CELEX: 62009TJ0010(01)
Ochranná známka Spoločenstva
Námietkové konanie
Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva F1‑LIVE
Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva F1 a národné slovné ochranné známky a medzinárodná slovná ochranná známka F1 Formula 1
Relatívne dôvody zamietnutia
Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009]

Okolnosti predchádzajúce sporu
Dňa 13. apríla 2004 Racing-Live SAS podal prihlášku ochrannej známky Spoločenstva na Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) podľa nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (
Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1
; Mim. vyd. 17/001, s. 146) v znení zmien a doplnení [nahradeného nariadením Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (
Ú. v. EÚ L 78, s. 1
)].
Prihlasovanou ochrannou známkou je nasledujúce obrazové označenie:
Tovary a služby uvedené v prihláške patria do tried 16, 38 a 41 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a pre každú z tried zodpovedajú tomuto opisu:
—
trieda 16: „časopisy, brožúry, knihy, pričom všetky tieto tovary sa týkajú oblasti Formuly 1“,
—
trieda 38: „sprístupnenie a šírenie kníh, časopisov a denníkov prostredníctvom počítačových terminálov, pričom všetky tieto služby sa týkajú oblasti Formuly 1“,
—
trieda 41: „elektronická publikácia kníh, revue a periodík; informácie v oblasti zábavy; organizácia súťaží na Internete; rezervovanie miest na predstavenia; on-line hry, pričom všetky tieto služby sa týkajú oblasti Formuly 1“.
Uvedená prihláška bola zverejnená 31. januára 2005 vo
Vestníku ochranných známok Spoločenstva
č. 5/2005.
Dňa 2. mája 2005 žalobca Formula One Licensing BV podal námietku podľa článku 42 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 41 nariadenia č. 207/2009) proti zápisu prihlasovanej ochrannej známky, uplatňujúc pravdepodobnosť zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009].
Námietka sa týkala týchto skorších zápisov:
—
troch zápisov slovného označenia F1, konkrétne po prvé medzinárodného zápisu č. 732134 z 20. decembra 1999, s účinkami v Dánsku, Nemecku, Španielsku, vo Francúzsku, v Taliansku a Maďarsku, pre tovary a služby označené prihlasovanou ochrannou známkou a patriace do tried 16, 38 a 41, ktoré zahŕňajú najmä tovary a služby označené prihlasovanou ochrannou známkou, po druhé nemeckého zápisu č. 30007412 z 10. mája 2000 pre „organizáciu športových podujatí“ patriacu do triedy 41 a po tretie zápisu v Spojenom kráľovstve č. 2277746D z 13. augusta 2001 pre „papier, pohľadnice, kartón, tlačiarenské súpravy, farby a rysovacie potreby; katalógy“ patriace do triedy 16 a „telekomunikačné služby; elektronický prenos dát, obrazu a zvuku prostredníctvom terminálov a informačných sietí“ patriace do triedy 38,
—
zápisu obrazovej ochrannej známky Spoločenstva č. 631531 z 19. mája 2003 pre tovary a služby patriace do tried 16, 38 a 41 týkajúcich sa najmä tovarov a služieb označených prihlasovanou ochrannou známkou zobrazenou nižšie:
Námietka sa týkala všetkých tovarov a služieb, na ktoré sa vzťahujú skoršie ochranné známky, a smerovala proti všetkým tovarom a službám označeným prihlasovanou ochrannou známkou.
Žalobca sa dovolával vysokej rozlišovacej spôsobilosti všetkých ochranných známok, ktorých bol majiteľom, z dôvodu ich používania počas viacerých rokov vo vzťahu k rôznym tovarom a službám.
Rozhodnutím zo 17. októbra 2007 námietkové oddelenie ÚHVT, vychádzajúc výlučne zo skoršieho medzinárodného zápisu č. 732134, zamietlo prihlášku ochrannej známky Spoločenstva. Námietkové oddelenie konštatovalo, že existovala podobnosť alebo zhoda medzi tovarmi a službami, ktoré označujú kolidujúce ochranné známky, a priemerná miera podobnosti medzi kolidujúcimi označeniami, a preto existovala pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.
Dňa 14. decembra 2007 podal Global Sports Media Ltd, ktorý nahradil Racing-Live SAS, ako majiteľ prihlasovanej ochrannej známky proti rozhodnutiu námietkového oddelenia odvolanie na ÚHVT v súlade s článkami 57 až 62 nariadenia č. 40/94 (teraz články 58 až 64 nariadenia č. 207/2009).
Rozhodnutím zo 16. októbra 2008 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) prvý odvolací senát zrušil rozhodnutie námietkového oddelenia. Rozhodol, že ak by aj existovala zhoda alebo podobnosť medzi predmetnými tovarmi a službami, neexistuje pravdepodobnosť zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 medzi prihlasovanou ochrannou známkou a ochrannými známkami, ktorých majiteľom je žalobca, keďže kolidujúce označenia majú zjavné odlišnosti. Odvolací senát okrem toho zastával názor, že príslušná skupina verejnosti, ktorá sa skladá z obyčajných spotrebiteľov a profesionálnych užívateľov, vníma kombináciu písmena „f“ a číslice „1“ ako druhové označenie kategórie pretekárskych áut a v širšom zmysle pretekov takýchto áut. Prijal záver, že dobré meno skorších ochranných známok sa týka iba prvku „f1“ ochrannej známky zapísanej pod číslom 631531.
Pokiaľ ide o článok 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94, odvolací senát zastával názor, že hoci skoršia obrazová ochranná známka mohla vyvolávať obraz špičkovej technológie, exkluzivity a luxusu, jediným sprostredkovateľom tohto obrazu bol prvok „f1“ ako logotyp F1. Málo spotrebiteľov však udelí rozlišovaciu spôsobilosť skratke F1, pokiaľ k nej nie je pripojený uvedený logotyp. V tejto súvislosti odvolací senát konštatoval, že žiadny prvok prihlasovanej ochrannej známky nepripomína tento logotyp verejnosti, a preto prihlasovaná ochranná známka neparazituje na skorších ochranných známkach, nepoškodzuje dobré meno uvedených ochranných známok a tiež neumožňuje jej majiteľovi získať neodôvodnený prospech z pozitívneho obrazu, ktorý majú tieto ochranné známky.
Konania pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom
Žalobca návrhom podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 14. januára 2009 podal túto žalobu, na základe ktorej sa domáhal zrušenia napadnutého rozhodnutia pre porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94.
Prednesy účastníkov konania a ich odpovede na otázky, ktoré im Všeobecný súd položil, boli vypočuté počas pojednávania z 10. júna 2010.
Rozsudkom zo 17. februára 2011, Formula One Licensing/ÚHVT – Global Sports Media (F1‑LIVE) (T‑10/09, Zb., ďalej len „rozsudok Všeobecného súdu“,
EU:T:2011:45
), Všeobecný súd žalobu zamietol a žalobcu zaviazal na náhradu trov konania.
Všeobecný súd v tomto zmysle zamietol oba žalobné dôvody.
Dňa 29. apríla 2011 podal žalobca do kancelárie Súdneho dvora proti rozsudku Všeobecného súdu odvolanie, v ktorom navrhol, aby Súdny dvor uvedený rozsudok zrušil.
Rozsudkom z 24. mája 2012, Formula One Licensing/ÚHVT (C‑196/11 P, Zb., ďalej len „rozsudok o odvolaní“,
EU:C:2012:314
), Súdny dvor rozsudok Všeobecného súdu zrušil.
Súdny dvor konštatoval, že Všeobecný súd spochybnil platnosť skorších ochranných známok v rámci konania o zápise ochrannej známky Spoločenstva, a tým porušil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94. Za týchto okolností Formula One Licensing dôvodne tvrdila, že v napadnutom rozsudku došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu (rozsudok o odvolaní, už citovaný v bode 18 vyššie,
EU:C:2012:314
, body 51 až 53).
Súdny dvor postúpil vec Všeobecnému súdu, aby preskúmal otázku, či bez pristúpenia ku konštatovaniu absencie rozlišovacej spôsobilosti prvku „f1“ v skorších ochranných známkach možno uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 vylúčiť.
Po vydaní rozsudku o odvolaní a v súlade s článkom 118 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu bola vec pridelená šiestej komore. Vzhľadom na to, že zloženie komôr Všeobecného súdu bolo zmenené, sudca spravodajca bol pridelený k ôsmej komore, ktorej bola z tohto dôvodu táto vec pridelená.
Listom z 11. júna 2014 ESPN Sports Media Ltd podal návrh na vstup do konania namiesto spoločnosti Global Sports Media Ltd ako vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom z dôvodu, že na neho boli prevedené práva týkajúce sa prihlasovanej ochrannej známky.
Listom zo 17. júna 2014 boli účastníci konania vyzvaní, aby predložili pripomienky k návrhu na vstup do konania vedľajšieho účastníka. Listom z 20. júna 2014 ÚHVT nevzniesol proti vstupu spoločnosti ESPN Sports Media do tohto konania namiesto spoločnosti Global Sports Media žiadne námietky.
Uznesením Všeobecného súdu (ôsma komora) z 30. júna 2014 bol vstup do konania povolený.
Návrhy účastníkov konania po vrátení veci na ďalšie konanie
Účastníci konania boli v súlade s článkom 119 ods. 1 rokovacieho poriadku vyzvaní, aby predložili svoje pripomienky. Žalobca a ÚHVT predložili svoje písomné pripomienky v stanovenej lehote, a to 9. augusta a 28. septembra 2012. Vedľajší účastník konania pripomienky v stanovenej lehote nepredložil.
Žalobca vo svojich pripomienkach navrhuje, aby Všeobecný súd:
—
zrušil napadnuté rozhodnutie,
—
zaviazal ÚHVT a vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania, ktoré vznikli v rámci konania pred ÚHVT, Všeobecným súdom a Súdnym dvorom.
Vo svojich pripomienkach ÚHVT navrhuje, aby Všeobecný súd:
—
zamietol žalobu v celom rozsahu,
—
zaviazal žalobcu na náhradu trov konania.
Právny stav
Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody založené na porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 a na porušení článku 8 ods. 5 toho istého nariadenia.
O prvom žalobnom dôvode založenom na porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94
Najprv treba konštatovať, ako to urobil aj odvolací senát, že príslušná skupina verejnosti sa skladá z priemerných spotrebiteľov v Európskej únii.
Odvolací senát takisto správne konštatoval v bodoch 25 až 27 napadnutého rozhodnutia, že tovary a služby označené kolidujúcimi označeniami boli buď zhodné alebo veľmi podobné.
Okrem toho je zrejmé, že kombinácia písmena „f“ a číslice „1“ je skratkou výrazu „formula 1“, ktorý všeobecne označuje kategóriu pretekárskych áut a v širšom význame preteky takýchto áut.
Žalobca v podstate tvrdí, že existuje pravdepodobnosť zámeny medzi slovnou ochrannou známkou F1 (ktorá je chránená ako medzinárodná ochranná známka v Dánsku, Nemecku, Španielsku, Francúzsku, Taliansku a v Maďarsku) na jednej strane a prihlasovanou ochrannou známkou F1-LIVE na druhej strane. To isté platí aj pre obrazovú ochrannú známku Spoločenstva a prihlasovanú ochrannú známku.
Ako vyplýva z rozsudku o odvolaní (už citovaný v bode 18 vyššie,
EU:C:2012:314
, bod 47), aby sa predišlo porušeniu článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, treba národnej ochrannej známke uvádzanej na podporu námietky voči zápisu ochrannej známky Spoločenstva priznať určitú mieru rozlišovacej spôsobilosti.
Preto nemožno uznať, že označenie F1 je druhové, opisné a nemá žiadnu rozlišovaciu spôsobilosť, lebo v opačnom prípade by sa spochybnila platnosť skoršej ochrannej známky v rámci konania o zápise ochrannej známky Spoločenstva, čo by malo za následok porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 (rozsudok o odvolaní, už citovaný v bode 18 vyššie,
EU:C:2012:314
, body 51 a 52).
Je pravda, že ak je proti prihláške ochrannej známky Spoločenstva podaná námietka založená na existencii skoršej národnej ochrannej známky, ÚHVT a v dôsledku toho aj Všeobecný súd sú povinné overiť, ako príslušná skupina verejnosti vníma označenie zhodné s touto národnou ochrannou známkou v prihlasovanej ochrannej známke, a prípadne posúdiť mieru rozlišovacej spôsobilosti tohto označenia (rozsudok o odvolaní, už citovaný v bode 18 vyššie,
EU:C:2012:314
, bod 42).
Takéto overovania však nemôžu viesť ku konštatovaniu absencie rozlišovacej spôsobilosti označenia, ktoré je zhodné so zapísanou a chránenou národnou ochrannou známkou, pretože takéto konštatovanie by nebolo zlučiteľné ani s koexistenciou ochranných známok Spoločenstva a národných ochranných známok, ani s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 vykladaným v spojení s odsekom 2 písm. a) bodom ii) toho istého článku (rozsudok o odvolaní, už citovaný v bode 18 vyššie,
EU:C:2012:314
, bod 44).
Ako totiž vyplýva z rozsudku o odvolaní (už citovaný v bode 18 vyššie,
EU:C:2012:314
, bod 45), toto konštatovanie by poškodzovalo národné ochranné známky, ktoré sú zhodné s označením považovaným za označenie bez rozlišovacej spôsobilosti, pretože zápis takej ochrannej známky Spoločenstva by predstavoval situáciu, ktorá by mohla zrušiť národnú ochranu týchto ochranných známok. Uvedené konštatovanie teda nerešpektuje systém zavedený nariadením č. 40/94, ktorý vychádza z koexistencie ochranných známok Spoločenstva a národných ochranných známok, ako to uvádza piate odôvodnenie tohto nariadenia, keďže platnosť medzinárodnej alebo národnej ochrannej známky možno z dôvodu absencie rozlišovacej spôsobilosti spochybňovať iba v rámci konania o neplatnosť začatého v dotknutom členskom štáte podľa článku 3 ods. 1 písm. b) prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (
Ú. v. ES L 40, 1989, s. 1
; Mim. vyd. 17/001, s. 92) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (
Ú. v. EÚ L 299, s. 25
).
Z tohto dôvodu je potrebné konštatovať, že z písomných dôkazov predložených účastníkmi konania pred ÚHVT vyplýva, ako bolo uvedené v bode 31 vyššie, že slovný prvok „f1“ predstavuje obvyklú skratku výrazu „formula 1“, pričom tento prvok má nízku rozlišovaciu spôsobilosť. V tejto súvislosti treba uviesť, že tovary a služby označené prihláškou, sa konkrétnejšie týkajú oblasti Formuly 1.
Okrem toho tvrdenie žalobcu, podľa ktorého slovný prvok „f1“ je dominantným prvkom prihlasovanej ochrannej známky, nemôže obstáť. Prihlasovaná ochranná známka sa totiž vyznačuje relatívnou zložitosťou, keďže sa skladá z dvoch slovných prvkov, a to „f1“ a „live“, oddelených spojovníkom a včlenených do pôvodného grafického vyobrazenia, ktoré tvoria špecifické logo. V dôsledku toho budú vizuálne vnímané ako celok.
Pokiaľ ide o dobré meno, tak zo spisu vyplýva, že odvolací senát správne rozhodol, že toto súvisí výlučne s charakterom logotypu slovného prvku „f1“.
Preto treba porovnať kolidujúce označenia, čiže skoršiu slovnú ochrannú známku F1 a prihlasovanú ochrannú známku, a prípadne skoršiu obrazovú ochrannú známku F1 Formula 1 a prihlasovanú ochrannú známku.
Najskôr treba zdôrazniť, že odvolací senát v bode 59 a nasl. napadnutého rozhodnutia správne uviedol, že kolidujúce označenia sa vyznačujú určitým stupňom podobnosti vzhľadom na prvok „f1“, ktorý je spoločný pre obe označenia. Odlišujú sa však z vizuálneho hľadiska z dôvodu ich dĺžky, prítomnosti slova „live“, a na základe skutočnosti, že prihlasovaná ochranná známka obsahuje obrazový prvok.
Z fonetického hľadiska treba konštatovať, že prihlasovaná ochranná známka obsahuje dve slová a skoršie ochranné známky iba jedno. Pridanie jedného dodatočného slova do prihlasovanej ochrannej známky, ktoré sa vyslovuje, do určitej miery vyvažuje spoločný prvok „f1“. Napriek tomu z dôvodu, že obe kolidujúce označenia obsahujú prvok „f1“, ktorý sa v prihlasovanej ochrannej známke vyslovuje ako prvý, existuje určitá miera podobnosti z fonetického hľadiska.
Z koncepčného hľadiska skoršia ochranná známka označuje osobitný typ pretekárskych áut, a to autá formuly 1, pričom môže byť tiež vnímaná ako implicitne odkazujúca na preteky formuly 1. Prihlasovaná ochranná známka nesie rovnaký odkaz, ale pridáva slovo „live“, ktoré evokuje spravodajstvo alebo priame vysielanie z podujatia, čo ju robí koncepčne bohatšou, než je skoršia ochranná známka.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že napriek prvkom vizuálnej, fonetickej a koncepčnej rozdielnosti medzi kolidujúcimi ochrannými známkami existuje tiež určitá miera celkovej podobnosti z dôvodu zaradenia slovného prvku skoršej ochrannej známky do obrazovej ochrannej známky uvedenej v prihláške.
Treba preto ešte celkovo posúdiť, či existuje pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami.
Pokiaľ ide o pravdepodobnosť zámeny, je vhodné pripomenúť, že celkové posúdenie tejto pravdepodobnosti predpokladá určitú vzájomnú závislosť medzi zohľadňovanými okolnosťami, a najmä podobnosť ochranných známok a podobnosť tovarov alebo služieb, ktoré označujú. Takto je možné nahradiť nižší stupeň podobnosti medzi označenými tovarmi a službami vyšším stupňom podobnosti medzi ochrannými známkami a opačne [rozsudok Súdneho dvora z 29. septembra 1998, Canon, C‑39/97, Zb.,
EU:C:1998:442
, bod 17, a rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2006, Mast‑Jägermeister/ÚHVT – Licorera Zacapaneca (VENADO s rámčekom a i.), T‑81/03, T‑82/03 a T‑103/03, Zb.,
EU:T:2006:397
, bod 74].
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že prvok „f1“ zobrazený obyčajným typom písma má iba nízku rozlišovaciu spôsobilosť vo vzťahu k označovaným tovarom a službám a že prípadné dobré meno obrazovej ochrannej známky Spoločenstva používanej v Únii je v zásade spojené s jej logotypom.
Okrem toho treba pripomenúť, že priznanie nízkej rozlišovacej spôsobilosti skoršej ochrannej známky nebráni skonštatovaniu o existencii pravdepodobnosti zámeny v predmetnej veci. Hoci je totiž pri posudzovaní pravdepodobnosti zámeny nutné zohľadniť rozlišovaciu spôsobilosť skoršej ochrannej známky (pozri analogicky rozsudok Canon, bod 47 vyššie,
EU:C:1998:442
, bod 24), je to pri tomto posudzovaní len jedna z viacerých iných skutočností. Dokonca aj v prípade, keď má skoršia ochranná známka nízku rozlišovaciu spôsobilosť, môže existovať pravdepodobnosť zámeny predovšetkým pre podobnosť dotknutých označení a podobnosť dotknutých tovarov alebo služieb [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. decembra 2007, Xentral/ÚHVT – Pages jaunes (PAGESJAUNES.COM), T‑134/06, Zb.,
EU:T:2007:387
, bod 70 a citovanú judikatúru].
V tejto súvislosti treba poznamenať, že tovary a služby označené prihlasovanou ochrannou známkou a tovary a služby označené skoršími ochrannými známkami sú buď zhodné alebo veľmi podobné.
Ako bolo ďalej uvedené v bodoch 42 a 45 vyššie, slovný prvok „f1“ skoršej ochrannej známky bol reprodukovaný do prihlasovanej ochrannej známky. Aj keď slovný prvok „f1“ nemožno považovať za dominantný prvok prihlasovanej ochrannej známky, neznamená to, že sa preto má považovať za zanedbateľný. Konkrétnejšie je potrebné konštatovať, že ďalšie dva prvky, z ktorých prihlasovaná ochranná známka pozostáva, a to slovný prvok „live“ a obrazový prvok pozostávajúci z kruhu vystupujúceho z tmavosivého pozadia, by mohli byť vnímané ako naznačujúce, po prvé vysielanie športových podujatí v reálnom čase a po druhé pretekársky okruh. Keďže tieto prvky môžu evokovať všeobecnú predstavu, že ide o podujatia súvisiace s automobilovým športom, kombinácia so slovným prvkom „f1“ pomáha zakotviť vo vnímaní príslušnej skupiny verejnosti obraz automobilových pretekov formuly 1, ktorý tento slovný prvok sprostredkúva.
Z uvedeného a najmä zo skutočnosti, že príslušná skupina verejnosti má v povedomí len nedokonalý obraz predmetných ochranných známok, a to taký, že ich spoločný prvok, ktorým je prvok „f1“, vytvára medzi nimi určitú podobnosť, a zo vzájomnej závislosti rôznych okolností, ktoré sa zohľadňujú, keďže predmetné tovary sú zhodné alebo veľmi podobné, vyplýva, že pravdepodobnosť zámeny vo vnímaní spotrebiteľov nemožno vylúčiť. Inými slovami, je pravdepodobné, že vo vnímaní spotrebiteľov sa tieto dve ochranné známky spájajú s ich obchodným pôvodom, keďže vzhľadom na zhodnú reprodukciu skoršej ochrannej známky F1 si vysvetľujú prihlasovanú ochrannú známku ako jej variant.
V dôsledku toho treba konštatovať, že odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď rozhodol, že neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršou slovnou ochrannou známkou.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že napadnuté rozhodnutie treba zrušiť bez toho, aby bolo potrebné porovnať skoršiu obrazovú ochrannú známku s prihlasovanou ochrannou známkou a preskúmať druhý žalobný dôvod.
O trovách
Súdny dvor vo svojom rozsudku o odvolaní vyhradil rozhodnutie o náhrade trov konania pre konanie vo veci samej. V súlade s článkom 121 rokovacieho poriadku teda prináleží Všeobecnému súdu rozhodnúť v tomto rozsudku o všetkých trovách konania spojených s jeho rozličnými štádiami.
Podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
Keďže ÚHVT a vedľajší účastník konania nemali vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ich na náhradu trov konania v súlade s návrhom žalobcu.
Žalobca ďalej tvrdí, že ÚHVT a vedľajší účastník konania by mali byť zaviazaní na náhradu trov konania, ktoré mu vznikli v konaní pred ÚHVT. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že na základe článku 136 ods. 2 rokovacieho poriadku sa náklady nevyhnutne vynaložené účastníkmi konania v súvislosti s konaním pred odvolacím senátom považujú za trovy konania, ktoré sa nahrádzajú. Nie je to však tak pri nákladoch vynaložených v súvislosti s konaním pred námietkovým oddelením ÚHVT [rozsudok z 25. júna 2010, MIP Metro/ÚHVT – CBT Comunicación Multimedia (Metromeet), T‑407/08, Zb.,
EU:T:2010:256
, bod 51]. Preto sa návrhu žalobcu smerujúcemu k tomu, aby boli ÚHVT a vedľajší účastník konania, ktorí nemali vo veci úspech, zaviazaní na náhradu trov konania, vrátane trov konania, ktoré vznikli v rámci konania pred ÚHVT, môže vyhovieť, iba pokiaľ ide o nevyhnutné náklady vynaložené žalobcom v konaní pred odvolacím senátom ÚHVT.

Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (ôsma komora)
rozhodol a vyhlásil:

1.
Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 16. októbra 2008 (vec R 7/2008‑1) sa zrušuje.

2.
ÚHVT a ESPN Sports Media Ltd sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré Formula One Licensing BV vynaložil v konaniach pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom, ako aj trovy, ktoré vynaložil v konaní pred odvolacím senátom ÚHVT.

Gratsias
Kănčeva
Wetter
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 11. decembra 2014.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.