CELEX: 62010CJ0426
Överklagande
Undertecknat originalexemplar av ansökan som ingetts efter fristens utgång
Fel som kan rättas

Bell & Ross BV (nedan kallat Bell & Ross) har yrkat att domstolen ska upphäva det beslut som meddelades av Europeiska unionens
tribunal den 18 juni 2010 i mål T‑51/10, Bell & Ross mot harmoniseringsbyrån (ej publicerat i rättsfallssamlingen) (nedan
kallat det överklagade beslutet). Genom detta beslut har tribunalen avvisat talan på grund av att det är uppenbart att den
inte kan upptas till sakprövning, eftersom den väckts för sent. I nämnda talan yrkade Bell & Ross att det beslut som fattats
av harmoniseringsbyråns tredje överklagandenämnd den 27 oktober 2009 i (ärende R 1267/2008-3) i ett nullitetsförfarande mellan
Klockgrossisten i Norden AB och Bell & Ross (nedan kallat det omtvistade beslutet) skulle ogiltigförklaras.

Tillämpliga bestämmelser

Domstolens stadga
I artikel 21 andra stycket i Europeiska unionens domstols stadga (nedan kallad stadgan) föreskrivs bland annat att en ansökan
i förekommande fall ska åtföljas av den rättsakt som begärs ogiltigförklarad. Om ansökan inte åtföljs av denna handling, ska
justitiesekreteraren ”anmoda vederbörande att inom skälig tid inge dem; dock får talan inte avvisas på den grund att dessa
handlingar inkommit först efter det att tiden för att väcka talan har gått ut”.
Artikel 45 i stadgan har följande lydelse:
”Tidsfrister med hänsyn till avstånd ska fastställas i rättegångsreglerna.
Försutten tid ska inte medföra rättsförlust, om vederbörande styrker förekomsten av oförutsebara omständigheter eller force
majeure.”

Tribunalens rättegångsregler, i deras lydelse före Lissabonfördragets ikraftträdande
I artikel 43 i tribunalens rättegångsregler, i deras lydelse före Lissabonfördragets ikraftträdande (nedan kallade rättegångsreglerna),
föreskrivs följande:
”1. Originalexemplaret av varje inlaga skall vara undertecknat av partens ombud eller advokat.
Originalet och däri angivna bilagor skall inges tillsammans med fem kopior till rätten samt en kopia till varje annan part
i målet. Kopiornas riktighet skall ha bestyrkts genom den ingivande partens försorg.
…
6. … [V]id bedömningen av om tidsfristerna för förfarandet följts [ska] den dag beaktas då en kopia av en undertecknad inlaga
... inkommer till förstainstansrättens kansli per telefax eller genom annat tekniskt kommunikationsmedel som förstainstansrätten
har tillgång till, förutsatt att det undertecknade originalet av inlagan, tillsammans med bilagor och kopior som avses i punkt 1
andra stycket, inkommer till kansliet senast tio dagar därefter. Artikel 102.2 är inte tillämplig på denna tiodagarsfrist.
…”
I artikel 44 i rättegångsreglerna föreskrivs följande:
”…
3.       En advokat som biträder eller företräder en part skall till kansliet inge ett intyg, av vilket framgår att han är auktoriserad
som advokat i en medlemsstat eller en annan stat som är part i EES-avtalet.
4.       En ansökan skall, i förekommande fall, åtföljas av de handlingar som anges i artikel 21 andra stycket i stadgan för domstolen.
5.       En ansökan av en privaträttslig juridisk person skall åtföljas av
a)       stiftelseurkund, bolagsordning, stadgar eller annan motsvarande handling, nyligen utfärdat utdrag ur bolagsregister, handelsregister,
föreningsregister eller motsvarande register eller annat bevis för dess rättsliga existens,
b)       bevis för att advokatens fullmakt har utställts av någon därtill behörig person.
5a. En ansökan som sker med stöd av en skiljedomsklausul i ett offentligrättsligt eller privaträttsligt avtal, som ingåtts
av gemenskapen eller för dess räkning … skall åtföljas av en utskrift av det avtal som innehåller klausulen.
6. Om ansökan inte uppfyller kraven i punkt 3−5, skall justitiesekreteraren fastställa en skälig frist för sökanden, så att
denne kan rätta ansökan eller inkomma med de nämnda handlingarna. Löper fristen ut utan att sökanden har avhjälpt bristen,
skall rätten besluta huruvida underlåtelsen att iakttaga dessa formföreskrifter medför att talan inte kan prövas.”

Instruktionen för justitiesekreteraren
Artikel 7 i instruktionen för justitiesekreteraren vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt av den 5 juli 2007 (EUT L 232,
s. 1) (nedan kallad instruktionen för justitiesekreteraren) har följande lydelse:
”1.      Justitiesekreteraren skall tillse att de handlingar som ingår i akten uppfyller kraven i domstolens stadga, i rättegångsreglerna,
i Praktiska anvisningar till parterna samt i denna instruktion.
Vid behov skall justitiesekreteraren förelägga parterna att inom viss tid rätta till formella brister i de ingivna handlingarna.
Delgivningen av en inlaga fördröjs så länge den inte uppfyller kraven i de bestämmelser i rättegångsreglerna som avses i punkterna 55
och 56 i Praktiska anvisningar till parterna.
Delgivningen av en inlaga fördröjs eller kan fördröjas, beroende på omständigheterna, så länge den inte uppfyller kraven i
punkterna 57 och 59 i Praktiska anvisningar till parterna.
…
3.      Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 43.6 i rättegångsreglerna vad avser ingivande av handlingar per telefax eller
genom annat tekniskt kommunikationsmedel, skall justitiesekreteraren endast godta ingivandet av handlingar med underskrift
i original av en parts advokat eller ombud.
…”

De praktiska anvisningarna
I avdelning B med rubriken ”Ingivande av inlagor” i tribunalens praktiska anvisningar till parterna, i deras lydelse av den
5 juli 2007 (EUT L 232, s. 7) (nedan kallade de praktiska anvisningarna), anges bland annat följande:
”…
7.      I slutet av inlagan skall det finnas en underskrift i original av den berörda partens ombud. Om det finns flera företrädare
räcker det med att en av dem skriver under inlagan.
…
9.      Den berörda partens ombud skall, på varje kopia av de inlagor som skall ges in enligt artikel 43.1 andra stycket i rättegångsreglerna,
intyga att kopian överensstämmer med originalhandlingen och bestyrka detta med sin underskrift.”
I avdelning F, med rubriken ”Rättelser av inlagor”, preciseras i punkterna 55–59 under vilka förutsättningar ansökningar kan
rättas.
Enligt nämnda punkt 55 ska det fastställas en skälig tid inom vilken rättelse ska ske av en ansökan som inte överensstämmer
med följande krav enligt artikel 44.3−44.5 i rättegångsreglerna:
”a)      ingivande av det intyg av vilket det framgår att advokaten är behörig att uppträda inför domstol …,
b)      bevis för en privaträttslig juridisk persons rättsliga existens …,
c)      fullmakt …,
d)      bevis för att fullmakten har utställts av någon därtill behörig person …,
e)      ingivande av den angripna rättsakten (talan om ogiltigförklaring) … .”
I punkt 56 i de praktiska anvisningarna föreskrivs följande:
”I immaterialrättsliga mål i vilka lagenligheten av ett beslut av en av harmoniseringsbyråns överklagandenämnder ifrågasätts
skall en ansökan som inte överensstämmer med följande krav i artikel 132 i rättegångsreglerna inte delges den andra parten
eller parterna, och det skall fastställas en skälig tid inom vilken rättelse skall ske:
a)      namnen på parterna i förfarandet vid överklagandenämnden och de adresser som dessa hade uppgett för delgivningsändamål under
det förfarandet (artikel 132.1 första stycket i rättegångsreglerna),
b)      den dag då överklagandenämndens beslut delgavs (artikel 132.1 andra stycket i rättegångsreglerna),
c)      som bilaga, det angripna beslutet (artikel 132.1 andra stycket i rättegångsreglerna).”
I punkt 57 i dessa anvisningar föreskrivs bland annat följande:
”Om en ansökan inte överensstämmer med följande formkrav skall delgivningen av den uppskjutas och en skälig tid fastställas
inom vilken rättelse skall ske:
…
b)      ombudets underskrift i original i slutet av ansökan (punkt 7 i de praktiska anvisningarna),
…
o)      ingivande av kopior beträffande vilka det har bestyrkts att de överensstämmer med ansökan (artikel 43.1 andra stycket i rättegångsreglerna
och punkt 9 i de praktiska anvisningarna).”
I punkt 58 i de praktiska anvisningarna anges att en ansökan ska delges och en skälig tid fastställas inom vilken rättelse
ska ske, om ansökan inte överensstämmer med formkrav avseende delgivningsadress, intyg av vilket det framgår att andra advokater
är behöriga att uppträda inför domstol, sammanfattning av huvudargumenten och översättning till rättegångsspråket av bilagor.
Slutligen anges i punkt 59 att rättelse av en ansökan ska eller, beroende på omständigheterna, kan ske, om en ansökans sidantal
överskrider det maximala sidantal som föreskrivs i de praktiska anvisningarna och att delgivning till svaranden i så fall
ska ske vid ett senare tillfälle.

Bakgrund till målet
Klagandebolaget väckte genom ansökan, som inkom till tribunalens kansli per telefax den 22 januari 2010, talan mot det beslut
som fattats av harmoniseringsbyråns tredje överklagandenämnd den 27 oktober 2009. Denna ansökan inkom till kansliet innan
fristen för att väcka talan gick ut den 25 januari 2010.
Klagandebolaget angav i skrivelse av den 28 januari 2010 att det hade för avsikt att tillsända tribunalens kansli originalet
av den ansökan som hade sänts som telefax den 22 januari 2010, med bilagor samt sju kopior av densamma och de handlingar som
anges i artikel 44.3−44.5 i rättegångsreglerna.
Kansliet kontaktade den 2 februari 2010 klagandebolaget för att uppmärksamma detta på att ansökan i original inte med säkerhet
kunde identifieras bland de handlingar som ingetts den 1 februari 2010.
Genom skrivelse av den 3 februari 2010 sände klagandebolagets advokat kansliet det enda exemplar av ansökan som fanns bland
hans handlingar i målet, med följande förklaring:
”Eftersom jag är övertygad om att jag redan tidigare har sänt originalet till er tillsammans med en uppsättning kopior är
jag oförmögen att tala om för er huruvida den handling som jag översänder till er utgör originalet. Enligt min mening är det
kopian som vi har behållit i vår akt. Jag överlåter åt er att undersöka den och väntar på att få höra er uppfattning.”
Den 5 februari 2010 meddelade tribunalens kansli klagandebolaget att det dragit slutsatsen att ovannämnda handling var originalhandlingen,
eftersom det svarta bläcket hade lösts upp något när en fuktig trasa fördes över namnteckningen.
Tribunalens kansli registrerade ansökan den 5 februari 2010, det vill säga efter utgången av tiodagarsfristen enligt artikel 43.6
i rättegångsreglerna, vilken började löpa när ansökan översändes per telefax.
Genom en skrivelse av den 12 februari 2010 gjorde klagandebolaget gällande att det hade begåtts ett ursäktligt misstag, i
avsikt att motivera varför det undertecknade originalet av ansökan hade ingetts efter utgången av ovannämnda tiodagarsfrist.
Tribunalen delgav inte harmoniseringsbyrån denna ansökan.

Det överklagade beslutet
Tribunalen avvisade i det överklagade beslutet ansökan med stöd av artikel 111 i rättegångsreglerna, med motiveringen att
det var uppenbart att den inte kunde upptas till sakprövning.
Tribunalen erinrade om att det i artikel 43.6 i rättegångsreglerna föreskrivs en tiodagarsfrist för att inge originalet av
en ansökan som har insänts per telefax. Med hänsyn till denna förlängda frist borde ansökan i original ha inkommit till kansliet
innan denna frist gick ut, den 1 februari 2010. Ansökan i original inkom emellertid den 5 februari 2010, vilket innebar att
den inkom för sent. Det förelåg inget ursäktligt misstag som kunde ligga till grund för ett undantag från talefristen, och
detta av följande skäl:
”15      Ansökan inkom visserligen till tribunalens kansli genom telefaxmeddelande den 22 januari 2010, det vill säga före talefristens
utgång.
16      Enligt artikel 43.6 i rättegångsreglerna ska emellertid, vid bedömningen av om tidsfristerna för förfarandet har följts, den
dag beaktas då en kopia av en undertecknad inlaga inkommer till tribunalens kansli per telefax, endast om det undertecknade
originalet av inlagan inkommer till kansliet senast tio dagar därefter.
17      I förevarande fall är det emellertid så, att sökandebolaget den 1 februari 2010 inkommit till tribunalens kansli med sju icke
vidimerade kopior av ansökan. Det undertecknade originalet av ansökan inkom till tribunalens kansli den 5 februari 2010, det
vill säga efter utgången av den tiodagarsfrist som föreskrivs i artikel 43.6 i rättegångsreglerna. Enligt denna bestämmelse
är det således endast den dag som det undertecknade originalet av ansökan inkom, det vill säga den 5 februari 2010, som kan
beaktas vid bedömningen av huruvida talefristen har iakttagits. Ansökan har således inkommit för sent (förstainstansrättens
beslut av den 28 april 2008 i mål T‑358/07, PubliCare Marketing Communications mot harmoniseringsbyrån (Publicare), ej publicerat
i rättsfallssamlingen, punkt 13).
18      Sökandebolaget har i skrivelse av den 12 februari 2010 gjort gällande att det är fråga om ett ursäktligt misstag, varför undantag
ska göras från den aktuella fristen.
19      Det ska härvid erinras om att vad avser talefrister ska begreppet ursäktligt misstag tolkas restriktivt och att det endast
kan avse särskilda omständigheter där exempelvis den berörda institutionens beteende antingen i sig självt eller på ett avgörande
sätt varit ägnat att ge upphov till en godtagbar villfarelse hos en enskild i god tro, som visat all den aktsamhet som kan
förväntas av en normalt medveten aktör (se förstainstansrättens dom av den 29 maj 1991 i mål T‑12/90, Bayer mot kommissionen,
REG 1991, s. II‑219, punkt 29, och förstainstansrättens beslut av den 11 december 2006 i mål T‑392/05, MMT mot kommissionen,
ej publicerat i rättsfallssamlingen, punkt 36 och där angiven rättspraxis).
20      Sökandebolaget har i förevarande mål gjort gällande att det överlämnat uppgiften att framställa begärda kopior till ett serviceföretag
och att anledningen att det undertecknade originalet av ansökan inte insänts rimligen måste vara att det, vid sammanställandet
av den akt som ingavs till tribunalens kansli, vid detta företag skett en sammanblandning av kopiorna och det undertecknade
originalet av ansökan.
21      Sökandebolaget har vidare förklarat att dess handlingar normalt undertecknas med svart bläck och att det inte finns någon
regel om att bläck av annan färg måste användas.
22      Detta innebär att det, med hänsyn till kopiornas kvalitet, var mycket svårt att skilja det undertecknade originalet från en
kopia, eftersom undertecknandet på originalet har samma färg som på en kopia.
23      Sökandebolaget har även gjort gällande att tribunalens kanslis åtgärd att prova huruvida det är fråga om en underskrift med
bläck, genom att dra en fuktig trasa över underskriften för att hitta det undertecknade originalet av ansökan, är en försiktighetsåtgärd
som inte systematiskt kan avkrävas varje sökande.
24      Sökandebolaget har slutligen tillagt att punkt 57 o i de praktiska anvisningarna ... till parterna ..., vilken medger att
en ansökan som inte uppfyller vissa formkrav rättas till inom en rimlig tidsfrist, tillåter att vidimerade kopior av en ansökan
som saknas inges senare, vilket gör att en sökande kan förledas att bli mindre uppmärksam vad avser uppgiften att se till
att det undertecknade originalet av ansökan kan särskiljas från kopior av densamma.
25      Sökandebolaget har, mot denna bakgrund, emellertid inte visat att det är fråga om särskilda omständigheter eller att det har
iakttagit all den aktsamhet som kan förväntas av en normalt medveten aktör, i den mening som avses i den rättspraxis som det
hänvisas till i punkt 19 ovan.
26      Sökandebolaget har nämligen självt medgett att det förväxlat handlingarna i samband med förberedandet av den akt som skulle
sändas till tribunalens kansli.
27      Det finns dessutom inget som talar för att svårigheten att skilja det undertecknade originalet av ansökan från kopior av densamma
inte kan överbryggas genom lämpliga metoder för att hålla det undertecknade originalet av ansökan avskilt, för att därmed
förhindra att denna inlämnas till tribunalens kansli först efter det att tiodagarsfristen enligt artikel 43.6 i rättegångsreglerna
har gått ut.
28      Det kan vidare konstateras dels att den omständigheten att det undertecknade originalet av ansökan inte i rätt tid har inkommit
till tribunalens kansli inte ingår bland de fall där rättelser av ansökningar kan ske enligt punkterna 55−59 i de praktiska
anvisningarna ..., dels att punkt 57 o i nämnda anvisningar tillåter att tribunalen, i sökandenas intresse, väntar med att
ta ställning i frågan huruvida villkoren för att ta upp ansökan till sakprövning enligt artikel 43.1 andra stycket i rättegångsreglerna
är uppfyllda, vilket förutsätter att det undertecknade originalet av ansökan kan skiljas från kopiorna av densamma. Av detta
följer att möjligheten till rättelse enligt ovannämnda punkt 57 o inte får leda till att sökandena är mindre vaksamma vad
gäller nödvändigheten av att skilja det undertecknade originalet av ansökan från kopiorna av densamma.
29      Det ankom i vilket fall som helst på sökandebolaget att avskilja det undertecknade originalet av ansökan från kopiorna av
densamma.
30      Mot bakgrund av samtliga ovan angivna omständigheter följer att talan har väckts för sent och att den ska avvisas, eftersom
det är uppenbart att den inte kan upptas till sakprövning, och att harmoniseringsbyrån inte behöver delges ansökan.”

Parternas yrkanden
Bell & Ross har yrkat att domstolen ska
–        upphäva det överklagade beslutet,
–        förklara att talan om ogiltigförklaring i mål T‑51/10 kan upptas till sakprövning, och följaktligen återförvisa målet till
tribunalen för prövning i sak av denna talan, och
–        förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna i målet om överklagande och i första instans.
Harmoniseringsbyrån har yrkat att domstolen ska
–        ogilla överklagandet, och
–        förplikta klagandebolaget att ersätta rättegångskostnaderna.

Prövning av överklagandet
Klagandebolaget har anfört sex grunder till stöd för sitt överklagande.

Den första grunden: Åsidosättande av artikel 111 i rättegångsreglerna
Klagandebolaget hävdar att generaladvokaten inte har hörts, vilket strider mot artikel 111 i rättegångsreglerna.
Domstolen anmärker, vad rör denna grund, att även om det i artikel 111 i rättegångsreglerna, som utgör den rättsliga grunden
för det överklagade beslutet, föreskrivs att generaladvokaten ska höras, så framgår det emellertid av artikel 2.2 i rättegångsreglerna
att bestämmelser i dessa som hänvisar till generaladvokaten ”[endast är] tillämpliga i de fall en domare har utsetts att tjänstgöra
som generaladvokat”. I det aktuella fallet hade dock ingen domare utsetts att tjänstgöra som generaladvokat i förfarandet
vid tribunalen.
Grunden saknar således stöd.

Den andra grunden: Åsidosättande av artikel 43 i rättegångsreglerna
Parternas argument
Klagandebolaget hävdar att tribunalen har gjort en felaktig tolkning av artikel 43 i rättegångsreglerna genom att anse att
ansökan har inkommit för sent. Klagandebolaget gör gällande att tvärtemot vad som var fallet i det i punkt 17 i det överklagade
beslutet nämnda målet PubliCare Marketing Communications mot harmoniseringsbyrån (Publicare) hade kansliet erhållit sju exemplar
av ansökan före talefristens utgång. Klagandebolaget hävdar att den relevanta frågan är huruvida originalansökan kan identifieras.
I nämnda artikel 43 återfinns inga preciseringar om hur ansökans underskrift ska se ut (färg, typ av penna etcetera). Det
test med en fuktig trasa som tribunalen har använt sig av kan ifrågasättas, eftersom vissa typer av bläck inte är vattenlösliga.
Tribunalen har i det överklagade beslutet, utan att berätta vilken metod den har använt för att skilja originalet från kopian,
således lagt till ett villkor som inte förekommer i artikel 43 i dess rättegångsregler.
Harmoniseringsbyrån anser att det är uppenbart att denna grund saknar stöd.
Domstolens bedömning
Tvärtemot vad klagandebolaget har hävdat uppställs det i det överklagade beslutet inget särskilt krav vad gäller hur ansökans
underskrift ska se ut, eller vilken form av bevisning som krävs för att det ska stå klart att den underskrift som måste förekomma
i originalet av ansökan visar att det är fråga om originalet.
Det är ostridigt att det exemplar av ansökan som inkom till kansliet efter talefristens utgång innehöll advokatens underskrift
i original.
Grunden saknar således stöd.

Den tredje grunden: Åsidosättande av artikel 7.1 i instruktionen för justitiesekreteraren och av punkt 57 b i de praktiska
anvisningarna
Parternas argument
Klagandebolaget har gjort gällande att tribunalen har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning genom att inte medge
rättelse av ansökan i enlighet med artikel 7.1 i instruktionen för justitiesekreteraren och punkt 57 b i de praktiska anvisningarna.
Harmoniseringsbyrån anser att denna grund inte kan upptas till sakprövning, eftersom klagandebolaget inte har åberopat ett
åsidosättande av punkt 57 b i de praktiska anvisningarna. Harmoniseringsbyrån hävdar i sak att denna grund saknar stöd.
Domstolens bedömning
Vad avser frågan huruvida denna grund kan upptas till sakprövning ska det anmärkas att det överklagade beslutet meddelades
med stöd av artikel 111 i rättegångsreglerna, vilken inte innehåller något krav på att parterna ska höras innan ett sådant
beslut meddelas. Det kan under dessa förutsättningar inte läggas klagandebolaget till last att det i sin ansökan inte har
tagit upp några argument som rör villkoren för ingivande av denna ansökan. Den tredje grunden kan således inte anses avse
en annan sak än den som var föremål för talan vid tribunalen. Den kan således upptas till sakprövning.
Vad avser prövningen i sak ska det anmärkas att tribunalen, i punkt 17 i det överklagade beslutet, har konstaterat att det
undertecknade originalet av ansökan inkom till tribunalens kansli efter talefristens utgång. Tribunalen har dessutom i punkt 28
i det överklagade beslutet konstaterat att den omständigheten att det undertecknade originalet av ansökan inte har inkommit
i rätt tid inte ingår bland de fall där rättelse av ansökningar kan ske enligt punkterna 55−59 i de praktiska anvisningarna.
Det är ostridigt att ansökan i original inkom till tribunalens kansli först efter talefristens utgång.
Enligt artikel 43.1 i rättegångsreglerna krävs dock att originalexemplaret av varje inlaga ska vara undertecknat av partens
advokat.
Enligt artikel 43.6 i rättegångsreglerna kan det datum då en kopia av det undertecknade originalet av en inlaga inkommer till
tribunalens kansli per telefax endast beaktas vid beräkningen av tidsfrister i förfarandet, om det undertecknade originalet
av inlagan inkommer till detta kansli senast tio dagar efter det att detta telefax inkom.
Situationen att det undertecknade originalet av ansökan inte har inkommit ingår inte bland de fall där rättelse kan ske enligt
artikel 44.6 i rättegångsreglerna. Den omständigheten att en ansökan inte är undertecknad av en advokat innebär att den är
behäftad med ett fel som medför att talan inte kan upptas till sakprövning när en tidsfrist för förfarandet har gått ut, och
denna omständighet kan inte avhjälpas genom en rättelse (se, för ett liknande resonemang, beslut av den 27 november 2007 i
mål C‑163/07 P, Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret och Akar mot kommissionen, REG 2007, s. I‑10125, punkterna 25 och 26).
Det följer av kravet på rättssäkerhet och av nödvändigheten av att undvika diskriminering och godtycklig behandling i rättskipningen
att dessa förfaranderegler ska tillämpas strikt. Enligt artikel 45 andra stycket i domstolens stadga får avsteg från förfarandefristerna
endast göras i särskilda undantagsfall, vid oförutsebara omständigheter eller force majeure (se, för ett liknande resonemang,
bland annat, dom av den 26 november 1985 i mål 42/85, Cockerill-Sambre mot kommissionen, REG 1985, s. 3749, punkt 10, och
beslut av den 8 november 2007 i mål C‑242/07 P, Belgien mot kommissionen, REG 2007, s. I‑9757, punkt 16).
Grunden saknar således stöd.

Den fjärde och den femte grunden: Ursäktligt misstag eller oförutsebara omständigheter
Parternas argument
Klagandebolaget har gjort gällande att det är fråga om ett ursäktligt misstag. Eftersom ett stort antal sidor behövde kopieras
(sammanlagt 2 651 sidor), var klagandebolaget tvunget att anlita ett utomstående serviceföretag. Detta företag glömde att
bifoga en handling i försändelsen till tribunalen, men advokaten märkte detta och rättade till detta misstag i rätt tid. Sammanblandningen
av originalet och kopiorna har sin grund i särskilda omständigheter som inte beror på klagandebolaget, vilka har sin grund
i serviceföretagets förbiseende. Klagandebolaget anser sig ha handlat i god tro och med aktsamhet. Samtliga handlingar som
inkom till kansliet var undertecknade och inkom inom föreskriven tidsfrist. Klagandebolaget har även gjort gällande att sammanblandningen
av originalet och kopiorna har sin grund i onormala omständigheter som inte beror på klagandebolaget samt att det var oförutsebart
att serviceföretaget skulle komma att blanda samman originalet och kopiorna och översända en ofullständig bilaga. Klagandebolaget
har gjort sitt yttersta för att rätta till dessa problem.
Harmoniseringsbyrån anser att begreppet ursäktligt misstag endast omfattar särskilda omständigheter, exempelvis där den berörda
institutionens beteende antingen i sig självt eller på ett avgörande sätt varit ägnat att ge upphov till en godtagbar villfarelse
hos en enskild. Skillnaden mellan ett original och en kopia är dock av avgörande betydelse. Klagandebolaget borde ha sett
att det enkelt gick att skilja originalet från kopiorna, exempelvis genom att underteckna originalet med blått bläck. Om klagandebolaget
hade agerat snabbare, hade det varit möjligt att rätta till misstaget inom talefristen. Harmoniseringsbyrån anser att klagandebolaget
ansvarar för sammanblandningen av original och kopior.
Domstolens bedömning
Tribunalen har i punkt 19 i det överklagade beslutet gjort en korrekt bedömning när den förklarat att vad avser talefristen
ska begreppet ursäktligt misstag tolkas restriktivt och endast kunna avse särskilda omständigheter, där exempelvis den berörda
institutionens beteende antingen i sig självt eller på ett avgörande sätt varit ägnat att ge upphov till en godtagbar villfarelse
hos en enskild i god tro, som visat all den aktsamhet som kan förväntas av en normalt medveten aktör.
Begreppet oförutsebar omständighet innehåller ett objektivt rekvisit som hänför sig till onormala omständigheter som ligger
utanför den berördes kontroll, och ett subjektivt rekvisit avseende vederbörandes skyldighet att vidta lämpliga åtgärder för
att skydda sig mot följderna av den onormala händelsen, utan att för den skull göra överdrivna uppoffringar. I synnerhet bör
den berörde noggrant övervaka hur förfarandet framskrider och, bland annat, omsorgsfullt iaktta föreskrivna tidsfrister (se,
för ett liknande resonemang, dom av den 15 december 1994 i mål C‑195/91 P, Bayer mot kommissionen, REG 1994, s. I‑5619, punkt 32,
och beslutet i det ovannämnda målet Belgien mot kommissionen, punkt 17).
Klagandebolaget hävdar att ansvaret för förväxlingen mellan ansökan i original och kopiorna ligger hos ett utomstående företag
som klagandebolaget anlitat för att göra alla de kopior som behövs i den akt som ska översändas när talan väcks.
Såsom generaladvokaten har anmärkt i punkt 89 i sitt förslag till avgörande, är det den berörda partens advokats ansvar att
förbereda, övervaka och kontrollera de handlingar som ska inges till kansliet. Den omständigheten att förväxlingen mellan
ansökan i original och kopiorna av densamma har skett vid ett utomstående företag, åt vilket klagandebolaget lämnat i uppdrag
att göra dessa kopior, och de andra omständigheter som klagandebolaget har åberopat, kan således inte anses utgöra särskilda
omständigheter eller onormala händelser som ligger utom klagandebolagets kontroll och därför skulle kunna utgöra grund för
att anse att det är fråga om ursäktligt misstag eller oförutsebara omständigheter.
Den fjärde och den femte grunden saknar således stöd.

Den sjätte grunden: Åsidosättande av proportionalitetsprincipen och principen om berättigade förväntningar
Parternas argument
Klagandebolaget har gjort gällande att tribunalen genom att förklara att talan inte kan upptas till sakprövning, trots att
sju exemplar av ansökan, i samtliga fall undertecknade av klagandebolagets advokat, inkommit inom föreskriven tidsfrist, har
åsidosatt proportionalitetsprincipen och principen om berättigade förväntningar. Både instruktionen för justitiesekreteraren
(artikel 7) och de praktiska anvisningarna (punkt 57 b) ger utrymme för att göra rättelser av ansökan, så att denna bär advokatens
underskrift i original.
Harmoniseringsbyrån menar att rätten till ett effektivt domstolsskydd inte försvagas genom att förfarandefrister och andra
formkrav tillämpas strikt. Det strider inte mot denna rätt och är inte oproportionerligt att avvisa talan på grund av att
ansökan inkommit för sent. Punkt 57 b i de praktiska anvisningarna kan inte förstås så, att den ger upphov till berättigade
förväntningar på att en ansökan som saknar en underskrift i original ska kunna rättas, och den kan under inga omständigheter
ge utrymme för ett undantag från det otvetydiga krav som uppställs i artikel 43.6 i rättegångsreglerna.
Domstolens bedömning
Eftersom ansökan i original inte inkom inom föreskriven frist kunde klagandebolagets talan inte upptas till sakprövning.
Denna slutsats påverkas inte av klagandebolagets hänvisning till proportionalitetsprincipen. Såsom redan förklarats i punkt 43
ovan följer det av kravet på rättssäkerhet och nödvändigheten av att undvika diskriminering och godtycklig behandling i rättskipningen
att dessa förfaranderegler ska tillämpas strikt.
Vad avser påståendet att skyddet för berättigade förväntningar har åsidosatts ska det anmärkas att domstolen vid upprepade
tillfällen har slagit fast att rätten att åberopa denna princip gäller för samtliga rättssökande hos vilka en av Europeiska
unionens institutioner har väckt grundade förhoppningar. Dessutom kan ingen åberopa ett åsidosättande av denna princip, om
administrationen inte har gett tydliga försäkringar till nämnda personer (dom av den 24 november 2005 i mål C‑506/03, Tyskland
mot kommissionen, ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 58). Likaså gäller att när en försiktig och medveten ekonomisk
aktör skulle kunna förutse att en gemenskapsåtgärd kommer att vidtas som kan påverka hans intressen, kan han inte åberopa
en sådan princip när denna åtgärd har vidtagits (dom av den 11 mars 1987 i mål 265/85, Van den Bergh en Jurgens och Van Dijk
Food Products (Lopik) mot EEG, REG 1987, s. 1155, punkt 44).
I förevarande fall räcker det att konstatera att klagandebolaget inte har anfört någon omständighet till stöd för sitt överklagande
som kan leda till slutsatsen att tribunalen hade gett klagandebolaget tydliga försäkringar om att ansökan var korrekt.
Den sjätte grunden saknar således stöd.
Mot bakgrund av ovanstående ska överklagandet ogillas i sin helhet.

Rättegångskostnader
Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna, som enligt artikel 118 i rättegångsreglerna är tillämplig i mål om överklagande,
ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats.
Harmoniseringsbyrån har yrkat att klagandebolaget ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom klagandebolaget
har tappat målet, ska harmoniseringsbyråns yrkande bifallas.
Mot denna bakgrund beslutar domstolen (andra avdelningen) följande:
1)
Överklagandet ogillas.
2)
Bell & Ross BV ska ersätta rättegångskostnaderna.
Underskrifter
*
Rättegångsspråk: franska.