CELEX: 62013CJ0532
Řízení o předběžné otázce
Ochrana druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin
Nařízení (ES) č. 338/97
Článek 11
Neplatnost dovozního povolení omezující se na exempláře živočichů, na které se skutečně vztahuje důvod neplatnosti

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 11 odst. 2 písm. a) a b) nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi (
Úř. věst. L 61, s. 1
; Zvl. vyd. 15/03, s. 136).
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi Sofia Zoo (zoo města Sofie, Bulharsko) a maďarskou Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség (hlavní inspekce ochrany životního prostředí, ochrany přírody a vodohospodářské správy) (dále jen „hlavní inspekce“) ve věci rozhodnutí této inspekce o zabavení 17 exemplářů volně žijících živočichů pocházejících z Tanzanie.
Právní rámec
Úmluva o mezinárodním obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin
Úmluva o mezinárodním obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, podepsaná dne 3. března 1973 ve Washingtonu (
Recueil des traités des Nations unies
, sv. 993, č. I‑14537, dále jen „CITES“), má za cíl zajistit, aby mezinárodní obchod druhy zapsanými v jejích přílohách, jakož i s částmi a výrobky, které z nich pochází, neohrožoval ochranu biologické různorodosti a spočíval na udržitelném využívání volně žijících druhů.
Tato úmluva byla v Evropském společenství prováděna od 1. ledna 1984 na základě nařízení Rady (EHS) č. 3626/82 ze dne 3. prosince 1982 o použití Úmluvy o mezinárodním obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin ve Společenství (
Úř. věst. L 384, s. 1
). Toto nařízení bylo zrušeno nařízením č. 338/97, jehož čl. 1 druhý pododstavec stanoví, že se posledně uvedené nařízení použije v souladu s cíli, zásadami a ustanoveními CITES.
Článek VI odst. 5 CITES stanoví:
„Pro každou zásilku exemplářů je třeba samostatné povolení nebo potvrzení.“
Unijní právo
Body 5 a 17 odůvodnění nařízení č. 338/97 znějí takto:
„(5)
vzhledem k tomu, že provádění tohoto nařízení vyžaduje uplatnění společných podmínek pro vydávání, používání a předkládání dokumentů týkajících se povolování dovozu exemplářů jednotlivých druhů podle tohoto nařízení do [Unie] a jejich vývozu nebo zpětného vývozu; že je nutno formulovat zvláštní ustanovení týkající se tranzitu exemplářů přes území [Unie];
[…]
(17)
vzhledem k tomu, že k zaručení dodržování tohoto nařízení je důležité, aby členské státy stanovily sankce za jeho porušování způsobem, který je vzhledem k povaze a závažnosti porušení dostatečný a přiměřený“.
Článek 4 tohoto nařízení stanoví:
„1.   Dovoz exemplářů druhů zařazených do přílohy A do [Unie] je možný pouze poté, co byly provedeny potřebné kontroly a na hraničním celním úřadě v místě dovozu bylo předloženo dovozní povolení vydané výkonným orgánem cílového členského státu.
Dovozní povolení smí být vydáno pouze v souladu s omezeními zavedenými podle odstavce 6 a po splnění těchto podmínek:
[…]
b)
i)
žadatel předloží dokumenty dokazující, že exempláře byly získány v souladu s právními předpisy o ochraně dotyčných druhů, což v případech, kdy jsou ze třetí země dováženy exempláře druhů zařazených do příloh úmluvy, je vývozní povolení nebo potvrzení o zpětném vývozu, případně jejich kopie, které v souladu s úmluvou vydal příslušný orgán země, ze které se vývoz nebo zpětný vývoz uskutečňuje;
[…]
[…]
e)
výkonný orgán po konzultaci s příslušným vědeckým orgánem dospěje k názoru, že neexistují žádné další okolnosti týkající se zachování druhu, které mluví proti vydání dovozního povolení;
a
f)
v případě přivezení z moře se výkonný orgán přesvědčí, že veškeré živé exempláře budou připraveny a přepravovány tak, aby se minimalizovalo nebezpečí zranění, poškození zdraví nebo krutého zacházení.
2.   Dovoz exemplářů druhů zařazených do přílohy B do [Unie] je možný pouze poté, co byly provedeny potřebné kontroly a na hraničním celním úřadě v místě dovozu bylo předloženo dovozní povolení vydané výkonným orgánem cílového členského státu.
Dovozní povolení smí být vydáno pouze v souladu s omezeními zavedenými podle odstavce 6, a pokud:
a)
příslušný vědecký orgán po prostudování dostupných údajů a případně po zvážení případného stanoviska Vědecké prověřovací skupiny dojde k závěru, že dovoz do [Unie] nebude mít škodlivý účinek na stav zachování druhu nebo na rozsah území, na kterém se vyskytuje příslušná populace daného druhu, vzhledem k současnému nebo předpokládanému objemu obchodu. Tento závěr bude platit pro následné dovozy tak dlouho, dokud se výše uvedené okolnosti významně nezmění;
b)
žadatel předloží dokumenty dokazující, že zamýšlené ubytování pro živý exemplář na místě určení je odpovídajícím způsobem vybavené, aby umožňovalo řádnou ochranu a péči;
c)
podmínky uvedené v odst. 1 písm. b) bodě i), písm. e) a písm. f) byly splněny.
[…]
6.   Po konzultaci s dotčenými zeměmi původu regulativním postupem podle čl. 18 odst. 2 a po zvážení případného stanoviska Vědecké prověřovací skupiny může [Evropská komise] vyhlásit pro dovoz do [Unie] všeobecná omezení nebo omezení týkající se určitých zemí původu, která:
a)
na základě podmínek uvedených v odst. 1 písm. a) bodě i) nebo písm. e) platí pro exempláře druhů zařazených do přílohy A;
b)
na základě podmínek uvedených v odst. 1 písm. e) nebo v odst. 2 písm. a) platí pro exempláře druhů zařazených do přílohy B;
a
c)
platí pro živé exempláře druhů zařazených do přílohy B, které mají vysokou úmrtnost při přepravě nebo u nichž bylo zjištěno, že pravděpodobně značnou část potenciální délky svého života v zajetí nepřežijí;
nebo
d)
platí pro živé exempláře druhů, u nichž bylo zjištěno, že jejich zavedení do přírodního prostředí [Unie] představuje ekologické ohrožení druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin [v Unii] původních.
Seznam takových omezení, pokud byla nějaká přijata, Komise čtvrtletně zveřejní v
Úředním věstníku
[
Evropské unie
].
[…]“
Článek 9 odst. 4 a 5 uvedeného nařízení zní následovně:
„4.   Při přemísťování živého exempláře druhu zařazeného do přílohy B v rámci [Unie] může držitel exemplář opustit teprve poté, co zajistil, aby zamýšlený příjemce byl odpovídajícím způsobem informován o ubytování, vybavení a postupech potřebných k zajištění řádné péče o exemplář.
5.   Pokud jsou jakékoli živé exempláře přepravovány do [Unie], [z Unie] či v [jejím] rámci, případně drženy po jakoukoli dobu při tranzitu nebo překládání, je nutno je připravit, přepravovat a pečovat o ně tak, aby se minimalizovalo nebezpečí zranění, poškození zdraví nebo krutého zacházení, a v případě zvířat navíc v souladu s [unijními] právními předpisy […] o ochraně zvířat během přepravy.“
Článek 11 odst. 1 a 2 téhož nařízení, nadepsaný „Platnost a zvláštní podmínky pro povolení a potvrzení“, stanoví:
„1.   Aniž jsou dotčena přísnější opatření, která mohou členské státy přijmout nebo zachovat, jsou povolení a potvrzení vydávaná příslušnými orgány členských států v souladu s tímto nařízením platná v [celé Unii].
a)
Nicméně jakékoli takové povolení nebo potvrzení, jakož i jakékoli jiné povolení nebo potvrzení vydané na jeho základě, se považuje za neplatné, jestliže příslušný orgán nebo Komise po konzultaci s příslušným orgánem, který povolení nebo potvrzení vydal, konstatuje, že bylo vydáno na základě mylného předpokladu, že podmínky pro jeho vydání byly splněny.
b)
Exempláře, které se nacházejí na území členského státu a pro které byly takové dokumenty vydány, příslušné orgány daného členského státu zadrží a mohou je zabavit.“
Podle čl. 16 odst. 4 nařízení č. 338/97:
„Pokud živý exemplář druhu zařazeného do přílohy B nebo C dorazí na místo dovozu do [Unie] bez řádného platného povolení nebo potvrzení, musí být exemplář zadržen a může být zabaven, anebo jestliže se adresát odmítne k exempláři přihlásit, mohou příslušné orgány členského státu zodpovědné za dané místo dovozu popřípadě odmítnout převzetí zásilky a požadovat na přepravci, aby exemplář vrátil zpět na místo, z něhož byl odeslán.“
Maďarské právo
Ustanovení § 20 odst. 1, 2 a 4 písm. a) a b) vládního nařízení 292/2008 (XII.10) o některých pravidlech, jimiž se provádějí mezinárodní právní akty a akty Evropského společenství upravující mezinárodní obchod ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (dále jen „vládní nařízení“), stanoví:
„1.   Pokud držení, přeprava nebo uvádění na trh exemplářů druhů zařazených do příloh A až D [nařízení č. 338/97] nejsou doprovázeny požadovaným povolením nebo potvrzením nebo pokud se tak děje v rozporu s právními a správními předpisy týkajícími se přepravy exemplářů, orgán uvedený v § 3 odst. 3 – s výjimkou orgánu uvedeného v § 4 odst. 1 – v rámci opatření přijímaných na místě zajistí exempláře, pořídí o tom zápis a přijme opatření v souladu se zvláštními právními předpisy, o čemž do čtyřiceti osmi hodin informuje orgán uvedený v § 4 odst. 1 a výkonný orgán. Orgán uvedený v § 4 odst. 1 přijme opatření k umístění zajištěných živých zvířat, přičemž zohlední názor výkonného orgánu.
2.   Orgán uvedený v § 4 odst. 1 na základě jím provedené kontroly nebo zajištění provedeného v souladu s odstavcem 1 zadrží exempláře, jejichž majitel během kontroly neprokázal legalitu dovozu, vývozu, zpětného vývozu nebo držení a vyzve dotčenou osobu, aby v jím stanovené lhůtě předložila dokumenty dokládající původ exemplářů.
[…]
4.   Orgán uvedený v § 4 odst. 1:
a)
zabaví exempláře, pro které nejsou ve stanovené lhůtě předloženy dokumenty dokládající jejich původ,
b)
zabaví exempláře, jejichž držení je protiprávní.
[…]“
Spor v původním řízení a předběžné otázky
Dne 17. ledna 2011 byl srbský státní příslušník vstupující na území Maďarska podroben hraniční kontrole, při níž ve vozidle, které řídil, přepravoval 17 exemplářů volně žijících živočichů pocházejících z Tanzanie, a to dva orly savanové (
hieraaetus spilogaster
), čtyři orly damaní (
aquila verreauxii
), dva orly bojové (
polemaetus bellicosus
), jednoho orla kejklíře (
terathopius ecaudatus
), tři orly korunkaté (
stephanoaetus coronatus
), dva supy královské (
torgos tracheliotus
) a tři supy africké (
gyps africanus
). Mimoto kontrolovaná osoba přepravovala rovněž deset vran černobílých (
corvus albus
) a deset krkavců bělokrkých (
corvus albicollis
). K prokázání původu uvedených živočichů předložila kopii dovozního povolení CITES vystavenou bulharskými orgány. Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že průvodní doklady uváděly, že tyto exempláře živočichů byly přepravovány z Nizozemska do Bulharska, do Sofia Zoo, aby tam strávily karanténu, a poté měly být přepraveny přes Maďarsko zpět do Nizozemska.
Úřad ochrany životního prostředí náklad zajistil a zaslal veškeré doklady Vidékfejlesztési Minisztériumn (ministerstvo pro rozvoj venkova) jakožto příslušnému orgánu ve smyslu CITES a nařízení č. 338/97, který posoudil legalitu dovozu těchto volně žijících živočichů. V rámci tohoto postupu postupovalo uvedené ministerstvo ve shodě s Komisí a s příslušným bulharským orgánem.
Komise měla za to, že dotčené exempláře živočichů mají být zabaveny, neboť vědecká prověřovací skupina (dále jen „VPS“) dne 30. června 2009 rozhodla o pozastavení dovozu orlů bojových a orlů kejklířů a dále dne 11. září 2009 stanovila povinnost předchozí konzultace s VPS v případě supů královských a orlů korunkatých. Jelikož však příslušný bulharský orgán tato rozhodnutí VPS nevzal v potaz, měla Komise za to, že povolení, které tento orgán vydal Sofia Zoo, musí být považováno za neplatné.
Rozhodnutím ze dne 9. února 2011 se ministerstvo pro rozvoj venkova rozhodlo vzhledem k výše uvedenému náklad na základě § 20 odst. 2 vládního nařízení zadržet – s výjimkou deseti vran černobílých a deseti krkavců bělokrkých, na které se nevztahuje působnost CITES ani nařízení č. 338/97 – a vyzvalo Sofia Zoo, aby předložila dokumenty dokládající legalitu dovozu, držení a uvádění na trh exemplářů živočichů dotčených jeho rozhodnutím.
Vzhledem k tomu, že Sofia Zoo požadované dokumenty ve stanovené lhůtě nepředložila, ministerstvo pro rozvoj venkova v souladu s § 20 odst. 4 vládního nařízení 17 exemplářů živočichů pocházejících z Tanzanie rozhodnutím ze dne 28. dubna 2011 zabavilo a umístilo je do maďarských zoologických zahrad.
Sofia Zoo podala k Fővárosi közigazgatási és munkaügyi bíróság (správní a pracovněprávní soud v Budapešti) žalobu na neplatnost tohoto rozhodnutí o zabavení. Tato žaloba směřuje proti hlavní inspekci, právnímu nástupci ministerstva pro rozvoj venkova.
Konkrétně tento návrh Sofia Zoo směřuje ke zrušení uvedeného rozhodnutí o zabavení v celém nebo, podpůrně, částečném rozsahu a k tomu, aby bylo hlavní inspekci uloženo zahájit nové řízení. Návrh Sofia Zoo se kromě toho vztahuje rovněž na přezkum rozhodnutí o zadržení. Podle této zoo se totiž neplatnost dovozního povolení může vztahovat pouze na osm exemplářů živočichů, kterých se týkají důvody jeho neplatnosti, tedy na dva orly bojovné, orla kejklíře, dva supy královské a tři orly korunkaté, a proto se může zadržení a zabavení týkat pouze těchto živočichů, ale nikoliv dalších devíti exemplářů, na které se vztahuje působnost nařízení č. 338/97, tedy dva orly savanové, čtyři orly damaní a tři supy africké.
Hlavní inspekce naopak navrhuje zamítnutí žaloby na neplatnost. Podle ní mají být zadrženy a mohou být zabaveny všechny exempláře volně žijících živočichů, na které se vztahuje nařízení č. 338/97 – a nikoliv jen ty, na které se vztahuje důvod neplatnosti dovozního povolení – neboť nařízení nezná částečnou neplatnost povolení. Kromě toho hlavní inspekce tvrdí, že nebezpečí poškození zdraví je dalším důvodem, proč mají být povolení posuzována jako celek, a bez ohledu na důvod neplatnosti by měly být všechny exempláře, na které se vztahují, zadrženy a zabaveny.
Za těchto okolností se Fővárosi közigazgatási és munkaügyi bíróság rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)
Je třeba povolení a potvrzení uvedená v čl. 11 odst. 2 písm. a) [nařízení č. 338/97] považovat za neplatná pouze v rozsahu, v němž se týkají exemplářů, na které se skutečně vztahuje důvod neplatnosti, nebo také v rozsahu, v němž se týkají ostatních exemplářů uvedených v povoleních nebo potvrzeních?
2)
Mají být zadrženy a mohou být zabaveny všechny exempláře uvedené v čl. 11 odst. 2 písm. b) [nařízení č. 338/97], které figurují v povoleních nebo potvrzeních, jež jsou považována za neplatná podle [čl. 11 odst. 2 písm. a) tohoto nařízení], nebo jen ty exempláře, na které se skutečně vztahuje důvod neplatnosti?“
K předběžným otázkám
Podstatou předběžných otázek předkládajícího soudu, které je třeba posoudit společně, je, zda čl. 11 odst. 2 písm. a) a b) nařízení č. 338/97 musí být vykládán v tom smyslu, že dovozní povolení nesplňující podmínky tohoto nařízení mají být považována za neplatná pouze v rozsahu, v němž se týkají exemplářů, na které se skutečně vztahuje důvod neplatnosti takového povolení, a proto by příslušným orgánem členského státu, v němž se nacházejí, měly být zadrženy, a případně zabaveny, pouze tyto exempláře.
Podle čl. 11 odst. 2 písm. a) nařízení č. 338/97 se „jakékoli […] povolení nebo potvrzení, jakož i jakékoli jiné povolení nebo potvrzení vydané na jeho základě, […] považuje za neplatné, jestliže příslušný orgán nebo Komise po konzultaci s příslušným orgánem, který povolení nebo potvrzení vydal, konstatuje, že bylo vydáno na základě mylného předpokladu, že podmínky pro jeho vydání byly splněny“. Odstavec 2 písm. b) uvedeného článku upřesňuje, že „[e]xempláře, které se nacházejí na území členského státu a pro které byly takové dokumenty vydány, příslušné orgány daného členského státu zadrží a mohou je zabavit“.
Článek 11 odst. 2 písm. a) nařízení č. 338/97 je tak třeba vykládat na základě cílů sledovaných tímto nařízením a kontextu, do něhož toto ustanovení zapadá.
Zaprvé, pokud jde o obecnou systematiku nařízení č. 338/97, je třeba poznamenat, že všech 17 exemplářů volně žijících živočichů dotčených ve věci v původním řízení figuruje v příloze B tohoto nařízení. Podle čl. 4 odst. 2 prvního pododstavce uvedeného nařízení je „dovoz exemplářů druhů zařazených do přílohy B do [Unie] možný pouze poté, co byly provedeny potřebné kontroly a na hraničním celním úřadě v místě dovozu bylo předloženo dovozní povolení vydané výkonným orgánem cílového členského státu“.
Ze znění tohoto ustanovení tak plyne, že nařízení č. 338/97 umožňuje vystavení jediného dovozního povolení pro několik různých exemplářů druhů zařazených do přílohy B tohoto nařízení, které jsou součástí jedné dodávky. Takový výklad čl. 4 odst. 2 prvního pododstavce uvedeného nařízení je ostatně v souladu s čl. VI odst. 5 CITES, který stanoví, že „[p]ro každou zásilku exemplářů je třeba samostatné povolení nebo potvrzení“.
Článek 4 odst. 2 druhý pododstavec nařízení č. 338/97 stanoví, že takové dovozní povolení smí být vydáno pouze v souladu s omezeními zavedenými podle odstavce 6 uvedeného článku a při splnění podmínek uvedených v jeho odst. 2 písm. a) až c).
Pokud by vzhledem k současnému nebo předpokládanému objemu obchodu s daným druhem měl jeho dovoz do Unie škodlivý účinek na stav zachování druhu nebo na rozsah území, na kterém se vyskytuje příslušná populace daného druhu, nebo pokud existují jiné okolnosti týkající se zachování druhu, které brání vydání dovozního povolení, může Komise podle čl. 4 odst. 6 nařízení č. 338/97 uložit všeobecná omezení nebo omezení týkající se určitých zemí původu pro dovoz do Unie živých exemplářů druhů zařazených do přílohy B tohoto nařízení, které mají vysokou úmrtnost při přepravě nebo u nichž bylo zjištěno, že pravděpodobně značnou část potenciální délky svého života v zajetí nevydrží.
Pokud jde o podmínky uvedené v čl. 4 odst. 2 písm. a) až c) nařízení č. 338/97, vydání dovozního povolení podléhá zaprvé podmínce, aby příslušný vědecký orgán po prostudování dostupných údajů a po zvážení případného stanoviska VPS došel k závěru, že dovoz do Unie nebude mít škodlivý účinek na stav zachování druhu nebo na rozsah území, na kterém se vyskytuje příslušná populace daného druhu, vzhledem k současnému nebo předpokládanému objemu obchodu. Zadruhé musí žadatel předložit dokumenty dokazující, že zamýšlené ubytování pro živý exemplář na místě určení je odpovídajícím způsobem vybavené k tomu, aby umožňovalo řádnou ochranu a péči. Zatřetí musí být splněny podmínky uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. b) bodě i) a čl. 4 odst. 1 písm. e) a f) tohoto nařízení.
Z výše uvedeného plyne, že vystavení dovozního povolení pro dovoz exemplářů různých druhů zařazených do přílohy B nařízení č. 338/97 do Unie není výsledkem globálního posouzení všech exemplářů v dotčené dodávce, ale samostatného a podrobného prostudování situace každého z dotčených exemplářů.
Jinými slovy, příslušný orgán členského státu, v němž se dotyčné exempláře nacházejí, musí přezkoumat, zda je dotčené dovozní povolení platné pro každý z uvedených exemplářů, aniž by posouzení uvedeného orgánu týkající se jednoho exempláře daného živočicha muselo nutně ovlivňovat jeho posouzení jiného exempláře.
Proto skutečnost, že by dovozní povolení bylo neplatné v rozsahu, v němž se týká exemplářů živočichů, které nesplňují podmínky pro jeho vydání uvedené v čl. 4 odst. 2 a 6 nařízení č. 338/97, nemůže zpochybnit platnost povolení, pokud jde o exempláře, které uvedené podmínky skutečně splňují.
Část dovozního povolení týkající se exemplářů dotčených důvodem neplatnosti tudíž musí být považována za oddělitelnou od ostatních částí uvedeného povolení, které jsou i nadále platné.
Navíc, jak zdůraznila Komise ve svém písemném vyjádření, vyloučení jakékoliv možnosti částečné neplatnosti povolení k dovozu exemplářů různých druhů zařazených do přílohy B nařízení č. 338/97 do Unie by vedlo ke svévolnému systému, v němž by taková situace, jako je dotčena ve věci v původním řízení, nebyla řešena týmž způsobem jako situace, v níž by byla přeprava 17 různých exemplářů předmětem 17 různých dokumentů.
Zadruhé, pokud jde o cíle sledované nařízením č. 338/97, je třeba připomenout, že režim ochrany zavedený pro exempláře druhů zařazených do příloh A a B uvedeného nařízení má za cíl zajistit co možná nejširší ochranu volně žijících druhů živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi za současného respektování cílů, zásad a ustanovení CITES (viz rozsudek Rubach, C‑344/08,
EU:C:2009:482
, bod 24).
Dosažení cílů sledovaných nařízením č. 338/97 by přitom nebylo ohroženo, kdyby byl jeho čl. 11 odst. 2 písm. a) vykládán tak, že pokud dovozní povolení nesplňuje podmínky stanovené uvedeným nařízením, má být toto povolení považováno za neplatné pouze v rozsahu, v němž se týká exemplářů živočichů, na které se skutečně vztahuje důvod neplatnosti uvedeného povolení.
V tomto ohledu je třeba konstatovat, že pokud jde o exempláře živočichů, pro něž skutečně existuje důvod neplatnosti dovozního povolení podle čl. 11 odst. 2 písm. a) nařízení č. 338/97, má příslušný orgán členského státu, v němž se tyto exempláře nacházejí, v souladu s odst. 2 písm. b) tohoto článku povinnost tyto živočichy chránit a nařídit jejich zadržení a případně i zabavení.
A dále, pokud jde o exempláře živočichů, jichž se důvod neplatnosti dovozního povolení netýká, nařízení č. 338/97 stanoví opatření na jejich ochranu při jejich pohybu v rámci Unie. V tomto ohledu čl. 9 odst. 4 tohoto nařízení stanoví, že „[p]ři přemísťování živého exempláře druhu zařazeného do přílohy B v rámci [Unie] může držitel exemplář opustit teprve poté, co zajistil, aby zamýšlený příjemce byl odpovídajícím způsobem informován o ubytování, vybavení a postupech potřebných k zajištění řádné péče o exemplář“. Navíc čl. 9 odst. 5 uvedeného nařízení stanoví, že takové exempláře živočichů „je nutno […] připravit, přepravovat a pečovat o ně tak, aby se minimalizovalo nebezpečí zranění, poškození zdraví nebo krutého zacházení, a v případě zvířat navíc v souladu s [unijními] právními předpisy […] o ochraně zvířat během přepravy“.
Z obecné systematiky nařízení č. 338/97 i z jím sledovaných cílů tedy plyne, že čl. 11 odst. 2 písm. a) a b) tohoto nařízení je třeba vykládat v tom smyslu, že dovozní povolení nesplňující podmínky uvedeného nařízení má být považováno za neplatné pouze v rozsahu, v němž se týká exemplářů, na které se skutečně vztahuje důvod neplatnosti takového povolení.
Stejně tak je tomu, co se týče čl. 11 odst. 2 písm. b) nařízení č. 338/97, jelikož toto ustanovení se použije pouze na exempláře živočichů, jichž se týkají dokumenty uvedené v odst. 2 písm. a) tohoto článku.
Příslušný orgán členského státu, v němž se nacházejí dotyčné exempláře, má proto zadržet a může zabavit pouze exempláře, na něž se skutečně vztahuje důvod neplatnosti dovozního povolení.
S ohledem na výše uvedené úvahy je třeba na položené předběžné otázky odpovědět, že čl. 11 odst. 2 písm. a) a b) nařízení č. 338/97 musí být vykládán v tom smyslu, že dovozní povolení nesplňující podmínky tohoto nařízení má být považováno za neplatné pouze v rozsahu, v němž se týká exemplářů, na které se skutečně vztahuje důvod neplatnosti takového povolení, a proto pouze tyto exempláře mají být příslušným orgánem členského státu, v němž se nacházejí, zadrženy, a případně zabaveny.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (druhý senát) rozhodl takto:

Článek 11 odst. 2 písm. a) a b) nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi musí být vykládán v tom smyslu, že dovozní povolení nesplňující podmínky tohoto nařízení má být považováno za neplatné pouze v rozsahu, v němž se týká exemplářů živočichů, na které se skutečně vztahuje důvod neplatnosti takového povolení, a proto pouze tyto exempláře mají být příslušným orgánem členského státu, v němž se nacházejí, zadrženy, a případně zabaveny.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: maďarština.