CELEX: 62010CJ0115
Skupna kmetijska politika -- Uredba (ES) št. 1782/2003
Dopolnilna nacionalna neposredna pomoč
Pogoji za dodelitev

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago Uredbe Sveta (EGS) št. 3508/92 z dne 27. novembra 1992 o vzpostavitvi
integriranega upravnega in nadzornega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti (UL L 355, str. 1) in Uredbe Sveta (ES)
št. 1259/1999 z dne 17. maja 1999 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike (UL L 160,
str. 113).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med Bábolna Mezőgazdasági Termelő, Fejlesztő és Kereskedelmi Zrt. (v nadaljevanju:
Bábolna) in Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve (urad za kmetijstvo in razvoj podeželja, v nadaljevanju:
urad Hivatal) zaradi dodelitve dopolnilne nacionalne pomoči družbi Bábolna za leto 2004.

Pravni okvir

Ureditev Unije
Sklep 2004/281/ES
Sklep Sveta z dne 22. marca 2004 o prilagoditvi Akta o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper,
Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške
republike in prilagoditvah pogodb, na katerih temelji Evropska unija, zaradi reforme skupne kmetijske politike (2004/281/ES)
(UL L 93, str. 1) je bil sprejet na podlagi člena 2(3) Pogodbe o pristopu Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper,
Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške
republike (UL L 236, str. 17, v nadaljevanju: Pogodba o pristopu), podpisane v Atenah 16. aprila 2003, in člena 23 Akta o
pristopu.
V členu 1, točka 5, tega sklepa je med drugim določeno, da se točka 27 poglavja 6. A Priloge II k Aktu o pristopu, katerega
določbe spreminjajo Uredbo št. 1259/1999, nadomesti z določbami, ki spreminjajo Uredbo št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003
o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete
ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) št. 1868/94, (ES)
št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL L 270, str. 1, in popravek
v UL 2004, L 94, str. 70 – ta popravek ne zadeva slovenske različice), da bi se upoštevale prilagoditve, ki so bile v skupno
kmetijsko politiko (SKP) uvedene s sprejetjem te uredbe po podpisu pristopnih instrumentov.
V uvodni izjavi 10 Sklepa 2004/281 je navedeno:
„Da bi ohranili koherentnost dopolnilnih nacionalnih neposrednih plačil, je treba po uvedbi nove sheme enotnega plačila opraviti
nekatere prilagoditve. Predvsem je treba prilagoditi ureditve v Aktu o pristopu, da se zagotovi delovanje teh dopolnilnih
plačil, kot je načrtovano, po treh različnih scenarijih: prvič po ‚klasični‘ shemi neposrednih plačil, drugič po regionalni
izbiri nove sheme enotnega plačila in tretjič po shemi enotnega plačila na površino.“
Uredba (ES) št. 1782/2003
Z Uredbo št. 1782/2003 sta bili z učinkom od 1. maja 2004 razveljavljeni uredbi št. 3508/92 in št. 1259/1999.
V uvodni izjavi 21 Uredbe št. 1782/2003 je navedeno:
„Sheme podpore v okviru [SKP] predvidevajo neposredno dohodkovno podporo, zlasti z namenom, da se kmetijski skupnosti zagotovi
primeren življenjski standard. Ta cilj je tesno povezan z ohranitvijo podeželja. […]“
Člen 1 Uredbe št. 1782/2003, kakor je bila spremenjena s Sklepom 2004/281 (v nadaljevanju: Uredba št. 1782/2003), določa:
„Ta uredba določa:
–        skupna pravila o neposrednih plačilih iz shem dohodkovne podpore v okviru [SKP], ki se financirajo iz Jamstvenega oddelka
Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), naštetih v Prilogi I, razen tistih, ki so predvidena
z Uredbo (ES) št. 1257/1999;
–        dohodkovno podporo za kmete (v nadaljnjem besedilu: ‚shema enotnega plačila‘);
–        prehodno poenostavljeno dohodkovno podporo kmetom v novih državah članicah (v nadaljnjem besedilu ‚shema enotnega plačila
na površino‘);
[…]“
Člen 2 Uredbe št. 1782/2003 določa:
„[…] uporabljajo [se] naslednje opredelitve:
a)      ‚kmet‘ je fizična ali pravna oseba oziroma združenje fizičnih ali pravnih oseb, ne glede na pravni status, ki je združenju
in njenim članom dodeljen z nacionalno zakonodajo, katere kmetijsko gospodarstvo se nahaja na ozemlju Skupnosti, kot je navedeno
v členu 299 [ES], in ki opravlja kmetijsko dejavnost,
b)      ‚kmetijsko gospodarstvo‘ so vse proizvodne enote, s katerimi upravlja kmet in ki se nahajajo na ozemlju iste države članice,
c)      ‚kmetijska dejavnost‘ je proizvodnja, vzreja ali gojenje kmetijskih proizvodov vključno z žetvijo, molžo, rejo živali in kmetijsko
rejo živali ali ohranjanje zemljišča po dobrih kmetijskih in okoljskih pogojih, določeno v členu 5.“
Člen 22 Uredbe št. 1782/2003 z naslovom „Splošne določbe“, ki je pod naslovom II te uredbe, naslovljenim „Zahtevki za pomoč“,
v odstavku 1 določa:
„Vsako leto kmet vloži zahtevek za neposredna plačila, za katerega velja integriran sistem, pri čemer navede, kadar je primerno:
–        vse enote rabe ali poljine gospodarstva,
–        število in znesek pravic do plačila,
–        vse druge informacije, predvidene s to uredbo ali ki jih določi zadevna država članica.“
Člen 28 navedene uredbe z naslovom „Plačilo“ v odstavku 1 določa:
„Plačila v okviru shem podpore, navedenih v Prilogi I, se v celoti izplačajo upravičencem, razen kjer ta uredba določa drugače.“
V naslovu III Uredbe št. 1782/2003 je urejena shema enotnega plačila. Člen 44, od (1) do (3), navedene uredbe določa:
„1.      Na podlagi vsake pravice do plačila, ki vključuje upravičen hektar, se pridobi pravica do plačila zneska, ki ga določa pravica
do plačila.
2.      ‚Upravičen hektar‘ pomeni vsako kmetijsko površino kmetijskega gospodarstva, ki se uporablja kot orno zemljišče in trajni
travnik, razen površin, ki se uporabljajo za trajne nasade, gozdove ali nekmetijske dejavnosti.
3.      Kmet prijavi parcele, ki ustrezajo upravičenemu hektarju, ki je vključen v katero koli pravico do plačila. Razen v primeru
višje sile ali izjemnih okoliščin so te parcele na razpolago kmetu najmanj 10 mesecev od datuma, ki ga določi država članica,
vendar ne prej kot od 1. septembra v koledarskem letu pred letom vložitve zahtevka za udeležbo v shemi enotnega plačila.“
Naslov IVa Uredbe št. 1782/2003 je naslovljen „Izvajanje shem podpor v novih državah članicah“.
Člen 143a navedene uredbe določa:
„V novih državah članicah se uvedejo neposredna plačila dodeljena v skladu z naslednjim razporedom povečanj, izraženih kot
odstotek ravni takih plačil, ki se takrat uporablja v Skupnosti v njeni sestavi na dan 30. aprila 2004:
–      25 % v letu 2004,
–      30 % v letu 2005,
–      35 % v letu 2006,
–      40 % v letu 2007,
–      50 % v letu 2008,
–      60 % v letu 2009,
–      70 % v letu 2010,
–      80 % v letu 2011,
–      90 % v letu 2012,
–      100 % od leta 2013.“
Člen 143b Uredbe št. 1782/2003, naslovljen „Shema enotnega plačila na površino“, v odstavkih od 1 do 3 določa:
„1.      Nove države članice se lahko najkasneje do dne pristopa odločijo, da neposredna plačila med obdobjem uporabe iz odstavka 9
nadomestijo z enotnim plačilom na površino, ki se izračuna v skladu z odstavkom 2.
2.      Enotno plačilo na površino se opravi enkrat letno. Izračuna se tako, da se letni finančni okvir, ki je določen v skladu z
odstavkom 3, deli s kmetijsko površino vsake nove države članice, določeno v skladu z odstavkom 4.
3.      Komisija za vsako novo državo članico določi letni finančni okvir:
–        kot vsoto sredstev, ki so na razpolago v zadevnem koledarskem letu za dodelitev neposrednih plačil v tej novi državi članici,
–        v skladu z ustreznimi pravili Skupnosti in na podlagi količinskih parametrov kot npr. na podlagi baznih površin, zgornjih
mej za premije in maksimalnih zajamčenih količin, določenih v Aktu o pristopu in naknadni zakonodaji Skupnosti za vsako neposredno
plačilo, in
–        ki se prilagodi z uporabo ustreznega odstotka, določenega v členu 143a za postopno uvedbo neposrednih plačil.“
Člen 143c navedene uredbe, naslovljen „Dopolnilna nacionalna neposredna plačila in neposredna plačila“, določa:
„[…]
2.       Po dovoljenju Komisije imajo nove države članice možnost dopolnjevati katera koli neposredna plačila do:
[…]
Skupna neposredna podpora, ki se po pristopu lahko dodeli kmetom iz nove države članice v skladu z ustreznim neposrednim plačilom,
vključno z vsemi dopolnilnimi nacionalnimi neposrednimi plačili, ne preseže ravni neposredne podpore, do katere bi bil upravičen
kmet v skladu z ustreznim neposrednim plačilom, ki se takrat uporablja za države članice Skupnosti v njeni sestavi na dan
30. aprila 2004.
[…]
4.      Če se nova država članica odloči, da uporablja shemo enotnega plačila na površino, lahko dodeljuje dopolnilno nacionalno neposredno
pomoč v skladu s pogoji iz odstavkov 5 in 8.
5.       Za leto 2004 je skupni znesek dopolnilnih nacionalnih pomoči po (pod)sektorju, ki se dodelijo v tem letu ob uporabi sheme
enotnega plačila na površino, omejen s posebnim finančnim okvirjem za vsak (pod)sektor. Ta okvir je enak razliki med:
–        skupnim zneskom podpor posameznim (pod)sektorjem, ki izvira iz uporabe točk (a) oziroma (b) odstavka 2 in
–        skupnim zneskom neposredne podpore, ki bi bila za isti (pod)sektor v ustreznem letu na voljo v zadevni državi članici v skladu
s shemo enotnega plačila na površino.
Za leta po letu 2005 se omejevanje s pomočjo sektorsko opredeljenih finančnih okvirjev, omenjeno zgoraj, ne uporablja. Vendar
nove države članice ohranijo pravico do uporabe posebnih (pod)sektorskih finančnih okvirjev, pod pogojem, da se tak poseben
(pod)sektorski finančni okvir nanaša le na:
–        neposredna plačila, združena v shemo enotnega plačila, in/ali
–        eno ali več neposrednih plačil, ki so izključena ali se lahko izključijo iz sheme enotnega plačila v skladu s členom 70(2)
ali so lahko predmet delnega izvajanja iz člena 64(2).
6.       Nova država članica lahko na podlagi objektivnih meril in po dovoljenju Komisije določi zneske dopolnilnih nacionalnih pomoči,
ki se dodelijo.
7.      Dovoljenje Komisije:
–        opredeli ustrezne s SKP primerljive nacionalne sheme neposrednih plačil, če se uporablja točka (b) odstavka 2,
–        določi raven, do katere se lahko izplačajo dopolnilne nacionalne pomoči, stopnjo dopolnilne nacionalne pomoči in, kjer je
to primerno, pogoje za njeno podelitev,
–        se podeli ob upoštevanju prilagoditev, ki bi se izkazale za potrebne zaradi razvoja [SKP].
8.      Dopolnilnih nacionalnih plačil ali pomoči se ne podeljuje za kmetijske dejavnosti, za katere v Skupnosti v njeni sestavi na
dan 30. aprila 2004 niso predvidena neposredna plačila.
[…]“

Nacionalna ureditev
Člen 3(1)(a) vladne uredbe št. 6/2004 z dne 22. januarja 2004 o splošnih pogojih dodelitve kmetijskih pomoči Evropske unije,
dopolnilnih pomoči, financiranih iz nacionalnega proračuna, in kmetijskih pomoči, ki spadajo v nacionalno pristojnost (
Magyar Közlöny
, št. 2004/7), določa, da so do pomoči s področja uporabe navedene uredbe, med katere spada tudi dopolnilna nacionalna pomoč,
upravičene tiste pravne osebe ali gospodarske družbe brez statusa pravne osebe, ki niso v postopku prisilne poravnave („csődeljárás“),
stečaja („felszámolás“), dogovarjanja z upniki („adósságrendezés“) ali prostovoljne likvidacije („végelszámolás“).

Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
Družba Bábolna je 28. maja 2004 uradu Hivatal predložila zahtevek za enotno plačilo na površino in dopolnilno nacionalno pomoč,
povezano s tem plačilom.
V skladu z odločbo vlade št. 2186/2004 z dne 22. julija 2004 o reorganizaciji in privatizaciji družbe Bábolna Mezőgazdasági
Termelő, Fejlesztő és Kereskedelmi Zrt. (
Határozatok Tára
, št. 2004/33 (22. julij)) se je 1. septembra 2004 začel postopek prostovoljne likvidacije te družbe.
Urad Hivatal je z odločbo z dne 17. maja 2005 delno ugodil zahtevku družbe Bábolna in ji dodelil enotno plačilo na površino
v znesku 174.410.400 HUF ter dopolnilno nacionalno neposredno pomoč v znesku 70.677.810 HUF za orna zemljišča.
Toda potem ko je urad Hivatal ugotovil, da je bila družba Bábolna od 1. septembra 2004 v postopku prostovoljne likvidacije,
je sprejel novo odločbo, s katero je spremenil odločbo z dne 17. maja 2005. S to spremenjeno odločbo je na podlagi člena 3(1)(a)
vladne uredbe št. 6/2004 zavrnil zahtevek za dopolnilno nacionalno pomoč za orna zemljišča in družbi Bábolna naložil vračilo
že izplačane pomoči iz tega naslova v znesku 15.829.789 HUF.
Družba Bábolna je vložila tožbo, s katero je predlagala razveljavitev navedene spremenjene odločbe in ohranitev veljavnosti
odločbe z dne 17. maja 2005.
Družba Bábolna pred Fővárosi Bíróság trdi, da pravila Skupnosti, ki jih je treba uporabiti v obravnavanem primeru, ne določajo
nobene izjeme glede prostovoljne likvidacije. Edini pogoj za dodelitev pomoči je, da mora biti zadevno kmetijsko gospodarstvo
na ozemlju Skupnosti, pri čemer ni pomemben pravni status, ki ga ima vlagatelj zahtevka za pomoč v skladu z nacionalno zakonodajo.
Urad Hivatal je predlagal, naj se tožba zavrne.
Predložitveno sodišče meni, da je treba za rešitev spora, ki mu je bil predložen, ugotoviti, ali je gospodarska družba, ki
se v državi članici ukvarja s kmetijsko dejavnostjo, upravičena do dopolnilne nacionalne pomoči, čeprav je v postopku prostovoljne
likvidacije.
Fővárosi Bíróság se zlasti sprašuje, ali je dopolnilno nacionalno pomoč mogoče urediti samostojno, neodvisno od načel in pravil
prava Unije. To sodišče zato sprašuje, ali lahko država članica določi pogoje za dodelitev dopolnilne nacionalne pomoči, ki
so strožji od pogojev, določenih za shemo enotnega plačila na površino, ki je bila uvedena na podlagi tega prava.
To sodišče v zvezi s petim vprašanjem za predhodno odločanje, ki ga je postavilo, poleg tega navaja, da na podlagi madžarskega
prava obstajajo različne pravne ureditve za postopke prisilne poravnave, stečaja in prostovoljne likvidacije.
Ker je rešitev spora, ki mu je bil predložen, odvisna od razlage uporabljivega prava Unije, je Fővárosi Bíróság prekinilo
odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.      Ali se pogoji za pomoč Skupnosti (EKUJS) v okviru [SKP] lahko razlikujejo od pogojev za dopolnilno nacionalno pomoč oziroma
ali lahko za pogoje v okviru dopolnilne nacionalne pomoči veljajo druga, strožja pravila kot za pomoči, ki so financirane
iz EKUJS?
2.      Ali je področje uporabe člena 1(4) Uredbe [št. 3508/92] oziroma člena 10(a) Uredbe [št. 1259/1999] v zvezi s prejemniki pomoči
mogoče razlagati tako, da sta s subjektivnega vidika za pomoč določena samo dva pogoja: (a) do pomoči je upravičeno združenje
kmetov (ali posameznik), ki (b) ima kmetijsko gospodarstvo na ozemlju Skupnosti?
3.      Ali je zgoraj navedeni uredbi mogoče razlagati tako, da kmet, ki ima kmetijsko gospodarstvo na ozemlju Skupnosti, vendar želi
dejavnost v prihodnosti (po porabi pomoči) opustiti, ni upravičen do pomoči?
4.      Kako je treba na podlagi zgoraj navedenih uredb razumeti pravno ureditev po nacionalni zakonodaji?
5.      Ali v pravno ureditev po nacionalni zakonodaji spada tudi pravna ureditev v zvezi z načinom morebitnega prenehanja kmetijskega
gospodarstva (ali združenja)? […]
6.      Ali je mogoče ločiti, medsebojno popolnoma neodvisno, pogoje za enotno plačilo na površino (iz sheme Skupnosti) oziroma za
dopolnilno nacionalno pomoč? Kakšna je (lahko) povezava med načeli, sistemi in cilji za obe vrsti pomoči?
7.      Ali je iz dopolnilne nacionalne pomoči mogoče izključiti združenje (ali posameznika), ki sicer izpolnjuje pogoje sheme Skupnosti
za plačilo na površino?
8.      Ali se na podlagi člena 1 Uredbe št. 1259/1999 veljavnost uredbe razširi tudi na dopolnilno nacionalno pomoč, upoštevajoč,
da se tisto, kar EKUJS financira samo delno, zato financira iz naslova dopolnilne nacionalne pomoči?
9.      Ali je kmet, čigar zakonito in dejansko delujoče kmetijsko gospodarstvo je na ozemlju Skupnosti, upravičen do dopolnilne nacionalne
pomoči?
10.      Če je v nacionalnem pravu posebna ureditev postopka prenehanja gospodarske družbe, ali je ta ureditev upoštevna z vidika pomoči
Skupnosti (in s tem povezanih nacionalnih pomoči)?
11.      Ali je pravne predpise Skupnosti in nacionalne pravne predpise v zvezi z delovanjem [SKP] mogoče razlagati tako, da morajo
oblikovati pravni sistem, ki deluje celovito, z enotno razlago in ki temelji na enakih načelih in pogojih?
12.      Ali je področje uporabe člena 1(4) Uredbe št. 3508/92 oziroma člena 10(a) Uredbe št. 1259/1999 mogoče razlagati tako, da niti
namera kmeta, da v prihodnosti preneha z dejavnostmi, niti pravna ureditev v zvezi s tem z vidika pomoči nista pomembni?“

Vprašanja za predhodno odločanje

Uvodne ugotovitve
Akt o pristopu je v okviru širitve Evropske unije leta 2004 določil, da se v Uredbo št. 1259/1999 vnesejo določbe glede uvedbe
neposrednih plačil v novih državah članicah in glede sheme enotnega plačila na površino. Te določbe so bile nato s Sklepom
2004/281 vključene v Uredbo št. 1782/2003, s katero sta bili z učinkom od 1. maja 2004 razveljavljeni uredbi št. 3508/92 in
št. 1259/1999.
V teh okoliščinah se glede na čas dejanskega stanja v sporu o glavni stvari uporablja Uredba št. 1782/2003.
Ker je naloga Sodišča razlaga vseh določb prava Unije, ki jih nacionalna sodišča potrebujejo za odločanje v sporih, ki so
jim predloženi, tudi če te določbe niso izrecno navedene v vprašanjih, ki jih ta sodišča postavijo (glej zlasti sodbo z dne
8. marca 2007 v zadevi Campina, C-45/06, ZOdl., str. I-2089, točka 31), je treba vprašanja za predhodno odločanje razumeti
tako, da se nanašajo na Uredbo št. 1782/2003 ali spadajo v njen okvir.

Vsa vprašanja
Predložitveno sodišče z dvanajstimi vprašanji, ki jih je treba obravnavati skupaj, v bistvu sprašuje, ali Uredba št. 1782/2003
nasprotuje nacionalni ureditvi, na podlagi katere do dopolnilne nacionalne pomoči niso upravičene pravne osebe, ki opravljajo
kmetijsko dejavnost na ozemlju zadevne države članice, ker so v postopku prostovoljne likvidacije.
Uredba št. 1782/2003 v skladu s členom 1 med drugim določa skupna pravila o neposrednih plačilih iz shem dohodkovne podpore
v okviru skupne kmetijske politike, dohodkovno podporo za kmete (shema enotnega plačila) in prehodno poenostavljeno dohodkovno
podporo kmetom v novih državah članicah (shema enotnega plačila na površino).
V skladu s členoma 143a in 143b Uredbe št. 1782/2003 se neposredna plačila ali, če je potrebno, shema enotnega plačila na
površino v novih državah članicah uvedejo postopoma. Cilj te postopne uvedbe shem pomoči Unije v nove države članice je, da
ne bi bilo upočasnjeno nujno prestrukturiranje kmetijskega sektorja teh držav članic in da z dodeljevanjem nesorazmernih pomoči
glede na raven prihodkov kmetov in prebivalstva na splošno ne bi bile ustvarjene prevelike razlike v dohodkih in socialnih
neenakosti (glej po analogiji sodbo z dne 23. oktobra 2007 v zadevi Poljska proti Svetu, C‑273/04, ZOdl., str. I‑8925, točka 69).
Člen 143c(2) in (4) Uredbe št. 1782/2003 določa, da imajo nove države članice kljub temu možnost dopolnjevati neposredna plačila
ali enotno plačilo na površino z dopolnilno nacionalno pomočjo, ki se vsaj delno financira iz proračuna novih držav članic.
V zvezi s tem Uredba št. 1782/2003 tem državam članicam daje določeno polje proste presoje v okviru izvajanja dopolnilne nacionalne
pomoči. Člen 143c(6) te uredbe zlasti določa, da nove države članice na podlagi objektivni meril in po dovoljenju Komisije
določijo zneske dopolnilnih nacionalnih pomoči, ki se dodelijo.
Toda glede na to, da sprejetje nacionalne ureditve, kakršna je ta, ki se uporablja v postopku v glavni stvari, spada v okvir
SKP, take ureditve ni mogoče sprejeti ali uporabiti tako, da bi bili ogroženi cilji, ki jim sledi ta politika, zlasti tisti,
ki se nanašajo na integriran upravni in nadzorni sistem za nekatere programe pomoči Skupnosti (glej v tem smislu sodbo z dne
5. maja 2011 v združenih zadevah Kurt und Thomas Etling in drugi, C‑230/09 in C‑231/09, še neobjavljena v ZOdl., točka 75),
in še posebej cilji, ki jim sledijo programi pomoči, določeni v Uredbi št. 1782/2003.
Diskrecijska pravica, ki jo imajo nove države članice, je poleg tega omejena toliko, kolikor so v skladu s členom 143c(7)
te uredbe raven, do katere se lahko izplačajo dopolnilne nacionalne pomoči in za katero veljajo omejitve, opredeljene v odstavku
2 in, če je potrebno, v odstavku 5 navedenega člena, ter stopnja te pomoči in morebitni pogoji za dodelitev pomoči predmet
predhodne odobritve Komisije.
V obravnavanem primeru je treba ugotoviti, da iz spisa izhaja, da program Republike Madžarske z dne 18. maja 2004 glede dopolnilnih
nacionalnih neposrednih plačil, ki je bil odobren z Odločbo Komisije (C(2004) 2295) z dne 29. junija 2004, ne vsebuje pogoja,
v skladu s katerim je dopolnilno nacionalno pomoč mogoče dodeliti zgolj kmetom v smislu Uredbe št. 1782/2003, ki niso v postopku
prostovoljne likvidacije.
V obravnavanem primeru tako zadostuje ugotoviti, da Uredba št. 1782/2003 glede dodelitve dopolnilne nacionalne pomoči, kot
je ta v postopku v glavni stvari, nasprotuje določitvi pogoja, ki ga Komisija ni odobrila, ne da bi se bilo treba izreči o
združljivosti tega pogoja s cilji Uredbe št. 1782/2003 in, splošneje, s splošnimi načeli prava Unije, ki so jih države članice
prav tako zavezane spoštovati (glej zgoraj navedeno sodbo Kurt und Thomas Etling in drugi, točka 74).
Glede na zgornje ugotovitve je na postavljena vprašanja treba odgovoriti, da je treba Uredbo št. 1782/2003 razlagati tako,
da nasprotuje nacionalni ureditvi, na podlagi katere do dopolnilne nacionalne pomoči niso upravičene pravne osebe, ki opravljajo
kmetijsko dejavnost na ozemlju zadevne države članice, ker so v postopku prostovoljne likvidacije, če Komisija pogoja glede
neobstoja takega postopka ni predhodno odobrila.

Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči
o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (prvi senat) razsodilo:
Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske
politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št.
1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) št. 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71
in (ES) št. 2529/2001, kakor je bila spremenjena s Sklepom Sveta z dne 22. marca 2004 o prilagoditvi Akta o pogojih pristopa
Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte,
Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah pogodb, na katerih temelji Evropska unija, zaradi
reforme skupne kmetijske politike (2004/281/ES), je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, na podlagi katere
do dopolnilne nacionalne pomoči niso upravičene pravne osebe, ki opravljajo kmetijsko dejavnost na ozemlju zadevne države
članice, ker so v postopku prostovoljne likvidacije, če Evropska komisija pogoja glede neobstoja takega postopka ni predhodno
odobrila.
Podpisi
*
Jezik postopka: madžarščina.