CELEX: 62013CJ0205
Ochranné známky
Smernica 89/104/EHS
Článok 3 ods. 1 písm. e)
Zamietnutie alebo neplatnosť zápisu
Trojrozmerná ochranná známka
Detská nastaviteľná stolička ‚Tripp Trapp‘
Označenie, ktoré sa skladá výlučne z tvaru, ktorý vyplýva z povahy tovaru
Označenie, ktoré sa skladá z tvaru, ktorý dodáva tovaru podstatnú hodnotu

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 3 ods. 1 písm. e) prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (
Ú. v. ES L 40, 1989, s. 1
; Mim. vyd. 17/001, s. 92, ďalej len „smernica o ochranných známkach“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Hauck GmbH & Co. KG, založenou podľa nemeckého práva (ďalej len „Hauck“), na jednej strane a Stokke A/S, Stokke Nederland BV, Petrom Opsvikom a Peter Opsvik A/S (ďalej spoločne len „Stokke a i.“) na druhej strane vo veci návrhu na vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Beneluxu spočívajúcej v označení, ktoré predstavuje tvar detskej stoličky, ktorú uvádzajú na trh Stokke a i.
Právny rámec
Právo Únie
Článok 3 ods. 1 písm. e) smernice o ochranných známkach, nazvaný „Dôvody pre zamietnutie alebo neplatnosť“, stanovuje:
„Do registra nebudú zapísané, alebo ak už sú zapísané, musia byť vyhlásené za neplatné:
…
e)
označenia, ktoré sa skladajú výlučne z týchto prvkov:
—
tvar, ktorý vyplýva z povahy samotného tovaru, alebo
—
tvar tovaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku, alebo
—
tvar, ktorý dodáva tovaru podstatnú hodnotu“.
Dohovor štátov Beneluxu
Článok 2.1 ods. 2 Dohovoru štátov Beneluxu v oblasti duševného vlastníctva (ochranné známky a vzory), ktorý bol podpísaný 25. februára 2005 v Haagu a nadobudol účinnosť 1. septembra 2006, stanovuje:
„Označenia, ktoré môžu tvoriť ochrannú známku Beneluxu:
…
2.   Za ochranné známky však nemožno považovať označenia, ktoré sa skladajú výlučne z tvaru, ktorý vyplýva z povahy samotného tovaru, dodáva tovaru podstatnú hodnotu a je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Pán Opsvik navrhol detskú stoličku s názvom „Tripp Trapp“. Táto stolička sa skladá zo šikmých oporných podpier, do ktorých sú zapracované všetky prvky stoličky, ako aj z podpier a priečok v tvare „L“, ktoré jej podľa vnútroštátneho súdu, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, dávajú vysokú úroveň originality. Dizajn tejto stoličky získal viacero ocenení a pochvalných uznaní, pričom bol vystavený v múzeách. Od roku 1972 Stokke a i. uvádzali stoličky „Tripp Trapp“ na škandinávsky trh a od roku 1995 na holandský trh.
Hauck vyrába, distribuuje a predáva výrobky pre deti, medzi ktorými sa nachádzajú aj dve stoličky, ktoré označuje ako „Alpha“ a „Beta“.
Dňa 8. mája 1998 Stokke A/S podala na Office Benelux de la propriété intellectuelle (Úrad pre ochranné známky štátov Beneluxu) prihlášku trojrozmernej ochrannej známky, ktorá mala vzhľad detskej stoličky „Tripp Trapp“. Ochranná známka bola zapísaná na meno spoločnosti Stokke A/S pre „stoličky, predovšetkým detské stoličky“ a týka sa tohto tvaru:
V Nemecku Oberlandesgericht Hamburg (Vyšší krajský súd v Hamburgu) v rámci konania medzi Stokke a i. a spoločnosťou Hauck právoplatným rozsudkom konštatoval, že stolička „Tripp Trapp“ je chránená nemeckým autorským právom a že stolička „Alpha“ predstavuje porušenie tejto ochrany.
Stokke a i. podali v Holandsku na Rechtbank ’s‑Gravenhage (Okresný súd v Haagu) žalobu, v ktorej tvrdili, že výroba a uvádzanie stoličiek „Alpha“ a „Beta“ na trh spoločnosťou Hauck porušuje autorské práva týkajúce sa stoličky „Tripp Trapp“, ako aj jej ochrannej známky Beneluxu, a žiadali o náhradu škody za také porušenie. Hauck, voči ktorej bola podaná žaloba, podala protinávrh smerujúci k vyhláseniu neplatnosti ochrannej známky Beneluxu Tripp Trapp, ktorú prihlásila Stokke A/S.
Rechtbank ’s‑Gravenhage v prevažnej časti vyhovel návrhom Stokke a i. v rozsahu, v akom sa tieto návrhy zakladali na ich užívacích právach. Vyhovel však aj návrhu na vyhlásenie neplatnosti uvedenej ochrannej známky.
Hauck podala proti tomuto rozhodnutiu odvolanie na Gerechtshof te’s‑Gravenhage (Odvolací súd) (Holandsko). Gerechtshof vo svojom rozsudku usúdil, že na stoličku „Tripp Trapp“ sa vzťahovala ochrana podľa autorského práva a že stoličky „Alpha“ a „Beta“ patrili do rozsahu tejto ochrany. Gerechtshof te’s‑Gravenhage teda usúdil, že v období rokov 1986 až 1999 Hauck porušila autorské práva Stokke a i.
Gerechtshof te’s‑Gravenhage sa však domnieval, že pútavý vzhľad stoličky „Tripp Trapp“ dáva predmetnému tovaru podstatnú hodnotu a že jej tvar vyplýva z povahy samotného tovaru, a to detskej bezpečnej, pohodlnej a kvalitnej stoličky. Podľa Gerechtshof te’s‑Gravenhage je tak sporná ochranná známka označením, ktoré sa skladá výlučne z tvaru zodpovedajúceho dôvodom zamietnutia alebo neplatnosti stanoveným v článku 3 ods. 1 písm. e) prvej a tretej zarážke smernice o ochranných známkach. Tento súd preto konštatoval, že Rechtbank ’s‑Gravenhage správne rozhodol o neplatnosti uvedenej trojrozmernej ochrannej známky.
Hauck podala na Hoge Raad der Nederlanden (Najvyšší súd) kasačný opravný prostriedok smerujúci proti rozsudku Gerechtshof te’s‑Gravenhage a Stokke a i. podali v rámci tohto konania vzájomný kasačný opravný prostriedok. Hoge Raad der Nederlanden zamietol kasačný opravný prostriedok, avšak usúdil, že vzájomný kasačný opravný prostriedok sa týka výkladu ustanovení článku 3 ods. 1 písm. e) smernice o ochranných známkach, ktoré až doposiaľ neboli predmetom výkladu v rámci judikatúry Súdneho dvora.
Za týchto podmienok Hoge Raad der Nederlanden rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
a)
Ide v prípade dôvodu zamietnutia, resp. neplatnosti podľa článku 3 ods. 1 písm. e) [prvej zarážky smernice o ochranných známkach], podľa ktorého sa nesmú [trojrozmerné] ochranné známky skladať výlučne z tvaru tovaru, ktorý vyplýva z povahy samotného tovaru, o tvar, ktorý je nevyhnutný z hľadiska funkcie tovaru, alebo o takom tvare možno hovoriť už vtedy, keď má tovar jednu či viaceré podstatné úžitkové vlastnosti, ktoré spotrebiteľ môže prípadne vyhľadávať aj v prípade tovaru konkurentov?
b)
Aký má byť výklad tohto ustanovenia, keď nie je správna ani jedna z týchto dvoch možností?
2.
a)
Ide v prípade dôvodu zamietnutia, resp. neplatnosti podľa článku 3 ods. 1 písm. e) [tretej zarážky smernice o ochranných známkach], podľa ktorého sa nesmú [trojrozmerné] ochranné známky skladať výlučne z tvaru tovaru, ktorý dodáva tovaru jeho podstatnú hodnotu, o pohnútku (resp. pohnútky) cieľovej skupiny verejnosti pri rozhodovaní o nákupe?
b)
Ide o ‚tvar, ktorý dodáva tovaru podstatnú hodnotu‘ v zmysle uvedeného ustanovenia len v tom prípade, keď tento tvar v porovnaní s ostatnými hodnotami (ako napríklad bezpečnosťou, pohodlím a kvalitou materiálu detských stoličiek) treba považovať za najdôležitejšiu, resp. prevažujúcu hodnotu, alebo sa o takom tvare dá hovoriť aj v tom prípade, ak má tovar okrem tejto hodnoty aj ďalšie hodnoty, ktoré treba tiež považovať za podstatné?
c)
Je z hľadiska odpovede na druhú otázku písm. a) a b) rozhodujúci názor väčšiny cieľovej skupiny verejnosti alebo môže súd konštatovať, že na to, aby sa predmetná hodnota mohla považovať za ‚podstatnú‘ v zmysle uvedeného ustanovenia, postačuje už názor časti verejnosti?
d)
Pokiaľ bude odpoveď na druhú otázku písm. c) znieť v poslednom uvedenom zmysle, aké požiadavky má spĺňať predmetná časť verejnosti?
3.
Má sa článok 3 ods. 1 písm. e) smernice [o ochranných známkach] vykladať v tom zmysle, že o dôvod zamietnutia [podľa písmena] e) ide aj v tom prípade, ak [trojrozmerná] ochranná známka obsahuje označenie, na ktoré sa uplatní [prvá zarážka], a inak spadá pod [tretiu zarážku]?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 3 ods. 1 písm. e) prvá zarážka smernice o ochranných známkach má vykladať v tom zmysle, že dôvod zamietnutia zápisu stanovený v tomto ustanovení možno uplatniť iba na označenie, ktoré sa skladá výlučne z tvaru, ktorý je nevyhnutný z hľadiska funkcie tovaru, alebo aj na označenie, ktoré sa skladá výlučne z tvaru, ktorý predstavuje jednu či viaceré podstatné úžitkové vlastnosti tohto tovaru, ktoré môže spotrebiteľ prípadne vyhľadávať aj pri tovaroch konkurentov.
Podľa tohto ustanovenia označenia, ktoré sa skladajú výlučne z tvaru, ktorý vyplýva z povahy samotného tovaru, nebudú zapísané do registra, alebo ak už sú zapísané, musia byť vyhlásené za neplatné.
Súdny dvor už rozhodol, že jednotlivé dôvody zamietnutia zápisu uvedené v článku 3 smernice o ochranných známkach treba vykladať vzhľadom na všeobecný záujem, ktorý je základom každého z týchto dôvodov (pozri v tomto zmysle rozsudky Windsurfing Chiemsee, C‑108/97 a C‑109/97,
EU:C:1999:230
, body 25 až 27, ako aj Philips, C‑299/99,
EU:C:2002:377
, bod 77).
V tejto súvislosti, pokiaľ ide o druhú zarážku článku 3 ods. 1 písm. e) smernice o ochranných známkach, Súdny dvor už konštatoval, že zmyslom dôvodov zamietnutia zápisu stanovených v tomto ustanovení je zabrániť tomu, aby ochrana práv ochranných známok smerovala k tomu, aby ich majiteľ mal monopol na technické riešenia alebo úžitkové vlastnosti výrobku, ktoré môže užívateľ vyhľadávať aj pri tovaroch konkurentov [rozsudok Philips,
EU:C:2002:377
, bod 78, a pokiaľ ide o článok 7 ods. 1 písm. e) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (
Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1
; Mim. vyd. 17/001, s. 146), ktorý je v podstate identickým ustanovením ako článok 3 ods. 1 písm. e) smernice o ochranných známkach, rozsudok Lego Juris/ÚHVT, C‑48/09 P,
EU:C:2010:516
, bod 43].
Bezprostredným cieľom zákazu zápisu čisto funkčných tvarov stanoveného v článku 3 ods. 1 písm. e) druhej zarážke smernice o ochranných známkach alebo tvarov, ktoré dávajú tovaru podstatnú hodnotu, v zmysle tretej zarážky tohto ustanovenia, je vyhnúť sa tomu, aby výlučné a trvalé právo, ktoré priznáva ochranná známka, mohlo slúžiť na udržanie – bez časového obmedzenia – iných práv, ktoré chcel normotvorca Únie podriadiť premlčacím dobám (pozri v tomto zmysle rozsudok Lego Juris/ÚHVT,
EU:C:2010:516
, bod 45).
Ako uviedol generálny advokát v bodoch 28 a 54 svojich návrhov, treba konštatovať, že dôvod zamietnutia zápisu stanovený v článku 3 ods. 1 písm. e) prvej zarážke smernice o ochranných známkach sleduje rovnaký cieľ ako druhá a tretia zarážka tohto ustanovenia a že v dôsledku toho treba prvú zarážku vykladať zhodne.
V dôsledku toho správne uplatnenie článku 3 ods. 1 písm. e) prvej zarážky smernice o ochranných známkach znamená, aby podstatné vlastnosti dotknutého označenia, t. j. jeho najvýznamnejšie prvky, boli riadne identifikované jednotlivo podľa prípadu, a to na základe celkového dojmu, ktorý vytvára označenie, alebo na základe postupného preskúmania každého prvku, ktorý tvorí toto označenie (pozri v tomto zmysle rozsudok Lego Juris/ÚHVT,
EU:C:2010:516
, body 68 až 70).
V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že dôvod zamietnutia zápisu podľa článku 3 ods. 1 písm. e) prvej zarážky smernice o ochranných známkach nemožno uplatniť, ak sa prihláška ochrannej známky týka tvaru tovaru, v ktorom má iný prvok, ako napríklad okrasný či fantazijný prvok, ktorý nie je typický pre druhovú funkciu tovaru, dôležitú alebo podstatnú úlohu (pozri v tomto zmysle rozsudok Lego Juris/ÚHVT,
EU:C:2010:516
, body 52 a 72).
Výklad prvej zarážky uvedeného ustanovenia, podľa ktorého sa táto zarážka uplatní iba na označenia, ktoré sa skladajú výlučne z tvaru, ktorý je nevyhnutný z hľadiska funkcie dotknutého tovaru a ktorý nenecháva dotknutému výrobcovi nijakú voľnosť na účely vlastného podstatného prínosu, tak z dôvodu zamietnutia, ktorý je v uvedenom ustanovení stanovený, neumožňuje splniť jeho cieľ v celom rozsahu.
Taký výklad by totiž viedol k obmedzeniu tohto dôvodu zamietnutia na tzv. „prírodné“ výrobky, ktoré nie sú zastupiteľné, alebo na tzv. „regulované“ výrobky, ktorých tvar stanovujú normy, zatiaľ čo označenia, ktoré sa skladajú z tvaru vyplývajúceho z takých výrobkov, by nebolo možné vôbec zapísať z dôvodu, že nemajú rozlišovaciu spôsobilosť.
Naproti tomu pri uplatnení dôvodu zamietnutia uvedeného v článku 3 ods. 1 písm. e) prvej zarážke smernice o ochranných známkach treba zohľadniť skutočnosť, že pojem „tvar, ktorý vyplýva z povahy samotného tovaru“ znamená, že zápis tvarov, ktorých podstatné vlastnosti sú typické pre funkciu alebo druhové funkcie tohto tovaru, treba v zásade takisto zamietnuť.
Ako uviedol generálny advokát v bode 58 svojich návrhov, vyhradenie takých vlastností jedinému hospodárskemu subjektu by bránilo tomu, aby konkurenčné podniky mohli dávať svojim výrobkom tvar, ktorý by bol užitočný na účely ich používania. Navyše treba konštatovať, že ide o podstatné vlastnosti, ktoré môže spotrebiteľ vyhľadávať aj pri tovaroch konkurentov, keďže účelom týchto tovarov je plniť identické alebo podobné funkcie.
V dôsledku toho treba na prvú otázku odpovedať tak, že článok 3 ods. 1 písm. e) prvá zarážka smernice o ochranných známkach sa má vykladať v tom zmysle, že dôvod zamietnutia zápisu stanovený v tomto ustanovení možno uplatniť na označenie, ktoré sa skladá výlučne z tvaru tovaru, ktorý predstavuje jednu či viaceré podstatné úžitkové vlastnosti, ktoré sú typické pre funkciu alebo druhové funkcie tohto tovaru, ktoré môže spotrebiteľ prípadne vyhľadávať aj pri tovaroch konkurentov.
O druhej otázke
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 3 ods. 1 písm. e) tretia zarážka smernice o ochranných známkach má vykladať v tom zmysle, že dôvod zamietnutia zápisu stanovený v tomto ustanovení možno uplatniť na označenie, ktoré sa skladá výlučne z tvaru tovaru s viacerými vlastnosťami, ktoré mu môžu dodávať rôzne podstatné hodnoty, a či pri tomto posúdení treba zohľadniť vnímanie tvaru tovaru cieľovou skupinou verejnosti.
Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že pochybnosti, ktoré vyjadruje Hoge Raad der Nederlanden v súvislosti s výkladom uvedeného ustanovenia, majú svoj pôvod v okolnosti, že podľa vnútroštátneho súdu tvar stoličky „Tripp Trapp“ dodáva tejto stoličke významnú estetickú hodnotu, zatiaľ čo tento výrobok má aj ďalšie vlastnosti týkajúce sa bezpečnosti, pohodlia a kvality, ktoré mu a tiež jeho funkcii dodávajú podstatné hodnoty.
V tejto súvislosti posúdenie tvaru ako aspektu dodávajúceho tovaru podstatnú hodnotu nevylučuje, že aj ďalšie vlastnosti tovaru mu môžu dodávať významnú hodnotu.
Cieľ vyhnúť sa tomu, aby výlučné a trvalé právo, ktoré priznáva ochranná známka, mohlo slúžiť na udržanie – bez časového obmedzenia – iných práv, ktoré chcel normotvorca Únie podriadiť premlčacím dobám, vyžaduje, ako uviedol generálny advokát v bode 85 svojich návrhov, aby uplatnenie tretej zarážky článku 3 ods. 1 písm. e) smernice o ochranných známkach nebolo automaticky vylúčené v prípade, ak má daný tovar okrem svojej estetickej funkcie aj ďalšie podstatné funkcie.
Pojem „tvar, ktorý dodáva tovaru podstatnú hodnotu“ totiž nemožno obmedziť iba na tvar výrobkov, ktoré majú iba umeleckú alebo okrasnú hodnotu, a to z dôvodu nebezpečenstva, že sa nebude vzťahovať na výrobky, ktoré majú okrem významného estetického prvku aj podstatné funkčné vlastnosti. V tomto poslednom prípade by právo, ktoré priznáva ochranná známka svojmu majiteľovi, poskytovalo monopol na podstatné vlastnosti výrobkov, čo by bránilo tomu, aby uvedený dôvod zamietnutia plnil svoj cieľ v celom rozsahu.
Okrem toho, pokiaľ ide o vplyv na cieľovú skupinu verejnosti, Súdny dvor už konštatoval, že na rozdiel od prípadu, ktorého sa týka predpoklad uvedený v článku 3 ods. 1 písm. b) smernice o ochranných známkach, keď vnímanie cieľovou skupinou verejnosti musí byť povinne zohľadnené, pretože je rozhodujúce na účely určenia toho, či označenie predložené na zápis ochrannej známky umožňuje rozlíšiť dotknuté výrobky alebo služby ako pochádzajúce od určitého podniku, nemožno takú povinnosť uložiť v rámci odseku 1 písm. e) uvedeného článku (pozri v tomto zmysle rozsudok Lego Juris/ÚHVT,
EU:C:2010:516
, bod 75).
Predpokladané vnímanie označenia priemerným spotrebiteľom nie je rozhodujúcim prvkom v rámci uplatnenia dôvodu zamietnutia uvedeného v tretej zarážke článku 3 ods. 1 písm. e) smernice o ochranných známkach, avšak pre príslušný orgán môže pri identifikácii podstatných vlastností označenia predstavovať užitočné kritérium posúdenia (pozri v tomto zmysle Lego Juris/ÚHVT,
EU:C:2010:516
, bod 76).
V tejto súvislosti, ako uviedol generálny advokát v bode 93 svojich návrhov, možno zohľadniť ďalšie prvky posúdenia, ako napríklad povahu dotknutej kategórie výrobkov, umeleckú hodnotu predmetného tvaru, špecifickosť tohto tvaru v porovnaní s inými tvarmi, ktoré sa všeobecne používajú na danom trhu, značný cenový rozdiel vo vzťahu k podobným výrobkom alebo zavedenie reklamnej stratégie, ktorá dáva do pozornosti najmä estetické vlastnosti predmetného výrobku.
Vzhľadom na uvedené úvahy treba na druhú otázku odpovedať tak, že článok 3 ods. 1 písm. e) tretia zarážka smernice o ochranných známkach sa má vykladať v tom zmysle, že dôvod zamietnutia zápisu stanovený v tomto ustanovení možno uplatniť na označenie, ktoré sa skladá výlučne z tvaru tovaru s viacerými vlastnosťami, ktoré mu môžu dodávať rôzne podstatné hodnoty. Vnímanie tvaru tovaru cieľovou skupinou verejnosti predstavuje iba jeden z prvkov posúdenia na účely určenia uplatniteľnosti predmetného dôvodu zamietnutia.
O tretej otázke
Svojou treťou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 3 ods. 1 písm. e) smernice o ochranných známkach má vykladať v tom zmysle, že dôvody zamietnutia zápisu uvedené v prvej a tretej zarážke tohto ustanovenia možno uplatňovať kumulatívne.
Podľa uvedeného ustanovenia do registra nebudú zapísané, alebo ak už sú zapísané, musia byť vyhlásené za neplatné označenia, ktoré majú výlučne tvar, ktorý vyplýva z povahy samotného tovaru, tvar, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku, a tvar, ktorý dodáva tovaru podstatnú hodnotu.
Z tohto znenia jasne vyplýva, že tri dôvody zamietnutia zápisu stanovené v uvedenom ustanovení sú samostatné. Ich postupná citácia, ako aj používanie výrazu „výlučne“ znamenajú, že každý z týchto dôvodov treba uplatniť nezávisle od ostatných dôvodov.
Ak je splnená iba jedna z podmienok upravených v článku 3 ods. 1 písm. e) smernice o ochranných známkach, potom označenie, ktoré sa skladá výlučne z tvaru tovaru, alebo dokonca z grafického vyjadrenia tohto tvaru, nemôže byť zapísané ako ochranná známka (rozsudky Philips,
EU:C:2002:377
, bod 76, a Benetton Group, C‑371/06,
EU:C:2007:542
, bod 26, tretia zarážka).
V tejto súvislosti je irelevantné, že toto označenie môže byť zamietnuté na základe viacerých dôvodov zamietnutia, pretože iba jediný z týchto dôvod sa na uvedené označenie uplatní v celom rozsahu.
Napokon treba zdôrazniť, že ako uviedol generálny advokát v bode 99 svojich návrhov, cieľ všeobecného záujmu, ktorý je podkladom uplatnenia troch dôvodov zamietnutia zápisu stanovených v článku 3 ods. 1 písm. e) smernice o ochranných známkach, bráni zamietnutiu zápisu v prípade, že nijaký z týchto troch dôvodov nie je uplatniteľný v celom rozsahu.
Za týchto podmienok treba na tretiu otázku odpovedať tak, že článok 3 ods. 1 písm. e) smernice o ochranných známkach sa má vykladať v tom zmysle, že dôvody zamietnutia zápisu uvedené v prvej a tretej zarážke tohto ustanovenia nemožno uplatňovať kumulatívne.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:

1.
Článok 3 ods. 1 písm. e) prvá zarážka prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa má vykladať v tom zmysle, že dôvod zamietnutia zápisu stanovený v tomto ustanovení možno uplatniť na označenie, ktoré sa skladá výlučne z tvaru tovaru, ktorý predstavuje jednu či viaceré podstatné úžitkové vlastnosti, ktoré sú typické pre funkciu alebo druhové funkcie tohto tovaru, ktoré môže spotrebiteľ prípadne vyhľadávať aj pri tovaroch konkurentov.

2.
Článok 3 ods. 1 písm. e) tretia zarážka prvej smernice 89/104 sa má vykladať v tom zmysle, že dôvod zamietnutia zápisu stanovený v tomto ustanovení možno uplatniť na označenie, ktoré sa skladá výlučne z tvaru tovaru s viacerými vlastnosťami, ktoré mu môžu dodávať rôzne podstatné hodnoty. Vnímanie tvaru tovaru cieľovou skupinou verejnosti predstavuje iba jeden z prvkov posúdenia na účely určenia uplatniteľnosti predmetného dôvodu zamietnutia.

3.
Článok 3 ods. 1 písm. e) prvej smernice 89/104 sa má vykladať v tom zmysle, že dôvody zamietnutia zápisu uvedené v prvej a tretej zarážke tohto ustanovenia nemožno uplatňovať kumulatívne.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: holandčina.