CELEX: 62011TJ0437
Marcă comunitară
Procedură de opoziție
Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale GOLDEN BALLS
Marca comunitară verbală anterioară BALLON D’OR
Similitudinea semnelor
Risc de confuzie
Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009
Cerere de anulare formulată de intervenientă
Articolul 134 alineatul (3) din Regulamentul de procedură al Tribunalului
Întinderea examinării care trebuie realizată de camera de recurs
Obligația de a se pronunța asupra căii de atac în întregul său
Articolul 8 alineatul (5), articolul 64 alineatul (1) și articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009

Istoricul cauzei
La 1 octombrie 2007, reclamanta, Golden Balls Ltd, a formulat o cerere de înregistrare a unei mărci comunitare la Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI), în temeiul Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (
JO 1994, L 11, p. 1
, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146), cu modificările ulterioare [înlocuit prin Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (
JO L 78, p. 1
)].
Marca a cărei înregistrare a fost solicitată este semnul verbal GOLDEN BALLS.
Produsele pentru care a fost solicitată înregistrarea fac parte din clasele 16, 21 și 24 în sensul Aranjamentului de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor în vederea înregistrării mărcilor din 15 iunie 1957, cu revizuirile și cu modificările ulterioare, și corespund, pentru fiecare dintre aceste clase, următoarei descrieri:
—
clasa 16: „Hârtie, carton și produse din aceste materiale, neincluse în alte clase; tipărituri; articole de legătorie; fotografii; papetărie; adezivi pentru papetărie sau menaj; materiale pentru artiști; pensule; mașini de scris și articole de birou (cu excepția mobilierului); material didactic sau pentru învățământ (cu excepția aparatelor); materiale plastice pentru ambalaj (neincluse în alte clase); caractere tipografice; forme de tipar”;
—
clasa 21: „Ustensile și recipiente de menaj sau de bucătărie; piepteni și bureți; perii; materiale pentru perii; materiale de curățare; lână metalică; sticlă brută sau semiprelucrată (cu excepția sticlei folosite în construcții); sticlărie, porțelan și faianță neincluse în alte clase”;
—
clasa 24: „Țesături și produse textile neincluse în alte clase; cuverturi de pat și de masă”.
Cererea de înregistrare a mărcii comunitare a fost publicată în
Buletinul mărcilor comunitare
nr. 8/2008 din 18 februarie 2008.
La 16 mai 2008, intervenienta, Intra‑Presse, a formulat opoziție, în temeiul articolului 42 din Regulamentul nr. 40/94 (devenit articolul 41 din Regulamentul nr. 207/2009), la cererea de înregistrare a mărcii solicitate pentru produsele menționate la punctul 3 de mai sus.
Opoziția s‑a întemeiat în special pe marca comunitară verbală anterioară BALLON D’OR, depusă la 24 decembrie 2004 și înregistrată la 7 noiembrie 2006 cu numărul 4226148, care desemnează produsele și serviciile din clasele 9, 14, 16, 18, 25, 28, 38 și 41 și care corespunde, pentru fiecare dintre aceste clase, următoarei descrieri:
—
clasa 9: „Aparate și instrumente de uz științific (altele decât cele de uz medical), nautic, topografic, pentru fotografie, cinematografie, optică, cântărire, măsurare, semnalizare, verificare, salvare; aparate și instrumente pentru învățământ; aparate pentru înregistrarea, transmiterea și reproducerea sunetului sau imaginii; discuri compacte (CD), suporturi magnetice și optice de înregistrare, discuri acustice; casete video, casete audio, aparate de radio, televizoare, aparate telefonice, automate de vânzare și mecanisme pentru aparate care funcționează cu fise; case de marcat, mașini de calculat; extinctoare; aparate și echipamente de prelucrare a datelor, calculatoare, programe de calculator înregistrate, aparate și instrumente de telecomunicație, aparate și instrumente pentru transmiterea și recepționarea de imagini, de sunete și de date, agende electronice, măști pentru scafandri, articole de optică, ochelari de optică, ochelari de soare”;
—
clasa 14: „Metale prețioase și aliaje ale acestora, altele decât cele dentare; bijuterii, pietre prețioase; ceasuri și instrumente de măsurare a timpului, ceasuri de mână, ceasornice, ceasuri deșteptătoare, cronometre, broșe (bijuterie), cadrane solare, medalii, figurine (statuete) din metale prețioase, tabachere pentru țigări de foi, pentru țigarete și brichete din metale prețioase, scrumiere (din metale prețioase), tabachere pentru țigarete (din metale prețioase), portchei decorative”;
—
clasa 16: „Hârtie și carton (brut, semiprelucrat sau pentru papetărie); tipărituri; articole pentru legătorie; fotografii; papetărie; adezivi pentru papetărie sau menaj; materiale pentru artiști; pensule; mașini de scris și articole de birou (cu excepția mobilierului); material didactic sau pentru învățământ (cu excepția aparatelor); hârtie pentru ambalaj; saci, săculeți și folii de ambalare din hârtie sau din material plastic; caractere tipografice; forme de tipar, ziare, cărți, reviste, magazine”;
—
clasa 18: „Piele și imitații de piele și produse din aceste materiale care nu sunt incluse în alte clase; geamantane și valize, umbrele și bastoane, bice și articole de șelărie”;
—
clasa 25: „Articole de îmbrăcăminte (îmbrăcăminte), încălțăminte (cu excepția încălțămintei ortopedice); articole pentru acoperirea capului; îmbrăcăminte pentru automobiliști; costume și bonete de baie; halate de baie; berete; bluze; body‑uri; bonete; cizme; bretele; chiloți; caschete; centuri (îmbrăcăminte); șaluri; capoate; pulovere groase; pălării; șosete; papuci; încălțăminte de fotbal; încălțăminte de schi; încălțăminte de sport; cămăși; bluze cu guler; colanți; combinezoane de schi nautic; costume; îmbrăcăminte pentru cicliști; eșarfe; espadrile; fulare; gabardine; veste; pantofi de gimnastică; impermeabile; lenjerie de corp; maiouri de corp; mantouri; pantaloni; papuci; pardesie; parkas [mantouri scurte 3/4]; capoate; pulovere; pijamale; rochii; capoate; saboți (încălțăminte); șorțuri (îmbrăcăminte); uniforme; veste; echipament de gimnastică; articole de îmbrăcăminte din piele sau din imitație de piele; cozoroace (articole pentru acoperirea capului)”;
—
clasa 28: „Jocuri, jucării; articole de gimnastică și de sport (cu excepția articolelor de îmbrăcăminte, a încălțămintei și a covoarelor); decorațiuni pentru pomul de Crăciun; deltaplane; camere de aer pentru mingi destinate jocurilor sportive; pistoale cu aer (jucării); momeli artificiale pentru pescuit; capse detonante (jucării); jucării pentru animale domestice; inele de jucărie; decorațiuni pentru pomul de Crăciun (cu excepția articolelor de iluminat și a dulciurilor); suporturi pentru pomi de Crăciun; pomi de Crăciun din materiale sintetice; materiale pentru tir cu arcul; arcuri de tir; dispozitive pentru farse și scamatorii; balansoare; mingi și baloane pentru jocuri sportive; mănuși de baseball; bazine (piscine, articole de joacă sau de sport); biciclete fixe de antrenament; bile, tacuri, mese de biliard; bile pentru jocuri; boburi; bile de joc; mănuși de box; racordaj de rachete; undițe; crose de golf; măști de carnaval; zmeie; camere de păpuși; căluți‑balansoar; ținte; jocuri de construcție; aparate pentru exerciții fizice; saci de crichet; crose de golf; saci pentru crose de golf cu sau fără roți; crose de hochei; aparate pentru cultură fizică; joc de dame; zaruri; discuri pentru sport; jocuri de domino; jocuri de șah; arme; mănuși și măști de scrimă; centuri de cățărare; extensoare; plase (articole de sport); legături de schi; săgeți pentru jocul de Darts; florete; plute pentru pescuit; mese pentru fotbal de masă; lansatoare de harpoane (articole de sport); mănuși de golf; haltere; cârlige de undiță; jucărioare pentru sugari; jetoane pentru jocuri; jocuri automate și electronice altele decât cele cu fisă și cele concepute spre a fi utilizate doar cu receptor tv; mahjonguri; marionete; modele de vehicule la scară redusă [miniaturi]; labe pentru înotători; urși de pluș; parapante; patine de gheață; patine cu rotile; echipament de pescuit; planșe cu rotile [skateboarduri]; planșe de windsurfing; planșe de surfing; păpuși; căptușeli de protecție (părți de îmbrăcăminte de sport); apărători de cot, de genunchi și de tibie (articole de sport); popice (jocuri); rachete; schiuri; schiuri nautice; schiuri pentru surfing; jocuri de societate; mese pentru tenis de masă; tobogane (joc); titirezuri (jucării); sănii (articole de sport); trambuline (articole de sport); trotinete; vehicule (jucării); fluturași [badminton]; îmbrăcăminte de păpuși; cărți de joc”;
—
clasa 38: „Telecomunicații”; transmitere de imagini, de sunete și de date prin telefon, prin terminale de calculator, prin o rețea globală de comunicare mondială (internet) sau locală (intranet), prin satelit, mesaje electronice; prelucrarea, supravegherea, emiterea și recepția de date, de semnale, de imagini și de informații prelucrate de calculatoare sau de aparate și instrumente de telecomunicații; transmisia de informații din bănci de date și de imagini; servicii de difuzare de informații prin mijloace electronice, prin agenții de presă și de informații (știri); comunicații prin rețele de fibră optică; comunicații prin radio, prin telegraf sau telefonice; difuzare de programe de televiziune; emisiuni radiofonice; emisiuni televizate, expediere de telegrame; radiodifuziune; transmisii prin satelit; telematică; televiziune prin cablu”;
—
clasa 41: „Educație; instruire; divertisment; activități sportive și culturale; cronometrarea manifestărilor sportive, organizarea de competiții sportive și acordarea de trofee, cluburi de divertisment și cluburi sportive, divertisment radiofonic și televizat, exploatarea instalațiilor sportive, exploatarea parcurilor de divertisment și de distracții; publicare de cărți, de magazine, de reviste și de ziare, montaj de programe radiofonice și de televiziune, închiriere de echipament pentru sport (cu excepția vehiculelor); organizarea și conducerea de conferințe, forumuri și colocvii; învățarea gimnasticii, parcuri de distracții, organizare de concursuri (educative sau pentru divertisment), producție de spectacole, stagii (campusuri) de perfecționare sportivă, producție de filme, închirierea de stadioane”.
Motivele invocate în susținerea opoziției au fost cele prevăzute la articolul 8 alineatul (1) litera (b) și la articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 40/94 [devenite articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009].
La 19 mai 2010, divizia de opoziție a respins opoziția în totalitate. Produsele și serviciile desemnate de semnele în conflict ar fi în parte identice și în parte diferite. Semnele ar fi diferite din punct de vedere vizual și fonetic și în mică măsură similare din punct de vedere conceptual pentru o parte a publicului relevant. Întrucât semnele sunt în ansamblu diferite, nu ar exista un risc de confuzie între semne în sensul articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009. În ceea ce privește motivul întemeiat pe renumele mărcii anterioare, articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 nu ar fi aplicabil întrucât semnele sunt diferite.
La 15 iulie 2010, intervenienta a formulat la OAPI o cale de atac împotriva deciziei diviziei de opoziție, în temeiul articolelor 58-64 din Regulamentul nr. 207/2009.
Prin decizia din 26 mai 2011 (denumită în continuare „decizia atacată”), Camera întâi de recurs a OAPI a admis în parte calea de atac, și anume pentru produsele din clasa 16, și a respins‑o în parte, și anume pentru produsele din clasele 21 și 24. În special, Camera întâi de recurs a OAPI a reținut următoarele:
—
publicul relevant ar fi publicul larg din Uniunea Europeană (punctul 12 din decizia atacată);
—
în ceea ce privește compararea produselor, camera de recurs s‑a raliat aprecierii diviziei de opoziție, care nu a fost contestată de părți. Astfel, aceasta a considerat produsele din clasa 16 desemnate de marca solicitată ca fiind identice cu cele din aceeași clasă desemnate de marca anterioară, iar produsele din clasele 21 și 24 ca fiind diferite de cele desemnate de marca anterioară (punctele 13-16 din decizia atacată);
—
în ceea ce privește compararea vizuală și fonetică a semnelor, camera de recurs s‑a raliat raționamentului diviziei de opoziție, considerând că semnele sunt diferite din punct de vedere vizual și fonetic (punctul 18 din decizia atacată). În ceea ce privește compararea conceptuală, spre deosebire de divizia de opoziție, camera de recurs a concluzionat că există o identitate „sau cel puțin” o mare similitudine conceptuală (punctul 22 din decizia atacată);
—
având în vedere elementele care precedă, camera de recurs a concluzionat că există un risc de confuzie sau de asociere între semnele în conflict pentru produsele identice, și anume pentru produsele din clasa 16, și că nu există un risc de confuzie pentru produsele diferite din clasele 21 și 24 (punctele 23-32 din decizia atacată);
—
referitor la articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009, camera de recurs a apreciat că nu era necesară examinarea acestuia (punctul 33 din decizia atacată).
Concluziile părților
Reclamanta solicită Tribunalului:
—
anularea deciziei atacate în ceea ce privește produsele din clasa 16;
—
obligarea OAPI sau, cu titlu subsidiar, a intervenientei, la plata cheltuielilor de judecată.
În memoriul în replică depus în conformitate cu articolul 135 alineatul (3) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, reclamanta mai solicită Tribunalului „să respingă memoriul în răspuns” al intervenientei, depus în conformitate cu articolul 134 alineatul (3) din regulamentul menționat.
OAPI solicită Tribunalului:
—
respingerea în totalitate a acțiunii;
—
obligarea reclamantei la plata cheltuielilor de judecată.
Intervenienta solicită Tribunalului:
—
respingerea în totalitate a acțiunii;
—
anularea deciziei atacate în ceea ce privește respingerea opoziției îndreptate împotriva produselor desemnate de marca solicitată din clasele 21 și 24;
—
obligarea reclamantei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor necesare aferente procedurii care s‑a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI.
În drept
Elemente introductive
În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv unic, întemeiat pe încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009. În plus, în susținerea cererii în anulare formulate în temeiul articolului 134 alineatul (3) din Regulamentul de procedură, intervenienta invocă un motiv unic, întemeiat pe încălcarea articolului 8 alineatul (5), a articolului 64 alineatul (1) și a articolului 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009.
Cu privire la motivul invocat de reclamantă, întemeiat pe încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009
În susținerea acțiunii, reclamanta invocă încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.
În esență, reclamanta contestă concluzia camerei de recurs potrivit căreia există un risc de confuzie între semnele în conflict pentru produsele din clasa 16. În special, aceasta contestă similitudinea conceptuală și globală dintre semnele în conflict reținută de camera de recurs în decizia atacată.
OAPI și intervenienta contestă temeinicia motivului invocat de reclamantă și susțin existența unui risc de confuzie între semnele în conflict pentru produsele identice din clasa 16.
Tribunalul amintește că, potrivit articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, la opoziția titularului unei mărci anterioare, se respinge înregistrarea mărcii solicitate atunci când, din cauza identității sau asemănării sale cu marca anterioară și din cauza identității sau asemănării produselor sau serviciilor pe care le desemnează cele două mărci, există un risc de confuzie în percepția publicului de pe teritoriul în care este protejată marca anterioară. Riscul de confuzie include riscul de asociere cu marca anterioară.
Astfel cum s‑a recunoscut în jurisprudența constantă, constituie un risc de confuzie în sensul dispoziției citate anterior riscul ca publicul să creadă că produsele sau serviciile în cauză provin de la aceeași întreprindere sau de la întreprinderi legate din punct de vedere economic. Riscul de confuzie trebuie apreciat în mod global, în funcție de percepția pe care o are publicul relevant asupra semnelor și asupra produselor sau serviciilor în discuție și ținând seama de toți factorii pertinenți din cauză, în special de interdependența dintre similitudinea semnelor și cea a produselor sau a serviciilor desemnate [a se vedea Hotărârea Tribunalului din 9 iulie 2003, Laboratorios RTB/OAPI – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS),
T-162/01, Rec., p. II-2821
, punctele 30-33 și jurisprudența citată].
Pentru aplicarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, un risc de confuzie presupune în același timp o identitate sau o similitudine între mărcile aflate în conflict și o identitate sau o similitudine între produsele sau serviciile pe care le desemnează acestea. Aceste condiții sunt cumulative [a se vedea Hotărârea Tribunalului din 22 ianuarie 2009, Commercy/OAPI – easyGroup IP Licencing (easyHotel),
T-316/07, Rep., p. II-43
, punctul 42 și jurisprudența citată].
Aprecierea riscului de confuzie în percepția publicului relevant depinde de numeroși factori și trebuie să se facă în mod global ținând cont de toți factorii pertinenți din cazul în speță. Această apreciere globală trebuie să se întemeieze, în ceea ce privește similitudinea vizuală, fonetică sau conceptuală a mărcilor în cauză, pe impresia de ansamblu produsă de acestea, ținând cont în special de elementele lor distinctive și dominante (a se vedea Hotărârea Curții din 12 iunie 2007, OAPI/Shaker,
C-334/05 P, Rep., p. I-4529
, punctele 34 și 35, și Hotărârea din 3 septembrie 2009, Aceites del Sur‑Coosur/Koipe,
C-498/07 P, Rep., p. I-7371
, punctele 59 și 60 și jurisprudența citată). În plus, aceasta implică o anumită interdependență între factorii luați în considerare, astfel încât un grad redus de similitudine între produsele sau serviciile desemnate poate fi compensat printr‑un grad ridicat de similitudine între mărci și invers (Hotărârea Curții din 17 aprilie 2008, Ferrero Deutschland/OAPI, C‑108/07 P, nepublicată în Repertoriu, punctele 44 și 45, și Hotărârea easyHotel, punctul 21 de mai sus, punctul 41).
Cu privire la publicul relevant
Astfel cum s‑a admis în jurisprudență, în cadrul aprecierii globale a riscului de confuzie, este necesar să se ia în considerare consumatorul mediu al categoriei de produse sau de servicii vizate, normal informat și suficient de atent și de avizat. De asemenea, este necesar să se ia în considerare faptul că nivelul atenției consumatorului mediu poate să varieze în funcție de categoria de produse sau de servicii în cauză [a se vedea Hotărârea Tribunalului din 13 februarie 2007, Mundipharma/OAPI – Altana Pharma (RESPICUR),
T-256/04, Rep., p. II-449
, punctul 42 și jurisprudența citată].
În această privință, reclamanta reproșează camerei de recurs că a definit nivelul de atenție al publicului relevant ca fiind mai scăzut decât cel normal, în timp ce aceasta ar fi trebuit să rețină un nivel normal de atenție.
Or, trebuie constatat, asemenea OAPI și intervenientei, că acest motiv se întemeiază pe o interpretare eronată a deciziei atacate de către reclamantă.
Astfel, camera de recurs a arătat la punctul 12 din decizia atacată că publicul relevant pentru produsele din clasele 16, 21 și 24 se compune din consumatori medii, normal informați și suficient de atenți și de avizați și că anumite produse, respectiv „materiale pentru artiști” din clasa 16, precum și „materiale pentru perii” și „sticlă brută sau semiprelucrată” din clasa 21 se adresează și profesioniștilor. Ulterior, aceasta a constatat că, în cazul în care publicul relevant se compune atât din consumatori medii, cât și din profesioniști, riscul de confuzie trebuie apreciat în raport cu partea de public care are cel mai scăzut nivel de atenție, și anume consumatorii medii din Uniune, iar nu profesioniștii, după cum s‑a admis de asemenea în jurisprudență [Hotărârea Tribunalului din 15 februarie 2011, Yorma's/OAPI – Norma Lebensmittelfilialbetrieb (YORMA’S), T‑213/09, nepublicată în Repertoriu, punctul 25].
Astfel, în realitate, camera de recurs a considerat –în mod întemeiat – că publicul relevant se compune în speță din consumatori medii din Uniune, normal informați și suficient de atenți și de avizați. Prin urmare, aceasta s‑a întemeiat, contrar celor susținute de reclamantă, pe un public cu un nivel normal de atenție.
În consecință, este necesar să se constate că aprecierea camerei de recurs referitoare la publicul relevant și la nivelul său de atenție nu este eronată.
Cu privire la compararea produselor
Potrivit unei jurisprudențe constante, pentru a aprecia similitudinea dintre produsele sau serviciile în cauză, trebuie să se ia în considerare toți factorii pertinenți care caracterizează raportul dintre aceste produse sau servicii. Acești factori includ în special natura, destinația, utilizarea acestora, precum și caracterul lor concurent sau complementar. Se poate ține seama și de alți factori, precum canalele de distribuție pentru produsele respective [a se vedea Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 2007, El Corte Inglès/OAPI – Bolaños Sabri (PiraÑAM diseño original Juan Bolaños),
T-443/05, Rep., p. II-2579
, punctul 37 și jurisprudența citată].
În decizia atacată, camera de recurs s‑a raliat aprecierii diviziei de opoziție cu privire la compararea produselor vizate de semnele în conflict, care de altfel nu a fost contestată de părți. Astfel, produsele din clasa 16 desemnate de semnele în conflict ar fi identice, pe când cele din clasele 21 și 24 ar fi diferite (punctele 13-16 din decizia atacată).
În speță, concluziile camerei de recurs referitoare la compararea produselor, în special în ceea ce privește produsele în discuție din clasa 16, nu sunt contestate de părți. Din moment ce, pe de altă parte, niciun element din dosar nu permite să se pună la îndoială această apreciere, ea trebuie reținută.
Cu privire la compararea semnelor
S‑a admis în jurisprudență că două mărci sunt similare atunci când, din punctul de vedere al publicului relevant, există între ele o identitate cel puțin parțială în ceea ce privește unul sau mai multe aspecte pertinente [Hotărârea Tribunalului din 23 octombrie 2002, Matratzen Concord/OAPI – Hukla Germany (MATRATZEN),
T-6/01, Rec., p. II-4335
, punctul 30, confirmată de Ordonanța Curții din 28 aprilie 2004, Matratzen Concord/OAPI,
C-3/03 P, Rec., p. I-3657
]. Astfel cum s‑a constatat în jurisprudență, sunt pertinente aspectele de ordin vizual, auditiv și conceptual (Hotărârea Curții din 11 noiembrie 1997, SABEL,
C-251/95, Rec., p. I-6191
, punctul 23, și Hotărârea Curții din 22 iunie 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer,
C-342/97, Rec., p. I-3819
, punctul 25).
Aprecierea globală a riscului de confuzie trebuie să se întemeieze, în ceea ce privește similitudinea vizuală, fonetică sau conceptuală dintre semnele în conflict, pe impresia de ansamblu produsă de acestea, ținând cont în special de elementele lor distinctive și dominante. Percepția asupra mărcilor pe care o are consumatorul mediu al produselor sau serviciilor în cauză joacă un rol determinant în aprecierea globală a riscului amintit. În această privință, consumatorul mediu percepe o marcă în mod normal ca pe un tot și nu face o examinare a diferitor detalii ale acesteia (a se vedea Hotărârea OAPI/Shaker, punctul 22 de mai sus, punctul 35 și jurisprudența citată).
În speță, camera de recurs a considerat semnele în conflict ca fiind diferite din punct de vedere vizual și fonetic, împărtășind raționamentul diviziei de opoziție (punctul 18 din decizia atacată). Cu toate acestea, din punct de vedere conceptual, semnele în conflict ar fi identice sau cel puțin similare în mare măsură (punctul 22 din decizia atacată). Termenii „golden” și „balls” ar face parte din vocabularul elementar al limbii engleze, cunoscut de o mare parte a publicului relevant, și ar fi înțelese ca însemnând o „minge aurită” sau chiar o „minge de aur” sau „din aur” (punctul 21 din decizia atacată).
Reclamanta confirmă lipsa similitudinii vizuale sau fonetice dintre semnele în conflict, însă contestă similitudinea lor conceptuală constatată de camera de recurs în decizia atacată. În opinia reclamantei, chiar cea mai neatentă sau mai puțin informată persoană ar percepe marca solicitată ca fiind de limbă engleză și marca anterioară ca fiind de limbă franceză. Această diferență fundamentală ar garanta că, indiferent de împrejurare, o marcă nu ar putea fi niciodată confundată cu cealaltă. În plus, niciunul dintre semnele în conflict nu ar constitui o transcriere și nici o traducere exactă a celuilalt. Astfel, mai întâi, termenul englez „balls” ar fi la plural și ar induce ideea de mai multe mingi, în timp ce termenul francez „ballon” ar fi la singular și ar crea ideea unei singure mingi. În continuare, termenul francez „ballon”, care ar putea să însemne și „dirijabil”, nu ar fi echivalentul exact al termenului englez „ball” și semnele nu ar fi identice. În sfârșit, marca anterioară BALLON D’OR s‑ar traduce în limba engleză prin „balloon of gold” sau prin „ball of gold”, iar nu prin „golden ball”.
OAPI și intervenienta nu contestă diferențele vizuale și fonetice dintre semnele în conflict, însă invocă, spre deosebire de reclamantă, o identitate sau o cvasiidentitate conceptuală între semnele în conflict și o similitudine globală între aceste semne.
Tribunalul constată că aprecierea camerei de recurs cu privire la compararea vizuală și fonetică a semnelor în conflict este corectă și, de altfel, nu este contestată de părți.
Astfel, din punct de vedere vizual, semnele în conflict au în comun numai grupul de litere „ball”, care este plasat la începutul semnului în marca anterioară și la sfârșitul semnului în marca solicitată. În rest, semnele menționate diferă din punct de vedere vizual. Astfel, pe lângă grupul de litere „ball”, marca anterioară conține grupul de litere „on” și elementul „d’or” la sfârșitul semnului, iar marca solicitată începe cu elementul „golden” și se termină cu litera „s”. În consecință, semnele în conflict sunt, în ansamblu, diferite din punct de vedere vizual.
Din punct de vedere fonetic, semnele în conflict se pronunță complet diferit, în limbi diferite, și sunt, așadar, de asemenea diferite.
În consecință, trebuie să se confirme aprecierea camerei de recurs potrivit căreia semnele în conflict sunt diferite din punct de vedere vizual și fonetic.
În ceea ce privește, în continuare, aprecierea camerei de recurs potrivit căreia semnele în conflict sunt identice din punct de vedere conceptual sau cel puțin similare în mare măsură, Tribunalul arată, mai întâi, că semnele menționate evocă, desigur, din punct de vedere obiectiv și făcând abstracție de anumite diferențe de detaliu (a se vedea punctul 47 de mai jos), în principiu, același conținut semantic sau aceeași idee, și anume o minge aurită sau o sferă aurită sau din aur. În acest context, trebuie constatat că reclamanta nu a putut, ca răspuns la o întrebare adresată de Tribunal în ședință, să citeze niciun alt exemplu de traducere a expresiei „ballon d’or” din ziare engleze decât expresia „golden ball”.
Cu toate acestea, pentru aprecierea similitudinii conceptuale în percepția publicului relevant, în special a publicului anglofon și francofon mediu, trebuie să se țină seama în mod corespunzător de faptul că marca anterioară este de limbă franceză, în timp ce marca solicitată este de limbă engleză, astfel încât semnele în conflict se disting în ceea ce privește limba care permite accesul la înțelegerea conceptuală respectivă.
În această privință, o diferență lingvistică între semne nu poate fi, spre deosebire de ceea ce pare să sugereze reclamanta, în mod automat suficientă pentru a exclude existența unei similitudini conceptuale din punctul de vedere al consumatorilor relevanți. Nu este mai puțin adevărat că o astfel de diferență – în măsura în care este necesară o traducere în percepția consumatorului – poate să împiedice o apropiere conceptuală imediată în percepția publicului relevant într‑o măsură mai mare sau mai mică, în funcție, în special, de cunoștințele lingvistice ale publicului relevant, de gradul de înrudire dintre limbile respective și de termenii propriu‑ziși utilizați de semnele în cauză [a se vedea în acest sens Hotărârea Tribunalului din 28 iunie 2011, Oetker Nahrungsmittel/OAPI – Bonfait (Buonfatti), T‑471/09, nepublicată în Repertoriu, punctul 82, și Hotărârea din 26 septembrie 2012, Serrano Aranda/OAPI – Burg Groep (LE LANCIER), T‑265/09, nepublicată în Repertoriu, punctul 66].
În aceste condiții, trebuie să se constate că, în speță, nu s‑a demonstrat că semnificația mărcii solicitate, constituită din termenii „golden” și „balls”, ar fi înțeleasă imediat de publicul relevant, și anume publicul larg din Uniune, și în special de publicul francofon, care înțelege expresia „ballon d’or” ce constituie marca anterioară.
Astfel, chiar admițând, asemenea camerei de recurs, că termenii „golden” și „ball” fac parte din vocabularul elementar al limbii engleze și că sunt ca atare inteligibili pentru consumatorul mediu, inclusiv pentru consumatorul mediu francofon, aceasta nu înseamnă că consumatorul menționat, care are, după cum admit părțile, o cunoaștere în general redusă a limbii engleze, va înțelege termenii respectivi în combinația lor specifică „golden balls” în mod spontan drept o traducere în limba engleză a expresiei franceze „ballon d’or”, care constituie marca anterioară.
În această privință, este necesar să se arate că diferențele dintre semnele în conflict militează împotriva unei astfel de apropieri conceptuale imediate.
În primul rând, în măsura în care reclamanta susține că semnul GOLDEN BALLS nu constituie o traducere exactă a semnului BALLON D’OR, întrucât termenul francez „ballon” nu este echivalentul exact al termenului englez „ball” și întrucât expresia franceză „ballon d’or” se traduce corect mai degrabă prin expresia engleză „gold ball” sau „ball of gold” decât prin expresia engleză „golden ball”, trebuie să se considere, asemenea OAPI și intervenientei, că aceste inexactități de traducere, chiar presupunând că există, sunt lipsite de relevanță din moment ce astfel de subtilități lingvistice ar scăpa percepției publicului relevant, în special consumatorului francofon care are o cunoaștere limitată a limbii engleze. Cu toate acestea, Tribunalul apreciază că, spre deosebire de aprecierea camerei de recurs, situația este diferită în ceea ce privește faptul că semnul GOLDEN BALLS se distinge de semnul BALLON D’OR prin utilizarea pluralului. Este vorba despre un element gramatical elementar care poate fi cunoscut și perceput inclusiv de publicul francofon, cu atât mai mult cu cât, astfel cum reclamanta a arătat în mod întemeiat, pluralul cuvintelor se formează în același mod atât în engleză, cât și în franceză. Astfel, un consumator mediu, în special francofon, care are, după cum susțin OAPI și intervenienta, o cunoaștere limitată a limbii engleze, dar suficientă pentru a înțelege cuvintele „golden” și „balls”, va sesiza de asemenea utilizarea pluralului.
În al doilea rând, trebuie remarcată poziția diferită a elementelor „golden” și „d’or”, unul la începutul semnului și celălalt la sfârșit, precum și originile net diferite ale termenului englez „gold”, la care face trimitere primul element, și ale termenului francez „or”, la care face trimitere cel de al doilea element. Deși, în mod cert, aceste diferențe îngreunează oarecum traducerea în limba franceză a termenului englez menționat și traducerea în limba engleză a termenului francez, astfel de diferențe pot să facă însă mai dificilă, atât pentru consumatorul francofon, cât și pentru consumatorul anglofon cu atenție medie, descoperirea spontană a sensului ascuns similar al semnelor în conflict.
Astfel, chiar presupunând că consumatorii francofoni au, în principiu, o cunoaștere suficientă a limbii engleze pentru a înțelege sensul expresiei „golden balls” și încep, în pofida faptului că este vorba despre un act de achiziție simplă a unor produse de consum curent, prin a traduce semnul menționat pentru a‑l apropia de sensul subiacent al mărcii BALLON D’OR, este puțin probabil ca rezultatul unei astfel de analize să apară în mod spontan în percepția consumatorului mediu interesat (a se vedea în acest sens Hotărârea Buonfatti, punctul 43 de mai sus, punctul 82).
În consecință, trebuie să se concluzioneze că în mod greșit camera de recurs a considerat că semnele în conflict ar prezenta o similitudine ridicată sau o identitate din punct de vedere conceptual. Semnele menționate prezintă astfel cel mult un grad redus de similitudine conceptuală – chiar foarte redus – pentru publicul relevant, în special francofon, mediu informat și atent.
Având în vedere cele ce precedă, este necesar să se constate că nu există în speță nicio similitudine vizuală sau fonetică între semnele în discuție și că există o similitudine conceptuală cel mult redusă, care necesită o traducere prealabilă.
Prin urmare, trebuie să se aprecieze în ansamblu dacă, în speță, această similitudine conceptuală este suficientă pentru a crea un risc de confuzie, astfel cum a reținut camera de recurs [a se vedea în acest sens Hotărârea Tribunalului din 9 martie 2005, Osotspa/OAPI – Distribution & Marketing (Hai),
T-33/03, Rec., p. II-763
, punctul 62, și Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2012, Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias/OAPI – Garmo (HELLIM), T‑534/10, punctul 43].
Cu privire la aprecierea globală a riscului de confuzie între semnele în conflict
Trebuie amintit, pe de o parte, că, astfel cum s‑a recunoscut în jurisprudența constantă, riscul de confuzie este cu atât mai ridicat cu cât caracterul distinctiv al mărcii anterioare se dovedește a fi important. Prin urmare, nu se poate exclude ca similitudinea conceptuală care decurge din faptul că cele două mărci utilizează semne concordante din punctul de vedere al conținutului lor semantic să poată crea un risc de confuzie în cazul în care marca anterioară are un caracter distinctiv special fie în mod intrinsec, fie grație notorietății acesteia pe piață [Hotărârea SABEL, punctul 32 de mai sus, punctul 24, și Hotărârea Tribunalului din 18 februarie 2004, Koubi/OAPI – Flabesa (CONFORFLEX),
T-10/03, Rec., p. II-719
, punctul 50; a se vedea Hotărârea Hai, punctul 52 de mai sus, punctul 56 și jurisprudența citată].
Pe de altă parte, și astfel cum a fost recunoscut în cadrul aceleiași jurisprudențe, simpla similitudine conceptuală între mărci nu este totuși suficientă pentru a crea un risc de confuzie în împrejurări în care marca anterioară nu se bucură de o notorietate deosebită și constă într‑un semn care prezintă puține elemente imaginare (Hotărârea SABEL, punctul 32 de mai sus, punctul 25, și Hotărârea Hai, punctul 52 de mai sus, punctul 55).
Camera de recurs a considerat, la punctele 31 și 32 din decizia atacată, că identitatea produselor în cauză, conjugată cu o identitate sau cu o similitudine conceptuală foarte puternică este de natură să compenseze diferențele vizuale și fonetice și că, în consecință, există un risc de confuzie sau de asociere, în sensul articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, între semnele în conflict pentru produsele identice din clasa 16 desemnate de marca solicitată. În această privință, observând că intervenienta a prezentat un număr cel puțin impresionant de documente pentru a dovedi reputația mărcii BALLON D’OR în legătură cu un „concurs pe teme sportive”, camera de recurs a constatat că, la analiza riscului de confuzie în sensul dispoziției menționate, reputația și, dincolo de aceasta, caracterul distinctiv al mărcii nu erau luate în considerare decât atunci când reputația respectivă era stabilită față de produsele în cauză (punctele 27 și 28 din decizia atacată).
Reclamanta contestă existența unui risc de confuzie între semnele în conflict. În special, aceasta invocă un caracter distinctiv normal al mărcii anterioare pentru produsele din clasa 16 și contestă identitatea sau similitudinea conceptuală ridicată a semnelor în conflict.
OAPI și intervenienta contestă argumentele reclamantei. În plus, intervenienta invocă un caracter distinctiv ridicat și renumele mărcii anterioare.
În ceea ce privește aprecierea globală a riscului de confuzie, Tribunalul arată, mai întâi, astfel cum s‑a statuat la punctele 50 și 51 de mai sus, că semnele în cauză nu prezintă o identitate sau o similitudine conceptuală ridicată, ci, cel mult, o similitudine redusă. Astfel, contrar aprecierilor camerei de recurs de la punctul 31 din decizia atacată, este necesar să se arate că, având în vedere identitatea produselor în discuție, această similitudine conceptuală redusă – chiar foarte redusă –, care necesită o traducere prealabilă, nu poate fi suficientă pentru a compensa diferențele vizuale și fonetice existente.
În acest context, rezultă, într‑adevăr, din jurisprudența constantă, astfel cum a fost amintită la punctele 53 și 54 de mai sus, că posibilitatea ca o simplă similitudine conceptuală între două mărci să creeze un risc de confuzie în cazul în unei similitudini a produselor nu poate fi exclusă, cu condiția totuși ca marca anterioară să aibă un caracter distinctiv ridicat. Or, este suficient să se constate că un astfel de caracter distinctiv special al mărcii BALLON D’OR nu a fost stabilit în speță în ceea ce privește produsele respective. În plus, chiar presupunând că această marcă se bucură de un caracter distinctiv ridicat și luând în considerare caracterul identic al produselor în discuție, similitudinea conceptuală foarte redusă, care necesită o traducere prealabilă, nu poate fi suficientă, în împrejurările speței, pentru a crea, singură, un risc de confuzie în percepția publicului vizat (Hotărârea Hai, punctul 52 de mai sus, punctele 61, 64 și 65).
Prin urmare, este necesar să se constate că în mod greșit camera de recurs a constatat existența unui risc de confuzie în percepția publicului relevant pentru produsele identice din clasa 16 desemnate de semnele în conflict. Într‑adevăr, ca urmare a limbilor diferite ale semnelor în conflict, se creează între acestea o diferență evidentă astfel încât, după cum s‑a arătat la punctele 44-48 de mai sus, consumatorul mediu nu le asociază imediat, fără un proces intelectual de traducere (a se vedea în acest sens Hotărârea Buonfatti, punctul 43 de mai sus, punctul 87).
În consecință, trebuie să se concluzioneze că decizia atacată trebuie anulată în ceea ce privește primul punct al dispozitivului, în măsura în care prin aceasta s‑a anulat decizia diviziei de opoziție și s‑a admis opoziția pentru produsele din clasa 16 desemnate de marca solicitată, pentru încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.
Cu privire la motivul invocat de intervenientă, întemeiat pe încălcarea articolului 8 alineatul (5), a articolului 64 alineatul (1) și a articolului 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009
Intervenienta a formulat o cerere întemeiată pe articolul 134 alineatul (3) din Regulamentul de procedură.
În esență, în susținerea cererii în anularea deciziei atacate, intervenienta invocă un motiv independent, întemeiat pe încălcarea articolului 8 alineatul (5), a articolului 64 alineatul (1) și a articolului 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009, întrucât, la punctul al doilea din dispozitivul acesteia, s‑a respins opoziția pentru produsele din clasele 21 și 24 desemnate de marca solicitată. Potrivit intervenientei, camera de recurs ar fi trebuit să aprecieze motivul întemeiat pe încălcarea articolului 8 alineatul (5) din regulamentul menționat cu privire la aceste produse din clasele 21 și 24. Ar fi vorba atât despre încălcarea unei norme fundamentale de procedură, cât și despre o eroare de drept.
Reclamanta contestă argumentele intervenientei. Camera de recurs ar fi considerat în mod întemeiat că nu era necesar să se pronunțe cu privire la argumentul invocat de intervenientă întemeiat pe articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009, întrucât acest argument era vădit nefondat.
OAPI, care nu s‑a prevalat de posibilitatea de a depune un memoriu pentru a răspunde la concluziile formulate și la motivele invocate pentru prima dată în memoriul în răspuns al intervenientei, în temeiul articolului 134 alineatul (3) din Regulamentul de procedură, a admis în esență în ședință că nepronunțarea camerei de recurs asupra motivului întemeiat pe încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 constituie o încălcare a unei norme fundamentale de procedură.
Tribunalul constată că, prin cererea de respingere a acțiunii reclamantei și de anulare a deciziei atacate în măsura în care aceasta respinge opoziția intervenientei îndreptată împotriva înregistrării mărcii solicitate pentru produsele din clasele 21 și 24, intervenienta uzează de posibilitatea, care îi este acordată prin articolul 134 alineatul (3) din Regulamentul de procedură, de a formula, în memoriul în răspuns, concluzii care vizează anularea deciziei atacate în privința unui punct care nu a fost indicat în cerere [a se vedea în acest sens Hotărârea Tribunalului din 21 februarie 2006, Royal County of Berkshire Polo Club/OAPI – Polo/Lauren (ROYAL COUNTY OF BERKSHIRE POLO CLUB),
T-214/04, Rec., p. II-239
, punctul 50].
În măsura în care intervenienta invocă, în cadrul prezentului motiv, încălcarea articolului 8 alineatul (5), a articolului 64 alineatul (1) și a articolului 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009, aceasta contestă legalitatea deciziei atacate întrucât camera de recurs nu a examinat motivul de opoziție întemeiat pe încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.
În speță, camera de recurs a considerat, spre deosebire de divizia de opoziție, că semnele în conflict sunt în ansamblu similare și a constatat, în aplicarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, existența unui risc de confuzie pentru produsele identice din clasa 16. Cu privire la această concluzie, camera de recurs a considerat că nu este necesar să examineze motivele invocate de intervenientă în temeiul articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 (punctul 33 din decizia atacată), în pofida faptului că obiectul litigiului viza de asemenea produse diferite din clasele 21 și 24 desemnate de marca solicitată, neacoperite de aprecierea riscului de confuzie în ceea ce privește produsele considerate identice din clasa 16.
În această privință, trebuie amintit că, potrivit articolului 64 alineatul (1) prima teză din Regulamentul nr. 207/2009, „[î]n urma examenului de fond asupra căii de atac, camera de recurs se pronunță asupra acesteia”. Camera de recurs este chemată să efectueze o nouă examinare completă pe fond a opoziției, atât în drept, cât și în fapt [Hotărârea Curții din 13 martie 2007, OAPI/Kaul,
C-29/05 P, Rep., p. I-2213
, punctul 57, și Hotărârea Tribunalului din 22 martie 2007, Sigla/OAPI – Elleni Holding (VIPS),
T-215/03, Rep., p. II-711
, punctul 96]. S‑a admis în jurisprudență că obligația de a examina fondul căii de atac trebuie înțeleasă în sensul că revine camerei de recurs sarcina de a se pronunța asupra fiecăruia dintre capetele de cerere cu care este sesizată, în ansamblul lor, fie prin admiterea lor, fie prin respingerea lor ca inadmisibile, fie prin respingerea lor pe fond. În măsura în care nerespectarea acestei obligații poate avea efect asupra conținutului deciziei camerei de recurs, ea constituie o încălcare a unei norme fundamentale de procedură [a se vedea în acest sens Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2011, Ergo Versicherungsgruppe/OAPI – DeguDent (ERGO), T‑382/09, nepublicată în Repertoriu, punctul 15 și jurisprudența citată].
Cu toate acestea, trebuie subliniat în speță că rezultă din textul articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 că identitatea sau similitudinea semnelor în conflict constituie de asemenea una dintre cele trei condiții cumulative ale aplicării articolului menționat [a se vedea în acest sens Hotărârea Tribunalului din 25 mai 2005, Spa Monopole/OAPI – Spa‑Finders Travel Arrangements (SPA‑FINDERS),
T-67/04, Rec., p. II-1825
, punctul 30].
Trebuie de asemenea amintit că rezultă din jurisprudență că atingerile prevăzute la articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009, atunci când au loc, sunt consecința unui anumit grad de similitudine între mărcile în conflict, din cauza căruia publicul vizat realizează o apropiere între aceste mărci care îl determină să stabilească o legătură între acestea (a se vedea în acest sens Hotărârea Curții din 27 noiembrie 2008, Intel Corporation,
C-252/07, Rep., p. I-8823
, punctul 30 și jurisprudența citată).
Or, având în vedere aprecierile formulate la punctele 41-51 de mai sus, este necesar să se constate că semnele în conflict sunt lipsite de similitudinea necesară pentru a fi aplicabil articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009. Prin urmare, camera de recurs ar fi fost oricum obligată să respingă opoziția privind produsele din clasele 21 și 24, chiar dacă ar fi examinat motivul întemeiat de intervenientă pe încălcarea acestei dispoziții.
Rezultă că opoziția trebuia, în orice caz, să fie respinsă în totalitate pentru lipsa atât a unui risc de confuzie în sensul articolului 8 alineatul (1) litera (b), cât și a unui risc de legătură în sensul articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.
În aceste condiții, chiar considerând că în mod greșit a omis camera de recurs să se pronunțe cu privire la motivul întemeiat pe o încălcare a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 în ceea ce privește produsele din clasele 21 și 24 desemnate de marca solicitată, al doilea punct al dispozitivului deciziei atacate nu trebuie anulat din moment ce această eroare nu putea, în împrejurările speciale ale speței, să aibă efect asupra părții menționate a dispozitivului deciziei atacate (a se vedea în acest sens Hotărârea Tribunalului din 9 iulie 2008, Alitalia/Comisia,
T-301/01, Rep., p. II-1753
, punctul 307 și jurisprudența citată).
În consecință, motivul întemeiat pe încălcarea articolului 8 alineatul (5), a articolului 64 alineatul (1) și a articolului 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009, invocat de intervenientă în susținerea cererii de anulare în parte a deciziei atacate în ceea ce privește produsele din clasele 21 și 24 desemnate de marca solicitată, trebuie înlăturat ca inoperant. Prin urmare, cererea de anulare formulată de intervenientă trebuie respinsă.
Rezultă din tot ceea ce precedă că este necesar să se anuleze numai primul punct al dispozitivului deciziei atacate.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Potrivit articolului 87 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, partea care cade în pretenții este obligată, la cerere, la plata cheltuielilor de judecată.
Pe de o parte, întrucât OAPI a căzut în pretenții, se impune ca, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, să fie obligat să suporte și cheltuielile de judecată efectuate de reclamantă, conform concluziilor acesteia din urmă. Pe de altă parte, este necesar să se decidă ca intervenienta, care a căzut în pretenții în ceea ce privește cererea sa de anulare întemeiată pe articolul 134 alineatul (3) din Regulamentul de procedură, să suporte atât propriile cheltuieli de judecată, cât și pe cele efectuate de reclamantă în legătură cu cererea menționată, conform concluziilor acesteia din urmă.

Pentru aceste motive,
TRIBUNALUL (Camera întâi)
declară și hotărăște:

1)
Anulează primul punct al dispozitivului Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 26 mai 2011 (cauza R 1310/2010‑1).

2)
Respinge cererea de anulare formulată de Intra‑Presse.

3)
OAPI suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Golden Balls Ltd, cu excepția cheltuielilor efectuate de aceasta din urmă în legătură cu cererea de anulare întemeiată pe articolul 134 alineatul (3) din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

4)
Intra‑Presse suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Golden Balls Ltd în legătură cu cererea de anulare întemeiată pe articolul 134 alineatul (3) din Regulamentul de procedură.

Azizi
Frimodt Nielsen
Kancheva
Pronunțată astfel în ședință publică la Luxemburg, la 16 septembrie 2013.
Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: engleza.