CELEX: 62012CJ0166
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis
Reglamentai (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68 ir (EB, Euratomas) Nr. 723/2004
Sąjungos pareigūnai
Nacionalinėje sistemoje įgytos teisės į pensiją
Pervedimas į Sąjungos pensijų sistemą
Apskaičiavimo metodas
Sąvoka „pensijos kapitalo vertė

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 1968 m. vasario 29 d. Tarybos reglamento (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68, nustatančio Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygas (
OL 1968, L 56, p. 1
), iš dalies pakeisto 2004 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 723/2004 (
OL L 124, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 2 t., p. 130; toliau – Pareigūnų tarnybos nuostatai), VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies ir ESS 4 straipsnio 3 dalies aiškinimu.
Šis prašymas buvo pateiktas nagrinėjant R. Časta ir
Česká správa sociálního zabezpečení
(Čekijos socialinio draudimo administratorius, toliau – ČSSZ) ginčą dėl teisių į pensiją, kurias jis įgijo nacionalinėje pensijų sistemoje ir kurias jam galima pervesti į Sąjungos pensijų sistemą, kapitalo vertės apskaičiavimo.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies redakcijoje, priimtoje 1992 m. kovo 2 d. Tarybos reglamentu (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 571/92, iš dalies keičiančiu Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatus (
OL L 62, p. 1
), buvo nustatyta:
„Pareigūnas, kuris tarnybą Bendrijose pradeda:
—
nutraukęs tarnybą valstybės administracijoje, nacionalinėje arba tarptautinėje organizacijoje,
arba
—
užsiėmęs veikla pagal darbo sutartį arba savarankiškai,
po paskyrimo į nuolatinę tarnybą turi teisę, kad būtų sumokėtas Bendrijoms ištarnauto laiko pensijos, į kurią pareigūnas įgyja teisę dėl tokios tarnybos arba veiklos, aktuarinis ekvivalentas arba fiksuota išperkamoji vertė
<…>“ (neoficialus vertimas).
Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies redakcijoje, priimtoje Reglamentu Nr. 723/2004, nustatyta:
Pareigūnas, kuris tarnybą Bendrijose pradeda:
—
nutraukęs tarnybą valstybės administracijoje, nacionalinėje arba tarptautinėje organizacijoje,
—
užsiėmęs veikla pagal darbo sutartį arba savarankiškai,
po paskyrimo į nuolatinę tarnybą, tačiau prieš jam įgyjant teisę gauti ištarnauto laiko pensiją, kaip apibrėžta Tarnybos nuostatų 77 straipsnyje, turi teisę, kad būtų sumokėta Bendrijoms pensijos, į kurią tokioje tarnyboje ar užsiimant tokia veikla buvo įgyta teisė, kapitalo vertė, perskaičiuota faktinio pervedimo dieną.
Tokiu atveju institucija, kurioje dirba pareigūnas, atsižvelgdama į jo bazinį darbo užmokestį, amžių ir keitimo kursą prašymo dėl pervedimo dieną, pagal bendrąsias įgyvendinimo nuostatas nustato, kiek pensijų draudimo stažo metų jam bus priskaičiuota pagal Bendrijos pensijų sistemą už ankstesnį jo darbo stažą, remiantis pervestu kapitalu, atėmus sumą, atitinkančią kapitalo vertės pasikeitimą per laikotarpį nuo prašymo atlikti pervedimą pateikimo dienos iki faktinės pervedimo dienos.
Pareigūnai tokia tvarka gali pasinaudoti tik kartą kiekvienoje valstybėje narėje ir atitinkamame pensijų fonde.“
2004 m. balandžio 28 d. Komisijos sprendimo dėl bendrųjų Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 ir 12 straipsnių įgyvendinimo nuostatų (
Informations administratives
, Nr. 60-2004, 2004 m. birželio 9 d.) 6 straipsnyje nustatyta:
„Bet kokia pervedama suma, kurią turi išmokėti pensijų fondas, kuriam priklauso darbuotojas, turi būti patvirtinta kaip aktualizuota teisių į pensiją, įgytų iki įsidarbinimo Bendrijose, kapitalo vertė, arba, jei paduodamas prašymas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 3 dalį, – iki grąžinant į pareigas įgytų teisių į pensiją kapitalo vertė.
Pervedama suma turi atitikti visą šį kapitalą. Ji gali atitikti teises, įgytas per tarnybos laikotarpius keliose valstybės valdžios institucijose, organizacijose ar užsiimant veikla pagal darbo sutartį arba savarankiškai.“
Čekijos teisė
Pagal Įstatymo Nr. 589/1992 dėl socialinio draudimo įmokų ir valstybės užimtumo politikos formavimo su pakeitimais 3–5 straipsnius Čekijoje pensijos socialinio draudimo įmokas turi mokėti darbdavys ir darbuotojas. Darbdavių mokamos įmokos tarifas 1996‐2003 m. buvo 19,5 %, nuo 2004 m. ‐ 21,5 %, o vertinimo bazė darbdaviui skaičiuojama kaip visų jo įdarbintų darbuotojų vertinimo bazių suma. Darbuotojai šiuo laikotarpiu turėjo mokėti 6,5 % nuo vertinimo bazės.
Iš Įstatymo Nr. 155/1995 dėl pensijos draudimo su pakeitimais (toliau – Įstatymas Nr. 155/1995) 33–36 straipsnių matyti, kad senatvės pensijos dydis nustatomas sudedant bazinio dydžio pensiją, kuri yra vienoda visiems pareiškėjams, ir procentinę dalį pensijos, kurios dydis priklauso nuo viso pareiškėjo draudimo stažo ir nuo skaičiavimo bazės.
Pagal šio įstatymo 34 straipsnio 1 dalį senatvės pensijos procentinio tarifo dydis už kiekvienus visus draudimo metus yra 1,5 % nuo skaičiavimo bazės per mėnesį. Į draudimo stažą įtraukiama 80 % laikotarpių, per kuriuos paprastai nebuvo gauta jokių įskaitytinų pajamų (vadinamieji alternatyvūs draudimo laikotarpiai), pavyzdžiui, už nepilnamečių vaikų priežiūrą, studijas ir pan.
Pagal Įstatymo Nr. 155/1995 15 straipsnį skaičiavimo bazė yra nustatoma pagal asmeninę darbuotojo vertinimo bazę. Pagal šio įstatymo 16 straipsnį ją sudaro mėnesinis pajamų, nuo kurių per visą, bet ne ilgesnį kaip paskutinių 30 metų laikotarpį mokamos pensijos draudimo įmokos, vidurkis, kuris yra atnaujinamas skaičiavimo metu. Kai asmeninė vertinimo bazė neviršija 10000 Čekijos kronų (CZK), skaičiavimo bazė sutampa su asmenine vertinimo baze. Už dalį nuo 10000 iki 24800 CZK skaičiuojama 30 %, o už dalį nuo 24800 CZK – 10 % skaičiavimo bazės.
Alternatyvūs draudimo laikotarpiai įtraukiami į draudimo stažą. Nustatant asmeninę vertinimo bazę, referencinis laikotarpis sutrumpinamas vadinamaisiais „nepatenkančiais“ laikotarpiais, kurie iš esmės sutampa su alternatyviais draudimo laikotarpiais.
Pagal Įstatymo Nr. 155/1995 105a straipsnio 1 ir 4 dalis, kuriomis į nacionalinę teisę perkeliami Pareigūnų tarnybos nuostatų reikalavimai, apdraustieji asmenys, tapę Bendrijų arba jų institucijų pareigūnais arba kitokiais tarnautojais ir nutraukę darbo santykius Čekijos Respublikoje, turi teisę joje įgytas teises į pensiją pervesti į Bendrijos pensijų sistemą, jei pagal Čekijos draudimo sistemą jiems nemokama pensija, turint omenyje, kad „teisės į pensiją reiškia pinigų sumą, išreikštą kaip aktuarinis ekvivalentas, atsižvelgiant į draudimo stažą ir vertinimo bazes“.
Tarnybą Europos Sąjungoje pradėjusio pareigūno teisių į pensiją pervedimas išsamiau reglamentuojamas Čekijos vyriausybės nutarime Nr. 587/2006, kuriuo nustatomos detalios nuostatos dėl teisių į pensiją pervedimo į Europos Bendrijų pensijų sistemą ir iš jos (toliau – Vyriausybės nutarimas Nr. 587/2006). Jo 2 straipsnyje nustatyta, kaip apskaičiuoti sumą, atitinkančią pervedamą pensiją, teisė į kurią yra įgyta Čekijos Respublikoje:
1.   Pervedamų teisių į pensiją, įgytų Čekijos Respublikoje, dydis apskaičiuojamas atidėtų pajamų vienetinę vertę padauginus iš bendro numatomo senatvės pensijos procentinio tarifo ir proporcingos bazinės senatvės pensijos dalies.
2.   Numatomas senatvės pensijos procentinis tarifas apskaičiuojamas pagal Pensijos draudimo įstatymo 34 straipsnio 1 dalį, referencinę dieną nustatant draudimo stažą ir skaičiavimo bazę; ši diena – tai prašymo pervesti teises į pensiją padavimo kompetentingai Europos Sąjungos institucijai diena. <...> Nustatant asmeninę vertinimo bazę, į dalyvavimo Bendrijos pensijų sistemoje laikotarpį neatsižvelgiama. <...>
3.   Proporcinga bazinės senatvės pensijos dalis apskaičiuojama prašymo pervesti teises į pensiją padavimo dieną taikomą bazinę senatvės pensiją padauginus iš santykio tarp Čekijos pensijų sistemoje tą dieną įgyto draudimo stažo ir Čekijos pensijų sistemoje tą dieną įgyto draudimo stažo ir laikotarpio nuo tos dienos iki dienos, kai prašymą pervesti teises į pensiją padavusiam asmeniui <...> pagal tą dieną galiojančias nuostatas sukaks pensinis amžius, sumos. <...>
4.   Vienetinė atidėtų pajamų vertė apskaičiuojama atsižvelgiant į pareiškėjo amžių <...> prašymo padavimo dieną, tą dieną galiojančias mirtingumo lenteles ir 70 % tą dieną taikomos maksimalios techninės palūkanų normos, nustatytos specialia teisės nuostata draudimo tikslais, vertės. <...>
5.   Nustatant vienetinę atidėtų pajamų vertę naudojamos Darbo ir socialinės apsaugos ministerijos mirtingumo lentelės, vienodos vyrams ir moterims, sudaromos atitinkamai iš eilės einantiems penkeriems kalendoriniams metams.
6.   Vadovaujantis 1‐5 dalimis apskaičiuota suma yra padidinama suma, nustatyta kaip palūkanos nuo vadovaujantis 1‐5 dalimis apskaičiuotos sumos už laikotarpį nuo prašymo padavimo dienos iki <...> sumos pervedimo į Europos Bendrijų pensijų sistemos sąskaitą. <...>“
Nutarimo Nr. 587/2006 priede pateikta formulė, kaip apskaičiuoti vienetinę atidėtų pajamų vertę. Maksimali techninė palūkanų norma nustatyta Nutarimo Nr. 434/2009 12 straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje ir yra susieta su valstybės iždo obligacijų pelno norma.
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
Europos Komisijos pareigūnas R. Časta, prieš pradėdamas joje dirbti 2006 m. gruodžio 1 d., dalyvavo Čekijos pensijų draudimo sistemoje. Į šią sistemą buvo mokamos atitinkamos įmokos.
2008 m. lapkričio 28 d. R. Časta, remdamasis Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalimi, paprašė Komisijos pervesti Čekijos Respublikoje įgytas teises į pensiją.
Šis prašymas buvo perduotas ČSSZ; šis 2011 m. vasario 8 d. priėmė sprendimą, kuriuo pasiūlė pervesti 523584 CZK sumą, apskaičiuotą pagal nacionalinę teisę. Ši suma sudarė mažiau nei pusę visų iki tos dienos į Čekijos pensijų sistemą už R. Časta sumokėtų įmokų sumos.
R. Časta pateikė skundą dėl šio sprendimo. Jo manymu, Čekijos teisėje numatytas apskaičiavimo metodas pažeidžia Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalį, siejamą su ESS 4 straipsnio 3 dalimi. Jis teigė, kad pervedama suma turėtų būti artima bendrai sumokėtų įmokų sumai ar net ją viršyti. R. Časta taip pat nurodo, kad buvo pažeistas vienodo požiūrio principas. Be to, jis kritikavo tai, kad apskaičiuojant teises į pensiją nebuvo atsižvelgta į jo dalyvavimo Sąjungos pensijų sistemoje laikotarpį.
ČSSZ šį skundą atmetė 2011 m. gegužės 10 d. sprendimu. 2011 m. gegužės 12 d. R. Časta pateikė ieškinį
Krajský soud v Praze
(Prahos apygardos teismas) dėl šio sprendimo panaikinimo.
Tokiomis aplinkybėmis
Krajský soud v Praze
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Kaip reikia suprasti [Pareigūnų tarnybos nuostatų] VIII priedo 11 straipsnio 2 dalyje esančią sąvoką „pensijos kapitalo vertė“? Ar ši sąvoka reiškia pensijos dydį, apskaičiuotą ir kaip aktuarinis ekvivalentas, ir kaip fiksuota išperkamoji vertė, kaip tai suprantama pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies redakciją iki Tarybos reglamento Nr. 723/2004 įsigaliojimo, ar ją reikia tapatinti su viena iš šių sąvokų, o jei ne, kuo ji nuo jų skiriasi?
2.
Ar Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis, siejama su [ESS] 4 straipsnio 3 dalimi, draudžia naudoti pensijos apskaičiavimo metodą, numatytą Įstatymo Nr. 155/1995 dėl pensijos draudimo 105a straipsnio 1 dalyje ir Vyriausybės nutarime Nr. 587/2006 <...>? Ar tokiomis aplinkybėmis reikšmės turi tai, kad konkrečiu atveju toks apskaičiavimo metodas lemia, jog į [Sąjungos] pensijų sistemą siūlomų pervesti teisių į pensiją dydis nesiekia nė pusės pareigūno į nacionalinę pensijų sistemą sumokėtų įmokų dydžio?
3.
Ar Teisingumo Teismo sprendimą [2004 m. gruodžio 16 d.
My
(
C-293/03, Rink. p. I-12013
)] reikia aiškinti taip, kad apskaičiuojant į [Sąjungos] pensijų sistemą pervedamų teisių į pensiją vertę remiantis aktuariniu metodu, kuris grindžiamas draudimo laikotarpio trukme, į asmeninio vertinimo bazę turi būti įtrauktas ir laikotarpis, kuriuo prieš paduodamas prašymą dėl teisių į pensiją pervedimo [Sąjungos] pareigūnas dalyvavo [Sąjungos] pensijų sistemoje?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo klausimo
Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia sužinoti, ar Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad valstybė narė teisių į pensiją kapitalo vertę gali nustatyti kaip aktuarinį ekvivalentą ar kaip fiksuotą išperkamąją vertę, kurie minimi šios Pareigūnų tarnybos nuostatų nuostatos redakcijoje iki Reglamentu Nr. 723/2004 padarytų pakeitimų, ar ji vis dėlto turi taikyti tik vieną iš šių metodų.
Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies redakcijoje iki Reglamentu Nr. 723/2004 padarytų pakeitimų, galiojusioje priėmus Reglamentą Nr. 571/92, buvo numatyta, kad pareigūnas, kuris tarnybą Bendrijose pradeda nutraukęs tarnybą valstybės administracijoje, nacionalinėje arba tarptautinėje organizacijoje arba užsiėmęs veikla pagal darbo sutartį arba savarankiškai, po paskyrimo į nuolatinę tarnybą turi teisę, kad būtų sumokėtas Bendrijoms ištarnauto laiko pensijos, į kurią jis įgyja teisę dėl tokios tarnybos arba veiklos, aktuarinis ekvivalentas arba fiksuota išperkamoji vertė.
Ši nuostata suteikė valstybėms narėms alternatyvą renkantis, kaip įgyvendinti pareigą priimti nacionalines priemones siekiant užtikrinti institucijų pareigūnų galimybę pervesti savo senatvės pensiją į Bendrijos pensijų sistemą. Taigi, kadangi valstybės narės nebuvo įpareigotos suteikti pareigūnams galimybę rinktis tarp aktuarinio ekvivalento ir fiksuotos išperkamosios vertės, jos galėjo laisvai pasirinkti vieną iš šių skaičiavimo metodų (šiuo klausimu žr. 1987 m. gruodžio 17 d. Sprendimo
Komisija prieš Liuksemburgą
,
315/85, Rink. p. 5391
, 20–22 punktus).
Ši valstybių narių turima pasirinkimo laisvė buvo išplėsta, iš dalies pakeitus Pareigūnų tarnybos nuostatus Reglamentu Nr. 723/2004; po pakeitimo VIII priedo 11 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad Bendrijose tarnybą pradedantis pareigūnas po paskyrimo į nuolatinę tarnybą, tačiau prieš jam įgyjant teisę gauti ištarnauto laiko pensiją, kaip apibrėžta nuostatų 77 straipsnyje, turi teisę, kad Bendrijoms būtų sumokėta pensijos, į kurią dirbant ankstesnį darbą buvo įgyta teisė, kapitalo vertė, perskaičiuota faktinio pervedimo dieną.
Dabar vartodamas vieną sąvoką „pensijos, į kurią įgyta teisė, kapitalo vertė“ Sąjungos teisės aktų leidėjas leido valstybėms narėms nustatant į Sąjungos pensijų sistemą pervedamą pinigų sumą taikyti jų pasirinktą metodą, jei ši suma faktiškai atitinka teises į pensiją, įgytas pareigūnui dirbant ankstesnį darbą.
Vadinasi, valstybės narės gali taikyti arba vadinamąjį „aktuarinio ekvivalento“ metodą, kuris skirtas galimos ir ateityje mokėsimos pensijos išmokos grynajai vertei apskaičiuoti, gautą sumą paprastai sumažinant, siekiant atsižvelgti į tai, kad ji išmokama pirma laiko, ir į mirties prieš sueinant pensijos mokėjimo terminui riziką, arba vadinamąjį „fiksuotos išperkamosios vertės“ metodą, kai sudedamos apdraustojo asmens ir jo darbdavio mokėtos įmokos, prie kurių gali būti pridėtos palūkanos (dėl apskaičiavimo metodų žr. 1982 m. kovo 18 d. Sprendimo
Bodson
,
212/81, Rink. p. 1019, 7
ir 8 punktus), arba dar kitus metodus.
Tokiomis aplinkybėmis į pirmąjį klausimą reikia atsakyti, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad valstybė narė teisių į pensiją kapitalo vertę gali nustatyti remdamasi aktuarinio ekvivalento, fiksuotos išperkamosios vertės arba dar kitais metodais, jei ši suma faktiškai atitinka teises į pensiją, įgytas pareigūnui užsiimant ankstesne darbine veikla.
Dėl antrojo klausimo
Antruoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia sužinoti, ar Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis ir ESS 4 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinamos taip, kad jos draudžia naudoti teisių į pensiją, įgytų nacionalinėje pensijų sistemoje užsiimant ankstesne darbine veikla, kapitalo vertės apskaičiavimo metodą, kaip antai numatytą Čekijos teisėje, ir ar atsakant į šį klausimą reikšmės turi tai, kad taikant tokį metodą gauta į Sąjungos pensijų sistemą pervedamo kapitalo vertė nesiekia nė pusės pareigūno ir jo ankstesnio darbdavio į nacionalinę pensijų sistemą sumokėtų įmokų dydžio.
Siekiant koordinuoti nacionalines ir Sąjungos pensijų sistemas, reikia viena po kitos atlikti dvi operacijas, iš kurių antroji yra nacionalinėje sistemoje įgytų teisių į pensiją kapitalo vertės perskaičiavimas į pensijų draudimo stažo metus, į kuriuos atsižvelgiama Sąjungos pensijų sistemoje. Tokį perskaičiavimą atlieka Sąjungos institucijos, vadovaudamosi jų pačių nustatytomis bendrosiomis šio 11 straipsnio įgyvendinimo nuostatomis. Šią operaciją reglamentuoja Sąjungos teisė.
Tačiau pirmoji operacija, per kurią nustatoma teisių į pensiją, įgytų nacionalinėje sistemoje pagal atitinkamus tos valstybės narės teisės aktus, kapitalo vertė, priklauso tik nacionalinės valdžios institucijos, administruojančios pensijų sistemą, kuriai prieš pradėdamas tarnybą Sąjungoje priklausė suinteresuotas asmuo, kompetencijai (žr. 1989 m. lapkričio 9 d. Sprendimo
Bonazzi-Bertottilli ir kt. prieš Komisiją
,
75/88, 146/88 ir 147/88, Rink. p. 3599
, 17 punktą).
Dėl nacionalinės teisės nuostatų skirtumų reikia pažymėti, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalimi Sąjungos teisės aktų leidėjas nesiekė suderinti skirtingų nacionalinės teisės nuostatų, kurios yra labai įvairios ir sudėtingos, pensijų srityje (žr. minėto Sprendimo
Komisija prieš Liuksemburgą
21 punktą). Be to, kaip pažymėjo generalinis advokatas savo išvados 43 punkte, iš SESV 48 straipsnio ir 153 straipsnio 4 dalies matyti, kad Sąjungos teisė pripažįsta valstybėms narėms teisę nustatyti pagrindinius savo socialinio draudimo sistemų principus.
Vadinasi, priimdamos Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalį įgyvendinančius nacionalinės teisės aktus valstybės narės turi didelę diskreciją.
Tai ypač pasakytina apie valstybėse narėse taikomą teisių į pensiją, įgytų nacionalinėje sistemoje, į kurias atsižvelgiama Sąjungos pensijų sistemoje, kapitalo vertės apskaičiavimo metodą, kuris vis dėlto turi būti nustatytas atsižvelgiant į jų pensijų sistemas reglamentuojančių principų ir taisyklių pobūdį.
Bendrai paėmus, valstybės narės turi galimybę, pavyzdžiui, sukurti pensijų kaupimo sistemą, kai mokamos įmokoms proporcingos senatvės pensijos, arba, priešingai, – kažkiek solidarumu grindžiamą sistemą, kai pagal tokią sistemą mokamos pensijos nebūtinai yra proporcingos įmokoms.
Iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamoje pensijų sistemoje pensijos, į kurią pensininkai turi teisę, dydis yra apskaičiuojamas taikant formulę, pagal kurią atsižvelgiama į visą pensijos draudimo stažą ir pajamų dydį, bet į pastarąjį atsižvelgiama taikant laipsniškai gerokai mažėjančius procentinius dydžius. Žinoma, šioje sistemoje didesnės pajamos suteikia teisę į didesnę pensiją, tačiau į tam tikrą ribą viršijančią atlyginimo dalį yra atsižvelgiama ribotai.
Taigi, akivaizdu, kad tokioje dideliu solidarumu pasižyminčioje paskirstymo sistemoje teisių į pensiją kapitalo vertė nėra lygi visoms darbdavio ir jo darbuotojo už jį pervestoms senatvės pensijos draudimo įmokoms.
Nors teisių į pensiją kapitalo vertės apskaičiavimas logiškai priklauso nuo valstybėje narėje taikomos pensijų sistemos pobūdžio, principų ir taisyklių, negali būti keliamas klausimas dėl jos apskaičiavimo metodo atitikties Sąjungos teisei. Tik tada, kai kapitalo vertės apskaičiavimo taisyklės labai neatitinka, pareigūno naudai ar nenaudai, nacionalinės pensijų sistemos principų ir taisyklių pobūdžio, tos valstybės narės teisė gali riboti SESV 45 straipsniu užtikrinamą laisvą darbuotojų judėjimą arba prieštarauti ESS 4 straipsnio 3 dalyje numatytoms pareigoms.
Reikia priminti, pirma, kad pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką Sąjungos pareigūnas turi darbuotojo migranto statusą (žr. minėto Sprendimo
My
37 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką bei 2006 m. vasario 16 d. Sprendimo
Öberg
,
C-185/04, Rink. p. I-1453
, 12 punktą ir 2013 m. liepos 4 d. Sprendimo
Gardella
, C‑233/12, 25 punktą), ir, antra, kad valstybių narių pareiga sudaryti galimybę Sąjungos pareigūnams į jos pensijų sistemą pervesti užsiimant ankstesne darbine veikla įgytas teises į pensiją ir nustatyti atitinkamą jų apskaičiavimo metodą patenka į ESS 4 straipsnio 3 dalies taikymo sritį (šiuo klausimu žr. 1997 m. liepos 17 d. Sprendimo
Komisija prieš Ispaniją
,
C-52/96, Rink. p. I-4637
, 9 punktą).
Neatrodo, kad šio sprendimo 11 ir 12 punktuose nurodytos pagrindinėje byloje nagrinėjamos nacionalinės teisės nuostatos neatitiktų nacionalinės pensijų sistemos principų ir taisyklių pobūdžio. Vis dėlto nacionalinis teismas, ypač tada, kai ieškovas pateikia rimtų priešingų įrodymų, turi patikrinti, ar taip yra iš tikrųjų, ir kai nacionalinės teisės nuostatos leidžia pervesti teises į pensiją į kitą nacionalinę ar tarptautinės organizacijos sistemą, jis turi patikrinti, ar į Sąjungos pensijų sistemą pervedamos sumos apskaičiavimo metodas nėra nepalankus, palyginti su metodu, taikomu pervedant sumas į kitas sistemas. Vien tai, kad taikant apskaičiavimo metodą gaunama pervedama suma yra mažesnė už pusę pareigūno ir jo ankstesnio darbdavio į nacionalinę pensijų sistemą sumokėtų įmokų sumos, to dar neparodo. Be to, iš Teisingumo Teismui pateiktos bylos nematyti, kad nacionalinės teisės nuostatos leidžia pervesti teises į pensiją į kitą nacionalinę ar tarptautinę sistemą.
Taip pat pareigūnas, prašantis pervesti jo teises į pensiją, įgytas valstybės narės pensijų sistemoje, į Sąjungos pensijų sistemą, negali tvirtinti, kad dėl to, jog naudojamas kitoks kapitalo vertės skaičiavimo metodas, jis yra neleistinai diskriminuojamas, palyginti su ES pareigūnais iš kitų valstybių narių. Šiuo atveju skirtingas vertinimas grindžiamas valstybių narių kompetencija pačioms formuoti savo pensijų sistemas ir jų tuo klausimu turima diskrecija.
Tokiomis aplinkybėmis į antrąjį klausimą reikia atsakyti, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis ir ESS 4 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinamos taip, kad jos nedraudžia naudoti anksčiau nacionalinėje pensijų sistemoje įgytų teisių į pensiją kapitalo vertės apskaičiavimo metodo, kaip antai numatyto Čekijos teisėje, net jei taikant tokį metodą gauta į Sąjungos pensijų sistemą pervedamo kapitalo vertė nesiekia nė pusės pareigūno ir jo ankstesnio darbdavio į nacionalinę pensijų sistemą sumokėtų įmokų dydžio.
Dėl trečiojo klausimo
Trečiuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia sužinoti, ar Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis ir ESS 4 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinamos taip, kad apskaičiuojant anksčiau nacionalinėje pensijų sistemoje įgytų teisių į pensiją kapitalo, kuris pervedamas į Sąjungos pensijų sistemą, vertę reikia atsižvelgti į laikotarpį, kuriuo pareigūnas dalyvavo Sąjungos pensijų sistemoje.
Viena vertus, dėl minėto Sprendimo
My
, kurį prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mini trečiajame klausime, reikia priminti, kad šio sprendimo 49 punkte Teisingumo Teismas nusprendė, jog ESS 4 straipsnio 3 dalis, siejama su Pareigūnų tarnybos nuostatais, draudžia nacionalinės teisės aktus, pagal kuriuos neleidžiama atsižvelgti į Sąjungos piliečio Sąjungos institucijoje išdirbtus metus, pagal nacionalinę sistemą jam suteikiant teisę gauti senatvės pensiją.
Vis dėlto byloje, kurioje priimtas minėtas Sprendimas
My
, buvo kalbama apie atsižvelgimą į Sąjungos institucijoje išdirbtus metus, pagal nacionalinę sistemą jam suteikiant teisę gauti senatvės pensiją, o ieškovas pagrindinėje byloje nacionalinio teismo prašo nustatant iš nacionalinės pensijų sistemos į Sąjungos sistemą pervedamą sumą toje valstybėje narėje atsižvelgti į jo darbo Komisijos pareigūnu laiką.
Kadangi situacija byloje, kurioje buvo priimtas minėtas Sprendimas
My
, situacija skiriasi nuo situacijos pagrindinėje byloje, šis sprendimas negali padėti atsakyti į trečiąjį klausimą.
Kita vertus, iš Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies vienareikšmiškai matyti, kad teisės į pensiją, kurias pareigūnas gali paprašyti pervesti iš valstybėje narėje taikomos pensijų sistemos į Sąjungos pensijų sistemą, yra tik tos teisės, kurios įgytos užsiimant darbine veikla prieš pradedant tarnybą Sąjungoje.
Ši nuostata, beje, yra patikslinta 2004 m. balandžio 28 d. Komisijos sprendime dėl bendrųjų Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 ir 12 straipsnių įgyvendinimo nuostatų, kurių 6 straipsnyje numatyta, kad „bet kokia pervedama suma, kurią turi išmokėti pensijų fondas, kuriam priklauso darbuotojas, turi būti patvirtinta kaip aktualizuota teisių į pensiją, įgytų iki įsidarbinimo Bendrijose, kapitalo vertė“.
Atsižvelgiant į tai, kas pasakyta, į trečiąjį klausimą reikia atsakyti, jog Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis ir ESS 4 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinamos taip, kad apskaičiuojant anksčiau nacionalinėje pensijų sistemoje įgytų teisių į pensiją kapitalo, kuris pervedamas į Sąjungos pensijų sistemą, vertę nereikia atsižvelgti į laikotarpį, kuriuo pareigūnas dalyvavo Sąjungos pensijų sistemoje.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija) nusprendžia:

1.
1968 m. vasario 29 d. Tarybos reglamento (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68, nustatančio Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygas, iš dalies pakeisto 2004 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 723/2004, VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad valstybė narė gali teisių į pensiją kapitalo vertę nustatyti remdamasi aktuarinio ekvivalento, fiksuotos išperkamosios vertės arba dar kitais metodais, jei ši suma faktiškai atitinka teises į pensiją, įgytas pareigūnui užsiimant ankstesne darbine veikla.

2.
Reglamento Nr. 259/68, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 723/2004, VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis ir ESS 4 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinamos taip, kad jos nedraudžia naudoti anksčiau nacionalinėje pensijų sistemoje įgytų teisių į pensiją kapitalo vertės apskaičiavimo metodo, kaip antai numatyto Čekijos teisėje, net jei taikant tokį metodą gauta į Sąjungos pensijų sistemą pervedamo kapitalo vertė nesiekia nė pusės pareigūno ir jo ankstesnio darbdavio į nacionalinę pensijų sistemą sumokėtų įmokų dydžio.

3.
Reglamento Nr. 259/68, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 723/2004, VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis ir ESS 4 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinamos taip, kad apskaičiuojant anksčiau nacionalinėje pensijų sistemoje įgytų teisių į pensiją kapitalo, kuris pervedamas į Sąjungos pensijų sistemą, vertę nereikia atsižvelgti į laikotarpį, kuriuo pareigūnas dalyvavo Sąjungos pensijų sistemoje.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: čekų.