CELEX: 62009CJ0383
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen
Luontodirektiivi
Riittämättömät toimenpiteet Cricetus cricetus -lajin (eurooppalainen hamsteri) suojelemiseksi
Elinympäristöjen heikentyminen

Euroopan komissio vaatii kanteellaan unionin tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut luontotyyppien
sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL L 206, s.
7), sellaisena kuin se on muutettuna 20.11.2006 annetulla neuvoston direktiivillä 2006/105/EY (EUVL L 363, s. 368; jäljempänä
luontodirektiivi), 12 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ottanut käyttöön toimenpideohjelmaa
Cricetus cricetus
-lajin (eurooppalainen hamsteri) tiukan suojelun varmistamiseksi.

Asiaa koskevat oikeussäännöt
Kuten luontodirektiivin johdanto-osan kolmannesta perustelukappaleesta käy ilmi, direktiivin tavoitteena on edistää luonnon
monimuotoisuuden säilyttämistä.
Direktiivin 1 artiklan a–i alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Tässä direktiivissä tarkoitetaan
a)      ’suojelulla’ toimenpidekokonaisuutta, jota luontotyyppien ja luonnonvaraisten eläin- ja kasvikantojen suotuisan suojelun tason
säilyttäminen tai ennalleen saattaminen e ja i kohdan merkityksessä edellyttää;
– –
g)      ’yhteisön tärkeinä pitämillä lajeilla’ niitä lajeja, jotka ovat 2 artiklassa tarkoitetulla alueella:
i)      uhanalaisia, lukuun ottamatta niitä lajeja, joiden luontainen levinneisyys tällä alueella on rajallinen ja jotka eivät ole
uhanalaisia tai vaarantuneita läntisellä palearktisella alueella,
tai
ii)      vaarassa, eli niiden siirtyminen uhanalaisten lajien ryhmään on todennäköistä lähitulevaisuudessa, jos uhan aiheuttaneet tekijät
pysyvät ennallaan,
tai
iii)      harvinaisia, eli niiden kannat ovat pieniä ja, vaikka ne eivät olisikaan tällä hetkellä uhanalaisia tai vaarantuneita, ne
saattavat tulla sellaisiksi. Näitä lajeja on rajoitetuilla maantieteellisillä alueilla tai ne ovat levinneet hajanaisesti
suuremmalle alueelle,
tai
iv)      paikallisia ja vaativat erityishuomiota elinympäristönsä erityisluonteen vuoksi ja/tai sellaisten mahdollisten seurausten
vuoksi, joita niiden hyödyntämisellä voi olla niiden suojelun tasolle.
Nämä lajit luetellaan tai ne voidaan luetella liitteessä II ja/tai liitteessä IV tai V;
– –
i)      ’lajin suojelun tasolla’ eri tekijöiden yhteisvaikutusta, joka voi vaikuttaa lajin kantojen levinneisyyteen ja lukuisuuteen
pitkällä aikavälillä 2 artiklassa tarkoitetulla alueella;
’Suojelun taso’ katsotaan ’suotuisaksi’ kun:
–        kyseisen lajin kannan kehittymistä koskevat tiedot osoittavat, että tämä laji pystyy pitkällä aikavälillä selviytymään luonnollisten
elinympäristöjensä elinkelpoisena osana,
ja
–        lajin luontainen levinneisyysalue ei pienene eikä ole vaarassa pienentyä ennakoitavissa olevassa tulevaisuudessa,
ja
–        lajin kantojen pitkäaikaiseksi säilymiseksi on ja tulee todennäköisesti olemaan riittävän laaja elinympäristö.”
Luontodirektiivin 2 artiklan 2 kohdassa täsmennetään, että direktiivin mukaisesti toteutetuilla toimenpiteillä pyritään varmistamaan
yhteisön tärkeänä pitämien luontotyyppien ja luonnonvaraisten eläin- ja kasvilajien suotuisan suojelun tason säilyttäminen
tai sen ennalleen saattaminen.
Eurooppalainen hamsteri kuuluu luontodirektiivin liitteessä IV olevassa a alakohdassa lueteltuihin lajeihin. Tämä liite koskee
erityisesti ”yhteisön tärkeinä pitämiä eläinlajeja, jotka edellyttävät tiukkaa suojelua”.
Luontodirektiivin 12 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet liitteessä IV olevassa a [ala]kohdassa olevia eläinlajeja koskevan
tiukan suojelujärjestelmän käyttöönottamiseksi niiden luontaisella levinneisyysalueella ja kiellettävä:
a)      kaikki näiden lajien yksilöitä koskeva tahallinen pyydystäminen tai tappaminen luonnossa;
b)      näiden lajien tahallinen häiritseminen erityisesti niiden lisääntymis-, jälkeläistenhoito-, talvehtimis- ja muuttoaikana;
c)      tahallinen munien hävittäminen tai ottaminen luonnosta;
d)      lisääntymis- tai levähdyspaikkojen heikentäminen ja hävittäminen.”

Pääasian tosiseikat ja oikeudenkäyntiä edeltänyt menettely
Komissiolle tehtiin kantelu eurooppalaisen hamsterin suojelun tasosta Alsacessa, ja komissio ilmoitti kantelusta Ranskan viranomaisille
15.1.2007 pidetyssä kokouksessa.
Ranskan viranomaiset toimittivat asiaan liittyvät huomautuksensa 15.2.2007 ja 14.9.2007 päivätyissä muistiinpanoissa, joissa
viranomaiset ilmoittivat komissiolle kyseisen lajin suojelemiseksi vuosina 2007–2011 tehdyn toimintasuunnitelman yhteydessä
toteutetuista toimenpiteistä.
Komissio totesi 23.10.2007 päivätyssä virallisessa huomautuksessaan, että eurooppalaista hamsteria koskevista laskennoista
kävi ilmi lajia koskeva sukupuuton vaara erittäin lyhyellä aikavälillä, ja pyysi Ranskan tasavaltaa esittämään huomautuksensa
tältä osin.
Ranskan viranomaiset esittivät 24.12.2007 ja 11.3.2008 päivätyissä kirjeissään kyseisen lajin suojelemiseksi jo toteutetut
ja tulevaisuudessa toteutettavat toimenpiteet.
Komissio antoi 5.6.2008 päivätyllä kirjeellä Ranskan tasavallalle perustellun lausunnon, jossa se totesi, että tämä jäsenvaltio
ei ollut noudattanut luontodirektiivin 12 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ollut ottanut
käyttöön toimenpideohjelmaa, jolla turvattaisiin eurooppalaisen hamsterin tiukka suojelu. Tämän vuoksi komissio kehotti Ranskan
tasavaltaa toteuttamaan kyseisen perustellun lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa sen
tiedoksisaannista.
Ranskan tasavalta vastasi perusteltuun lausuntoon ja huomautti maantieteellisten esteiden rajoittavan mahdollisuuksia suojella
eurooppalaista hamsteria mutta totesi myös, että osassa Alsacen aluetta oli todettu kyseisen lajin määrien pienenemisen pysähtyneen
vuonna 2008. Lisäksi jäsenvaltio toimitti komissiolle tiedot niiden toimenpiteiden etenemisestä, jotka oli toteutettu kyseisen
lajin suojelemiseksi vuosiksi 2007–2011 tehdyn toimintasuunnitelman yhteydessä.
Komissio katsoi, että Ranskan tasavallan kyseisen lajin suojelemiseksi toteuttamat toimenpiteet olivat edelleen riittämättömiä,
ja nosti nyt käsiteltävän kanteen.

Kanne

Asianosaisten lausumat
Komissio väittää, että eurooppalaista hamsteria uhkaa sukupuutto Alsacessa. Laskennoista käy nimittäin ilmi lajin huomattava
väheneminen vuosina 2001–2007. Kannan heikkenemisen syitä ovat kaupungistuminen ja maatalouden käytäntöjen kehittyminen.
Ranskan tasavallan säätämät toimenpiteet ovat komission mukaan kuitenkin riittämättömiä eikä niissä ole kielletty kyseisen
lajin lisääntymis- ja levähdyspaikkojen heikentämistä. Yksi merkittävä syy tähän riittämättömyyteen, joka komission mukaan
koskee sekä kaupungistumista että maataloutta koskevia toimenpiteitä, on alueen ja erityisesti toimenpiteiden kohteena olevien
ensisijaisten toiminta-alueiden (zones d’action prioritaire, jäljempänä ZAP-alueet) ja ”uudelleenlevittäytymisalueen” liiallinen
suppeus. Lisäksi toimenpiteet ovat riittämättömiä. Näin ollen tavoite, jonka mukaan 22 prosentilla ZAP-alueista on harjoitettava
eurooppalaisen hamsterin kannalta suotuisaa viljelyä, on komission mukaan toteutunut vain yhdellä kolmesta olemassa olevasta
ZAP-alueesta. Lisäksi toimintaohjelma nitraattien aiheuttaman pilaantumisen rajoittamiseksi vuosina 2008–2010 on riittämätön.
Komission mukaan kaupunkirakentamisen mahdollisuuksia ”uudelleenlevittäytymisalueella” ei myöskään ole riittävästi rajattu.
Ranskan tasavalta vastaa, että sen toteuttamat toimenpiteet muodostavat yhtenäisen kokonaisuuden, joka on oikeasuhteinen ja
tarkoituksenmukainen eurooppalaisen hamsterin tiukan suojelun tavoitteeseen nähden luontodirektiivin vaatimusten mukaisesti.
Erityisesti vuosien 2007–2011 toimintaohjelmalla on Ranskan tasavallan mukaan voitu määritellä tarkasti kyseisen lajin erityinen
ympäristö ja määrittää kolme erillistä toiminta-aluetta, joita ovat ne kolme ZAP-aluetta, joilla kaikki maankäytön muutokset
maanviljelyyn liittyviä muutoksia lukuun ottamatta on jätetty toteuttamatta, ”uudelleenlevittäytymisalue”, jota koskevilta
kaikilta sellaisilta hankkeilta, jotka kattavat vähintään hehtaarin suuruisen alueen, edellytetään sitä, että hankkeen vaarattomuus
lajille osoitetaan erityisellä tutkimuksella, sekä lajin perinteinen levinneisyysalue, jolla kaikkien kuntien on kaavoitusasiakirjansa
uudistaessaan toteutettava eurooppalaista hamsteria koskeva erityinen tutkimus.
Ranskan tasavalta toteaa, että mainitun toimintasuunnitelman toteuttamisen jälkeen tapahtunut kyseisen lajin runsausindeksin
kehittyminen ydinalueilla osoittaa, että lajin määrien lasku on pysähtynyt ja että määrät ovat jopa hieman kasvaneet. Ranskan
tasavallan mukaan on kuitenkin odotettava vuosia, ennen kuin voidaan arvioida tarpeeksi tarkasti Ranskan viranomaisten toimenpiteiden
vaikutukset kyseisen lajin kantojen suojelun tasoon. Komissio ei ole Ranskan tasavallan mukaan missään tapauksessa osoittanut,
että kyseisen lajin elinympäristön heikentyminen olisi jatkunut ZAP-alueilla vuoden 2007 jälkeen, eikä myöskään ole näyttänyt
toteen sitä, että nitraattien aiheuttama pilaantuminen olisi lajille vahingollista. Lopuksi Ranskan tasavalta väittää, että
kun on kyse ”uudelleenlevittäytymisalueesta”, velvollisuutta suorittaa jokaista hanketta koskeva arviointi eurooppalaisen
hamsterin lajin yksilöille, lisääntymispaikoille tai levähdyspaikoille aiheutuvista vaikutuksista täydentää velvollisuus tehdä
erityinen tutkimus, joka on toteutettava kaikkien vähintään hehtaarin suuruista aluetta koskevien hankkeiden osalta tällaisesta
hankkeesta kyseiselle lajille mahdollisesti aiheutuvien haittojen selvittämiseksi.

Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
On huomautettava, että luontodirektiivin 12 artiklan 1 kohdan d alakohdassa jäsenvaltioille asetetaan velvollisuus toteuttaa
tarpeelliset toimenpiteet direktiivin liitteessä IV olevassa a alakohdassa olevia eläinlajeja koskevan tiukan suojelujärjestelmän
käyttöön ottamiseksi niiden luontaisella levinneisyysalueella ja velvollisuus kieltää lisääntymis- tai levähdyspaikkojen heikentäminen
ja hävittäminen.
Mainitun säännöksen täytäntöönpano edellyttää jäsenvaltioilta paitsi kattavan lainsäädännön antamista myös konkreettisten
ja nimenomaisten suojelutoimien toteuttamista (asia C-183/05, komissio v. Irlanti, tuomio 11.1.2007, Kok., s. I-137, 29 kohta).
Samoin tiukka suojelujärjestelmä edellyttää johdonmukaisten ja yhteen sovitettujen ennaltaehkäisytoimien toteuttamista (asia
C-518/04, komissio v. Kreikka, tuomio 16.3.2006, 16 kohta ja em. asia komissio v. Irlanti, tuomion 30 kohta).
Tällaisella tiukalla suojelujärjestelmällä on siis voitava tosiasiallisesti välttää luontodirektiivin liitteessä IV olevassa
a alakohdassa mainittujen eläinlajien lisääntymis- tai levähdyspaikkojen heikentäminen tai hävittäminen (ks. vastaavasti asia
C-103/00, komissio v. Kreikka, tuomio 30.1.2002, Kok., s. I-1147, 39 kohta).
Lopuksi on huomautettava, että vakiintuneessa oikeuskäytännössä katsotaan, että kun arvioidaan sitä, onko jäsenvaltio jättänyt
noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se oli perustellussa lausunnossa
asetetun määräajan päättyessä, eikä unionin tuomioistuin voi ottaa huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia (ks. mm.
em. asia komissio v. Kreikka, tuomio 30.1.2002, 23 kohta ja asia C-531/06, komissio v. Italia, tuomio 19.5.2009, Kok., s.
I-4103, 98 kohta).
On kiistatonta, että komission perustellussa lausunnossaan Ranskan tasavallalle asettama määräaika lausunnon noudattamiseksi
on päättynyt 5.8.2008.
Asiakirja-aineistosta käy ilmi, että vuosina 2001–2007 eurooppalaisten hamsterien pesien määrä ydinalueilla, jotka ovat viitealueita
tämän lajin kantojen tarkkailemisessa, on laskenut runsaasta 1 160:stä alle 180:een. Lisäksi valtakunnallisen metsästyksestä
ja luonnonvaraisesta eläimistöstä vastaavan viraston (l’Office National de la Chasse et de la Faune Sauvage) vuotta 2009 koskevista
laskennoista, joiden sisältöä Ranskan tasavalta ei ole kiistänyt, käy ilmi, ettei yksikään lajin kanta yllä Alsacessa elinkelpoiseen
kantaan, joka on arvioitu 1 500:ksi yhtenäiselle kuuden hehtaarin suuruiselle suotuisalle maa-alueelle levittäytyneeksi yksilöksi.
Ympäristöasioista vastaavan valtiosihteerin Alsacen alueen prefektille toimittamassa, 28.8.2009 päivätyssä kirjeessä (jäljempänä
28.8.2009 päivätty kirje) todetaan, että ”huolimatta eurooppalaisen hamsterin kannan elvyttämistä koskevan suunnitelman (2007–2011)
mukaisten toimenpiteiden toteuttamisesta ja lajin säilyttämisestä vastaavien osapuolten vastavuoroisista velvoitteista ovat
tähän mennessä saavutetut biologiset tulokset riittämättömiä lajin säilyttämiseksi Ranskassa” ja että tämän vuoksi ”on välttämätöntä
parantaa eurooppalaisen hamsterin suojelutoimenpiteitä selvästi ja pikaisesti niin, että lyhyellä aikavälillä saadaan lajin
elpymistä osoittavia biologisia tuloksia”.
Ranskan tasavalta myöntää, että maissinviljelyn kehittyminen, joka on tapahtunut viljelyn monimuotoisuuden kustannuksella,
on ollut haitallinen eurooppalaiselle hamsterille, joka on riippuvainen viljellystä laitumesta ja erityisesti mailasniityistä,
ja on ollut yksi suurimmista syistä lajin kannan pienenemiseen. On kiistatonta, ettei edes viime vuosina aikana tätä kehitystä
ole täysin pysäytetty Alsacessa, joka on Ranskan ainoa alue, jolla kyseistä lajia tavataan.
Yksi tilanteen parantamiseksi toteutetuista toimenpiteistä on kolmen ZAP-alueen luominen; kyse on alueista, joilla kaikki
maankäytön muutokset maanviljelyyn liittyviä muutoksia lukuun ottamatta on jätetty toteuttamatta ja joilla tavoitteeksi on
asetettu 22 prosenttia eurooppalaiselle hamsterille suotuisaa viljelyä eli kaksi prosenttia mailasen viljelyä ja 20 prosenttia
korsiviljan viljelyä, jotta saavutettaisiin ajan mittaan noin 1 200–1 500 yksilön elinkelpoinen kanta kullakin alueella.
Tästä on todettava, että sen tieteellisen näytön mukaan, jota on käytetty määrittämään ZAP-alueilla toteuttavaa suotuisaa
viljelyä koskeva 22 prosentin tavoite ja jonka Ranska esittää tuomioistuimelle toimitetussa aineistossa, ”[valtakunnallisen
metsästyksestä ja luonnonvaraisesta eläimistöstä vastaavan viraston] vuonna 1997 tekemässä tutkimuksessa, joka koski 12:ta
25 hehtaarin suuruista lössimaalla sijaitsevaa otanta-aluetta – –, havaittiin, että niillä kolmella alueella, joilla viljeltiin
enemmän kuin 2–4 prosenttia mailasta ja 20–30 prosenttia korsiviljaa, esiintyi huomattavimmat eurooppalaisen hamsterin kannat.
Näillä alueilla havaittiin pesien määrän lisääntyminen kevään ja kesän välillä, minkä perusteella ympäristön voidaan olettaa
olleen suotuisa lajin säilyttämiselle ja lisääntymiselle. Asia ei ollut näin yhdeksällä muulla alueella, joilla mailasta esiintyi
hyvin vähän tai ei ollenkaan ja korsiviljaa erittäin vähän”.
Vaikka komissio ei kiistäkään sitä, että niin sanotut maatalouden ympäristötoimenpiteet, jotka on otettu käyttöön kyseiselle
lajille suotuisan viljelyn 22 prosentin osuuden saavuttamiseksi, ja erityisesti maanviljelijöille osoitettu taloudellinen
tuki mailasen ja talviviljan viljelyn suosimiseksi vievät maatalouden käytäntöjä kyseiselle lajille suotuisampaan suuntaan,
asiakirjoista käy kuitenkin ilmi, että 5.8.2008 kyseiselle lajille suotuisan viljelyn 22 prosentin tavoite oli saavutettu
ainoastaan yhdellä kolmesta ZAP-alueesta, jotka edustavat muutoinkin vain kahta prosenttia kaikista eurooppalaiselle hamsterille
suotuisista alueista.
Tästä on todettava myös, että Ranskan viranomaiset ovat olleet tietoisia näiden toimenpiteiden riittämättömyydestä, koska
yhtäältä ympäristöasioista vastaava valtiosihteeri on pyytänyt 28.8.2009 päivätyssä kirjeessään Alsacen alueen prefektiä toimittamaan
saman vuoden syyskuussa ZAP-alueiden rajojen muuttamisehdotuksen erityisesti sellaisten alueiden kattamiseksi, jotka sijaitsevat
hamsterien asuttamien ZAP-alueiden läheisyydessä.
Uudelleenlevittäytymisalueesta Ranskan viranomaiset ovat toisaalta todenneet perustellun lausunnon jälkeen komissiolle osoittamissaan
kirjeissä, että maatalouden käytäntöjen mukauttamiskehitystä, joka on myötävaikuttanut eurooppalaisen hamsterin kantojen vakiintumiseen
kunnissa, joissa sen perinteinen levinneisyys on runsasta, on tarkoitus laajentaa ja vahvistaa erityisesti ottamalla käyttöön
alueelliset maatalouden ympäristötoimenpiteet niin, että vuoden 2011 aikana 22 prosentilla kyseisen lajin koko elinalueesta
harjoitetaan suotuisaa viljelyä.
Ranskan tasavalta myöntää myös, että kaupunkisuunnittelun ja siihen liittyvän infrastruktuurin kehittyminen, joka johtaa maatalousmaan
häviämiseen ja sirpaloitumiseen, on ollut toinen merkittävä syy eurooppalaisen hamsterin kannan pienenemiseen.
Toimenpiteistä, jotka tämä jäsenvaltio on toteuttanut kaupunkisuunnittelun alalla lopettaakseen kyseisen lajin lisääntymis-
ja levähdyspaikkojen heikentymisen tai hävittämisen, on todettava ensinnäkin, että kaiken kaupunkirakentamisen kielto ZAP-alueilla
siinäkin tapauksessa, että se on tosiasiallisesti sitovaa, koskee – kuten tämän tuomion 29 kohdassa on todettu – ainoastaan
kahta prosenttia kaikista eurooppalaiselle hamsterille suotuisista alueista.
Toiseksi on niin, että vaikka ”uudelleenlevittäytymisalueella”, joka kattaa Ranskan tasavallan mukaan 49 prosenttia näistä
kyseiselle lajille suotuisista alueista, kaikki vähintään hehtaarin kokoisen alueen kaupunkirakentamista koskevat hankkeet
on osoitettava tälle lajille vaarattomiksi erityisellä tutkimuksella ja hankkeet voidaan tällaisen näytön puuttuessa toteuttaa
vain ministeriön myöntämällä poikkeusluvalla, ei unionin tuomioistuimelle toimitetun aineiston perusteella kuitenkaan voida
riitauttaa komission väitteitä, joiden mukaan yhtäältä poikkeusluvan myöntämisedellytyksiä ei ole tarkasti määritelty ja toisaalta
tällaisen poikkeusluvan myöntämistapauksessa ei vaadita minkäänlaisia korvaavia toimenpiteitä.
Kolmanneksi on selvää, että hehtaaria pienempien alueiden kaupunkirakentamista koskeviin hankkeisiin ei 5.8.2008 sovellettu
mitään muodollisuuksia, joiden perusteella olisi voitu varmistaa se, että hankkeet eivät vaikuta kyseisen lajin suojeluun.
Lisäksi 28.8.2009 päivätystä kirjeestä käy ilmi, että ympäristöasioista vastaava valtiosihteeri on vaatinut Alsacen alueen
prefektiä antamaan määräyksen näiden hankkeiden kokonaisvaltaiseksi seuraamiseksi ja niiden arvioimiseksi sen varmistamiseksi,
ettei niillä ole tällaista vaikutusta. Valtiosihteeri on myös muistuttanut siitä, että on todettava, että näiden hamstereiden
esiintyminen näiden hankkeiden alueella ”oikeuttaa muutoksen tai poikkeusluvan hakemisen” riippumatta hankkeen kohteena olevan
alueen laajuudesta.
Kirjeessä todetaan myös, että täydentävä asetus, joka koskee eurooppalaisen hamsterin tiukasta suojelusta poikkeamiseksi haettavan
luvan edellytyksiä ja jossa toistetaan lajin erityisen ympäristön hoitoa koskevan puitesopimuksen ehdot, on viimeistelyvaiheessa
ja että se on tarkoitus julkaista syyskuussa 2009.
Edellä esitetyn perusteella ennen perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättymistä toteutetut toimenpiteet eivät ole
olleet riittäviä eurooppalaisen hamsterin lisääntymis- tai levähdyspaikkojen heikentämisen tai hävittämisen tosiasialliseksi
välttämiseksi.
Nitraattien aiheuttaman pilaantumisen rajoittamista koskevan, vuosiksi 2008–2010 vahvistetun toimintaohjelman väitetystä riittämättömyydestä
komissio ei kuitenkaan ole missään tapauksessa osoittanut oikeudellisesti riittävällä tavalla yhteyttä maataloudessa tapahtuvan
nitraattien käyttämisen ja kyseisen lajin lisääntymis- tai levähdyspaikkojen heikentymisen tai hävittämisen välillä.
Edellä esitetyn perusteella komission kanne on hyväksyttävä lukuun ottamatta tämän tuomion edellisessä kohdassa lausuttua.
Näin ollen on todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut luontodirektiivin 12 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisia
velvoitteitaan, koska se ei ole ottanut käyttöön toimenpideohjelmaa eurooppalaisen hamsterin tiukan suojelun varmistamiseksi.

Oikeudenkäyntikulut
Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan
oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut, että Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan
oikeudenkäyntikulut, ja koska Ranskan tasavalta on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (neljäs jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Ranskan tasavalta ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun
neuvoston direktiivin 92/43/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.11.2006 annetulla neuvoston direktiivillä 2006/105/EY,
12 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ottanut käyttöön toimenpideohjelmaa eurooppalaisen
hamsterin
(
Cricetus cricetus
) tiukan suojelun varmistamiseksi.
2)
Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Allekirjoitukset
*
Oikeudenkäyntikieli: ranska.