CELEX: 62012TJ0509
Ochranná známka Spoločenstva
Námietkové konanie
Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TEEN VOGUE
Skoršia národná slovná ochranná známka VOGUE
Prípustnosť
Posúdenie návrhov
Relatívny dôvod zamietnutia
Pravdepodobnosť zámeny
Zhodnosť alebo podobnosť tovarov
Podobnosť označení
Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009
Čiastočné zamietnutie zápisu

Okolnosti predchádzajúce sporu
Dňa 31. októbra 2003 podala žalobkyňa Advance Magazine Publishers, Inc., na Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) prihlášku ochrannej známky Spoločenstva podľa nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (
Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1
; Mim. vyd. 17/001, s. 146) v znení zmien a doplnení [nahradeného nariadením Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (
Ú. v. EÚ L 78, s. 1
)].
Prihláška ochrannej známky bola podaná na zápis slovného označenia TEEN VOGUE.
Tovary, ktoré boli uvedené v prihláške, patria najmä do triedy 25 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a zodpovedajú tomuto opisu: „odevy; obuv; klobučnícky tovar; diely a časti všetkých uvedených tovarov“.
Prihláška ochrannej známky Spoločenstva bola uverejnená vo
Vestníku ochranných známok Spoločenstva
č. 52/2006 z 25. decembra 2006.
Dňa 23. marca 2007 podal vedľajší účastník konania Nanso Gorup Oy námietku podľa článku 42 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 41 nariadenia č. 207/2009) proti zápisu prihlasovanej ochrannej známky pre tovary uvedené v bode 3 vyššie.
Námietka bola založená na týchto skorších ochranných známkach:
—
švédska slovná ochranná známka VOGUE zapísaná 24. januára 1969 pod číslom 126124, označujúca tovary patriace do triedy 25 a zodpovedajúca tomuto opisu: „odevy, vrátane čižiem, topánok a papúč“,
—
švédska obrazová ochranná známka zapísaná 27. augusta 1934 pod číslom 43934 pre tovary patriace do triedy 25, zobrazená nižšie:
—
prihláška fínskej slovnej ochrannej známky VOGUE podaná 5. októbra 1998 pod číslom T 199803628, označujúca tovary triedy 25,
—
zapísané dodatočné obchodné meno VO Gue.
Dôvod uvádzaný na podporu námietky zodpovedá dôvodu stanovenému v článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009].
Dňa 7. apríla 2008 podala žalobkyňa v rámci námietkového konania návrh, aby vedľajší účastník konania predložil dôkaz o riadnom používaní skorších ochranných známok uvedených na podporu námietky v zmysle článku 43 ods. 2 a 3 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009), a námietkové oddelenie ho v nadväznosti na to vyzvalo na predloženie takéhoto dôkazu.
Dňa 9. októbra 2008 poskytol vedľajší účastník konania rôzne dokumenty s cieľom preukázať, že skoršie ochranné známky boli predmetom riadneho používania.
Dňa 16. novembra 2010 námietkové oddelenie vyhovelo námietke a zamietlo zápis prihlasovanej ochrannej známky pre všetky dotknuté tovary.
Dňa 14. januára 2011 žalobkyňa na základe článkov 58 až 64 nariadenia č. 207/2009 podala na ÚHVT odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia.
Rozhodnutím zo 17. septembra 2012 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) štvrtý odvolací senát ÚHVT zamietol odvolanie a zaviazal žalobkyňu, aby vedľajšiemu účastníkovi konania zaplatila sumu 1200 eur ako náhradu trov vynaložených v rámci námietkového konania a odvolacieho konania. Usúdil, že námietkové oddelenie oprávnene vyhovelo námietke, keďže nebolo možné vylúčiť pravdepodobnosť zámeny jednak z dôvodu zhodnosti alebo podobnosti tovarov, na ktoré sa vzťahovala prihlasovaná ochranná známka, čiže odevov, obuvi a klobučníckeho tovaru, s tovarmi chránenými skoršou švédskou slovnou ochrannou známkou VOGUE, o ktorej okrem toho usúdil, že jej používanie bolo dostatočne preukázané, no len pokiaľ ide o pletený tovar, a jednak z dôvodu priemernej podobnosti kolidujúcich označení.
Návrhy účastníkov konania
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
—
zamietol námietku v rozsahu, v akom sa vzťahuje na klobučnícky tovar, ako aj na topánky, čižmy, sandále, košele, blúzky, šaty, sukne, saká, pulóvre, obleky, vesty, nohavice, krátke nohavice, plavky, kabáty, kravaty, šály, šatky, traky a opasky,
—
zaviazal vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania.
ÚHVT a vedľajší účastník konania navrhujú, aby Všeobecný súd:
—
zamietol žalobu,
—
zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.
Právny stav
O prípustnosti žaloby
Treba spresniť, že žaloba, ktorou žalobkyňa navrhuje zamietnutie námietky pre určité stanovené tovary, v skutočnosti smeruje k tomu, aby Všeobecný súd prijal rozhodnutie, ktoré mal podľa žalobkyne prijať odvolací senát, keď rozhodoval o odvolaní. Z článku 64 ods. 1 druhej vety nariadenia č. 207/2009 totiž vyplýva, že odvolací senát môže po zrušení rozhodnutia, ktoré bolo na ňom napadnuté, vykonať právomoci oddelenia ÚHVT, ktoré prijalo toto rozhodnutie, v danom prípade rozhodnúť o námietke a zamietnuť ju. V dôsledku toho sa toto opatrenie nachádza medzi opatreniami, ktoré môžu byť prijaté Všeobecným súdom na základe jeho právomoci vykonať zmenu upravenej v článku 65 ods. 3 nariadenia č. 207/2009 [pozri v tomto zmysle rozsudky Súdu prvého stupňa z 8. júla 2004, MFE Marienfelde/ÚHVT ‐ Vétoquinol (HIPOVITON),
T-334/01, Zb. s. II-2787
, bod 19; z 12. septembra 2007, Koipe/ÚHVT – Aceites del Sur (La Española),
T-363/04, Zb. s. II-3355
, body 29 a 30, a rozsudok Všeobecného súdu zo 6. septembra 2013, Eurocool Logistik/ÚHVT – Lenger (EUROCOOL), T‑599/10, bod 25 a tam citovanú judikatúru].
Keďže však uvedená žaloba obsahuje okrem návrhu na zaviazanie vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania len jeden návrh, treba rozhodnúť, že žalobkyňa sa ním nutne domáha nielen zmeny napadnutého rozhodnutia, ale aj jeho zrušenia [pozri v tomto zmysle rozsudok Všeobecného súdu zo 7. novembra 2013, Budziewska/ÚHVT – Puma (skáčuca mačkovitá šelma), T‑666/11, bod 18 a tam citovanú judikatúru], čo možno napokon vyvodiť aj z predloženia jediného žalobného dôvodu založeného na porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.
Takto definovaná žaloba je teda prípustná.
Úvodné poznámky
Je dôležité uviesť, že ako vyplýva z napadnutého rozhodnutia, odvolací senát podobne ako námietkové oddelenie založil zamietnutie prihlášky prihlasovanej ochrannej známky pre odevy, obuvnícky a klobučnícky tovar, patriace do triedy 25, na existencii pravdepodobnosti zámeny medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršou švédskou slovnou ochrannou známkou VOGUE, pričom na podporu uvedeného zamietnutia neboli uznané ostatné skoršie ochranné známky.
Z toho vyplýva, že túto žalobu treba posúdiť len z hľadiska skoršej švédskej slovnej ochrannej známky VOGUE.
O porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009
Žalobkyňa v rámci svojho jediného žalobného dôvodu tvrdí, že pravdepodobnosť zámeny medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršou švédskou slovnou ochrannou známkou VOGUE sa nevzťahuje na iné tovary ako na pletený tovar. Usudzuje, že odvolací senát sa pri porovnaní dojmu, ktorý ako celok vyvoláva na jednej strane prihlasovaná ochranná známka a na druhej strane skoršia švédska slovná ochranná známka VOGUE, dopustil nesprávneho posúdenia, keď dostatočne neprihliadol na prvok „teen“, hoci ide o slovný prvok, ktorý sa v prihlasovanej ochrannej známke nachádza na prvom mieste, pričom začiatočná časť ochrannej známky má pri celkovom dojme, ktorý táto ochranná známka vyvoláva, osobitný význam. Tento prvok podľa žalobkyne prináša významný vizuálny rozdiel vo vzťahu k skoršej švédskej slovnej ochrannej známke VOGUE a z fonetického hľadiska sa od nej odlišuje dodatočnou slabikou. Nemožno tvrdiť, že prvok „vogue“ sám osebe dominuje prihlasovanej ochrannej známke, a to o to viac, že vzhľadom na to, že žiadna z kolidujúcich ochranných známok nemá vo švédčine význam, nemožno ich považovať za podobné z koncepčného hľadiska. Keďže skoršia švédska slovná ochranná známka VOGUE má podľa slov samotného odvolacieho senátu bežnú rozlišovaciu spôsobilosť, z väčšej rozlišovacej spôsobilosti prvku „vogue“, než je bežné, nevyplýva žiadna dodatočná pravdepodobnosť zámeny. Pokiaľ ide o porovnanie predmetných tovarov, odvolací senát nezohľadnil všetky relevantné faktory charakterizujúce ich vzájomné vzťahy. Tvrdí, že pletený tovar je odlišný od klobučníckeho z dôvodu ich odlišných funkcií, ako aj rôznych textílií a materiálov, ktoré sa používajú na ich zhotovenie. Predajné miesta alebo oddelenia veľkých obchodov, v ktorých sa uvádzajú na trh, sú tiež odlišné. Tieto tovary sa ani navzájom nedopĺňajú, keďže jeden nie je dôležitý alebo potrebný pri používaní druhého, ani si nekonkurujú, keďže jeden nemôžu nahradiť druhý. Pokiaľ ide o porovnanie medzi pleteným a obuvníckym tovarom, žalobkyňa pripúšťa, že tieto tovary sú sčasti totožné, keďže pletený tovar zahŕňa ponožky a inú spodnú bielizeň, ktorá sa nosí na nohách, no poukazuje na to, že to tak nie je, pokiaľ ide o topánky, čižmy a sandále. Navyše, používaný materiál, a to tkanina zložená z očiek v prvom prípade a koža alebo napodobeniny kože v druhom prípade, sú odlišné a ani tu si uvedené tovary nekonkurujú. Dokonca aj pokiaľ sa predávajú v tom istom obchode, ponúkajú sa v rôznych oddeleniach. Tieto tovary si nekonkurujú viac, ako by si konkurovali pletené výrobky so všetkými ostatnými typmi odevov obsiahnutých v triede 25.
ÚHVT a vedľajší účastník konania popierajú tvrdenia žalobkyne.
V zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 na základe námietky majiteľa skoršej ochrannej známky nebude ochranná známka, o ktorej zápis sa žiada, zapísaná, ak pre jej zhodnosť alebo podobnosť so skoršou ochrannou známkou a zhodnosť alebo podobnosť tovarov alebo služieb, na ktoré sa vzťahujú tieto ochranné známky, existuje pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti na území, na ktorom je skoršia ochranná známka chránená. Pravdepodobnosť zámeny zahŕňa aj pravdepodobnosť asociácie so skoršou ochrannou známkou.
Podľa ustálenej judikatúry predstavuje pravdepodobnosť zámeny pravdepodobnosť, že verejnosť sa môže domnievať, že predmetné tovary alebo služby pochádzajú od toho istého podniku alebo od podnikov, ktoré sú ekonomicky prepojené. Podľa tej istej judikatúry sa má pravdepodobnosť zámeny posudzovať celkovo podľa toho, ako príslušná skupina verejnosti vníma predmetné označenia a výrobky alebo služby, pričom je potrebné prihliadnuť na všetky relevantné okolnosti prejednávanej veci, najmä na vzájomnú závislosť podobnosti označení a podobnosti označených tovarov alebo služieb [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. júla 2003, Laboratorios RTB/ÚHVT – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS),
T-162/01, Zb. s. II-2821
, body 30 až 33 a tam citovanú judikatúru].
Na účely uplatnenia článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 pravdepodobnosť zámeny predpokladá súčasne zhodnosť alebo podobnosť kolidujúcich ochranných známok a zhodnosť alebo podobnosť tovarov alebo služieb, ktoré označujú. Ide o kumulatívne podmienky [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. januára 2009, Commercy/ÚHVT – easyGroup IP Licensing (easyHotel),
T-316/07, Zb. s. II-43
, bod 42 a tam citovanú judikatúru].
V tejto veci treba najprv schváliť posúdenie odvolacieho senátu, ktoré žalobkyňa napokon ani nepopiera, že príslušnou skupinou verejnosti, vo vzťahu ku ktorej treba analyzovať pravdepodobnosť zámeny, je široká verejnosť vo Švédsku.
O porovnaní tovarov
Treba uviesť, že odvolací senát v bode 27 napadnutého rozhodnutia správne usúdil, že tovary chránené skoršou švédskou slovnou ochrannou známkou VOGUE, ktorej riadne používanie bolo preukázané vo vzťahu k pleteným výrobkom, predstavujú odevy, a teda sú identické s „odevmi“, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka.
Odvolací senát ďalej usúdil, že pletený, obuvnícky a klobučnícky tovar sú podobné, čo žalobkyňa spochybňuje.
Z ustálenej judikatúry vyplýva, že na to, aby bolo možné posúdiť podobnosť medzi predmetnými tovarmi, je potrebné zohľadniť všetky príslušné okolnosti, ktorými sa vyznačuje vzťah medzi nimi. Tieto okolnosti zahŕňajú predovšetkým ich povahu, určenie, používanie, ako aj konkurenčnú alebo doplnkovú povahu. Rovnako možno zohľadniť aj ďalšie okolnosti, ako sú distribučné kanály dotknutých tovarov [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 11. júla 2007, El Corte Inglès/ÚHVT – Bolaños Sabri (PiraÑAM diseño original Juan Bolaños),
T-443/05, Zb. s. II-2579
, bod 37 a tam citovanú judikatúru].
Odvolací senát na odôvodnenie svojho záveru o podobnosti medzi pleteným tovarom na jednej strane a obuvou a klobučníckym tovarom na druhej strane uviedol, že tieto tovary majú vo všeobecnosti rovnakú „svoju povahu a svoj účel používania, ktorý spočíva v pokrytí a ochrane častí ľudského tela“. Poukázal tiež na podobnosti medzi distribučnými kanálmi týchto tovarov, na skutočnosť, že podliehajú módnym vplyvom, a na to, že príslušná skupina verejnosti má tendenciu ladiť ich spolu, čo vyplýva z ich doplnkovej povahy (bod 27 napadnutého rozhodnutia).
Pokiaľ ide najskôr o podobnosť medzi pleteným tovarom a klobučníckym tovarom, treba zdôrazniť, že hoci rôzne predmetné tovary nie sú ako celok určené tej istej skupine verejnosti, predsa je ich spoločným účelom módne odievanie osôb. Predmetné tovary tak z pohľadu príslušnej skupiny verejnosti patria do rovnakej skupiny tovarov, a to tovarov určených na módne odievanie. Keďže veľký počet módnych podnikov uvádza pod tou istou ochrannou známkou na trh odevné tovary rôznych štýlov, nie je vylúčené, že príslušná skupina verejnosti bude vnímať predmetné tovary tak, že pochádzajú z toho istého podniku [pozri v tomto zmysle, pokiaľ ide o dámske vrchné oblečenie a spodnú bielizeň na jednej strane a najmä klobučnícke tovary pre chlapcov a dospievajúcich na druhej strane, rozsudok Všeobecného súdu zo 16. novembra 2011, Chabou/ÚHVT – Chalou (CHABOU), T‑323/10, bod 34].
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy podobný účel dotknutých tovarov a okolnosť, že patria do rovnakej skupiny tovarov, posilňujú pravdepodobnosť, že budú distribuované rovnakými kanálmi a ponúkané na predaj v tých istých obchodoch. Hoci je pravda, ako zdôrazňuje žalobkyňa, že tieto tovary sa nutne neuvádzajú na trh v tých istých obchodoch alebo v rovnakých oddeleniach veľkých obchodov, stále platí, že ich distribuujú veľkoobchodníci v textilnom odvetví a že sa predávajú v obchodoch s módnym tovarom, ako aj vo veľkých obchodoch, ktoré ponúkajú módny odevný tovar. Bez vplyvu na analýzu pravdepodobnosti zámeny vykonanú v bodoch 48 a 49 nižšie treba poukázať na to, že aj tieto okolnosti sú spôsobilé posilniť pocit príslušnej skupiny verejnosti, že dotknuté tovary pochádzajú z toho istého podniku alebo z ekonomicky prepojených podnikov (rozsudok CHABOU, už citovaný, bod 37).
Pokiaľ ide ďalej o podobnosť medzi pleteným a obuvníckym tovarom, treba hneď na úvod konštatovať, že pletený tovar určený na pokrytie nôh a chodidiel, najmä pančuchy, ponožky a pančuchové nohavice, a obuvnícky tovar sa výrazne dopĺňajú, keďže priemerný spotrebiteľ uvedených pletených tovarov si často spája výber tohto tovaru s výberom topánok, ktoré si môže spájať s predmetnými odevmi. Odvolací senát teda správne v bode 27 napadnutého rozhodnutia zdôraznil želanie príslušnej skupiny verejnosti zladiť tieto tovary. Z judikatúry týkajúcej sa podobnosti medzi odevmi vo všeobecnosti a obuvou rovnako vyplýva, že dostatočne blízky vzťah medzi účelmi, ktoré jednotlivé tovary plnia, zjavný najmä preto, lebo patria do rovnakej triedy, a konkrétna okolnosť, že ich môžu vyrábať rovnaké subjekty alebo že sa môžu predávať spolu, umožňujú dospieť k záveru, že medzi týmito tovarmi sa môže vo vnímaní príslušnej skupiny verejnosti vytvoriť asociácia [rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. júla 2004, AVEX/ÚHVT – Ahlers (a),
T-115/02, Zb. s. II-2907
, bod 26]. Z dôvodov uvedených na začiatku tohto bodu platí táto úvaha ešte silnejšie, pokiaľ ide o pletený tovar.
Pokiaľ ide napokon, zo širšieho hľadiska, o podobnosť medzi pleteným tovarom na jednej strane a klobučníckym tovarom a obuvou ako celkom na druhej strane, treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry majú odevy, obuv a klobučnícky tovar, patriace do triedy 25, rovnaký účel, pretože sú vyrábané tak, aby ľudské telo pokrývali, schovávali, chránili a krášlili [pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. septembra 2008, Tsakiris‑Mallas/ÚHVT – Late Editions (exé), T‑96/06, neuverejnený v Zbierke, bod 30, a rozsudok Všeobecného súdu z 24. marca 2010, 2nine/ÚHVT – Pacific Sunwear of California (nollie), T‑364/08, neuverejnený v Zbierke, bod 33].
Odvolací senát teda správne, nezávisle od skutočnosti, že tieto tovary sú vyhotovené z rôznych textílií a materiálov a že niekedy sú uvádzané na trh na rôznych predajných miestach, tieto tovary posúdil ako podobné v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.
Predmetné tovary sú teda sčasti zhodné a sčasti podobné.
O porovnaní označení
Kolidujúce označenia sú slovnými ochrannými známkami, pričom skoršia švédska slovná ochranná známka sa skladá z jediného slova „vogue“, zatiaľ čo prihlasovaná ochranná známka sa skladá zo slov „teen“ a „vogue“.
Treba pripomenúť, že celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny vo vzťahu k vizuálnej, fonetickej alebo ku koncepčnej podobnosti kolidujúcich označení sa má zakladať na celkovom dojme, ktorý tieto označenia vytvárajú, s osobitným zohľadnením ich rozlišujúcich a dominantných prvkov. Rozhodujúcu úlohu pri celkovom posúdení tejto pravdepodobnosti zohráva skutočnosť, ako ochranné známky vníma priemerný spotrebiteľ daných tovarov alebo služieb. V tejto súvislosti priemerný spotrebiteľ zvyčajne vníma ochrannú známku ako celok a neskúma jej jednotlivé detaily (pozri rozsudok Súdneho dvora z 12. júna 2007, ÚHVT/Shaker,
C-334/05 P, Zb. s. I-4529
, bod 35 a tam citovanú judikatúru).
V predmetnej veci odvolací senát rozhodol, že existuje priemerná vizuálna a fonetická podobnosť kolidujúcich označení, pričom vylúčil koncepčnú podobnosť z dôvodu, že žiadny z predmetných výrazov nemá v švédčine význam.
– O vizuálnom porovnaní
V prvom rade treba konštatovať, ako to urobil odvolací senát v bode 29 napadnutého rozhodnutia, že hoci je pravda, že prihlasovaná ochranná známka obsahuje dve slová, na rozdiel od skoršej švédskej slovnej ochrannej známky, ktorá obsahuje len jedno slovo, stále platí, že skoršia švédska slovná ochranná známka je úplne obsiahnutá v prihlasovanej ochrannej známke. Slovo „vogue“ prítomné v kolidujúcich označeniach je v prípade skoršej švédskej slovnej ochrannej známky jediným slovom, ktoré bude môcť čítať príslušná skupina verejnosti, a v prihlasovanej ochrannej známke posledným slovom, ktoré prečíta. Navyše, kým slovo „teen“ má štyri písmená, slovo „vogue“ sa skladá z piatich písmen. Z predchádzajúceho vyplýva, že pokiaľ ide o prihlasovanú ochrannú známku, z hľadiska vizuálneho porovnania nie je prvok „teen“ dôležitejší ako prvok „vogue“.
V druhom rade, pokiaľ ide o skutočnosť, že žalobkyňa poukazuje na judikatúru, podľa ktorej má začiatok označenia osobitnú dôležitosť pri celkovom dojme, ktorý označenie vyvoláva [rozsudky Súdu prvého stupňa zo 16. marca 2005, L’Oréal/ÚHVT – Revlon (FLEXI AIR),
T-112/03, Zb. s. II-949
, body 64 a 65, a zo 16. decembra 2008, Focus Magazin Verlag/ÚHVT – Editorial Planeta (FOCUS Radio), T‑357/07, neuverejnený v Zbierke, bod 36], treba pripomenúť, že táto úvaha nemôže platiť vo všetkých prípadoch a že v každom prípade nemôže oslabiť zásadu, podľa ktorej musí skúmanie podobnosti ochranných známok zohľadniť celkový dojem, ktorý tieto ochranné známky vyvolávajú, keďže priemerný spotrebiteľ zvyčajne vníma ochrannú známku ako celok a neskúma jej jednotlivé detaily [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. mája 2007, Trek Bicycle/ÚHVT – Audi (ALLTREK), T‑158/05, neuverejnený v Zbierke, bod 70 a tam citovanú judikatúru]. Napriek prítomnosti prvého prvku odlišujúceho prihlasovanú ochrannú známku od skoršej ochrannej známky tak medzi týmito ochrannými známkami môže byť vizuálna podobnosť z dôvodu prítomnosti spoločného prvku [rozsudky Súdu prvého stupňa z 25. novembra 2003, Oriental Kitchen/ÚHVT – Mou Dybfrost (KIAP MOU),
T-286/02, Zb. s. II-4953
, body 39 až 44; z 8. marca 2005, Leder & Schuh/ÚHVT – Schuhpark Fascies (JELLO Schuhpark), T‑32/03, neuverejnený v Zbierke, body 38 až 47, a rozsudok Všeobecného súdu zo 14. apríla 2011, Lancôme/ÚHVT – Focus Magazin Verlag (ACNO FOCUS),
T-466/08, Zb. s. II-1831
, body 56 až 63].
Odvolací senát teda správne usúdil, že existuje priemerná podobnosť označení z vizuálneho hľadiska, a to z dôvodu prítomnosti prvku „vogue“, ktorý majú uvedené označenia spoločný.
– O fonetickom porovnaní
Odvolací senát tiež dospel k záveru o priemernej fonetickej podobnosti kolidujúcich označení, keďže ich spoločný prvok „vogue“ sa v oboch prípadoch vyslovuje rovnako.
Najprv je dôležité uviesť, že prítomnosť prvku „teen“ v prihlasovanej ochrannej známke určite prispieva k fonetickému odlíšeniu oboch kolidujúcich označení, ako zdôrazňuje žalobkyňa. Vzhľadom na krátkosť prvku „teen“ však nemožno tvrdiť, že tento prvok z tohto hľadiska prevažuje nad prvkom „vogue“, spoločným pre obe označenia. Preto možno usúdiť, že existuje určitá fonetická podobnosť medzi oboma označeniami vnímanými ako celok [pozri v tomto zmysle rozsudky Súdu prvého stupňa z 11. decembra 2008, Tomorrow Focus/ÚHVT – Information Builders (Tomorrow Focus), T‑90/06, neuverejnený v Zbierke, bod 34, a ACNO FOCUS, už citovaný, bod 64]. Žalobkyňa teda chybne tvrdí, že odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď usúdil, že kolidujúce označenia majú priemernú podobnosť z fonetického hľadiska.
– O koncepčnom porovnaní
Odvolací senát v bode 31 napadnutého rozhodnutia pripomenul, že žiadny z predmetných prvkov („teen“ a „vogue“) nemá vo švédčine význam, čo nebolo popreté. Vzhľadom na to mu prináležalo aj preveriť, či je široká verejnosť vo Švédsku, ktorá je z veľkej časti anglofónna, spôsobilá rozpoznať význam týchto dvoch prvkov, čo neurobil. Úvahy, ktoré tejto otázke venoval ÚHVT vo svojej replike, nemôžu nahradiť chýbajúcu analýzu odvolacieho senátu týkajúcu sa znalostí strany širokej verejnosti vo Švédsku, pokiaľ ide o anglický jazyk. Je teda dôležité preveriť, či toto neúplné skúmanie odvolacieho senátu, ktoré nepredstavuje nedostatok odôvodnenia, keďže odvolací senát uviedol dôvody, pre ktoré usúdil, že nie je možné vykonať porovnanie označení z koncepčného hľadiska, ale predstavuje čiastočne chybné posúdenie schopností príslušnej skupiny verejnosti, môže ovplyvniť zákonnosť napadnutého rozhodnutia.
V tomto prípade by časť uvedenej širokej verejnosti ovládajúca anglický jazyk slovo „vogue“ vnímala ako pojem súvisiaci s módou, pričom slovo „teen“ jasne označuje dospievajúcich. Napokon slovo „teenager“ sa do švédčiny prekladá slovom zloženým podobným spôsobom, a to slovom „tonåring“. Je vhodné vyvodiť, že výraz „teen vogue“ by bol vnímaný ako jednoduchá odvodenina od slova „vogue“, keďže pojem „to, čo je v móde pre dospievajúcich“, prirodzene vychádza z pojmu „to, čo je v móde“. Táto zjavná koncepčná podobnosť teda mohla len posilniť záver odvolacieho senátu týkajúci sa najprv podobnosti kolidujúcich označení a následne pravdepodobnosti zámeny. V dôsledku toho tento omyl týkajúci sa spôsobilosti príslušnej skupiny verejnosti zostáva bez vplyvu na zákonnosť napadnutého rozhodnutia, pričom treba pripomenúť, že pre príslušnú skupinu verejnosti, ktorá nie je anglofónna, záver odvolacieho senátu týkajúci sa neexistencie vplyvu koncepčného porovnania na posúdenie podobnosti označení zostáva správny [pozri rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013, Gitana/ÚHVT – Teddy (GITANA), T‑569/11, bod 67 a tam citovanú judikatúru].
– Záver o porovnaní označení
Odvolací senát teda správne usúdil, že pre príslušnú skupinu verejnosti existujú vizuálna a fonetická podobnosť kolidujúcich označení. Naopak, tvrdenie, že medzi skoršou švédskou slovnou ochrannou známkou a prihlasovanou ochrannou známkou nemožno nájsť žiadny koncepčný rozdiel, keďže prvky tvoriace uvedené ochranné známky nemajú vo švédčine význam, je správne len vo vzťahu k príslušnej skupine verejnosti, ktorá nie je anglofónna. Zohľadnenie anglofónnej príslušnej skupiny verejnosti by však viedlo len k záveru o koncepčnej podobnosti kolidujúcich označení.
Žalobkyňa preto nie je oprávnená tvrdiť, že kolidujúce označenia boli posúdené ako podobné neprávom. Je totiž ustálenou judikatúrou, že dve ochranné známky sú podobné, ak z hľadiska príslušnej skupiny verejnosti medzi nimi existuje aspoň čiastočná rovnosť, pokiaľ ide o vizuálny, fonetický a koncepčný aspekt [pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. októbra 2002, Matratzen Concord/ÚHVT – Hukla Germany (MATRATZEN),
T-6/01, Zb. s. II-4335
, bod 30 a tam citovanú judikatúru].
O pravdepodobnosti zámeny
Celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny predpokladá určitú vzájomnú závislosť medzi zohľadňovanými skutočnosťami, a najmä medzi podobnosťou ochranných známok a podobnosťou označených výrobkov alebo služieb. Menšiu mieru podobnosti medzi označenými tovarmi alebo službami môže tak kompenzovať vyššia miera podobnosti ochranných známok a naopak [rozsudok Súdneho dvora z 29. septembra 1998, Canon,
C-39/97, Zb. s. I-5507
, bod 17, a rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2006, Mast‑Jägermeister/ÚHVT – Licorera Zacapaneca (VENADO s rámcom a i.),
T-81/03, T-82/03 a T-103/03, Zb. s. II-5409
, bod 74].
Vzhľadom na vizuálnu a fonetickú podobnosť kolidujúcich označení a na skutočnosť, že tovary označené skoršou švédskou slovnou ochrannou známkou VOGUE na jednej strane a prihlasovanou ochrannou známkou na druhej strane sú sčasti zhodné a sčasti podobné, sa odvolací senát nedopustil nesprávneho posúdenia, keď dospel k záveru, že medzi nimi existuje pravdepodobnosť zámeny, a potvrdil tak rozhodnutie námietkového oddelenia zamietajúce zápis prihlasovanej ochrannej známky pre „odevy; obuv; klobučnícky tovar; diely a časti všetkých uvedených tovarov“, patriace do triedy 25.
Keďže jediný žalobný dôvod založený na porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, ktorý žalobkyňa predložila na podporu svojich návrhov tak na zrušenie, ako aj na zmenu, nie je dôvodný, treba žalobu zamietnuť ako celok.
O trovách
Podľa článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
Keďže žalobkyňa nemala vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania v súlade s návrhmi ÚHVT a vedľajšieho účastníka konania.

Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (ôsma komora),
rozhodol a vyhlásil:

1.
Žaloba sa zamieta.

2.
Advance Magazine Publishers, Inc., je povinná nahradiť trovy konania.

Gratsias
Kănčeva
Wetter
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 27. februára 2014.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.