CELEX: 62011CJ0621
Recurs
Cerere de înregistrare a mărcii verbale comunitare FISHBONE
Procedură de opoziție
Marca națională figurativă anterioară FISHBONE BEACHWEAR
Utilizare serioasă a mărcii anterioare
Luare în considerare a unor dovezi suplimentare neprezentate în termenul acordat
Regulamentul (CE) nr. 207/2009
Articolul 42 alineatele (2) și (3) și articolul 76 alineatul (2)
Regulamentul (CE) nr. 2868/95
Norma 22 alineatul (2)

Prin recursul formulat, New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, fostă New Yorker SHK Jeans GmbH (denumită în continuare „New Yorker Jeans”), solicită anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 29 septembrie 2011, New Yorker SHK Jeans/OAPI – Vallis K.-Vallis A. (FISHBONE) (T-415/09, denumită în continuare „hotărârea atacată”), prin care acesta i-a respins acțiunea în anulare a Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 30 iulie 2009 (cauza R 1051/2008-1) (denumită în continuare „decizia în litigiu”), privind o procedură de opoziție formulată de Vallis K.-Vallis A. & Co OE (denumită în continuare „Vallis K.-Vallis A.”) împotriva cererii New Yorker Jeans privind obținerea înregistrării mărcii verbale FISHBONE.
Cadrul juridic
Regulamentul (CE) nr. 207/2009
Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (
JO L 78, p. 1
) a efectuat o codificare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (
JO 1994, L 11, p. 40
, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146) și l-a abrogat.
Articolul 15 din Regulamentul nr. 207/2009 prevede, sub titlul „Utilizarea mărcii comunitare”:
„(1)   Dacă, în termen de cinci ani de la data înregistrării, marca comunitară nu a făcut obiectul unei utilizări importante [a se citi «serioase»] în Comunitate pentru produsele sau serviciile pentru care este înregistrată sau dacă această utilizare a fost suspendată pentru un termen neîntrerupt de cinci ani, marca comunitară face obiectul sancțiunilor prevăzute de prezentul regulament, cu excepția cazului în care există un motiv întemeiat pentru a nu fi utilizată.
[...]”
Figurând în secțiunea 4, intitulată „Observațiile terților și opoziția”, din titlul IV, „Procedura de înregistrare”, din Regulamentul nr. 207/2009, articolul 42 din acesta prevede, sub titlul „Examinarea opoziției”:
„(1)   În cursul examinării opoziției, [OAPI] invită părțile, ori de câte ori este necesar, să prezinte, într-un termen pe care acesta îl acordă, observațiile asupra comunicărilor celorlalte părți sau ale [OAPI].
(2)   La cererea solicitantului, titularul unei mărci comunitare anterioare care a formulat opoziția aduce dovada că, în decursul a cinci ani ce preced publicarea cererii de înregistrare a mărcii comunitare, marca comunitară anterioară a făcut obiectul unei utilizări cu bună-credință în cadrul Comunității pentru produsele sau serviciile pentru care a fost înregistrată și pe care se întemeiază opoziția sau că există motive întemeiate pentru neutilizare, deoarece la data respectivă marca anterioară fusese înregistrată cu cel puțin cinci ani în urmă. În absența unei astfel de dovezi, opoziția se respinge. În cazul în care marca comunitară anterioară nu a fost utilizată decât pentru o parte dintre produsele sau serviciile pentru care a fost înregistrată, aceasta nu se consideră înregistrată, în sensul examinării opoziției, decât pentru acea parte de produse sau servicii.
(3)   Alineatul (2) se aplică mărcilor naționale anterioare menționate la articolul 8 alineatul (2) litera (a), înțelegându-se că utilizarea lor în cadrul Comunității se înlocuiește cu utilizarea lor în statul membru în care marca națională anterioară este protejată.
[...]”
Figurând în secțiunea 1, intitulată „Dispoziții generale”, din capitolul IX, intitulat „Dispoziții de procedură”, din Regulamentul nr. 207/2009, articolul 76 din acesta prevede, sub titlul „Examinarea din oficiu a faptelor”:
„(1)   În cursul procedurii, [OAPI] procedează la examinarea din oficiu a faptelor; cu toate acestea, în cazul unei proceduri privind motivele relative de respingere a înregistrării, examinarea este limitată la motivele invocate și la cererile introduse de părți.
(2)   [OAPI] poate să nu ia în considerare faptele pe care părțile nu le-au invocat sau dovezile pe care nu le-au furnizat în timp util.”
Regulamentul (CE) nr. 2868/95
Norma 22 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului nr. 40/94 (
JO L 303, p. 1
, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 189), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1041/2005 al Comisiei din 29 iunie 2005 (
JO L 172, p. 4
, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 71, denumit în continuare „Regulamentul nr. 2868/95”), prevede:
„În cazul în care persoana care a formulat opoziția trebuie să furnizeze o dovadă a utilizării sau să arate că există motive corespunzătoare pentru nefolosire, [OAPI] o invită să furnizeze dovada într-un termen pe care i-l acordă. Dacă persoana care a formulat opoziția nu prezintă respectiva dovadă în termenul acordat, [OAPI] poate respinge opoziția.”
Istoricul cauzei
Istoricul cauzei a fost descris de Tribunal, la punctele 1-12 din hotărârea atacată, după cum urmează:
„1
La 31 octombrie 2003, [New Yorker Jeans] a formulat o cerere de înregistrare a unei mărci comunitare la OAPI în temeiul Regulamentului nr. 40/94 [...].
Marca a cărei înregistrare s-a solicitat este semnul verbal FISHBONE.
Produsele pentru care s-a solicitat înregistrarea fac parte, printre altele, din clasele 18 și 25 în sensul Aranjamentului de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor în vederea înregistrării mărcilor din 15 iunie 1957, astfel cum a fost revizuit și modificat [...].
[...]
La 28 ianuarie 2005 [...] Vallis K.-Vallis A. [...] a formulat opoziție în temeiul articolului 42 din Regulamentul nr. 40/94 (devenit articolul 41 din Regulamentul nr. 207/2009) la înregistrarea mărcii solicitate pentru produsele vizate la punctul 3 de mai sus, întemeindu-se pe:
—
înregistrarea nr. 121579 a mărcii figurative depuse la 24 ianuarie 1994 și înregistrate la 17 mai 1996, pentru produsele «tricouri, articole de îmbrăcăminte de plajă», care fac parte din clasa 25 [...]
[...]
Prin scrisoarea din 5 aprilie 2006, și ca urmare a cererii adresate de [New Yorker Jeans], OAPI a invitat [Vallis K.-Vallis A.], în temeiul articolului 43 din Regulamentul nr. 40/94 (devenit articolul 42 din Regulamentul nr. 207/2009), să facă dovada utilizării mărcii naționale figurative anterioare, cel mai târziu până la 6 iunie 2006. [Vallis K.-Vallis A.] a prezentat, prin scrisoarea din 6 iunie 2006, elemente de probă constând într-o declarație sub jurământ din 1 iunie 2006, facturi și mai multe fotografii.
Prin scrisoarea din 25 septembrie 2006, [New Yorker Jeans] a arătat printre altele că dovezile prezentate nu erau suficiente pentru a demonstra o utilizare serioasă a dreptului anterior. Prin scrisoarea din 14 noiembrie 2006, OAPI a invitat [Vallis K.-Vallis A.] să prezinte observațiile sale în răspuns până la 14 ianuarie 2007.
Prin scrisoarea depusă la OAPI la 15 ianuarie 2007, [Vallis K.-Vallis A.] a prezentat printre altele dovezi suplimentare privind utilizarea, constând în cataloage din 2000, din 2001 și din 2003.
La 26 mai 2008, divizia de opoziție, în temeiul articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, a admis opoziția pentru o parte dintre produsele contestate, și anume pentru «genți, rucsacuri», care fac parte din clasa 18, și pentru toate produsele care fac parte din clasa 25. Pentru a concluziona cu privire la existența unui risc de confuzie între mărcile în cauză, aceasta a ținut seama în special de unul dintre cataloagele sus-menționate, datând din vara anului 2001.
La 16 iulie 2008, reclamanta a introdus la OAPI o cale de atac împotriva deciziei diviziei de opoziție, în temeiul articolelor 57-62 din Regulamentul nr. 40/94 (devenite articolele 58-64 din Regulamentul nr. 207/2009).
Prin [decizia în litigiu], Camera întâi de recurs a OAPI a admis în parte calea de atac, respingând opoziția pentru «genți, rucsacuri» care fac parte din clasa 18, și a confirmat decizia diviziei de opoziție privind produsele care fac parte din clasa 25. Aceasta a considerat, pe de o parte, că în mod întemeiat a ținut seama divizia de opoziție de dovezile suplimentare transmise la 15 ianuarie 2007 și, pe de altă parte, că existau în speță suficiente dovezi privind utilizarea mărcii grecești anterioare. [...]”
Hotărârea atacată
Prin cererea introductivă depusă la grefa Tribunalului la 14 octombrie 2009, New Yorker Jeans a formulat o acțiune având ca obiect reformarea de către Tribunal a deciziei în litigiu, declarând întemeiată calea de atac prezentată camerei de recurs și respingând opoziția pentru produsele din clasa 25. În subsidiar, New Yorker Jeans solicita anularea deciziei în măsura în care prin aceasta se respinge calea sa de atac și se confirmă respingerea cererii de înregistrare pentru aceste produse.
În susținerea acțiunii menționate, New Yorker Jeans a invocat printre altele un motiv întemeiat pe încălcarea articolului 42 alineatele (2) și (3) și a articolului 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009, precum și a normei 22 alineatul (2) a doua teză din Regulamentul nr. 2868/95. New Yorker Jeans susținea în această privință că în mod eronat considerase camera de recurs că divizia de opoziție putea să țină seama în mod legitim de elemente de probă suplimentare privind utilizarea mărcii anterioare care au fost prezentate după expirarea termenului acordat de OAPI în temeiul acestei din urmă dispoziții.
După ce a amintit, la punctele 23 și 24 din hotărârea atacată, referindu-se la Hotărârea din 13 martie 2007, OAPI/Kaul (
C-29/05 P, Rep., p. I-2213
, punctul 42), că rezultă din articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 că, de regulă și cu excepția unor dispoziții contrare, prezentarea faptelor și a probelor de către părți rămâne posibilă după expirarea termenelor prevăzute în acest sens în temeiul dispozițiilor regulamentului menționat și că nu este interzis sub nicio formă ca OAPI să țină cont de faptele și de probele invocate sau prezentate tardiv, Tribunalul a respins motivul avansat astfel de New Yorker Jeans statuând în esență, la punctele 25-34 din hotărârea menționată, cele ce urmează:
„25   [...] [N]orma 22 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2868/95 prevede că, în cazul în care persoana care a formulat opoziția trebuie, în temeiul articolului 42 alineatul (2) sau (3) din Regulamentul nr. 207/2009, să furnizeze dovada utilizării serioase a mărcii anterioare, OAPI o invită să furnizeze dovada într-un termen pe care i-l acordă. Norma 22 sus-menționată adaugă, în a doua teză, că, în cazul în care persoana care a formulat opoziția nu furnizează dovada înainte de expirarea termenului, OAPI respinge opoziția.
26   Rezultă din a doua teză că o prezentare a unor dovezi privind utilizarea mărcii anterioare după termenul stabilit în acest scop antrenează, în principiu, respingerea opoziției fără ca OAPI să dispună de o putere de apreciere în această privință. [...]
[...]
30   [...] [T]rebuie să se considere că, întrucât a depus în termenul acordat, și anume la data de 6 iunie 2006, elemente de probă pertinente, precum o declarație sub jurământ, facturi și fotografii, [Vallis K.-Vallis A.] a respectat termenul prevăzut la norma 22 alineatul (2) a doua teză din Regulamentul nr. 2868/95. În plus, nu se contestă că, în urma observațiilor reclamantei care apreciază aceste elemente de probă ca fiind insuficiente, OAPI a oferit posibilitatea [Vallis K.-Vallis A.] să își depună observațiile până la 14 ianuarie 2007. Or, în acest context, elementele de probă care însoțesc observațiile [Vallis K.-Vallis A.] depuse cu respectarea acestui termen puteau fi luate în considerare de către divizia de opoziție.
31   Astfel, norma 22 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2868/95 trebuie înțeleasă în sensul că nimic nu se opune luării în considerare a unor elemente de probă suplimentare, care doar se adaugă altor elemente depuse în termenul stabilit, din moment ce probele inițiale nu sunt lipsite de pertinență, ci au fost considerate insuficiente de cealaltă parte. O asemenea apreciere, care în niciun caz nu face superfluă norma de mai sus, este cu atât mai valabilă cu cât [Vallis K.-Vallis A.] nu a abuzat de termenele stabilite recurgând în mod deliberat la procedee dilatorii sau demonstrând o neglijență vădită.
[...]
33   În speță, întrucât dovezile prezentate de [Vallis K.-Vallis A.] în afara termenului stabilit de divizia de opoziție nu sunt primele și singurele dovezi privind utilizarea, ci este vorba despre dovezi suplimentare față de elementele de probă pertinente depuse în termenul prevăzut, împrejurarea că reclamanta a contestat aceste dovezi era suficientă pentru a justifica prezentarea de către [Vallis K.-Vallis A.] a unor dovezi suplimentare, împreună cu depunerea observațiilor sale. Luarea în considerare a acestor dovezi a permis diviziei de opoziție și ulterior camerei de recurs să decidă cu privire la utilizarea serioasă a mărcii anterioare pe baza tuturor elementelor de fapt și de probă pertinente.
34   [...] [C]oncluzia potrivit căreia divizia de opoziție a avut în mod întemeiat dreptul să țină seama de cataloagele prezentate acesteia la 15 ianuarie 2007 este, pe de altă parte, în concordanță cu obiectivul mai general care stă la baza procedurii de opoziție, în cadrul căruia articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 a fost interpretat în așa fel încât anumite elemente de probă, chiar prezentate tardiv, trebuie luate în considerare cât timp sunt pertinente și stadiul procedurii în care intervin și circumstanțele care o încadrează nu se opun prezentării lor.”
Respingând de asemenea celelalte motive invocate de New Yorker Jeans în susținerea acțiunii formulate, Tribunalul a respins această acțiune.
Concluziile părților în fața Curții
Prin recursul formulat, New Yorker Jeans solicită Curții anularea hotărârii atacate și admiterea căii sale de atac de primă instanță sau, în subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal pentru ca acesta să statueze în mod definitiv asupra litigiului. Aceasta solicită, pe de altă parte, obligarea OAPI la plata tuturor cheltuielilor de judecată.
OAPI solicită respingerea recursului și obligarea recurentei la plata cheltuielilor de judecată.
Cu privire la recurs
Argumentele părților
În susținerea recursului, New Yorker Jeans prezintă un motiv unic, întemeiat pe încălcarea articolului 42 alineatele (2) și (3) și a articolului 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009, precum și a normei 22 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2868/95.
Aceasta susține, cu titlu principal, că Tribunalul a încălcat dispozițiile menționate statuând că în mod întemeiat OAPI luase în considerare dovezile suplimentare privind utilizarea mărcii anterioare prezentate de Vallis K.-Vallis A. la 15 ianuarie 2007.
Potrivit New Yorker Jeans, întrucât elementele de probă prezentate în termenul inițial acordat de OAPI nu erau suficiente pentru a dovedi utilizarea serioasă a mărcii anterioare, OAPI era obligat să respingă opoziția, în temeiul normei 22 alineatul (2) a doua teză din Regulamentul nr. 2868/95, dispoziția menționată instituind în această privință o excepție de la norma prevăzută la articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.
O asemenea interpretare nu ar defavoriza în mod neîntemeiat persoana care a formulat opoziția, având în vedere că aceasta cunoștea, anterior introducerii opoziției, că, la cerere, ar putea fi chemată să dovedească utilizarea serioasă a mărcii sale anterioare, în caz contrar opoziția sa fiind respinsă, că i s-a acordat un termen suficient în acest scop și că dispunea, în plus, de posibilitatea de a solicita o prelungire a termenului respectiv. Mai mult, această parte ar avea în continuare, chiar în cazul respingerii opoziției sale, dreptul de a solicita ulterior anularea mărcii recent înregistrate.
În subsidiar, New Yorker Jeans, referindu-se la punctul 44 din Hotărârea OAPI/Kaul, citată anterior, arată că, dacă ar fi trebuit să se considere că depunerea unor dovezi suplimentare rămâne permisă, atunci Tribunalul ar fi încălcat norma care rezultă din articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009, potrivit căreia OAPI este obligat să examineze dacă elementele prezentate tardiv sunt pertinente și dacă stadiul procedurii în care a intervenit această prezentare nu se opune luării lor în considerare. În această privință, OAPI ar fi abuzat de puterea sa de apreciere și ar fi neglijat obligația sa de a asigura derularea eficace a procedurii, omițând verificarea existenței unor elemente noi care justifică această prezentare tardivă, simpla prezentare de către cealaltă parte a unor contestații privind dovezile prezentate de persoana care a formulat opoziția neconstituind un asemenea element nou.
OAPI arată că, în hotărârea atacată, Tribunalul interpretează în mod corect norma 22 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2868/95 atunci când consideră că, în ipoteza în care au fost prezentate, precum în speță, dovezi pertinente privind utilizarea mărcii în termenul acordat în temeiul dispoziției menționate, aceasta nu se opune prezentării ulterioare a unor dovezi suplimentare privind respectiva utilizare.
O astfel de interpretare a alineatului (2) al normei 22 menționate ar fi de altfel conformă principiilor stabilite de Curte în Hotărârea OAPI/Kaul, citată anterior, și acceptarea unor astfel de elemente de probă strict suplimentare ar răspunde, în general, diferitor criterii prevăzute în această hotărâre.
Aprecierea Curții
Fiind vorba, în primul rând, despre aspectul principal al motivului invocat de New Yorker Jeans, trebuie amintit mai întâi că articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 prevede că OAPI poate să nu ia în considerare faptele pe care părțile nu le-au invocat sau dovezile pe care nu le-au furnizat în timp util.
Astfel cum a statuat Curtea, din redactarea acestei dispoziții rezultă că, de regulă și cu excepția unor dispoziții contrare, prezentarea faptelor și a probelor de către părți rămâne posibilă după expirarea termenelor prevăzute în acest sens în temeiul dispozițiilor Regulamentului nr. 207/2009 și că nu este interzis sub nicio formă ca OAPI să țină cont de faptele și de probele invocate sau prezentate tardiv (Hotărârea OAPI/Kaul, citată anterior, punctul 42).
Precizând că „poate” să hotărască, într-o asemenea situație, să nu țină seama de respectivele dovezi, dispoziția menționată învestește OAPI cu o largă putere de apreciere în a hotărî, motivându-și decizia sub acest aspect, dacă este sau nu este necesar să ia în considerare aceste dovezi (Hotărârea OAPI/Kaul, citată anterior, punctul 43).
Fiind vorba, mai exact, despre prezentarea unor dovezi privind utilizarea serioasă a mărcii anterioare în cadrul unor proceduri de opoziție, este necesar să se arate că, deși articolul 42 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 prevede că, la cererea autorului cererii de înregistrare, titularul unei mărci care a formulat opoziție face dovada utilizării serioase a acesteia, în absența căreia opoziția se respinge, regulamentul menționat nu cuprinde nicio dispoziție cu efectul de a preciza termenul în care trebuie prezentate asemenea dovezi.
În schimb, norma 22 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2868/95 prevede în această privință că, în cazul în care se prezintă o asemenea cerere, OAPI solicită titularului mărcii anterioare să facă dovada utilizării mărcii sau a existenței unor motive întemeiate pentru neutilizarea sa într-un termen pe care acesta îl precizează.
În speță, divizia de opoziție a OAPI a aplicat această din urmă dispoziție și i-a acordat Vallis K.-Vallis A. un termen cu scopul prezentării unei astfel de dovezi. Este cert, pe de altă parte, că Vallis K.-Vallis A. a prezentat diverse elemente de probă privind utilizarea mărcii anterioare în acest termen.
În continuare, trebuie amintit că norma 22 alineatul (2) precizează de asemenea, în a doua teză, că, în cazul în care nu se furnizează dovada utilizării mărcii în termenul astfel acordat de OAPI, opoziția este respinsă.
În această privință, deși reiese, cu siguranță, din modul de redactare a dispoziției menționate că, în cazul în care nu se furnizează dovada utilizării mărcii în cauză în termenul acordat de OAPI, respingerea opoziției trebuie pronunțată din oficiu de către acesta din urmă, o asemenea concluzie nu se impune, în schimb, atunci când elemente de probă privind această utilizare au fost prezentate în termenul menționat.
Într-adevăr, într-un asemenea caz și cu excepția situației în care rezultă că elementele menționate sunt lipsite de orice pertinență în scopul de a dovedi utilizarea serioasă a mărcii, procedura trebuie să își urmeze cursul. Astfel, OAPI este chemat printre altele, după cum prevede articolul 42 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009, să invite părțile, ori de câte ori este necesar, să depună observațiile lor privind notificările pe care acesta li le-a adresat sau cu privire la comunicările altor părți. Într-un asemenea context, în cazul în care o respingere a opoziției urmează să fie pronunțată ulterior din cauza lipsei unei dovezi suficiente a utilizării serioase a mărcii anterioare, această respingere nu provine dintr-o aplicare a normei 22 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2868/95, dispoziție prin esență de natură procedurală, ci exclusiv din punerea în aplicare a dispoziției de fond care figurează la articolul 42 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.
Rezultă din cele ce precedă că, astfel cum a statuat în mod corect Tribunalul în hotărârea atacată, în ipoteza în care, precum în speță, au fost prezentate elemente de probă considerate pertinente pentru a dovedi utilizarea mărcii în cauză în termenul acordat de OAPI în temeiul normei 22 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2868/95, prezentarea unor dovezi suplimentare ale unei asemenea utilizări rămâne posibilă după expirarea termenului menționat. Într-un asemenea caz, și așa cum a statuat și Tribunalul în mod corect, nu este, după cum s-a amintit la punctele 22 și 23 din prezenta hotărâre, interzis sub nicio formă ca OAPI să țină cont de probele invocate sau prezentate tardiv, utilizând puterea de apreciere cu care îl învestește articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.
În consecință, aspectul principal al motivului unic invocat trebuie respins.
În al doilea rând, New Yorker Jeans susține, prin intermediul aspectului subsidiar al motivului menționat, că în mod eronat nu a sancționat Tribunalul utilizarea abuzivă, în speță, de către OAPI a puterii sale de apreciere, omițând să verifice dacă elementele prezentate tardiv sunt pertinente și dacă stadiul procedurii în care a intervenit această prezentare nu se opune luării lor în considerare.
În ceea ce privește exercitarea acestei puteri de apreciere a OAPI în scopul eventualei luări în considerare a unor dovezi prezentate tardiv, trebuie amintit că Curtea a statuat deja că o astfel de luare în considerare de către OAPI, atunci când este chemat să statueze în cadrul unei proceduri de opoziție, se poate justifica în special în cazul în care acesta consideră că, pe de o parte, elementele invocate tardiv sunt, la prima vedere, de natură a avea o reală pertinență în ceea ce privește soluționarea opoziției cu care este sesizat și, pe de altă parte, stadiul procedurii în care are loc această prezentare tardivă și circumstanțele care o încadrează nu se opun acestei luări în considerare (Hotărârea OAPI/Kaul, citată anterior, punctul 44).
Or, reiese în această privință din constatările de fapt efectuate de Tribunal, în special la punctele 33 și 34 din hotărârea atacată, că luarea în considerare a dovezilor prezentate tardiv de Vallis K.-Vallis A., în plus față de elementele de probă pertinente prezentate inițial de aceasta, a permis diviziei de opoziție și ulterior camerei de recurs să concluzioneze cu privire la existența unei utilizări serioase a mărcii anterioare, pe baza tuturor elementelor de fapt și de probă pertinente, și că stadiul procedurii în care a intervenit prezentarea acestor elemente de probă suplimentare și circumstanțele care au încadrat-o nu se opun unei astfel de prezentări.
Din moment ce este, prin urmare, cert că luarea în considerare a elementelor de probă suplimentare prezentate tardiv a permis OAPI să concluzioneze cu privire la existența unei utilizări serioase a mărcii anterioare, argumentul prin care New Yorker Jeans reproșează acestei instanțe că nu a verificat dacă respectivele elemente erau pertinente nu poate fi, în mod evident, reținut.
Pe de altă parte, este necesar să se arate că, la punctul 31 din hotărârea atacată, Tribunalul a constatat că Vallis K.-Vallis A. nu a abuzat de termenele acordate recurgând în mod deliberat la tactici dilatorii sau dând dovadă în mod vădit de neglijență, ci că această parte s-a limitat la a prezenta înscrisuri suplimentare după ce elementele de probă pertinente pe care le prezentase inițial fuseseră contestate de New Yorker Jeans.
Diversele constatări ale Tribunalului care figurează, astfel cum reiese din cuprinsul punctului 28 din hotărârea atacată, printre considerațiile care au condus instanța menționată la a respinge argumentația New Yorker Jeans potrivit căreia camera de recurs a concluzionat în mod eronat că divizia de opoziție putea să țină seama în speță de cataloagele prezentate tardiv nu relevă nicio eroare de drept.
Din considerațiile care precedă rezultă că aspectul subsidiar al motivului unic invocat, prin care recurenta reproșează Tribunalului că a omis să sancționeze o utilizare pretins abuzivă de către OAPI a marjei de apreciere cu care este învestit de articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009, nu poate fi admis.
Prin urmare, întrucât motivul unic de recurs nu este întemeiat în privința niciunuia dintre cele două aspecte ale sale, este necesar să fie respins.
Cu privire la cheltuielile de judecată
În temeiul articolului 184 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții, atunci când recursul nu este fondat, Curtea se pronunță asupra cheltuielilor de judecată.
Potrivit articolului 138 alineatul (1) din Regulamentul de procedură, aplicabil procedurii de recurs în temeiul articolului 184 alineatul (1) din același regulament, partea care cade în pretenții este obligată, la cerere, la plata cheltuielilor de judecată. Întrucât OAPI a solicitat obligarea New Yorker Jeans la plata cheltuielilor de judecată, iar aceasta din urmă a căzut în pretenții, se impune obligarea sa la plata cheltuielilor de judecată.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera a patra) declară și hotărăște:

1)
Respinge recursul.

2)
Obligă New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: engleza.