CELEX: 62010CJ0426
Apeliacinis skundas
Praleidus terminą pateiktas pasirašytas ieškinio originalas
Pašalinamas trūkumas

Savo apeliaciniu skundu
Bell & Ross BV
(toliau –
Bell & Ross
) prašo panaikinti 2010 m. birželio 18 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo nutartį
Bell & Ross prieš VRDT
(T‑51/10, Rink. p. I‑0000, toliau – skundžiama nutartis), kuria šis teismas atmetė jos ieškinį dėl 2009 m. spalio 27 d. VRDT
trečiosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1267/2008‑3), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra
tarp
Klockgrossisten i Norden AB
ir
Bell & Ross BV
, panaikinimo kaip akivaizdžiai nepriimtiną, nes jis buvo pateiktas pavėluotai.

Teisinis pagrindas

Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statutas
Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 21 straipsnio antroje pastraipoje numatyta, be kita ko, kad jei reikia, prie ieškinio
pridedamas aktas, kurį prašoma paskelbti negaliojančiu. Jei prie ieškinio dokumentai nėra pridėti, „Teismo kancleris paprašo
suinteresuotos šalies pateikti juos per protingą terminą, tačiau tokiu atveju šaliai tuos dokumentus pateikus nustatytam terminui
jau pasibaigus, jos teisės iškelti bylą nenustoja galiojusios“.
Teisingumo Teismo statuto 45 straipsnyje numatyta:
„Terminų pratęsimas dėl nuotolių nustatomas procedūros reglamentu.
Vienai iš šalių praleidus nustatytą terminą, jos teisių tai neapriboja, jei tik įrodoma, kad taip atsitiko dėl aplinkybių,
kurių nebuvo galima numatyti, ar dėl
force majeure
.“

Bendrojo Teismo procedūros reglamentas
Bendrojo Teismo procedūros reglamento 43 straipsnyje numatyta:
„1. Kiekvieno procesinio dokumento originalą turi pasirašyti šalies atstovas arba advokatas.
Kartu su originalu ir visais jame minimais priedais pateikiamos penkios kopijos Bendrajam Teismui ir dar po vieną kopiją –
visoms kitoms bylos šalims. Kopijų tikrumą patvirtina jas pateikianti šalis.
<…>
6. <...> nustatytų procesinių terminų atžvilgiu pateikimo diena laikoma ta diena, kai pasirašyto procesinio dokumento originalo
kopija kartu su 4 dalyje nurodytu dokumentų sąrašu gaunama Teismo kanceliarijoje telefaksu arba kita Teismo turima technine
ryšio priemone, jeigu ne vėliau kaip per dešimt dienų po to Teismo kanceliarijai pateikiamas pasirašytas procesinio dokumento
originalas kartu su priedais ir kopijomis, nurodytais šio straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje. 102 straipsnio 2 dalis
netaikoma šio dešimties dienų termino atžvilgiu.
<…>“
Bendrojo Teismo procedūros reglamento 44 straipsnyje numatyta:
„<…>
3. Šaliai padedantis ar atstovaujantis advokatas privalo pateikti Teismo kanceliarijai pažymą, įrodančią, kad jis turi teisę
verstis advokato praktika valstybės narės arba kitos valstybės, EEE susitarimo šalies, teisme.
4. Kartu su ieškiniu prireikus pateikiami dokumentai, nurodyti Teisingumo Teismo statuto 21 straipsnio antroje pastraipoje.
5. Kartu su privatinės teisės reglamentuojamo juridinio asmens ieškiniu pateikiami:
a)      jo įstatai ar jį įregistravusio registro nepasenęs išrašas arba nepasenęs išrašas iš asociacijų registro, arba koks kitas
jo teisinio egzistavimo įrodymas;
b)      įrodymas, kad ieškovo advokato įgaliojimus jam tinkamai suteikė asmuo, kuris turi teisę tai daryti.
5 a. Prie ieškinio <...>, remiantis Bendrijų arba jų vardu pagal privatinę ar viešąją teisę sudarytos sutarties arbitražine
išlyga, pridedamas sutarties, kurioje yra ta išlyga, egzempliorius.
6. Jei ieškinys neatitinka šio straipsnio 3–5 dalių reikalavimų, Teismo kancleris nustato protingą terminą, per kurį ieškovas
turi šiuos reikalavimus įvykdyti, pašalindamas paties ieškinio trūkumus arba pateikdamas pirmiau nurodytus dokumentus. Jei
ieškovas iki nustatyto termino nepašalina ieškinio trūkumų arba nepateikia reikalingų dokumentų, Bendrasis Teismas nusprendžia,
ar dėl šių sąlygų nevykdymo ieškinys yra nepriimtinas dėl to, kad netenkina nustatytų reikalavimų ieškiniams.“

Nurodymai Bendrojo Teismo kancleriui
2007 m. liepos 5 d. Nurodymų Bendrojo Teismo kancleriui (OL L 232, p. 1, toliau – Nurodymai Teismo kancleriui) 7 straipsnyje
nustatyta:
„1.      Teismo kancleris užtikrina, kad bylos medžiagą sudarantys dokumentai atitiktų Teisingumo Teismo statuto, Procedūros reglamento
ir Praktinių nurodymų šalims nuostatas bei šiuos nurodymus.
Prireikus jis nustato terminą, per kurį šalys gali pašalinti pateiktų dokumentų formalius trūkumus.
Nesilaikant Praktinių nurodymų šalims 55 ir 56 punktuose nurodytų Procedūros reglamento nuostatų pareiškimo įteikimas atidedamas.
Nesilaikant Praktinių nurodymų šalims 57 ir 59 punktų nuostatų pareiškimo įteikimas, atsižvelgiant į atvejį, atidedamas arba
gali būti atidėtas.
<…>
3.      Nepažeisdamas Procedūros reglamento 43 straipsnio 6 dalies nuostatų dėl dokumentų pateikimo telefaksu ar kita technine ryšio
priemone, Teismo kancleris priima tik tuos dokumentus, kuriuose yra šalies advokato arba atstovo parašo originalas.
<…>“

Bendrojo Teismo praktiniai nurodymai šalims
Bendrojo Teismo praktinių nurodymų šalims 2007 m. liepos 5 d. redakcijos (OL L 232, p. 7, toliau – Bendrojo Teismo praktiniai
nurodymai šalims) B skirsnyje „Pareiškimų pateikimas“, be kita ko, nustatyta:
„<…>
7.      Pareiškimo pabaigoje turi būti šalies advokato ar atstovo parašo originalas. Jeigu yra keli atstovai, pakanka, kad pasirašytų
vienas iš jų.
<…>
9.      Kiekvienos bet kurio procesinio dokumento kopijos, kurią šalys privalo pateikti pagal Procedūros reglamento 43 straipsnio
1 dalies antrąją pastraipą, tikrumą turi patvirtinti atitinkamos šalies advokatas arba atstovas ir ant jos pasirašyti.“
F skirsnio „Pareiškimų trūkumų pašalinimo atvejai“ 55–59 punktuose nustatyti reikalavimai, kurių laikantis gali būti pašalinti
ieškinių trūkumai.
Pagal 55 punktą, jei ieškinys neatitinka toliau išvardytų reikalavimų, jis atsakovui neįteikiamas ir nustatomas protingas
terminas pašalinti trūkumus, susijusius su:
„a)      advokato pažyma <...>;
b)      privatinės teisės reglamentuojamo juridinio asmens teisinio egzistavimo įrodymu <...>;
c)       įgaliojimu <...>;
d)      įrodymu, kad ieškovo advokato įgaliojimus jam tinkamai suteikė asmuo, kuris turi teisę tai daryti <...>;
e)      ginčijamo akto (ieškinio dėl panaikinimo atveju) <…> pateikimu <...>.“
Praktinių nurodymų šalims 56 punkte nustatyta:
„Intelektinės nuosavybės bylose, kuriose ginčijamas VRDT apeliacinės tarybos sprendimas, ieškinys, kuris neatitinka toliau
išvardytų Procedūros reglamento 132 straipsnio reikalavimų, neįteikiamas kitai ar kitoms šalims ir nustatomas protingas terminas
pašalinti trūkumus, susijusius su:
a)      procedūros Apeliacinėje taryboje šalių pavardėmis ar pavadinimais ir adresu, kurį jos nurodė pranešimams, vykstant šiai procedūrai,
siųsti (Procedūros reglamento 132 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa);
b)      data, kada buvo pranešta apie Apeliacinės tarybos sprendimą (Procedūros reglamento 132 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa);
c)      pridedamu ginčijamu sprendimu (Procedūros reglamento 132 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa).“
57 punkte, be kita ko, nustatyta:
„Jeigu ieškinys neatitinka toliau išvardytų formos reikalavimų, jo įteikimas atidedamas ir nustatomas protingas terminas pašalinti
trūkumus, susijusius su:
<…>
b)      advokato ar atstovo parašo originalu ieškinio pabaigoje (Praktinių nurodymų 7 punktas);
<…>
o)      patvirtintų tikrų ieškinio kopijų pateikimu (Procedūros reglamento 43 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa; Praktinių nurodymų
9 punktas).“
58 punkte numatyta, kad jeigu ieškinys neatitinka formos reikalavimų, susijusių su adresu dokumentams įteikti, kiekvieno papildomo
advokato pažyma, ieškinio pagrindinių argumentų santrauka bei pridedamų dokumentų vertimu į proceso kalbą, ieškinys įteikiamas
ir nustatomas protingas terminas pašalinti trūkumus.
Galiausiai 59 punkte numatytas principas arba galimybė, atsižvelgiant į aplinkybes, pašalinti trūkumus, kai ieškinio puslapių
skaičius viršija Praktiniuose nurodymuose nustatytą maksimalų skaičių, taip pat įteikimo atidėjimas tokiu atveju.

Bylos aplinkybės
Apeliantė pateikė ieškinį dėl 2009 m. spalio 27 d. VRDT trečiosios apeliacinės tarybos sprendimo, kuris telefaksu Bendrojo
Teismo kanceliarijoje buvo gautas 2010 m. sausio 22 d. Šis ieškinys Bendrojo Teismo kanceliarijoje buvo gautas prieš pasibaigiant
numatytam ieškinio pareiškimo terminui, t. y. 2010 m. sausio 25 d.
2010 m. sausio 28 d. laišku apeliantė nurodė, kad ji 2010 m. sausio 22 d. Bendrojo Teismo kanceliarijai telefaksu išsiuntė
ieškinio originalą, jo priedus, septynias šio ieškinio kopijas bei dokumentus, kuriuos privaloma pateikti pagal Bendrojo Teismo
procedūros reglamento 44 straipsnio 3–5 dalis.
2010 m. vasario 2 d. Bendrojo Teismo kanceliarija susisiekė su ieškove ir atkreipė jos dėmesį į tai, kad negali aiškiai atskirti,
kuris iš 2010 m. vasario 1 d. pateiktų dokumentų yra ieškinio originalas.
2010 m. vasario 3 d. laišku apeliantės advokatas Bendrojo Teismo kanceliarijai nusiuntė vienintelį jo byloje buvusį ieškinio
egzempliorių ir paaiškino:
„Kadangi esu įsitikinęs, kad anksčiau Jums išsiunčiau dokumento originalą su kopijų rinkiniu, negaliu pasakyti, ar pridedamas
dokumentas yra originalas. Mano manymu, tai kopija, kurią palikome byloje. Prašau Jūsų jį ištirti ir lauksiu Jūsų pastabų.“
2010 m. vasario 5 d. Bendrojo Teismo kanceliarija advokatui nurodė, kad padarė išvadą, jog šis dokumentas yra originalas:
perbraukus drėgna kempine per parašą, juodas rašalas šiek tiek išsiliejo.
Taigi Bendrojo Teismo kanceliarija įregistravo ieškinį 2010 m. vasario 5 d., t. y. pasibaigus Bendrojo Teismo procedūros reglamento
43 straipsnio 6 dalyje numatytam dešimties dienų terminui, kuris prasidėjo nuo tos dienos, kai ieškinys buvo perduotas telefaksu.
2010 m. vasario 12 d. laiške Teismo kanceliarijai apeliantės advokatas pasirėmė atleistina klaida, siekdamas pateisinti pasirašyto
ieškinio originalo pateikimą pasibaigus minėtam dešimties dienų terminui.
Bendrasis Teismas apie ieškinį VRDT neinformavo.

Skundžiama nutartis
Skundžiama nutartimi Bendrasis Teismas pagal Procedūros reglamento 111 straipsnį atmetė ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.
Bendrasis Teismas priminė, kad pagal Procedūros reglamento 43 straipsnio 6 dalį ieškinio originalas telefaksu turėjo būti
gautas per numatytą dešimties dienų terminą. Atsižvelgiant į šį papildomą terminą, ieškinio originalas turėjo būti pateiktas
Bendrojo Teismo kanceliarijai prieš pasibaigiant šiam terminui, t. y. 2010 m. vasario 1 dieną. Tačiau kadangi aptariamas originalas
buvo gautas tik 2010 m. vasario 5 d., ieškinys buvo pateiktas pavėluotai, nes nebuvo jokios atleistinos klaidos, dėl kurios
būtų galima nukrypti nuo ieškinio pareiškimo termino, kadangi:
„15.      Ieškinys Bendrojo Teismo kanceliarijoje telefaksu gautas 2010 m. sausio 22 d., t. y. prieš pasibaigiant ieškinio pareiškimo
terminui.
16.      Tačiau pagal Procedūros reglamento 43 straipsnio 6 dalį, siekiant nepažeisti procedūros terminų, į dieną, kurią pasirašyto
procesinio dokumento originalo kopija gaunama Bendrojo Teismo kanceliarijoje telefaksu, neatsižvelgiama, nebent ne vėliau
kaip per dešimt dienų po pateikimo telefaksu kanceliarija gauna pasirašytą procesinio dokumento originalą.
17.      Taigi, šioje byloje 2010 m. vasario 1 d. apeliantė Bendrojo Teismo kanceliarijai pateikė septynias ieškinio kopijas, kurių
autentiškumas nepatvirtintas. Pasirašytas ieškinio originalas Bendrojo Teismo kanceliarijai buvo pateiktas 2010 m. vasario
5 d., t. y. pasibaigus dešimties dienų terminui pagal Procedūros reglamento 43 straipsnio 6 dalį. Todėl pagal šią nuostatą,
kiek tai susiję su ieškinio pareiškimo termino laikymusi, turi būti atsižvelgiama tik ieškinio originalo pateikimo dieną,
t. y. 2010 m. vasario 5 dieną. Reikia daryti išvadą, kad ieškinys buvo pateiktas praėjus nustatytam terminui (2008 m. balandžio
28 d. Bendrojo Teismo nutarties
PubliCare Marketing Communications prieš VRDT (Publicare)
, T‑358/07, Rink. p. I‑0000, 13 punktas).
18.      2010 m. vasario 12 d. laiške apeliantė teigia, kad buvo padaryta atleistina klaida, dėl kurios galima taikyti reikalavimo
laikytis nagrinėjamo termino išimtį.
19.      Šiuo klausimu primintina, kad, kiek tai susiję su ieškinio pareiškimo terminais, atleistinos klaidos sąvoka turi būti aiškinama
griežtai ir gali būti susijusi tik su ypatingomis aplinkybėmis, kuriomis, konkrečiai kalbant, atitinkama institucija elgėsi
taip, kad vien jos veiksmai arba daugiausia šie veiksmai galėjo sukelti teisės subjekto, kuris elgėsi sąžiningai ir parodė
tokį rūpestingumą, kokio reikalaujama iš įprastai informuoto subjekto, pagrįstą susipainiojimą (žr. 1991 m. gegužės 29 d.
Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Bayer prieš Komisiją
, T‑12/90, Rink. p. II‑219, 29 punktą ir 2006 m. gruodžio 11 d. Pirmosios instancijos teismo nutarties
MMT prieš Komisiją
, T‑392/05, Rink. p. I‑0000, 36 punktą ir joje nurodytą teismo praktiką).
20.      Šioje byloje apeliantė teigia: kadangi ji kreipėsi į paslaugų teikėją, kad būtų padarytos prašomos pateikti kopijos, paaiškinti,
kodėl nebuvo pateiktas pasirašytas ieškinio originalas, ji gali remdamasi tik tuo, kad rengiant bylos medžiagą, kuri vėliau
buvo pateikta Bendrojo Teismo kanceliarijai, buvo supainiotos kopijos ir paslaugų teikėjo grąžintas pasirašytas ieškinio originalas.
21.      Be to, ji nurodo, jog paprastai, jeigu nėra privaloma naudoti kitokią spalvą, ji pasirašo juodos spalvos rašalu.
22.      Darytina išvada, kad, atsižvelgiant į padarytų kopijų kokybę, yra itin sunku atskirti pasirašytą originalą nuo jų, nes originalus
parašas yra tokios pat spalvos kaip ir jo kopija.
23.      Apeliantė taip pat teigia, kad tai, jog Bendrojo Teismo kanceliarija, siekdama atpažinti pasirašyto ieškinio originalą, pabandė
sudrėkinti parašo rašalą perbraukdama per jį drėgna kempine, yra rūpestingumas, kurio iš apeliantės kiekvieną kartą negali
būti reikalaujama.
24.      Apeliantė galiausiai priduria, kad pagal Praktinių nurodymų šalims 57 punkto o papunktį – pagal jį, jeigu ieškinys neatitinka
atitinkamų formos reikalavimų, per protingą terminą galima pašalinti trūkumus – leidžiama pateikti trūkstamas patvirtintas
tikras ieškinio kopijas, dėl to ieškovų apdairumas gali sumažėti, kiek tai susiję su būtinybe atskirti pasirašyto ieškinio
originalą nuo kopijų.
25.      Tačiau atsižvelgiant į tai, kas pasakyta, apeliantė nei įrodė, jog egzistavo išskirtinės aplinkybės, nei pateikė įrodymą dėl
savo rūpestingo elgesio, kurio reikalaujama iš įprastai informuoto teisės subjekto, kaip tai suprantama pagal 19 punkte nurodytą
teismo praktiką.
26.      Iš tikrųjų ji sutinka, kad rengdama šią Bendrojo Teismo kanceliarijai skirtą bylos medžiagą ji pati suklydo.
27.      Be to, nepanašu, kad problema, susijusi su pasirašyto ieškinio originalo atskyrimu nuo jo kopijų, negali būti išspręsta naudojant
kurį nors metodą, pagal kurį pasirašyto ieškinio originalas būtų tvarkomas atskirai, kad ieškinys Bendrojo Teismo kanceliarijai
būtų pateiktas nepažeidžiant dešimties dienų termino, numatyto Procedūros reglamento 43 straipsnio 6 dalyje.
28.      Be to, konstatuotina, kad, viena vertus, Bendrojo Teismo kanceliarijai per nustatytą terminą pasirašyto ieškinio originalo
nepateikimas nėra nurodytas tarp Praktinių nurodymų šalims 55–59 punktuose nustatytų atvejų, kai gali būti pašalinami ieškinio
trūkumai, ir, kita vertus, pagal minėtų nurodymų 57 punkto o papunktį, atsižvelgiant į ieškovų interesus, Bendrajam Teismui
leidžiama atidėti ieškinio priimtinumo sąlygų pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 43 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą,
pagal kurią pirmiausia reikalaujama, jog pasirašyto ieškinio originalas būtų atskiriamas nuo jo kopijų, nagrinėjimą. Darytina
išvada, kad dėl minėto 57 punkto o papunkčio suteikiamos teisės pašalinti trūkumus ieškovų apdairumas, kiek tai susiję su
būtinybe atskirti pasirašytą ieškinio originalą nuo jo kopijų, negali būti mažesnis.
29.      Bet kuriuo atveju apeliantė turi atskirti pasirašyto ieškinio originalą nuo jo kopijų.
30.      Iš to, kas pasakyta, aišku, kad ieškinys pateiktas pavėluotai ir turi būti atmestas kaip akivaizdžiai nepriimtinas, nesant
reikalo jo įteikti VRDT.“

Šalių reikalavimai
Savo apeliaciniu skundu
Bell & Ross
Teisingumo Teismo prašo:
–        panaikinti skundžiamą nutartį,
–        pripažinti, kad ieškinys dėl panaikinimo byloje T‑51/10 yra priimtinas, todėl grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad jis ją
išnagrinėtų iš esmės, ir
–        priteisti iš VRDT bylinėjimosi pirmojoje ir apeliacinėje instancijose išlaidas.
VRDT Teisingumo Teismo prašo:
–        atmesti apeliacinį skundą ir
–        priteisti iš apeliantės bylinėjimosi išlaidas.

Dėl apeliacinio skundo
Grįsdama apeliacinį skundą, apeliantė nurodė šešis pagrindus.

Dėl pirmojo (ieškinio) pagrindo, susijusio su Bendrojo Teismo procedūros reglamento 111 straipsnio pažeidimu
Apeliantė teigia, kad nebuvo išklausyta generalinė advokatė, pažeidžiant Bendrojo Teismo procedūros reglamento 111 straipsnį.
Atsakant į šį pagrindą, pažymėtina, kad nors pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 111 straipsnį, kuriuo grindžiama
skundžiama nutartis, numatoma išklausyti generalinį advokatą, Procedūros reglamento 2 straipsnio 2 dalyje patikslinama, jog
su generaliniais advokatais susijusios šio reglamento nuorodos „taikomos tik tais atvejais, kai vienas teisėjų yra paskirtas
generaliniu advokatu“. Tačiau šioje Bendrojo Teismo nagrinėjamoje byloje joks teisėjas nebuvo paskirtas generaliniu advokatu.
Todėl pagrindas turi būti atmestas kaip nepagrįstas.

Dėl antrojo (ieškinio) pagrindo, susijusio su Bendrojo Teismo procedūros reglamento 43 straipsnio pažeidimu
Šalių argumentai
Apeliantė kaltina Bendrąjį Teismą klaidingai išaiškinus savo Procedūros reglamento 43 straipsnį ir nusprendus, kad ieškinys
buvo pateiktas praėjus terminui. Ji teigia, kad, priešingai nei tomis aplinkybėmis, kuriomis buvo priimta 2008 m. balandžio
28 d. Bendrojo Teismo nutartis
PubliCare Marketing Communications prieš VRDT
, minėta skundžiamos nutarties 17 punkte, prieš pasibaigiant ieškinio pareiškimo terminui Bendrojo Teismo kanceliarija gavo
septynis ieškinio egzempliorius. Apeliantė teigia, kad svarbiausia identifikuoti ieškinio originalą. 43 straipsnyje konkrečiai
nenurodoma, kaip ieškinys turi būti pasirašytas, t. y. kokia turi būti parašo spalva, rašiklio tipas ir t. t. Bendrojo Teismo
naudojant drėgną kempinę atliktas testas yra ginčytinas, nes kai kurios rūšies rašalas neišsilieja. Skundžiamoje nutartyje
Bendrasis Teismas, nenurodydamas metodo, kuriuo remdamasis jis atskyrė ieškinio originalą nuo kopijos, nustatė papildomas
sąlygas, kurių nėra jo Procedūros reglamento 43 straipsnyje.
VRDT mano, kad šis pagrindas yra akivaizdžiai nepagrįstas.
Teisingumo Teismo vertinimas
Priešingai, nei teigia apeliantė, skundžiamoje nutartyje nenustatomas joks konkretus reikalavimas, susijęs su ieškinio pasirašymo
būdu, ar su priemonėmis, kurios padėtų nustatyti ieškinyje esančio parašo originalą.
Be to, neginčijama, kad ieškinio egzemplioriuje, pateiktame Bendrojo Teismo kanceliarijai pasibaigus terminui, buvo originalus
advokato parašas.
Todėl šis pagrindas yra nepagrįstas.

Dėl trečiojo (ieškinio) pagrindo, susijusio su Nurodymų kancleriui 7 straipsnio 1 dalies ir Praktinių nurodymų šalims 57 straipsnio
b dalies nesilaikymu
Šalių argumentai
Apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nesuteikdamas galimybės pašalinti ieškinio trūkumus pagal Nurodymų
kancleriui 7 straipsnio 1 dalį ir Praktinių nurodymų šalims 57 straipsnio b dalį.
VRDT mano, kad šis pagrindas nepriimtinas, nes apeliantė nenurodė Praktinių nurodymų šalims 57 straipsnio b dalies pažeidimo.
Iš esmės VRDT teigia, kad šis pagrindas nėra pagrįstas.
Teisingumo Teismo vertinimas
Nagrinėjant apeliacinį skundą dėl Bendrojo Teismo nutarties, priimtos remiantis Bendrojo Teismo procedūros reglamento 111 straipsniu,
pagal kurį nereikalaujama, jog prieš priimant tokį sprendimą šalys būtų išklausytos, negalima priekaištauti apeliantei dėl
to, kad ieškinyje nenurodė argumentų, susijusių su jo pateikimo sąlygomis. Šiomis aplinkybėmis apeliacinio skundo pagrindu,
susijusio su Praktinių nurodymų šalims Bendrajame Teisme 57 punkto b papunkčio pažeidimu, nesiekiama pakeisti ginčo Bendrajame
Teisme dalyko, ir todėl jis yra priimtinas.
Dėl esmės pažymėtina, kad skundžiamos nutarties 17 punkte Bendrasis Teismas konstatavo, kad pasirašyto ieškinio originalas
Bendrojo Teismo kanceliarijai buvo pateiktas praėjus terminui. Bendrasis Teismas, be to, šios nutarties 28 punkte konstatavo,
kad pasirašyto ieškinio originalo nepateikimas per nustatytus terminus nenurodytas tarp Praktinių nurodymų šalims 55–59 punktuose
nustatytų atvejų, kai gali būti pašalinami ieškinio trūkumai.
Neginčytina, kad ieškinio originalas Bendrojo Teismo kanceliarijai buvo pateiktas tik pasibaigus ieškinio pateikimo terminui.
Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 43 straipsnio 1 dalį reikalaujama, kad būtų pateiktas kiekvieno procesinio dokumento
originalas, pasirašytas šalies atstovo arba advokato.
Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 43 straipsnio 6 dalį nustatytų procesinių terminų atžvilgiu pateikimo diena laikoma
ta diena, kurią pasirašyto procesinio dokumento originalo kopija gaunama Teismo kanceliarijoje telefaksu, jeigu ne vėliau
kaip per dešimt dienų po šio gavimo Teismo kanceliarijai pateikiamas pasirašytas procesinio dokumento originalas.
Pasirašyto ieškinio originalo nepateikimas nėra nurodytas tarp pašalinamų trūkumų atvejų pagal Bendrojo Teismo procedūros
reglamento 44 straipsnio 6 dalį. Todėl tai, kad advokatas ieškinio nepasirašė, yra esminis trūkumas, dėl kurio ieškinys pasibaigus
procesiniams terminams gali būti pripažintas nepriimtinu, ir šis trūkumas negali būti pašalintas (šiuo klausimu žr. 2007 m.
lapkričio 27 d. Nutarties
Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret ir Akar prieš Komisiją
, C‑163/07 P, Rink. p. I‑10125, 25 ir 26 punktai).
Reikia pažymėti, jog griežtas šių procedūrinių taisyklių taikymas atitinka teisinio saugumo reikalavimą ir būtinybę vengti
bet kokios diskriminacijos ar savivalės vykdant teisingumą. Nuo Bendrijos teisės aktų, susijusių su procesiniais terminais,
galima nukrypti tik išskirtinėmis aplinkybėmis, t. y. aplinkybėmis, kurių nebuvo galima numatyti, arba
force majeure
atveju, kaip nurodyta Teisingumo Teismo statuto 45 straipsnio antroje pastraipoje (šiuo klausimu žr., be kita ko, 1985 m.
lapkričio 26 d. Sprendimo
Cockerill-Sambre prieš Komisiją
, 42/85, Rink. p. 3749, 10 punktą ir 2007 m. lapkričio 8 d. Sprendimo
Belgija prieš Komisiją
, C‑242/07 P, Rink. p. I‑9757, 16 punktą).
Taigi pagrindas yra nepagrįstas.

Dėl ketvirtojo ir penktojo (ieškinio) pagrindų, susijusių su atleistina klaida arba aplinkybėmis, kurių nebuvo galima numatyti
Šalių argumentai
Apeliantė teigia, kad buvo padaryta atleistina klaida. Kadangi reikėjo pateikti didelį kopijų skaičių (iš viso 2 651 puslapį),
ji turėjo kreiptis į išorės paslaugų teikėją. Šis užmiršo į Bendrajam Teismui skirtą siuntą įdėti dokumentą, tačiau advokatui
šią klaidą pavyko laiku ištaisyti. Originalas ir kopijos buvo supainiotos dėl neįprastų išorinių aplinkybių, kurios susiklostė
dėl paslaugų teikėjo užmaršumo. Apeliantės nuomone, ji veikė sąžiningai ir rūpestingai. Visi Bendrojo Teismo kanceliarijai
pateikti dokumentai buvo pasirašyti ir pateikti per nustatytus terminus. Apeliantė taip pat teigia, kad originalas ir kopijos
buvo supainiotos dėl neįprastų aplinkybių, kurios su ja nėra susijusios ir jų nebuvo galima numatyti, – paslaugų teikėjas
supainiojo originalą ir jo kopijas; be to, jis išsiuntė ne visą priedą. Apeliantė teigia, jog ėmėsi visų priemonių, kad minėti
trūkumai būtų ištaisyti.
VRDT mano, kad atleistinos klaidos sąvoka susijusi tik su ypatingomis aplinkybėmis, kuriomis, konkrečiai kalbant, atitinkama
institucija elgėsi taip, kad vien jos veiksmai arba daugiausia šie veiksmai galėjo sukelti teisės subjekto pagrįstą susipainiojimą.
Labai svarbu atskirti originalą nuo kopijų. Apeliantė turėjo aiškiai atskirti originalą nuo kopijų, pavyzdžiui, pasirašydama
originalą mėlyno rašalo rašikliu. Jei ji būtų veikusi greičiau, būtų buvę galima pašalinti trūkumus per nustatytą terminą.
VRDT mano, kad dėl originalo supainiojimo su kopijomis kalta apeliantė.
Teisingumo Teismo vertinimas
Bendrasis Teismas skundžiamos nutarties 19 punkte teisingai nurodė, kad, kiek tai susiję su ieškinio terminais, atleistinos
klaidos sąvoka turi būti aiškinama griežtai ir gali būti susijusi tik su ypatingomis aplinkybėmis, kuriomis, konkrečiai kalbant,
atitinkama institucija elgėsi taip, kad vien jos veiksmai arba daugiausia šie veiksmai galėjo sukelti teisės subjekto, kuris
elgėsi sąžiningai ir parodė tokį rūpestingumą, kokio reikalaujama iš įprastai informuoto subjekto, pagrįstą susipainiojimą.
Aplinkybių, kurių nebuvo galima numatyti, sąvoka, be objektyvaus elemento, susijusio su neįprastomis aplinkybėmis, nepriklausančiomis
nuo teisės subjekto, apima subjektyvų elementą, susijusį su teisės subjekto pareiga apsisaugoti nuo neįprasto įvykio padarinių
imantis tinkamų priemonių, nesukeliančių jam pernelyg didelių nuostolių. Konkrečiai tariant, suinteresuotasis asmuo turi rūpestingai
stebėti pradėto proceso eigą ir elgtis ypač rūpestingai, kad būtų laikomasi nustatytų terminų (šiuo klausimu žr. 1994 m. gruodžio
15 d. Sprendimo
Bayer prieš Komisiją
, C‑195/91 P, Rink. p. I‑5619, 32 punktą ir minėtos Nutarties
Belgija prieš Komisiją
17 punktą).
Apeliantė teigia, kad ieškinio originalas buvo supainiotas su kopijomis įsikišus trečiajai šaliai, įmonei, kuriai ji patikėjo
padaryti didelį skaičių kopijų, kurias reikėjo pateikti kartu su ieškiniu.
Kaip savo išvados 89 punkte pabrėžė generalinė advokatė, už Teismo kanceliarijai pateiktinų procesinių dokumentų parengimą,
peržiūrėjimą ir patikrinimą visiškai atsako atitinkamos šalies advokatas. Todėl ta aplinkybė, kad ieškinio originalas su kopijomis
buvo supainiotas įsikišus trečiajai šaliai, įmonei, kuriai apeliantė pavedė padaryti kopijas, ir kitos nurodytos aplinkybės
negali būti pripažintos ypatingomis aplinkybėmis arba su apeliante nesusijusiais ir neįprastais įvykiais, pateisinančiais
atleistiną klaidą arba aplinkybe, kurios ji negalėjo numatyti.
Ketvirtasis ir penktasis ieškinio pagrindai nepagrįsti.

Dėl šeštojo (ieškinio) pagrindo, susijusio su proporcingumo ir teisėtų lūkesčių principų pažeidimu
Šalių argumentai
Apeliantė teigia, kad pripažindamas, jog ieškinys yra nepriimtinas, nors septyni ieškinio egzemplioriai – visi su advokato
parašu – buvo gauti per nustatytus terminus, Bendrasis Teismas pažeidė proporcingumo ir teisėtų lūkesčių principus. Tiek pagal
Nurodymus kancleriui (7 straipsnis), tiek pagal Praktinius nurodymus šalimis (57 punkto b papunktis) leidžiama pašalinti ieškinio
trūkumus, susijusius su originaliu advokato parašu.
VRDT pažymi, kad griežtai taikant procesinius terminus ir kitus esminius formalius reikalavimus nepaveikiama teisė į veiksmingą
teisminę gynybą. Pavėluotu ieškinio pateikimu grindžiamas nepriimtinumas neprieštarauja nei teisei, nei nėra neproporcingas.
Praktinių nurodymų šalims 57 punkto o papunkčiu negalima pagrįsti teisėtų lūkesčių, susijusių su ieškinio, kuriame nėra originalaus
parašo, trūkumų pašalinimu, ir remiantis juo niekaip negalima nukrypti nuo Bendrojo Teismo procedūros reglamento 43 straipsnio
6 dalyje nustatyto aiškaus reikalavimo.
Teisingumo Teismo vertinimas
Kadangi ieškinio originalas per nustatytą terminą nebuvo pateiktas, apeliantės ieškinys nepriimtinas.
Šios išvados nepaneigia apeliantės nuoroda į proporcingumo principą. Iš tiesų, kaip buvo nurodyta šio sprendimo 43 punkte,
griežtas procedūrinių taisyklių taikymas atitinka teisinio saugumo reikalavimą ir būtinybę vengti bet kokios diskriminacijos
ar savivalės vykdant teisingumą.
Dėl tariamo teisėtų lūkesčių principo pažeidimo reikia priminti, jog Teisingumo Teismas ne kartą buvo nusprendęs, kad teisė
remtis šiuo principu taikoma kiekvienam asmeniui, kuriam Sąjungos institucija sukėlė pagristų vilčių. Tačiau šio principo
pažeidimu remtis negalima, jei administracija nesuteikė tikslių garantijų (2005 m. lapkričio 24 d. Sprendimo
Vokietija prieš Komisiją
, C‑506/03, 58 punktas). Be to, kai apdairus ir informuotas ūkio subjektas gali numatyti, jog bus priimta Bendrijos priemonė,
galinti pažeisti jo interesus, jis negali pasinaudoti šio principo teikiama nauda, kai ši priemonė yra priimta (1987 m. kovo
11 d. Sprendimo
Van den Bergh en Jurgens ir Van Dijk Food Products Lopik prieš Komisiją
, 265/85, Rink. p. 1155, 44 punktas).
Šioje byloje pakanka konstatuoti, kad apeliantė, grįsdama apeliacinį skundą, nenurodė jokio elemento, kuriuo remiantis būtų
galima daryti išvadą, jog Bendrasis Teismas jai suteikė aiškių garantijų dėl jos ieškinio atitikimo reikalavimams.
Darytina išvada, kad šeštasis pagrindas nepagrįstas.
Iš to, kas pasakyta, matyti, kad visas apeliacinis skundas turi būti atmestas kaip nepagrįstas.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 69 straipsnio 2 dalį, kuri apeliaciniame procese taikoma pagal to paties reglamento
118 straipsnį, pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to reikalavo.
Kadangi VRDT reikalavo priteisti bylinėjimosi išlaidas ir apeliantė pralaimėjo bylą, pastaroji turi jas padengti.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (antroji kolegija) nusprendžia:
1.
Atmesti apeliacinį skundą.
2.
Priteisti iš
Bell & Ross BV
bylinėjimosi išlaidas.
Parašai.
*
Proceso kalba: prancūzų.