CELEX: 62007TJ0469
Дъмпинг
Внос на интегрирани компактни електронни флуоресцентни лампи (КФЛ-и) с произход от Китай, Виетнам, Пакистан и Филипините
Изтичане на срока на действие на антидъмпингови мерки
Преразглеждане
Член 4, параграф 1, член 5, параграф 4 и член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 384/96 (понастоящем член 4, параграф 1, член 5, параграф 4 и член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1225/2009)
Понятие за промишленост на Общността
Установяване на вредата
Задължение за мотивиране

Правна уредба
Основната антидъмпингова уредба, приложима за фактите по настоящото дело, се съдържа в Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (
ОВ L 56, 1996 г., стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223), изменен с Регламент (ЕО) № 2117/2005 на Съвета от 21 декември 2005 г. (
ОВ L 340, стр. 17
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 44, стр. 15) (наричан по-нататък „основният регламент“). Впоследствие основният регламент е заменен с Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (
ОВ L 343, стр. 51
, поправки в
ОВ L 7, 2010 г., стр. 22
и
ОВ L 36, 2011 г., стр. 20
).
Член 3, параграф 1 от основния регламент (понастоящем член 3, параграф 1 от Регламент № 1225/2009) гласи:
„По смисъла на настоящия регламент „вреда“, освен [ако не е установено друго], означава причиняване на [съществена вреда на промишлеността] на Общността, опасност от причиняване на [съществена вреда на промишлеността] на Общността или съществено забавяне на процеса на създаване на [такава промишленост] и се тълкува съгласно разпоредбите на настоящия член“.
В член 4, параграф 1 от основния регламент (понастоящем член 4, параграф 1 от Регламент № 1225/2009) се уточнява по-специално:
„По смисъла на настоящия регламент „[промишленост на Общността]“ означава производителите от Общността на [сходни продукти] или тези от тях, чието съвкупно производство на [сходни продукти] съставлява [голяма] част, съгласно член 5, параграф 4, от общото производство на Общността на такива продукти, при следните изключения:
а)
когато производителите са свързани с износителите или вносителите, или самите те са вносители на продукта, за който се твърди, че е дъмпингов, „[промишлеността] на Общността“ може да се тълкува като [обозначаваща] останалите производители […]“.
Член 5, параграф 1, първа алинея от основния регламент (понастоящем член 5, параграф 1, първа алинея от Регламент № 1225/2009) гласи следното:
„Освен в случаите по параграф 6, […] разследване [за установяване] на съществуването, степента и [въздействието] на предполагаем дъмпинг се образува въз основа на писмена жалба от физическо или юридическо лице, или от сдружение, което не е юридическо лице, като то действа от името на [промишлеността] на Общността“.
Съгласно член 5, параграф 4 от основния регламент (понастоящем член 5, параграф 4 от Регламент № 1225/2009):
„[Разследване не се открива] съгласно параграф 1, освен ако не се установи, след проверка на степента [на подкрепа или противопоставяне на жалбата, изразена] от производителите от Общността на сходни[я] продукт, че жалбата е [подадена] от или от името на [промишлеността] на Общността. Жалбата се счита за подадена от или от името на [промишлеността] на Общността, ако тя се поддържа от производители от Общността, чието съвкупно производство представлява повече от 50 % от общото производство на […] сходен продукт, произвеждан от онази част от [промишлеността] на Общността, която поддържа […] или се противопоставя на жалбата. [Разследване не се открива обаче], ако производителите от Общността, които изрично поддържат жалбата, съставляват по-малко от 25 % от общото производство […] на сход[ния] продукт, произвеждан от промишлеността на Общността“.
Член 9, параграф 1 от основния регламент (понастоящем член 9, параграф 1 от Регламент № 1225/2009) предвижда, че „[п]ри оттегляне на жалба, процедурата може да бъде прекратена, освен когато прекратяването не е в интерес на Общността“.
Член 9, параграф 4 от основния регламент (понастоящем член 9, параграф 4 от Регламент № 1225/2009) гласи по-специално:
„Когато окончателно [установените] факти доказват, че е налице дъмпинг и причинена вреда, и интересът на Общността изисква[...] намеса съгласно член 21, Съветът налага окончателно антидъмпингово мито, въз основа на предложение от Комисията след консултация с Консултативния комитет“.
Член 11, параграф 2 от основния регламент (понастоящем член 11, параграф 2 от Регламент № 1225/2009) предвижда по-специално:
„Срокът на действие на антидъмпинговите мита изтича пет години след датата на налагането им или пет години от датата на приключване на последното по ред […] преразглеждане на дъмпинга и вредата от него, освен ако в някое преразглеждане не е установено, че изтичането на този срок ще доведе до продължаване или повторение на дъмпинга и вредата от него. Преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на митата се предприема по [инициатива] на Комисията или по искане на или от името на [производителите] на Общността, като митата остават в сила до приключване на преразглеждането“.
Член 11, параграф 5 от основния регламент (понастоящем член 11, параграф 5 от Регламент № 1225/2009) гласи по-специално:
„Съответните разпоредби [от] настоящия регламент по отношение на процедурите и провеждането на разследванията, с изключение на онези, които се отнасят до сроковете, се прилагат за всяко преразглеждане[, извършвано] съгласно параграфи 2, 3 и 4 [от] настоящия член“.
Обстоятелства, предхождащи спора
Жалбоподателите, от една страна, Philips Lighting Poland S.A. (наричано по-нататък „Philips Poland“) — дружество по полското право, което произвежда интегрирани електронни компактни флуоресцентни лампи (наричани по-нататък „КФЛ-и“) в обекта си в Пила (Полша) и което към момента на настъпване на фактите е внасяло значителни количества КФЛ-и от Китай, предназначени за препродажба в Европейския съюз, и от друга страна, Philips Lighting BV (наричано по-нататък „Philips“) — дружество по нидерландското право, което произвежда компоненти за КФЛ-и в Розендал (Нидерландия) и осъществява научноизследователска и развойна дейност в областта на КФЛ-и, се притежават изцяло от дружеството по нидерландското право Koninklijke Philips Electronics NV.
На 16 юли 2001 г. Съветът на Европейския съюз приема Регламент (ЕО) № 1470/2001 относно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито върху вноса на [КФЛ-и] с произход от Китайската народна република (
ОВ L 195, стр. 8
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 24, стр. 105). С този регламент се установяват антидъмпингови мита върху посочения внос със ставки от 0 % до 66,1 %.
На 6 юни 2005 г. Съветът приема Регламент (ЕО) № 866/2005 за разширяване на действието на окончателните антидъмпингови мерки, наложени с Регламент № 1470/2001 за вноса на КФЛ-и с произход от Китайската народна република, и за вноса на същия продукт[, изпращан] от Социалистическа република Виетнам[, Ислямска република Пакистан] и Филипинската република (
ОВ L 145, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 40, стр. 163).
Регламенти № 1470/2001 и № 866/2005 са изменени с Регламент (ЕО) № 1322/2006 на Съвета от 1 септември 2006 г. (
ОВ L 244, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 48, стр. 187).
На 14 октомври 2005 г. Комисията на Европейските общности публикува известие за предстоящото изтичане на срока на действие на посочените по-горе антидъмпингови мерки (
ОВ C 254, стр. 2
).
На 18 април 2006 г. Комисията е сезирана с искане за преразглеждане на посочените мерки, предявено в съответствие с разпоредбите на член 11, параграф 2 от основния регламент от Федерацията на Общността за производство на интегрирани електронни компактни флуоресцентни лампи (наричана по-нататък „2КФЛ-и“), действаща от името на Osram GmbH.
На 12 юни 2006 г. Комисията изпраща въпросник до четиримата общностни производители на КФЛ-и, а именно GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt (GE Hungary Zrt), Osram, Philips Poland и SLI Sylvania Lighting International (наричано по-нататък „Sylvania“), с който тя цели да установи дали производителите, поддържащи искането за преразглеждане, представляват достатъчна част от промишлеността на Общността.
На 28 юни 2006 г. жалбоподателите представят общ отговор на посочения в предходната точка въпросник, като отбелязват по-специално че се противопоставят на образуването на процедура по преразглеждане. За сметка на това GE Hungary и Osram посочват в отговора си, че подкрепят образуването на такава процедура. Sylvania не отговаря на въпросника.
След допитване до Консултативния комитет, създаден в съответствие с член 15 от основния регламент (понастоящем член 15 от Регламент № 1225/2009), Комисията приема, че са налице достатъчно доказателства, обосноваващи образуването на процедура по преразглеждане съгласно член 11, параграф 2 от същия регламент, вследствие на което тя публикува известие за образуване на такава процедура в
Официален вестник на Европейския съюз
от 19 юли 2006 г. (
ОВ C 167, стр. 13
) и започва разследване за периода от 1 юли 2005 г. до 30 юни 2006 г.
Впоследствие Комисията изпраща въпросник до всички заинтересовани лица, включително четиримата общностни производители на КФЛ-и и общностните вносители на КФЛ-и.
На 8 септември 2006 г. Philips Poland отговаря на въпросника, адресиран до него в качеството му на общностен производител, а на 18 септември 2006 г. — на този, който е адресиран до него в качеството му на общностен вносител.
През ноември 2006 г. Комисията извършва проверки на място, по-специално в помещенията на жалбоподателите и на другите трима общностни производители на КФЛ-и.
С писмо от 26 ноември 2006 г. GE Hungary посочва на Комисията, че вече не подкрепя оставянето в сила на разглежданите антидъмпингови мерки.
С писмо от 30 ноември 2006 г. жалбоподателите искат от Комисията да уточни дали с оглед на така възприетата от GE Hungary позиция все още може да се счита, че искането за преразглеждане се поддържа от промишлеността на Общността, предвидена в член 4, параграф 1 и член 5, параграф 4 от основния регламент. Те отбелязват, че 2КФЛ-и действа само от името на Osram, че последното дружество е единственият общностен производител на КФЛ-и, който иска разглежданите антидъмпингови мерки да бъдат оставени в сила, и че съвкупното производство на КФЛ-и на Philips Poland и GE Hungary представлява повече от 50 % от общото производство на КФЛ-и в Общността.
С две писма от 19 декември 2006 г. Sylvania уведомява Комисията, че според него оставянето в сила на разглежданите антидъмпингови мерки не е в интерес на Общността.
На 10 януари 2007 г. Philips Poland представя пред Комисията писмено становище относно вредата, както и относно общностния интерес. В това становище то отново изтъква, че Osram не представлява промишлеността на Общността.
На следващия ден жалбоподателите са изслушани на проведена в седалището на Комисията среща, по време на която те представят стратегията си за снабдяване на Общността с КФЛ-и, изразяват отново съмнения относно възможността Osram да представлява промишлеността на Общността и препоръчват прекратяване на разследването.
На 6 февруари 2007 г. жалбоподателите предоставят на Комисията допълнителна информация.
На 14 февруари 2007 г. жалбоподателите представят писмено становище по изявлението, направено от 2КФЛ-и на 5 февруари 2007 г. в отговор на писмо на Комисията от 19 януари 2007 г. По-конкретно, те отново посочват, че Osram не представлява промишлеността на Общността, и отново искат прекратяване на разследването.
На 20 март 2007 г. Комисията изпраща допълнителен въпросник до общностните производители, на който Philips Poland отговаря на 10 април 2007 г.
На 23 април 2007 г. Комисията извършва нова проверка на място в помещенията на Philips Poland. На 27 април 2007 г. последното предоставя на Комисията информация в отговор на някои въпроси, поставени по време на тази проверка.
На 10 юли 2007 г. Комисията представя документ за разгласяване, в който излага основните факти и съображенията, въз основа на които възнамерява да предложи прекратяване на преразглеждането на въпросните антидъмпингови мерки (наричан по-нататък „документът за разгласяване от юли 2007 г.“). В този документ Комисията установява по-специално че четиримата общностни производители трябва да бъдат включени в общото производство на Общността по смисъла на член 4, параграф 1 от основния регламент. Тя посочва също така, че предвидените в член 5, параграф 4 от този регламент изисквания във връзка със степента на подкрепа на искането за преразглеждане трябва да бъдат изпълнени както към момента на предявяване на това искане, така и по време на разследването. Освен това Комисията установява, че в случая при започването на преразглеждането голяма част от общностните производители са подкрепяли искането, но че положението се е променило по време на разследването. След като отбелязва, че съвкупното производство на производителите, които се противопоставят на искането, вече представлява повече от 50 % от общото производство на Общността, Комисията заключава, че разглежданите антидъмпингови мерки трябва да бъдат отменени, а производството по преразглеждане — да бъде прекратено.
На 24 юли 2007 г. Philips Poland представя становище по документа за разгласяване от юли 2007 г., в което одобрява заключението на Комисията. На 25 юли 2007 г. 2КФЛ-и представя становище по същия документ.
На 31 август 2007 г. Комисията представя документ за общо разгласяване (наричан по-нататък „документът за общо разгласяване“), в който заключава, че следва да се продължи с една година срокът на действие на разглежданите антидъмпингови мерки. Тя отбелязва по-специално че „[п]о аналогия на член 9, параграф 1 от основния регламент, съгласно който Общността може да вземе мерки, дори когато жалбата е оттеглена, ако това е в неин интерес, общностните институции считат, че в този случай не е необходимо да се взема решение относно член 4, параграф 1 и член 5, параграф 4 от основния регламент, тъй като […] общностният интерес изисква срокът на действие на мерките да се продължи с [една година]“ [неофициален превод]. Комисията добавя, че за да прецени вредата, е взела предвид положението на дружеството, което поддържа искането за преразглеждане.
На 11 септември 2007 г. Philips Poland представя становище по документа за общо разгласяване, в което се противопоставя на заключението на Комисията и оспорва по-специално прилагането по аналогия на член 9, параграф 1 от основния регламент.
На 14 септември 2007 г., след допитване до Консултативния комитет, Комисията представя Предложение за регламент на Съвета относно налагането на антидъмпингови мита върху вноса на КФЛ-и с произход от Китайската народна република, след приключване на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие в съответствие с член 11, параграф 2 от [основния регламент], и разширяването на действието им за вноса на същия продукт, изпращан от Социалистическа република Виетнам, Ислямска република Пакистан и Република Филипини [COM (2007) 550].
На 15 октомври 2007 г. Съветът приема Регламент (ЕО) № 1205/2007 за налагане на антидъмпингови мита върху вноса на КФЛ-и с произход от Китайската народна република, след приключване на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие в съответствие с член 11, параграф 2 от основния регламент, и за разширяване на действието им за вноса на същия продукт, изпращан от Социалистическа република Виетнам, Ислямска република Пакистан и Република Филипини (
ОВ L 272, стр. 1
, наричан по-нататък „обжалваният регламент“). Ставките на налаганите антидъмпингови мита са запазени в размер от 0 % до 66,1 % за период от една година.
В съображения 20—46 от обжалвания регламент Съветът разглежда въпроса дали изтичането на срока на действие на въпросните антидъмпингови мерки може да доведе до продължаване на дъмпинга или до повторната му поява. В съображение 46 той заключава, че такава вероятност е налице.
В съображения 47—93 от обжалвания регламент Съветът анализира вероятността от продължаване или повторно настъпване на вредата.
За целите на този анализ Съветът взема предвид положението на „дружество[то, което поддържа искането]“, а именно Osram (съображение 51). В това отношение Съветът припомня в съображение 49 от обжалвания регламент, че по време на разследването е извършена проверка на четиримата сътрудничещи производители с оглед на член 4, параграф 1 и член 5, параграф 4 от основния регламент, и посочва, че „[п]одробните резултати [разкриват] сложната картина на сектор, чиято структура, както изглежда, е в постоянно движение и където мненията се различават, като най-големи[ят] производите[л] по отношение на производствените обеми [е] за продължаване на мерките, а останалите са против“. В съображение 50 от обжалвания регламент Съветът отбелязва, че производството на посочения най-голям производител, а именно Osram, съответства на около 48 % от продукцията на Общността и „следователно съставлява [голяма част]“ от тази продукция. Съветът добавя, че предвиденото в член 9, параграф 1 от основния регламент правило, че „ако това е в интерес на Общността, тя може да предприеме мерки дори и при оттегляне на жалбата“, „се прилага mutatis mutandis и при преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие, при което няма пълно оттегляне на жалбата, а основен производител от Общността продължава да поддържа прилагането на мерките“. Съветът посочва също, че „[п]ри положение че [този] производите[л] представлява [голяма] част от производството на Общността, както е в случая, неговите данни за вредите са най-добрите налични данни“.
След извършения анализ Съветът заключва, че „ако [разглежданите] антидъмпингови[…] мерки […] бъдат прекратени, има вероятност дъмпингът, който причинява вредата, да продължи и да се повтори“ (съображение 93).
В съображения 94—116 от обжалвания регламент Съветът, като се позовава на член 9, параграф 1 и на член 21 от основния регламент, проверява дали оставянето на разглежданите антидъмпингови мерки в сила е в интерес на Общността и евентуално за какъв период от време. Той смята, че „общата равносметка от съответните интереси“ натежава в полза на прекратяване на действието на мерките, след като установява по-специално че „[с]ам[ата] [промишленост] на Общността, за да отговори на бързо растящото търсене, е силно зависим[а] от вноса от [Китай] и някои производители от Общността не одобряват продължаването на мерките[, както и че е] показано, че мерките влияят значително върху цените за потребители и съответно — на избора на потребителите дали да закупуват КФЛ-и или по-малко ефективните лампи с нажежаема жичка“ (съображения 115 и 116). Все пак, след като претегля интересите на Osram и „заложените интереси [по-специално] на другите производители в Общността“, Съветът приема, че последната има краткосрочен интерес от това срокът на действие на мерките да бъде продължен през период за допълнително адаптиране (съображение 116). По-специално той приема, че е целесъобразно срокът на действие на мерките да бъде продължен само с една година, тъй като след този срок „вероятните отрицателни последици за потребителите и другите оператори биха били несъизмерими с ползите, които производителите на Общността биха извлекли от взетите мерки“ (съображение 116).
В съответствие с член 2 от обжалвания регламент последният е бил в сила до 18 октомври 2008 г.
Производство и искания на страните
Жалбоподателите подават настоящата жалба в секретариата на Общия съд на 21 декември 2007 г.
На 27 март и 3 април 2008 г. съответно Osram и Комисията подават молби за встъпване в настоящото производство в подкрепа на исканията на Съвета.
С молби, подадени в секретариата на Общия съд съответно на 27 март и 15 април 2008 г., Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd (наричано по-нататък „Hangzhou“) и GE Hungary искат да встъпят в настоящото производство в подкрепа на исканията на жалбоподателите.
Молбите за встъпване са връчени на страните, които са представили становищата си в предвидените срокове.
С писма, постъпили в секретариата на Общия съд съответно на 27 април, 16 май и 11 юни 2008 г., жалбоподателите отправят до Общия съд искане за поверително третиране на някои части от определени приложени към жалбата документи по отношение на Hangzhou, Osram и GE Hungary. За тази цел жалбоподателите представят неповерителен вариант на съответните документи.
С две определения от 9 юни 2008 г. председателят на четвърти състав на Общия съд уважава молбите за встъпване, подадени от Osram и Комисията. Той решава, че на Osram следва да се предостави неповерителен вариант на всички документи по делото, и приканва това дружество да представи становище в това отношение. Osram не представя становище в определения срок.
С определение от 9 октомври 2008 г. председателят на четвърти състав на Общия съд уважава молбите за встъпване, подадени от Hangzhou и GE Hungary. Той решава, че на посочените дружества следва да се предостави неповерителен вариант на всички документи по делото, и ги приканва да представят становище в това отношение. Те не представят становища в определения срок.
Osram, Hanghzou и GE Hungary представят становища при встъпване. Жалбоподателите вземат отношение по становището при встъпване на Osram в определения срок. Съветът взема отношение по становищата при встъпване на Hanghzou и GE Hungary в определения срок. Комисията не представя становище при встъпване.
След промяна на съставите на Общия съд съдията докладчик е включен в пети състав, на който вследствие на това е разпределено настоящото дело.
Въз основа на доклад на съдията докладчик Общият съд (пети състав) решава да даде ход на устната фаза на производството и в рамките на процесуално-организационните действия, предвидени в член 64 от Процедурния правилник, приканва жалбоподателите да представят определени документи, а Съвета — да отговори на някои писмени въпроси. Жалбоподателите и Съветът изпълняват тези искания в определения срок.
Тъй като един от членовете на състава е възпрепятстван да заседава, съгласно член 32, параграф 3 от Процедурния правилник председателят на Общия съд определя друг съдия за попълване на състава.
Устните състезания и отговорите на страните на въпросите, поставени устно от Общия съд, са изслушани в съдебното заседание от 5 септември 2012 г.
Жалбоподателите молят Общия съд:
—
да отмени обжалвания регламент изцяло или в отнасящата се до тях част,
—
да осъди Съвета да заплати съдебните разноски,
—
да осъди Osram да заплати свързаните с встъпването му в производството съдебни разноски.
Съветът моли Общия съд:
—
да отхвърли жалбата,
—
да осъди жалбоподателите да заплатят съдебните разноски,
—
да осъди Hangzhou и GE Hungary да заплатят свързаните с встъпването им съдебни разноски.
Комисията моли Общия съд да отхвърли жалбата.
Hangzhou и GE Hungary молят Общия съд:
—
да отмени обжалвания регламент,
—
да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
Osram моли Общия съд:
—
да отхвърли жалбата,
—
да осъди жалбоподателите да заплатят съдебните разноски.
От правна страна
В самото начало следва да се отбележи, че в писмената си дуплика Съветът изразява съмнения относно допустимостта на жалбата предвид въпроса дали жалбоподателите са лично засегнати от обжалвания регламент, като изтъква, че обстоятелствата, на които те се позовават в писмените си изявления в това отношение, не били достатъчни, за да ги разграничат, с оглед на този регламент, от всички други икономически оператори.
В това отношение следва да се припомни, че съдилищата на Съюза имат право да преценяват според обстоятелствата във всеки конкретен случай дали доброто правораздаване оправдава отхвърлянето по същество на жалбата без предварително произнасяне по допустимостта ѝ (вж. в този смисъл Решение на Съда от 26 февруари 2002 г. по дело Съвет/Boehringer,
C-23/00 P, Recueil, стр. I-1873
, точки 51 и 52 и Решение на Съда от 23 март 2004 г. по дело Франция/Комисия,
C-233/02, Recueil, стр. I-2759
, точка 26).
При обстоятелствата в настоящия случай Общият съд счита, че с оглед на процесуалната икономия трябва най-напред да разгледа представените от жалбоподателите правни основания, без да се произнася предварително по допустимостта на настоящата жалба за отмяна, тъй като във всеки случай по изложените по-долу съображения последната е неоснователна.
В подкрепа на жалбата жалбоподателите изтъкват три правни основания, изведени, първото — от нарушение на член 3, параграф 1, член 9, параграф 4 и член 11, параграф 2 от основния регламент, второто — от нарушение на член 9, параграф 1 от същия регламент, а третото — от неизпълнение на задължението за мотивиране.
Първите две правни основания следва да се разгледат заедно, тъй като се припокриват.
По първото и второто правно основание, изведени, от една страна, от нарушение на член 3, параграф 1, член 9, параграф 4 и член 11, параграф 2 от основния регламент, и от друга страна, от нарушение на член 9, параграф 1 от същия регламент
В рамките на първото правно основание жалбоподателите твърдят, че Съветът е нарушил член 3, параграф 1, член 9, параграф 4 и член 11, параграф 2 от основния регламент, тъй като не е установил, че изтичането на срока на действие на разглежданите антидъмпингови мерки би допринесло за продължаването или за повторното настъпване на вредата за промишлеността на Общността, определена в член 4, параграф 1, тълкуван във връзка с член 5, параграф 4 от същия регламент. Те упрекват Съвета за това, че в съображение 50 от обжалвания регламент разглежда продукцията на Osram като „[голяма] част“ от общото производство на Общността, въпреки че тя съставлява едва около 48 % от последното. Поради това жалбоподателите твърдят, че Osram не може да се счита за представляващо промишлеността на Общността и Съветът не може да се основава на данните на това дружество, за да прецени вредата за посочената промишленост.
В рамките на второто правно основание жалбоподателите поддържат, че в случая Съветът няма право да се позовава на член 9, параграф 1 от основния регламент.
На първо място жалбоподателите оспорват прилагането mutatis mutandis на предвиденото в тази разпоредба правило при разследване в рамките на преразглеждане с оглед на изтичането на срока на действие на антидъмпинговите мерки в случай, в който искането не е напълно оттеглено, а само се е понижила степента на подкрепа на това искане. Текстът на тази разпоредба, който впрочем бил ясен и не изисквал тълкуване, и структурата ѝ не позволявали да се разшири нейният обхват така, че да обхване подобно положение. Приемането на даденото от Съвета тълкуване на член 9, параграф 1 от основния регламент щяло да доведе до предоставянето на последния на ново, потенциално много широко правомощие. Впрочем това щяло да лиши от смисъл закрепеното в член 3, параграф 1, член 9, параграф 4 и член 11, параграф 2 от основния регламент изискване, съгласно което, за да бъдат наложени антидъмпингови мита, трябва да се докаже наличието на вреда за „промишлеността на Общността“, определена в член 4, параграф 1 от същия регламент. Всъщност Съветът би могъл да твърди, че има правомощие да действа в съществуващ според него интерес на Общността, без да е длъжен да доказва наличието на вреда за посочената промишленост.
На второ място жалбоподателите оспорват схващането, че член 9, параграф 1 от основния регламент предоставя на Съвета право на преценка, за да определи промишлеността на Общността за целите на установяването на размера на вредата. Тази разпоредба позволявала само да се продължи разследването след оттегляне на искането за преразглеждане и не водела до неприложимост на член 4, параграф 1 и член 5, параграф 4 от основния регламент.
Hangzhou и GE Hungary изтъкват по същество същите доводи като жалбоподателите.
Съветът и Osram разглеждат първото и второто правно основание, взети заедно.
На първо място Съветът твърди, че той и Комисията (наричани по-нататък „институциите“) правилно са приложили mutatis mutandis член 9, параграф 1 от основния регламент. Като изхожда от максимата a maiore ad minus (който може повече, може и по-малко), Съветът твърди, че ако тази разпоредба позволява на институциите да продължат процедурата, когато жалбата е изцяло оттеглена, тя непременно им дава възможност да направят това и когато е оттеглена само част от подкрепата за искането за преразглеждане. Той пояснява, че посочената разпоредба не позволява на институциите да продължават да налагат анидъмпингови мита, а само да продължат разследването, ако считат, че интересът на Общността го изисква.
На второ място Съветът твърди, че ако институциите решат да приложат член 9, параграф 1 от основния регламент, те трябва да определят кои общностни производители са част от промишлеността на Общността, за да оценят вредата, като при това вземат предвид особеностите на конкретния случай. Той отбелязва, че ако се оттегли искането за преразглеждане или ако разследването вече не се подкрепя в достатъчна степен, институциите се оказват в положение, в което с оглед на определянето на размера на вредата вече не разполагат с „промишленост на Общността“ по смисъла на член 4, параграф 1 и член 5, параграф 4 от основния регламент. Съветът пояснява, че в настоящия случай в рамките на широкото им право на преценка институциите са избрали Osram, тъй като то е единственият производител, подкрепящ искането, производството му съставлява около 50 % от общото производство на сходен продукт в Общността и то е щяло да има процесуална легитимация, „ако не беше настъпил самият факт (промяната на позицията на GE [Hungary]), довел до прилагането на член 9, параграф 1 от основния регламент“.
Комисията и Osram оспорват доводите на жалбоподателите.
На първо място следва да се разгледат доводите на страните относно прилагането в настоящия случай на член 9, параграф 1 от основния регламент от страна на институциите.
Следва да се констатира, че в съответствие с изискването по член 11, параграф 2 от основния регламент разглежданата процедура по преразглеждане е образувана „по искане на или от името на производителите на Общността“, което впрочем не се оспорва от страните, в смисъл че в съответствие с член 5, параграф 4 от посочения регламент, приложим за процедурите по преразглеждане по силата на член 11, параграф 5 от същия регламент, искането за преразглеждане е било изрично подкрепено от общностни производители, които представляват повече от 25 % от общото производство на сходния продукт, произведен от промишлеността на Общността, и чието съвкупно производство представлява повече от 50 % от общото производство на сходния продукт, произвеждан от онази част от промишлеността на Общността, която поддържа или се противопоставя на това искане. Всъщност посоченото искане е представено от 2КФЛ-и, действаща от името на Osram, и е било подкрепено изрично от последното, както и от GE Hungary, като те заедно представляват повече от 50 % от общото общностно производство на КФЛ-и. Що се отнася до другите двама общностни производители, а именно Philips Poland и Sylvania, към посочения момент първото се е противопоставило на искането за преразглеждане, а второто не е изразило позиция.
Към този момент Комисията е имала още по-силно основание да заключи, че е налице достатъчна подкрепа на искането за преразглеждане в съответствие с член 5, параграф 4 от основния регламент, тъй като, видно от преписката и без това да се оспорва от страните, само по себе си Osram е представлявало повече от 25 % от общностното производство и производството му е било по-голямо от това на единствения общностен производител, който се е противопоставил на това искане, а именно Philips Poland. Следва да се добави, че на този етап Комисията не е трябвало да определя — с оглед на член 4, параграф 1, буква а) от основния регламент — дали Philips Poland, което е било свързано с двама производители износители в Китай и е внасяло от тази страна 70—80 % от количествата КФЛ-и, които е препродавало на общностния пазар, е трябвало да бъде изключено от общностното производство. Всъщност, ако случаят беше такъв, това само би затвърдило посоченото по-горе заключение.
Положението обаче се е променило няколко месеца по-късно, когато в хода на разследването в рамките на преразглеждането най-напред GE Hungary, а впоследствие и Sylvania уведомяват Комисията, че вече се противопоставят на оставянето в сила на разглежданите антидъмпингови мерки, вследствие на което, макар да се запазва далеч над прага от 25 %, посочен в член 5, параграф 4 от основния регламент, степента на подкрепа на искането за преразглеждане все пак спада малко под посочения в същата разпоредба праг от 50 %. Всъщност единственият общностен производител, който продължава да подкрепя посоченото искане, а именно Osram, представлява 48 % от общото общностно производство на КФЛ-и, като другите трима производители, които са се противопоставили на искането, заедно представляват останалите 52 %.
Към момента на настъпване на фактите институциите считат, че при такова положение, в което в хода на разследването в рамките на преразглеждането степента на подкрепа на искането пада под един от двата прага, посочени в член 5, параграф 4 от основния регламент, процедурата по преразглеждане трябва да се прекрати, освен ако не се приложи по аналогия член 9, параграф 1 от същия регламент. Всъщност те смятат, че предвидените в член 5, параграф 4 от посочения регламент изисквания във връзка със степента на подкрепа на първоначалната жалба или на искането за преразглеждане трябва да бъдат изпълнени както в момента на подаване на посочената жалба или в този на предявяване на искането, така и през целия период на разследването.
Ето защо, предвид малката разлика между процента на общностните производители, които подкрепят искането за преразглеждане, и процента на тези, които се противопоставят на това искане, Комисията намира за необходимо да разгледа по-подробно приложението на член 4, параграф 1, буква а) от основния регламент в настоящия случай. Всъщност според Комисията, за да се определи дали като единствен общностен производител, който продължава да подкрепя искането за преразглеждане, Osram има процесуална легитимация съгласно член 5, параграф 4 от основния регламент, трябва да се отговори на въпроса дали някой от четиримата общностни производители трябва да бъден изключен от общностното производство в приложение на член 4, параграф 1, буква а) от същия регламент. Последният въпрос се поставя по-остро по отношение на Philips Poland по-специално поради много високото равнище на извършвания от това дружество внос на КФЛ-и от Китай.
Така на първо време, след като извършва такава проверка, Комисията приема в документа за разгласяване от юли 2007 г., че четиримата общностни производители трябва да се включат в производството на Общността. Поради това, в съответствие с описаната в точка 78 по-горе практика на Комисията, същата приема, че следва да се прекрати процедурата по преразглеждане и да се отменят разглежданите антидъмпингови мерки.
Впоследствие, по-специално след становището на 2КФЛ-и по документа за разгласяване от юли 2007 г., в което тя подробно излага съображенията, поради които според нея Philips Poland и GE Hungary трябва да бъдат изключени от общностното производство в съответствие с член 4, параграф 1, буква а) от основния регламент, Комисията продължава проверката си по последния въпрос и преосмисля позицията си. Както е посочено в точка 49 от документа за общо разгласяване, тя констатира, че резултатите от проверката ѝ „[разкриват] сложната картина на сектор, чиято структура, както изглежда, е в постоянно движение“ [неофициален превод]. Тази констатация, която не се оспорва от жалбоподателите в рамките на настоящия спор, действително се потвърждава от данните, съдържащи се в приложението към документа за общо разгласяване. От тях личи по-специално че макар Philips Poland да внася от Китай значителна част от КФЛ-и (70—80 % от обема), които препродава на общностния пазар, същото важи и за Sylvania (50—60 % от обема) и в по-малка степен за GE Hungary (30—40 % от обема) и Osram (20—30 % от обема). В това приложение е посочено също че Osram и GE Hungary са били свързани с производител износител от Китай, а Philips Poland — с двама производители износители от тази страна. В същото приложение освен това се уточнява, че Philips Poland, GE Hungary и Sylvania закупуват извън Общността повече от половината от компонентите за производството на КФЛ-и в последната. От това приложение е видно още, че четиримата общностни производители са принадлежали към многонационални групи и че или са имали седалище в Общността, или са били дъщерно дружество на група, която е със седалище в трета страна, но са можели да взимат всички търговски решения относно стратегията за производство, внос и продажба на КФЛ-и в Общността. На последно място, във въпросното приложение е посочено, че всеки един от четиримата общностни производители е имал големи центрове за научноизследователска и развойна дейност в Общността.
С оглед на тези различни фактори следва да се признае, че за Комисията не е било лесно да определи със сигурност кой общностен производител трябва да бъде изключен от общностното производство в съответствие с член 4, параграф 1, буква а) от основния регламент, ако изобщо е необходимо такова изключване. Така, по-конкретно, макар много големият процент на реализирания от Philips Poland внос на КФЛ-и от Китай да поставя сериозно под въпрос възможността за включване на последното в общностното производство, също толкова съмнително може да бъде положението на Sylvania, чийто процент на внос също е много голям. При тези условия, както личи от точка 50 от документа за общо разгласяване, Комисията решава да остави открит въпроса дали всичките четирима общностни производители са част от общностното производство по смисъла на член 4, параграф 1 от основния регламент, а оттам и въпроса дали искането за преразглеждане все още се ползва от степента на подкрепа, изисквана от член 5, параграф 4 от този регламент. Комисията всъщност приема, че след като GE Hungary оттегля подкрепата си на искането за преразглеждане и след противопоставянето на Sylvania на това искане, положението в настоящия случай е аналогично на това на оттеглянето на жалбата, уредено в член 9, параграф 1 от основния регламент, и като прилага по аналогия тази разпоредба, счита, че продължаването на процедурата по преразглеждане е в интерес на Общността.
Изложеният в точки 81 и 82 по-горе анализ на Комисията е потвърден от Съвета в обжалвания регламент, както личи от съображения 50 и 94 от последния и от приложението към него.
Следва да се отбележи, че както вече е постановил Общият съд, член 5, параграф 4 от основния регламент не предвижда задължение за Комисията да прекрати висяща антидъмпингова процедура, когато степента на подкрепа на жалбата до нея падне под минималния праг от 25 % от общностното производство. Всъщност този член се отнася само до необходимата степен на подкрепа на тази жалба, за да може Комисията да започне дадена процедура (Решение на Общия съд от 10 март 2009 г. по дело Interpipe Niko Tube и Interpipe NTRP/Съвет,
T-249/06, Сборник, стр. II-383
, точка 139).
Следва да се отбележи, че в подкрепа на посочения по-горе извод Общият съд изрично се позовава на текста на член 9, параграф 1 от основния регламент, при това макар че в случая, по който е произнесено Решение по дело Interpipe Niko Tube и Interpipe NTRP/Съвет, точка 84 по-горе, съответната жалба въобще не е била оттеглена, както се изисква в тази разпоредба, а само се твърди, че в хода на процедурата е намаляла степента на подкрепа за тази жалба. Това разрешение е съвсем логично, тъй като, ако тази разпоредба не задължава Комисията да прекрати процедурата в случай на оттегляне на жалбата, това би следвало да важи a fortiori в случай, в който само е намаляла степента на подкрепа за тази жалба.
Тъй като по силата на член 11, параграф 5 от основния регламент член 5, параграф 4 и член 9, параграф 1 от същия регламент се прилагат за процедурите по преразглеждане, което страните впрочем не оспорват, изложените в точки 84 и 85 по-горе принципи важат и в настоящия случай. От това следва, че институциите са имали пълно право да продължат процедурата по преразглеждане въпреки възможността посоченият в член 5, параграф 4 от основния регламент праг от 50 % вече да не е достигнат.
Следва да се отбележи, че от чисто формална гледна точка институциите дори не са били длъжни да изтъкват факта, че продължаването на процедурата по преразглеждане е в интерес на Общността, както те правят в настоящия случай и както е видно от точка 50 от документа за общо разгласяване от юли 2007 г. и от съображения 50 и 94 от обжалвания регламент. Всъщност член 9, параграф 1 от основния регламент задължава изрично институциите да вземат предвид интереса на Общността само когато възнамеряват да прекратят процедурата след оттегляне на жалбата. Така от тази разпоредба следва, че когато е налице такова оттегляне, институциите могат — но не са длъжни — да прекратят процедурата, като обаче се има предвид, че те не могат да направят това, ако прекратяването противоречи на интереса на Общността.
Трябва да се добави, че обратно на твърденията на жалбоподателите, с тълкуването на член 9, параграф 1 от основния регламент, дадено от него в настоящия случай, Съветът не си е присвоил ново правомощие. Всъщност той само приема — при това основателно както бе установено в точки 84—87 по-горе, — че тази разпоредба позволява на институциите да продължат процедурата по преразглеждане въпреки възможността степента на подкрепа на искането за преразглеждане да падне под прага от 50 %. Освен това, както ясно личи от обжалвания регламент, Съветът е решил да остави в сила разглежданите антидъмпингови мерки през допълнителен период от една година само след като е установил — в съответствие със задълженията си, — че все още е налице дъмпинг, че изтичането на срока на действие на тези мерки може да допринесе за продължаване на посочения дъмпинг и на вредата и че оставянето в сила на мерките е в интерес на Общността. Възприетото от Съвета тълкуване също така не лишава от смисъл изискването да се докаже наличието на вреда за „промишлеността на Общността“, определена в член 4, параграф 1 от основния регламент, за да може да бъдат наложени антидъмпингови мита. Всъщност, както е установено в точки 90—96 по-долу, в настоящия случай Съветът правилно е определил промишлеността на Общността за целите на установяването на вредата.
От това следва, че в настоящия случай не може да се установи нарушение на член 9, параграф 1 от основния регламент.
На второ място следва да се разгледат доводите на страните относно определянето на промишлеността на Общността за целите на установяването на вредата.
Следва да се припомни, че съгласно член 11, параграф 2 от основния регламент антидъмпингова мярка може да бъде оставена в сила след изтичането на посочения в тази разпоредба петгодишен срок само ако изтичането на срока на действие на мярката ще доведе до продължаване или повторение на дъмпинга и вредата, като в приложение на член 3, параграф 1 от същия регламент под „вреда“ се разбира причиняване на съществена вреда на промишлеността на Общността, опасност от причиняване на съществена вреда на промишлеността на Общността или съществено забавяне на процеса на създаване на такава промишленост.
Член 4, параграф 1 от основния регламент определя промишлеността на Общността било като „производителите от Общността на [сходни продукти]“, било като „тези от тях, чието съвкупно производство на [сходни продукти] съставлява [голяма] част, съгласно член 5, параграф 4 [от този регламент], от общото производство на Общността на [тези сходни] продукти“, като се има предвид, че и в двата случая от производството на Общността могат да бъдат изключени производителите, попадащи в хипотезите, предвидени в член 4, параграф 1, буква а) от същия регламент. Институциите имат широко право на преценка по отношение на избора между двете възможности.
Следва да се отбележи, че определената за целите на установяването на вредата промишленост на Общността не включва непременно същите общностни производители като тези, които съставляват промишлеността на Общността, взета предвид при установяването дали първоначалната жалба или искането за преразглеждане се ползват от достатъчна подкрепа в съответствие с член 5, параграф 4 от основния регламент. Всъщност, от една страна, с оглед на текста на последната разпоредба във втората хипотеза промишлеността на Общността може да включва само общностните производители, които подкрепят жалбата или искането, докато в първата хипотеза тя може да включва всички общностни производители, независимо дали са изразили такава подкрепа. От друга страна, не трябва да се забравя, че институциите определят промишлеността на Общността за целите на установяването на вредата след започването на процедурата. В хода на процедурата обаче е възможно например общностен производител, който първоначално е подкрепял жалбата или искането за преразглеждане, да оттегли подкрепата си или да не сътрудничи на Комисията. Такъв производител няма да бъде включен в промишлеността на Общността за целите на установяването на вредата, когато институциите изберат да определят тази промишленост, като приложат втората предвидена в член 4, параграф 1 от основния регламент възможност, независимо че той е част от промишлеността на Общността за целите на преценката на степента на подкрепа на първоначалната жалба или на искането за преразглеждане.
Следва да се отбележи също, че случаите, уредени изрично или имплицитно в член 9, параграф 1 от основния регламент, предполагат поначало, че предвиденият в член 5, параграф 4 от този регламент праг от 50 % вече не е достигнат. Ето защо, както Съветът правилно отбелязва в отговора си на писмен въпрос на Общия съд и в хода на съдебното заседание, когато при упражняването на широкото си право на преценка институциите изберат да определят промишлеността на Общността чрез втората предвидена в член 4, параграф 1 от основния регламент възможност, препращането в тази разпоредба към член 5, параграф 4 от този регламент като цяло във връзка с израза „[голяма] част […] от общото производство на Общността“ може да се разбира само като препращане към минималния праг от 25 %, а не към този от 50 %. Това решение се налага в още по-голяма степен, тъй като изискването промишлеността на Общността да представлява голяма част от общото общностно производство цели да гарантира достатъчна представителност на съвкупното производство на производителите, включени в тази промишленост. Последното качество обаче в по-голяма степен зависи от частта на продукцията на тези производители в общото общностно производство, отколкото от позицията на производителите, които не са включени в промишлеността на Общността в приложение на член 5, параграф 4 от основния регламент, по отношение на жалбата или на искането за преразглеждане. Така в настоящия случай, както Съветът много правилно отбелязва по време на съдебното заседание, за отговора на въпроса дали производството на Osram представлява достатъчна част от производството на Общността е без значение дали Sylvania е запазило неутрална позиция или се е противопоставило на оставянето в сила на антидъмпинговите мерки. В първия от тези случаи обаче, за разлика от втория, производството на Sylvania няма да се вземе предвид при определянето дали е достигнат предвиденият от горепосочената разпоредба праг от 50 % и производството на Osram само по себе си ще отговаря на това условие. Същото щеше да важи и за GE Hungary, ако то бе избрало да запази неутрална позиция, вместо да се противопостави на искането за преразглеждане.
Следва освен това да се поясни, макар жалбоподателите да не повдигат този въпрос в писмените си изявления, че в посочената в точка 94 по-горе хипотеза не може да се изисква от институциите да определят промишлеността на Общността, като използват само първата от предвидените в член 4, параграф 1 от основния регламент възможности, тоест като включат всички общностни производители. Всъщност, както вече бе пояснено в точка 92 по-горе, институциите разполагат с широко право на преценка по отношение на избора между двете възможности, предвидени в тази разпоредба. Те биха могли например да изберат втората възможност, с мотива че вече са я избрали в рамките на процедурата, приключила с първоначалното налагане на разглежданите антидъмпингови мерки, че не са получили сътрудничество от страна на някои общностни производители или че им е трудно да определят със сигурност дали всички общностни производители трябва да бъдат включени в производството на Общността, или някои от тях трябва да бъдат изключени в приложение на член 4, параграф 1, буква а) от основния регламент.
В настоящия случай, както е видно от съображения 50 и 51 от обжалвания регламент, Съветът е решил да вземе предвид само Osram при определянето на промишлеността на Общността за целите на вредата, при това след като е отбелязал, че единствено това дружество продължава да подкрепя искането за преразглеждане, че подкрепата за това искане е била оттеглена само частично, че производството на Osram представлява около 48 % от общото общностно производство и следователно „[несъмнено] съставлява [голяма] част от продукцията на Общността“ и че неговите данни за вредата са най-добрите налични данни. С оглед на установеното в точки 92—95 по-горе следва да се приеме, че Съветът не е допуснал грешка при прилагане на правото, като е определил промишлеността на Общността по този начин. Ето защо в настоящия случай не може да се установи нарушение на член 3, параграф 1, член 9, параграф 4 или член 11, параграф 2 от основния регламент.
Следва да се отбележи, че дори институциите да бяха изключили Philips Poland от общностното производство в приложение на член 4, параграф 1, буква а) от основния регламент, това обстоятелство по никакъв начин нямаше да промени анализа им на вероятността от продължаване или повторно настъпване на вредата. При това положение само по себе си производството на Osram би представлявало повече от 50 % от общото производство на сходния продукт, произвеждан от онази част от промишлеността на Общността, която поддържа или се противопоставя на искането за преразглеждане. Следователно при определяне на промишлеността на Общността чрез втората възможност, предвидена в член 4, параграф 1 от основния регламент, институциите отново са щели да включат в тази промишленост само последното дружество.
На последно място трябва да се отбележи, че в частта от обжалвания регламент, посветена на преценката на интереса на Общността, Съветът надлежно е взел предвид последиците от оставянето в сила на разглежданите антидъмпингови мерки върху интересите на другите общностни производители.
Предвид всички изложени по-горе съображения първото и второто правно основание следва да бъдат отхвърлени като неоснователни.
По третото правно основание, изведено от неизпълнение на задължението за мотивиране
Жалбоподателите твърдят, че в обжалвания регламент не са изложени пълни мотиви по два въпроса.
На първо място жалбоподателите твърдят, че Съветът не е мотивирал в достатъчна степен преценката си относно подкрепата на общностните производители за оставянето в сила на разглежданите антидъмпингови мерки. Жалбоподателите го упрекват, че не е посочил причините, поради които в обжалвания регламент стига до извод, който е напълно противоположен на извода, направен от Комисията в документа за разгласяване от юли 2007 г., при това без да са представени нови факти или доказателства. Те упрекват също така Съвета за липсата на мотиви относно извода му, че производството на Osram представлява голяма част от общностното производство и че поради това е достигнат предвиденият в член 5, параграф 4 от основния регламент праг от 50 %, при положение че в действителност производството на Osram представлява само 48 % от общностното производство.
На второ място жалбоподателите изтъкват липсата на пълни мотиви за заключението на Съвета, че интересът на Общността изисква да се оставят в сила разглежданите антидъмпингови мерки през допълнителен период от една година. По-конкретно те упрекват Съвета, че не е представил ясни и непротиворечиви мотиви относно интереса на Osram от оставянето в сила на тези мерки. В това отношение те твърдят, че в обжалвания регламент не се пояснява по какъв начин оставянето в сила на тези мерки за допълнителен период от една година ще бъде от полза за Osram с оглед на понасяните загуби, работните места в заводите му или други аспекти.
GE Hungary и Hangzhou изтъкват по същество същите доводи като жалбоподателите или подкрепят доводите на последните.
Съветът, подкрепян от Комисията и Osram, моли да бъде отхвърлено третото правно основание.
От съдебната практика следва, че изискваните от член 253 ЕО мотиви трябва по ясен и недвусмислен начин да излагат съображенията на органа на Съюза, който е издал оспорвания акт, така че да дадат възможност на заинтересованите лица да се запознаят с основанията за взетата мярка, за да защитят правата си, а на съдилищата на Съюза — да упражнят своя контрол (Решение на Съда от 30 септември 2003 г. по дело Eurocoton и др./Съвет,
C-76/01 P, Recueil, стр. I-10091
, точка 88 и Решение на Общия съд от 12 октомври 1999 г. по дело Acme/Съвет,
T-48/96, Recueil, стр. II-3089
, точка 141).
Не се изисква в мотивите да се уточняват всички относими фактически и правни обстоятелства, тъй като изискванията за мотивиране трябва да се преценяват с оглед не само на текста на акта, но и на неговия контекст, както и на съвкупността от правни норми, уреждащи съответната материя (Решение на Общия съд от 28 септември 1995 г. по дело Ferchimex/Комисия,
T-164/94, Recueil, стр. II-2681
, точка 118). Достатъчно е Съветът да изложи фактите и правните съображения, които имат основно значение в структурата на Регламента (вж. в този смисъл Решение на Общия съд от 18 септември 1996 г. по дело Asia Motor France и др./Комисия,
T-387/94, Recueil, стр. II-961
, точки 103 и 104).
На първо място, жалбоподателите не могат да претендират, че не са изложени пълни мотиви по въпроса за подкрепата на общностните производители за оставянето в сила на разглежданите антидъмпингови мерки. Всъщност от тълкуването на обжалвания регламент във връзка с документа за разгласяване от юли 2007 г. и документа за общо разгласяване, които позволяват да се придобие представа за контекста на приемането на посочения регламент, ясно следва, че:
—
към момента на представяне на искането за преразглеждане Philips Poland е единственият общностен производител, който се е противопоставил на последното, като Osram и GE Hungary изрично подкрепят това искане, а Sylvania не е изразило позиция,
—
поради това не е имало съмнение, че степента на подкрепа на искането за преразглеждане е надхвърляла както прага от 25 %, така и този от 50 %, посочени в член 5, параграф 4 от основния регламент, както е видно по-специално от точка 71 от документа за разгласяване от юли 2007 г.,
—
в хода на разследването GE Hungary и Sylvania са уведомили Комисията, че вече се противопоставят на искането за преразглеждане, вследствие на което последното е подкрепяно само от Osram, чието производство е малко по-малко от 50 % от общото общностно производство, както е видно по-специално от точки 71 и 72 от документа за разгласяване от юли 2007 г.,
—
като взема предвид малката разлика между процента на общностните производители, които подкрепят искането за преразглеждане, и процента на тези, които се противопоставят на това искане, и като приема, че посочените по-горе два прага трябва да бъдат достигнати както към момента на представяне на искането за преразглеждане, така и по време на цялото разследване, Комисията разглежда по-подробно въпроса дали някои общностни производители, и по-специално Philips Poland, трябва да бъдат изключени от общностното производство в приложение на член 4, параграф 1, буква а) от основния регламент, както е видно по-специално от точки 28—68 и точка 70 от документа за разгласяване от юли 2007 г.,
—
на първо време, след като извършва тази проверка, Комисията приема, че четиримата общностни производители трябва да бъдат включени в производството на Общността и вследствие на това приема, че следва да се прекрати процедурата по преразглеждане и да се отменят разглежданите антидъмпингови мерки, както е видно по-специално от точки 69—73 от документа за разгласяване от юли 2007 г.,
—
впоследствие, като продължава анализа си и установява, че ѝ е трудно да определи със сигурност дали трябва да изключи общностни производители от производството на Общността в приложение на член 4, параграф 1, буква а) от основния регламент, Комисията решава да остави този въпрос открит, а оттам и въпроса дали искането за преразглеждане все още се ползва от степента на подкрепа, изисквана от член 5, параграф 4 от този регламент, както е видно от точки 49 и 50 от документа за общо разгласяване и от съображения 49 и 50 от обжалвания регламент,
—
всъщност Комисията приема, че след като GE Hungary и Sylvania са се противопоставили на искането за преразглеждане, положението в настоящия случай е аналогично на уреденото в член 9, параграф 1 от основния регламент, и като прилага по аналогия тази разпоредба, приема, че продължаването на процедурата по преразглеждане е в интерес на Общността, както е видно от точка 50 от документа за общо разгласяване и от съображения 50 и 94 от обжалвания регламент,
—
позицията на Комисията е потвърдена от Съвета в обжалвания регламент.
Трябва освен това да се констатира, че както от становищата, представени от жалбоподателите в хода на разследването в рамките на преразглеждането, така и от развитите от тях доводи в подкрепа на първите две правни основания от настоящата жалба ясно личи, че те добре са разбрали последователността на събитията, описана в точка 107 по-горе.
Оплакването на жалбоподателите, че Съветът е стигнал до извод, напълно противоположен на направения от Комисията в документа за разгласяване от юли 2007 г., без това да е обосновано от наличието на нови факти или доказателства, е ирелевантно в рамките на настоящото правно основание. Всъщност задължението за мотивиране представлява съществено процесуално изискване, което трябва да се разграничава от въпроса за обосноваността на мотивите, тъй като той се отнася до законосъобразността по същество на спорния акт (Решение на Съда от 22 март 2001 г. по дело Франция/Комисия,
C-17/99, Recueil, стр. I-2481
, точка 35).
Във всички случаи това оплакване не е подкрепено от фактите. Всъщност, както вече бе посочено в точка 81 по-горе, 2КФЛ-и е представила подробно становище по документа за разгласяване от юли 2007 г., в което тя излага съображенията, поради които според нея Philips Poland и GE Hungary трябва да бъдат изключени от общностното производство в приложение на член 4, параграф 1, буква а) от основния регламент. Това становище е можело да даде основание на Комисията да преосмисли позицията си; посоченото е вярно в още по-голяма степен предвид факта, че както е било известно на жалбоподателите и както е видно от представените от тях становища в хода на процедурата по преразглеждане, въпросът за точния състав на общностното производство в настоящия случай е сложен и широко обсъждан.
Освен това, обратно на приетото от жалбоподателите, фактът, че Съветът не е обяснил в обжалвания регламент защо е решил да се отклони от извода на Комисията в документа от юли 2007 г., сам по себе си не може да доведе до непълнота на мотивите, тъй като последният документ представлява само междинен акт, в който Комисията изразява временна позиция (вж. в този смисъл Решение на Общия съд от 29 януари 2008 г. по дело Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware/Съвет,
T-206/07, Сборник, стр. II-1
, точка 52).
Накрая, обратно на поддържаното от жалбоподателите, като посочва в съображение 50 от обжалвания регламент, че производството на Osram представлява голяма част от общностното производство, Съветът не приема, че е достигнат предвиденият в член 5, параграф 4 от основния регламент праг от 50 %. Всъщност това изявление на Съвета се отнася единствено до прага от 25 %, предвиден в същата разпоредба. Впрочем не би имало смисъл да се твърди, че все още е достигнат прагът от 50 %, тъй като в такъв случай нямаше да е необходимо позоваването, в същото съображение, на член 9, параграф 1 от основния регламент, който предполага оттегляне на искането за преразглеждане или намаляване на степента на подкрепа на същото под посочения праг. Изводът, че Съветът е имал предвид прага от 25 %, се потвърждава и от факта, че в точки 4 и 71 от документа за разгласяване от юли 2007 г., в точка 4 от документа за общо разгласяване и в съображение 4 от обжалвания регламент, поне в текста им на английски език, изразът „[голяма] част“ изрично е употребен в непосредствена връзка с израза „повече от 25 % от общото производство на Общността“.
На второ място, следва да се констатира, че обратно на твърденията на жалбоподателите, заключението на Съюза, че интересът на Общността изисква да се оставят в сила разглежданите антидъмпингови мерки през допълнителен период от една година, е достатъчно мотивирано в обжалвания регламент.
Така в съображения 94—114 от обжалвания регламент Съветът ясно излага преценката си на всички разглеждани интереси, а именно тези на Osram, на другите общностни производители, на доставчиците, вносителите/търговци, търговците на дребно и потребителите. В съображения 115 и 116 от посочения регламент Съветът претегля тези различни интереси, преди да заключи, че „Общността […] има краткосрочен интерес прилагането на мерките да продължи за един по-нататъшен период на адаптиране“.
Жалбоподателите не могат да упрекват Съвета, че не е обяснил в достатъчна степен защо оставянето в сила на разглежданите антидъмпингови мерки е в интерес на Osram. Всъщност в съображения 65—93 от обжалвания регламент Съветът надлежно е установил и обяснил, че изтичането на срока на действие на тези мерки би благоприятствало продължаването или повторното настъпване на понесената от това дружество вреда. В съображение 90 от този регламент Съветът е установил по-специално че изтичането на срока на действие на мерките вероятно ще доведе до съществено влошаване на финансовото състояние на посоченото дружество, тъй като то ще бъде принудено да намали продажбите си, а оттам и производството си, или да намали цените, или и двете заедно. Поради това е съвсем логично, че оставянето в сила на антидъмпинговите мерки може да бъде само в интерес на Osram. Освен това следва да се посочи, че Съветът съвсем не твърди, че оставянето в сила на мерките ще позволи на Osram да преодолее всичките си затруднения, а само че ще му помогне да извърши необходимите промени. Що се отнася до решението срокът на действие на тези мерки да бъде продължен само с една година, видно от съображения 115 и 116 от обжалвания регламент, то е резултат от претеглянето на различните налични интереси, от което става ясно, че след този срок вероятните отрицателни последици за потребителите и другите оператори биха били несъизмерими с ползите, които производителите на Общността биха извлекли от тези мерки.
С оглед на изложеното по-горе трябва да се отхвърли третото правно основание, а следователно и жалбата в нейната цялост.
По съдебните разноски
Съгласно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане. След като жалбоподателите са загубили делото, те следва да бъдат осъдени да заплатят направените от тях съдебни разноски, съдебните разноски на Съвета, с изключение на разноските му във връзка с встъпването на Hangzhou и GE Hungary, и съдебните разноски на Osram.
В приложение на член 87, параграф 4, първа алинея от Процедурния правилник Комисията понася направените от нея съдебни разноски.
В съответствие с член 87, параграф 4, трета алинея от Процедурния правилник Hangzhou и GE Hungary понасят съответно направените от тях съдебни разноски.
В приложение на член 87, параграф 2 от Процедурния правилник Hangzhou и GE Hungary понасят съдебните разноски на Съвета във връзка с тяхното встъпване.

По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (пети състав)
реши:

1)
Отхвърля жалбата.

2)
Philips Lighting Poland S.A. и Philips Lighting BV понасят направените от тях съдебни разноски, съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз, с изключение на разноските му във връзка с встъпването на Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd и GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt (GE Hungary Zrt), и съдебните разноски на Osram GmbH.

3)
Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

4)
Hangzhou Duralamp Electronics и GE Hungary понасят съответно направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на Съвета във връзка с тяхното встъпване.

Papasavvas
O’Higgins
Gratsias
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 11 юли 2013 година.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: английски.