbilstoši šīs regulas 50. noteikuma 1. punktam, ilustrē šo plašo rīcības brīvību, paredzot, ka ITSB var apturēt jebkurus iebildumu procesus, ja apstākļi ir tādi, ka šāda apturēšana ir atbilstīga. Tādējādi procesa apturēšana ir Apelācijas padomes iespēja, ko tā izmanto tikai gadījumā, kad uzskata to par pamatotu. Tātad process Apelācijas padomē netiek automātiski apturēts, ja kāds no lietas dalībniekiem procesā šajā padomē iesniedz pieteikumu par apturēšanu (spriedumi, 2011. gada 16. maijs,
Atlas Transport
/ITSB –
Atlas Air
(“ATLAS”), T‑145/08, Krājums,
EU:T:2011:213
, 69. punkts, un
KAISERHOFF
, minēts 19. punktā, EU:T;2014:985, 30. punkts; šajā ziņā skat. arī spriedumu, 2004. gada 16. septembris,
Metro-Goldwyn-Mayer Lion
/ITSB –
Moser Grupo Media
(“Moser Grupo Media”), T‑342/02, Krājums,
EU:T:2004:268
, 46. punkts).
Pirmkārt, ir jāuzsver, ka apstāklis, ka Apelācijas padomei ir plaša rīcības brīvība, lai apturētu tajā notiekošu procesu, nenozīmē, ka tās vērtējums ir ārpus Savienības tiesu kontroles. Tomēr šis apstāklis ierobežo minēto kontroli pēc būtības, attiecinot to uz pārbaudi par acīmredzamas kļūdas vērtējumā vai pilnvaru nepareizas izmantošanas neesamību (spriedumi
ATLAS
, minēts 31. punktā,
EU:T:2011:213
, 70. punkts, un
KAISERHOFF
, minēts 19. punktā,
EU:T:2014:985
, 31. punkts).
Šajā ziņā no judikatūras izriet, ka, izmantojot savu rīcības brīvību attiecībā uz procesa apturēšanu, Apelācijas padomei ir jāievēro vispārējie principi, kas reglamentē taisnīgu lietas izskatīšanu uz likuma varu balstītā Eiropas Savienībā. Līdz ar to šajā izmantošanā tai ir jāņem vērā ne vien tā lietas dalībnieka, kura Kopienas preču zīme ir apstrīdēta, intereses, bet arī pārējo lietas dalībnieku intereses. Lēmums par procesa apturēšanu vai neapturēšanu ir jāpieņem, pamatojoties uz attiecīgo interešu izsvēršanu (spriedumi
ATLAS
, minēts 31. punktā,
EU:T:2011:213
, 76. punkts, un
KAISERHOFF
, minēts 19. punktā,
EU:T:2014:985
, 33. punkts).
Izskatāmajā lietā, kā tas izriet no apstrīdētā lēmuma 39. punkta un ko prasītāja nav apstrīdējusi, Apelācijas padome tostarp veica pirmšķietamu iespēju analīzi, ka pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu varētu tikt apmierināts. Šāda analīze, kuras rezultātā tika konstatēts, ka minētās iespējas ir mazticamas, ir daļa no Apelācijas padomei piešķirtās plašās rīcības brīvības, kā tas ir atgādināts iepriekš 31. punktā, un to attaisno mērķis nepieļaut, lai procesa apturēšana kā līdzeklis tiktu izmantota novilcināšanas mērķiem.
Šajā ziņā ir jākonstatē, ka gadījumā, kad pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu apmierināšanas iespējas pirmšķietami tiek uzskatītas par mazticamām, kas ir jāpārbauda Apelācijas padomei, lietas dalībnieku interešu izsvēršana noteikti sliecas par labu iebildumu iesniedzēja leģitīmajām interesēm bez kavēšanās saņemt lēmumu par iebildumiem.
No tā izriet, ka izskatāmajā lietā nav konstatēta nekāda acīmredzama kļūda vērtējumā attiecībā uz Apelācijas padomes lēmumu neapturēt tajā notiekošo apelācijas procesu. Tādējādi, pat pieņemot, ka otrais prasības pamats ir pieņemams, tas ir jānoraida kā nepamatots.
Par pirmo pamatu – Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu
Prasītāja saistībā ar pirmo pamatu norāda, ka pakalpojumi, kurus aptver reģistrācijai pieteiktā preču zīme – “sporta sacensību un/vai pasākumu veicināšana trešo personu labā, proti, izklaide muzikālo un teātra uzvedumu, izglītības, kultūras un sabiedrisko pasākumu un izstāžu veidā” – atšķiras no “reklāmas” pakalpojumiem, kurus aptver agrākā preču zīme. Konfliktējošajiem apzīmējumiem piemītot vizuālās atšķirības, jo reģistrācijai pieteiktā preču zīme neietverot nevienu grafisku elementu, to veidojošais teksts neesot stilizēts, turpretim agrākā preču zīme esot sarkanbalta grafiska preču zīme, kurā ietverts stilizēts teksts. Visbeidzot prasītāja uzskata, ka, ņemot vērā konfliktējošo apzīmējumu atšķirības un konkrētā patērētāja augsto uzmanības līmeni, iebildumi pret tās preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz minētajiem pakalpojumiem ir jānoraida.
Atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktam, ja agrākas preču zīmes īpašnieks iebilst, pieteikto preču zīmi nereģistrē, ja tās identiskuma vai līdzības ar agrāko preču zīmi dēļ un preču vai pakalpojumu, ko aptver abas preču zīmes, identiskuma vai līdzības dēļ pastāv iespēja maldināt sabiedrību tajā teritorijā, kurā ir aizsargāta agrākā preču zīme [ja sabiedrībai tajā teritorijā, kurā ir aizsargāta agrākā preču zīme, pastāv sajaukšanas iespēja]. Sajaukšanas iespēja ir asociāciju iespēja ar agrāko preču zīmi.
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru sajaukšanas iespēju veido iespēja, ka sabiedrība var domāt, ka konkrētās preces vai pakalpojumus piedāvā viens vai attiecīgā gadījumā ekonomiski saistīti uzņēmumi (spriedumi, 2008. gada 10. septembris,
Boston Scientific
/ITSB –
Terumo
(“CAPIO”), T‑325/06,
EU:T:2008:338
, 70. punkts, un 2012. gada 31. janvāris,
Cervecería Modelo
/ITSB –
Plataforma Continental
(“LA VICTORIA DE MEXICO”), T‑205/10,
EU:T:2012:36
, 23. punkts; pēc analoģijas skat. arī spriedumu, 1998. gada 29. septembris,
Canon
, C‑39/97, Krājums,
EU:C:1998:442
, 29. punkts).
Turklāt sajaukšanas iespēja sabiedrības apziņā ir jāvērtē visaptveroši, ņemot vērā visus faktorus, kuriem ir nozīme konkrētajā lietā (spriedums
CAPIO
, minēts 39. punktā,
EU:T:2008:338
, 71. punkts; pēc analoģijas skat. arī spriedumus, 1997. gada 11. novembris,
SABEL
, C‑251/95, Krājums,
EU:C:1997:528
, 22. punkts, un
Canon
, minēts 39. punktā,
EU:C:1998:442
, 16. punkts).
Šis visaptverošais vērtējums nozīmē noteiktu savstarpējo saistību starp vērā ņemamajiem faktoriem, tostarp saistību starp preču zīmju līdzību un ar tām aptverto preču vai pakalpojumu līdzību. Tādējādi nenozīmīgu līdzību starp aptvertajām precēm vai pakalpojumiem var kompensēt augsta preču zīmju līdzības pakāpe un otrādi (spriedumi, 2007. gada 13. septembris,
Il Ponte Finanziaria
/ITSB, C‑234/06 P, Krājums,
EU:C:2007:514
, 48. punkts, un 2002. gada 23. oktobris,
Matratzen Concord
/ITSB –
Hukla Germany
(“MATRATZEN”), T‑6/01, Krājums,
EU:T:2002:261
, 25. punkts; pēc analoģijas skat. arī spriedumu
Canon
, minēts 39. punktā,
EU:C:1998:442
, 17. punkts).
Turklāt attiecībā uz konfliktējošo apzīmējumu vizuālo, fonētisko un konceptuālo līdzību sajaukšanas iespējas visaptverošam vērtējumam ir jābalstās uz šo apzīmējumu radīto kopējo iespaidu, it īpaši ņemot vērā to atšķirtspējīgos un dominējošos elementus. No Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta formulējuma, saskaņā ar kuru “sabiedrībai pastāv sajaukšanas iespēja”, izriet, ka sajaukšanas iespējas visaptverošā vērtējumā izšķiroša nozīme ir tam, kā preču zīmes uztver konkrētās preces vai pakalpojumu kategorijas vidusmēra patērētājs. Proti, vidusmēra patērētājs parasti uztver preču zīmi kopumā un neveic tās dažādo elementu izpēti (spriedums, 2012. gada 18. septembris,
Scandic Distilleries
/ITSB –
Bürgerbräu, Röhm & Söhne
(“BÜRGER”), T‑460/11,
EU:T:2012:432
, 27. punkts; pēc analoģijas skat. arī
SABEL
, minēts 40. punktā,
EU:C:1997:528
, 23. punkts).
Saskaņā ar judikatūru sajaukšanas iespējas visaptverošā vērtējumā ir jāņem vērā attiecīgo preču vai pakalpojumu kategorijas samērā informēts, uzmanīgs un apdomīgs vidusmēra patērētājs. Tāpat arī jāņem vērā apstāklis, ka vidusmēra patērētāja uzmanības pakāpe var mainīties atkarībā no konkrēto preču vai pakalpojumu kategorijas (skat. spriedumu, 2007. gada 13. februāris,
Mundipharma
/ITSB –
Altana Pharma
(“RESPICUR”), T‑256/04, Krājums,
EU:T:2007:46
, 42. punkts un tajā minētā judikatūra).
Šo iepriekš minēto apsvērumu gaismā ir jāpārbauda Apelācijas padomes vērtējums par konfliktējošo apzīmējumu sajaukšanas iespēju.
Vispirms ir jāapstiprina apstrīdētā lēmuma 11. punktā ietvertais Apelācijas padomes konstatējums, kuru prasītāja turklāt nav apstrīdējusi, saskaņā ar kuru, tā kā agrākā preču zīme ir Kopienas preču zīme, teritorija, kas jāņem vērā, lai vērtētu konfliktējošo apzīmējumu sajaukšanas iespējas esamību, ir Savienības teritorija.
Par konkrēto sabiedrības daļu
Ir jāatgādina, ka konkrēto sabiedrības daļu veido personas, kas spēj izmantot gan pakalpojumus, kurus aptver agrākā preču zīme, gan pakalpojumus, kurus aptver reģistrācijai pieteiktā preču zīme (šajā ziņā skat. spriedumus, 2008. gada 1. jūlijs,
Apple Computer
/ITSB –
TKS-Teknosoft
(“QUARTZ”), T‑328/05,
EU:T:2008:238
, 23. punkts, un 2010. gada 30. septembris,
PVS
/ITSB –
MeDiTA Medizinische Kurierdienst
(“medidata”), T‑270/09,
EU:T:2010:419
, 28. punkts). Tāpat saskaņā ar pastāvīgo judikatūru profesionāļu uzmanības līmenis ir jāuzskata par augstu (spriedums, 2008. gada 15. oktobris,
Air Products and Chemicals
/ITSB –
Messer Group
(“Ferromix”, “Inomix” un “Alumix”), no T‑305/06 līdz T‑307/06,
EU:T:2008:444
, 34. punkts).
Izskatāmajā lietā, kā to ir precizējusi prasītāja un ITSB un kā tas izriet no apstrīdētā lēmuma (šī lēmuma 11., 33. un 35. punkts), ir jāuzskata, ka attiecībā uz attiecīgajiem pakalpojumiem, kurus aptver konfliktējošie apzīmējumi, konkrēto sabiedrības daļu veido profesionāļi, kuriem ir augsts uzmanības līmenis.
Par pakalpojumu salīdzinājumu
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, lai novērtētu attiecīgo preču vai pakalpojumu līdzību, ir jāņem vērā visi atbilstošie faktori, kas raksturo saikni starp tiem. Šie faktori it īpaši ietver to raksturu, funkcionālo uzdevumu, izmantošanu, kā arī to konkurējošo vai papildinošo raksturu. Var ņemt vērā arī citus faktorus, tādus kā attiecīgo preču izplatīšanas kanāli (skat. spriedumu, 2007. gada 11. jūlijs,
El Corte Inglés
/ITSB –
Bolaños Sabri
(“PiraÑAM diseño original Juan Bolaños”), T‑443/05, Krājums,
EU:T:2007:219
, 37. punkts un tajā minētā judikatūra).
Prasītāja tostarp precizē, ka sporta sacensību veicināšana nevar būt pakalpojums, kas saistīts ar reklāmas aģentūru, un tātad nevar tikt iekļauts starp tās sniegtajiem reklāmas pakalpojumiem, kurus aptver agrākā preču zīme.
Šajā ziņā ir jānorāda, ka Apelācijas padome pamatoti ir uzskatījusi, ka reklāmas pakalpojumu mērķis ir palīdzēt trešajām personām pārdot to preces un pakalpojumus, nodrošinot to laišanas tirdzniecībā vai to pārdošanas veicināšanu, un ka minēto pakalpojumu mērķis ir pastiprināt klienta pozīciju tirgū, lai ar reklāmas palīdzību ļautu tam iegūt konkurētspējīgu priekšrocību. Turklāt tā apstrīdētā lēmuma 23. punktā pamatoti ir precizējusi, ka tādus pakalpojumus kā “sporta sacensību un/vai pasākumu veicināšana trešo personu labā”, kuri galvenokārt nozīmē organizēt minēto pasākumu reklāmu, parasti piedāvā reklāmas aģentūras un tie ietilpst plašā reklāmas jēdzienā.
Ņemot vērā iepriekš minēto, ir jāatzīst, ka pastāv attiecīgo pakalpojumu, kurus aptver konfliktējošie apzīmējumi, identiskums.
Par apzīmējumu salīdzinājumu
Salīdzinājums ir jāveic, attiecīgās preču zīmes izvērtēšanā katru no tām aplūkojot kopumā, kas neizslēdz, ka zināmos apstākļos konkrētās sabiedrības daļas atmiņā radītajā kopiespaidā var dominēt viena vai vairākas šo preču zīmju sastāvdaļas. Vienīgi tad, ja visas pārējās preču zīmes sastāvdaļas ir nenozīmīgas, līdzības vērtējums var tikt veikts, pamatojoties tikai uz dominējošo sastāvdaļu. Tā tas it īpaši varētu būt gadījumā, kad šī sastāvdaļa viena pati var dominēt šīs preču zīmes attēlā, kas saglabājies konkrētās sabiedrības daļas atmiņā tādējādi, ka šīs preču zīmes radītajā kopiespaidā visas pārējās tās sastāvdaļas ir nenozīmīgas (skat. spriedumu, 2008. gada 12. novembris,
Shaker
/ITSB –
Limiñana y Botella
(“Limoncello della Costiera Amalfitana shaker”), T‑7/04, Krājums,
EU:T:2008:481
, 40. punkts un tajā minētā judikatūra; spriedums
LA VICTORIA DE MEXICO
, minēts 39. punktā,
EU:T:2012:36
, 37. punkts).
Saskaņā ar judikatūru, vērtējot kombinētas preču zīmes vienas vai vairāku noteiktu sastāvdaļu dominējošo raksturu, it īpaši ir jāņem vērā katras šīs sastāvdaļas raksturīgās iezīmes, salīdzinot tās ar citu sastāvdaļu iezīmēm. Turklāt papildus var tikt ņemts vērā dažādo sastāvdaļu attiecīgais izvietojums kombinētās preču zīmes struktūrā (spriedums
MATRATZEN
, minēts 41. punktā,
EU:T:2002:261
, 35. punkts). Visbeidzot gadījumā, kad preču zīme ir veidota no vārdiskiem un grafiskiem elementiem, pirmie no minētajiem elementiem principā ir atšķirtspējīgāki nekā otrie, jo vidusmēra patērētājam būs vieglāk atsaukties uz konkrēto preci, minot nosaukumu, nevis aprakstot preču zīmes grafisko elementu (spriedums
LA VICTORIA DE MEXICO
, minēts 39. punktā,
EU:T:2012:36
, 38. punkts; šajā ziņā skat. arī spriedumu, 2004. gada 18. februāris,
Koubi
/ITSB –
Flabesa
(“CONFORFLEX”), T‑10/03, Krājums,
EU:T:2004:46
, 45. punkts).
Pirmkārt, attiecībā uz vizuālo līdzību ir jānorāda, ka salīdzināmie apzīmējumi ir, pirmkārt, reģistrācijai pieteiktā preču zīme, kas ir vārdiska preču zīme, ko veido viens vārds “petco”, un, otrkārt, agrākā preču zīme, kas ir grafiska preču zīme, ko veido vārdisks elements “petco”, kas stilizēti ar baltas krāsas burtiem uzrakstīts uz sarkana ovāla. un turklāt zem burta “t” vārdā “petco” ir sarkanas krāsas aplis, kura iekšpusē ar mazākiem arī baltas krāsas burtiem ir divreiz uzrakstīts vārds “petco” tādējādi, ka “t” burta līmenī horizontāli rakstītais vārds krustojas ar vertikāli rakstīto vārdu.
Tādējādi abiem konfliktējošajiem apzīmējumiem ir kopīgs vārdiskais elements “petco”.
Prasītāja apgalvo, ka konfliktējošie apzīmējumi ir atšķirīgi vizuālajā ziņā, ciktāl reģistrācijai pieteiktā preču zīme neietver agrākajai preču zīmei raksturīgo sarkano un balto krāsu, ne arī teksta stilizāciju.
Tomēr, kā to būtībā pamatoti uzsver ITSB, ir jākonstatē, ka vārdiskā elementa “petco” izmērs, kontrasts starp to veidojošajiem baltajiem burtiem un sarkano ovālu, kurā tas uzrakstīts, kā arī pārējo grafisko elementu otršķirīgā nozīme padara vārdu “petco” par agrākās preču zīmes dominējošo un atšķirtspējīgo elementu, tādējādi pārējie grafiskie elementi ir jāuzskata par dekoratīviem, it īpaši tāpēc, ka agrākās preču zīmes attēlojums ir ļoti līdzīgs etiķetes attēlojumam.
Šādos apstākļos Apelācijas padome, nepieļaujot kļūdu, varēja uzskatīt, ka konfliktējošajiem apzīmējumiem vizuālajā ziņā piemīt lielāka nekā vidusmēra līdzība tāpēc, ka tiem ir kopīgs vārdiskais elements “petco” un vienīgo atšķirību rada agrākās preču zīmes grafiskie elementi, kuri tomēr izskatāmajā lietā galvenokārt tiek uztverti kā dekoratīvi (apstrīdētā lēmuma 27. punkts). Tā pamatoti ir precizējusi, ka no judikatūras izriet, ka gadījumā, kad apzīmējumi vienlaikus ietver vārdiskos un grafiskos elementus, vārdiskajam elementam parasti ir spēcīgāka ietekme uz patērētāju nekā grafiskajam elementam (spriedums
CONFORFLEX
, minēts 53. punktā,
EU:T:2004:46
, 45. punkts, un spriedums
LA VICTORIA DE MEXICO
, minēts 39. punktā,
EU:T:2012:36
, 38. punkts) un ka tas it īpaši attiecas uz agrāko preču zīmi izskatāmajā lietā.
Otrkārt, ir tiesa, ka konfliktējošie apzīmējumi ir identiski fonētiskajā ziņā, ņemot vērā faktu, ka agrākās preču zīmes grafiskie elementi netiks izrunāti.
Treškārt, attiecībā uz konceptuālo līdzību Apelācijas padome apstrīdētā lēmuma 29. punktā, nepieļaujot kļūdu, ir uzskatījusi un prasītāja to nav apstrīdējusi, ka konkrētajā teritorijā konfliktējošajiem apzīmējumiem nav jēgpilnas nozīmes un no tā pamatoti ir secinājusi, ka līdz ar to konceptuālajam salīdzinājumiem nav nekādas nozīmes izskatāmajā lietā.
Šajā ziņā tomēr ir jāpiebilst, ka, lai gan vidusmēra patērētājs parasti uztver preču zīmi kopumā un neveic tās dažādo elementu izpēti, tomēr, uztverot vārdisko apzīmējumu, viņš to sadalīs vārdiskos elementos, kuri viņam rosinās konkrētu nozīmi vai atgādinās vārdus, kuri viņam ir zināmi (šajā ziņā skat. spriedumus, 2008. gada 27. februāris,
Citigroup
/ITSB –
Link Interchange Network
(“WORLDLINK”), T‑325/04,
EU:T:2008:51
, 80. punkts un tajā minētā judikatūra).
Tāpēc, kā to pamatoti apgalvo ITSB, angļu valodā runājoša sabiedrības daļa varētu uztvert vārdisko elementu “petco” – gan agrākas preču zīmes, gan reģistrācijai pieteiktās preču zīmes gadījumā – kā izgudrotu vārdu, kas norāda uz angļu valodas vārdu “pet”, kurš nozīmē “mīļdzīvnieks”.
Par sajaukšanas iespēju
Konfliktējošo apzīmējumu sajaukšanas iespējas visaptveroša vērtējuma mērķiem ir jāatgādina, ka saskaņā ar judikatūru katrā atsevišķā gadījumā ir jānoskaidro kopiespaids, ko reģistrācijai pieteiktais apzīmējums radījis konkrētajai sabiedrības daļai, šim nolūkam it īpaši izmantojot apzīmējuma sastāvdaļu un to attiecīgās nozīmes šīs sabiedrības daļas uztverē analīzi, un pēc tam, ņemot vērā šo kopiespaidu un visus konkrētajā lietā vērā ņemamos faktorus, ir jāveic sajaukšanas iespējas vērtējums (spriedums, 2014. gada 8. maijs,
Bimbo
/ITSB, C‑591/12 P, Krājums,
EU:C:2014:305
, 34. punkts), piemērojot arī vērā ņemamo faktoru savstarpējās saistības principu, kā ir norādīts iepriekš 41. punktā.
Izskatāmajā lietā, ņemot vērā konfliktējošo apzīmējumu augsto vizuālās līdzības pakāpi, to fonētisko identiskumu, agrākās preču zīmes parasto atšķirtspēju, kā arī pakalpojumu, kurus aptver minētie apzīmējumi, identiskumu, Apelācijas padome apstrīdētā lēmuma 35. punkta pamatoti ir secinājusi, ka pastāv agrākās preču zīmes un reģistrācijai pieteiktās preču zīmes sajaukšanas iespēja Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, pat ja konkrētās sabiedrības daļas uzmanības līmenis ir augstāks par vidējo līmeni.
Attiecīgi prasītājas izvirzītais pirmais prasības pamats ir jānoraida kā nepamatots.
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, ir jāsecina, ka nav nepieciešams apturēt šo tiesvedību, nelemjot par to, vai prasītājas lūgums apturēt tiesvedību Vispārējā tiesā, kā tā to ir formulējusi prasības pieteikumā, ir jāinterpretē kā autonoma prasījuma daļa vai kā lūgums par tiesvedības apturēšanu atbilstoši 1991. gada 2. maija Reglamenta 77. pantam.
Attiecīgi prasība ir jānoraida pilnībā, nelemjot par prasītājas lūgumu, kas vērsts uz to, lai Vispārējā tiesa noraida iebildumus (šajā ziņā skat. spriedumus, 2015. gada 21. janvāris,
Copernicus-Trademarks
/ITSB –
Blue Coat Systems
(“BLUECO”), T‑685/13,
EU:T:2015:38
, 57. punkts, un 2015. gada 4. februāris,
KSR
/ITSB –
Lampenwelt
(“Moon”), T‑374/13,
EU:T:2015:69
, 55. punkts).
Par tiesāšanās izdevumiem
Atbilstoši Reglamenta 134. panta 1. punktam lietas dalībniekam, kuram nolēmums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram nolēmums ir labvēlīgs.
Tā kā prasītājai spriedums ir nelabvēlīgs, tai ir jāpiespriež segt savus, kā arī atlīdzināt ITSB tiesāšanās izdevumus atbilstoši tā prasījumiem.

Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀS TIESA (otrā palāta)
nospriež:

1)
prasību noraidīt;

2)
Petco Animal Supplies Stores
,
Inc
. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

Martins Ribeiro
Gervasoni
Madise
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2015. gada 21. oktobrī.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – angļu.