CELEX: 62012CJ0198
Tagállami kötelezettségszegés
Belső energiapiac
Földgázszállítás
715/2009/EK rendelet
A 14. cikk (1) bekezdése, valamint a 16. cikk (1) bekezdése és (2) bekezdésének b) pontja
Maximális kapacitás biztosításának kötelezettsége
Ellentétes irányú virtuális gázszállítási kapacitás
Elfogadhatóság

Keresetével az Európai Bizottság annak megállapítását kéri a Bíróságtól, hogy a Bolgár Köztársaság – mivel nem nyújtott valamennyi piaci szereplő részére ellentétes irányú virtuális gázszállításra irányuló szolgáltatásokat – nem teljesítette a földgázszállító hálózatokhoz való hozzáférés feltételeiről és az 1775/2005/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13‑i 715/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (
HL L 211., 36. o.
; helyesbítés:
HL L 229., 29. o.
és
HL L 309., 87. o.
) 16. cikkének (1) bekezdésével és (2) bekezdésének b) pontjával összefüggésben értelmezett 14. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.
Jogi háttér
A Bizottság által Bulgáriával szemben indított jogsértési eljárás kezdetben a földgázszállító‑hálózatokhoz való hozzáférés feltételeiről szóló, 2005. szeptember 28‑i 1775/2005/EK rendelet (
HL L 289., 1. o.
) 4. cikkének (1) bekezdésén, valamint 5. cikkének (1) és (2) bekezdésén alapult, amelyet a pert megelőző eljárás során a 715/2009 rendelet 2011. március 3‑i hatállyal hatályon kívül helyezett. Az említett rendelkezések helyébe a 715/2009 rendelet 14. cikkének (1) bekezdése, valamint 16. cikkének (1) és (2) bekezdése lépett.
Ez utóbbi rendelet „Tárgy és hatály” című 1. cikke az 1775/2005 rendelet 1. cikkének helyébe lépett. A 715/2009 rendelet 1. cikke első bekezdésének a) pontja a következőképpen rendelkezik:
„E rendelet célja, hogy:
a)
a nemzeti és a regionális piacok sajátos jellegzetességei figyelembevételével megkülönböztetésmentes szabályokat állapítson meg a földgázszállító rendszerekhez való hozzáférés feltételeire vonatkozóan, a földgáz belső piacának megfelelő működése érdekében”.
E rendelet 2. cikkének címe „Fogalommeghatározások”. Az említett rendelet 2. cikkének (1) bekezdése, amely az 1775/2005 rendelet 2. cikke (1) bekezdésének helyébe lépett, az alábbiak szerint rendelkezik:
„E rendelet alkalmazásában:
1.
»szállítás«: a földgáz hálózaton, túlnyomórészt nagynyomású csővezetéken, de nem termelési csővezeték‑hálózaton és nem az elsődlegesen a helyi földgázelosztás keretében használt nagynyomású vezetékeken történő szállítása a felhasználókhoz történő eljuttatás céljából, kivéve a gázszolgáltatást;
[...]
3.
»kapacitás«: normál köbméter/időegységben vagy energiaegység/időegységben kifejezett maximális szállított mennyiség, amelyre a rendszerhasználó a szállítási szerződés előírásainak megfelelően jogosult;
[...]
5.
»szűkületkezelés«: a szállításirendszer‑üzemeltető kapacitásportfóliójának olyan kezelését jelenti, amely a műszaki kapacitás optimális és maximális használatát, és a jövőbeni szűkületi és telítődési pontok kellő időben való észrevételét célozza meg;
[...]
7.
»nominálás«: a rendszerhasználónak a szállításirendszer‑üzemeltető részére adott értesítése arról, hogy a rendszerhasználó mennyi gázt kíván a rendszerbe betáplálni vagy onnan vételezni;
[...]
9.
»rendszeregyensúly«: szállítási hálózat minden olyan állapota, amikor a földgáz nyomása és minősége azok között a minimum és maximum határok között marad, melyeket a szállításirendszer‑üzemeltető határozott meg abból a célból, hogy a földgáz szállítása műszaki szempontból garantált legyen;
[...]
18.
»műszaki kapacitás«: az a maximális nem megszakítható kapacitás, amelyet a szállításirendszer‑üzemeltető kínálhat a rendszerhasználóknak, figyelembe véve a szállítóhálózatra vonatkozó rendszeregyensúlyt és üzemeltetési követelményeket;
[...]
20.
»szabadkapacitás«: a műszaki kapacitásnak az a része, amelyet nem osztottak ki, de a rendszerben egy adott időpontban rendelkezésre áll;
21.
»szűkület«: az a helyzet, amikor a nem megszakítható kapacitás iránti kereslet szintje meghaladja a műszaki kapacitást;
[...]
23.
»fizikai szűkület«: az a helyzet, amikor a tényleges szállítások iránti kereslet szintje egy adott időpontban meghaladja a műszaki kapacitást”.
A 715/2009 rendelet 14. cikkének címe „A szállításirendszer‑üzemeltetők által harmadik felek részére nyújtandó hozzáférési szolgáltatások”. E rendelet 14. cikkének (1) bekezdése, amely az 1775/2005 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének helyébe lépett, az alábbiak szerint rendelkezik:
„A szállításirendszer‑üzemeltetők:
a)
biztosítják, hogy valamennyi rendszerhasználó számára megkülönböztetésmentes módon nyújtsanak szolgáltatásokat;
b)
egyaránt biztosítanak a harmadik fél hozzáférésével kapcsolatos nem megszakítható és megszakítható szolgáltatásokat. A megszakítható kapacitás ára tükrözi a megszakítás valószínűségét;
c)
hosszú távú és rövid távú szolgáltatásokat egyaránt nyújtanak a rendszerhasználók számára.
Az első albekezdés a) pontja vonatkozásában, ha a szállításirendszer‑üzemeltető különböző ügyfelek számára ugyanazt a szolgáltatást nyújtja, akkor azt azonos szerződési feltételeket alkalmazva, vagy a [földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/55/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13‑i] 2009/73/EK [európai parlamenti és tanácsi] irányelv [(
HL L 211., 94. o.
)] 41. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően a hatáskörrel rendelkező hatóság által jóváhagyott harmonizált szállítási szerződések vagy közös üzemi és kereskedelmi szabályzat használatával kell tennie”.
A 715/2009 rendelet 16. cikkének címe „A kapacitásallokációs mechanizmusok és a szűkületkezelésre vonatkozó eljárások elvei a szállításirendszer‑üzemeltetők vonatkozásában”. Az alaprendelet 16. cikkének (1) és (2) bekezdése, amelyek az 1775/2005 rendelet 5. cikke (1) és (2) bekezdésének helyébe léptek, kimondják:
„(1)   A 18. cikk (3) bekezdésében említett valamennyi releváns ponton a rendszeregyensúly és a hatékony hálózatüzemeltetés figyelembevételével megállapított maximális kapacitást a piaci szereplők rendelkezésére kell bocsátani.
(2)   A szállításirendszer‑üzemeltetők kötelesek olyan megkülönböztetésmentes és átlátható kapacitásallokációs mechanizmusokat alkalmazni és közzétenni, amelyek:
a)
megfelelő gazdasági jelzéseket adnak a műszaki kapacitás hatékony és maximális kihasználása érdekében, és megkönnyítik az új infrastruktúrába való beruházást, valamint a határokon átnyúló földgáz‑kereskedelmet.
b)
összeegyeztethetők a piaci mechanizmusokkal – ideértve az azonnali piacokat és a kereskedési pontokat is – ugyanakkor rugalmasak és képesek a változó piaci körülményekhez való alkalmazkodásra;
c)
összeegyeztethetők a tagállamok hálózat‑hozzáférési rendszereivel.”
A pert megelőző eljárás
2009. június 26‑án a Bizottság felszólító levelet küldött a Bolgár Köztársaságnak, amelyben azt állította, hogy e tagállam többek között nem teljesítette az 1775/2005 rendelet 4. cikkének (1) bekezdéséből, valamint 5. cikkének (1) és (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit, amely rendelkezések helyébe a 715/2009 rendelet 14. cikkének (1) bekezdése, valamint 16. cikkének (1) bekezdése és (2) bekezdésének b) pontja) lépett.
Mivel a Bizottság a Bolgár Köztársaság által 2009. augusztus 26‑i levelében adott választ nem találta kielégítőnek, 2010. június 28‑án indokolással ellátott kérelmet intézett hozzá. A Bolgár Köztársaság válaszolt ezen indokolással ellátott kérelemre, és több, 2011. augusztus 24‑én, december 28‑án és 2012. január 19‑én kelt levelében kiegészítő információkat szolgáltatott a Bizottság részére.
A Bizottság, mivel az indokolással ellátott kérelemre adott válaszokat nem találta kielégítőnek, benyújtotta a jelen keresetet.
A keresetről
A kereset elfogadhatóságáról
A felek érvei
Először is a Bolgár Köztársaság azt állítja, hogy a Bizottság által benyújtott kereset elfogadhatatlan. mivel az indokolással ellátott véleményben és a keresetben szereplő indokok nem egyeznek.
A Bolgár Köztársaság arra hivatkozik, hogy a felszólító levél és az indokolással ellátott vélemény több alkalommal említi az „ellentétes irányú szállítási szolgáltatások megszakítható ellátási rendszer keretében történő” nyújtására vonatkozó kötelezettséget, ami csak a földgáz ellentétes irányú fizikai szállítására vonatkozhat. Márpedig a Bizottság az indokolással ellátott véleményében azt állította, hogy az 1775/2005 rendelet 5. cikkének (1) bekezdése előírja a kétirányú fizikai földgázszállítási kapacitás biztosításának kötelezettségét, vagy amennyiben erre nincs műszaki lehetőség, főirányú fizikai szállítási kapacitás és ellentétes irányú virtuális szállítási kapacitás biztosításának kötelezettségét.
A Bolgár Köztársaság azt is megjegyzi, hogy a Bizottság a kereset főszövegében az ellentétes irányú szállítási kapacitás rendelkezésre bocsátásának szélesebb körű kötelezettségére utal, akár fizikai, akár virtuális kapacitásról van szó. Márpedig a Bizottság a kereseti kérelemben kizárólag az ellentétes irányú virtuális szállítási szolgáltatások nyújtását említette.
A Bolgár Köztársaság úgy véli, hogy e következetlenségek miatt nem volt képes azonosítani a neki felrótt kötelezettségszegést, sem pedig hasznosan érvényesíteni védekezési jogalapjait a Bizottság által megfogalmazott kifogásokkal szemben, és ezért a jelen keresetet, mint elfogadhatatlant, el kell utasítani.
A Bizottság arra hivatkozik, hogy az indokolással ellátott vélemény mind a fizikai, mind pedig a virtuális ellentétes irányú földgázszállítási szolgáltatásokra vonatkozott, mivel a szállítási szolgáltatások e két fajtájának kínálása úgy tekinthető, mint amely a földgázszállításirendszer‑üzemeltetőre háruló azon kötelezettségből ered, hogy a piaci szereplők részére a hálózatán maximális kapacitást biztosítson, ami az indokolással ellátott véleményből kifejezetten kitűnik. Lényegében a Bizottság több alkalommal, mind az indokolással ellátott véleményben, mind a felszólító levélben jelezte, hogy a földgáz ellentétes irányú virtuális szállítása megfelel a 715/2009 rendelet 16. cikkének (1) bekezdésével és (2) bekezdésének b) pontjával összefüggésben értelmezett 14. cikke (1) bekezdésének rendelkezéseiben foglalt előírásoknak abban az esetben, ha a rendszerüzemeltető számára nem lehetséges az ellentétes irányú fizikai szállítás teljesítése.
A Bíróság álláspontja
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a Bizottság részéről az érintett tagállamnak címzett felszólító levél, ezt követően a Bizottság által kibocsátott indokolással ellátott vélemény behatárolja a jogvita tárgyát, amely ennélfogva azután már nem terjeszthető ki. Következésképpen az indokolással ellátott véleménynek és a keresetnek ugyanazokon a kifogásokon kell alapulnia (lásd különösen: Bizottság kontra Németország ítélet, C‑191/95,
EU:C:1998:441
, 55. pont és Bizottság kontra Spanyolország ítélet, C‑67/12,
EU:C:2014:5
, 52. pont).
Ez a követelmény mindazonáltal nem jelentheti azt, hogy minden esetben tökéletesen egyeznie kell a kifogások felszólító levélben történő kifejtésének, az indokolással ellátott vélemény rendelkező részének és a keresetlevélben foglalt kérelemnek, amennyiben a jogvitának az indokolással ellátott véleményben meghatározott tárgyát nem terjesztik ki vagy nem változtatják meg, hanem épp ellenkezőleg, pusztán korlátozzák (lásd különösen: Bizottság kontra Németország ítélet,
EU:C:1998:441
, 56. pont és Bizottság kontra Spanyolország ítélet
EU:C:2014:5
, 53. pont).
Márpedig meg kell állapítani, hogy a jelen ügyben a Bizottság nem terjesztette ki a jogvitának a felszólító levélben és az indokolással ellátott véleményben meghatározott tárgyát, hanem azt az ellentétes irányú virtuális földgázszállítási szolgáltatások nyújtására vonatkozó kötelezettségre korlátozta. Ahogyan ugyanis a főtanácsnok az indítványának 28. pontjában említette, a Bizottság a felszólító levélben, az indokolással ellátott véleményben, valamint a keresetben is hivatkozott az ellentétes irányú virtuális kapacitás kínálása kötelezettségének fennállására.
A fentiekre figyelemmel a Bolgár Köztársaság által felhozott elfogadhatatlansági kifogást el kell utasítani.
Az ügy érdeméről
A felek érvei
A Bizottság álláspontja szerint a Bolgár Köztársaság nem teljesítette a 715/2009 rendelet 16. cikkének (1) bekezdésével és (2) bekezdésének b) pontjával összefüggésben értelmezett 14. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit, mivel a Bulgartransgaz EAD belföldi földgázszállításirendszer‑üzemeltető nem biztosít ellentétes irányú virtuális földgázszállítási kapacitást az említett rendszer minden betáplálási és kiadási pontján, így a román rendszer kapcsolódási pontján Negru Vodánál, és a görög rendszer kapcsolódási pontján Szidirókasztrónál.
A Bizottság keresetének szövegéből kitűnik, hogy valamely rendszer virtuális földgázszállítási kapacitása annak eredménye, hogy e rendszer üzemeltetője kompenzálja az egymással ellentétes irányú földgázszállítási igényeket. E kompenzációs mechanizmus lehetővé teszi, hogy a fizikai szállítási kapacitással párhuzamosan „virtuális” földgázszállítási kapacitást kínáljanak abban az értelemben, hogy meghatározott földgázmennyiségek fizikailag nem haladnak át a földgázszállítási rendszeren.
Először is a Bizottság arra hivatkozik, hogy azzal, hogy nem kínál ellentétes irányú virtuális szállítási szolgáltatásokat a földgázszállítási rendszere releváns határkeresztező pontjain, a Bolgár Köztársaság nem teljesítette 715/2009 rendelet 14. cikke (1) bekezdésének a) pontjában a szolgáltatásoknak a rendszer valamennyi felhasználója részére történő megkülönböztetésmentes nyújtására vonatkozóan előírt kötelezettséggel, valamint a mind nem megszakítható, mind megszakítható hozzáférési szolgáltatások harmadik személyek részére történő nyújtására vonatkozó, a fent hivatkozott rendelet 14. cikke (1) bekezdésének b) pontjában előírt kötelezettséggel együttesen értelmezett, az említett rendelet a 16. cikke (1) bekezdése szerinti, a maximális hálózati kapacitásának a piaci szereplők rendelkezésére bocsátására vonatkozó kötelezettségét.
A Bizottság megjegyzi, hogy bizonyos csővezeték‑rendszerek kétirányú fizikai földgázszállítási kapacitásokat kínálnak, és ennek következtében a rendszerhasználók ellentétes irányú fizikai szállítási szolgáltatásokhoz rendelkeznek hozzáféréssel. E rendszerek kétirányú fizikai kapacitással rendelkeznek. Ezzel szemben más csővezeték‑rendszerek, így azok, amelyeket a Bolgár Köztársaság hozott létre, csak egy irányban teszik lehetővé a földgáz fizikai szállítását, és ezért egyirányú fizikai kapacitást kínálnak. Márpedig az utóbbi esetben a maximális hálózati kapacitásnak az említett rendelet 16. cikkének (1) bekezdésének megfelelő rendelkezésre bocsátására vonatkozó kötelezettségből az ellentétes irányú virtuális szállítási szolgáltatások kínálásának kötelezettsége következik.
A Bizottság szerint ugyanis az ellentétes irányú virtuális szállítási kapacitás kínálása lehetővé teszi a rendszer kapacitásának növelését. Az ellentétes irányú virtuális szállítási kapacitás rendelkezésre bocsátása orvosolja nem csupán a csővezeték ellentétes irányú fizikai szállítási kapacitásának hiányát, hanem a főirányú szállítás kapacitását is növeli, mivel a főirányú szállítási igényeket az ellentétes irányú szállítási igények kompenzálják.
A Bizottság szerint a 715/2009 rendelet 16. cikke (1) bekezdésének fent említett olyan értelmezését, amely szerint az előírja az ellentétes irányú virtuális szállítási kapacitásnak a piaci szereplők rendelkezésére bocsátására vonatkozó kötelezettséget, e rendelet 14. cikke (1) bekezdésének b) pontja megerősíti. E tekintetben a Bizottság arra hivatkozik, hogy az ilyen virtuális kapacitást megszakítható alapon kell felkínálni, és hogy az említett rendelet 14. cikke (1) bekezdésének b) pontja kötelezettséget ír elő a szállításirendszer‑üzemeltetők számára mind nem megszakítható, mind pedig megszakítható szolgáltatások felkínálására.
Másodszor a Bizottság azt állítja, hogy az ellentétes irányú virtuális szállítási kapacitás bevezetésére vonatkozó kötelezettség a „hatékony hálózatüzemeltetésre” vonatkozó követelményből ered, amely szintén a 715/2009 rendelet 16. cikkének (1) bekezdésében szerepel. E kapacitás ugyanis lehetővé teszi a földgázszállítási szolgáltatások kínálatának többletköltségektől mentes növelését, míg az ellentétes irányú fizikai szállítási kapacitás megszerzése jelentős infrastrukturális beruházásokkal és fűtő‑, tüzelőanyagként használt földgáznak e szállítás teljesítése érdekében történő felhasználásával járna.
Harmadszor a Bizottság arra hivatkozik, hogy az ellentétes irányú virtuális szállítási kapacitás felkínálására vonatkozó kötelezettség a rendszerkapacitások piaci mechanizmusok révén történő allokációjára vonatkozó kötelezettségből is következik az említett rendelet 16. cikke (2) bekezdése b) pontjának megfelelően. Ennek kapcsán az a döntés, hogy kizárólag a földgázvezetékek fizikai szállítási kapacitása kerül kihasználásra, drasztikusan csökkenti a földgázszállítási kínálatot az Európai Unióban, jelentősen akadályozza a kereskedési pontok között zajló földgáz‑kereskedelem likviditását, és azzal a veszéllyel jár, hogy az Unión belül jelentős árkülönbségeket hoz létre.
Negyedszer a Bizottság úgy véli, hogy ugyanezen rendelet minden olyan értelmezése, amely szerint az nem írja elő az ellentétes irányú virtuális szállítási kapacitás felkínálására vonatkozó kötelezettségét, ellentétes a 715/2009 rendeletnek az ugyanezen rendelet 1. cikkének első bekezdéséből következő céljaival. Az ellentétes irányú virtuális szállítási kapacitás rendelkezésre bocsátása ugyanis mind a folyékony földgáz piaca fejlődésének, mind pedig a földgáz belső piaca integrációjának elengedhetetlen feltétele.
A Bolgár Köztársaság vitatja a Bizottság azon értelmezését, amely szerint ugyanezen rendelet rendelkezéseiből következik az ellentétes irányú virtuális szállítási kapacitásnak a rendszere minden egyes betáplálási és kiadási pontján történő felkínálására vonatkozó kötelezettség.
Először is a Bolgár Köztársaság rámutat, hogy az említett rendelet 14. cikke (1) bekezdésének, valamint 16. cikke (1) és (2) bekezdésének szövegének szó szerinti értelmezése nem teszi lehetővé annak megállapítását, hogy fennáll a kétirányú kapacitások földgázrendszereken történő rendelkezésre bocsátásának kötelezettsége.
Másodszor a Bolgár Köztársaság arra hivatkozik, hogy a Bizottság értelmezése összeegyeztethetetlen az említett rendelet rendelkezéseinek általános rendszerével. Ily módon a Bizottság által a „maximális kapacitás” fogalmának adott olyan értelmezés, amely szerint az lefedi a virtuális szállítási kapacitást, eltér a „szállítás”, „kapacitás”, „szűkületkezelés”, „nominálás”, „műszaki kapacitás”, „szabadkapacitás”, „szerződéses szűkület” és „fizikai szűkület” fogalmaknak az ugyanazon rendelet 2. cikkének (1) bekezdésében szereplő meghatározásától, amely fogalmak valamennyien a földgázrendszer fizikai szállítókapacitására vonatkoznak.
Harmadszor a Bolgár Köztársaság azt állítja, hogy a 715/2009 rendelet történeti értelmezése ugyanezen megállapítást eredményezi. Egyrészről sem az 1775/2005 rendelet, sem pedig a 715/2009 rendelet előkészítő anyagai nem tartalmaztak olyan utalást, amely alátámasztaná a Bizottságnak az ellentétes irányú virtuális szállítási kapacitás nyújtására vonatkozó kötelezettség mellett szóló értelmezését.
Másrészről a Bolgár Köztársaság arra hivatkozik, hogy a földgázellátás biztonságának megőrzését szolgáló intézkedésekről és a 2004/67/EK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. október 20‑i 994/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (
HL L 295, 1. o.
) 6. és 7. cikke azt írja elő a tagállamok számára, hogy a lehető legrövidebb időn belül, de legkésőbb 2013. december 3‑ig alakítsanak ki kétirányú fizikai szállítást lehetővé tévő kapacitást valamennyi, tagállamok közötti határkeresztező rendszerösszekötőn. Következésképpen, amennyiben az uniós jogalkotó hasonló kötelezettséget kívánt volna előírni a 715/2009 rendelet elfogadásával, azt kifejezetten tette volna, ahogyan a 994/2010 rendelet 6. és 7. cikkének elfogadása során is eljárt.
A Bíróság álláspontja
Keresetének alátámasztása érdekében a Bizottság azt állítja, hogy az említett rendelet 14. cikkének (1) bekezdése, valamint 16. cikke (1) bekezdése és (2) bekezdésének b) pontja előírja az ellentétes irányú virtuális földgázszállítási kapacitás felkínálásának kötelezettségét. Meg kell vizsgálni, hogy e rendelkezések előírnak‑e ilyen kötelezettséget.
Meg kell állapítani, hogy e rendelkezések egyike sem írja elő kifejezetten az ellentétes irányú virtuális gázszállítási kapacitás felkínálásának kötelezettségét.
A Bizottság azonban arra hivatkozik, hogy e kötelezettség az említett rendelkezésekből hallgatólagosan következik. E tekintetben emlékeztetni kell a Bíróság ítélkezési gyakorlatára, amely szerint – ahogyan arra a főtanácsnok az indítványának 46. pontjában rámutatott – valamely uniós jogalkotási aktus rendelkezései világos és egyértelmű megfogalmazásának ellenére nem lehet olyan értelmezést alkalmazni, amely e rendelkezések helyesbítését és ezzel a tagállamokra az említett rendelkezések alapján háruló kötelezettségek kiterjesztését célozza (lásd ebben az értelemben: Bizottság kontra Egyesült Királyság ítélet, C‑582/08,
EU:C:2010:429
, 51. pont).
Először is a 715/2009 rendelet 14. cikke (1) bekezdésének szövege szerint a szállításirendszer‑üzemeltetők biztosítják, hogy valamennyi rendszerhasználó számára megkülönböztetésmentes módon nyújtsanak mind hosszú távú, mind pedig rövid távú szolgáltatásokat, továbbá harmadik fél hozzáférésével kapcsolatos nem megszakítható és megszakítható szolgáltatásokat.
Márpedig e rendelkezésből nem vezethető le az ellentétes irányú virtuális földgázszállítási kapacitás felkínálásának kötelezettsége. Különösen, és ahogyan arra a főtanácsnok az indítványának 40. pontjában rámutatott, a mind nem megszakítható, mind megszakítható szolgáltatások nyújtására vonatkozó, az említett rendelkezésből következő kötelezettség nem jelenti azt, hogy a szállításirendszer‑üzemeltetők kötelesek valamennyi fajta megszakítható szolgáltatást, és különösen ellentétes irányú virtuális kapacitást nyújtani. Ezenkívül az említett rendelet 14. cikke (1) bekezdésének a) pontjában előírt megkülönböztetésmentesség kötelezettsége nem azt követeli meg ezektől az üzemeltetőktől, hogy új szolgáltatásokat nyújtsanak, hanem azt, hogy a már meglévő szolgáltatásaik nyújtása során tartózkodjanak minden hátrányos megkülönböztetéstől.
Másodszor a 715/2009 rendelet 16. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy az említett rendelet 18. cikkének (3) bekezdésében említett valamennyi releváns ponton a rendszeregyensúly és a hatékony hálózatüzemeltetés figyelembevételével megállapított maximális kapacitást a piaci szereplők rendelkezésére kell bocsátani.
Ennek kapcsán az említett rendelet 2. cikke (1) bekezdésének 3. pontja a „kapacitást” az alábbiak szerint határozza meg: „normál köbméter / időegységben vagy energiaegység / időegységben kifejezett maximális szállított mennyiség, amelyre a rendszerhasználó a szállítási szerződés előírásainak megfelelően jogosult”.
A „szállítás” fogalmának meghatározása ugyanezen rendelet 2. cikke (1) bekezdésének 1. pontjában az alábbiak szerint szerepel: „a földgáz hálózaton, túlnyomórészt nagynyomású csővezetéken, de nem termelési csővezeték‑hálózaton és nem az elsődlegesen a helyi földgázelosztás keretében használt nagynyomású vezetékeken történő szállítása a felhasználókhoz történő eljuttatás céljából, kivéve a gázszolgáltatást.”
E fogalommeghatározásokra tekintettel a 715/2009 rendelet 16. cikkének (1) bekezdésének értelmében a „kapacitás” fogalma a földgázszállítási‑rendszerek fizikai szállítási kapacitását jelöli. Ezenkívül a 715/2009 rendeletnek a „kapacitás” szót tartalmazó egyik rendelkezéséből sem következik, hogy e kifejezés a virtuális szállítási szolgáltatásokat is lefedheti.
Következésképpen, és ahogyan azt a Bolgár Köztársaság, valamint a főtanácsnok az indítványának 34. pontjában említette, a 715/2009 rendelet 16. cikkének (1) bekezdésében szereplő „maximális kapacitás” fogalma csak a földgázszállítási rendszerek fizikai szállítási kapacitására utal, kizárva a szállításirendszer‑üzemeltető által felkínált esetleges virtuális kapacitást.
Ezen értelmezés nem áll ellentétben az említett rendelet 16. cikkének (1) bekezdésében a rendszerüzemeltetők számára előírt azon kötelezettséggel, hogy a maximális szállítási kapacitásnak a piaci szereplők rendelkezésére bocsátása során „[figyelembe vegyék] a „hatékony hálózatüzemeltetés[t]”. Ahogyan a főtanácsnok az indítványának 41. pontjában rámutatott, ez a kötelezettség valójában a maximális hálózati kapacitás rendelkezésre bocsátásának kötelezettségét korlátozó, nem pedig azt kiterjesztő feltétel.
Egyébiránt ezen értelmezést az ugyanazon rendelet 16. cikkének (1) bekezdésében szereplő, a „rendszeregyensúly […] figyelembevételé[re]” vonatkozó másik kötelezettség is megerősíti.
A „rendszeregyensúly” fogalmát a 715/2009 rendelet 2. cikke (1) bekezdésének 9. pontja az alábbiak szerint határozza meg: „a szállítási hálózat minden olyan állapota, amikor a földgáz nyomása és minősége azok között a minimum és maximum határok között marad, melyeket a szállításirendszer‑üzemeltető határozott meg abból a célból, hogy a földgáz szállítása műszaki szempontból garantált legyen”.
Márpedig ahogyan a jelen ítélet 20. és 23. pontjából következik, a virtuális földgázszállítási kapacitás felkínálása a földgázigények olyan kompenzációs mechanizmusának eredménye, amely nem jár a szállítási rendszer fizikai használatával, és amely ezért nem veszélyezteti az említett rendelkezés értelmében vett rendszeregyensúlyt.
Következésképpen a 715/2009 rendelet 16. cikkének (1) bekezdésében szereplő, a „rendszeregyensúly […] figyelembevételé[re]” vonatkozó kötelezettség is a földgázszállítási rendszerek fizikai szállítási kapacitására vonatkozik. E kötelezettség tehát nem követeli meg a szállításirendszer‑üzemeltetőtől, hogy virtuális szállítási kapacitást kínáljon fel.
A fentiekből következik, hogy az említett rendelet 16. cikkének (1) bekezdése kizárólag a földgázszállítási rendszerek fizikai kapacitására vonatkozik, és ezért e rendelkezésből nem vezethető le az ellentétes irányú virtuális földgázszállítási kapacitás felkínálásának kötelezettsége.
Harmadszor az említett rendelet 16. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint a szállításirendszer‑üzemeltetők kötelesek olyan megkülönböztetésmentes és átlátható kapacitásallokációs mechanizmusokat alkalmazni és közzétenni, amelyek összeegyeztethetők a piaci mechanizmusokkal – ideértve az azonnali piacokat és a kereskedési pontokat is –, ugyanakkor rugalmasak, és képesek a változó piaci körülményekhez való alkalmazkodásra.
Ennek kapcsán meg kell említeni, hogy e rendelkezés a 715/2009 rendelet 16. cikkének (1) bekezdése alapján a szállításirendszer‑üzemeltetők által a piaci szereplők rendelkezésére bocsátott kapacitások allokációs mechanizmusait szabályozza. Következésképpen e rendelet 16. cikke (2) bekezdésének b) pontja nem értelmezhető úgy, hogy a kapacitás rendelkezésre bocsátásának az említett rendelet 16. cikkének (1) bekezdésében meghatározott kötelezettségén túlmenő kötelezettséget ír elő. Márpedig, mivel a jelen ítélet 48. pontjában megállapításra került, hogy ugyanezen rendelet 16. cikkének (1) bekezdése nem írja elő a szállításirendszer‑üzemeltetők részére az ellentétes irányú virtuális földgázszállítási kapacitás piaci szereplők részére történő rendelkezésre bocsátásának kötelezettségét, a 16. cikk (2) bekezdésének b) pontja nem értelmezhető úgy, mint amely ilyen kötelezettségről rendelkezik.
A 715/2009 rendelet 14. cikke (1) bekezdése, valamint 16. cikke (1) bekezdése és (2) bekezdése b) pontja szövegének és általános rendszerének ezen értelmezését megerősítik az 1775/2005 és a 715/2009 rendelet előkészítő anyagai. Ahogyan ugyanis a főtanácsnok az indítványának 42. pontjában rámutatott, ezek az előkészítő anyagok nem említik, hogy fennállna az ellentétes irányú virtuális földgázszállítási kapacitás felkínálásának fent említett kötelezettsége. Ebből következik, hogy ilyen kötelezettség sem az 1775/2005, sem pedig a 715/2009 rendelet céljaiból nem vezethető le.
A fentiekből következik, hogy a 715/2009 rendelet 14. cikkének (1) bekezdése, valamint 16. cikkének (1) bekezdése és (2) bekezdésének b) pontja nem írja elő az ellentétes irányú virtuális földgázszállítási kapacitás felkínálásának kötelezettségét.
Ennélfogva a Bizottság által benyújtott keresetet el kell utasítani.
A költségekről
Az eljárási szabályzat 138. cikkének (1) bekezdése alapján a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte. A Bizottságot, mivel pervesztes lett, a Bolgár Köztársaság kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.

A fenti indokok alapján a Bíróság (ötödik tanács) a következőképpen határozott:

1)
A keresetet elutasítja.

2)
Az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: bolgár.