CELEX: 62010TJ0068
(Průmyslový) vzor Společenství
Řízení o prohlášení neplatnosti
Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující hodinky připevněné k řemínku
Starší (průmyslový) vzor
Zpřístupnění staršího (průmyslového) vzoru veřejnosti
Individuální povaha
Zneužití pravomoci
Články 4, 6, 7 a 61 až 63 nařízení (ES) č. 6/2002

Skutečnosti předcházející sporu
Žalobkyně, společnost Sphere Time, je majitelkou (průmyslového) vzoru Společenství zapsaného pod číslem 325949-0002 a přihlášeného
dne 14. dubna 2005 [dále jen „zpochybněný (průmyslový) vzor“]. Zpochybněný (průmyslový) vzor, který je určen k použití pro
hodinky, je vyobrazen následovně:
Dne 26. března 2007 další účastnice řízení před odvolacím senátem Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky
a vzory) (OHIM), společnost Punch SAS, podala u OHIM návrh na prohlášení neplatnosti zpochybněného (průmyslového) vzoru, založený
na čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství (Úř.
věst. 2002, L 3, s. 1; Zvl. vyd. 13/27, s. 142). V návrhu na prohlášení neplatnosti další účastnice řízení před odvolacím
senátem uvedla, že zpochybněný (průmyslový) vzor není nový a že postrádá individuální povahu ve smyslu článku 4 nařízení č. 6/2002
ve spojení s články 5 a 6 téhož nařízení.
Na podporu svého návrhu na prohlášení neplatnosti další účastnice řízení před odvolacím senátem uplatnila několik údajně starších
vzorů.
Další účastnice řízení před odvolacím senátem nejprve předložila katalog, ve kterém jsou vyobrazeny dva vzory hodinek vyrobené
společností Fuzhou Eagle Electronic Co. Ltd (dále jen „vzory C a F“), jakož i osvědčení posledně uvedené společnosti, podle
něhož byly vzory C a F uvedeny na trh v Evropě v roce 2001.
Dále pak další účastnice řízení před odvolacím senátem předložila katalog, ve kterém jsou vyobrazeny dva vzory hodinek vyrobené
společností Great Sun Technology Corp., jakož i osvědčení posledně uvedené společnosti, podle něhož byly tyto vzory uváděny
na trh v Evropě od roku 2004. K těmto důkazům byla přiložena faktura vystavená při expedici zboží a osvědčení o původu týkající
se dodávky 2 000 exemplářů jednoho ze dvou vzorů, které byly označeny ochrannou známkou SYMBICORT, přičemž dodávka byla uskutečněna
v dubnu 2004 zákazníkovi v Nizozemsku (posledně uvedený vzor je dále označen jako „vzor SYMBICORT“). Vzor SYMBICORT byl vyobrazen
následovně:
Rozhodnutím ze dne 31. března 2008 zrušovací oddělení zpochybněný (průmyslový) vzor prohlásilo za neplatný. Mělo za to, že
zpochybněný (průmyslový) vzor postrádá individuální povahu, jelikož vyvolává tentýž celkový dojem jako vzory C a F. Toto rozhodnutí
bylo předmětem odvolání žalobkyně podaného dne 13. května 2008.
Rozhodnutím ze dne 2. prosince 2009 (dále jen „napadené rozhodnutí“) třetí odvolací senát OHIM odvolání zamítl. Úvodem měl
odvolací senát za to, že faktura vystavená při expedici zboží a osvědčení o původu týkající se dodávky vzoru SYMBICORT jsou
dostatečným důkazem skutečnosti, že posledně uvedený vzor byl zpřístupněn veřejnosti před datem podání přihlášky zpochybněného
(průmyslového) vzoru. Odvolací senát, který vycházel ze srovnání zpochybněného (průmyslového) vzoru se vzorem SYMBICORT, tak
jak je vnímá běžný spotřebitel, který je zvyklý na hodinky připevněné k řemínku, měl nejprve za to, že jsou velmi podobné,
dále pak, že odlišnosti jsou zanedbatelné, a konečně, že v rozsahu, v němž měl původce při vytváření vzoru míru volnosti,
zejména pokud jde o ciferník hodinek, nebyla tato míra volnosti využita. Odvolací senát dospěl k závěru, že jelikož zpochybněný
(průmyslový) vzor u informovaného uživatele vyvolává tentýž celkový dojem jako vzor SYMBICORT, postrádá individuální povahu.

Návrhová žádání účastníků řízení
Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
–        zrušil napadené rozhodnutí;
–        uložil OHIM nést náklady řízení před Tribunálem a další účastnici řízení před odvolacím senátem nést náklady řízení před odvolacím
senátem OHIM.
OHIM navrhuje, aby Tribunál:
–        zamítl žalobu;
–        uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.

Právní otázky
Žalobkyně uplatňuje tři žalobní důvody. První žalobní důvod podle znění žaloby vychází z porušení článků 4 a 5 nařízení č. 6/2002,
pokud jde o novost zpochybněného (průmyslového) vzoru. Druhý žalobní důvod vychází z porušení článků 4 a 6 nařízení č. 6/2002,
pokud jde o posouzení individuální povahy zpochybněného (průmyslového) vzoru. Třetí žalobní důvod vychází ze zneužití pravomoci.
Žalobkyně se kromě toho domnívá, že s ohledem na obsah napadeného rozhodnutí posouzení vzorů C a F není předmětem řízení před
Tribunálem. V tomto ohledu se v napadeném rozhodnutí odvolací senát nesprávně odchýlil od rozhodnutí zrušovacího oddělení,
jelikož zpochybněný (průmyslový) vzor srovnal pouze se vzorem SYMBICORT a tuto volbu neodůvodnil.
OHIM opodstatněnost všech tří žalobních důvodů zpochybňuje. Kromě toho tvrdí, že předmět sporu před Tribunálem zahrnuje podobnost
zpochybněného (průmyslového) vzoru jak se vzory C a F, tak se vzorem SYMBICORT, přičemž se odvolací senát omezil na to, že
k rozhodnutí zrušovacího oddělení doplnil dodatečný důvod.
Úvodem je třeba poznamenat, že odvolací senát byl oprávněn své rozhodnutí založit na srovnání zpochybněného (průmyslového)
vzoru a vzoru SYMBICORT.
Z článku 60 odst. 1 nařízení č. 6/2002 totiž vyplývá, že odvolací senát má  v důsledku odvolání, které k němu bylo podáno,
provést nový úplný přezkum merita návrhu na prohlášení neplatnosti jak z hlediska právních, tak z hlediska skutkových otázek
(viz obdobně rozsudek Soudního dvora ze dne 13. března 2007, OHIM v. Kaul, C‑29/05 P, Sb. rozh. s. I‑2213, bod 57). Z tohoto
konstatování vyplývá, že odvolací senát může vycházet z jakéhokoli ze starších (průmyslových) vzorů, které uplatnila osoba,
která podala návrh na prohlášení neplatnosti, aniž je vázán obsahem rozhodnutí zrušovacího oddělení a aniž musí k této skutečnosti
uvádět zvláštní důvody.
V projednávané věci však není zpochybňováno, že další účastnice řízení před odvolacím senátem vzor SYMBICORT uplatnila v průběhu
řízení před zrušovacím oddělením.
Za těchto okolností není nezbytné v této fázi určovat, zda je posouzení vzorů C a F předmětem řízení před Tribunálem. Je spíše
namístě nejprve přezkoumat případnou opodstatněnost žaloby v rozsahu, v němž se týká posouzení vzoru SYMBICORT provedeného
v napadeném rozhodnutí. Pouze v případě, že by Tribunál konstatoval, že je toto posouzení stiženo protiprávností, by posouzení
vzorů C a F mohlo být případně relevantní pro určení řešení sporu, který před ním probíhá.

K prvnímu žalobnímu důvodu, vycházejícímu z porušení článků 4 a 5 nařízení č. 6/2002
Argumenty účastníků řízení
Žalobkyně uvádí, že pokud jde o datum zpřístupnění vzoru SYMBICORT veřejnosti, je třeba zohlednit ustanovení čl. 7 odst. 2
písm. b) nařízení č. 6/2002. V důsledku toho v projednávané věci datem, které je třeba zohlednit, není datum podání přihlášky
zpochybněného (průmyslového) vzoru, tedy 14. dubna 2005, ale datum 14. dubna 2004.
Faktura vystavená při expedici zboží se však týká expedice výrobků odpovídajících vzoru SYMBICORT, ke které došlo k nespecifikovanému
datu v dubnu roku 2004. Vzhledem k tomu, že tento dokument byl vystaven dne 3. dubna 2004 v Hongkongu (Čína), je s ohledem
na vzdálenost mezi Hongkongem a Nizozemskem velmi pravděpodobné, že k uvedení exemplářů vzoru SYMBICORT na evropský trh, a tudíž
ke zpřístupnění tohoto vzoru veřejnosti, došlo po 14. dubnu 2004.
Žalobkyně dodává, že fakturu vystavenou při expedici zboží další účastnici řízení před odvolacím senátem poskytl výrobce hodinek
odpovídajících vzoru SYMBICORT, který má zájem na prokázání práva přednosti uvedeného vzoru. Stejně tak není jisté, že byl
OHIM předložen originál uvedené faktury. Podle žalobkyně tento dokument tudíž nelze zohlednit.
Za těchto okolností má žalobkyně za to, že nebylo prokázáno dřívější zpřístupnění vzoru SYMBICORT veřejnosti. Z toho vyvozuje,
že zpochybněný (průmyslový) vzor musí být považován za nový.
OHIM opodstatněnost argumentů žalobkyně zpochybňuje.
Závěry Tribunálu
Podle znění žaloby první žalobní důvod vychází z porušení článků 4 a 5 nařízení č. 6/2002, které se týkají novosti (průmyslového)
vzoru Společenství. Jak ovšem uvádí OHIM, napadené rozhodnutí není založeno na nedostatku novosti zpochybněného (průmyslového)
vzoru.
První žalobní důvod se fakticky týká otázky dřívějšího zpřístupnění vzoru SYMBICORT veřejnosti. Ve skutečnosti se tak týká
údajného porušení čl. 6 odst. 1 nařízení č. 6/2002 ve spojení s jeho článkem 7.
Tato ustanovení stanoví následující:
„
Článek 6
Individuální povaha
1. (Průmyslový) vzor má individuální povahu, pokud se celkový dojem, který vyvolá u informovaného uživatele, liší od celkového
dojmu vyvolaného u tohoto uživatele (průmyslovým) vzorem, který byl zpřístupněn veřejnosti:
[…]
b)       v případě zapsaného (průmyslového) vzoru Společenství přede dnem podání přihlášky k zápisu nebo, bylo-li uplatněno právo přednosti,
přede dnem vzniku práva přednosti.
[…]
Článek 7
Zpřístupnění veřejnosti
1. Pro účely použití článků 5 a 6 je (průmyslový) vzor považován za zpřístupněný veřejnosti, pokud byl na základě zápisu zveřejněn
nebo jinak oznámen, vystavován, obchodně použit nebo jiným způsobem uveden ve veřejnou známost přede dnem uvedeným v [...]
čl. 6 odst. 1 písm. b) s výjimkou případů, kdy tyto skutečnosti nemohly vejít ve známost v odborných kruzích činných v rámci
Společenství a specializovaných v daném oboru během obvyklých obchodních činností [...]
2. Ke zpřístupnění veřejnosti se nepřihlíží pro účely použití článků 5 a 6, pokud (průmyslový) vzor, pro nějž je požadována
ochrana na základě zápisu vzoru Společenství, byl zpřístupněn veřejnosti:
a)      původcem vzoru, jeho právním nástupcem nebo třetí osobou jako následek poskytnuté informace nebo jednáním původce vzoru nebo
jeho právního nástupce a
b)      během dvanácti měsíců před podáním přihlášky nebo, pokud bylo uplatněno právo přednosti, ode dne vzniku práva přednosti.
[…]“
Pokud jde zaprvé o použitelnost čl. 7 odst. 2 nařízení č. 6/2002 na projednávanou věc, je třeba poznamenat, že cílem tohoto
ustanovení je poskytnout původci vzoru nebo jeho právnímu nástupci možnost uvádět (průmyslový) vzor na trh během dvanácti
měsíců před tím, než přistoupí k formálnímu podání přihlášky.
V průběhu tohoto období si tak původce vzoru a jeho právní nástupce mohou ověřit obchodní úspěch dotčeného (průmyslového)
vzoru před tím, než uhradí poplatky související se zápisem, a nemusí se obávat, že by zpřístupnění veřejnosti, ke kterému
při této příležitosti došlo, mohlo být úspěšně uplatněno v rámci řízení o prohlášení neplatnosti zahájeného po případném zápisu
dotčeného (průmyslového) vzoru.
Z předcházejícího vyplývá, že k tomu, aby byl čl. 7 odst. 2 nařízení č. 6/2002 použitelný v rámci řízení o prohlášení neplatnosti,
musí majitel (průmyslového) vzoru, kterého se týká návrh na prohlášení neplatnosti, prokázat, že je buď původcem (průmyslového)
vzoru uplatněného k podložení uvedeného návrhu, anebo právním nástupcem tohoto původce.
V projednávané věci tak přísluší žalobkyni, aby prokázala, že je původcem vzoru SYMBICORT, anebo jeho právním nástupcem.
Žalobkyně však ani netvrdí, že by tomu tak bylo.
V důsledku toho se čl. 7 odst. 2 nařízení č. 6/2002 na zpřístupnění uvedeného vzoru veřejnosti nepoužije.
Za těchto okolností je zadruhé s ohledem na to, že žalobkyně pro zpochybněný (průmyslový) vzor neuplatnila právo přednosti,
třeba přezkoumat, zda z důkazů předložených před OHIM vyplývá, že (průmyslový) vzor SYMBICORT byl veřejnosti zpřístupněn před
14. dubnem 2005, což je datum podání zpochybněného (průmyslového) vzoru.
V tomto ohledu další účastnice řízení před odvolacím senátem předložila fakturu vystavenou při expedici zboží týkající se
dodávky 2000 hodinek odpovídajících vzoru SYMBICORT zákazníkovi v Nizozemsku. Podle této faktury bylo dotčené zboží vypraveno
z Hongkongu dne 3. dubna 2004.
S ohledem na obvyklé přepravní lhůty tak faktura vystavená při expedici zboží dokládá, že dotčené hodinky byly dodány do Nizozemska,
a tudíž že vzor SYMBICORT byl zpřístupněn odborným kruhům činným v rámci Společenství a specializovaným v daném oboru, před
14. dubnem 2005, datem podání přihlášky zpochybněného (průmyslového) vzoru. Kromě toho žalobkyně neuvedla žádnou skutečnost,
která by mohla prokázat, že k tomuto zpřístupnění nedošlo nebo že k němu došlo po uvedeném datu podání.
Zatřetí, pokud jde o důkazní hodnotu faktury vystavené při expedici zboží, je třeba připustit, že společnost Great Sun Technology,
která vyrábí hodinky odpovídající vzoru SYMBICORT a která poskytla předmětný dokument další účastnici řízení před odvolacím
senátem, má zájem na tom, aby byl zpochybněný (průmyslový) vzor prohlášen za neplatný. Tento výsledek jí totiž umožní pokračovat
v uvádění svých výrobků na trh v rámci Evropské unie.
Ačkoli tato okolnost může zpochybnit věrohodnost prohlášení ředitele společnosti Great Sun Technology, které bylo rovněž předloženo
před OHIM, tentýž závěr neplatí pro fakturu vystavenou při expedici zboží.
Posledně uvedený dokument totiž nebyl vystaven specificky k tomu, aby sloužil jako důkaz v rámci řízení o prohlášení neplatnosti,
ale v rámci běžných obchodních operací, jako osvědčení, že bylo poskytnuto plnění, a  výzva dlužníkovi k zaplacení sjednané
ceny.
Navíc faktura vystavená při expedici zboží není adresována další účastnici řízení před odvolacím senátem, ale třetí společnosti
a byla vystavena v dubnu 2004, tedy téměř tři roky před podáním návrhu na prohlášení neplatnosti dne 26. března 2007.
Za těchto okolností není namístě mít za to, že je důkazní hodnota faktury vystavené při expedici zboží dotčena tím, že ji
další účastnici řízení před odvolacím senátem poskytl výrobce hodinek odpovídajících vzoru SYMBICORT.
Pokud jde o skutečnost, že byla předložena kopie faktury vystavené při expedici zboží, a nikoli její originál, tato okolnost
sama o sobě nebrání tomu, aby byl dotčený dokument zohledněn.
Předložení originálu tohoto dokumentu by mohlo být případně relevantní, kdyby byla kopie nečitelná nebo kdyby z ní byly patrny
náznaky toho, že s dokumentem bylo manipulováno za účelem změny jeho obsahu. Žalobkyně však neuplatňuje argumenty v tomto
smyslu a ani přezkum faktury vystavené při expedici zboží, tak jak byla předložena OHIM, v tomto ohledu nevyvolává pochybnosti.
V důsledku toho není důkazní hodnota faktury vystavené při expedici zboží dotčena ani skutečností, že byla předložena kopie
tohoto dokumentu, a nikoli jeho originál.
S ohledem na vše předcházející je třeba dospět k závěru, že odvolací senát nepochybil, když měl za to, že bylo prokázáno,
že vzor SYMBICORT byl zpřístupněn veřejnosti před datem podání přihlášky zpochybněného (průmyslového) vzoru. První žalobní
důvod je tudíž třeba zamítnout.

Ke druhému žalobnímu důvodu, vycházejícímu z porušení článků 4 a 6 nařízení č. 6/2002
Argumenty účastníků řízení
Žalobkyně tvrdí, že se odvolací senát dopustil nesprávného posouzení tím, že konstatoval, že zpochybněný (průmyslový) vzor
vyvolá tentýž celkový dojem jako vzor SYMBICORT.
Úvodem žalobkyně uvádí, že jelikož je vzor SYMBICORT určen k tomu, aby byl užíván k reklamním účelům, je informovaným uživatelem
profesionál, který chce nakoupit reklamní zboží. Upřesňuje, že jelikož je na trhu nabízeno velké množství řemínků, bude informovaný
uživatel věnovat pozornost zvláštnostem daného řemínku.
Žalobkyně dále odvolacímu senátu vytýká zaprvé, že nezohlednil všechny relevantní prvky obou dotčených (průmyslových) vzorů,
a sice řemínek, pouzdro hodinek, hodinky samotné a prvek uchycení. Odvolací senát se totiž omezil na to, že porovnal přední
část hodinek, jejich polohu a barvu obou (průmyslových) vzorů. Tím mimoto nezohlednil okolnost, že volnost původce ručičkových
hodinek je omezená. Naproti tomu má původce značnou volnost, pokud jde o řemínek a prvek uchycení.
Zadruhé ve ztvárnění předaném OHIM není vzor SYMBICORT vyobrazen celý, jelikož obsahuje pouze dva pásky jdoucí ve dvou různých
směrech, avšak nikoli smyčku, která by je spojovala. Jelikož však srovnání (průmyslových) vzorů musí být provedeno s ohledem
na jejich vyobrazení, odvolací senát neměl předpokládat, že vzor SYMBICORT obsahuje řemínek umožňující nosit hodinky kolem
krku.
Zatřetí žalobkyně nesouhlasí s konstatováním odvolacího senátu, podle něhož je prvek uchycení zpochybněného (průmyslového)
vzoru znázorněn tečkovanými čarami. Dotyčný prvek je znázorněn plnými čarami, a měl být tedy zohledněn, a to tím spíše, že
představuje významnou složku zpochybněného (průmyslového) vzoru. Tento prvek totiž zaujme pozornost informovaného uživatele,
jelikož ve vztahu k němu není omezena volnost původce a jeho tvar určí předměty, které mohou být k řemínku připevněny.
V projednávané věci však prvek vzoru SYMBICORT sloužící k uchycení na vyobrazení předaném OHIM viditelný není, takže jeho
existenci a jeho případné charakteristické rysy potvrdit nelze. Prvek zpochybněného průmyslového vzoru sloužící k uchycení
se dále jednoznačně odlišuje od koncové části vzoru SYMBICORT.
OHIM opodstatněnost argumentů žalobkyně zpochybňuje.
Závěry Tribunálu
Podle článků 4 a 6 nařízení č. 6/2002:
„
Článek 4
Požadavky na ochranu
1. (Průmyslový) vzor je chráněn právem k (průmyslovému) vzoru, pokud je nový a má individuální povahu.
[…]
Článek 6
Individuální povaha
1. (Průmyslový) vzor má individuální povahu, pokud se celkový dojem, který vyvolá u informovaného uživatele, liší od celkového
dojmu vyvolaného u tohoto uživatele (průmyslovým) vzorem, který byl zpřístupněn veřejnosti:
[…]
b)      v případě zapsaného (průmyslového) vzoru Společenství přede dnem podání přihlášky k zápisu nebo, bylo-li uplatněno právo přednosti,
přede dnem vzniku práva přednosti.
2. Při posuzování individuální povahy se bere v úvahu míra volnosti původce vzoru při vývoji (průmyslového) vzoru.“
Je tudíž třeba přezkoumat, zda z hlediska informovaného uživatele a s ohledem na míru volnosti původce hodinek připevněných
k řemínku se celkový dojem vyvolaný zpochybněným (průmyslovým) vzorem liší od celkového dojmu vyvolaného vzorem SYMBICORT.
–       K informovanému uživateli
Pokud jde o výklad pojmu „informovaný uživatel“, je třeba mít za to, že postavení „uživatele“ znamená, že dotyčná osoba výrobek,
v němž je (průmyslový) vzor ztělesněn, užívá v souladu s účelem, ke kterému je tento výrobek určen. Přívlastek „informovaný“
kromě toho naznačuje, že uživatel, ač není návrhářem či technickým odborníkem, zná různé (průmyslové) vzory existující v dotyčném
odvětví, má určitý stupeň znalostí prvků, které tyto (průmyslové) vzory obvykle obsahují a v důsledku svého zájmu o dotyčné
výrobky vykazuje při jejich užívání relativně vysoký stupeň pozornosti [rozsudek Tribunálu ze dne 22. června 2010, Shenzhen
Taiden v. OHIM – Bosch Security Systems (Komunikační zařízení), T‑153/08, Sb. rozh. II-02517, body 46 a 47].
V projednávané věci měl odvolací senát v bodě 21 napadeného rozhodnutí za to, že informovaným uživatelem je běžný spotřebitel,
který je zvyklý na hodinky připevněné k řemínku a zavěšené kolem krku.
Není zpochybňováno, že vzor SYMBICORT, stejně jako zpochybněný (průmyslový) vzor, je reklamním zbožím. U takového zboží však
pojem „informovaný uživatel“, tak jak je definován v bodě 51 výše, zahrnuje jednak profesionála, který jej nakupuje za účelem
jeho distribuce konečným uživatelům, jednak konečné uživatele samotné.
V důsledku toho je třeba mít v projednávané věci za to, že informovaným uživatelem je jak průměrný spotřebitel, uvedený v napadeném
rozhodnutí, tak profesionál nakupující dotčené zboží, kterého zmiňuje žalobkyně.
Žalobkyně však neuvádí argumenty, které by naznačovaly, že vnímání dotčených (průmyslových) vzorů oběma skupinami uživatelů
je odlišné.
V každém případě skutečnost, že jedna ze dvou skupin výše uvedených informovaných uživatelů dotčené (průmyslové) vzory vnímá
tak, že vyvolávají tentýž celkový dojem, je dostačující ke konstatování, že zpochybněný (průmyslový) vzor postrádá individuální
povahu.
Za těchto okolností legalita napadeného rozhodnutí není dotčena skutečností, že toto rozhodnutí mezi informovanými uživateli
hodinek připevněných k řemínku nezmiňuje profesionály.
–       K míře volnosti původce vzoru
Před přezkumem míry volnosti původce vzoru, která je podle žalobkyně omezená, pokud jde o hodinky, a rozsáhlá, pokud jde o řemínek
a prvek uchycení, je třeba určit, které prvky jsou skutečně zpochybněným (průmyslovým) vzorem chráněny a  jsou v důsledku
toho relevantní v rámci srovnání posledně uvedeného (průmyslového) vzoru se vzorem SYMBICORT.
V tomto ohledu bod 11.4 metodických pokynů k přezkumu týkajících se (průmyslových) vzorů Společenství, přijatých rozhodnutím
prezidenta OHIM EX-03-9 ze dne 9. prosince 2003, nadepsaný „Formální podmínky pro vyobrazení (průmyslového) vzoru“, stanoví:
„[…]
Vyobrazení (průmyslového) vzoru musí být omezeno na charakteristické znaky, pro které je ochrana požadována. Vyobrazení však
může zahrnovat i jiné prvky, které napomáhají popsat charakteristické znaky (průmyslového) vzoru, pro který je ochrana požadována.
V přihlášce (průmyslového) vzoru Společenství jsou povoleny následující identifikátory:
1.      Tečkovanou čáru lze použít v rámci určitého pohledu buď ke znázornění prvků, pro které ochrana není požadována, nebo ke znázornění
částí (průmyslového) vzoru, které z dotyčného pohledu nejsou viditelné. Tečkovaná čára tedy znázorňuje prvky, které nejsou
součástí pohledu, v rámci něhož jsou tyto prvky vyobrazeny.
[…]“
Žalobkyně toto pravidlo nezpochybňuje. S odkazem na vyobrazení zpochybněného (průmyslového) vzoru v napadeném rozhodnutí,
ve
Věstníku (průmyslových) vzorů Společenství
a v databázi (průmyslových) vzorů Společenství, která je k dispozici na internetové stránce OHIM, však uvádí, že na rozdíl
od toho, co uvedl odvolací senát v bodě 20 napadeného rozhodnutí, prvek uchycení zpochybněného (průmyslového) vzoru nebyl
znázorněn tečkovanými čarami.
V tomto ohledu je třeba zaprvé poznamenat, že vyobrazení zpochybněného (průmyslového) vzoru v napadeném rozhodnutí je irelevantní,
pokud jde o rozsah ochrany uvedeného (průmyslového) vzoru.
Zadruhé zjednodušený náhled zpochybněného (průmyslového) vzoru, vyobrazený ve
Věstníku (průmyslových) vzorů Společenství,
jakož i v databázi (průmyslových) vzorů Společenství, umožňuje konstatovat, že určité prvky uvedeného (průmyslového) vzoru,
a zejména jeho prvek uchycení, jsou znázorněny méně výraznými čarami, než jsou čáry znázorňující jiné prvky, jako je řemínek
a pouzdro hodinek. V důsledku omezené velikosti zjednodušeného náhledu však není možné s určitostí stanovit, zda jsou dotyčné
prvky znázorněny tečkovanými čarami.
Zatřetí je případná nejistota ohledně této skutečnosti rozptýlena úplným náhledem zpochybněného (průmyslového) vzoru, který
je k dispozici odkazem ze zjednodušeného náhledu v elektronické verzi
Věstníku (průmyslových) vzorů Společenství,
jakož i v databázi (průmyslových) vzorů Společenství, a který je mimoto totožný s vyobrazením zpochybněného (průmyslového)
vzoru v přihlášce k zápisu, kterou žalobkyně podala OHIM. Tento náhled totiž umožňuje jasně rozpoznat, že prvek uchycení zpochybněného
(průmyslového) vzoru je znázorněn tečkovanými čarami stejně jako ručičky hodinek a obdélníkový prvek umístěný na ciferníku
hodinek.
Za těchto okolností je třeba mít za to, že prvek uchycení zpochybněného (průmyslového) vzoru, ručičky hodinek a obdélníkový
prvek umístěný na ciferníku hodinek nejsou prvky, které jsou chráněny zpochybněným (průmyslovým) vzorem. Z tohoto zjištění
vyplývá, že míra volnosti původce vzoru, pokud jde o tyto prvky, je v projednávané věci irelevantní.
Pokud jde o ostatní prvky uplatněné žalobkyní, je na jedné straně třeba poznamenat, že žalobkyně zveličuje míru volnosti původce
vzoru, pokud jde o řemínek.
Třebaže existuje určitá variabilita, co se týče délky a šířky tohoto prvku, těmito charakteristickými znaky totiž nesmí být
dotčena možnost nosit řemínek pohodlně kolem krku. Tentýž závěr je použitelný, pokud jde o umístění hodinek na řemínku.
V důsledku toho nejsou konstatování odvolacího senátu v tomto smyslu, uvedená v bodě 21 napadeného rozhodnutí, stižena pochybením.
Na druhé straně, pokud jde o míru volnosti původce vzoru s ohledem na hodinky, ručičkové hodinky zajisté musejí obsahovat
určité prvky, jako jsou ciferník, ručičky umístěné přibližně ve středu tohoto ciferníku či seřizovací korunka, aby plnily
svou funkci.
Tato omezení se však týkají přítomnosti určitých prvků v hodinkách, ale v podstatné míře neovlivňují jejich tvar či jejich
obecný vzhled. Zvláště ciferník a pouzdro hodinek tak mohou mít různé tvary a mohou být upraveny různými způsoby, jak v podstatě
konstatoval odvolací senát v bodě 21 napadeného rozhodnutí.
–       Ke srovnání celkových dojmů vyvolaných oběma dotčenými (průmyslovými) vzory
S ohledem na to, co bylo uvedeno ohledně prvků, které jsou chráněny zpochybněným (průmyslovým) vzorem, a ohledně míry volnosti
původce hodinek připevněných k řemínku, je třeba mít za to, že celkový dojem vyvolaný zpochybněným (průmyslovým) vzorem je
určen následujícími skutečnostmi:
–        řemínkem, jehož pásky se na jednom z konců spojují, následně se překrývají a tvoří na druhém konci smyčku;
–        kulatými hodinkami připevněnými k řemínku v místě, kde se jeden pásek řemínku vzdaluje od druhého;
–        dvěma soustřednými kruhy nacházejícími se okolo okraje hodinek, přičemž vnější kruh vykazuje štěrbinu směřující směrem nahoru,
ve které je umístěna seřizovací korunka.
Pokud jde o celkový dojem vyvolaný vzorem SYMBICORT, je třeba úvodem přezkoumat argument žalobkyně, podle něhož odvolací senát
neměl předpokládat, že vzor SYMBICORT má řemínek umožňující nosit hodinky kolem krku.
V tomto ohledu je pravda, že vyobrazení vzoru SYMBICORT, které bylo předáno OHIM, ukazuje pouze dva pásky jdoucí ve dvou různých
směrech, ale nikoli smyčku, která by se měla nosit kolem krku.
Při posuzování starších (průmyslových) vzorů však není namístě přezkoumávat samostatně a výlučně jejich grafická vyobrazení,
ale je třeba posoudit globálně všechny předložené prvky, které umožní dostatečně přesně a jasně určit celkový dojem vyvolaný
dotčeným (průmyslovým) vzorem.
Pokud jde konkrétně o (průmyslové) vzory, které byly přímo užívány v obchodě, aniž byly předmětem zápisu, nelze vyloučit,
že neexistuje grafické vyobrazení ukazující všechny jejich relevantní detaily, srovnatelné s vyobrazením v přihlášce k zápisu.
Za těchto okolností by od osoby, která podala návrh na prohlášení neplatnosti, bylo přehnané vyžadovat, aby bylo takové vyobrazení
ve všech případech předloženo.
V projednávané věci jsou na vyobrazení vzoru SYMBICORT, které předložila další účastnice řízení před odvolacím senátem, oba
pásky řemínku náhle přerušeny a výraz „symbicort“ je na jednom z nich uveden jen částečně. Tato okolnost naznačuje, že nezobrazení
smyčky je důsledkem neúplnosti vyobrazení, a nikoli skutečného vzhledu dotčeného vzoru.
Jak z faktury vystavené při expedici zboží, tak z osvědčení o původu dále vyplývá, že dodávka, kterou společnost Great Sun
Technology vypravila do Nizozemska dne 3. dubna 2004, obsahovala 2 000 exemplářů „řemínku s hodinkami ,SYMBICORT‘“.
Není však zpochybnitelné, že funkcí takového řemínku, jako je dotčený řemínek, je umožnit nosit předmět kolem krku.
Za těchto okolností a s ohledem na to, že celkový dojem, kterým na informovaného uživatele působí (průmyslový) vzor, musí
být nezbytně určen také s ohledem na způsob, jakým je dotčený výrobek užíván (výše uvedený rozsudek Komunikační zařízení,
bod 66), měl odvolací senát v bodě 20 napadeného rozhodnutí správně za to, že vzor SYMBICORT obsahuje skutečně řemínek umožňující
zavěsit hodinky kolem krku, a to i přes neúplné grafické vyobrazení předložené před OHIM.
S ohledem na to, co bylo uvedeno, je třeba usoudit, že celkový dojem vyvolaný vzorem SYMBICORT je určen prvky vyjmenovanými
v bodě 70 výše. Jak právem konstatoval odvolací senát v bodě 19 napadeného rozhodnutí, vzor SYMBICORT totiž rovněž vykazuje
řemínek v podstatě týchž rozměrů, ke kterému jsou na stejném místě připevněny kulaté ručičkové hodinky. Okraj hodinek rovněž
obklopují dva soustředné kruhy, přičemž vnější kruh je přerušen štěrbinou směřující na stejnou stranu, ve které je umístěna
seřizovací korunka.
Odvolací senát mimoto v bodě 20 napadeného rozhodnutí správně konstatoval, že odlišnosti existující mezi dotčenými (průmyslovými)
vzory, které uplatnila žalobkyně, jsou zanedbatelné.
V první řadě tak nelze konstatovat žádnou významnou odlišnost, pokud jde o poměrnou délku a šířku řemínků dotčených (průmyslových)
vzorů.
Dále pak skutečnost, že je řemínek vzoru SYMBICORT ztvárněn v černé barvě, není významná, jelikož pro zpochybněný (průmyslový)
vzor nebyla požadována žádná barva. Stejně tak v rozsahu, v němž posledně uvedený (průmyslový) vzor představuje reklamní zboží,
je odůvodněné mít za to, že při jeho užívání bude označen ochrannou známkou. V důsledku toho ani výskyt ochranné známky SYMBICORT
na vzoru SYMBICORT nepředstavuje významnou odlišnost.
Konečně detaily týkající se úpravy pouzder hodinek obou (průmyslových) vzorů a jejich ciferníků nejsou dostatečně významné
na to, aby ovlivnily celkový dojem vyvolaný uvedenými (průmyslovými) vzory. Je tomu tak tím spíše, že z bodů 58 až 64 výše
vyplývá, že ručičky hodinek a obdélníkový prvek umístěný na ciferníku hodinek nejsou prvky, které jsou chráněny zpochybněným
(průmyslovým) vzorem.
S ohledem na vše předcházející je třeba mít za to, že zpochybněný (průmyslový) vzor a vzor SYMBICORT u informovaného uživatele
vyvolávají tentýž celkový dojem. Odvolací senát tudíž v bodě 22 napadeného rozhodnutí právem dospěl k témuž závěru a vyvodil
z toho, že zpochybněný (průmyslový) vzor postrádá individuální povahu ve smyslu článku 6 nařízení č. 6/2002, a musí být tedy
prohlášen za neplatný.
Za těchto okolností je třeba zamítnout druhý žalobní důvod.

Ke třetímu žalobnímu důvodu, vycházejícímu ze zneužití pravomoci ve smyslu čl. 61 odst. 2 nařízení č. 6/2002
Argumenty účastníků řízení
Žalobkyně uvádí, že se odvolací senát dopustil zneužití pravomoci zaprvé v rozsahu, v němž neposoudil právně dostačujícím
způsobem všechny její argumenty a předložené důkazy, zejména fakturu vystavenou při expedici zboží, zadruhé v rozsahu, v němž
nezohlednil volnost původce vzoru, pokud jde o řemínek a prvek uchycení, a zatřetí v rozsahu, v němž napadené rozhodnutí založil
na nesprávném posouzení prvku uchycení zpochybněného (průmyslového) vzoru. V tomto kontextu se žalobkyně domnívá, že odvolací
senát neprovedl skutečný přezkum, ale že se omezil na konstatování, která nejsou podložena argumentací či odkazy na důkazy,
čímž porušil její právo na obhajobu. Kromě toho je možné, že odvolací senát tím, že odkázal na skutečnost, že je prvek uchycení
znázorněn tečkovanými čarami, odkázal na jiný, neznámý (průmyslový) vzor.
OHIM opodstatněnost argumentů žalobkyně zpochybňuje.
Závěry Tribunálu
Je třeba připomenout, že pojem „zneužití pravomoci“ má v právu Unie přesný dosah a že označuje situaci, kdy správní orgán
užívá své pravomoci s jiným cílem, než pro který mu byly svěřeny. Podle ustálené judikatury je v tomto ohledu rozhodnutí postiženo
zneužitím pravomoci pouze tehdy, jeví-li se na základě objektivních, relevantních a shodujících se nepřímých důkazů, že bylo
přijato za účelem dosažení jiných než udávaných cílů [rozsudky Tribunálu ze dne 24. dubna 1996, Industrias Pesqueras Campos
a další v. Komise, T‑551/93 a T‑231/94 až T‑234/94, Recueil, s. II‑247, bod 168, a ze dne 12. ledna 2000, DKV v. OHIM (COMPANYLINE),
T‑19/99, Recueil, s. II‑1, bod 33].
V projednávané věci však žalobkyně neprokázala, ba ani netvrdila existenci takových nepřímých důkazů. Údajná zneužití pravomoci,
která uplatňuje, představují nanejvýš případná nesprávná posouzení, která mohou představovat porušení ustanovení článků 4,
6 a 7 nařízení č. 6/2002. Z přezkumu prvního a druhého žalobního důvodu však vyplývá, že tvrzení žalobkyně v tomto ohledu
jsou v každém případě neopodstatněná.
Pokud jde o údajné porušení práva žalobkyně na obhajobu, z článku 62 nařízení č. 6/2002 vyplývá, že rozhodnutí OHIM mohou
být založena pouze na důvodech nebo důkazech, ke kterým měli účastníci možnost se vyjádřit. V projednávané věci se žalobkyně
před odděleními OHIM vyjádřila k důkazní síle faktury vystavené při expedici zboží, k volnosti původce vzoru, k neúplnosti
vyobrazení vzoru SYMBICORT a k významu prvku uchycení v celkovém dojmu vyvolaném hodinkami připevněnými k řemínku. Okolnost,
podle níž prvek uchycení není prvkem chráněným zpochybněným (průmyslovým) vzorem, pak byla zmíněna výslovně v bodě 21 rozhodnutí
zrušovacího oddělení, takže žalobkyně mohla k této skutečnosti předložit své vyjádření v rámci odvolacího řízení. Žalobní
bod vycházející z porušení práva žalobkyně na obhajobu musí být tudíž rovněž zamítnut.
V rozsahu, v němž by argumenty uvedené v rámci třetího žalobního důvodu mohly být vyloženy ještě tak, že se týkají porušení
povinnosti uvést odůvodnění, která je uvedena v článku 62 nařízení č. 6/2002, či povinnosti přezkumu účastníky řízení uvedených
skutečností a předložených důkazů, stanovené v čl. 63 odst. 1 uvedeného nařízení, je třeba konstatovat, že v napadeném rozhodnutí
jsou soudržným a dostatečně podrobným způsobem uvedeny důvody, pro které měl odvolací senát zaprvé za to, že důkazy týkající
se vzoru SYMBICORT, zvláště faktura vystavená při expedici zboží, jsou věrohodné a průkazné (body 7 a 15 až 17 napadeného
rozhodnutí), a zadruhé za to, že ve vnímání informovaného uživatele zpochybněný (průmyslový) vzor vyvolává tentýž celkový
dojem jako vzor SYMBICORT, a to s ohledem na volnost původce vzoru (body 18 až 22 napadeného rozhodnutí). Napadené rozhodnutí
tak v tomto ohledu není stiženo protiprávností.
S ohledem na vše předcházející musí být třetí žalobní důvod zamítnut.
Jelikož žádný z žalobních důvodů předložených žalobkyní není opodstatněný v rozsahu, v němž se týkají důkazu o zpřístupnění
vzoru SYMBICORT veřejnosti a srovnání posledně uvedeného vzoru a zpochybněného (průmyslového) vzoru, není v souladu s tím,
co bylo uvedeno v bodech 12 až 15 výše, namístě je přezkoumávat s ohledem na vzory C a F. Za těchto okolností totiž srovnání
zpochybněného (průmyslového) vzoru a vzoru SYMBICORT, které provedl odvolací senát, představuje dostatečný základ napadeného
rozhodnutí.
Žalobu je tudíž třeba zamítnout v plném rozsahu.

K nákladům řízení
Podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení,
pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že OHIM požadoval náhradu nákladů řízení a žalobkyně
neměla ve věci úspěch, je důvodné posledně uvedené uložit náhradu nákladů řízení.
Z těchto důvodů
TRIBUNÁL (čtvrtý senát)
rozhodl takto:
1)
Žaloba se zamítá.
2)
Společnosti Sphere Time se ukládá náhrada nákladů řízení.
Pelikánová
Jürimäe
Van der Woude
Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 14. června 2011.
Podpisy.
*
Jednací jazyk: angličtina.