CELEX: 62011CJ0671
Maatalous
Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto
Käsite ”tarkastuksen kohteena oleva ajanjakso”
Mahdollisuus tarkastuksen kohteena olevan ajanjakson jatkamiseen ja sen ajoittamiseen
Tarkastusten tehokkuutta koskeva tavoite
Oikeusvarmuus

Tuomion perustelut
1. Ennakkoratkaisupyynnöt koskevat Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston rahoitusjärjestelmään kuuluviin toimenpiteisiin kohdistuvista jäsenvaltioiden suorittamista tarkastuksista ja direktiivin 77/435/ETY kumoamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4045/89 (EYVL L 388, s. 18), sellaisena kuin se on muutettuna 12.12.1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 3094/94 (EYVL L 328, s. 1; jäljempänä asetus N:o 4045/89), 2 artiklan 4 kohdan tulkintaa.
2. Nämä pyynnöt on esitetty kuudessa asiassa, joissa asianosaisina ovat Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), jolle Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulturen (Viniflhor) oikeudet ovat siirtyneet, sekä Société anonyme d’intérêt collectif agricole Unanimes, Organisation de producteurs Les Cimes, Société Agroprovence, Regalp SA ja Coopérative des producteurs d’asperges de Montcalm (COPAM) (jäljempänä yhdessä pääasioissa kyseessä olevat toimijat) ja joissa on kyse Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta saatujen yhteisön tukien perimisen laillisuudesta.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
3. Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.4.1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 (EYVL L 94, s. 13) 8 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltiot toteuttavat kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti toimenpiteet, jotka ovat tarpeen:
– [EMOTR:sta] rahoitettavien toimien tosiasiallisen toteuttamisen ja niiden säännönmukaisuuden varmistamiseksi,
– sääntöjenvastaisuuksien estämiseksi ja niihin kohdistuvien seuraamusten toteuttamiseksi,
– sellaisten summien takaisinperimiseksi, jotka on menetetty sääntöjenvastaisuuksien tai laiminlyöntien seurauksena.
– –”
4. Asetuksen N:o 4045/89 johdanto-osan ensimmäisestä neljänteen ja kymmenennessä perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”– – asetuksen – – N:o 729/70 – – 8 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet varmistautuakseen siitä, että [EMOTR:sta] rahoitetut toimet on toteutettu tosiasiallisesti ja sääntöjen mukaisesti, estääkseen sääntöjenvastaisuudet ja toteuttaakseen niihin liittyvät jatkotoimet sekä periäkseen takaisin sääntöjenvastaisuuksien tai huolimattomuuden vuoksi menetetyt summat,
– – tämä asetus ei vaikuta kansallisi[iin], tarkastuksia koskevi[in] säännöksi[in] ja määräyksi[in], joiden soveltamisala on laajempi kuin tämän asetuksen säännösten,
jäsenvaltioita on kannustettava tiukentamaan yritysten, jotka ovat maksunsaajia tai velallisia, kaupallisten asiakirjojen tarkastuksia, joita ne ovat tehneet [Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston rahoitusjärjestelmään kuuluviin toimenpiteisiin kohdistuvista jäsenvaltioiden suorittamista tarkastuksista 27.6.1977 annetun neuvoston direktiivin] 77/435/ETY [(EYVL L 172, s. 17)] – – mukaisesti,
jäsenvaltioiden direktiivin 77/435 – – säännöstön soveltaminen on osoittanut tarpeelliseksi muuttaa ole[m]assa ole[v]aa järjestelmää tehtyjen kokemusten perusteella. Nämä muutokset tulisi kyseisten oikeusohjeiden luonne huomioon ottaen tehdä asetuksella,
– –
vaikka jäsenvaltioiden tarkastusohjelmien vahvistaminen on ensisijaisesti niiden itsensä vastuulla, on tarpeen, että kyseiset ohjelmat toimitetaan tiedoksi komissiolle, jotta se voi huolehtia valvontaan ja yhteensovittamiseen liittyvistä tehtävistään ja jotta ohjelmat vahvistettaisiin tarkoituksenmukaisten arviointiperusteiden mukaisesti; tarkastukset voidaan täten keskittää sellaisille aloille tai sellaisiin yrityksiin, joissa vilpillisten menettelyjen riski on suuri.”
5. Asetuksen N:o 4045/89 1 artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Tässä asetuksessa ’kaupallisilla asiakirjoilla’ tarkoitetaan kaikkia yrityksen ammatilliseen toimintaan liittyviä kirjoja, rekistereitä, muistiinpanoja ja muita todistuskappaleita, kirjanpitoa, tuotanto- ja laatuasiakirjoja sekä kirjeenvaihtoa, sekä missä tahansa muodossa olevia kaupallisia tietoja, mukaan lukien ATK-muodossa olevat tiedot, siinä määrin kuin nämä asiakirjat tai tiedot liittyvät suoraan tai välillisesti 1 kohdassa tarkoitettuihin toimiin.”
6. Mainitun asetuksen 2 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1. Jäsenvaltioiden on toteutettava yritysten kaupallisten asiakirjojen tarkastaminen tarkastettavien toimien laatu huomioon ottaen. Jäsenvaltioiden on valvottava, että tarkastettavien yritysten valinnalla taataan niiden toimenpiteiden mahdollisimman suuri tehokkuus, jotka tähtäävät EMOTR:n tukiosaston rahoitusjärjestelmässä esiintyvien sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseen ja havaitsemiseen. Valinnassa otetaan erityisesti huomioon yritysten taloudellinen merkitys kyseessä olevalla alalla sekä muut riskitekijät.
– –
4. Tarkastuskausi kestää 1 päivästä heinäkuuta seuraavan vuoden 30 päivään kesäkuuta.
Tarkastus koskee edellisellä tarkastus[kaudella] päättyvää vähintään kahdentoista kuukauden aikaa; sitä voidaan jatkaa jäsenvaltion päättämän ajan, joka edeltää tai seuraa kahdentoista kuukauden aikaa.
– –”
7. Saman asetuksen 4 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Yritysten on säilytettävä 1 artiklan 2 kohdassa ja 3 artiklassa tarkoitetut kaupalliset asiakirjat vähintään kolme vuotta niiden laatimispäivästä alkaen.
Jäsenvaltiot voivat säätää tai määrätä, että kyseisiä asiakirjoja on säilytettävä kauemmin.”
Pääasiat ja ennakkoratkaisukysymykset
8. Pääasioissa kyseessä olevien toimijoiden luona suoritettiin vuosien 2000 ja 2001 aikana paikan päällä tehtävä tarkastus asetuksen N:o 4045/89 mukaisesti. Suoritettujen tarkastusten päätelmien perusteella Office national interprofessionnel des fruits, des légumes et de l’horticulture (Oniflhor), jonka oikeudet ovat siirtyneet Viniflhorille, jonka oikeudet ovat siirtyneet puolestaan FranceAgriMerille, pyysi pääasioissa kyseessä olevia toimijoita maksamaan takaisin EMOTR:n tukiosastosta rahoitettujen järjestelmien perusteella saadut summat, ja se antoi tämän jälkeen mainittuja summia vastaavat täytäntöönpanomääräykset.
9. Pääasioissa kyseessä olevat toimijat nostivat mainituista täytäntöönpanomääräyksistä kanteet tapauksen mukaan tribunal administratif de Nîmesissa tai tribunal administratif de Marseillessa. Näiden kummankin tuomioistuimen antamiin tuomioihin on haettu muutosta cour administrative d’appel de Marseillelta.
10. Mainittu tuomioistuin katsoi sen käsiteltäväksi saatetuissa kuudessa asiassa, että käsitteen ”tarkastuksen kohteena oleva ajanjakso” on tulkittava koskevan ajanjaksoa, joka päättyy tarkastuskautta edeltävän kahdentoista kuukauden aikana, ja että kahdentoista kuukauden aika on enimmäisaika, jollei laissa tai asetuksessa muuta säädetä. Kaikissa näissä asioissa tarkastuksen kohteena ollut ajanjakso oli kuitenkin sen mukaan päättynyt ennen tarkastuskautta edeltävää ajanjaksoa.
11. Koska FranceAgriMer katsoi, että cour administrative d’appel de Marseille oli näin tehdessään tulkinnut virheellisesti asetuksen N:o 4045/89 2 artiklan 4 kohdan ulottuvuutta tarkastuksen kohteena olevien ajanjaksojen määritelmän osalta, se haki muutosta Conseil d’État’lta.
12. Koska Conseil d’État katsoi, että FranceAgriMerin esittämään valitusperusteeseen annettava vastaus tuo esiin mainitun säännöksen tulkintaa koskevan kysymyksen, se päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset, jotka on esitetty samaa sanamuotoa käyttäen asioissa C-671/11–C-676/11:
”Miten jäsenvaltio voi panna täytäntöön – – asetuksen – – N:o 4045/89 2 artiklan 4 kohdan mukaisen mahdollisuuden jatkaa tarkastuksen kohteena olevaa ajanjaksoa ’– – ajan, joka edeltää tai seuraa kahdentoista kuukauden aikaa’ ja jonka se päättää, kun otetaan huomioon yhtäältä yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevat vaatimukset ja toisaalta oikeusvarmuuden periaate ja tarve olla antamatta tarkastusviranomaiselle määrittelemätöntä harkintavaltaa?
Erityisesti:
– Pitääkö tarkastuksen kohteena olevan ajanjakson joka tapauksessa ja sen uhalla, että tarkastus on muuten sääntöjenvastainen, mihin tarkastuksen kohteena ollut toimija voisi vedota tämän tarkastuksen tulosten seurauksia koskevaa päätöstä vastaan, päättyä sellaista niin kutsuttua tarkastuskautta edeltävän kahdentoista kuukauden ajanjakson aikana, jonka aikana tarkastustoimenpiteet on toteutettu?
– Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, miten asetuksessa [N:o 4045/89] nimenomaisesti säädetty mahdollisuus jatkaa tarkastuksen kohteena olevaa ajanjaksoa ajan, ”joka – – seuraa kahdentoista kuukauden aikaa,” on ymmärrettävä?
– Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko tarkastuksen kohteena olevaan ajanjaksoon sen uhalla, että tarkastus on muuten sääntöjenvastainen, mihin tarkastuksen kohteena ollut toimija voisi vedota tämän tarkastuksen tulosten seurauksia koskevaa päätöstä vastaan, kuitenkin sisällyttävä kahdentoista kuukauden ajanjakso, joka päättyy sen tarkastuskauden aikana, joka edeltää sitä tarkastuskautta, jonka aikana tarkastus on suoritettu, vai voiko tarkastus rajoittua koskemaan ainoastaan ajanjaksoa, joka päättyy ennen edeltävän tarkastuskauden alkua?”
13. Unionin tuomioistuimen presidentin 3.2.2012 antamalla määräyksellä asiat C-671/11–C-676/11 yhdistettiin kirjallista ja suullista käsittelyä sekä tuomion antamista varten.
Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
14. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee kysymyksillään, jotka on tutkittava yhdessä, onko asetuksen N:o 4045/89 2 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa tulkittava siten, että kun jäsenvaltio käyttää kyseisen säännöksen mukaista jatkamismahdollisuutta, tarkastuksen kohteena olevan ajanjakson on kuitenkin sen uhalla, että tarkastus on muuten sääntöjenvastainen, päätyttävä edeltävän tarkastuskauden aikana tai ainakin katettava myös kyseinen kausi.
15. On tosin totta, että kun otetaan huomioon asetuksen N:o 4045/89 2 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan – jossa säädetään mahdollisuudesta jatkaa tarkastusta edeltäviin tai seuraaviin ajanjaksoihin mutta jossa ei täsmennetä, että tarkastus voisi silti koskea ajanjaksoja, jotka eivät pääty edeltävän tarkastuskauden aikana – pelkkä sanamuoto, sitä on mahdollista tulkita usealla eri tavalla.
16. Jotta tässä tilanteessa voidaan selvittää, miten kyseistä säännöstä on tulkittava, on sanamuodon lisäksi kuitenkin otettava huomioon myös mainitun säännöksen yleinen rakenne ja se, miten tuo säännös on kehittynyt, sekä asetuksella N:o 4045/89 tavoitellut päämäärät kokonaisuudessaan.
17. Ensimmäiseksi on todettava asetuksen N:o 4045/89 päämääristä, että asetuksella pyritään – kuten sen johdanto-osan ensimmäisestä, kolmannesta ja neljännestä perustelukappaleesta yhdessä ilmenee – tehostamaan jäsenvaltioiden vastuulla olevia tarkastuksia EMOTR:n alalla mahdollisesti esiintyvien sääntöjenvastaisuuksien estämiseksi ja niiden poistamiseksi.
18. Kansallisten tarkastusten tosiasiallisen suorittamisen ja tehokkuuden ja näin ollen Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamista koskevan vaatimuksen takaamiseksi mainittujen tarkastusten itsensä valvonta ja yhteensovittaminen on asetuksen N:o 4045/89 mukaan komission tehtävänä, kuten sen johdanto-osan kymmenennessä perustelukappaleessa todetaan. Komission valvonnassa toimiva yhtenäinen tarkastusjärjestelmä pyritään järjestämään juuri kyseisen asetuksen 2 artiklalla. Tuon artiklan 4 kohdalla varmistetaan muun muassa tarkastuksen tietty järjestelmällisyys ja jaksottaisuus.
19. Asetuksen N:o 4045/89 2 artiklalla pyritään siis luomaan kehykset jäsenvaltioiden tarkastustoiminnalle unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi, joten tarkastuksen kohteena olevien ajanjaksojen kestoa ja niiden ajoittamista on arvioitava kyseisessä artiklassa edelly tettyä tarkastusten tehokkuutta koskevan tavoitteen nojalla.
20. Tästä on todettava, kuten muun muassa komissio on huomauttanut, että mainittua tehokkuutta tukee jäsenvaltioilla oleva mahdollisuus jatkaa tarkastuksen kohteena olevaa ajanjaksoa edeltävän tarkastuskauden molemmin puolin, jos tämän avulla on mahdollista paljastaa sääntöjenvastaisuuksia, jotka voivat vahingoittaa unionin taloudellisia etuja.
21. Kuten Ranskan ja Puolan hallitukset sekä komissio ovat unionin tuomioistuimelle esittämissään kirjallisissa huomautuksissa perustellusti todenneet, myös se, että toimintaohjelmat kuuluvat usein monivuotisiin kehyksiin, puoltaa sitä, ettei tarkastuksen kohteena olevan ajanjakson vahvisteta pakottavasti päättyvän edeltävän tarkastuskauden aikana. Muussa tapauksessa useita varainhoitovuosia koskevien sopimusten täyttämisen tarkastaminen olisi paloiteltu eri tarkastuskausien välillä, millä vaarannettaisiin tarkastuksen tehokkuus.
22. Sen mahdollisuuden käyttäminen, joka koskee tarkastuksen kohteena olevan ajanjakson jatkamista aikaisemman tarkastuskauden aikana päättyvää ajanjaksoa edeltävän tai seuraavan ajanjakson ajan, riippuu siitä hyödystä, joka tällaisella jatkamisella on tarkastusten tehokkuudelle. Kun tarkastusviranomaisella on epäilyksiä tarkastuksen kohteena olevien toimien sääntöjenmukaisuudesta, sille annetaan siis asetuksessa N:o 4045/89 itsessään toimivalta jatkaa tarkastuksen kohteena olevaa ajanjaksoa sekä taaksepäin että eteenpäin tarvitsematta kuitenkaan nojautua kansalliseen lainsäädäntöön, jossa säädetään tällaisesta mahdollisuudesta.
23. Asetuksen N:o 4045/89 2 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan kehittymisestä on toiseksi huomautettava, että kyseisen asetuksen alkuperäisessä versiossa tarkastus koski mainitun säännöksen mukaan lähtökohtaisesti tarkastuskautta edeltävää kalenterivuotta ja tarkastuksen kohteena olevaa ajanjaksoa oli mahdollista jatkaa tuota kalenterivuotta edeltävän tai seuraavan ajanjakson ajan. Kun unionin lainsäätäjä säätää nyt, että tarkastuksen kohteena oleva ajanjakso päättyy lähtökohtaisesti edellisen tarkastuskauden aikana, se näyttää lieventäneen jäsenvaltioille asetettuja vaatimuksia tarkastuksen kohteena olevan ajanjakson määrittämisen osalta. Asetuksen N:o 4045/89 2 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan sellaisella tulkinnalla, jonka mukaan tarkastuksen kohteena olevan ajanjakson olisi vastedes päätyttävä edeltävän tarkastuskauden aikana jopa jatkamismahdollisuutta käytettäessä, jätettäisiin huomiotta mainittu halukkuus lieventää vaatimuksia.
24. Kolmanneksi on todettava asetuksen N:o 4045/89 2 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan yleisestä rakenteesta, että kyseisessä säännöksessä täsmennetään selkeästi ja yksiselitteisesti, että vähintään kahdentoista kuukauden aikaa koskevaa tarkastusta voidaan jatkaa, mikä merkitsee aivan ilmeisesti sitä, että jatkamismahdollisuutta käytettäessä kyseisen tarkastuksen on välttämättä koskettava yli kahdentoista kuukauden pituista ajanjaksoa.
25. Siitä ilmenee myös, että asetuksen N:o 4045/89 2 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan sellainen tulkinta, jonka mukaan tarkastuksen kohteena olevan ajanjakson on välttämättä päätyttävä edeltävän tarkastuskauden aikana, ei sovi yhteen kyseisen säännöksen sanamuodon kanssa, koska joka kerta kun alun perin tarkastettu ajanjakso ulottuisi kesäkuun 30 päivään saakka, jolloin edeltävä tarkastuskausi loppuu, mikään jatkaminen ei olisi enää mahdollista.
26. Asetuksen N:o 4045/89 2 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan sanamuoto estää siis tulkinnan, jonka mukaan jäsenvaltio voisi rajoittua tarkastamaan ajanjakson, joka päättyy ennen edeltävän tarkastuskauden alkamista, sillä tämä hypoteesi ei olisi yhdenmukainen sen vaatimuksen kanssa, jonka mukaan alun perin tarkastettu ajanjakso päättyy edeltävän tarkastuskauden aikana, eikä se merkitsisi myöskään kyseisessä säännöksessä tarkoitettua jatkamista. Tässä yhteydessä on huomautettava, että unionin oikeuden määräyksen tulkinta ei saa johtaa siihen, että määräyksen selvältä ja täsmälliseltä sanamuodolta viedään kokonaan sen tehokas vaikutus (ks. viimeksi yhdistetyt asiat C-147/11 ja C-148/11, Czop ja Punakova, tuomio 6.9.2012, 32 kohta), mikä olisi kuitenkin seurauksena edellä mainitusta tulkinnasta.
27. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin vastaamiseksi on vielä täsmennettävä, että suoritettujen tarkastusten sääntöjenmukaisuus ei tarkastuksen kohteena oleviin toimijoihin nähden riipu siitä, missä määrin mainitut tarkastukset on pantu täytäntöön asetuksen N:o 4045/89 2 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.
28. Toisin kuin pääasioissa kyseessä olevat toimijat ovat väittäneet, mainitulla säännöksellä tyydytään näet vain ottamaan käyttöön organisatoriset säännöt tarkastusten tehokkuuden varmistamiseksi ja rajoitutaan säätelemään, kuten tämän tuomion 18 kohdasta ilmenee, jäsenvaltioiden ja unionin välisiä suhteita unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi. Tuo säännös ei sitä vastoin koske tarkastusviranomaisten ja tarkastuksen kohteena olevien toimijoiden välisiä suhteita.
29. Asetuksen N:o 4045/89 2 artiklan 4 kohtaa ei siis voida tulkita etenkään siten, että siinä myönnettäisiin kyseisille toimijoille oikeus, jonka nojalla ne voivat riitauttaa muut tai laajemmat tarkastukset kuin kyseisessä säännöksessä tarkoitetut tarkastukset. Siltä osin kuin tällaisesta oikeudesta seuraisi mahdollisesti, ettei sääntöjenvastaisesti saatuja tai käytettyjä tukia voida periä, sillä vaarannettaisiin lisäksi unionin taloudellisten etujen suojaaminen.
30. Asetuksen N:o 4045/89 edellyttämät tarkastukset koskevat joka tapauksessa toimijoita, jotka ovat omasta halustaan liittyneet EMOTR:n tukiosastolla käyttöön otettuun tukijärjestelmään ja jotka ovat kyseistä tukea saadakseen hyväksyneet tarkastusten toteuttamisen unionin varojen käytön sääntöjenmukaisuuden tarkastamiseksi. Kyseiset toimijat eivät voi pätevästi riitauttaa tällaisen tarkastuksen sääntöjenmukaisuutta pelkästään siitä syystä, että tarkastusta ei ole suoritettu jäsenvaltioiden ja komission välisiä suhteita koskevien organisatoristen sääntöjen mukaisesti.
31. Tarkastusten kohteena olevien toimijoiden oikeusvarmuus niihin viranomaisiin nähden, jotka suorittavat kyseiset tarkastukset ja päättävät tarvittaessa seuraamusmenettelystä, joka asiassa on pantava vireille, on kuitenkin taattu seuraamusmenettelyn vanhentumisajalla, joka on Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (EYVL L 312, s. 1) 3 artiklan mukaan lähtökohtaisesti neljä vuotta unionin oikeuden säännöksen tai määräyksen rikkomisesta, joka johtuu taloudellisen toimijan teosta tai laiminlyönnistä ja jonka tuloksena on tai voisi olla vahinko unionin talousarviolle. Kuten oikeuskäytännössä on jo huomautettu, vanhentumisaikojen tarkoituksena on yleisesti taata oikeusvarmuus (ks. asia C-278/02, Handlbauer, tuomio 24.6.2004, Kok., s. I-6171, 40 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
32. EMOTR:lla käyttöön otetun tukijärjestelmän yhteydessä myönnetyn tuen saajalla olevan velvollisuuden esittää nimenomaisia ajanjaksoja koskevan tarkastuksen aikana vaadittavat asiakirjat maksettujen avustusten pätevyyden ja sääntöjenmukaisuuden toteamiseksi silloin, kun niiden säilyttämisaika, joka on asetuksen N:o 4045/89 4 artiklan mukaan vähintään kolme vuotta, ei laillisesti ole vielä päättynyt, ei siis voida katsoa loukkaavan oikeusvarmuuden periaatetta.
33. Kaikesta edellä esitetystä ilmenee, että asetuksen N:o 4045/89 2 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että jos jäsenvaltio käyttää mahdollisuutta jatkaa tarkastuksen kohteena olevaa ajanjaksoa, mainitun ajanjakson ei välttämättä ole päätyttävä edeltävän tarkastuskauden aikana vaan se voi päättyä myös kyseisen kauden jälkeen. Mainittua säännöstä on kuitenkin tulkittava myös siten, ettei siinä myönnetä toimijoille oikeutta, jonka nojalla ne voivat riitauttaa muut tai laajemmat tarkastukset kuin siinä tarkoitetut tarkastukset. Tästä seuraa, että se, että tarkastus koskee yksinomaan ennen edeltävän tarkastuskauden alkamista päättyvää ajanjaksoa, ei sinänsä voi johtaa siihen, että kyseinen tarkastus on tarkastuksen kohteena oleviin toimijoihin nähden sääntöjenvastainen.
Oikeudenkäyntikulut
34. Pääasioiden asianosaisten osalta asioiden käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (neljäs jaosto) on ratkaissut asiat seuraavasti:
Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston rahoitusjärjestelmään kuuluviin toimenpiteisiin kohdistuvista jäsenvaltioiden suorittamista tarkastuksista ja direktiivin 77/435/ETY kumoamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4045/89, sellaisena kuin se on muutettuna 12.12.1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 3094/94, 2 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että jos jäsenvaltio käyttää mahdollisuutta jatkaa tarkastuksen kohteena olevaa ajanjaksoa, mainitun ajanjakson ei välttämättä ole päätyttävä edeltävän tarkastuskauden aikana vaan se voi päättyä myös kyseisen kauden jälkeen. Mainittua säännöstä on kuitenkin tulkittava myös siten, ettei siinä myönnetä toimijoille oikeutta, jonka nojalla ne voivat riitauttaa muut tai laajemmat tarkastukset kuin siinä tarkoitetut tarkastukset. Tästä seuraa, että se, että tarkastus koskee yksinomaan ennen edeltävän tarkastuskauden alkamista päättyvää ajanjaksoa, ei sinänsä voi johtaa siihen, että kyseinen tarkastus on tarkastuksen kohteena oleviin toimijoihin nähden sääntöjenvastainen.