CELEX: 62011TJ0422
Offentlige tjenesteydelsesaftaler
udbudsprocedure
levering af computertjenester i form af softwareudvikling, vedligeholdelse, rådgivning og bistand til forskellige typer it-applikationer
afvisning af bud fra en bydende
unormalt lavt bud
artikel 139, stk. 1, i forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002
begrundelsespligt
valg af retsgrundlag
magtfordrejning

Sagens baggrund
Ved udbudsbekendtgørelse af 5. april 2011, offentliggjort i Supplement til
Den Europæiske Unions Tidende
(EUT 2011/S 66-106099) med berigtigelse offentliggjort i EU-Tidende (EUT 2011/S 70-113065), har Den Europæiske Unions Publikationskontor (herefter »Publikationskontoret«) iværksat udbudsproceduren AO 10340 (»Levering af computertjenester i form af softwareudvikling, vedligeholdelse, rådgivning og bistand til forskellige typer it-applikationer«).
I henhold til udbudsbekendtgørelsen var de omhandlede computertjenester inddelt i fire delaftaler, hvoraf de to, som er omhandlet i nærværende sag, er delaftale 1 vedrørende »understøttelse og specialiserede administrative applikationer« og delaftale 3 vedrørende »produktions- og modtagelseskæder«.
Genstanden for udbuddet var indgåelsen af nye rammeaftaler om tjenesteydelser for hver delaftale til erstatning for de udløbne rammeaftaler. Publikationskontoret præciserede i udbudsmaterialet, at de bydende for hver delaftale ville blive udvalgt efter mekanismen med en rækkefølge, og at delaftalerne ville blive indgået for fire år med de bydende, som indgav de tre økonomisk mest fordelagtige bud, prioriteret ud fra forholdet mellem kvalitet og pris.
Som fastsat i udbudsbekendtgørelsen og udbudsmaterialet, blev buddene for hver delaftale vurderet i forhold til kriterierne i udbudsmaterialet. Hvert bud skulle evalueres med henblik på at bestemme, i hvilket omfang buddet opfyldte de fastsatte krav, og de tre antagne bud var dermed dem med det bedste forhold mellem kvalitet og pris. Kvaliteten, dvs. den tekniske vurdering, vægtede med 50%, og prisen, dvs. den finansielle vurdering, vægtede med 50% (udbudsmaterialets punkt 2.9).
Sagsøgeren, Computer Resources International (Luxembourg) SA, og Intrasoft International SA afgav bud som et konsortium (herefter »konsortiet«) vedrørende delaftale 1 og 3 (herefter »sagsøgerens/konsortiets bud«).
Den 27. juni 2011 anmodede Publikationskontoret sagsøgeren som repræsentant for konsortiet om oplysninger vedrørende beregningsmetoden for prisen på manddage i deres finasieringsbud. Denne anmodning blev fremført i forbindelse med en undersøgelse af den pågældende pris, som Publikationskontoret mente kunne anses for unormalt lav som omhandlet i artikel 139 i Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (
EFT L 357, s. 1
, herefter »gennemførelsesbestemmelserne«).
Den 29. juni 2011 svarede sagsøgeren som repræsentant for konsortiet på Publikationskontorets anmodning om oplysninger af 27. juni 2011 (herefter »svaret af 29. juni 2011«), at den tilbudte pris pr. manddag kunne forklares med konsortiets interne organisation og optimeringen af balancen mellem konsortiets aktiviteter i Luxembourg og Rumænien. Sagsøgeren angav desuden, at konsortiet overholdte den luxembourgske og den rumænske arbejdsretslovgivning, særligt hvad angik mindstelønnen. Angående konsortiets aktiviteter i Rumænien tilføjede sagsøgeren, at mindstelønnen, henset til kontraktens varighed på fire år, var blevet fordoblet for at tage hensyn til inflationen i denne medlemsstat. Sagsøgeren gav endvidere Publikationskontoret detaljeret information for så vidt angår buddets overensstemmelse med begge de nationale arbejdsretslovgivninger.
Ved skrivelse af 22. juli 2011 (herefter »den anfægtede afgørelse«) informerede Publikationskontoret sagsøgeren som repræsentant for konsortiet om for det første afvisningen af deres bud på delaftale 1 og 2 som værende unormalt lave, og for det andet om navnene på de bydende, hvis bud var blevet antaget. Publikationskontoret præciserede ligeledes, at konsortiet kunne anmode om yderligere begrundelser for den nævnte afvisning.
Ved skrivelse af 25. juli 2011 til Publikationskontoret redegjorde sagsøgeren for sin uenighed med den anfægtede afgørelse, samtidig med, at virksomheden anmodede om en række forklaringer navnlig vedrørende de kriterier, på grundlag af hvilke deres bud var blevet anset for unormalt lave. Sagsøgeren anmodede ligeledes Publikationskontoret om at fremsende de tekniske evalueringer af deres bud og de i henhold til rækkefølgemekanismen valgte bydendes bud vedrørende delaftale 1 og 3 samt de for disse bud tildelte point. Sagsøgeren anmodede desuden om en bekræftelse på, at det »unormalt lave bud kun angik priserne extra-muros, [dvs. priserne for ydelser leveret uden for Publikationskontorets lokaler] eftersom priserne intra-muros [dvs. priserne for ydelser leveret i Publikationskontorets lokaler] [var] de samme, som var [blevet] tilbudt og accepteret i forbindelse med bud under tidligere udbudsprocedurer, som var blevet antaget af den ordregivende myndighed«. Endelig har sagsøgeren henvist til, at virksomhedens gennemsnitlige priser extra-muros i forbindelse med den nærværende udbudsprocedure var højere end de gennemsnitlige priser, som blev tilbudt i forbindelse med en tidligere udbudsprocedure, hvor de ikke blev afvist som værende unormalt lave.
Den 27. juli 2011 afviste Publikationskontoret de pågældende indsigelser og fremsendte samtidig nogle uddrag af evalueringsrapporten til sagsøgeren, hvoraf et af uddragene angav årsagerne til vurderingen af sagsøgers bud som værende unormalt lave på grund af de angivne priser. Ifølge det pågældende uddrag var forklaringerne fra sagsøgeren som repræsentant for konsortiet i svaret af 29. juni 2011 (herefter »forklaringerne af 29. juni 2011«) vedrørende levering af ydelser fra sagsøgeren og placeringen af personale i Rumænien, i modstrid med sagsøgerens bud og kunne derfor ikke antages. De øvrige uddrag af evalueringsrapporten indeholdte oplysninger vedrørende evalueringen af sagsøgerens og de antagne bydendes bud. Publikationskontoret vurderede derudover, at sagsøgerens bud ikke kunne sammenlignes med de bud, der var afgivet i forbindelse med tidligere udbudsprocedurer, samt at visse af sagsøgerens sammenligninger under alle omstændigheder var forkerte.
Retsforhandlinger og parternes påstande
Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 5. august 2011 har sagsøgeren anlagt den foreliggende sag.
Ved særskilt dokument indleveret til Rettens Justitskontor samme dag har sagsøgeren indgivet begæring om foreløbige forholdsregler i henhold til artikel 104, stk. 2, i Rettens procesreglement.
Europa-Kommissionen og Publikationskontoret har på Rettens Justitskontors anmodning bekræftet, at Kommissionen skal anses for at være den eneste sagsøgte i den foreliggende sag, og Retten har således ved afgørelse af 28. september 2011 godkendt berigtigelsen af betegnelsen af den sagsøgte part.
Ved kendelse af 5. oktober 2011, Computer Resources International (Luxembourg) (sag T-422/11 R,
EU:T:2011:566
), forkastede Rettens præsident sagsøgerens begæring om foreløbige forholdsregler, da virksomheden ikke havde godtgjort, at denne risikerede at lide alvorlig og uoprettelig skade uden de begærede foreløbige forholdsregler.
Da sammensætningen af Rettens afdelinger er blevet ændret, er den refererende dommer blevet tilknyttet Niende Afdeling, som nærværende sag derfor er blevet henvist til.
På grundlag af den refererende dommers rapport har Retten (Niende Afdeling) besluttet at indlede den mundtlige forhandling. Da et medlem af Niende Afdeling har forfald, har Rettens præsident i henhold til procesreglementets artikel 32, stk. 3, udpeget en anden dommer, for at afdelingen kunne blive beslutningsdygtig. Parterne har afgivet indlæg og har besvaret Rettens spørgsmål under retsmødet den 25. juni 2014.
Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
—
Den anfægtede afgørelse annulleres.
—
Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
—
Frifindelse.
—
Sagsøgeren tilpligtes at betale sagens omkostninger.
Retlige bemærkninger
Sagsøgerne har til støtte for sit søgsmål fremført tre anbringender, hvoraf det første vedrører tilsidesættelse af et væsentligt formkrav, det andet vedrører tilsidesættelse af den anvendelige procedure, og det tredje vedrører magtfordrejning eller fejlagtigt retsgrundlag.
Indledningsvis bør det tages i betragtning, at Publikationskontoret har et vidt skøn i relation til de faktorer, der skal tages i betragtning i forbindelse med en beslutning om indgåelse af en aftale efter et udbud, og at Rettens kontrol skal begrænse sig til en efterprøvelse af, om procedurereglerne og reglerne om begrundelsespligt er overholdt, om de faktiske omstændigheder er materielt rigtige, og om der foreligger et alvorligt åbenbart urigtigt skøn eller magtfordrejning (jf. i denne retning dom af 13.12.2011, sag T-377/07, Evropaïki Dynamiki mod Kommissionen,
EU:T:2011:731
, præmis 22 og den deri nævnte retspraksis).
Anbringendet om tilsidesættelse af et væsentligt formkrav
Sagsøgeren har gjort gældende, at afvisning af et bud med henvisning til, at den tilbudte pris er unormalt lav, i henhold til gennemførelsesbestemmelsernes artikel 139 skal være udtrykkeligt begrundet, og begrundelsen skal angive den specifikke årsag til afvisningen. Den anfægtede afgørelse indeholder imidlertid ingen begrundelse for, at den ordregivende myndighed anså sagsøgerens bud for unormalt lave. Den anfægtede afgørelse tilsidesætter dermed en væsentlig formforskrift, idet denne mangel ikke kan afhjælpes ved henvisning til andre dokumenter.
Kommissionen har bestridt sagsøgerens argumentation.
Det skal bemærkes, at dette anbringende skal forstås således, at sagsøgeren nærmere bestemt gør gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter begrundelsespligten.
Det bemærkes, at hvor EU-institutionerne, således som det er tilfældet i den foreliggende sag, råder over et vidt skøn, må der lægges så meget desto større vægt på overholdelsen af de garantier, som EU’s retsorden giver med hensyn til den administrative sagsbehandling. Disse garantier omfatter bl.a. kravet om, at den kompetente institution skal forsyne sine afgørelser med en tilstrækkelig begrundelse. Kun under disse omstændigheder kan Unionens retsinstanser efterprøve, om de faktiske og retlige omstændigheder, der har betydning ved udøvelsen af skønnet, forelå (jf. i denne retning dom af 21.11.1991, Technische Universität München, sag C-269/90, Sml.,
EU:C:1991:438
, præmis 14, og af 10.9.2008, Evropaïki Dynamiki mod Kommissionen, sag T-465/04, Sml.
EU:T:2008:324
, præmis 54).
For så vidt angår en procedure vedrørende tildeling af offentlige indkøbsaftaler er indholdet af den begrundelsespligt, som påhviler den ordregivende myndighed over for en bydende, der er blevet afvist i forbindelse med tildelingen af en given offentlig indkøbsaftale, fastsat i artikel 100, stk. 2, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (
EFT L 248, s. 1
, herefter »finansforordningen«) og i gennemførelsesbestemmelsernes artikel 149, og ikke, som sagsøgeren synes at antage, i gennemførelsesbestemmelsernes artikel 139, som vedrører den procedure, som den ordregivende myndighed skal følge før afvisning af et bud, som den anser for unormalt lavt.
Det følger af finansforordningens artikel 100, stk. 2, og gennemførelsesbestemmelsernes artikel 149 samt af fast retspraksis, at den ordregivende myndighed opfylder sin begrundelsespligt, hvis den først og fremmest straks oplyser alle afviste bydende om årsagerne til, at deres bud er blevet afvist, og derefter oplyser de bydende, der har afgivet et forskriftsmæssigt bud, og som udtrykkeligt anmoder herom, om de kvaliteter og relative fordele, der kendetegner det valgte bud, samt opgiver navnet på den valgte bydende senest 15 kalenderdage fra modtagelsen af en skriftlig anmodning (jf. i denne retning dom af 9.9.2010, Evropaïki Dynamiki mod OEDT, sag T-63/06, Sml.,
EU:T:2010:368
, præmis 111 og den deri nævnte retspraksis, og af 12.12 2012, Evropaïki Dynamiki mod EFSA, sag T-457/07, Sml.,
EU:T:2012:671
, præmis 45).
Denne fremgangsmåde opfylder formålet med den begrundelsespligt, som er fastsat i artikel 296, stk. 2, TEUF, hvorefter begrundelsen klart og utvetydigt skal angive de betragtninger, som er lagt til grund af ophavsmanden til akten, dels således at de berørte personer kan få kendskab til grundlaget for den trufne foranstaltning med henblik på, at de kan forsvare deres rettigheder, dels således at Domstolen og Retten kan udøve deres prøvelsesret (jf. domme Evropaïki Dynamiki mod OEDT, nævnt i præmis 26 ovenfor,
EU:T:2010:368
, præmis 112 og den deri nævnte retspraksis, og Evropaïki Dynamiki mod EFSA, nævnt i præmis 26 ovenfor,
EU:T:2012:671
, præmis 46 og den deri nævnte retspraksis).
Det bemærkes endvidere, at begrundelseskravet skal vurderes i lyset af den konkrete sags omstændigheder, navnlig indholdet af den pågældende retsakt, indholdet af de anførte årsager samt den interesse, som adressaterne og andre, der må anses for umiddelbart og individuelt berørt af denne, kan have i begrundelsen (jf. dom af 2.4.1998, Kommissionen mod Sytraval og Brink’s France, sag C-367/95 P, Sml.,
EU:C:1998:154
, præmis 63 og den deri nævnte retspraksis, og dom Evropaïki Dynamiki mod Kommissionen, nævnt i præmis 24 ovenfor,
EU:T:2008:324
, præmis 49).
For således at kunne afgøre, om Publikationskontoret i den foreliggende sag har opfyldt begrundelseskravet, skal den anfægtede afgørelse undersøges, herunder afvisningen af sagsøgerens bud. Skrivelsen af 27. juli 2011, som er fremsendt til sagsøgeren inden for fristen angivet i gennemførelsesbestemmelsernes artikel 149, stk. 3, som svar på sagsøgerens udtrykkelige anmodning af 25. juli 2011 om supplerende oplysninger om den anfægtede afgørelse, bør ligeledes undersøges.
Ved skrivelse af 22. juli 2011 har Publikationskontoret i den foreliggende sag informeret sagsøgeren om grunden til afvisningen af virksomhedens bud, dvs. den omstændighed, at buddene var unormalt lave. Publikationskontoret oplyste ligeledes sagsøgeren om dennes ret til at modtage yderligere oplysninger om årsagerne til afvisningen.
Som nævnt i præmis 10 ovenfor, informerede Publikationskontoret sagsøgeren, efter dennes anmodning om forklaringer, ved skrivelse af 27. juli 2011, om, at sagsøgerens bud ikke kunne sammenlignes med de bud, der var afgivet i forbindelse med tidligere udbudsprocedurer, samt at visse af sagsøgerens sammenligninger under alle omstændigheder var forkerte. Publikationskontoret fremsendte desuden et uddrag af evalueringsrapporten til sagsøgeren, som angav årsagerne til, at sagsøgerens bud var blevet anset for unormalt lave på grund af de foreslåede priser.
I det pågældende uddrag af evalueringsrapporten fremgik det, at forklaringerne af 29. juni 2011 ikke havde løst tvivlsspørgsmålene vedrørende de foreslåede priser i sagsøgerens bud.
For at nå frem til den pågældende konklusion blev fire dele af sagsøgerens oplysninger på vegne af konsortiet for det første citeret eller gentaget således:
»1.
»Vores konsortium har til formål at optimere og skabe ligevægt mellem aktiviteterne i Luxembourg og aktiviteterne »near [shore]/off shore« i Rumænien«.
2.
»Lokalt personale«: Det foreslåede personale vil befinde sig enten i Luxembourg (»intra/extra[-muros]«, med henblik på at sikre en lokal tilstedeværelse, som er absolut essentiel for dette projekt) eller i Rumænien (extra-muros)«.
3.
[Konsortiet] har selv beregnet en minimumsdagssats på 138 EUR for Luxembourg.
4.
»Realistiske almindelige udgifter: Vores konsortiums almindelige udgifter er inkluderet (administration, omkostninger vedrørende infrastruktur, rejseudgifter og underhold for personer, som befinder sig »near shore/off shore«, virksomhedens administrationsomkostninger, installationsudgifter og generelle omkostninger vedrørende infrastruktur, mv.)«.«
Det fremgik for det andet af det pågældende uddrag af evalueringsrapporten for så vidt angår punkt 1 og 2 (»AD 1 + 2«) (jf. præmis 33 ovenfor), at »near [shore]/off shore« aktiviteterne i Rumænien ikke var nævnt i sagsøgerens bud, og at alle de foreslåede personalemæssige ressourcer var etablerede i Luxembourg. Det var tilføjet, at det i den del af det pågældende bud, som vedrørte det foreslåede personales tekniske kvalitet, var præciseret, at »alle de foreslåede tekniske kandidater [opfyldte] betingelserne om minimum tre års universitetsstudier og erfaring«, og at »de også alle [arbejdede] inden for køreafstand fra Publikationskontoret«.
Vedrørende punkt 2 og 3 (»AD 2 + 3«) (jf. præmis 33 ovenfor) fremgik det, at visse af de af konsortiet tilbudte priser pr. manddag extra-muros, dvs. »INF-SYS-TRAI –105 EUR« og »INF-SYS-END-USE-SUP –105 EUR«, var lavere end minimumsdagstaksten i Luxembourg, således som beregnet af sagsøgeren i svaret af 29. juni 2011.
Vedrørende punkt 4 (»AD 4«) blev det præciseret, at bedømmelsesudvalget »tvivlede på, at en højt kvalificeret ANA-PROG [ville acceptere] at arbejde for denne minimumsløn«, og at de almindelige omkostninger, i modsætning til det af sagsøgerens oplyste i svaret af 29. juni 2011, ikke kunne være inkluderede i prisen pr. manddag.
Uddraget af evalueringsrapporten indeholdt ligeledes to generelle bemærkninger, hvor bedømmelsesudvalget udtrykte deres tvivl om, hvorvidt de højt kvalificerede medarbejdere »PRO-MAN« og »TEC-CONS« ville være villige til at arbejde for henholdsvis 200 og 210 EUR pr. manddag extra-muros.
Endelig blev det i uddraget af evalueringsrapporten konkluderet, at sagsøgerens forklaringer af 29. juni 2011 vedrørende leveringsstedet såvel som placeringen af personale stod i kontrast til sagsøgerens bud og derfor ikke kunne antages.
Det bemærkes, at i lyset af den anfægtede afgørelse og af Publikationskontorets skrivelse af 27. juli 2011 var sagsøgeren i stand til at udpege de nøjagtige grunde til afvisningen af deres bud. Publikationskontoret har således klart begrundet afgørelsen om afvisning af disse bud, dels ved at fremhæve de dele af forklaringen, som forekom nye i forhold til de afgivne bud, og de modsætninger, der vurderedes at være mellem de nævnte bud og forklaringerne af 29. juni 2011, dels ved at henvise til, at buddene på grund af de foreslåede priser var unormalt lave.
Publikationskontoret vurderede således, at sagsøgerens bud var baseret på personale i Luxembourg, som arbejdede i køreafstand fra Publikationskontoret, og ikke på personale i Rumænien, og på ydelser leveret i denne medlemsstat. Publikationskontoret udledte heraf, at de pågældende bud var unormalt lave, idet de nævnte priser på visse profiler dels var lavere end minimumsdagstaksterne i Luxembourg, således som beregnet af sagsøgeren i svaret af 29. juni 2011, dels idet det – ud fra et økonomisk synspunkt for så vidt angik visse profiler – ikke var realistisk, at personalet, således som foreslået i buddene, ville acceptere at arbejde i Luxembourg til de forslåede takster.
På baggrund af det ovenstående skal det fastslås, at Publikationskontoret i sine skrivelser såvel som i uddraget af evalueringsrapporten, vedlagt som bilag til skrivelsen af 27. juli 2011, har givet en tilstrækkelig begrundelse for sin afvisning af sagsøgerens bud. Det må konkluderes, at Publikationskontoret har opfyldt kravene som foreskrevet i finansforordningens artikel 100, stk. 2, og gennemførelsesbestemmelsernes artikel 149.
Denne konklusion kan for det første ikke drages i tvivl af sagsøgerens argumentation, hvorefter den omstændighed, at den havde mulighed for at få oplysninger om de antagne buds egenskaber og fordele, var irrelevant, da afvisningen af konsortiets bud ikke var baseret på en sammenligning heraf med de antagne bud.
Det må fastslås, at Publikationskontoret i den anfægtede afgørelse faktisk har angivet sagsøgerens mulighed for at få oplysninger om egenskaberne og de relative fordele ved de antagne bud. Hvis sagsøgeren ikke havde interesse i disse oplysninger, var sagsøgeren naturligvis ikke forpligtet til at bede om dem. Det gælder ikke desto mindre, at det følger af ordlyden af finansforordningens artikel 100, stk. 2, og gennemførelsesbestemmelsernes artikel 149, stk. 3, at Publikationskontoret var forpligtet til at oplyse sagsøgeren om denne mulighed.
Den omstændighed, at afvisningen af sagsøgerens bud var tilstrækkeligt begrundet, ændres for det andet ikke af sagsøgerens argumentation, hvorefter den anfægtede afgørelse tilsidesatte et væsentligt krav i henhold til gennemførelsesbestemmelsernes artikel 147, stk. 3. Sagsøgeren har gjort gældende, at selv om den afgørelse, som den pågældende bestemmelse henviser til, kun skal angive begrundelserne for et buds manglende overensstemmelse med udvælgelseskriterierne, eller at et bud ikke er det bedste i forhold til tildelingskriterierne, gælder der en særlig bestemmelse i tilfælde af afvisning af et bud som værende unormalt lavt. I den foreliggende sag har den anfægtede afgørelse dermed angiveligt tilsidesat dette væsentlige krav.
Dette klagepunkt må forkastes som ubegrundet, uden at det er nødvendigt at tage stilling til formaliteten, således som anfægtet af Kommissionen. Gennemførelsesbestemmelsernes artikel 147 vedrører, således sådan som det fremgår af bestemmelsens titel, vurderingens resultat. Stk. 1 og 2 i denne bestemmelse omhandler vurderingsprotokollen, mens stk. 3 i den pågældende bestemmelse omhandler den ordregivende myndigheds afgørelse. Om end gennemførelsesbestemmelsernes artikel 147, stk. 3, opregner de oplysninger, som skal fremgå af den pågældende afgørelse, kræver denne bestemmelse ikke, at disse oplysninger skal præciseres i skrivelsen om indholdet af afgørelsen til de afviste bydende. Kommunikationen mellem den ordregivende myndighed og de bydende, herunder navnlig dem, som er blevet afvist, såvel som indholdet af denne kommunikation, er konkret reguleret i gennemførelsesbestemmelsernes artikel 149. Dermed er gennemførelsesbestemmelsernes artikel 147 irrelevant med henblik på at vurdere indholdet af den ordregivende myndigheds begrundelsespligt over for en afvist bydende i den skrivelse, som indeholder den ordregivende myndigheds afgørelse.
På baggrund af samtlige ovenstående betragtninger skal dette anbringende forkastes.
Anbringendet om tilsidesættelse af den anvendelige procedure
Med dette anbringende anfører sagsøgeren nærmere bestemt, at proceduren i gennemførelsesbestemmelsernes artikel 139, stk. 1, er blevet tilsidesat, og mere overordnet, at denne bestemmelse er tilsidesat, idet sagsøgeren bestrider rigtigheden af afvisningen af virksomhedens bud på baggrund af, at de skulle have været unormalt lave.
Kommissionen bestrider sagsøgerens argumenter.
Hvis bud vedrørende en given aftale forekommer at være unormalt lave, anmoder den ordregivende myndighed i henhold til gennemførelsesbestemmelsernes artikel 139, stk. 1 – inden den, alene på dette grundlag, afviser sådanne bud – skriftligt om de oplysninger om de pågældende buds sammensætning, som myndigheden anser for relevante, og ved en kontradiktorisk procedure kontrollerer den buddets sammensætning under hensyntagen til de fremsatte begrundelser.
Såfremt Retten fastslår, at begrundelsen for afvisningen af sagsøgerens bud kan udledes af skrivelsen af 27. juli 2011, har sagsøgeren for det første anført, at grunden til denne afvisning, således som anført af Publikationskontoret i den pågældende skrivelse, var de unormalt lave tilbudte priser. Begrundelsen, som angiveligt blev tilføjet i bedømmelsesudvalgets evalueringsrapport, har imidlertid ingen sammenhæng med denne årsag og er derfor irrelevant. I den henseende har sagsøgeren henvist til konklusionen i evalueringsrapporten, hvorefter »oplysningerne fremsat af konsortiet i dets svar vedrørende leveringsstedet og placeringen af personalet stod i modsætning til buddene og derfor ikke kunne antages«.
Det må fastslås, at sagsøgeren med dette første klagepunkt i det væsentlige gør gældende, at den begrundelse for afvisningen af virksomhedens bud, som fremgår af evalueringsrapporten, ikke har nogen sammenhæng med grunden til afvisningen, der er nævnt i den anfægtede afgørelse.
Dette klagepunkt må forkastes.
Det skal bemærkes, i det omfang sagsøgeren søger at gøre gældende, at konsortiets bud blev afvist af en anden grund, end at priserne var unormalt lave, bør dette klagepunkt vurderes i forbindelse med anbringendet om fejlagtigt retsgrundlag for den anfægtede afgørelse.
Det skal derudover bemærkes, at det allerede i forbindelse med undersøgelsen af det første anbringende er blevet konkluderet, at Publikationskontoret har angivet en tilstrækkelig detaljeret begrundelse for afvisningen af sagsøgerens bud. Publikationskontoret har således redegjort for de nøjagtige grunde til, at forklaringerne af 29. juni 2011 ikke fjernede tvivlen vedrørende de i buddene foreslåede priser, og angivet grundene til, at disse blev anset for unormalt lave (jf. præmis 39-46 ovenfor).
Endelig bør konklusionen i uddraget af evalueringsrapporten, som sagsøgeren henviser til (jf. præmis 32-38 ovenfor), læses i sin kontekst. Uddraget begynder med oplysningen om, at bedømmelsesudvalget, efter at have analyseret svaret af 29. juni 2011, kommer frem til den konklusion, at sagsøgerens bud bør afvises på grund af unormalt lave priser. Derefter følger en analyse af forklaringerne af 29. juni 2011 vedrørende de priser, som den ordregivende myndighed anså for unormalt lave, hvor der lægges vægt på uoverensstemmelserne mellem de nævnte forklaringer og sagsøgerens bud, som fører til tvivl om de tilbudte prisers økonomiske realitet for visse profiler og anfægter visse omkostningers inkludering i de selvsamme priser. Uddraget slutter med den konklusion, som sagsøgeren har henvist til, som opsummerer grundene til, at forklaringerne af 29. juni 2011 ikke kunne tages i betragtning på grund af deres uoverensstemmelse med indholdet af sagsøgerens bud. I modsætning til det af sagsøgeren hævdede var denne konklusion dermed ikke irrelevant med hensyn til grunden til afvisningen af dennes bud – i dette tilfælde deres unormalt lave priser – og begrundelsen, som Publikationskontoret tilføjede med henvisning til bedømmelsesudvalgets evalueringsrapport, var ikke uden sammenhæng med den nævnte grund.
For det andet ville bedømmelsesudvalgets manglende hensyntagen til den af sagsøgeren fremsatte forklaring i svaret af 29. juni 2011 have udgjort en tilsidesættelse af gennemførelsesbestemmelsernes artikel 139 og af retspraksis. Sagsøgeren har gjort gældende, at på grund af den manglende hensyntagen til konsortiets forklaringer har der ikke været en passende udveksling af synspunkter, men nærmere en monolog fra Publikationskontorets side. Selv om sagsøgeren har medgivet, at den ordregivende myndighed ikke er forpligtet til at gennemføre en uendelig dialog med en bydende, fastholder virksomheden, at Publikationskontoret burde have ladet den forklare buddene.
Det skal indledningsvis bemærkes, at den ordregivende myndighed ifølge gennemførelsesbestemmelsernes artikel 139, stk. 1, inden den afviser et bud, som den finder unormalt lavt, skal give den bydende mulighed for at uddybe og endog forklare buddets indhold. Forpligtelsen til at efterprøve troværdigheden af et bud opstår derfor først, når der er tvivl om dets pålidelighed. Det er således hovedformålet med denne artikel at give de bydende mulighed for ikke at blive udelukket fra proceduren uden at have haft lejlighed til at begrunde indholdet af deres bud, når dette forekommer unormalt lavt (dom af 11.5.2010, PC-Ware Information Technologies mod Kommissionen sag T-121/08, Sml.,
EU:T:2010:183
, præmis 72 og den deri nævnte retspraksis).
Det følger heraf i den foreliggende sag, at for så vidt som Publikationskontoret var i tvivl om pålideligheden af sagsøgerens bud, var det forpligtet til at give sagsøgeren mulighed for at begrunde indholdet af sine bud, som forekom unormalt lave.
Publikationskontoret har i den foreliggende sag opfyldt denne forpligtelse.
Sagsøgerens argumentation i replikken er ganske vist tvetydig i denne henseende, idet sagsøgeren indrømmer have haft mulighed for at forklare indholdet af sine bud, samtidig med, at virksomheden giver indtryk af det modsatte. Som svar på Rettens spørgsmål under retsmødet oplyste sagsøgeren, at virksomheden kun har modtaget én skrivelse med anmodning om forklaringer, hvilket var utilstrækkeligt i forhold til at vurdere, om proceduren i gennemførelsesbestemmelsernes artikel 139 var overholdt.
Det må imidlertid fastslås, at Publikationskontoret i overensstemmelse med gennemførelsesbestemmelsernes artikel 139, stk. 1, har givet sagsøgeren mulighed for at forklare indholdet af sine bud. Ved skrivelse af 27. juni 2011 fremsendte Publikationskontoret således en anmodning til sagsøgeren som repræsentant for konsortiet, hvori Publikationskontoret anmodede sagsøgeren om at forklare beregningsmetoden for prisen pr. manddage i sagsøgerens bud (jf. præmis 6 ovenfor). Sagsøgeren imødekom denne anmodning i svaret af 29. juni 2011.
For så vidt som sagsøgeren har gjort gældende, at Publikationskontoret har fremsendt den anfægtede afgørelse uden at give virksomheden mulighed for at fremkomme med mere detaljerede og mere fuldstændige forklaringer med henblik på at imødekomme Publikationskontorets bekymringer, er det desuden tilstrækkeligt at bemærke, at sagsøgeren i replikken har indrømmet, at Publikationskontoret ikke var forpligtet til at indgå i en uendelig dialog med konsortiet.
I det omfang sagsøgeren har gjort indvendinger imod den manglende hensyntagen til forklaringerne af 29. juni 2011, fremgår det endelig af uddraget af evalueringsrapporten, som er fremsendt til sagsøgeren, at Publikationskontoret har taget hensyn til dem, idet det har undersøgt og sammenholdt dem med sagsøgerens bud, før de blev afvist (jf. præmis 31-38 ovenfor).
Sagsøgeren har følgelig ikke godtgjort, at der er sket en tilsidesættelse af proceduren i gennemførelsesbestemmelsernes artikel 139.
For det tredje har sagsøgeren gjort gældende, at Publikationskontorets begrundelse for den manglende hensyntagen til forklaringerne af 29. juni 2011, er ugrundet, og har gjort gældende, at Publikationskontoret har misforstået visse af forklaringerne.
Som svar på et af Rettens spørgsmål under retsmødet har sagsøgeren i denne henseende bekræftet, at virksomheden med dette klagepunkt har gjort gældende, at den ordregivende myndighed begik en fejl i forbindelse med vurderingen af forklaringerne af 29. juni 2011 og afvisningen af sagsøgerens bud som værende unormalt lave som omhandlet i gennemførelsesbestemmelsernes artikel 139.
Det skal for det første bemærkes, at sagsøgeren ikke kan hævde, at Publikationskontoret har begået en fejl, blot fordi det erklærede, at de priser, der var indeholdt i bud, der blev indgivet i forbindelse med tidligere udbudsprocedurer, er irrelevante, uden anden forklaring end at udbuddene var uafhængige af hinanden.
Således har Publikationskontoret gjort det klart, at evalueringerne for hvert udbud er uafhængige af hinanden, og at visse af sagsøgerens sammenligninger med en anden kontrakt derfor var irrelevante. Publikationskontoret har tilføjet, at de nævnte sammenligninger desuden var fejlagtige, og har angivet grundene til dette. Dels var priserne extra-muros i sagsøgerens bud og i buddene indgivet fire år tidligere ifølge Publikationskontoret ikke identiske. Dels, og i modsætning til hvad sagsøgeren har anført i svaret af 29. juni 2011, indeholdt konsortiets bud ikke priser, som var lavere end dem, der var anført i de tidligere bud, som nævnt af det, for så vidt angik extra-muros profilerne.
Det er desuden med rette, at Publikationskontoret har vurderet, at en sammenligning af priserne i sagsøgerens bud med priser i bud i forbindelse med andre udbud er irrelevant. I modsætning til sagsøgerens anbringende, hvorefter ingen fortilfælde er irrelevante, når det drejer sig om det »samme marked«, skal et buds indhold vurderes på grundlag af den udbudsbekendtgørelse, som buddet er rettet mod.
For det andet hævder sagsøgeren, at bedømmelsesudvalget fejlagtigt har baseret sin indsigelse om, at oplysningerne ikke løste alle tvivlsspørgsmål vedrørende de tilbudte priser, på antagelsen om, at alle de foreslåede personalemæssige ressourcer skulle være placeret i Luxembourg. På trods af, at der hverken er pligt til eller anmodning om, at personalet skal befinde sig i Luxembourg, har bedømmelsesudvalget lagt til grund, at det af konsortiet foreslåede personale befandt sig i Luxembourg. Bedømmelsesudvalget fulgte proceduren uden at tage forklaringerne af 29. juni 2011, hvor sagsøgeren havde præciseret, at visse af konsortiets medarbejdere i Luxembourg eventuelt kunne sendes til Rumænien, i givet fald på deltid, i betragtning. Det lokale personale var kun en del af sagsøgerens bud med henblik på den direkte udførelse af kontrakterne.
På den baggrund er bedømmelsesudvalgets indsigelse, som fremgår under referencen »AD 2 + 3« (jf. præmis 35 ovenfor), om, at »visse af de af [konsortiet] tilbudte priser pr. manddag extra-muros, INF-SYS-TRAI –105 EUR og INF-SYS-END-USE-SUP –105 EUR – [var] lavere end de minimumsdagssatser [som beregnet af sagsøgeren] i svaret af 29. juni 2011« og den tilsvarende indsigelse nævnt under referencen »AD 4« (jf. præmis 36 ovenfor), ikke relevante i det foreliggende tilfælde eftersom sagsøgeren, selv hvis lønningerne var relativt lave for Luxembourg, kunne have afbalanceret dem med de væsentligt lavere rumænske lønninger.
Det skal bemærkes, at bedømmelsesudvalget vurderede, at de anførte priser i sagsøgerens bud for så vidt angår vederlaget for de personalemæssige ressourcer var for lave for personer, som skulle arbejde i Luxembourg. På den ene side anførte udvalget, at for visse af de foreslåede profiler var beløbet lavere end mindstelønnen i Luxembourg, således som beregnet af sagsøgeren i svaret af 29. juni 2011. På den anden side udtrykte bedømmelsesudvalget tvivl for så vidt angår de øvrige profiler, der var omfattet af buddet, om, hvorvidt højt kvalificerede medarbejdere ville være villige til at arbejde til de angivne priser.
Det må i den forbindelse fastslås, at sagsøgeren ikke har bestridt, at priserne, angivet i buddene, i begge tilfælde kunne anses for at være for lave for personalet i Luxembourg.
Sagsøgeren stiller derimod spørgsmålstegn ved bedømmelsesudvalgets vurdering, hvorefter konsortiets bud måtte anses for at være blevet ændret, hvis forklaringerne af 29. juni 2011 var blevet taget i betragtning. Ifølge sagsøgeren antog den ordregivende myndighed fejlagtigt, at det var obligatorisk at angive det samlede personale, som kunne involveres i udførelsen af kontrakten, i buddet, og at sagsøgerens forklaringer udgjorde en ændring af disse bud.
Ifølge sagsøgeren var forpligtelsen til angive det samlede personale, som kunne involveres i udførelsen af kontrakten, i buddet, imidlertid ikke så klar, som Kommissionen synes at tro.
Sagsøgeren har dels i sit punkt 4.3.3.4 (»Projektets udførelse«) bemærket, at det ganske vist fulgte af »udbudsmaterialet […], at kun de af den bydende foreslåede personalemæssige ressourcer vil [have lov til at] udføre de efterspurgte opgaver«. Dette punkt vedrørte imidlertid udførelsen af et konkret projekt under rammeaftalen, bl.a. ordrer eller kontrakter, som tildeles ud fra betragtninger om tid og ressourcer. Der var derfor tvivl med hensyn til, om dette punkt i udbudsmaterialet vedrørte den bydendes bud på rammeaftalen eller kontrahentens bud på et specifikt projekt.
Sagsøgeren har yderligere gjort gældende, at henset til punkt 1.4.2 i rammeaftalen, hvorefter kontrahenten efter anmodning fra den ordregivende myndighed skal afgive bud på en ordre eller en konkret kontrakt, og hvor det nævnte bud særligt skal inkludere et CV for de personer, som foreslås til udførelsen, og en erklæring om deres tilgængelighed, er den eneste mulige fortolkning af udbudsmaterialets punkt 4.3.3.4, at dette punkt drejer sig om denne ordre eller denne konkrete kontrakt. Den ordregivende myndighed har imidlertid foretaget en fejlagtig fortolkning af denne bestemmelse og skulle ikke have lagt til grund, at forklaringerne af 29. juni 2011 ikke kunne antages.
Dels gør sagsøgeren gældende, at selv hvis Retten måtte lægge til grund, at denne forpligtelse gjaldt i forhold til rammeaftalen, kan den under alle omstændigheder ikke opfattes som en generel forpligtelse. Det tredje punkt (»personalemæssige ressourcer og udskiftninger«) i udbudsmaterialets punkt 4.3.3.4 vedrørte nemlig kun projekter, som er tids- og ressourcemæssigt afhængige, og ikke projekter til fast pris.
Forklaringerne af 29. juni 2011 for så vidt angår leveringsstedet for tjenesteydelserne extra-muros var derfor ikke i modstrid med forpligtelsen til kun at benytte personale, som var introduceret i sagsøgerens bud, da en sådan forpligtelse, såfremt det lægges til grund, at der gælder en sådan forpligtelse, kun gælder for projekter, der er tids- og ressourcemæssigt afhængige, hvilke ifølge myndigheden kun udgør en lille del af projekterne og er uden betydning for fastsættelsen af den samlede pris. Sagsøgeren har herved bekræftet, at virksomheden kunne have leveret de tilbudte tjenesteydelser til de i buddet fastsatte priser ved at kompensere for de højeste priser for denne type projekter med det i buddet præsenterede personale med de lavere priser for projekterne til faste priser som følge af de favorable forhold i Rumænien. Forklaringerne af 29. juni 2011 indebar derfor ikke en ændring i forhold til sagsøgerens bud.
Det skal bemærkes, at bedømmelsesudvalget ikke har forholdt sig til de i sagsøgerens bud nævnte personers CV’er, men har fremhævet fraværet af enhver henvisning til konsortiets aktiviteter i Rumænien i buddene.
Bedømmelsesudvalget har endvidere understreget, at alle de foreslåede personalemæssige ressourcer i sagsøgerens bud befandt sig i Luxembourg, og at sagsøgeren på vegne af konsortiet havde præciseret, at de tilbudte personer alle arbejdede i kørselsafstand fra Publikationskontoret. Sagsøgeren har imidlertid ikke bestridt rigtigheden af disse indsigelse, og sagsøgeren har medgivet, at buddene ikke nævner leveringen af tjenesteydelser i Rumænien.
I modsætning til hvad sagsøgeren hævder, indebar forklaringerne af 29. juni 2011 derfor en ændring af konsortiets bud og kan derfor ikke tages i betragtning.
Uden at det er nødvendigt at tage stilling til spørgsmålet, om en bydende, således som sagsøgeren har gjort gældende, har ret til at ændre de foreslåede personers CV’er i forbindelse med indgåelsen af en rammeaftale, er det tilstrækkeligt at fastslå, at konsortiets bud præciserede, at alle de af buddet omhandlede personer arbejde i køreafstand fra Publikationskontoret, som har sæde i Luxembourg. Hverken udbudsbekendtgørelsen eller udbudsmaterialet krævede imidlertid, at sagsøgeren skulle formulere et sådant forslag for så vidt angår placeringen af konsortiets personale i sine bud. Dette forslag skal derfor ses som en del af sagsøgerens bud.
Det skal imidlertid bemærkes, at i henhold til udbudsmaterialets punkt 1.10 (»Buddets gyldighedsperiode«) skal et bud være gældende i ni måneder efter udløbet af fristen for afgivelse af bud, og i denne periode skal bydende opretholde alle vilkårene i deres bud. Det skal derudover bemærkes, i lighed med det af Kommissionen anførte, at ifølge udbudsmaterialets punkt 1.9 (»Generelle betingelser for indgivelse af bud«) er »afgivelsen af et bud bindende for den bydende under kontraktens udførelse, såfremt den bydende bliver udvalgt«. Endelig skal det bemærkes, at i overensstemmelse med udbudsmaterialets punkt 2.7.2 ff. (»Evaluering af de tekniske kriterier«) »forbliver den bydende bundet af sit bud under hele kontraktens udførelse, også selv om buddet går ud over minimumskravene beskrevet i de tekniske specifikationer«.
Sagsøgeren kan dermed ikke uden herved at ændre betingelserne i sit bud ændre forslaget i dette bud vedrørende placeringen af konsortiets personale.
Det skal imidlertid bemærkes, at personer, der arbejder i Rumænien, ikke kan anses for at være personer, der befinder sig i køreafstand fra og i nærheden af Luxembourg.
Publikationskontoret vurderede derfor med rette, at forklaringerne af 29. juni 2011, hvorefter det foreslåede personale ikke nødvendigvis skulle være placeret i køreafstand fra Publikationskontoret, men ligeledes befinde sig i Rumænien, udgjorde en ændring af sagsøgerens bud. Publikationskontoret udledte heraf med rette, at disse forklaringer ikke kunne tages i betragtning, idet sagsøgeren ikke har bestridt det forhold, at en ændring af konsortiets bud ikke på dette trin kunne tillades, jf. finansforordningens artikel 99 og gennemførelsesbestemmelsernes artikel 148, som forbyder ændringer af vilkårene i det oprindelige bud (jf. i denne retning dom af 25.10.2012, Astrim og Elyo Italia mod Kommissionen, T-216/09, Sml.,
EU:T:2012:574
, præmis 95).
Endelig skal det bemærkes, at priserne nævnt i sagsøgerens bud for så vidt angår de personalemæssige ressourcers vederlag skulle være i overensstemmelse med oplysningerne vedrørende placeringen af disse ressourcer, som også fremgår af de pågældende bud. Som en forklaring på disse priser har sagsøgeren imidlertid kun henvist til, at visse medarbejdere skulle arbejde i Luxembourg og andre i Rumænien. Det skal endvidere bemærkes, at sagsøgeren ikke bestrider, at priserne angivet i buddene kunne anses for at være for lave for personalet i Luxembourg.
Forklaringerne af 29. juni 2011 kunne derfor ikke fjerne Publikationskontorets tvivl for så vidt angår priserne i sagsøgerens bud, som kontoret fandt unormalt lavt.
Følgelig skal sagsøgerens argumentation, hvorved virksomheden stiller spørgsmålstegn ved, om det var korrekt at afvise buddene med henvisning til, at priserne var unormalt lave, forkastes.
Denne konklusion afkræftes ikke af sagsøgerens argumentation, hvorved det gøres gældende, at eftersom forklaringerne ikke omhandler buddene, kunne de ikke medføre en ændring af disse. Ifølge sagsøgeren begik den ordregivende myndighed en fejl ved at tilføje et udvælgelseskriterium til tildelingskriterierne, og dokumentet, der vedrører det pågældende kriterium, bør ikke anses for en del af buddene.
I den forbindelse har sagsøgeren henvist til gennemførelsesbestemmelsernes artikel 138, stk. 2, artikel 137, stk. 1, og artikel 137, stk. 2, litra a). Sagsøgeren har desuden henvist til retspraksis, hvorefter kriterier, der ikke har til formål at identificere det økonomisk mest fordelagtige bud, ikke er »tildelingskriterier«, men i stedet er grundlæggende forbundet med bedømmelsen af den bydendes evne til at gennemføre den omhandlede kontrakt (dom af 24.1.2008, Lianakis m.fl., C-532/06, Sml.,
EU:C:2008:40
, præmis 29 og 30).
Det skal bemærkes, at sagsøgeren med denne argumentation i det væsentlige er af den opfattelse, at bedømmelsesudvalget under evalueringen af buddene har tilføjet et kriterium vedrørende personalets tekniske værdi, som udgjorde et udvælgelseskriterium, hvilket indebærer, at skrivelsen, der vedrører dette kriterium, ikke kan anses for at være en del af sagsøgerens bud og derfor ikke kan have ændret dem.
Det må fastslås, at dette klagepunkt er blevet fremsat for første gang i replikken, uden at det støttes på retlige eller faktiske omstændigheder, som er fremkommet under retsforhandlingerne, og at det ikke udgør en uddybning af et anbringende, der tidligere er blevet fremført i stævningen. I henhold til procesreglementets artikel 48, stk. 2, må det derfor afvises.
På baggrund af ovenstående betragtninger skal dette anbringende forkastes.
Anbringendet om magtfordrejning eller et fejlagtigt retsgrundlag
Sagsøgeren har indledningsvis gjort gældende, at afgørelsen om afvisning af sagsøgerens bud ikke kunne støttes på gennemførelsesbestemmelsernes artikel 139, og at den derfor hviler på et fejlagtigt retsgrundlag. Sagsøgeren har dernæst anført, at Publikationskontoret, efter at have afvist konsortiets bud, omgik den procedure, der er fastsat i denne nævnte bestemmelse.
Kommissionen har bestridt sagsøgerens argumentation.
Sagsøgeren har for det første gjort gældende, at gennemførelsesbestemmelsernes artikel 139 kun omhandler afvisning af unormalt lave bud, og at denne bestemmelse derfor ikke finder anvendelse med henblik på at udelukke en bydende med den begrundelse, at den pågældende ikke fuldt ud har beskrevet konsortiets drift for så vidt angår de personalemæssige ressourcer.
Ifølge sagsøgeren blev konsortiets bud imidlertid afvist alene på grund af, at de ikke var fuldstændige og tilstrækkeligt detaljerede, eftersom de ikke henviste til en del af virksomheden, der anvender arbejdskraft i Rumænien. I bedømmelsesudvalgets analyse af sagsøgerens svar af 29. juni 2011 anførtes det, at »de ovennævnte aktiviteter, der er blevet »outsourcet til Rumænien« [ikke var] nævnt i [sagsøgerens bud]«. Denne undladelse i sagsøgerens bud gav bedømmelsesudvalget en tilstrækkelig margen til at vurdere, om priserne i de nævnte bud var unormalt lave. Ifølge sagsøgeren var den eneste mulige grund til at afvise konsortiets bud i givet fald en afvisning på grundlag af tildelingskriterierne.
Sagsøgeren har i replikken anført, at tildelingskriterierne inkluderede både teknisk værdi og pris, og at for så vidt angår sidstnævnte var sagsøgerens bud væsentlig bedre end de øvrige bud. Da evalueringsrapporten imidlertid ikke omfattede prisklassificeringen, var sagsøgeren ikke i stand til at se, om konsortiets bud frembød det bedste forhold mellem kvalitet og pris. Sagsøgeren er følgelig af den opfattelse, at den eneste lovlige måde, konsortiets bud kunne afvises på, var ved anvendelse af de kriterier, der var fastsat i udbudsbekendtgørelsen, herunder med henvisning til den samlede vurdering af kvaliteten af konsortiets svar, hvori det erkendte, at dets bud kunne have opnået en lavere klassificering end de øvrige bydendes bud, henset til den manglende klarhed vedrørende konsortiets drift for så vidt angår de personalemæssige ressourcer. Tildelingskriterierne vedrørende de personalemæssige ressourcer kunne under alle omstændigheder ikke lægges til grund som tildelingskriterier, hvilket ville have medført, at der ville være rejst tvivl om lovligheden af den potentielle afvisning af konsortiets bud.
Ifølge sagsøgeren kunne konsortiets bud, henset til forklaringerne af 29. juni 2011 navnlig for så vidt angår de økonomiske forhold ved levering af tjenesteydelser, ikke kvalificeres som unormalt lave.
I modsætning til det af sagsøgeren anførte skal det for det første fastslås, at bedømmelsesudvalget ikke har taget stilling til et tildelingskriterium vedrørende de personalemæssige ressourcer, da det har sammenholdt oplysningerne vedrørende personalets placering, således som foreslået af konsortiet, og de angivne priser. På dette stadium i proceduren begrænsede bedømmelsesudvalget sig til at sikre overensstemmelse mellem de angivne priser i sagsøgerens bud vedrørende vederlaget til de personalemæssige ressourcer, sagsøgerens forklaringer, hvorefter disse priser hang sammen med placeringen af de personalemæssige ressourcer, og oplysningerne vedrørende placeringen af de pågældende bud.
Sagsøgeren har dernæst med urette gjort gældende, at konsortiets bud udelod visse oplysninger, idet det ikke havde beskrevet sin funktion med hensyn til de personalemæssige ressourcer på tilstrækkeligt fyldestgørende vis.
Det skal bemærkes, at der ikke var noget, der indikerede eller gav den ordregivende myndighed grundlag for at antage, at der manglede en oplysning i sagsøgerens bud. Den ordregivende myndighed har derimod med rette vurderet, at da sagsøgeren som repræsentant for konsortiet blev adspurgt om priser i buddene, ændrede sagsøgeren oplysningerne vedrørende placeringen af de personalemæssige ressourcer, således som denne oplysning havde været indsat i konsortiets bud, uden at dette var et krav i henhold til udbudsbetingelserne eller udbudsmaterialet (jf. præmis 83 herover). Forklaringerne af 29. juni 2011 har derved ikke suppleret sagsøgerens bud, men ændret dem (jf. præmis 82-87 ovenfor).
Da bedømmelsesudvalget ikke kunne have taget de oplysninger, som sagsøgeren afgav på vegne af konsortiet, i betragtning uden herved at acceptere en ændring af sagsøgerens bud, gjorde disse oplysninger det ikke muligt at besvare den ordregivende myndigheds spørgsmål for så vidt angår priserne pr. manddag. Da der ikke er fundet et svar på disse spørgsmål, er buddene således blevet afvist som værende unormalt lave. Det skal i den forbindelse bemærkes, at sagsøgeren ikke har godtgjort, at Publikationskontoret begik en fejl ved på dette grundlag at afvise sagsøgerens bud (jf. præmis 90 og 95 ovenfor).
Det følger heraf, at sagsøgerens argumentation, hvorefter konsortiet ikke har været i stand til at se, hvorvidt dets bud frembød det bedste forhold mellem kvalitet og pris, og hvorefter den eneste lovlige måde, dets bud kunne afvises på, i givet fald ville være ved anvendelse af kriterierne fremsat i udbudsbekendtgørelsen, herunder den samlede evaluering af kvaliteten af konsortiets svar, bør forkastes.
Da sagsøgeren bud derfor ikke er blevet afvist af andre grunde, end at de fremtræder som unormalt lave som følge af de fastsatte priser, hviler den anfægtede beslutning ikke på et fejlagtigt retsgrundlag, og sagsøgerens klagepunkt skal forkastes.
Sagsøgeren har for det andet gjort gældende, at undersøgelsen af en unormalt lav pris ikke kan anvendes til at udelukke et bud fra en bydende som irrelevant. Publikationskontoret har i den foreliggende sag således omgået proceduren i gennemførelsesbestemmelsernes artikel 39 for at afvise sagsøgerens bud, efter at selskabet havde godtgjort, at konsortiets bud ikke var unormalt lave.
Denne argumentation er ikke overbevisende.
Det skal bemærkes, at efter fast retspraksis forstås ved magtfordrejning, at en administrativ myndighed under udøvelsen af sine beføjelser forfølger et andet formål end det, hvortil beføjelserne blev givet. En beslutning er kun behæftet med magtfordrejning, såfremt det på grundlag af objektive, relevante og samstemmende indicier fremgår, at den må antages at være truffet med dette formål (dom af 13.11.1990, sag C-331/88, Fedesa m.fl., Sml.,
EU:C:1990:391
, præmis 24, og af 10.5.2005, sag C-400/99, Italien mod Kommissionen, Sml.,
EU:C:2005:275
, præmis 38). Hvis der forfølges flere mål med beslutningen, foreligger der ikke magtfordrejning, selv om der til de gyldige hensyn føjer sig et uberettiget hensyn, såfremt beslutningen ikke tilsidesætter hovedformålet (dom af 21.12.1954, sag 2/54, Italien mod Den Høje Myndighed, Sml.,
EU:C:1954:8
, s. 73, på s. 103, og af 21.9.2005, EDP mod Kommissionen, sag T-87/05, Sml.,
EU:T:2005:333
, præmis 87, samt dom Evropaïki Dynamiki mod Kommissionen, nævnt i præmis 20 ovenfor,
EU:T:2011:731
, præmis 109).
I den foreliggende sag er det tilstrækkeligt at bemærke, at sagsøgeren ikke har fremført nogen relevante oplysninger til støtte for sit anbringende, hvorefter Publikationskontoret omgik proceduren i gennemførelsesbestemmelsernes artikel 139 med henblik på at afvise sagsøgerens bud.
Såfremt sagsøgeren med dette klagepunkt har ønsket at påberåbe sig magtfordrejning som følge af anvendelse af et fejlagtigt retsgrundlag til støtte for afvisningen af konsortiets bud, er det tilstrækkeligt at bemærke, at sagsøgeren ikke har godtgjort en sådan fejl fra den ordregivende myndigheds side (jf. præmis 107 ovenfor).
Det skal endelig fastslås, at sagsøgeren ikke har fremlagt nogen oplysninger, som viser, at Publikationskontoret i den foreliggende sag har anvendt sin kompetence til andre formål end at beslutte, hvilke bud der skulle antages.
Henset til alle de ovenstående betragtninger skal det foreliggende anbringende forkastes, og følgelig må Kommissionen frifindes i det hele.
Sagens omkostninger
I henhold til procesreglementets artikel 87, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom.
Da sagsøgeren har tabt sagen, pålægges det selskabet at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler, i overensstemmelse med Kommissionens påstand herom.

På grundlag af disse præmisser
udtaler og bestemmer
RETTEN (Niende Afdeling):

1)
Europa-Kommissionen frifindes.

2)
Computer Resources International (Luxembourg) SA betaler sagens omkostninger, herunder omkostningerne vedrørende sagen om foreløbige forholdsregler.

Czúcz
Pelikánová
Popescu
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 5. november 2014.
Underskrifter
(
*1
) – Processprog: engelsk.