CELEX: 62010CJ0309
Cukor
A cukoripar szerkezetátalakítására szolgáló ideiglenes rendszer az Európai Közösségben
320/2006/EK rendelet
11. cikk
A szerkezetátalakítási alap bevételtöbblete
Az EMGA-hoz való rendelés
A hatáskörmegosztás elve és az arányosság elve
Indokolási kötelezettség
Jogalap nélküli gazdagodás

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a Közösségen belül a cukoripar szerkezetátalakítására szolgáló ideiglenes rendszer
megállapításáról és a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló 1290/2005/EK rendelet módosításáról szóló, 2006. február
20‑i 320/2006/EK tanácsi rendelet (HL L 58., 42. o.) 11. cikkének értelmezésére vonatkozik.
Ezt a kérelmet az Agrana Zucker GmbH (a továbbiakban: Agrana Zucker) által a Bundesminister für Land‑ und Forstwirtschaft,
Umwelt und Wasserwirtschaft (mezőgazdasági, erdészeti, környezetvédelmi és vízügyi szövetségi miniszter), a 2008/2009‑es gazdasági
évre vonatkozó ideiglenes szerkezetátalakítási összeg (a továbbiakban: ideiglenes szerkezetátalakítási összeg) második részlete
kiszabásáról szóló, 2009. december 10‑én hozott határozata ellen benyújtott kereset tárgyában folyamatban lévő eljárásban
terjesztették elő.

Jogi háttér
A 320/2006 rendelet (1), (2) és (4) preambulumbekezdése többek között a következőket mondja ki:
(1)      […] A cukortermelés és ‑kereskedelem közösségi rendszerének a nemzetközi követelményekkel való összhangba hozásához, valamint
versenyképességének jövőbeni biztosításához olyan alapos szerkezetátalakítási folyamat elindítására van szükség, amely a Közösségen
belüli veszteséges termelési kapacitás jelentős csökkenését eredményezi. E célból – a cukorpiac új és működőképes közös szervezése
végrehajtásának előfeltételeként – a Közösségen belül a cukoripar szerkezetátalakítására különálló és autonóm ideiglenes rendszert
kell létrehozni. […]
(2)      A közösségi cukoripar szerkezetátalakítására irányuló intézkedések finanszírozására ideiglenes szerkezetátalakítási alapot
kell létrehozni. A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás érdekében az alapnak az EMOGA Garanciarészlege részét kell képeznie,
és ezáltal a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1999. május 17‑i 1258/1999/EK tanácsi rendelet [HL L 160., 103. o.;
magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 25. kötet, 414. o.], 2007. január 1‑jétől pedig a közös agrárpolitika finanszírozásáról
szóló, 2005. június 21‑i 1290/2005/EK tanácsi rendelet [HL L 209., 1. o.] által létrehozott Európai Mezőgazdasági Garanciaalap
eljárásai és mechanizmusai az irányadóak a tekintetében.
[...]
(4)      Az e rendeletben meghatározott szerkezetátalakítási intézkedéseket azon cukor‑, izoglükóz[‑] és inulinszirup‑gyártóktól származó
ideiglenes összegekből kell finanszírozni, amelyek végül részesülnek e szerkezetátalakítási folyamat előnyeiből. Mivel ez
az összeg nem tartozik a cukorpiac közös szervezésének keretében ismeretes hagyományos díjak közé, a beszedéséből származó
bevétel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25‑i 1605/2002/EK,
Euratom tanácsi rendelet [HL L 248., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 74. o.] rendelkezéseiben meghatározott
»célhoz kötött bevételnek« tekintendő. [...]”
A 320/2006 rendelet 1. cikke szerint:
„(1)      Létrejön a közösségbeli cukoripar szerkezetátalakítását szolgáló ideiglenes alap (a továbbiakban: szerkezetátalakítási alap).
[…]
A szerkezetátalakítási alap az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap Garanciarészlegének részét képezi. 2007.
január 1‑jétől az Európai Mezőgazdasági Alap (EMGA) részét képezi.
(2)      Ez a szerkezetátalakítási alap szolgál a [jelen rendelet] 3., 6., 7., 8. és 9. cikkében meghatározott intézkedésekből fakadó
kiadások finanszírozására.
(3)      A 11. cikkben említett ideiglenes szerkezetátalakítási összeg az ideiglenes szerkezetátalakítási alaphoz kötött bevétel, az
1605/2002[…] rendelet 18. cikkének (2) bekezdésének megfelelően.
Bármely, a (2) bekezdésben említett kiadás finanszírozása után az alapban rendelkezésre álló összeget az EMGA[‑hoz] kell rendelni.
[...]”
A 320/2006 rendelet 3. cikke szerint:
„(1)      Bármely, cukrot […] gyártó vállalkozás, amelyre 2006. július 1‑jéig egy adott kvótát osztottak ki, a lemondott kvóta tonnájánként
szerkezetátalakítási támogatásra jogosult, feltéve hogy a 2006/2007‑es, 2007/2008‑as, 2008/2009‑es vagy 2009/2010‑es gazdasági
év valamelyikében a vállalkozás:
a)      lemond az általa egy vagy több gyárnak kiosztott kvótájáról, és teljesen leszereli az érintett gyárak termelőberendezéseit,
vagy
b)      lemond az általa egy vagy több gyárnak kiosztott kvótájáról, részben leszereli az érintett gyárak termelőberendezése[i]t és
a termelőhelyet, és az érintett gyárak fennmaradó termelőberendezéseit nem használja a cukorpiac közös szervezésének hatálya
alá tartozó termékek előállítására,
vagy
c)      lemond az általa egy vagy több gyárnak kiosztott kvótájának egy részéről, és az érintett gyárak termelőberendezéseit nem használja
nyerscukor‑finomításra.
[...]”
A 320/2006 rendelet 6–9. cikke különböző diverzifikációs támogatásokat és átmeneti támogatásokat ír elő, amelyek – ahogyan
az az említett rendelet 10. cikkének (1) és (3) bekezdéséből kitűnik –függetlenek a 3. cikkben említett támogatástól, és azok
ez utóbbihoz hasonlóan a 2006/2007–2009/2010‑es gazdasági időszakok során csak a szerkezetátalakítási alapban rendelkezésre
álló előirányzatok keretein belül adhatók meg.
A 320/2006 rendelet 11. cikke ekként rendelkezik:
„(1)      Az ideiglenes […] összeget azon vállalkozások fizetik, gazdasági évenként és a kvóta tonnájánként, amelyeknek kvótát osztottak
ki […].
Azon kvóták esetében, amelyekről egy vállalkozás egy adott gazdasági évtől a 3. cikk (1) bekezdésével összhangban lemondott,
nem fizetendő ideiglenes […] összeg az érintett gazdasági évben, valamint az azt követő gazdasági években.
A cukor […] tekintetében az ideiglenes […] összeg a következőképpen alakul:
–        126,40 EUR a kvóta tonnájára a 2006/2007‑es gazdasági évre,
–        173,8 EUR a kvóta tonnájára a 2007/2008‑as gazdasági évre,
–        113,3 EUR a kvóta tonnájára a 2008/2009‑es gazdasági évre.
[...]”
A 320/2006/EK rendelet módosításáról szóló, 2007. október 9‑i 1261/2007/EK tanácsi rendelet (HL L 283., 8. o.), amellyel a
szerkezetátalakítási rendszer működésének továbbfejlesztése érdekében bizonyos intézkedéseket fogadtak el, az (1) preambulumbekezdésében
a következőket mondja ki:
„A 320/2006[…] tanácsi rendeletet azzal a céllal fogadták el, hogy lehetőséget teremtsen a kevésbé versenyképes cukortermelők
számára a kvótán belüli termelésük feladására. Azonban a kvótáról az említett rendelet alapján való lemondás nem érte el az
eredetileg elvárt mértéket.”

Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
Az Agrarmarkt Austria (a támogatást folyósító szervezet) a 2009. október 13‑i határozatával helyesbített, 2007. január 16‑i
határozatával felszólította az Agrana Zuckert a 2008/2009‑es gazdasági évre vonatkozó ideiglenes szerkezetátalakítási összeg
második részletének, azaz 15 908 561,77 eurónak a megfizetésére.
Az Agrana Zucker jogorvoslattal élt a határozattal szemben, amelyet a Bundesminister für Land‑ und Forstwirtschaft, Umwelt
und Wasserwirtschaft a 2009. december 10‑én hozott határozatával elutasított, amely határozat a kérdést előterjesztő bírósághoz
benyújtott kereset tárgyát képezi.
Az előzetes döntéshozatalra utaló végzésből kitűnik, hogy az Agrana Zucker többek között a Bíróság C‑33/08. sz. Agrana Zucker
ügyben 2009. június 11‑én hozott ítéletére (EBHT 2009., I‑5035. o.) hivatkozva vitatja a határozat jogszerűségét, amely ítélet
megerősíti – ahogyan az a 320/2006 rendelet 1. cikke (3) bekezdésének első albekezdéséből és (4) preambulumbekezdéséből következik –,
hogy az ideiglenes szerkezetátalakítási összegből származó bevételeket az 1605/2002 rendelet szerinti „célhoz kötött bevételeknek”
kell tekinteni, amelyek rendeltetése a 320/2006 rendelet szerinti szerkezetátalakítási intézkedések önfinanszírozása. Az Agrana
Zucker ebből arra következtet, hogy e rendelet teleologikus értelmezése szerint nincs szükség az ideiglenes szerkezetátalakítási
összeg beszedésére, ha arra az említett intézkedések finanszírozásához már nyilvánvalóan nincs szükség. Szerinte erről van
szó a 2008/2009‑es gazdasági évre vonatkozó ideiglenes szerkezetátalakítási összeg második részletét illetően, amely nyilvánvalóan
többletet eredményezne a szerkezetátalakítási alapnál.
A 320/2006 rendelet 1. cikkének (3) bekezdésének második albekezdésében foglaltak ellenére – amely szerint az alapban rendelkezésre
álló összeget az EMGA‑hoz kell rendelni – az Agrana Zucker a Verwaltungsgerichtshof előtt többek között azt állítja, hogy
az ideiglenes szerkezetátalakítási összeget semmilyen más kiadásra nem lehet igénybe venni.
Az Agrana Zucker szerint a 320/2006 rendelet 11. cikke sérti az arányosság elvét abban az esetben, ha nem teljesen kizárható
a 2008/2009‑es gazdasági évre vonatkozó ideiglenes szerkezetátalakítási összeg második részletének beszedése, vagy ha a szerkezetátalakítási
alap végleges elszámolása alapján nem módosítható a véglegesen rögzített ideiglenes szerkezetátalakítási összeg. Ezenkívül
az Európai Uniónak nincs hatásköre olyan általános adó beszedésére, amelyet nem az európai cukorpiac szerkezetátalakítására
irányuló intézkedések finanszírozására használnak fel.
Az Agrana Zucker egyebekben úgy érvel, hogy abban az esetben, ha az említett cikket az alapeljárás alperesének álláspontja
szerint kell értelmezni, akkor az az indokolási kötelezettség megsértése miatt jogellenes.
A kérdést előterjesztő bíróság rámutat, hogy az Agrana Zucker bizonyította, hogy – eltérően a fent hivatkozott Agrana Zucker
ügyben hozott ítéletben vizsgált helyzettől – a szerkezetátalakítási intézkedések finanszírozási szükségleteit már teljesen
fedezték. E körülmények között a kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy az alkalmazandó jogi normák és a Bíróság ítélkezési
gyakorlata alapján nem válaszolhat a jelen esetben felvetett jogkérdésekre.
E körülmények között a Verwaltungsgerichtshof felfüggesztette az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő
kérdéseket terjesztette a Bíróság elé:
„1.      Úgy kell‑e értelmezni a […] 320/2006[…] rendelet 11. cikkét, hogy az e cikk (2) bekezdésében a 2008/2009‑as gazdasági évre
vonatkozóan a cukor és inulinszirup tekintetében a kvóta tonnájára 113,3 euró mértékben meghatározott ideiglenes szerkezetátalakítási
összeget akkor is minden esetben teljes összegben kell beszedni, ha annak megfizetése a szerkezetátalakítási alapban (jelentős)
többletet eredményez, jóllehet kizártnak tűnik a finanszírozási szükséglet további növekedése?
2.      Amennyiben az első kérdésre igenlő válasz adandó, sérti‑e a 320/2006[…] rendelet 11. cikke a hatáskörmegosztás elvét, amennyiben
ez cikk olyan általános adót bevezetését teszi lehetővé az ideiglenes szerkezetátalakítási összeg útján, amely nem korlátozódik
azon kiadások finanszírozására, amelyekből az adó címzettjei részesülnek?”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről

Az első kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság az első kérdésével arra vár választ, hogy úgy kell‑e értelmezni a 320/2006 rendelet 11. pontját,
hogy az ideiglenes szerkezetátalakítási összeget még abban az esetben is teljes összegben kell beszedni, ha emiatt a szerkezetátalakítási
alapnál bevételtöbblet keletkezik.
Az alapeljárás felperese, valamint a görög kormány úgy érvel, hogy a 320/2006 rendelet 11. cikkének teleologikus értelmezéséből
kitűnik, hogy az ideiglenes szerkezetátalakítási összeget nem kell beszedni, ha arra az említett rendeletben szereplő szerkezetátalakítási
intézkedések finanszírozásához egyértelműen nincs szükség. A cukorgyártó vállalkozások tehát nem kötelezhetők a 2008/2009‑as
gazdasági évre vonatkozó ideiglenes szerkezetátalakítási összeg második részletének megfizetésére, mivel ezen összeg beszedése
a szerkezetátalakítási alapnál többletet eredményezne. Az alapeljárás felperese szerint ez a beszedés különösen az önfinanszírozás
elvével ellentétes, amelyről a Bíróság már határozott a fent hivatkozott Agrana Zucker ügyben 2011. június 11‑én hozott ítéletben,
valamint a C‑5/06. és C‑23/06–C‑36/06. sz., Zuckerfabrik Jülich és társai egyesített ügyekben 2008. május 8‑án hozott ítéletében
(EBHT 2008., I‑3231. o.) és a C‑365/08. sz. Agrana Zucker ügyben 2010. május 20‑án hozott ítéletében (az EBHT‑ban még nem
tették közzé), amely magában foglalja a kiadások és bevételek költségvetési egyensúlyát.
Az Agrana Zucker másodsorban azt állítja, hogy a szerkezetátalakítási intézkedések befejezése előtt el kell készíteni az ideiglenes
szerkezetátalakítási alap végleges elszámolását, és a többletet vissza kell téríteni az ideiglenes szerkezetátalakítási összeg
megfizetésére kötelezett gyártóknak. Harmadsorban az Agrana Zucker úgy véli, hogy a többlet – az EMGA‑hoz való rendelését
követően – kizárólag a cukorágazat piacainak közös szervezése keretében felmerülő kiadások finanszírozását szolgálhatja.
Ebben a tekintetben elegendő megállapítani egyrészt, hogy a 320/2006 rendelet 11. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a kvótával
rendelkező vállalkozások gazdasági évenként ideiglenes szerkezetátalakítási összeget fizetnek, amelynek mértékét az említett
cikk (2) bekezdése a 2006/2007‑as, a 2007/2008‑as és a 2008/2009‑as gazdasági évekre rögzítette, másrészt az uniós jogalkotó
figyelembe vette az a lehetőséget, hogy az ideiglenes szerkezetátalakítási összegből származó bevételben az annak rendeltetését
képező szerkezetátalakítási intézkedések finanszírozásából fakadó kiadásokhoz képest többlet keletkezik, és ugyanezen rendelet
az 1. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében előírta, hogy az említett kiadások finanszírozása után az alapban rendelkezésre
álló bármely összeget az EMGA‑hoz kell rendelni.
Ellentétben tehát azzal, amit az Agrana Zucker és a görög kormány javasoltak a 320/2006 rendelet rendelkezéseinek teleologikus
értelmezésére alapján, e rendelet 11. cikkének szövegéből és rendszeréből egyértelműen kitűnik, hogy az ideiglenes szerkezetátalakítási
összeget az érintett vállalkozások minden gazdasági évben teljes összegben kötelesek megfizetni még akkor is, ha az említett
rendelet által bevezetett, a cukoripar szerkezetátalakítására szolgáló ideiglenes rendszer bevezetésének végén a szerkezetátalakítási
alapoknál bevételtöbblet keletkezik.
Következésképpen az első előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 320/2006 rendelet 11. cikkét úgy kell értelmezni,
hogy az ideiglenes szerkezetátalakítási összeget még abban az esetben is teljes összegben kell beszedni, ha emiatt a szerkezetátalakítási
alapnál bevételtöbblet keletkezik.

A második kérdésről
A második előterjesztett kérdés a 320/2006 rendelet ekként értelmezett 11. cikkének érvényességére vonatkozik. Jóllehet ez
a kérdés formálisan csak a hatáskörmegosztás elvére irányul, az említett cikk érvényességét – az előzetes döntéshozatalra
utaló határozatra és a Bírósághoz benyújtott észrevételekre tekintettel – az indokolási kötelezettség, az arányosság elve
és az Unió állítólagos jogalap nélküli gazdagodása szempontjából is meg kell vizsgálni.
A 320/2006 rendelet 11. cikkének érvényességéről a hatáskörmegosztás elvének szempontjából
A kérdést előterjesztő bíróság azt kívánja megtudni, hogy a 320/2006 rendelet 11. cikke ellentétes‑e a hatáskörmegosztás elvével,
amennyiben e cikk olyan általános adó bevezetését teszi lehetővé, amely nem korlátozódik azon kiadások finanszírozására, amelyre
az ideiglenes szerkezetátalakítási összeget szánják.
Az Agrana Zucker és a görög kormány azt állítja, hogy a cukorágazat piacainak közös szervezése keretén kívüli intézkedések
finanszírozására szolgáló adó szedése ezt az adót általános adóvá teszi, amelynek bevezetésére az Unió nem rendelkezik hatáskörrel.
Ebben a tekintetben arra is emlékeztetni kell, a 320/2006 rendelet (1) preambulumbekezdéséből következik, hogy a cukortermelés
és kereskedelem közösségi rendszerének a nemzetközi követelményekkel való összhangba hozása, valamint versenyképességének
jövőbeni biztosítása érdekében az Európai Unió Tanácsa szükségesnek tartotta olyan alapos szerkezetátalakítási folyamat elindítását,
amely a Közösségen belüli veszteséges termelési kapacitás jelentős csökkenését eredményezi. E célból az említett rendelettel
a Közösségen belül a cukoripar szerkezetátalakítására – különálló és autonóm – ideiglenes rendszert hozott létre (a fent hivatkozott
Agrana Zucker ügyben 2009. június 11‑én hozott ítélet 34. pontja).
Ezen ideiglenes rendszer keretében a 320/2006 rendelet – amint azt az (5) preambulumbekezdése kifejti – a legalacsonyabb termelékenységgel
rendelkező cukorgyártó vállalkozások számára – szerkezetátalakítási támogatás formájában – kvótán belüli termelésük feladására
irányuló gazdasági ösztönzőt vezetett be. E célból az említett rendelet (3) cikkében olyan szerkezetátalakítási támogatást
ír elő, amely négy gazdasági éven keresztül, nevezetesen a 2006/2007‑es gazdasági évtől a 2009/2010‑es gazdasági évig áll
rendelkezésre azzal a célkitűzéssel, hogy a termelést arra a szintre csökkentse, amely a Közösségen belüli kiegyensúlyozott
piaci helyzet megteremtéséhez szükséges (a fent hivatkozott Agrana Zucker ügyben 2009. június 11‑én hozott ítélet 35. pontja).
A Tanács e szerkezetátalakítási támogatás, valamint a 320/2006 rendelet 6–9. cikkében meghatározott diverzifikációs támogatás
és átmeneti támogatás finanszírozására ideiglenes szerkezetátalakítási alapot hozott létre, és úgy határozott – amint azt
az említett rendelet (4) preambulumbekezdése rögzíti –, hogy ezen intézkedéseket azon cukor‑, izoglükóz‑ és inulinszirup‑gyártóktól
származó ideiglenes szerkezetátalakítási összegekből kell finanszírozni, amelyek e szerkezetátalakítási folyamat előnyeiből
részesülni fognak. Az ezen összeg beszedéséből származó bevételt az 1605/2002 rendelet rendelkezéseiben meghatározott „célhoz
kötött bevételnek” kell tekinteni (a fent hivatkozott Agrana Zucker ügyben 2009. június 11‑én hozott ítélet 36. pontja).
Az ideiglenes szerkezetátalakítási összeg – mivel annak célja a közösségi cukoripar szerkezetátalakításához való hozzájárulás –
az EK 37. cikk alapján szabályszerűen elfogadott közös agrárpolitikai intézkedésnek minősül (lásd analógia útján a 265/87. sz.
Schräder HS Kraftfutter ügyben 1989. július 11‑én hozott ítélet [EBHT 1989., 2237. o.] 9. pontját és a C‑8/89. sz. Zardi‑ügyben
1990. június 26‑án hozott ítélet [EBHT 1990., I‑2515. o.] 9. pontját).
Az a tény, hogy a szerkezetátalakítására szolgáló többéves ideiglenes rendszer lejártakor bevételtöbblet keletkezik – többek
között amiatt, hogy végül a reméltnél kevesebben vették igénybe a gyártók közül a szerkezetátalakítási támogatásokat a termelési
kvótákról való lemondás fejében, és a többletet az EMGA‑hoz rendelték a 320/2006 rendelet 1. cikke (3) bekezdésének második
albekezdése alapján –, nem teszi kétségessé, hogy az európai jogalkotó hatáskörrel rendelkezik ezen intézkedés elfogadására,
és nem fosztja meg ezen intézkedést annak mezőgazdasági jellegétől.
Egyrészt ugyanis emlékeztetni kell arra, hogy valamely uniós jogi aktus jogszerűségét az aktus meghozatalának időpontjában
fennálló ténybeli és jogi elemek függvényében kell elbírálni (lásd a 15/76. és 16/76. sz., Franciaország kontra Bizottság
egyesített ügyekben 1979. február 7‑én hozott ítélet [EBHT 1979., 321. o.] 7. pontját), és különösen nem függhet a hatékonyságára
vonatkozó visszatekintő megfontolásoktól (a C‑449/98. P. sz., IECC kontra Bizottság ügyben 2001. május 17‑én hozott ítélet
[EBHT 2001., I‑3875. o.] 87. pontja és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Másrészt rá kell mutatni arra, hogy mivel a szerkezetátalakítási alapnál keletkező bevételtöbbletet az ezen szerkezetátalakítási
alapot is magában foglaló az EMGA‑hoz rendelik, ez az esetleges bevételtöbblet továbbra is kizárólag közös agrárpolitikai
intézkedések finanszírozását szolgálja.
Ebből következik, hogy a 320/2006 rendelet 11. cikke nem ellentétes a hatáskörmegosztás elvével.
A 320/2006 rendelet 11. cikkének érvényességéről az indokolási kötelezettségre tekintettel
Az Agrana Zucker és a görög kormány lényegében úgy érvel, hogy a 320/2006 rendelet preambuluma szerint az ideiglenes szerkezetátalakítási
összeget a cukoripar szerkezetátalakítására irányuló intézkedések finanszírozására hozták létre. Az említett rendelet indokolása
ennélfogva téves vagy hiányos, ha más intézkedések finanszírozására is lehetne fordítani az ezen összegből származó bevételeket,
amelyek így elveszíthetnék az ideiglenes jellegüket.
Ebben a tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy bár az EUMSZ 296. cikk által megkövetelt indokolásnak világosan és félreérthetetlenül
be kell mutatnia a kifogásolt jogi aktust elfogadó uniós hatóság érvelését, úgy, hogy az érdekeltek megismerhessék a meghozott
intézkedés indokait, és a Bíróság gyakorolhassa felülvizsgálatát, nem szükséges, hogy a hatóság valamennyi jelentőséggel bíró
tény‑ és jogkérdésre kitérjen. Az indokolási kötelezettség betartását nemcsak a jogi aktus szövege alapján kell megítélni,
hanem a kontextus és a kérdéses témakörre vonatkozó jogszabályok összességének figyelembevételével is. Mivel a vitatott intézkedés
nélkülözhetetlen az intézmény célkitűzésének megvalósulásához, felesleges megkövetelni, hogy az intézmény az általa választott
valamennyi technikai döntést külön megindokolja (lásd többek között a C‑154/04. és C‑155/04. sz., Alliance for Natural Health
és társai egyesített ügyekben 2005. július 12‑én hozott ítélet [EBHT 2005., I‑6451. o.] 133., valamint 134. pontját).
A jelen esetben a 320/2006 rendelettel létrehozott, a cukoripar szerkezetátalakítására szolgáló ideiglenes rendszer célja,
és az e cél elérése érdekében alkalmazott eszközök – azaz a kvótákról való lemondásra irányuló gazdasági ösztönzők és a szerkezetátalakítási
intézkedéseket finanszírozó ideiglenes szerkezetátalakítási összegek beszedése – képezik a jelen ítélet 26–28. pontjában felidézett
indokolás tárgyát a 320/2006 rendelet preambulumában.
Az említett rendszer részletes pénzügyi szabályait illetően a 320/2006 rendelet (2) preambulumbekezdése kifejti, hogy a közösségi
cukoripar szerkezetátalakítására irányuló intézkedések finanszírozására ideiglenes szerkezetátalakítási alapot kell létrehozni,
és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás érdekében az alapnak az Európai Mezőgazdasági Orientációs‑ és Garanciaalap (EMOGA)
Garanciarészlege, 2007. január 1‑jétől pedig a 1290/2005 rendelet által létrehozott EMGA részét kell képeznie.
Tény, hogy ez a (2) preambulumbekezdés nem ismerteti azokat az okokat, amelyek miatt a 320/2006 rendelet 1. cikke (3) bekezdésének
második albekezdése szerint minden, a (2) bekezdésben említett kiadás finanszírozása után az alapban rendelkezésre álló összeget
az EMGA‑hoz kell rendelni. Mindazonáltal először is rá kell mutatni, hogy ez a preambulumbekezdés megjelöli, hogy az említett
alapnak a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás érdekében kell az EMGA részét képeznie, amelyet a különböző közös agrárpolitikai
intézkedések – köztük a cukorágazat piacainak közös szervezéséhez tartozó intézkedések – finanszírozásának biztosítására hoztak
létre. Meg kell állapítani továbbá, hogy pénzügyi szempontból a rendelet elsősorban arra irányul, hogy fedezetet biztosítson
az összes olyan szerkezetátalakítási kiadás vonatkozásában, amelyet – a gyártók kvótán belüli termelésük feladására való ösztönzésével
a veszteséges termelési kapacitás csökkentése érdekében – ténylegesen meg kíván valósítani. Az ezen jogi aktus jogszerűségének
értékelésénél irányadó időpontban, azaz – ahogyan arra a jelen ítélet 31. pontja emlékeztet – a jogi aktus elfogadásának időpontjában
a szerkezetátalakítási alapnál tehát csak a kiadások teljesítését követően esetlegesen fennmaradó többlet fennállása volt
elképzelhető. Ennélfogva úgy kell tekinteni, hogy az e többletnek az EMGA‑hoz – amelynek részét képezi a szerkezetátalakítási
alap – rendeléséről szóló határozat csak technikai döntésből ered, amely esetében a külön indokolást nem lehet megkövetelni.
A fentiekből következik, hogy a 320/2006 rendelet 11. cikke az indokolási kötelezettség szempontjából nem szabálytalan.
A 320/2006 rendelet 11. cikkének érvényességéről az arányosság elve szempontjából
Az Agrana Zucker azt állítja, hogy a 320/2006 rendelet 11. cikke ellentétes az arányosság elvével, ha a 2008/2009‑es gazdasági
évre vonatkozó ideiglenes szerkezetátalakítási összeg második részletéből származó bevételnek nincs rendeltetése, és az a
cukorágazat piacainak közös szervezése keretén kívüli kiadások finanszírozására is fordítható. E rendelet (4) preambulumbekezdéséből
ugyanis az következik, hogy az ideiglenes szerkezetátalakítási összegnek az a célja, hogy a gyártókat, az önfinanszírozás
elve alapján, a szerkezetátalakítási intézkedések költségeinek viselésére kötelezze. Mivel az említett második részlet az
Agrana Zucker szerint nem volt szükséges ezen intézkedések finanszírozásához, annak beszedése – amely jelentős többletet eredményez –,
nyilvánvalóan alkalmatlan az elérni kívánt cél megvalósítására. Ezenkívül a második részlet beszedése aránytalan terhet ró
az európai cukorgyártó vállalkozásokra.
A görög kormány szerint az ideiglenes szerkezetátalakítási összeg beszedése sérti az arányosság elvét, ha az nyilvánvalóan
alkalmatlan az elérni kívánt cél megvalósítására, és ez a helyzet abban az esetben, ha a szerkezetátalakítási intézkedésekből
fakadó kiadásokhoz képest bevételtöbblet áll fenn. Ezen többlet EMGA‑hoz való rendelése a szóban forgó elv súlyos megsértésének
minősül, mivel olyan intézkedésekről van szó, amelyek súlyosan terhelik a gyártókat, és amelyek a cukoripar szerkezetátalakításától
idegen célokat szolgálnak.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az uniós jog általános jogelvei közé tartozó arányosság elve megköveteli, hogy
az uniós intézmények aktusai ne haladják meg a szóban forgó szabályozás által kitűzött jogszerű cél elérésére alkalmas és
ahhoz szükséges mértéket, mivel több megfelelő intézkedés közül a kevésbé korlátozó jellegűt kell választani, és az okozott
hátrányok nem lehetnek aránytalanok az elérendő céllal (a fent hivatkozott Agrana Zucker ügyben 2009. június 11‑én hozott
ítélet 31. pontja és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Ezen elv megvalósulási feltételeinek bírósági felülvizsgálata esetén, tekintettel a közösségi jogalkotó széles mérlegelési
jogkörére a közös agrárpolitika területén, az e tárgyban hozott intézkedésnek a hatáskörrel rendelkező intézmény által követni
szándékozott célra nyilvánvalóan alkalmatlan jellege lehet csak hatással az ilyen intézkedés jogszerűségére (a fent hivatkozott
Agrana Zucker ügyben 2009. június 11‑én hozott ítélet 32. pontja és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Így nem az a kérdés, hogy a jogalkotó által alkalmazott intézkedés volt‑e az egyetlen vagy a lehető legjobb, hanem hogy az
nyilvánvalóan alkalmatlan volt‑e (a fent hivatkozott Agrana Zucker ügyben 2009. június 11‑én hozott ítélet 33. pontja és az
ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Ezenkívül emlékeztetni kell arra, hogy – amint azt a jelen ítélet 31. pontja kimondja – valamely uniós jogi aktus jogszerűségét
az aktus meghozatalának időpontjában fennálló ténybeli és jogi elemek függvényében kell elbírálni, és az különösen nem függhet
a hatékonyságára vonatkozó visszatekintő megfontolásoktól. Ha az uniós jogalkotó valamely kialakítandó szabályozás jövőbeni
hatásait értékeli, és e hatásokat pontosan nem lehet előre látni, az értékelést csak akkor lehet helyteleníteni, ha az a szóban
forgó szabályozás elfogadásának időpontjában rendelkezésére álló tényekre tekintettel nyilvánvalóan hibásnak tűnik (a C‑267/88–C‑285/88. sz.,
Wuidart és társai egyesített ügyekben 1990. február 21‑én hozott ítélet [EBHT 1990., I‑435. o.] 14. pontja; a C‑133/93., C‑300/93.
és C‑362/93. sz., Crispoltoni és társai egyesített ügyekben 1994. október 5‑én hozott ítélet [EBHT 1994., I‑4863. o.] 43. pontja,
valamint a C‑189/01. sz., Jippes és társai ügyben 2001. július 12‑én hozott ítélet [EBHT 2001., I‑5689. o.] 84. pontja).
Ebben az esetben a jelen ítélet 26–28. pontjában felidézettekből kitűnik, hogy a 320/2006 rendelet 11. cikkében előírt ideiglenes
szerkezetátalakítási összeg célja az Unión belül a cukoripar szerkezetátalakítására szolgáló ideiglenes rendszer gyártók általi
önfinanszírozásának megteremtése, amely magában foglalja a négy érintett gazdasági évre vonatkozó kiadások és bevételek költségvetési
egyensúlyát (lásd a fent hivatkozott Agrana Zucker ügyben 2009. június 11‑én hozott ítélet 37. pontját).
Ennek érdekében az ezen gazdasági évek valamelyike vonatkozásában a kvótájukról lemondó vállalkozásoknak fizetett szerkezetátalakítási
támogatások finanszírozásához szükséges bevételeket az e támogatásokból fakadó kiadások előzetes értékelése alapján rögzítették,
amit – a Tanács és a Bizottság szerint – többek között a megszüntetendő cukorkvóták célzott mennyiségének függvényében végeztek
el. A tényleges kiadások mindazonáltal a vállalkozások döntésétől függtek, mivel a 320/2006 rendelet csak gazdasági ösztönzőt
vezetett be a kvótákról való lemondás érdekében.
E körülmények között meg kell állapítani, hogy az ideiglenes szerkezetátalakítási összeget az e rendelettel létrehozott szerkezetátalakítási
rendszer jövőbeni hatásai alapján rögzítették, anélkül hogy e hatásokat pontosan előre lehetett volna látni.
Márpedig az nem vitatott az említett hatásokat illetően, hogy – ahogyan azt az 1261/2007 rendelet (1) preambulumbekezdése
is megállapítja – a kvótáról való lemondás nem érte el az eredetileg elvárt mértéket, és ezáltal – a szerkezetátalakítási
rendszer működésének továbbfejlesztése érdekében a kvótáról való jelentősebb mértékű lemondás céljából a rendeletben foglalt
bizonyos intézkedések ellenére – a szerkezetátalakítási alapnak előre nem látott bevételtöbblete keletkezett.
Mindazonáltal az iratokból nem tűnik ki, hogy a kiadásoknak és az azok teljesítéséhez szükséges bevételeknek a felmérése – a
320/2006 rendelet elfogadásának időpontjában a közösségi jogalkotó rendelkezésére álló ismeretekre tekintettel – nyilvánvalóan
téves volt, mivel a többlet nagysága nem elegendő az ilyen tévedés fennállásának bizonyításához.
Ennélfogva nem tűnik úgy, hogy az ideiglenes szerkezetátalakítási összeg rögzítése nyilvánvalóan alkalmatlan volt a cél elérésére.
Ebből következően nem lehet ellentétesnek tekinteni az arányosság elvével a 320/2006 rendelet 11. cikkét, és e cikk alapján
az ideiglenes szerkezetátalakítási összeg beszedését.
A 320/2006 rendelet 11. cikkének érvényességéről az Unió állítólagos jogalap nélküli gazdagodása szempontjából
Az Agrana Zucker úgy véli, hogy a 320/2006 rendelet 11. cikke érvénytelen a hatáskör és az indokolás hiánya, valamint az arányosság
elvének megsértése miatt, és azt állítja, hogy az Unió részéről jogalap nélküli gazdagodásnak minősül a 2008/2009‑es gazdasági
évre vonatkozó ideiglenes szerkezetátalakítási összeg második részletének beszedése, ennélfogva a cukorgyártó vállalkozások
megalapozottan igénylik ezen jogellenesen beszedett második részlet visszatérítését.
Mindazonáltal az Unió jogalap nélküli gazdagodására alapított visszatérítés iránti keresetnek csak akkor lehet helyt adni,
ha az tartalmazza az Unió érvényes jogalap nélküli gazdagodásának és a kérelmező vagyona ehhez kapcsolódó csökkenésének bizonyítékát
(lásd ebben az értelemben a C‑47/07. P. sz., Masdar (UK) kontra Bizottság ügyben 2008. december 16‑án hozott ítéletének [EBHT 2008.,
I‑9761. o.] 46. és 49. pontját).
Márpedig ebben az esetben a jelen ítéletben tett megállapításokból kitűnik, hogy a 320/2006 rendelet 11. cikke érvényes különösen
a hatáskörmegosztás és az arányosság elvére tekintettel, és a 2008/2009‑es gazdasági évre vonatkozó ideiglenes szerkezetátalakítási
összeg második részlete beszedésének – a szerkezetátalakítási alapnál megjelent többlet ellenére – érvényes jogalapja van.
Ebből következően az ideiglenes szerkezetátalakítási összeg második részletének beszedése az Unió részéről nem minősül jogalap
nélküli gazdagodásnak, amely érvényesen megalapozhatna egy visszatérítés iránti keresetet, és arra mindenesetre nem lehet
hivatkozni az ezen összeg beszedése jogalapjának minősülő 11. cikk érvényességének értékelése céljából.
A fentiekre tekintettel a második kérdésre azt a választ kell adni, hogy annak vizsgálata során nem merült fel olyan körülmény,
amely a 320/2006 rendelet 11. cikkének érvényességét érintené.

A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás
egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült
költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (nyolcadik tanács) a következőképpen határozott:
1)
A Közösségen belül a cukoripar szerkezetátalakítására szolgáló ideiglenes rendszer megállapításáról és a közös agrárpolitika
finanszírozásáról szóló 1290/2005/EK rendelet módosításáról szóló, 2006. február 20‑i 320/2006/EK tanácsi rendelet 11. cikkét
úgy kell értelmezni, hogy az ideiglenes szerkezetátalakítási összeget még abban az esetben is teljes összegben kell beszedni,
ha emiatt a szerkezetátalakítási alapnál bevételtöbblet keletkezik.
2)
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdés vizsgálata során nem merült fel olyan körülmény, amely a 320/2006
rendelet 11. cikkének érvényességét érintené.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: német.