CELEX: 62010CJ0224
Directiva 91/439/CEE
Recunoaștere reciprocă a permiselor de conducere
Retragerea permisului național emis de statul membru de domiciliu și emiterea unui permis de conducere pentru vehiculele din categoriile B și D de către un alt stat membru
Refuzul recunoașterii de către statul membru de domiciliu
Obligația de a fi posesorul unui permis valabil pentru categoria B în momentul emiterii permisului pentru categoria D

Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare privește interpretarea articolului 1, a articolului 5 alineatul (1) litera
(a), a articolului 7 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/439/CEE a Consiliului
din 29 iulie 1991 privind permisele de conducere (JO L 237, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 2, p. 62), astfel cum a fost modificată
prin Directiva 2000/56/CE a Comisiei din 14 septembrie 2000 (JO L 237, p. 45, Ediție specială, 07/vol. 7, p. 238, denumită
în continuare „Directiva 91/439”), precum și interpretarea articolului 11 alineatul (4) din Directiva 2006/126/CE a Parlamentului
European și a Consiliului din 20 decembrie 2006 privind permisele de conducere (JO L 403, p. 18, rectificare în JO 2009, L 19,
p. 67).
Această cerere a fost formulată în cadrul unei proceduri penale declanșate împotriva domnului Apelt pentru conducere intenționată
fără permis de conducere.

Cadrul juridic

Reglementarea Uniunii
Potrivit primului considerent al Directivei 91/439:
„[…] în sensul politicii comune de transport și pentru a contribui la îmbunătățirea siguranței traficului rutier, precum și
pentru a facilita circulația persoanelor stabilite într‑un alt stat membru decât cel în care au luat examenul pentru permis
de conducere, este de dorit existența unui model comunitar pentru permisul de conducere național, fără nicio obligație de
schimbare a permiselor”.
În temeiul celui de al patrulea considerent al Directivei 91/439, din motive de siguranță rutieră, se recomandă stabilirea
condițiilor minime pentru emiterea unui permis de conducere.
Articolul 1 alineatele (1) și (2) din Directiva 91/439 are următorul cuprins:
„(1)      Statele membre introduc un permis de conducere național pe baza modelului comunitar, descris în anexa I sau Ia conform dispozițiilor
din prezenta directivă.
(2)      Permisele de conducere emise de statele membre se recunosc reciproc.”
Articolul 3 din această directivă prevede:
„(1)      Permisul de conducere prevăzut în articolul 1 autorizează conducerea vehiculelor din următoarele categorii:
[...]
Categoria B
–        autovehicule cu greutatea maximă autorizată de maximum 3500 kilograme și care au maximum opt locuri, în afară de locul conducătorului
auto [...]
[...]
Categoria D
–        autovehiculele utilizate pentru transportul de persoane și care au mai mult de opt locuri, în afară de cel al conducătorului
auto [...]
(2)      În cadrul categoriilor A, B, B + E, C, C + E, D și D + E, se poate emite un permis de conducere special pentru conducerea
vehiculelor din următoarele subcategorii [...]”
În conformitate cu articolul 5 alineatul (1) litera (a) din Directiva menționată:
„(1)      Emiterea permiselor de conducere conform prezentului articol trebuie să respecte următoarele condiții:
(a)      permisele pentru categoriile C și D se emit numai conducătorilor auto care au deja dreptul să conducă vehicule din categoria
B”.
Articolul 7 alineatul (1) din aceeași directivă prevede:
„Permisele de conducere mai pot fi emise doar acelor solicitanți:
[...]
(b)      care au domiciliul stabil pe teritoriul statului membru care emite licența [a se citi «permisul de conducere»] sau pot prezenta
documente doveditoare din care să rezulte că studiază pe teritoriul acestui stat de minimum șase luni.”
Conform articolului 7 alineatul (5) din Directiva 91/439, o persoană nu poate să dețină decât un singur permis de conducere.
Articolul 8 alineatul (2) și alineatul (4) primul paragraf din această directivă prevede:
„(2)      Sub rezerva respectării principiului teritorialității legislației penale și polițienești, statele membre în care are domiciliul
stabil pot să aplice posesorului unui permis de conducere, emis de un alt stat membru, propriile dispoziții de drept intern
privind limitarea, suspendarea, retragerea sau anularea dreptului de conducere și, dacă este necesar, să schimbe permisul
în acest sens.
[...]
(4)      Un stat membru poate să refuze recunoașterea valabilității oricărui permis de conducere emis de un alt stat membru unei persoane
care este, pe teritoriul primului stat, subiectul uneia din măsurile menționate în alineatul (2).”
În conformitate cu partea I A punctul 1 al doilea paragraf din anexa II la Directiva 91/439, orice solicitant al unui permis
de conducere care a promovat proba teoretică pentru o altă categorie poate fi scutit de dispozițiile comune prevăzute la punctele
2-4 din această anexă.
Partea I A punctul 2 din anexa II menționată determină conținutul probei teoretice pentru toate tipurile de vehicule. Dispoziții
specifice privind categoriile A și A1 sunt prevăzute la punctul 3 din respectiva parte I A, iar cele privind categoriile C,
C+E, C1, C1+E, D, D+E, D1 și D1+E sunt prevăzute la punctul 4 din partea I A menționată.
Articolul 11 alineatele (1) și (4) din Directiva 2006/126 prevede:
„(1)      În cazul în care titularul unui permis de conducere național valabil eliberat de un stat membru își stabilește reședința obișnuită
într‑un alt stat membru, acesta poate solicita ca permisul său de conducere să fie schimbat cu un permis echivalent. Statului
membru care efectuează schimbarea îi revine sarcina de a verifica pentru ce categorie continuă să fie efectiv valabil permisul
prezentat. [...]
[...]
(4)      Un stat membru refuză eliberarea unui permis de conducere unui solicitant al cărui permis de conducere face obiectul unei
restricții, suspendări sau retrageri într‑un alt stat membru.
Un stat membru refuză să recunoască valabilitatea oricărui permis de conducere eliberat de un alt stat membru unei persoane
al cărei permis de conducere face obiectul unei restricții, suspendări sau retrageri pe teritoriul statului membru anterior.
De asemenea, un stat membru poate refuza eliberarea unui permis de conducere unui solicitant al cărui permis a fost anulat
într‑un alt stat membru.”

Reglementarea națională
Articolul 28 alineatele (1) și (4) din Regulamentul privind accesul persoanelor la traficul rutier (Regulamentul privind permisele
de conducere) [Verordnung über die Zulassung von Personen zum Straßenverkehr (Fahrerlaubnis‑Verordnung)] din 18 august 1998
(BGBl. 1998 I, p. 2214), în versiunea aplicabilă la data faptelor în discuție în acțiunea principală, are următorul cuprins:
„(1)      Posesorii unui permis de conducere valabil al [Uniunii Europene] sau al [Spațiului Economic European (SEE)], cu domiciliul
stabil [...] în Germania, sunt autorizați – sub rezerva limitării prevăzute la alineatele (2)-(4) – să conducă vehicule pe
teritoriul acestui stat, în limitele prevăzute de permisele lor de conducere. […]
(4)      Autorizația menționată la alineatul (1) nu se aplică posesorilor unui permis de conducere al [Uniunii Europene] sau al Spațiului
Economic European,
[...]
3.      al căror permis de conducere a făcut în Germania obiectul unei măsuri de retragere provizorii sau definitive adoptate de un
tribunal ori al unei măsuri de retragere executorii cu efect imediat sau al unei măsuri definitive adoptate de o autoritate
administrativă […]”
Articolul 21 alineatul (1) punctul 1 din Legea privind traficul rutier (Straßenverkehrsgesetz), în versiunea aplicabilă în
cauza principală, prevede:
„(1)      Se aplică o pedeapsă cu închisoarea de până la un an sau o amendă oricărei persoane care
1.      conduce un vehicul, deși nu posedă permisul de  conducere necesar în acest scop sau deși conducerea unui vehicul i‑a fost
interzisă în conformitate cu articolul 44 din Codul penal ori cu articolul 25 din prezenta lege [...]”

Acțiunea principală și întrebările preliminare
Domnul Apelt, resortisant german, a obținut la 14 decembrie 1998 un permis de conducere pentru categoriile 1a, 1b, 3, 4 și
5, emis de serviciile competente ale circumscripției Verden (Germania).
La 23 ianuarie 2006, domnul Apelt a fost prins în Germania conducând în stare de ebrietate un vehicul. A doua zi, permisul
său de conducere a făcut obiectul unei măsuri de reținere de către organele de poliție germane („polizeiliche Verwahrung”).
La 31 mai 2006, domnul Apelt a fost condamnat de Amtsgericht Osterholz‑Scharmbeck la o amendă pentru conducere în stare de
ebrietate. I‑a fost retras permisul de conducere, a fost privat de dreptul de a conduce și s‑a pronunțat împotriva lui interdicția
de a solicita un nou permis de conducere, care expira la 29 noiembrie 2006.
La 1 martie 2006, respectiv înainte de retragerea pe cale judiciară a permisului de conducere emis de autoritățile germane
domnului Apelt, însă după ce a intervenit măsura de reținere a permisului luată de organele de poliție germane, domnul Apelt
a obținut de la autoritățile competente cehe un drept de a conduce pentru vehiculele din categoria B, în temeiul căruia i
s‑a emis, în aceeași zi, un permis de conducere. Locul de reședință menționat în acest permis este situat în Germania.
La 30 aprilie 2007, respectiv după expirarea interdicției de a solicita un nou permis de conducere pronunțată de Amtsgericht
Osterholz‑Scharmbeck împotriva domnului Apelt, acesta a obținut de la autoritățile cehe un drept de a conduce pentru vehiculele
din categoria D. În acest temei, i‑a fost emis în aceeași zi un permis de conducere, în care figurează un loc de reședință
situat în Republica Cehă, precum și o dată de emitere a unui permis de conducere pentru vehicule din categoria B, și anume
1 martie 2006.
La 11 iulie 2009, domnul Apelt a fost prins pe când conducea un autocar pe teritoriul localității Achern (Germania). Ministerul
Public a solicitat Amtsgericht Achern emiterea unei ordonanțe penale împotriva domnului Apelt pentru conducere cu intenție
fără dreptul de a conduce. Amtsgericht Achern a respins această cerere pentru motivul că dreptul de a conduce acordat de autoritățile
cehe pentru vehicule din categoria D, obținut după expirarea perioadei de interdicție, era valabil pe teritoriul german.
Ministerul Public a formulat apel împotriva acestei ordonanțe la Landgericht Baden‑Baden, afirmând că dreptul de a conduce
pentru vehiculele din categoria B, care nu este valabil în Germania, este un element indispensabil pentru vehiculele din categoria
D.
În aceste condiții, Landgericht Baden‑Baden a decis să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări
preliminare:
„1)      Având în vedere articolul 5 alineatul (1) litera (a) din Directiva 91/439[…], conform căruia permisul de conducere pentru
vehicule din categoria D poate fi emis numai șoferilor care au fost deja autorizați să conducă autovehicule din categoria
B, un stat membru poate să refuze în conformitate cu articolul 1 și cu articolul 8 alineatele (2) și (4) din aceeași directivă
recunoașterea valabilității unui permis de conducere emis de alt stat membru care cuprinde categoriile B și D, în special
în ceea ce privește categoria D, dacă posesorului permisului de conducere i‑a fost acordat dreptul de a conduce autovehicule
din categoria B înainte de adoptarea unei măsuri de retragere pe cale judiciară a dreptului de a conduce autovehicule, în
condițiile în care dreptul de a conduce autovehiculele din categoria D i‑a fost acordat abia după retragerea pe cale judiciară
a dreptului de a conduce și după expirarea perioadei de interdicție a emiterii unui nou permis de conducere, stabilită concomitent
cu retragerea dreptului?
2)      În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare:
Primul stat membru poate să refuze recunoașterea permisului de conducere menționat, în special în ceea ce privește categoria
D, în conformitate cu articolul 11 alineatul (4) din Directiva 2006/126[…], în temeiul căruia un stat membru refuză recunoașterea
valabilității oricărui permis de conducere care a fost acordat unei persoane de alt stat membru, al cărei permis de conducere
a fost reținut pe teritoriul primului stat membru unde este valabil permisul de conducere, dacă dreptul de a conduce autovehicule
din categoria B a fost acordat la 1 martie 2006 și cel de a conduce autovehicule din categoria D, la 30 aprilie 2007, iar
permisul de conducere a fost emis la cea de a doua dată menționată?”

Cu privire la întrebările preliminare

Cu privire la prima întrebare
Prin intermediul primei întrebări, instanța de trimitere solicită să se stabilească dacă, având în vedere articolul 5 alineatul
(1) litera (a) din Directiva 91/439, potrivit căruia permisul de conducere pentru vehiculele din categoria D nu poate fi emis
decât conducătorilor care au deja dreptul să conducă vehicule din categoria B, un stat membru poate să refuze, în conformitate
cu articolele 1 și 8 alineatele (2) și (4) din această directivă, recunoașterea valabilității unui permis de conducere emis
de un alt stat membru pentru categoriile B și D, în special în ceea ce privește categoria D, în cazul în care posesorul respectivului
permis de conducere a obținut dreptul de a conduce vehicule din categoria B înainte de adoptarea, în primul stat membru, a
unei măsuri de retragere pe cale judiciară a dreptului de a conduce, iar dreptul de a conduce vehiculele din categoria D i‑a
fost acordat abia după această retragere pe cale judiciară și după expirarea perioadei de interdicție a emiterii unui nou
permis de conducere, stabilită concomitent cu retragerea dreptului.
Trebuie adăugat că instanța de trimitere precizează că, deși permisul de conducere a fost emis de autoritățile cehe pentru
vehiculele din categoria B înainte ca, în Germania, domnul Apelt să facă obiectul unei măsuri de retragere pe cale judiciară
a dreptului de a conduce, această emitere a intervenit după ce permisul de conducere german a făcut obiectul unei măsuri de
reținere de către organele de poliție germane, și atât această din urmă măsură, cât și măsura de retragere pe cale judiciară
sunt justificate de motive existente la data emiterii, de către autoritățile cehe, a permisului de conducere pentru vehiculele
din categoria B. În plus, instanța de trimitere face referire la faptul că locul de domiciliu al domnului Apelt menționat
în acest din urmă permis este situat în Germania.
Or, în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Directiva 91/439, emiterea permisului de conducere este, printre
altele, condiționată de existența domiciliului stabil sau de prezentarea de documente doveditoare din care să rezulte că studiază
de minimum șase luni pe teritoriul statului membru care emite permisul de conducere.
Prin urmare, pentru a oferi un răspuns util instanței de trimitere, întrebarea adresată trebuie înțeleasă în sensul că aceasta
urmărește, în esență, să se stabilească dacă articolul 1 alineatul (2), articolul 5 alineatul (1) litera (a), articolul 7
alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/439 se opun ca un stat membru gazdă să refuze
recunoașterea unui permis de conducere pentru categoriile B și D emis de un alt stat membru, în primul rând, în cazul în care
posesorul permisului de conducere a obținut un drept de conducere a vehiculelor din categoria B cu nerespectarea condiției
privind domiciliul stabil și după ce permisul său de conducere emis de primul stat membru a făcut obiectul unei măsuri de
reținere de către organele de poliție din acel prim stat membru, însă înainte de adoptarea, în primul stat membru menționat,
a unei măsuri de retragere pe cale judiciară a dreptului de a conduce, și, în al doilea rând, în cazul în care posesorul respectivului
permis de conducere a obținut dreptul de a conduce vehiculele din categoria D ulterior adoptării respectivei măsuri de retragere
pe cale judiciară și după expirarea perioadei de interdicție a emiterii unui nou permis de conducere.
Potrivit unei jurisprudențe consacrate, articolul 1 alineatul (2) din Directiva 91/439 prevede recunoașterea reciprocă, fără
nicio formalitate, a permiselor de conducere emise de statele membre. Această dispoziție impune statelor membre o obligație
clară și precisă, care nu lasă nicio marjă de apreciere în ceea ce privește măsurile care trebuie adoptate pentru a i se conforma
(Hotărârea din 19 mai 2011, Grasser, C‑184/10, nepublicată încă în Repertoriu, punctul 19 și jurisprudența citată).
Statului membru care a emis permisul îi revine obligația de a verifica dacă sunt îndeplinite condițiile minime impuse de dreptul
Uniunii, în special cele referitoare la domiciliu și la aptitudinea de a conduce, prevăzute la articolul 7 alineatul (1) din
directiva menționată, și, în consecință, dacă este justificată emiterea unui permis de conducere (Hotărârea Grasser, citată
anterior, punctul 20 și jurisprudența citată).
Din moment ce autoritățile unui stat membru au emis un permis de conducere în conformitate cu articolul 1 alineatul (1) din
Directiva 91/439, celelalte state membre nu au dreptul să verifice respectarea condițiilor de emitere prevăzute de această
directivă. Astfel, deținerea unui permis de conducere emis de un stat membru trebuie considerată ca reprezentând dovada că,
la momentul la care i‑a fost emis permisul, posesorul acestuia îndeplinea condițiile menționate (Hotărârea Grasser, citată
anterior, punctul 21 și jurisprudența citată).
Cu toate acestea, rezultă din Hotărârea din 20 noiembrie 2008, Weber (C‑1/07, Rep., p. 8571), că articolul 1 alineatul (2)
și articolul 8 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/439 trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca un stat membru să
refuze recunoașterea pe teritoriul său a dreptului de a conduce care rezultă dintr‑un permis de conducere emis într‑un alt
stat membru unei persoane care face obiectul unei măsuri de retragere a dreptului de a conduce pe teritoriul primului stat
membru, chiar în condițiile în care această retragere a fost pronunțată ulterior emiterii permisului menționat, din moment
ce acesta a fost obținut în perioada în care era în vigoare o măsură de suspendare a permisului emis în primul stat membru
și din moment ce atât măsura de suspendare, cât și măsura de retragere sunt justificate prin motive existente la data emiterii
celui de al doilea permis de conducere.
În acțiunea principală, măsura de retragere pe cale judiciară a dreptului de a conduce a fost pronunțată ulterior acordării
domnului Apelt, de către autoritățile cehe, a unui permis de conducere pentru vehiculele din categoria B. Totuși, acest permis
de conducere a fost emis în condițiile în care permisul de conducere acordat domnului Apelt, în Germania, făcea obiectul unei
măsuri de reținere de către organele de poliție germane.
Astfel cum a precizat instanța de trimitere, respectiva măsură de reținere poate fi considerată o măsură de suspendare prevăzută
la articolul 8 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/439. Directiva menționată nu se opune, așadar, ca autoritățile germane
să refuze recunoașterea, pe teritoriul acestora, a permisului de conducere acordat domnului Apelt de autoritățile cehe pentru
vehiculele din categoria B, având în vedere că atât măsura de reținere luată de organele de poliție germane, cât și măsura
de retragere pe cale judiciară sunt justificate de motive care existau la data emiterii acestui permis de conducere.
În orice caz, trebuie amintit că rezultă din decizia de trimitere că domiciliul menționat în respectivul permis de conducere
este situat în Germania. Or, nerespectarea condiției privind domiciliul stabil în sensul articolului 7 alineatul (1) litera
(b) din Directiva 91/439 poate justifica, prin sine însăși, refuzul unui stat membru de a recunoaște permisul de conducere
emis de un alt stat membru.
Astfel, rezultă din jurisprudența Curții că articolul 1 alineatul (2), articolul 7 alineatul (1) litera (b), precum și articolul
8 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/439 nu se opun ca un stat membru gazdă să refuze recunoașterea pe teritoriul său
a permisului de conducere emis de un alt stat membru atunci când se constată, pe baza mențiunilor care figurează în respectivul
permis, că nu a fost respectată condiția privind domiciliul stabil prevăzută la articolul 7 alineatul (1) litera (b) din această
directivă (Hotărârea Grasser, citată anterior, punctul 33).
Prin urmare, autoritățile germane erau îndreptățite să refuze recunoașterea unui permis de conducere precum cel acordat domnului
Apelt de către autoritățile cehe pentru vehiculele din categoria B.
În ceea ce privește problema dacă un stat membru poate refuza recunoașterea unui permis de conducere precum cel acordat domnului
Apelt de către autoritățile cehe pentru vehiculele din categoria D, trebuie arătat că din articolul 5 alineatul (1) litera
(a) din Directiva 91/439 rezultă că un permis de conducere pentru vehiculele din categoria D nu poate fi acordat decât conducătorilor
care au deja dreptul să conducă vehiculele din categoria B.
Comisia susține că, având în vedere că cerințele necesare obținerii permisului de conducere pentru vehiculele din categoria
D sunt mai stricte decât cele necesare obținerii permisului de conducere pentru vehiculele din categoria B, iar domnul Apelt
a obținut un permis de conducere pentru vehiculele din categoria D ulterior perioadei de interdicție a solicitării unui nou
permis de conducere, data obținerii unui permis de conducere pentru vehiculele din categoria B care figurează în respectivul
permis pentru conducerea vehiculelor din categoria D nu poate afecta obligația de recunoaștere reciprocă a permiselor de conducere
prevăzută de Directiva 91/439.
Această argumentare nu poate fi reținută.
Astfel, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) din Directiva 91/439, un permis de conducere prevăzut la articolul 1
autorizează conducerea vehiculelor din diferite categorii. În cadrul acestor categorii, un permis de conducere special poate
fi emis pentru conducerea vehiculelor din diferite subcategorii, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din directiva
menționată.
În acest sens, un permis de conducere pentru vehiculele din categoria B autorizează conducerea autovehiculelor cu greutatea
maximă autorizată de 3 500 de kilograme și care au maximum opt locuri, în afară de locul conducătorului auto. Un permis de
conducere pentru vehiculele din categoria D autorizează, în schimb, conducerea autovehiculelor utilizate pentru transportul
de persoane și care au mai mult de opt locuri, în afară de cel al conducătorului auto.
Astfel cum a arătat avocatul general la punctul 33 din concluzii, această repartizare pe categorii și subcategorii permite
adaptarea, pentru fiecare dintre acestea, a condițiilor minime pentru emiterea unui permis de conducere.
Mai precis, Directiva 91/439 prevede, în anexele II și III, o bază comună tuturor categoriilor de permise de conducere. Emiterea
oricărui permis de conducere este subordonată satisfacerii condițiilor minime stabilite în această bază comună. De exemplu,
astfel cum a arătat avocatul general la punctul 37 din concluzii, este vorba despre deținerea controlului suficient al vehiculului
pentru a nu crea situații periculoase și pentru a reacționa corespunzător în cazul apariției acestor situații sau chiar despre
respectarea distanței de siguranță dintre vehicule, a distanței de frânare și a ținutei de drum a vehiculului în cauză.
În afara acestor condiții minime, există probe specifice la fiecare categorie, și în special la categoria D.
În această privință, trebuie precizat că rezultă din partea I A punctul 1 al doilea paragraf din anexa II la Directiva 91/439
că orice solicitant al unei categorii de permise de conducere care este deja posesor al unei alte categorii de permise de
conducere poate fi dispensat de probele de control al cunoștințelor referitoare în special la dispozițiile legale în domeniul
circulației rutiere.
Rezultă astfel atât din conținutul, cât și din structura Directivei 91/439 că permisul de conducere pentru vehiculele din
categoria B constituie o bază indispensabilă și prealabilă pentru obținerea unui permis de conducere a vehiculelor din categoria
D.
Prin urmare, ar fi contrar obiectivului de siguranță rutieră menționat în primul și în al patrulea considerent ale Directivei
91/439 să nu i se permită unui stat membru gazdă să refuze recunoașterea unui permis de conducere pentru vehiculele din categoria
D emis pe baza unui permis de conducere pentru vehiculele din categoria B afectat de o neregularitate care să justifice nerecunoașterea
acestui din urmă permis.
Prin urmare, trebuie constatat că în cazul în care un stat poate, în temeiul Directivei 91/439, să refuze recunoașterea valabilității
unui permis de conducere pentru vehiculele din categoria B emis de autoritățile dintr‑un alt stat membru, acesta are de asemenea
dreptul de a nu recunoaște valabilitatea unui permis de conducere pentru vehiculele din categoria D emis pe baza respectivului
permis de conducere pentru vehiculele din categoria B.
Întrucât permisul de conducere pentru vehiculele din categoria B acordat de autoritățile cehe domnului Apelt este afectat
de neregularități care justifică nerecunoașterea sa, articolul 1 alineatul (2), articolul 5 alineatul (1) litera (a), articolul
7 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/439 nu se opun ca autoritățile germane să
refuze de asemenea recunoașterea permisului de conducere pentru vehiculele din categoria D acordat de autoritățile cehe domnului
Apelt pe baza permisului său de conducere pentru categoria B.
Având în vedere cele de mai sus, trebuie să se răspundă la prima întrebare că articolul 1 alineatul (2), articolul 5 alineatul
(1) litera (a), articolul 7 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/439 nu se opun
ca un stat membru gazdă să refuze recunoașterea unui permis de conducere pentru categoriile B și D emis de un alt stat membru,
în primul rând, în cazul în care posesorul permisului de conducere a obținut un drept de conducere a vehiculelor din categoria
B cu nerespectarea condiției privind domiciliul stabil și după ce permisul său de conducere emis de primul stat membru a făcut
obiectul unei măsuri de reținere de către organele de poliție din acel prim stat membru, însă înainte de adoptarea, în primul
stat membru menționat, a unei măsuri de retragere pe cale judiciară a dreptului de a conduce, și, în al doilea rând, în cazul
în care posesorul respectivului permis de conducere a obținut dreptul de a conduce vehiculele din categoria D ulterior adoptării
respectivei măsuri de retragere pe cale judiciară și după expirarea perioadei de interdicție a emiterii unui nou permis de
conducere.

Cu privire la a doua întrebare
Întrucât faptele din acțiunea principală s‑au desfășurat în anii 2006 și 2007 și, prin urmare, înainte ca articolul 11 alineatul
(4) din Directiva 2006/126 să fie aplicabil, nu este necesar să se răspundă la a doua întrebare.

Cu privire la cheltuielile de judecată
Întrucât, în privința părților din acțiunea principală, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere,
este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta
observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.
Pentru aceste motive, Curtea (Camera a doua) declară:
Articolul 1 alineatul (2), articolul 5 alineatul (1) litera (a), articolul 7 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatele
(2) și (4) din Directiva 91/439/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 privind permisele de conducere, astfel cum a fost modificată
prin Directiva 2000/56/CE a Comisiei din 14 septembrie 2000, nu se opun ca un stat membru gazdă să refuze recunoașterea unui
permis de conducere pentru categoriile B și D emis de un alt stat membru, în primul rând, în cazul în care posesorul permisului
de conducere a obținut un drept de conducere a vehiculelor din categoria B cu nerespectarea condiției privind domiciliul stabil
și după ce permisul său de conducere emis de primul stat membru a făcut obiectul unei măsuri de reținere de către organele
de poliție din acel prim stat membru, însă înainte de adoptarea, în primul stat membru menționat, a unei măsuri de retragere
pe cale judiciară a dreptului de a conduce, și, în al doilea rând, în cazul în care posesorul respectivului permis de conducere
a obținut dreptul de a conduce vehiculele din categoria D ulterior adoptării respectivei măsuri de retragere pe cale judiciară
și după expirarea perioadei de interdicție a emiterii unui nou permis de conducere.
Semnături
*
Limba de procedură: germana.