CELEX: 62011CJ0282
Článok 48 ZFEÚ
Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov
Nariadenie (EHS) č. 1408/71 a nariadenie (ES) č. 883/2004
Starobné poistenie a poistenie pre prípad úmrtia
Osobitné postupy na uplatňovanie vnútroštátnej právnej úpravy týkajúcej sa starobného poistenia
Výpočet dávok

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996 (
Ú. v. ES L 28, 1997, s. 1
; Mim. vyd. 05/003, s. 3), zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 629/2006 z 5. apríla 2006 (
Ú. v. EÚ L 114, s. 1
, ďalej len „nariadenie č. 1408/71“), a nariadenia (ES) č. 883/2004 Európskeho parlamentu a Rady z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (
Ú. v. EÚ L 166, s. 1
; Mim. vyd. 05/005, s. 72), zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 988/2009 zo 16. septembra 2009 (
Ú. v. EÚ L 284, s. 43
, ďalej len „nariadenie č. 883/2004“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi pani Salgadovou Gonzálezovou na jednej strane a Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) (ďalej len „INSS“) a Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) na druhej strane, týkajúceho sa sumy starobného dôchodku žalobkyne vo veci samej.
Právny rámec
Právo Únie
Článok 3 ods. 1 nariadenia č. 1408/71 stanovuje:
„Pokiaľ osobitné ustanovenia tohto nariadenia neustanovujú inak, osoby s bydliskom na území jedného z členských štátov, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie, majú tie isté povinnosti a poberajú tie isté dávky podľa právnych predpisov členského štátu ako štátni príslušníci tohto štátu.“
Podľa článku 45 ods. 1 tohto nariadenia:
„Príslušná inštitúcia členského štátu, ktorého právne predpisy podmieňujú nadobudnutie, zachovanie alebo znovunadobudnutie nároku na dávky podľa systému, ktorý nie je osobitným systémom v zmysle odsekov 2 alebo 3 dosiahnutím dôb poistenia alebo dôb bydliska, zohľadní tam, kde je to nevyhnutné, doby poistenia alebo doby bydliska dosiahnuté podľa právnych predpisov ktoréhokoľvek iného členského štátu podľa všeobecného systému alebo podľa osobitného systému buď zamestnanca, alebo samostatne zárobkovo činnej osoby. Na tento účel zohľadní tieto doby akoby boli dosi[a]hnuté podľa jej vlastných právnych predpisov.“
Článok 46 ods. 2 uvedeného nariadenia stanovuje:
„V prípade, kde podmienky požadované právnymi predpismi členského štátu na nadobudnutie nároku na dávky sú splnené iba po použití článku 45 a/alebo článku 40 ods. 3, uplatnia sa nasledujúce pravidlá:
a)
príslušná inštitúcia vypočíta teoretickú výšku dávky, na ktorú by si mohla dotknutá osoba uplatniť nárok za predpokladu, že všetky doby poistenia a/alebo bydliska dosiahnuté podľa právnych predpisov členských štátov, ktorým zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba podliehali, sa dosiahli v tomto štáte podľa právnych predpisov, ktoré uplatňuje v deň priznania dávky. …;
b)
príslušná inštitúcia následne stanoví skutočnú výšku dávky na základe teoretickej výšky uvedenej v predchádzajúcom pododseku a podľa pomeru trvania dôb poistenia alebo bydliska dosiahnutých pred vznikom poistnej udalosti podľa právnych predpisov, ktoré uplatňuje táto inštitúcia, k celkovému trvaniu dôb poistenia a dôb bydliska dosiahnutých pred vznikom poistnej udalosti podľa právnych predpisov všetkých dotknutých členských štátov.“
Článok 47 ods. 1 nariadenia č. 1408/71 stanovuje:
„Na výpočet teoretickej výšky a pomerných čiastok uvedených v článku 46 ods. 2 sa použijú tieto pravidlá:
…
g)
ak sa podľa právnych predpisov členského štátu počítajú dávky na základe priemerných príspevkov, príslušná inštitúcia určí tento priemer s odvolávaním sa iba na tie doby [doby poistenia –
neoficiálny preklad
], ktoré boli dosiahnuté podľa právnych predpisov tohto štátu.“
Podľa článku 89 tohto nariadenia „osobitné postupy na uplatňovanie právnych predpisov určitých členských štátov sú stanovené v prílohe VI“.
Príloha VI písm. H, týkajúce sa Španielskeho kráľovstva, bod 4 nariadenia č. 1408/71 stanovuje:
„a)
Podľa článku 47 nariadenia, výpočet teoretickej výšky španielskej dávky sa robí na základe skutočných príspevkov poistenej osoby počas rokov tesne pred zaplatením posledného príspevku do španielskeho systému sociálneho zabezpečenia.
b)
Výška obdržaného dôchodku sa zvýši o sumu zvýšení a valorizácií vypočítaných za každý nasledujúci rok pre dôchodky toho istéh[o] druhu.“
Článok 90 nariadenia č. 883/2004 stanovuje, že nariadenie č. 1408/71 bolo v podstate zrušené od dátumu účinnosti nariadenia č. 883/2004.
Článok 87 ods. 5 nariadenia č. 883/2004 obsahuje toto prechodné ustanovenie:
„Práva osoby, ktorá poberala dôchodok pred dátumom uplatňovania tohto nariadenia v členskom štáte, sa môžu na žiadosť danej osoby preskúmať so zohľadnením tohto nariadenia.“
Podľa článku 91 sa toto nariadenie uplatňuje od dátumu nadobudnutia účinnosti vykonávacieho nariadenia.
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (
Ú. v. EÚ L 284, s. 1
), nadobudlo podľa článku 97 účinnosť 1. mája 2010.
Španielske právo
Článok 161 ods. 1 bod b) všeobecného zákona o sociálnom zabezpečení (Ley General de la Seguridad Social), zmeneného a doplneného kráľovským legislatívnym dekrétom č. 1/1994 z 20. júna 1994, v znení uplatniteľnom vo veci samej (ďalej len „LGSS“) podmieňuje nárok na starobný dôchodok okrem iného platením príspevkov aspoň počas pätnástich rokov.
Podľa článku 162 ods. 1 LGSS:
„Základ určenia starobného dôchodku podľa príspevkového systému predstavuje pomer príspevkových základov dotknutej osoby počas 180 mesiacov bezprostredne predchádzajúcich mesiacu, v ktorom nastala rozhodujúca skutočnosť, a čísla 210.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Pani Salgado González platila príspevky v Španielsku do Régimen Especial de Trabajadores Autónomos (osobitný systém pre samostatne zárobkovo činné osoby) od 1. februára 1989 do 31. marca 1999, teda 3711 dní, a v Portugalsku od 1. marca 2000 do 31. decembra 2005, teda 2100 dní.
Požiadala o priznanie starobného dôchodku v Španielsku. Dňa 9. novembra 2006 jej tento dôchodok INSS priznal, a to s účinnosťou od 1. januára 2006.
INSS najprv na základe článku 162 ods. 1 LGSS stanovil „vymeriavací základ“ tohto dôchodku na 341,65 eura mesačne.
Táto suma sa vypočítala tak, že sa spočítali príspevkové základy zaplatené v Španielsku od 1. januára 1991 do 31. decembra 2005 a výsledok sa vydelil číslom 210, pričom tento deliteľ, ako vyplýva zo spisu predloženého Súdnemu dvoru, zodpovedal súčtu riadnych mesačných príspevkov (dvanásť za rok) a mimoriadnych príspevkov (dvakrát za rok) zaplatených počas 180 mesiacov, teda pätnástich rokov.
Uvedený vymeriavací základ podliehal prvej úprave, čiže zníženiu na 53 %, aby sa zohľadnili roky, počas ktorých pani Salgado González platila príspevky. Po tejto prvej úprave bol vymeriavací základ 181,07 eura.
Táto suma bola ďalej opäť upravená, aby sa stanovila časť starobného dôchodku, ktorú malo vyplácať Španielske kráľovstvo. Na tieto účely INSS zohľadnil podiel príspevkov, ktoré platila pani Salgado González v Španielsku, oproti celej sume jej príspevkov. Suma, ktorú mal znášať tento členský štát, bola stanovená ako 63,86 % upraveného vymeriavacieho základu, čo zodpovedalo sume 115,63 eura. Táto suma, valorizovaná a doplnená o príplatky, bola nakoniec vo výške 371,36 eura.
Dňa 8. januára 2007 pani Salgado González, ktorá sa domnieva, že je potrebné do výpočtu starobného dôchodku, na ktorý má právo, zahrnúť aj príspevky, ktoré zaplatila v Portugalsku, požiadala, aby bola uvedená suma opravená a stanovená na 864,14 eura mesačne.
INSS zamietol túto žiadosť a v rámci tohto druhého posudzovania stanovil uvedenú sumu na 336,86 eura mesačne.
Táto suma bola vypočítaná na základe článku 162 ods. 1 LGSS tak, že sa spočítali španielske príspevkové základy platené od 1. apríla 1984 do 31. marca 1999, teda počas pätnástich rokov predtým, ako pani Salgado González zaplatila posledný príspevok v Španielsku, a výsledná suma sa vydelila číslom 210. Žalobkyňa vo veci samej však začala platiť príspevky do španielskeho systému sociálneho zabezpečenia až 1. februára 1989 a príspevky v období od 1. apríla 1984 do 31. januára 1989 sa považovali za nulové.
Z tohto vymeriavaceho základu INSS vykonal úpravy opísané v bodoch 19 a 20 tohto rozsudku, aby takto stanovil skutočnú sumu dôchodku.
Po vyčerpaní opravných prostriedkov v správnom konaní pani Salgado González podala žalobu na Juzgado de lo Social n
o
3 de Ourense, ktorá však bola tiež zamietnutá.
Vnútroštátny súd, na ktorý bolo podané odvolanie, uvádza, že na účely vymedzenia vymeriavacieho základu starobného dôchodku, ktorý sa má priznať žalobkyni vo veci samej, INSS uplatnil prílohu VI písm. H bod 4 nariadenia č. 1408/71 v spojení s článkom 162 ods. 1 LGSS.
Vnútroštátny súd uvádza, že nemá žiadnu pochybnosť o nemožnosti zahrnúť príspevky, ktoré zaplatila pani Salgado González v Portugalsku, do výpočtu vymeriavacieho základu jej španielskeho starobného dôchodku. Domnieva sa však, že metóda použitá INSS na výpočet tejto sumy nie je v súlade s požiadavkami slobody pohybu pracovníkov, pokiaľ ide o sociálne dávky uvedené v článku 48 ZFEÚ, ani v súlade s rovnosťou zaobchádzania s usadenými a s migrujúcimi pracovníkmi, stanovenou v článku 3 nariadenia č. 1408/71.
Konkrétne, to, že sa na migrujúcich pracovníkov v Spoločenstve uplatňuje deliteľ 210, aj keď počet rokov platenia príspevkov v Španielsku je nižší ako pätnásť, stavia migrujúcich pracovníkov do nerovnej pozície v porovnaní s nemigrujúcimi pracovníkmi, ktorí platia príspevky v Španielsku. Za rovnakú výšku príspevkov, ako zaplatil nemigrujúci pracovník platiaci príspevky v Španielsku, získa totiž migrujúci pracovník v Spoločenstve v dôsledku rozdelenia jeho príspevkov medzi Španielske kráľovstvo a iný členský štát vymeriavací základ znížený o sumu, ktorú nezaplatil ako príspevok v Španielsku. Takýto výsledok je v rozpore s cieľom Spoločenstva stanoveným v článku 48 ZFEÚ, spočívajúcim v tom, aby sa predišlo tomu, že migrujúci pracovník utrpí zníženie sumy dávky, ktorú by získal, keby nebol migroval (pozri rozsudky z 9. augusta 1994, Reichling,
C-406/93, Zb. s. I-4061
, bod 26, a z 12. septembra 1996, Lafuente Nieto,
C-251/94, Zb. s. I-4187
, bod 38).
Vnútroštátny súd ďalej uvádza, že čím viac pracovník platí príspevky v členskom štáte inom ako Španielske kráľovstvo, tým menej času mu ostáva v priebehu jeho profesijnej činnosti, aby platil príspevky v Španielsku – pričom tie sú jediné, ktoré možno zohľadniť podľa prílohy VI písm. H bodu 4 nariadenia č. 1408/71 – počas obdobia pätnástich rokov uvedeného v článku 162 ods. 1 LGSS. Tieto okolnosti opisujú rozdielne situácie, ktoré nastanú v prípade migrujúceho pracovníka platiaceho príspevky v Španielsku a nemigrujúceho pracovníka platiaceho príspevky takisto v Španielsku, keďže tento posledný uvedený pracovník má k dispozícii celú dĺžku trvania svojej profesijnej činnosti, aby pokryl pätnásť rokov platenia príspevkov.
Tribunal Superior de Justicia de Galicia preto rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Je v súlade s cieľmi Spoločenstva stanovenými v článku 48 ZFEÚ a v článku 3 [nariadenia č. 1408/71] a so samotným znením [prílohy VI písm. H bodu 4 tohto nariadenia] vykladať túto prílohu… tak, že na výpočet teoretickej dávky v Španielsku vykonaný na základe skutočných príspevkov poistenej osoby počas rokov, ktoré bezprostredne predchádzali úhrade posledného príspevku do systému sociálneho zabezpečenia v Španielsku, sa takto získaná suma vydelí číslom 210, lebo tento deliteľ je stanovený na výpočet vymeriavacieho základu starobného dôchodku v súlade s článkom 162 ods. 1 [LGSS]?
2.
V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
Je v súlade s cieľmi Spoločenstva stanovenými v článku 48 ZFEÚ a v článku 3 [nariadenia č. 1408/71] a so znením [prílohy VI písm. H bodu 4 tohto nariadenia] vykladať túto prílohu… tak, že na výpočet teoretickej dávky v Španielsku vykonaný na základe skutočných príspevkov poistenej osoby počas rokov, ktoré bezprostredne predchádzali úhrade posledného príspevku do systému sociálneho zabezpečenia v Španielsku, sa takto získaná suma vydelí počtom rokov odvádzania príspevkov v Španielsku?
3.
V prípade zápornej odpovede na druhú otázku a zápornej alebo aj kladnej odpovede na prvú otázku:
Je v prípade opísanom v tomto konaní analogicky uplatniteľn[á] [príloha XI, rubrika „Španielsko“, bod 2 písm. a) nariadenia č. 883/2004] na účel splnenia cieľov Spoločenstva stanovených v článku 48 ZFEÚ a v článku 3 [nariadenia č. 1408/71] a je v dôsledku tohto uplatnenia pokryté obdobie prispievania v Portugalsku základom príspevkov v Španielsku, ktorý je časovo bližší k tomuto obdobiu, s prihliadnutím na vývoj spotrebiteľských cien?
4.
V prípade zápornej odpovede na prvú až tretiu otázku:
Pokiaľ žiadny z vyššie uvedených výkladov nie je úplne alebo čiastočne správny, aký má byť výklad [prílohy VI písm. H bodu 4 nariadenia č. 1408/71], aby bol užitočný pre rozhodnutie sporu opísaného v tomto konaní a najviac zodpovedal cieľom Spoločenstva stanoveným v článku 48 ZFEÚ a v článku 3 [nariadenia č. 1408/71] a samotnému zneniu [prílohy VI písm. H bodu 4]?“
O prejudiciálnych otázkach
Vnútroštátny súd sa svojimi otázkami, ktoré treba skúmať spoločne, v podstate pýta, či článok 48 ZFEÚ, článok 3 nariadenia č. 1408/71 a príloha VI písm. H bod 4 tohto nariadenia alebo ešte príloha XI, rubrika „Španielsko“, bod 2 písm. a) nariadenia č. 883/2004 bránia právnej úprave členského štátu, o akú ide vo veci samej, podľa ktorej teoretická suma starobného dôchodku samostatne zárobkovo činnej osoby, či už migranta, alebo nie, sa vždy vypočíta na základe príspevkových základov tohto pracovníka počas pevne stanoveného referenčného obdobia pätnásť rokov, ktoré predchádza zaplateniu posledného príspevku pracovníkom v tomto štáte, vydelených číslom 210, bez toho, aby dĺžka tohto obdobia alebo použitý deliteľ mohli byť upravené tak, aby zohľadnili to, že dotknutý pracovník využil svoje právo na voľný pohyb.
Na úvod je potrebné konštatovať, že podľa článku 91 nariadenia č. 883/2004 v spojení s článkom 97 nariadenia č. 987/2009 sa nariadenie č. 883/2004 uplatňuje až od 1. mája 2010.
Ako však vyplýva z bodu 16 tohto rozsudku, INSS 9. novembra 2006 priznal pani Salgadovej Gonzálezovej starobný dôchodok s účinnosťou od 1. januára 2006. Okrem toho, ako uviedol aj generálny advokát v bode 30 návrhov, žiadny z prvkov v spise neumožňuje určiť, že by sa pani Salgado González odvolávala na možnosť ponúkanú článkom 87 ods. 5 uvedeného nariadenia, ktorá sa týka revidovania jej práv.
Z toho vyplýva, že nariadenie č. 883/2004 nie je z hľadiska
ratione temporis
uplatniteľné vo veci samej.
Na účely odpovede na otázky položené vnútroštátnym súdom treba pripomenúť, že nariadenie č. 1408/71 nezriadilo spoločný systém sociálneho zabezpečenia, ale zachováva existenciu rôznych vnútroštátnych systémov a jeho jediným cieľom je zabezpečiť ich koordináciu. Podľa ustálenej judikatúry si teda členské štáty ponechávajú právomoc organizovať svoje systémy sociálneho zabezpečenia (pozri rozsudky z 1. apríla 2008, Gouvernement de la Communauté française et gouvernement wallon,
C-212/06, Zb. s. I-1683
, bod 43, ako aj z 21. júla 2011, Stewart,
C-503/09, Zb. s. I-6497
, bod 75).
Preto pri neexistencii harmonizácie na úrovni Únie je úlohou právnej úpravy každého členského štátu, aby stanovila najmä podmienky, ktoré zakladajú nárok na dávky (rozsudok Stewart, už citovaný, bod 76 a citovaná judikatúra).
Pri výkone tejto právomoci však členské štáty musia dodržiavať právo Únie a predovšetkým ustanovenia Zmluvy o FEÚ týkajúce sa slobody voľne sa pohybovať a zdržiavať sa na území členských štátov, ktorá je priznaná každému občanovi Únie (rozsudok Stewart, už citovaný, bod 77 a citovaná judikatúra).
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa článku 45 nariadenia č. 1408/71, keď právna úprava členského štátu podriaďuje dosiahnutiu dôb poistenia získanie práva na dávku stanovenú v tomto ustanovení, akou je starobný dôchodok, príslušná inštitúcia tohto členského štátu zohľadní v potrebnom rozsahu poistné doby dosiahnuté podľa právnej úpravy ktoréhokoľvek iného členského štátu. Na tento účel zohľadní tieto doby, akoby boli dosiahnuté podľa jej vlastných právnych predpisov.
Vo veci samej je nesporné, že INSS na účely preskúmania, či pani Salgado González platila príspevky počas minimálneho obdobia pätnástich rokov stanoveného v článku 161 ods. 1 písm. b) LGSS, zohľadnil tak doby dosiahnuté v Španielsku, ako aj doby dosiahnuté v Portugalsku v súlade s článkom 45 nariadenia č. 1408/71.
Naproti tomu sa vnútroštátny súd pýta, či právo Únie bráni vykonávacím predpisom na výpočet teoretickej sumy predmetnej dávky, ktoré použil INSS.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že podľa článku 46 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1408/71 sa teoretická výška takejto dávky má vypočítať tak, ako keby poistená osoba bola počas celej svojej profesijnej činnosti zamestnaná výhradne v dotknutom členskom štáte (rozsudok z 21. júla 2005, Koschitzki,
C-30/04, Zb. s. I-7389
, bod 27).
Okrem toho článok 47 nariadenia č. 1408/71 obsahuje dodatočné ustanovenia na výpočet dávok. Konkrétne v odseku 1 písm. g) sa uvádza, že keď právna úprava členského štátu stanovuje, že výpočet dávok sa zakladá na priemerných príspevkoch, príslušná inštitúcia určí tento priemer s odvolávaním sa iba na tie doby poistenia, ktoré boli dosiahnuté podľa právnych predpisov tohto štátu. Okrem toho príloha VI písm. H nariadenia č. 1408/71, ktorá uvádza osobitné postupy na uplatňovanie španielskej právnej úpravy, stanovuje v bode 4 písm. a), že na základe článku 47 tohto nariadenia sa výpočet teoretickej výšky španielskej dávky robí na základe skutočných príspevkov poistenej osoby počas rokov tesne pred zaplatením posledného príspevku do španielskeho systému sociálneho zabezpečenia.
Ako vyplýva z ustálenej judikatúry, článok 46 ods. 2 a článok 47 ods. 1 nariadenia č. 1408/71 sa majú vykladať vzhľadom na cieľ stanovený v článku 48 ZFEÚ, z ktorého najmä vyplýva, že migrujúcim pracovníkom nemožno znížiť ich dávky sociálneho zabezpečenia v dôsledku toho, že využili svoje právo na voľný pohyb (rozsudky Reichling, už citovaný, body 21 a 22, ako aj Lafuente Nieto, už citovaný, bod 33).
V rámci stanovenia výšky dávky, o ktorú ide vo veci samej, INSS vykonal výpočet teoretickej sumy starobného dôchodku pani Salgadovej Gonzálezovej na základe pravidla stanoveného v článku 162 ods. 1 LGSS, podľa ktorého sa táto suma musí vypočítať na základe priemerného príspevku.
Iste, s cieľom priznať nárok na dávku INSS zohľadnil portugalské príspevky, ako keby to boli obdobia dosiahnuté podľa španielskej právnej úpravy, v súlade s článkom 45 nariadenia 1408/71.
Článok 47 ods. 1 písm. g) nariadenia č. 1408/71 však implikuje, že výpočet priemerného príspevku je založený na sume samotných príspevkov platených na základe dotknutej právnej úpravy (pozri analogicky rozsudok Lafuente Nieto, už citovaný, bod 39).
V tejto súvislosti sa zdá, že v rámci výpočtu teoretickej sumy dávky, o ktorú ide vo veci samej, INSS nevypočítal priemerný príspevok pani Salgadovej Gonzálezovej len v závislosti od období poistenia dosiahnutých v Španielsku touto osobou počas rokov bezprostredne predchádzajúcich zaplateniu posledného príspevku do španielskeho systému sociálneho zabezpečenia, ako stanovuje článok 47 ods. 1 písm. g) nariadenia č. 1408/71 a príloha VI písm. H bod 4 písm. a) tohto nariadenia.
Pani Salgado González totiž platila príspevky do španielskeho systému sociálneho zabezpečenia od 1. februára 1989 do 31. marca 1999, teda celkovo 3711 dní, čo je desať rokov a dva mesiace, kým INSS pridal do výpočtu fiktívne obdobie platenia príspevkov od 1. apríla 1984 do 30. januára 1989, a to preto, aby bola splnená podmienka platenia príspevkov v dĺžke pätnásť rokov predchádzajúcich zaplateniu posledného príspevku pani Salgadovou Gonzálezovou v Španielsku. Týmto úkonom chcel INSS stanoviť delenec, na ktorý sa uplatní deliteľ 210 stanovený článkom 162 ods. 1 LGSS, a vypočítať tak priemerný príspevok potrebný na stanovenie vymeriavacieho základu starobného dôchodku.
Pani Salgado González však neplatila príspevky od 1. apríla 1984 do 31. marca 1989 a INSS zohľadnil pri výpočte obdobia poistenia, ktoré neboli dosiahnuté v Španielsku. Tieto obdobia boli nevyhnutne zúčtované ako obdobia s nulovým príspevkom, takže ich zohľadnenie spôsobilo zníženie priemerného príspevku pani Salgadovej Gonzálezovej.
Je potrebné konštatovať, že takéto zníženie by nebolo vzniklo, keby pani Salgado González platila príspevky výlučne v Španielsku, bez toho, aby vykonávala svoje právo na voľný pohyb. Inými slovami, na rozdiel od požiadaviek stanovených článkom 46 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1408/71, tak ako sú pripomenuté v bode 41 tohto rozsudku, teoretická suma starobného dôchodku pani Salgadovej Gonzálezovej nebola vypočítaná tak, ako keby táto osoba vykonávala celú svoju profesijnú činnosť výlučne v Španielsku.
Bolo by to ináč, keby vnútroštátna právna úprava, ako uviedol generálny advokát v bode 44 svojich návrhov, obsahovala mechanizmy na adaptáciu osobitných postupov na výpočet teoretickej sumy starobného dôchodku tak, aby sa zohľadnilo, že dotknutý pracovník realizoval svoje právo na voľný pohyb. V predmetnom prípade by vzhľadom na osobitné postupy stanovené v článku 162 ods. 2 LGSS mohol byť deliteľ upravený tak, aby odrážal počet riadnych a mimoriadnych príspevkov, ktoré poistená osoba naozaj zaplatila.
Vzhľadom na všetko vyššie uvedené treba na položené otázky odpovedať tak, že článok 48 ZFEÚ, článok 3, článok 46 ods. 2 písm. a) a článok 47 ods. 1 písm. g) nariadenia č. 1408/71, ako aj príloha VI písm. H bod 4 tohto nariadenia sa musia vykladať v tom zmysle, že bránia právnej úprave členského štátu, o akú ide vo veci samej, podľa ktorej teoretická suma starobného dôchodku samostatne zárobkovo činnej osoby, či už migranta, alebo nie, sa vždy vypočíta na základe príspevkových základov tohto pracovníka počas pevne stanoveného referenčného obdobia, ktoré predchádza zaplateniu posledného príspevku pracovníkom v tomto štáte, vydelených pevne stanoveným deliteľom, bez toho, aby dĺžka tohto obdobia alebo tento deliteľ mohli byť upravené tak, aby zohľadnili, že dotknutý pracovník využil svoje právo na voľný pohyb.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:

Článok 48 ZFEÚ, článok 3, článok 46 ods. 2 písm. a) a článok 47 ods. 1 písm. g) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 629/2006 z 5. apríla 2006, ako aj príloha VI písm. H bod 4 tohto nariadenia sa musia vykladať v tom zmysle, že bránia právnej úprave členského štátu, o akú ide vo veci samej, podľa ktorej teoretická suma starobného dôchodku samostatne zárobkovo činnej osoby, či už migranta, alebo nie, sa vždy vypočíta na základe príspevkových základov tohto pracovníka počas pevne stanoveného referenčného obdobia, ktoré predchádza zaplateniu posledného príspevku pracovníkom v tomto štáte, vydelených pevne stanoveným deliteľom, bez toho, aby dĺžka tohto obdobia alebo tento deliteľ mohli byť upravené tak, aby zohľadnili, že dotknutý pracovník využil svoje právo na voľný pohyb.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: španielčina.