CELEX: 62012CJ0426
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Smernica 2003/96/ES
Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny
Článok 2 ods. 4 písm. b)
Energetické výrobky s dvojitým používaním
Pojem

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 2 ods. 4 písm. b) smernice Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (
Ú. v. EÚ L 283, s. 51
; Mim. vyd. 09/001, s. 405), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2004/74/ES z 29. apríla 2004 (
Ú. v. EÚ L 157, s. 87
; Mim. vyd. 09/002, s. 16, ďalej len „smernica 2003/96“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi X, právnickou osobou, a Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst (predseda riadiacej skupiny divízie „daňová správa/Z“ daňovej správy Holandského kráľovstva, ďalej len „Inšpektor“) vo veci vrátenia dane z palív vybratej z uhlia dodaného X na potreby výroby cukru.
Právny rámec
Právo Únie
Podľa odôvodnení 3, 4, 6, 7 a 22 smernice 2003/96:
„(3)
náležité fungovanie vnútorného trhu a dosiahnutie cieľov ostatných politík [Európskej únie] si vyžaduje stanovenie minimálnych úrovni zdaňovania na úrovni [Únie] pre väčšinu energetických výrobkov, vrátane elektriny, zemného plynu a uhlia;
(4)
značné rozdiely vo vnútroštátnych úrovniach energetickej dane uplatňovanej členskými štátmi by sa mohli ukázať ako škodlivé pre náležité fungovanie vnútorného trhu;
…
(6)
v súlade s článkom 6 zmluvy požiadavky ochrany životného prostredia sa musia integrovať do vymedzenia a vykonávania ostatných politík [Únie];
(7)
[Únia] ako zmluvná strana Rámcového dohovoru Organizácie Spojených národov o klimatickej zmene [podpísaného v New Yorku 9. mája 1992] ratifikoval[a] Kjótsky protokol; zdaňovanie energetických výrobkov, prípadne elektriny, je jedným z nástrojov, ktoré sú k dispozícii na dosahovanie cieľov Kjótskeho protokolu;
…
(22)
energetické výrobky by mali v prípade používania ako vykurovacie palivo alebo motorové palivo primárne podliehať právnemu rámcu spoločenstva; v uvedenom rozsahu je v povahe a logike daňovej sústavy vylučovať z oblasti pôsobnosti právneho rámca dvojité používanie a nepalivové používanie energetických výrobkov, rovnako ako mineralogických postupov; k elektrine používanej podobnými spôsobmi by sa malo pristupovať na rovnakom základe.“
Článok 2 tejto smernice stanovuje:
„1.   Na účely tejto smernice sa termín ‚energetické výrobky‘ uplatňuje na výrobky:
a)
na ktoré sa vzťahujú číselné znaky… 1507 až 1518 [kombinovanej nomenklatúry nachádzajúcej sa v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (
Ú. v. ES L 256, s. 1
; Mim. vyd. 02/002, s. 382), zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 254/2000 zo 31. januára 2000 (
Ú. v. ES L 28, s. 16
; Mim. vyd. 02/009, s. 357, ďalej len ‚KN‘)], ak sú tieto určené na používanie ako vykurovacie palivo alebo ako motorové palivo;
b)
na ktoré sa vzťahujú číselné znaky KN 2701, 2702 a 2704 až 2715;
…
3.   Energetické výrobky určené na používanie, ponúkané na predaj alebo používané ako motorové palivo iné ako tie, pre ktoré je úroveň zdaňovania určená v tejto smernici, sa zdaňujú podľa používania pri sadzbe pre ekvivalentné vykurovacie palivo alebo motorové palivo.
Okrem zdaniteľných výrobkov vymenovaných v odseku 1 sa aj akýkoľvek výrobok určený na používanie, ponúkaný na predaj alebo používaný ako prísada alebo extender v motorových palivách, zdaňuje pri sadzbe pre ekvivalentné motorové palivo.
Okrem zdaniteľných výrobkov vymenovaných v odseku 1 sa aj akýkoľvek ďalší uhľovodík, okrem rašeliny, určený na používanie, ponúkaný na predaj alebo používaný na vykurovacie účely, zdaňuje pri sadzbe pre ekvivalentné motorové palivo [pre ekvivalentný energetický výrobok –
neoficiálny preklad
].
4.   Táto smernica sa neuplatňuje na:
a)
zdaňovanie výstupu v prípade tepla a zdaňovanie výrobkov, na ktoré sa vzťahujú číselné znaky KN 4401 a 4402;
b)
tieto druhy používania energetických výrobkov a elektriny:
—
energetické výrobky používané na účely iné ako motorové palivá alebo vykurovacie palivá,
—
dvojité používanie energetických výrobkov
Energetický výrobok má dvojité používanie, keď sa používa ako vykurovacie palivo a na účely iné, ako motorové palivo alebo vykurovacie palivo. Používanie energetických výrobkov na chemickú redukciu, pri elektrolýze a metalurgických procesoch sa považuje za dvojité používanie,
—
elektrina používaná hlavne na účely chemickej redukcie, pri elektrolýze a metalurgických procesoch,
…“
Holandské právo
§ 20 zákona o environmentálnej dani (Wet houdende vaststelling van de Wet belastingen op milieugrondslag) z 23. decembra 1994 (Stb. 1994, č. 923) v znení uplatniteľnom na skutkové okolnosti vo veci samej, vyplývajúcom v poslednom rade zo zákona o zmene a doplnení niektorých daňových a iných zákonov (Wet houdende wijziging van enkele belastingwetten en enige andere wetten) zo 14. decembra 2006 (Stb. 2006, č. 682, ďalej len „Wbm“), stanovoval:
„Na uplatnenie tejto kapitoly a ustanovení, ktoré z nej vychádzajú, sa rozumie:
a)
uhlím: výrobky patriace pod KN 2701, 2702 a 2704;
…
e)
dvojitým používaním: používanie uhlia ako vykurovacieho paliva a súčasne jeho používanie inak ako motorového alebo vykurovacieho paliva.“
§ 21 Wbm znie takto:
„1.   Daň nazvaná ‚daň z vykurovacích palív‘ sa vyberá z uhlia.
2.   Daň sa vyberá pri príležitosti dodávky alebo použitia uhlia.
…“
Podľa § 26 ods. 3 Wbm:
„Oslobodenie od dane sa poskytuje v prípade dvojitého používania uhlia.“
§ 27 Wbm stanovoval:
„1.   Vrátenie dane odsúhlasí Inšpektor na žiadosť toho, kto uhlie, ktoré mu dodala tretia osoba, použil inak ako vykurovacie palivo alebo s ním vykonal dvojité používanie.
…
3.   Inšpektor rozhodne o žiadosti uvedenej v odseku 1 a 2 rozhodnutím, ktoré môže byť predmetom sťažnosti.
…“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
X vyrába z cukrovej repy cukor a výrobky obsahujúce cukor pre priemyselný trh, ako aj pre jednotlivých spotrebiteľov. Pri výrobnom procese vznikajú vedľajšie produkty ako krmivo pre dobytok a saturačný kal (vápenaté hnojivo).
V priebehu obdobia, o ktoré ide vo veci samej, bolo uhlie dodané X na účely postupu výroby cukru.
Výrobný postup
Postup výroby cukru z cukrovej repy začína získaním difúznej šťavy z cukrovej repy. V ďalšom kroku sa difúzna šťava čistí a následne sa ľahká šťava získaná z procesu purifikácie odparuje a kryštalizuje, čoho výsledkom je kryštálový cukor. Týmto procesom vzniká aj usadenina, vápenaté hnojivo, ktoré sa používa v poľnohospodárstve na zachovanie rovnováhy pH v pôde. Táto usadenina sa nazýva „saturačný kal“ a je zložená hlavne z uhličitanu vápenatého.
Na čistenie difúznej šťavy získanej z cukrovej repy treba saturačný plyn. Na získanie tohto plynu sa najskôr zmiešajú vápenec a uhlie a/alebo antracit a privedú sa do pece na pálenie vápna, kde dôjde k chemickej reakcii. Po tejto chemickej reakcii vznikne najprv aktívne vápno a oxid uhličitý, pričom oxid uhličitý vznikne reakciou uhlia a/alebo antracitu s kyslíkom, a potom saturačný plyn. Saturačný plyn obsahuje približne 40 % oxidu uhličitého. Nemôže obsahovať nijaké nečistoty. Palivá iné ako antracit alebo uhlie nie sú vhodné na výrobu „čistého“ saturačného plynu potrebného v procese purifikácie.
Približne 12 % saturačného plynu vyrobeného v peci na pálenie vápna unikne do vzduchu. Zvyšok (88 %) sa použije pri karbonatácii. Po použití saturačného plynu pri karbonatácii sa časť tohto plynu vypustí. Zvyšnú časť oxidu uhličitého, ktorý sa vyrobí v peci na pálenie vápna, teda 66 %, absorbuje saturačný kal.
Saturačný kal, ktorý sa získa pri výrobe cukru, predáva X poľnohospodárskemu odvetviu ako vápenaté hnojivo na zachovanie a zlepšenie hodnoty pH, ako aj na zlepšenie štruktúry poľnohospodárskej pôdy.
Žiadosť o vrátenie
Listom zo 7. marca 2008 X požiadala o vrátenie dane z palív za obdobie od 1. októbra do 31. decembra 2007, a to vo výške 97114,23 eura. Rozhodnutím z 24. apríla 2008 Inšpektor vrátenie dane zamietol. Zamietol takisto námietku podanú zo strany X proti tomuto zamietajúcemu rozhodnutiu.
Žaloba podaná proti tomuto rozhodnutiu bola vyhlásená prvostupňovým vnútroštátnym súdom za nedôvodnú, a tak X podala odvolanie proti tomuto rozsudku na vnútroštátny súd.
X tvrdí, že pojem „dvojité používanie“ uvedený v § 20 písm. e) Wbm sa má vykladať v tom istom zmysle, ako je zmysel, ktorý tento pojem má v článku 2 ods. 4 písm. b) smernice 2003/96. V súlade s týmto výkladom používanie uhlia v rámci výrobného postupu cukru, ktorý realizuje X, predstavuje takéto dvojité používanie. X takisto zdôrazňuje, že porovnateľní výrobcovia, usadení najmä v Belgicku, Nemecku, Francúzsku a Spojenom kráľovstve, nepodliehajú dani stanovenej touto smernicou.
Podľa Inšpektora X používa uhlie výlučne ako vykurovacie palivo. Zhodnocovanie produktu spaľovania uhlia (oxid uhličitý) nevedie k záveru, že ide o dvojité používanie samotného uhlia. Okrem toho uvádza, že keby malo platiť, že takéto používanie uhlia zodpovedá jeho dvojitému používaniu v zmysle smernice 2003/96, nie je to tak vo vzťahu k zmyslu vyplývajúcemu z Wbm. Vnútroštátny zákonodarca má tak možnosť dať pojmu dvojité používanie uvedenému v § 20 písm. e) Wbm inú pôsobnosť, v predmetnom prípade reštriktívnejšiu, než akú chcel normotvorca Únie dať tomu istému pojmu v článku 2 ods. 4 písm. b) smernice 2003/96.
Vnútroštátny súd v tejto súvislosti poznamenáva, že keby mal uplatniť v rámci veci, ktorú prejednáva, pojem „dvojité používanie“ v zmysle smernice 2003/96, doslovné vnímanie úvodnej časti článku 2 ods. 4 tejto smernice by viedlo k absurdnému dôsledku, že X by sa nemohla odvolávať na priamy účinok tejto smernice s cieľom brániť sa proti teórii Inšpektora, podľa ktorej neexistuje v predmetnom prípade dvojité používanie v zmysle § 20 písm. e) Wbm.
Za týchto podmienok Gerechtshof 's‑Hertogenbosch rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
„1.
Ide o dvojité používanie v zmysle článku 2 ods. 4
initio
písm. b) smernice [2003/96], ak sa uhlie (výrobok, na ktorý sa vzťahujú číselné znaky KN 2701, 2702 a 2704) používa ako vykurovacie palivo v peci na pálenie vápna, kým oxid uhličitý, ktorý sa v tejto peci na pálenie vápna vyrobí z uhlia (a vápenca), slúži na výrobu saturačného plynu, ktorý sa následne použije na purifikáciu difúznej šťavy získanej z cukrovej repy, pričom je na tento účel nevyhnutný?
2.
Ide o dvojité používanie v zmysle článku 2 ods. 4
initio
písm. b) smernice [2003/96], ak sa uhlie (výrobok, na ktorý sa vzťahujú číselné znaky KN 2701, 2702 a 2704) používa ako vykurovacie palivo, kým saturačný kal, ktorý v rámci následnej purifikácie absorbuje asi 66 % oxidu uhličitého vzniknutého zahriatím a nachádzajúceho sa v saturačnom plyne, sa predáva ako vápenaté hnojivo poľnohospodárom?
3.
V prípade, že ide o dvojité používanie v zmysle článku 2 ods. 4
initio
písm. b) smernice [2003/96], môže sa táto smernica s ohľadom na znenie úvodnej vety článku 2 ods. 4 neuplatňovať, v dôsledku čoho sa dotknutá osoba [na účely výkladu pojmu ‚dvojité používanie‘ podľa vnútroštátneho práva, v zmysle § 20 písm. e) Wbm] nemôže odvolať na priamy účinok [uvedenej] smernice?
4.
V prípade, že ide o dvojité používanie v zmysle článku 2 ods. 4
initio
písm. b) smernice [2003/96] a táto smernica sa (preto) neuplatní, bráni právo Únie pri vyberaní takej dane, ako je predmetná daň z palív, takému výkladu pojmu ‚dvojité používanie‘ podľa vnútroštátneho práva, ktorý je reštriktívnejší ako výklad podľa [uvedenej] smernice?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej a druhej otázke
Prvou a druhou otázkou, ktoré treba skúmať spoločne, sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či ide o „dvojité používanie“ energetického výrobku v zmysle článku 2 ods. 4 písm. b) smernice 2003/96, keď sa uhlie používa ako vykurovacie palivo v postupe výroby cukru a keď sa oxid uhličitý vzniknutý spaľovaním tohto energetického výrobku používa na účely tohto výrobného postupu a/alebo na výrobu chemického hnojiva.
Definícia energetických výrobkov s dvojitým používaním sa nachádza v druhej zarážke článku 2 ods. 4 písm. b) smernice 2003/96. Energetický výrobok má dvojité používanie, keď sa používa ako vykurovacie palivo a súčasne na účely iné ako vykurovacie palivo.
Znenie „účely iné, ako… vykurovacie palivo“ sa nachádza tak v prvej, ako aj v druhej zarážke článku 2 ods. 4 písm. b) uvedenej smernice, takže sa majú vykladať rovnakým spôsobom v obidvoch ustanoveniach. Zo spoločného vnímania prvých dvoch zarážok článku 2 ods. 4 písm. b) smernice 2003/96 v spojení s úvodnou časťou tohto ustanovenia vyplýva, že používanie energetického výrobku podlieha pôsobnosti tejto smernice, len ak uvedený výrobok vo funkcii zdroja energie je sám použitý inak ako motorové alebo vykurovacie palivo.
O dvojité používanie energetického výrobku, ktorý je predmetom spaľovania v rámci výrobného postupu, môže teda ísť, ak tak ako v prípade okolností dotknutých vo veci samej sa tento postup nemôže dokončiť bez toho, aby sa použila látka, v prípade ktorej je nesporné, že môže vzniknúť len spaľovaním uvedeného energetického výrobku.
Keďže sa teda predmetný energetický výrobok používa ako zdroj energie v tomto výrobnom postupe s cieľom získať plyn výlučne vznikajúci spaľovaním uvedeného energetického výrobku, možno sa domnievať, že táto funkcia zdroja energie je predmetom dvoch súbežných používaní.
Na druhej strane, ak za takých okolností, o aké ide vo veci samej, plyn vzniknutý spaľovaním nie je výrobkom požadovaným na účely dokončenia výrobného postupu, ale zostatkom v rámci tohto postupu, ktorý sa len zhodnotí, nejde o dvojité používanie samotného energetického výrobku. Samotná skutočnosť, že vznikajúci plyn predstavuje surovinu v odlišnom výrobnom postupe, o aký ide v prípade výroby poľnohospodárskeho hnojiva, nemôže postačovať na záver, že ide o dvojité používanie energetického výrobku, ktorý bol predmetom spaľovania.
Keby totiž mala platiť domnienka, že samotné zhodnotenie zostatku vzniknutého spaľovaním energetického výrobku spôsobuje, že ide o „dvojité používanie“ v zmysle článku 2 ods. 4 písm. b) smernice 2003/96, to, či takýto energetický výrobok patrí do pôsobnosti tejto smernice, závisí v takomto prípade od toho, či určitý výrobca vykonal alebo nevykonal zhodnotenie zostatku spaľovania dotknutého energetického výrobku.
V dôsledku toho treba odpovedať na prvú a druhú otázku tak, že článok 2 ods. 4 písm. b) smernice 2003/96 sa má vykladať v tom zmysle, že používanie jednak uhlia ako vykurovacieho paliva v postupe výroby cukru a jednak oxidu uhličitého, ktorý vznikne spaľovaním tohto energetického výrobku, na výrobu chemických hnojív nepredstavuje „dvojité používanie“ uvedeného energetického výrobku v zmysle tohto ustanovenia. Naopak takéto „dvojité používanie“ predstavuje používanie jednak uhlia ako vykurovacieho paliva v postupe výroby cukru a jednak oxidu uhličitého, ktorý vznikne spaľovaním tohto energetického výrobku, na účely toho istého postupu výroby, ak je nesporné, že postup výroby cukru nemôže byť dokončený bez použitia oxidu uhličitého vzniknutého spaľovaním uhlia.
O tretej a štvrtej otázke
Vnútroštátny súd sa svojou treťou a štvrtou otázkou, ktoré treba skúmať spoločne, v podstate pýta, či je členský štát oprávnený stanoviť vo svojom vnútroštátnom práve reštriktívnejšiu pôsobnosť pojmu „dvojité používanie“, než má v zmysle článku 2 ods. 4 písm. b) druhej zarážke smernice 2003/96, s cieľom uložiť daň z energetických výrobkov vyňatých z pôsobnosti tejto smernice.
Pokiaľ ide o smernicu 2003/96, zo samotného znenia článku 2 ods. 4 písm. b) druhej zarážky vyplýva, že „sa neuplatňuje“ na energetické výrobky, ktoré majú dvojité používanie. Ako už uviedol Súdny dvor vo vzťahu k prvej zarážke tohto ustanovenia, vylúčenie predmetných výrobkov z pôsobnosti tejto smernice znamená, že členské štáty sú naďalej oprávnené zdaňovať predmetné energetické výrobky tak, aby sa pritom dodržalo právo Únie (pozri v tomto zmysle rozsudok Fendt Italiana, C‑145/06 a C‑146/06,
EU:C:2007:411
, body 38 a 41).
Z toho vyplýva, že členský štát je oprávnený stanoviť daň z energetických výrobkov, ktoré sú vyňaté z pôsobnosti smernice 2003/96, pretože patria pod pojem „dvojité používanie“ v zmysle článku 2 ods. 4 písm. b) druhej zarážky tejto smernice.
V tejto súvislosti otázka, či vnútroštátny zákonodarca v predmetnom prípade chcel prijať odlišnú definíciu od tej, ktorá je obsiahnutá v uvedenej smernici, je čisto otázkou vnútroštátneho práva, o ktorej prináleží rozhodnúť iba vnútroštátnemu súdu predtým, ako uplatní následne vnútroštátne právo.
Vzhľadom na vyššie uvedené treba odpovedať na tretiu a štvrtú otázku tak, že členský štát je oprávnený stanoviť vo svojom vnútroštátnom práve reštriktívnejšiu pôsobnosť pojmu „dvojité používanie“, než má v zmysle článku 2 ods. 4 písm. b) druhej zarážky smernice 2003/96, s cieľom uložiť daň z energetických výrobkov vyňatých z pôsobnosti tejto smernice.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (štvrtá komora) rozhodol takto:

1.
Článok 2 ods. 4 písm. b) smernice Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2004/74/ES z 29. apríla 2004, sa má vykladať v tom zmysle, že používanie jednak uhlia ako vykurovacieho paliva v postupe výroby cukru a jednak oxidu uhličitého, ktorý vznikne spaľovaním tohto energetického výrobku, na výrobu chemických hnojív nepredstavuje „dvojité používanie“ uvedeného energetického výrobku v zmysle tohto ustanovenia.
Naopak takéto „dvojité používanie“ predstavuje používanie jednak uhlia ako vykurovacieho paliva v postupe výroby cukru a jednak oxidu uhličitého, ktorý vznikne spaľovaním tohto energetického výrobku, na účely toho istého postupu výroby, ak je nesporné, že postup výroby cukru nemôže byť dokončený bez použitia oxidu uhličitého vzniknutého spaľovaním uhlia.

2.
Členský štát je oprávnený stanoviť vo svojom vnútroštátnom práve reštriktívnejšiu pôsobnosť pojmu „dvojité používanie“, než má v zmysle článku 2 ods. 4 písm. b) druhej zarážky smernice 2003/96, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2004/74, s cieľom uložiť daň z energetických výrobkov vyňatých z pôsobnosti tejto smernice.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: holandčina.