CELEX: 62011TJ0437
Gemenskapsvarumärke
Invändningsförfarande
Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av ordmärket GOLDEN BALLS
Det äldre gemenskapsordmärket BALLON D’OR
Känneteckenslikhet
Risk för förväxling
Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009
Intervenientens yrkande om ogiltigförklaring
Artikel 134.3 i tribunalens rättegångsregler
Omfattningen av den prövning som överklagandenämnden har att göra
Skyldighet att pröva överklagandet i dess helhet
Artiklarna 8.5, 64.1 och 76.1 i förordning nr 207/2009

Bakgrund till tvisten
Sökanden, Golden Balls Ltd, ingav den 1 oktober 2007 en ansökan om registrering av gemenskapsvarumärke till harmoniseringsbyrån i enlighet med rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken (
EGT L 11
, 1994, s. 1; svensk specialutgåva, område 17, volym 2, s. 3), i dess ändrade lydelse (ersatt av rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken (
EUT L 78, s. 1
)).
Det sökta varumärket utgörs av ordkännetecknet GOLDEN BALLS.
De varor som registreringsansökan avsåg omfattas av klasserna 16, 21 och 24 i Niceöverenskommelsen om internationell klassificering av varor och tjänster vid varumärkesregistrering av den 15 juni 1957, med ändringar och tillägg, och motsvarar för var och en av dessa klasser följande beskrivning:
—
Klass 16: ”Papper, kartong samt produkter därav, ej ingående i andra klasser; trycksaker; material för bokomslag; fotografier; pappersvaror (skriv- och kontorsmaterial); klister och lim för pappersvaror och hushållsändamål; konstnärsmaterial; målarpenslar; skrivmaskiner och kontorsförnödenheter (ej möbler); instruktions- och undervisningsmaterial (ej apparater); plastmaterial för emballering (ej ingående i andra klasser); trycktyper; klichéer.”
—
Klass 21: ”Redskap eller behållare för hushållsändamål samt köksgeråd; kammar och tvättsvampar; borstar (ej målarpenslar); borstmakerimaterial; artiklar för rengöringsändamål; stålull; obearbetat eller delvis bearbetat glas (ej byggnadsglas);varor av glas, porslin och lergods, ej ingående i andra klasser, muggar, dricksglas.”
—
Klass 24: ”Vävnader och textila produkter, ej ingående i andra klasser; sängöverkast och bordsdukar, handdukar, påslakan.”
Ansökan om registrering av gemenskapsvarumärke offentliggjordes i
Bulletinen för gemenskapsvarumärken
nr 8/2008 av den 18 februari 2008.
Intervenienten, Intra-Presse, framställde den 16 maj 2008, med stöd av artikel 42 i förordning nr 40/94 (nu artikel 41 i förordning nr 207/2009), en invändning mot registrering av det sökta varumärket för de varor som anges ovan i punkt 3.
Invändningen grundades bland annat på det äldre gemenskapsordmärket BALLON D’OR (nedan kallat det äldre varumärket). Ansökan om registrering av det varumärket inkom den 24 december 2004 och det registrerades den 7 november 2006 under nummer 4226148 avseende varor och tjänster i klasserna 9, 14, 16, 18, 25, 28, 38 och 41 och motsvarade för och en av dessa klasser följande beskrivning:
—
Klass 9: ”Vetenskapliga (ej för medicinsk användning) nautiska, fotografiska, kinematografiska och optiska apparater och instrument samt apparater och instrument för lantmäteri, besiktning, vägning, mätning, signalering, kontroll (övervakning), livräddning; instrument och apparater för undervisning; apparater för inspelning, upptagning, sändning eller återgivning av ljud och bilder; cd-skivor, magnetiska och optiska databärare, grammofonskivor; videokassetter, ljudkassetter, radioapparater, tv-apparater, telefoner, försäljningsautomater samt mekanismer för myntstyrda apparater; kassaapparater, räknemaskiner; eldsläckningsapparatur; databehandlingsapparater och -utrustningar, datorer, programvara (registrerade program) apparater och instrument för telekommunikation, apparater och instrument för sändning och mottagning av bilder, ljud och data, elektroniska anteckningsböcker, dykmasker, glasögonartiklar, optiska glasögon, solglasögon.”
—
Klass 14: ”Ädla metaller och deras legeringar, ej för dental användning; smycken, ädelstenar; ur och tidmätningsinstrument, fick- och armbandsur, klockor, väckarklockor, kronometrar, broscher (smycken), solur, medaljer, figuriner (statyetter) av ädelmetall, cigarr-, cigarattetuier och tändare av ädelmetall, askfat (av ädelmetall), cigarettfodral (av ädelmetall), nyckelringar med prydnader eller emblem.”
—
Klass 16: ”Papper och papp (obearbetat, delvis bearbetat eller för pappersvaror); trycksaker; bokbinderimaterial; fotografier; pappersvaror (skriv- och kontorsmaterial); klister och lim för pappersvaror och hushållsändamål; konstnärsmaterial; målarpenslar; skrivmaskiner och kontorsförnödenheter (ej möbler); instruktions- och undervisningsmaterial (ej apparater); omslagspapper; säckar, påsar och ark av papper eller plast för emballering; trycktyper; klichéer, tidningar, tidskrifter.”
—
Klass 18: ”Läder och läderimitationer, samt varor framställda av dessa material, ej ingående i andra klasser; koffertar och resväskor, paraplyer, parasoller och promenadkäppar, piskor, seldon och sadelmakerivaror.”
—
Klass 25: ”Kläder, fotbeklädnader (ej ortopediska); huvudbonader; kläder för bilförare; badkläder och badmössor; badrockar; baskermössor; arbetsblusar; trikåer (kroppsstrumpor); mössor; stövlar; hängslen; underbyxor; mössor; bälten; sjalar; morgonrockar; tröjor; hattar; sockor; stövletter; fotbollsskor; skidpjäxor; sportskor; skjortor; undertröjor; strumpbyxor; våtdräkter för vattenskidåkning; kostymer; cykelkläder; yllehalsdukar; espartoskor och -sandaler; halsdukar; regnrockar; västar; gymnastikskor; regnkappor; underklänningar; lindor; rockar; byxor; tofflor; överrockar; parkas; badrockar; pullovrar; pyjamasar; klänningar; morgonrockar; träskor; förkläden (bekl.); uniformer; jackor; gymnastikkläder; kläder tillverkade av läder eller läderimitationer; mösskärmar.”
—
Klass 28: ”Spel och leksaker; gymnastik- och sportartiklar (ej kläder, fotbeklädnader och mattor); julgransprydnader; hängglidare; innerblåsor för spelbollar; luftpistoler (leksaker); konstgjorda beten och agn; knallskott [leksaker]; leksaker för husdjur; lekringar; julgransprydnader (ej belysningsapparater och konfektyr); julgransfötter; julgranar, konstgjorda; tillbehör för bågskytte; pilbågar för bågskytte; skämtartiklar; gungor; bollar och leksaksballonger; baseballhandskar; bassänger [sport eller lekartiklar]; stationära motionscyklar; biljardbord, -köer eller -kulor; spelkulor; bobsleighs; bollar för lek; boxhandskar; racketsenor; fiskespön; golfklubbor; leksaksmasker; drakar; dockrum; gunghästar; måltavlor; leksaksbyggnader; fysisk träning, maskiner för; kricketväskor; golfbagar; golfväskor med eller utan hjul; hockeyklubbor; redskap för gymnastik; damspel; speltärningar; diskusar; dominospel; schackspel; vapen; fäkthandskar och -masker; selar för bergsklättrare; muskelstärkare; nät för idrottsutövning; skidbindningar; pilar för pilkastning (dart); floretter; fiskeflöten; bord för fotbollsspel; harpungevär (sportartiklar); golfhandskar; skivstänger; fiskkrokar; skallror; spelmarker; automatiska och elektroniska spel, ej myntstyrda och ej för användning endast med tv-apparater; mahjongspel; marionettdockor; skalmodeller av fordon; simfötter; teddybjörnar; skärmflygare; skridskor; rullskridskor; fiskeredskap; rullbrädor; segelbrädor; surfingbrädor; dockor; skyddsmadrasseringar (delar av idrottskläder); armbågs-, knä- och smalbensskydd (sportvaror); kägelspel; slagträn för spel; skidor; vattenskidor; surfingskidor; sällskapsspel; bordtennisbord; rutschkanor; leksakssnurror; slädar [sportartiklar]; svikter (sportartiklar); sparkcyklar (leksaker); leksaksfordon; badmintonbollar; dockkläder; spelkort.”
—
Klass 38: ”Telekommunikation; överföring av bilder, ljud och data via telefoni, datorterminaler, via ett globalt (Internet) och lokalt (intranät) kommunikationsnät och satellit, elektronisk post; övervakning, sändning och mottagning av data, signaler, bilder och information som bearbetats med hjälp av datorer eller apparater och instrument för telekommunikation; överföring av information lagrad i databaser och bildbanker; spridning av information på elektronisk väg, nyhetsbyråer; kommunikationstjänster via fiberoptiska nätverk; radio-, telefoni- och telegrafikommunikationstjänster; utsändning av televisionsprogram; radiosändning; televisionssändning, sändande av telegram; radiosändning; satellitöverföring; IT; kabel-tv.”
—
Klass 41: ”Undervisning/utbildning; anordnande av handledning/instruktion; underhållning; sport- och idrottsaktiviteter, kulturverksamhet; tidtagning vid idrotts- och sportevenemang, anordnande av idrottstävlingar och prisutdelningar, tjänster tillhandahållna av nöjes- och sportklubbar, radio- och televisionsunderhållning, drift av sportanläggningar, drift av nöjes- och fritidsparker; publicering av böcker, tidskrifter och tidningar, produktion av radio- och televisionsprogram, uthyrning av sportutrustning (ej fordon); anordnande och ledning av konferenser, forum och kollokvier; gymnastikundervisning, nöjesparker, anordnande av tävlingar (utbildning eller underhållning), produktion av shower, idrottslägertjänster, filmproduktion, uthyrning av utomhusarenor.”
Till stöd för invändningen hänvisade intervenienten till de registreringshinder som avses i artikel 8.1 b och 8.5 i förordning nr 40/94 (nu artikel 8.1 b och 8.5 i förordning nr 207/2009).
Invändningsenheten avslog den 19 maj 2010 invändningen i dess helhet. Den bedömde att de varor och tjänster som de motstående kännetecknen avser delvis är identiska och delvis av olika slag. Vidare ansågs kännetecknen skilja sig åt i visuellt och fonetiskt hänseende samt i viss mån likna varandra i begreppsmässigt hänseende för en del av omsättningskretsen. Eftersom kännetecknen efter en helhetsbedömning ansågs vara olika, förelåg det inte någon risk för förväxling i den mening som avses i artikel 8.1 b i förordning nr 207/2009. Vad beträffar det registreringshinder som hänför sig till det äldre varumärkets renommé, ansåg invändningsenheten inte att artikel 8.5 i förordning nr 207/2009 var tillämplig eftersom kännetecknen var olika.
Den 15 juli 2010 överklagade intervenienten invändningsenhetens beslut vid harmoniseringsbyrån i enlighet med artiklarna 58–64 i förordning nr 207/2009.
Harmoniseringsbyråns första överklagandenämnd slog genom beslut av den 26 maj 2011 (nedan kallat det angripna beslutet) fast att överklagandet delvis skulle bifallas (med avseende på de varor som omfattas av klass 16), och delvis skulle avslås (med avseende på de varor som omfattas av klasserna 21 och 24). Överklagandenämnden slog närmare bestämt fast följande:
—
omsättningskretsen utgörs av den breda allmänheten i Europeiska unionen (punkt 12 i det angripna beslutet),
—
vad beträffar varuslagsjämförelsen gjorde överklagandenämnden samma bedömning som invändningsenheten, vilken inte har bestritts av parterna. Den ansåg således att de varor som det sökta varumärket avser och som omfattas av klass 16 är identiska med de varor som det äldre varumärket avser och som omfattas av samma varuklass, samt att de varor som omfattas av klasserna 21 och 24 inte är av samma slag som de varor som det äldre varumärket avser (punkterna 13–16 i det angripna beslutet),
—
vad beträffar känneteckensjämförelsen förde överklagandenämnden avseende den visuella och fonetiska jämförelsen samma resonemang som invändningsenheten och slog fast att kännetecknen skilde sig åt i visuellt och fonetiskt hänseende (punkt 18 i det angripna beslutet). Vad beträffar jämförelsen i begreppsmässigt hänseende drog överklagandenämnden, till skillnad från invändningsenheten, slutsatsen att kännetecknen var identiska eller att de ”åtminstone” i hög grad liknade varandra i begreppsmässigt hänseende (punkt 22 i det angripna beslutet),
—
med beaktande av ovanstående slutsatser slog överklagandenämnden fast att det förelåg risk för förväxling eller risk för att kännetecknet associerades med det motstående kännetecknet vad avser identiska varor, det vill säga varor i klass 16, samt att det inte förelåg någon risk för förväxling vad avser de varor som inte är identiska i klasserna 21 och 24 (punkterna 23–32 i det angripna beslutet),
—
vad beträffar artikel 8.5 i förordning nr 207/2009 bedömde överklagandenämnden att det inte var nödvändigt att göra någon prövning utifrån denna bestämmelse (punkt 33 i det angripna beslutet).
Parternas yrkanden
Sökanden har yrkat att tribunalen ska
—
ogiltigförklara det angripna beslutet med avseende på varor i klass 16,
—
förplikta harmoniseringsbyrån och, alternativt, intervenienten att ersätta rättegångskostnaderna.
Sökanden har dessutom yrkat i den replik som ingetts i enlighet med artikel 135.3 i tribunalens rättegångsregler att tribunalen ska ”avvisa den svarsinlaga” som ingetts av intervenienten i enlighet med artikel 134.3 i samma rättegångsregler.
Harmoniseringsbyrån har yrkat att tribunalen ska
—
ogilla talan i dess helhet,
—
förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.
Intervenienten har yrkat att tribunalen ska
—
ogilla talan i dess helhet,
—
ogiltigförklara det angripna beslutet, i den del som överklagandenämnden avslagit intervenientens invändning avseende de varor som det sökta varumärket avser och som omfattas av klasserna 21 och 24,
—
förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna, vilket inbegriper intervenientens nödvändiga kostnader i förfarandet vid överklagandenämnden.
Rättslig prövning
Inledande anmärkningar
Sökanden har anfört en enda grund till stöd för sin talan, nämligen att harmoniseringsbyrån har åsidosatt artikel 8.1 b i förordning nr 207/2009. Dessutom har intervenienten, till stöd för sitt ogiltighetsyrkande enligt artikel 134.3 i rättegångsreglerna, anfört en enda grund. Den grunden avser åsidosättande av artiklarna 8.5, 64.1 och 76.1 i förordning nr 207/2009.
Sökandens grund avseende att harmoniseringsbyrån har åsidosatt artikel 8.1 b i förordning nr 207/2009
Sökanden har till stöd för sin talan anfört att harmoniseringsbyrån har åsidosatt artikel 8.1 b i förordning nr 207/2009.
Sökanden har i huvudsak invänt mot överklagandenämndens slutsats att det föreligger risk för förväxling mellan de motstående kännetecknen vad avser varor i klass 16. Sökanden anser närmare bestämt att det inte föreligger någon begreppsmässig likhet mellan de motstående kännetecknen eller att de liknar varandra efter en helhetsbedömning såsom överklagandenämnden slog fast i det angripna beslutet.
Harmoniseringsbyrån och intervenienten anser att talan inte kan bifallas och har gjort gällande att det föreligger risk för förväxling mellan de motstående kännetecknen för de identiska varor som omfattas av klass 16.
I artikel 8.1 b i förordning nr 207/2009 föreskrivs att om innehavaren av ett äldre varumärke invänder ska det varumärke som ansökan gäller inte kunna registreras om det – på grund av att det är identiskt med eller liknar det äldre varumärket och de varor eller tjänster som omfattas av varumärkena är identiska eller är av liknande slag – föreligger en risk att allmänheten förväxlar dem inom det område där det äldre varumärket är skyddat, inbegripet risken för att varumärket associeras med det äldre varumärket.
Enligt fast rättspraxis föreligger risk för förväxling i den mening som avses i artikel 8.1 b om det finns risk för att allmänheten kan tro att varorna eller tjänsterna i fråga kommer från samma företag eller från företag med ekonomiska band. Det ska vid prövningen av huruvida det föreligger risk för förväxling göras en helhetsbedömning, med utgångspunkt i hur omsättningskretsen uppfattar de ifrågavarande kännetecknen och varorna eller tjänsterna samt mot bakgrund av samtliga relevanta faktorer i det enskilda fallet, bland annat samspelet mellan känneteckenslikheten och varu- eller tjänsteslagslikheten (se förstainstansrättens dom av den 9 juli 2003 i mål
T-162/01, Laboratorios RTB mot harmoniseringsbyrån - Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS), REG 2003, s. II-2821
, punkterna 30–33 och där angiven rättspraxis).
För att det ska föreligga risk för förväxling enligt artikel 8.1 b i förordning nr 207/2009 krävs såväl att de motstående varumärkena är identiska eller liknar varandra som att de varor eller tjänster som avses är identiska eller av liknande slag. Det är fråga om kumulativa villkor (se förstainstansrättens dom av den 22 januari 2009 i mål
T-316/07, Commercy mot harmoniseringsbyrån - easyGroup IP Licensing (easyHotel), REG 2009, s. II-43
, punkt 42 och där angiven rättspraxis).
Många faktorer har betydelse vid prövningen av huruvida det föreligger risk för förväxling hos allmänheten och det ska göras en helhetsbedömning mot bakgrund av samtliga relevanta faktorer i det enskilda fallet. Helhetsbedömningen av risken för förväxling ska, vad gäller varumärkenas visuella likhet, fonetiska likhet eller begreppsmässiga likhet, grunda sig på det helhetsintryck som varumärkena åstadkommer med hänsyn särskilt till deras särskiljande och dominerande beståndsdelar (se domstolens dom av den 12 juni 2007 i mål
C-334/05 P, harmoniseringsbyrån mot Shaker, REG 2007, s. I-4529
, punkterna 34 och 35, och av den 3 september 2009 i mål
C-498/07 P, Aceites del Sur-Coosur mot Koipe, REG 2009, s. I-7371
, punkterna 59 och 60, och där angiven rättspraxis). Vid denna helhetsbedömning föreligger ett visst samspel mellan de faktorer som beaktas, på så sätt att låg varu- eller tjänsteslagslikhet kan kompenseras av hög varumärkeslikhet och omvänt (se domstolens dom av den 17 april 2008 i mål C–108/07 P, Ferrero Deutschland mot harmoniseringsbyrån, ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkterna 44 och 45, och domen i det ovan i punkt 21 nämnda målet easyHotel, punkt 41).
Omsättningskretsen
Enligt rättspraxis ska vid helhetsbedömningen av risken för förväxling en normalt informerad och skäligen uppmärksam och medveten genomsnittskonsument av det ifrågavarande varu- eller tjänsteslaget beaktas. Det ska även beaktas att genomsnittskonsumentens uppmärksamhet kan variera beroende på vilket varu- eller tjänsteslag det är fråga om (se förstainstansrättens dom av den 13 februari 2007 i mål
T-256/04, Mundipharma mot harmoniseringsbyrån - Altana Pharma (RESPICUR), REG 2007, s. II-449
, punkt 42 och där angiven rättspraxis).
I detta avseende har sökanden anmärkt mot att överklagandenämnden bedömde att graden av uppmärksamhet hos genomsnittskonsumenten är lägre än normalt. Sökanden anser att överklagandenämnden i stället borde ha utgått från en normal grad av uppmärksamhet.
Tribunalen konstaterar härvid emellertid, i likhet med harmoniseringsbyrån och intervenienten, att sökandens anmärkning grundar sig på en felaktig tolkning av det angripna beslutet.
Överklagandenämnden angav nämligen i punkt 12 i det angripna beslutet att omsättningskretsen för varor i klasserna 16, 21 och 24 bestod av normalt informerade och skäligen uppmärksamma och medvetna genomsnittskonsumenter samt att vissa varor, det vill säga ”konstnärsmaterial” i klass 16 samt ”borstmakerimaterial” och ”obearbetat eller delvis bearbetat glas” i klass 21 även riktade sig till fackmän. Nämnden slog därefter fast att för det fall att omsättningskretsen består såväl av genomsnittskonsumenter som av fackmän, ska bedömningen av risken för förväxling göras i förhållande till den del av omsättningskretsen som har lägst grad av uppmärksamhet, med andra ord unionens genomsnittskonsumenter och inte fackmän. Detta har även slagits fast i rättspraxis (tribunalens dom av den 15 februari 2011 i mål T-213/09, Yorma’s mot harmoniseringsbyrån – Norma Lebensmittelfilialbetrieb (YORMA’S), ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 25).
Överklagandenämnden slog således – med rätta – fast att omsättningskretsen i förevarande fall bestod av normalt informerade och skäligen uppmärksamma och medvetna genomsnittskonsumenter. Överklagandenämnden utgick vid sin bedömning således, till skillnad från vad sökanden har gjort gällande, från en omsättningskrets med en normal grad av uppmärksamhet.
Tribunalen konstaterar därför att överklagandenämndens bedömning beträffande omsättningskretsen och dess grad av uppmärksamhet inte är felaktig.
Varuslagsjämförelsen
Enligt fast rättspraxis ska vid bedömningen av varu- och tjänsteslagslikheten samtliga relevanta faktorer som är kännetecknande för förhållandet mellan varorna eller mellan tjänsterna beaktas särskilt varornas eller tjänsternas art, avsedda ändamål och användningsområde samt huruvida de konkurrerar med eller kompletterar varandra. Även andra faktorer kan beaktas, som exempelvis de aktuella produkternas distributionskanaler (se förstainstansrättens dom av den 11 juli 2007 i mål
T-443/05, El Corte Inglés mot harmoniseringsbyrån - Bolaños Sabri (PiraÑAM diseño original Juan Bolaños), REG 2007, s. II-2579
, punkt 37 och där angiven rättspraxis).
I det angripna beslutet gjorde överklagandenämnden – vad beträffar jämförelsen av de varor som de motstående kännetecknen avser – samma bedömning som invändningsenheten, vilken inte har bestritts av parterna. Den ansåg att de varor som de motstående kännetecknen avser och som omfattas av klass 16 är identiska medan de varor som omfattas av klasserna 21 och 24 inte är av samma slag (punkterna 13–16 i det överklagade beslutet).
I förevarande fall har överklagandenämndens slutsatser beträffande varuslagsjämförelsen, särskilt vad avser de ifrågavarande varor som omfattas av klass 16, inte bestritts av parterna. Eftersom handlingarna i målet dessutom inte föranleder någon annan bedömning, fastställer tribunalen överklagandenämndens bedömning.
Känneteckensjämförelsen
Enligt rättspraxis ska två varumärken anses likna varandra om de ur omsättningskretsens synvinkel åtminstone delvis är identiska i ett eller flera relevanta avseenden (förstainstansrättens dom av den 23 oktober 2002 i mål
T-6/01, Matratzen Concord mot harmoniseringsbyrån - Hukla Germany (MATRATZEN), REG 2002, s. II-4335
, punkt 30, vilken fastställts genom domstolens beslut av den 28 april 2004 i mål
C-3/03 P, Matratzen Concord mot harmoniseringsbyrån, REG 2004, s. I-3657
). Såsom följer av rättspraxis är den visuella aspekten, ljudaspekten och den begreppsmässiga aspekten av betydelse (domstolens dom av den 11 november 1997 i mål
C-251/95, SABEL, REG 1997, s. I-6191
, punkt 23, och av den 22 juni 1999 i mål
C-342/97, Lloyd Schuhfabrik Meyer, REG 1999, s. I-3819
, punkt 25).
Helhetsbedömningen av risken för förväxling ska, vad gäller de motstående kännetecknens visuella, fonetiska eller begreppsmässiga likhet, grunda sig på det helhetsintryck som kännetecknen åstadkommer med hänsyn särskilt till deras särskiljande och dominerande beståndsdelar. Den uppfattning som genomsnittskonsumenten av de ifrågavarande varorna och tjänsterna har av varumärkena är av avgörande betydelse vid helhetsbedömningen av risken för förväxling. Genomsnittskonsumenten uppfattar vanligtvis ett varumärke som en helhet och ägnar sig inte åt att undersöka varumärkets olika detaljer (se domen i det ovan i punkt 22 nämnda målet harmoniseringsbyrån mot Shaker, punkt 35 och där angiven rättspraxis).
I förevarande fall bedömde överklagandenämnden i likhet med invändningsenheten att de motstående kännetecknen skilde sig åt i visuellt och fonetiskt hänseende (punkt 18 i det angripna beslutet). Vad däremot beträffar jämförelsen i begreppsmässigt hänseende, drog överklagandenämnden slutsatsen att de motstående kännetecknen var identiska eller att de åtminstone i hög grad liknade varandra (punkt 22 i det angripna beslutet). Orden ”golden” och ”balls” utgör grundläggande ord i det engelska språket vilka en stor del av omsättningskretsen känner till och som uppfattas som en hänvisning till en ”förgylld boll”, ”guldboll” eller ”boll av guld” (punkt 21 i det angripna beslutet).
Även sökanden anser att de motstående kännetecknen skiljer sig åt i visuellt och fonetiskt hänseende, men har ifrågasatt överklagandenämndens bedömning att de liknar varandra i begreppsmässigt hänseende. Enligt sökanden uppfattar även de personer som är allra minst uppmärksamma och informerade att det sökta varumärket är på engelska och det äldre varumärket på franska. Denna grundläggande skillnad innebär under alla omständigheter att det ena varumärket inte kan förväxlas med det andra. Dessutom utgör de motstående kännetecknen varken någon translitteration eller någon exakt översättning av varandra. Det engelska ordet ”balls” står i plural och ger således intrycket av att det finns många bollar, medan det franska ordet ”ballon” står i singular och ger intrycket av att det är fråga om en enda boll. Vidare motsvarar det franska ordet ”ballon”, vilket även kan betyda ”styrbar”, inte exakt det engelska ordet ”ball” och kännetecknen är därför inte identiska. Slutligen menar sökanden att det äldre varumärket BALLON D’OR översätts med ”balloon of gold” eller ”ball of gold” och inte med ”golden ball” på engelska.
Harmoniseringsbyrån och intervenienten har inte ifrågasatt att de motstående kännetecknen skiljer sig åt i visuellt och fonetiskt hänseende, men har till skillnad från sökanden gjort gällande att de motstående kännetecknen är identiska eller i princip identiska i begreppsmässigt hänseende och att kännetecknen efter en helhetsbedömning ska anses likna varandra.
Tribunalen konstaterar att överklagandenämndens bedömning vad avser jämförelsen av de motstående kännetecknen i visuellt och fonetiskt hänseende, vilken för övrigt inte ifrågasatts av parterna, är riktig.
Visuellt sett har de motstående kännetecknen nämligen endast bokstavskombinationen ”ball” gemensamt, vilken i det äldre varumärket återfinns i början och i det sökta varumärket i slutet. I övrigt skiljer kännetecknen sig åt i visuellt hänseende. Utöver bokstavskombinationen ”ball”, innehåller det äldre varumärket nämligen bokstavskombinationen ”on” och beståndsdelen ”d’or” i slutet. Det sökta varumärket börjar med beståndsdelen ”golden” och avslutas med bokstaven ”s”. Följaktligen är de motstående kännetecknen efter en helhetsbedömning olika i visuellt hänseende.
Fonetiskt sett uttalas de motstående kännetecknen på helt olika sätt på olika språk och är således olika även i detta hänseende.
Följaktligen konstaterar tribunalen att överklagandenämnden gjorde en riktig bedömning när den slog fast att de motstående kännetecknen är olika i visuellt och fonetiskt hänseende.
Vad vidare beträffar överklagandenämndens bedömning att de motstående kännetecknen är identiska eller att de åtminstone i hög grad liknar varandra i begreppsmässigt hänseende, framhåller tribunalen följande. För det första erinrar visserligen nämnda kännetecken, objektivt sett och om man bortser från vissa skillnader på detaljnivå (se punkt 47 nedan), i princip om samma semantiska innehåll eller samma idé, nämligen en förgylld ballong eller en boll som är förgylld eller av guld. Det ska härvid framhållas att sökanden, när tribunalen ställde en fråga om detta under förhandlingen, inte kunde ge något annat exempel på en översättning i engelska tidsskrifter av uttrycket ”ballon d’or” än uttrycket ”golden ball”.
Vid bedömningen av den begreppsmässiga likheten ur omsättningskretsens synvinkel, särskilt genomsnittliga representanter i den engelskspråkiga omsättningskretsen och i den franskspråkiga omsättningskretsen, ska vederbörlig hänsyn tas till att det äldre varumärket är på franska medan det sökta varumärket är på engelska. De motstående varumärkena skiljer sig således åt genom det språk som gör det möjligt att förstå deras respektive begreppsmässiga innebörd.
Skillnaden i språkhänseende mellan kännetecknen innebär inte, till skillnad från vad sökanden förefaller göra gällande, att det automatiskt kan uteslutas att det föreligger begreppsmässig likhet ur omsättningskretsens synvinkel. En sådan skillnad kan – genom att den innebär att konsumenten själv måste översätta – emellertid mer eller mindre hindra omsättningskretsen från att direkt se det begreppsmässiga sambandet, bland annat beroende på omsättningskretsens språkkunskaper, på hur nära besläktade de berörda språken är och vilka ord som används i de ifrågavarande kännetecknen (se, för ett liknande resonemang, tribunalens domar av den 28 juni 2011 i mål T-471/09, Oetker Nahrungsmittel mot harmoniseringsbyrån – Bonfait (Buonfatti), ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 82, och av den 26 september 2012 i mål T-265/09, Serrano Aranda mot harmoniseringsbyrån – Burg Groep (LE LANCIER), punkt 66).
Under dessa omständigheter konstaterar tribunalen att det inte har visats att innebörden hos det sökta varumärket, som består av orden ”golden” och ”balls”, direkt uppfattas av omsättningskretsen, det vill säga den breda allmänheten i unionen, bland annat den franskspråkiga omsättningskretsen, som förstår det franska uttrycket ”ballon d’or” som det äldre varumärket består av.
Även om man i likhet med överklagandenämnden utgår från att orden ”golden” och ”ball” utgör grundläggande engelska ord och vilka som sådana således är begripliga för genomsnittskonsumenten, och därmed även för den franskspråkiga genomsnittskonsumenten, innebär det inte att denne genomsnittskonsument som generellt sett, vilket är ostridigt mellan parterna, har bristande engelskkunskaper, spontant uppfattar dessa ord – när de ingår i ordkombinationen ”golden balls” – som en översättning till engelska av det franska uttrycket ”ballon d’or”, som utgör det äldre varumärket.
Härvid finns det skillnader mellan de motstående kännetecknen som talar emot att ett sådant begreppsmässigt samband uppfattas direkt.
Sökanden har gjort gällande att kännetecknet GOLDEN BALLS inte utgör en exakt översättning av kännetecknet BALLON D’OR, eftersom det franska ordet ”ballon” inte exakt motsvarar det engelska ordet ”ball” och eftersom en korrekt översättning till engelska av det franska uttrycket ”ballon d’or” är ”gold ball” eller ”ball of gold” snarare än ”golden ball”. Tribunalen bedömer för det första, i likhet med harmoniseringsbyrån och intervenienten, att dessa bristande överensstämmelser vad gäller översättningen – även om det antas att sådana brister verkligen är för handen – saknar relevans. Sådana språkliga subtiliteter uppfattas nämligen inte av omsättningskretsen, och framför allt inte av franska konsumenter som har begränsade kunskaper i engelska. Tribunalen anser emellertid, till skillnad från överklagandenämnden, att en annan bedömning ska göras beträffande den omständigheten att kännetecknet GOLDEN BALLS skiljer sig från kännetecknet BALLON D’OR genom dess pluralform. Det är fråga om en relativt grundläggande grammatisk regel som även den franska omsättningskretsen får antas känna till och uppfatta. Detta gäller särskilt som pluralformen är utformad på samma sätt på engelska och på franska, vilket sökanden med rätta har påpekat. En genomsnittskonsument, bland annat en franskspråkig sådan som enligt harmoniseringsbyrån och intervenienten har begränsade kunskaper i engelska, men ändå tillräckliga kunskaper i det språket för att förstå orden ”golden” och ”balls”, uppfattar således även pluraländelsen.
För det andra ska det framhållas att beståndsdelarna ”golden” och ”d’or” har placerats i början av kännetecknet i det ena fallet och i slutet av kännetecknet i det andra fallet. Vidare har det engelska ordet ”gold”, till vilket den första beståndsdelen hänvisar, ett helt annat ursprung än det franska ordet ”or”, till vilket den andra beståndsdelen hänvisar. Visserligen innebär dessa skillnader endast att översättningen av det engelska ordet till franska respektive av det franska ordet till engelska försvåras i ringa utsträckning. Sådana skillnader kan emellertid hindra såväl engelskspråkiga som franskspråkiga konsumenter som är genomsnittligt uppmärksamma att spontant upptäcka att de motstående kännetecknens dolda innebörd liknar varandra.
Även om de franska konsumenterna skulle antas ha i princip tillräckliga kunskaper i engelska för att förstå innebörden av uttrycket ”golden balls” och antas – trots att det rör sig om ett enkelt köp av gängse konsumentvaror – först översätta kännetecknet för att se kopplingen till den bakomliggande innebörden av varumärket BALLON D’OR, så förefaller det osannolikt att den berörda genomsnittskonsumenten spontant skulle komma fram till resultatet av en sådan analys (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovan i punkt 43 nämnda målet Buonfatti, punkt 82).
Tribunalen slår följaktligen fast att överklagandenämnden gjorde en felaktig bedömning när den angav att de motstående kännetecknen i hög grad liknade varandra eller var identiska i begreppsmässigt hänseende. På sin höjd liknar nämnda kännetecken nämligen varandra i låg grad – eller till och med i mycket låg grad – såvitt avser omsättningskretsen, som består av, bland annat franskspråkiga, genomsnittligt informerade och uppmärksamma konsumenter.
Av det ovanstående följer att kännetecknen i fråga inte liknar varandra i visuellt och fonetiskt hänseende, samt att de på sin höjd i låg grad liknar varandra i begreppsmässigt hänseende och att det därvid krävs att en översättning först görs.
Det ska således göras en helhetsbedömning av om den begreppsmässiga likheten i förevarande fall är tillräcklig för att medföra risk för förväxling såsom överklagandenämnden angav (se, för ett liknande resonemang, förstainstansrättens dom av den 9 mars 2005 i mål
T-33/03, Osotspa mot harmoniseringsbyrån - Distribution & Marketing (Hai), REG 2005, s. II-763
, punkt 62, och tribunalens dom av den 13 juni 2012 i mål T-534/10, Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias mot harmoniseringsbyrån – Garmo (HELLIM), punkt 43).
Helhetsbedömningen av om det föreligger risk för förväxling mellan de motstående kännetecknen
Tribunalen erinrar om att det följer av fast rättspraxis att risken för förväxling är större ju högre särskiljningsförmåga det äldre varumärket uppvisar. Det kan följaktligen inte uteslutas att den begreppsmässiga likhet som följer av att två varumärken använder kännetecken som överensstämmer till sitt semantiska innehåll skulle kunna skapa risk för förväxling i det fall där det äldre varumärket har en speciell särskiljningsförmåga, antingen i sig eller på grund av att varumärket är känt på marknaden (se domen i det ovan i punkt 32 nämnda målet SABEL, punkt 24, förstainstansrättens dom av den 18 februari 2004 i mål
T-10/03, Koubi mot harmoniseringsbyrån - Flabesa (CONFORFLEX), REG 2004, s. II-719
, punkt 50, och domen i det ovan i punkt 52 nämnda målet Hai, punkt 56, och där angiven rättspraxis).
Vidare följer av samma rättspraxis att begreppsmässig likhet mellan varumärkena i sig inte räcker för att risk för förväxling ska föreligga när det äldre varumärket inte är känt i någon särskild utsträckning och består av ett kännetecken som innehåller få fantasielement (se domen i det ovan i punkt 32 nämnda målet SABEL, punkt 25, och domen i det ovan i punkt 52 nämnda målet Hai, punkt 55).
Överklagandenämnden angav i punkterna 31 och 32 i det angripna beslutet att den omständigheten att de ifrågavarande varuslagen är identiska, i kombination med att de motstående kännetecknen är identiska eller mycket lika i begreppsmässigt hänseende, neutraliserar de visuella och fonetiska skillnaderna. Det slogs därför fast att det förelåg risk för förväxling eller risk för att kännetecknet associerades med det motstående kännetecknet i den mening som avses i artikel 8.1 b i förordning nr 207/2009 vad avser identiska varor i klass 16 som det sökta varumärket avser. Överklagandenämnden noterade att intervenienten visserligen hade inkommit med en imponerande mängd handlingar till styrkande av varumärket BALLON D’OR:s anseende med avseende på ”en idrottstävling”. Nämnden konstaterade emellertid att ett varumärkes anseende och således även dess särskiljningsförmåga ska, inom ramen för bedömningen av risken för förväxling i den mening som avses i den bestämmelsen, endast beaktas när anseendet visats föreligga i förhållande till de ifrågavarande varorna (punkterna 27 och 28 i det angripna beslutet).
Sökanden anser inte att det föreligger någon risk för förväxling mellan de motstående varumärkena. Sökanden har särskilt framhållit att det äldre varumärket har en normal särskiljningsförmåga i förhållande till de varor som omfattas av klass 16 och anser inte att de motstående varumärkena är identiska eller mycket lika i begreppsmässigt hänseende.
Harmoniseringsbyrån och intervenienten har bestritt sökandens argument. Intervenienten har dessutom gjort gällande att det äldre varumärket har hög särskiljningsförmåga och att det är känt.
Tribunalen framhåller vad beträffar helhetsbedömningen av om det föreligger risk för förväxling för det första, såsom har angetts i punkterna 50 och 51 ovan, att de motstående kännetecknen inte är identiska och inte heller i hög grad liknar varandra i begreppsmässigt hänseende, utan på sin höjd i låg grad. Till skillnad från vad överklagandenämnden angav i punkt 31 i det angripna beslutet, framhåller tribunalen att den omständigheten att kännetecknen liknar varandra i låg grad – eller till och med i mycket låg grad – i begreppsmässigt hänseende och att det krävs att en översättning först görs, och detta trots att de ifrågavarande varuslagen är identiska, inte är tillräcklig för att neutralisera de visuella och fonetiska skillnaderna.
Det följer visserligen av fast rättspraxis (se punkterna 53 och 54 ovan) att det inte kan uteslutas att den begreppsmässiga likheten mellan två varumärken i sig skulle kunna skapa risk för förväxling om varorna är av liknande slag, dock förutsatt att det äldre varumärket har hög särskiljningsförmåga. Det har i förevarande fall emellertid inte visats att varumärket BALLON D’OR har en sådan speciell särskiljningsförmåga när det gäller de aktuella varorna. Även om det varumärket skulle antas ha hög särskiljningsförmåga och om man beaktar att de ifrågavarande varuslagen är identiska, är inte den omständigheten i sig att kännetecknen i mycket låg grad liknar varandra i begreppsmässigt hänseende, som kräver att en översättning först görs, tillräcklig för att det ska anses föreligga risk för förväxling med avseende på omsättningskretsen (domen i det ovan i punkt 52 nämnda målet Hai, punkterna 61, 64 och 65).
Tribunalen konstaterar således att överklagandenämnden gjorde en felaktig bedömning när den angav att det förelåg risk för förväxling med avseende på omsättningskretsen för identiska varor som de motstående kännetecknen avser och som omfattas av klass 16. Genom att olika språk använts för de motstående kännetecknen, föreligger det nämligen en uppenbar skillnad mellan dem. Såsom det har påpekats ovan i punkterna 44–48 associerar genomsnittskonsumenten därför inte kännetecknen med varandra direkt utan att själv först börja översätta dem (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovan i punkt 43 nämnda målet Buonfatti, punkt 87).
På grund av åsidosättande av artikel 8.1 b i förordning nr 207/2009 ska det angripna beslutet således ogiltigförklaras såvitt avser den första punkten i själva avgörandet, i den del som överklagandenämnden upphävde invändningsenhetens beslut och biföll invändningen avseende de varor som det sökta varumärket avser och som omfattas av klass 16.
Intervenientens grund avseende att harmoniseringsbyrån har åsidosatt artiklarna 8.5, 64.1 och 76.1 i förordning nr 207/2009
Intervenienten har framställt ett yrkande enligt artikel 134.3 i rättegångsreglerna.
Intervenienten har åberopat en självständig grund som avser åsidosättande av artiklarna 8.5, 64.1 och 76.1 i förordning nr 207/2009 till stöd för sitt yrkande om ogiltigförklaring av det angripna beslutet, i den del som överklagandenämnden avslog invändningen med avseende på varor som det sökta varumärket avser och som omfattas av klasserna 21 och 24 i den andra punkten i själva avgörandet. Enligt intervenienten borde överklagandenämnden ha beaktat grunden avseende att artikel 8.5 i nämnda förordning hade åsidosatts med avseende på varorna i klasserna 21 och 24. Intervenienten menar att det rör sig om såväl ett åsidosättande av väsentliga formföreskrifter som felaktig rättstillämpning.
Sökanden har bestritt intervenientens argument. Sökanden anser att överklagandenämnden gjorde en riktig bedömning när den angav att det saknades anledning att pröva intervenientens argument avseende artikel 8.5 i förordning nr 207/2009, eftersom det var uppenbart att detta argument inte kunde vinna framgång.
Harmoniseringsbyrån har inte utnyttjat möjligheten att inge en inlaga i syfte att bemöta de yrkanden och grunder som åberopats, med stöd av artikel 134.3 i rättegångsreglerna, för första gången i intervenientens svarsinlaga. Harmoniseringsbyrån medgav under förhandlingen att överklagandenämndens beslut att inte pröva grunden avseende åsidosättande av artikel 8.5 i förordning nr 207/2009 utgör ett åsidosättande av väsentliga formföreskrifter.
Tribunalen konstaterar att intervenienten – genom sitt yrkande om att sökandens talan ska ogillas och att det angripna beslutet ska ogiltigförklaras i den del som det avslår intervenientens invändning mot registreringen av det sökta varumärket för varor i klasserna 21 och 24 – har utnyttjat sin möjlighet enligt artikel 134.3 i rättegångsreglerna att i sin svarsinlaga framställa yrkanden om ogiltigförklaring av det angripna beslutet med avseende på en punkt som inte är omnämnd i ansökan (se, för ett liknande resonemang, förstainstansrättens dom av den 21 februari 2006 i mål
T-214/04, Royal County of Berkshire Polo Club mot harmoniseringsbyrån - Polo/Lauren (ROYAL COUNTY OF BERKSHIRE POLO CLUB), REG 2006, s. II-239
, punkt 50).
I den del som intervenienten inom ramen för förevarande grund har gjort gällande att artiklarna 8.5, 64.1 och 76.1 i förordning nr 207/2009 har åsidosatts, har intervenienten gjort gällande att det angripna beslutet inte är lagenligt genom att överklagandenämnden underlät att pröva den grund för invändning som avsåg åsidosättande av artikel 8.5 i förordning nr 207/2009.
I förevarande fall bedömde överklagandenämnden – till skillnad från invändningsenheten – efter att ha gjort en helhetsbedömning att de motstående kännetecknen liknade varandra och nämnden slog fast att det förelåg risk för förväxling för identiska varor i klass 16 med tillämpning av artikel 8.1 b i förordning nr 207/2009. Mot bakgrund av den slutsatsen ansåg överklagandenämnden att det saknades anledning att pröva de grunder som intervenienten åberopat med stöd av artikel 8.5 i förordning nr 207/2009 (punkt 33 i det angripna beslutet), trots att föremålet för talan även omfattade varuslag som inte liknade varandra i klasserna 21 och 24 och som det sökta varumärket avser, vilka varor inte omfattades av bedömningen av om risk för förväxling förelåg med avseende på de varor som bedömdes vara identiska i klass 16.
Det ska härvid erinras om att det i artikel 64.1 första meningen i förordning nr 207/2009 anges att ”[e]fter prövning om överklagandet är befogat ska överklagandenämnden avgöra överklagandet”. Överklagandenämnden ska, till följd av överklagandet, göra en ny, fullständig prövning av invändningen i sak, det vill säga både en rättslig prövning och en prövning av de faktiska omständigheterna (domstolens dom av den 13 mars 2007 i mål
C-29/05 P, harmoniseringsbyrån mot Kaul, REG 2007, s. I-2213
, punkt 57, och förstainstansrättens dom av den 22 mars 2007 i mål
T-215/03, Sigla mot harmoniseringsbyrån - Elleni Holding (VIPS), REG 2007, s. II-711
, punkt 96). I rättspraxis har det slagits fast att nämnda skyldighet till prövning i sak ska förstås på så sätt att överklagandenämnden är skyldig att göra en fullständig prövning av varje yrkande och bifalla, avvisa eller ogilla det. Om denna skyldighet inte uppfylls och det kan påverka innehållet i överklagandenämndens beslut, är det fråga om ett åsidosättande av väsentliga formföreskrifter (se, för ett liknande resonemang, tribunalens dom av den 9 september 2011 i mål T-382/09, Ergo Versicherungsgruppe mot harmoniseringsbyrån – DeguDent (ERGO), ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 15, och där angiven rättspraxis).
Det ska emellertid framhållas att det följer av ordalydelsen i artikel 8.5 i förordning nr 207/2009 att den omständigheten att de motstående kännetecknen är identiska eller liknar varandra utgör ett av tre kumulativa villkor som ska vara uppfyllda för att den artikeln ska vara tillämplig (se, för ett liknande resonemang, förstainstansrättens dom av den 25 maj 2005 i mål
T-67/04, Spa Monopole mot harmoniseringsbyrån - Spa-Finders Travel Arrangements (SPA-FINDERS), REG 2005, s. II-1825
, punkt 30).
Av rättspraxis följer även att de intrång som åsyftas i artikel 8.5 i förordning nr 207/2009, när de äger rum, är följden av en viss likhet mellan de motstående varumärkena, som medför att omsättningskretsen kopplar samman de två varumärkena, det vill säga att den får uppfattningen att det finns ett samband mellan dem (se, för ett liknande resonemang, domstolens dom av den 27 november 2008 i mål
C-252/07, Intel Corporation, REG 2008, s. I-8823
, punkt 30 och där angiven rättspraxis).
Med beaktande av de bedömningar som återgetts ovan i punkterna 41–51, konstateras emellertid att de motstående kännetecknen inte liknar varandra i den utsträckning som krävs för att artikel 8.5 i förordning nr 207/2009 ska vara tillämplig. Överklagandenämnden skulle därför, även om den hade prövat intervenientens grund avseende åsidosättande av den bestämmelsen, under alla omständigheter ha varit skyldig att avslå invändningen avseende varor i klasserna 21 och 24.
Således skulle invändningen under alla omständigheter ha avslagits i sin helhet på grund av att det inte förelåg någon risk för förväxling i den mening som avses i artikel 8.1 b och inte heller någon risk för att något samband skulle uppfattas i den mening som avses i artikel 8.5 i förordning nr 207/2009.
Under dessa omständigheter ska den andra punkten i själva avgörandet i det angripna beslutet inte ogiltigförklaras, även om det anses att överklagandenämnden gjorde fel då den underlät att pröva grunden avseende åsidosättande av artikel 8.5 i förordning nr 207/2009 med avseende på varor som det sökta varumärket avser och som omfattas av klasserna 21 och 24. Detta fel saknar nämligen betydelse, eftersom det inte under de omständigheter som föreligger i förevarande mål kunde få någon betydelse för nämnda punkt 2 i det angripna beslutet (se, för ett liknande resonemang, förstainstansrättens dom av den 9 juli 2008 i mål
T-301/01, Alitalia mot kommissionen, REG 2008, s. II-1753
, punkt 307, och där angiven rättspraxis).
Den grund avseende åsidosättande av artiklarna 8.5, 64.1 och 76.1 i förordning nr 207/2009 som intervenienten åberopat till stöd för sitt yrkande om att det angripna beslutet ska ogiltigförklaras i den del det rör de varor som det sökta varumärket avser och som omfattas av klasserna 21 och 24 saknar således verkan och ska därför lämnas utan avseende. Intervenientens yrkande om ogiltigförklaring ska således ogillas.
Av det ovan anförda följer att endast den första punkten i själva avgörandet i det angripna beslutet ska ogiltigförklaras.
Rättegångskostnader
Enligt artikel 87.2 i rättegångsreglerna ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats.
Sökanden har yrkat att harmoniseringsbyrån ska ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom harmoniseringsbyrån har tappat målet, ska sökandens yrkande bifallas. Eftersom intervenienten har tappat målet såvitt avser yrkandet om ogiltigförklaring enligt artikel 134.3 i rättegångsreglerna, ska den bära sina rättegångskostnader samt ersätta de av sökandens rättegångskostnader som hänför sig till intervenientens yrkande, i enlighet med sökandens yrkanden.

Mot denna bakgrund beslutar
TRIBUNALEN (första avdelningen)
följande:

1)
Den första punkten i själva avgörandet i det beslut som fattats av första överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån) den 26 maj 2011 (ärende R 1310/2010‑1) ogiltigförklaras.

2)
Det yrkande om ogiltigförklaring som framställts av Intra-Presse ogillas.

3)
Harmoniseringsbyrån ska bära sina rättegångskostnader samt ersätta Golden Balls Ltd:s rättegångskostnader, med undantag för de av detta bolags rättegångskostnader som avser yrkandet om ogiltigförklaring enligt artikel 134.3 i tribunalens rättegångsregler.

4)
Intra-Presse ska bära sina rättegångskostnader samt ersätta de av Golden Balls Ltd:s rättegångskostnader som avser yrkandet om ogiltigförklaring enligt artikel 134.3 i rättegångsreglerna.

Azizi
Frimodt Nielsen
Kancheva
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 16 september 2013.
Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: engelska.