CELEX: 62012CJ0267
Směrnice 2000/78/ES
Rovné zacházení
Kolektivní smlouva, která vyhrazuje nárok na výhodu v oblasti odměňování a pracovních podmínek zaměstnancům, kteří uzavřeli manželství
Vyloučení partnerů, kteří uzavřeli registrované partnerství PACS
Diskriminace na základě sexuální orientace

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 2 odst. 2 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (
Úř. věst. L 303, s. 16
; Zvl. vyd. 05/04, s. 79).
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi F. Hayem a jeho zaměstnavatelem Crédit agricole mutuel de Charente-Maritime et des Deux-Sèvres (dále jen „Crédit agricole“), ve věci odmítnutí výše uvedeným zaměstnavatelem přiznat dotyčnému v důsledku uzavření pacte civil de solidarité (registrované partnerství, dále jen „PACS“) mimořádné volno a prémii poskytované zaměstnancům, kteří uzavřou manželství.
Právní rámec
Unijní právo
Bod 22 odůvodnění směrnice 2000/78 uvádí:
„Tato směrnice se nedotýká vnitrostátních právních předpisů o rodinném stavu a na něm závislých dávek.“
Článek 1 směrnice 2000/78 stanoví:
„Účelem této směrnice je stanovit obecný rámec pro boj s diskriminací na základě náboženského vyznání či víry, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace v zaměstnání a povolání, s cílem zavést v členských státech zásadu rovného zacházení.“
Článek 2 uvedené směrnice zní:
„1.   Pro účely této směrnice se ‚zásadou rovného zacházení‘ rozumí neexistence jakékoli přímé nebo nepřímé diskriminace na jakémkoli základě uvedeném v článku 1.
2.   Pro účely odstavce 1 se
a)
‚přímou diskriminací‘ rozumí, pokud se s jednou osobou zachází méně příznivě, než se zachází nebo zacházelo nebo by se zacházelo s jinou osobou ve srovnatelné situaci na základě jednoho z důvodů uvedených v článku 1;
b)
‚nepřímou diskriminací‘ rozumí, pokud by v důsledku zdánlivě neutrálního ustanovení, kritéria nebo zvyklosti byla osoba určitého náboženského vyznání nebo víry, určitého zdravotního postižení, určitého věku nebo určité sexuální orientace v porovnání s jinými osobami znevýhodněna, ledaže
i)
takové ustanovení, kritérium nebo praxe [zvyklost] jsou objektivně odůvodněny legitimním cílem a prostředky k dosažení uvedeného cíle jsou přiměřené a nezbytné, [...]
[...]
5.   Tato směrnice se nedotýká opatření stanovených vnitrostátními právními předpisy, která jsou v demokratické společnosti nutná pro veřejnou bezpečnost, udržování veřejného pořádku a předcházení trestním činům, pro ochranu zdraví a ochranu práv a svobod ostatních lidí.“
Článek 3 odst. 1 téže směrnice zní takto:
„V rámci pravomocí svěřených Společenství se tato směrnice vztahuje na všechny osoby ve veřejném i soukromém sektoru, včetně veřejných subjektů, pokud jde o
[...]
c)
podmínky zaměstnání a pracovní podmínky včetně podmínek propouštění a odměňování;
[...]“
Francouzské právo
Občanský zákoník
Článek 144 občanského zákoníku, ve znění zákona č. 99-944 ze dne 15. listopadu 1999 (dále jen „občanský zákoník“), stanoví:
„Muž a žena nemohou uzavřít manželství před dovršením osmnácti let.“
Článek 515-1 uvedeného zákoníků stanoví:
„[PACS] je smlouvou uzavřenou dvěma zletilými fyzickými osobami různého nebo stejného pohlaví za účelem uspořádání jejich společného soužití.“
Článek 515-4 občanského zákoníku uvádí:
„Partneři, kteří uzavřeli [PACS], se zavazují ke společnému soužití a ke vzájemné hmotné pomoci a podpoře. Pokud si partneři neujednají jinak, je hmotná pomoc přímo úměrná možnostem každého z nich.
Partneři jsou společně a nerozdílně odpovědni vůči ostatním za závazky, které vznikly jednomu z nich v souvislosti se zabezpečováním potřeb každodenního života. [...]“
Zákoník práce
Článek L. 122-45 zákoníku práce, ve znění rozhodném z hlediska skutkového stavu v původním řízení (dále jen „zákoník práce“), zakazuje přímou nebo nepřímou diskriminaci v oblasti odměňování a pracovních podmínek zejména na základě sexuální orientace.
Článek L. 226-1 zákoníku práce stanoví:
„Každému zaměstnanci se po předložení příslušných dokladů při některých rodinných událostech mimořádně přiznává nárok na pracovní volno v délce:
Čtyř dnů na vlastní svatbu;
[...]“
Celostátní kolektivní smlouva Crédit agricole
Článek 20 celostátní kolektivní smlouvy Crédit agricole, nadepsaný „Mimořádné volno“, stanoví:
„Pracovní volno s plnou náhradou mzdy nebo platu se poskytuje v následujících případech:
[...]
3° Zaměstnanci ve stálém pracovním poměru
Svatba:
—
zaměstnance: 10 pracovních dnů;
—
dítěte zaměstnance: 3 pracovní dny;
—
bratra či sestry zaměstnance: 1 pracovní den.
[...]“
Článek 34 celostátní kolektivní smlouvy Crédit agricole, nadepsaný „Různé prémie a příspěvky“, stanoví:
„Prémie v případě uzavření manželství
Každý zaměstnanec obdrží v okamžiku uzavření manželství prémii rovnající se za každý měsíc odpracovaný do uzavření manželství 1/36 měsíčního platu náležejícího za měsíc předcházející uzavření manželství.
[...]“
Dohodou ze dne 10. července 2008, kterou se mění články 20, 22 a 34 celostátní kolektivní smlouvy Crédit agricole, byl nárok na uvedené výhody rozšířen na případy uzavření PACS. Francouzská bankovní asociace a odborová sdružení též přijaly dne 27. září 2010 dodatek k celostátní kolektivní smlouvě v bankovnictví ze dne 10. ledna 2000, za účelem rozšíření nároku na pracovní volno v případě rodinných událostí na zaměstnance, kteří uzavřeli PACS. Ustanovení tohoto dodatku byla na základě vyhlášky ministerstva práce, zaměstnanosti a zdravotnictví ze dne 23. prosince 2010 rozšířena na celý bankovní sektor.
Spor v původním řízení a předběžná otázka
Frédéric Hay je zaměstnancem Crédit agricole od roku 1998.
Dne 11. července 2007 uzavřel F. Hay s osobou stejného pohlaví PACS. Při této příležitosti požádal o poskytnutí mimořádného volna a prémie v případě uzavření manželství, které se podle celostátní kolektivní smlouvy Crédit agricole poskytují zaměstnanci, jenž uzavírá manželství. Crédit agricole mu však odmítla přiznat nárok na tyto výhody z důvodu, že se tyto výhody podle uvedené kolektivní smlouvy přiznávají pouze v případě uzavření manželství.
Frédéric Hay podal dne 17. března 2008 návrh ke conseil de prud’hommes de Saintes, kterým se domáhal přiznání nároku na prémii v případě uzavření manželství ve výši 2637,85 eur, jakož i vyplacení náhrady za dny mimořádného volna ve výši 879,29 eur, které mu byly odmítnuty. Conseil de prud’hommes de Saintes rozsudkem ze dne 13. října 2008 tento návrh zamítl, neboť měl za to, že se prémie v případě uzavření manželství neváže na zaměstnání, nýbrž se váže na rodinný stav a že občanský zákoník rozlišuje mezi manželstvím a PACS. Podotkl však, že celostátní kolektivní smlouva Crédit agricole byla dne 10. července 2008 změněna za účelem rozšíření nároků plynoucích z této smlouvy v souvislosti s prémií a pracovním volnem v případě uzavření manželství na osoby, které uzavřely PACS, ale dospěl k názoru, že toto rozšíření nemá zpětnou účinnost.
Cour d’appel de Poitiers rozsudkem ze dne 30. března 2010 potvrdil uvedený rozsudek s odůvodněním, že se PACS liší od manželství formálními náležitostmi vztahujícími se k obřadu, dále tím, že je mohou uzavřít dvě zletilé fyzické osoby různého nebo stejného pohlaví, způsobem zániku svazku, jakož i vzájemnými povinnostmi v oblasti majetkoprávní, dědické a právní úpravy rodičovských vztahů. Uvedený soud měl též za to, že rozdílné zacházení v oblasti peněžitých výhod souvisejících s rodinnými událostmi s manželi a s partnery, kteří uzavřeli PACS, nevyplývá z jejich rodinné situace ani z jejich sexuální orientace, nýbrž vyplývá z rozdílného postavení plynoucího z jejich rodinného stavu, v důsledku kterého se nenachází ve stejné situaci.
Frédéric Hay podal dne 28. května 2010 proti tomuto rozsudku kasační opravný prostředek ke Cour de cassation. F. Hay je názoru, že skutečnost, že mu Crédit agricole odmítla poskytnout mimořádné volno a prémii v případě uzavření manželství, které jsou stanoveny v celostátní kolektivní smlouvě Crédit agricole, představuje diskriminaci související s jeho sexuální orientací, která je v rozporu s článkem L. 122-45 zákoníku práce, články 1 až 3 směrnice 2000/78, jakož i s článkem 14 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod podepsané v Římě dne 4. listopadu 1950.
Frédéric Hay zdůrazňuje, že podle článku 144 občanského zákoníku mohou manželství uzavřít pouze osoby různého pohlaví, zatímco osoby stejného pohlaví mohou podle článku 515-1 občanského zákoníku uzavřít pouze PACS. Z tohoto ustanovení vykládaného ve spojení s celostátní kolektivní smlouvou Crédit agricole podle něj vyplývá, že osoby stejného pohlaví, které uzavřely PACS, nemají nárok na mimořádné volno a na prémii v případě uzavření manželství, které jsou poskytovány sezdaným zaměstnancům tohoto podniku.
Za těchto okolností se Cour de cassation rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Má být čl. 2 odst. 2 písm. b) směrnice [2000/78] vykládán v tom smyslu, že rozhodnutí vnitrostátního zákonodárce vyhradit možnost uzavřít manželství osobám různého pohlaví může představovat legitimní, přiměřený a nezbytný cíl, který odůvodňuje nepřímou diskriminaci vyplývající ze skutečnosti, že kolektivní smlouva tím, že vyhrazuje přiznání určité výhody v oblasti odměňování a pracovních podmínek pouze zaměstnancům, kteří uzavřeli manželství, nutně tuto výhodu upírá partnerům stejného pohlaví, kteří uzavřeli [PACS]?“
K předběžné otázce
Předběžná otázka vychází z předpokladu, že celostátní kolektivní smlouva Crédit Agricole zakládá nepřímou diskriminaci na základě sexuální orientace ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. b) směrnice 2000/78, a týká se toho, zda může být tato diskriminace odůvodněna.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury platí, že i když po formální stránce předkládající soud omezil svou otázku na výklad konkrétního ustanovení unijního práva, taková skutečnost Soudnímu dvoru nebrání, aby předkládajícímu soudu poskytl všechny prvky výkladu unijního práva, které mohou být užitečné pro rozhodnutí ve věci, která mu byla předložena, bez ohledu na to, zda tento soud tento výklad ve své otázce zmínil (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 12. ledna 2010, Wolf,
C-229/08, Sb. rozh. s. I-1
, bod 32 a citovaná judikatura).
Vzhledem ke stavu věci v původním řízení, který je popsán v předkládacím rozhodnutí, je třeba zkoumat otázku, zda taková celostátní kolektivní smlouva, jako je kolektivní smlouva Crédit Agricole, zakládá přímou či nepřímou diskriminaci ve smyslu čl. 2 odst. 2 směrnice 2000/78.
Je tudíž třeba shledat, že podstatou předběžné otázky předkládajícího soudu je to, zda musí být čl. 2 odst. 2 písm. a) a b) uvedené směrnice vykládán v tom smyslu, že brání takovému ustanovení kolektivní smlouvy, jako je ustanovení dotčené v původním řízení, podle kterého je zaměstnanci, jenž s osobou stejného pohlaví uzavřel PACS, upírán nárok na přiznání výhod, jako jsou mimořádné volno a prémie, jež jsou poskytovány zaměstnancům v souvislosti s uzavřením manželství, pokud vnitrostátní právní předpisy dotyčného členského státu neumožňují osobám stejného pohlaví uzavřít manželství.
Úvodem je třeba připomenout, že podle bodu 22 odůvodnění směrnice 2000/78 právní předpisy o rodinném stavu osob spadají do pravomoci členských států. Podle článku 1 směrnice 2000/78 je však účelem této směrnice bojovat v zaměstnání a povolání s určitými druhy diskriminací, mezi něž patří diskriminace na základě sexuální orientace, s cílem zavést v členských státech zásadu rovného zacházení (viz rozsudek ze dne 10. května 2011, Römer,
C-147/08, Sb. rozh. s. I-3591
, bod 38).
Pokud jde o uplatnění směrnice 2000/78 na ustanovení takové kolektivní smlouvy, jako je kolektivní smlouva dotčená v původním řízení, z judikatury Soudního dvora vyplývá, že sociální partneři musí při přijímání opatření v oblasti působnosti této směrnice jednat v souladu s touto směrnicí (viz rozsudky ze dne 13. září 2011, Prigge a další,
C-447/09, Sb. rozh. s. I-8003
, bod 48, a ze dne 7. června 2012, Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt, C‑132/11, bod 22).
Články 20 a 34 celostátní kolektivní smlouvy Crédit Agricole tím, že přiznávají nárok na pracovní volno s náhradou mzdy nebo platu a na prémii v případě uzavření manželství, které jsou poskytovány v souvislosti s uzavřením manželství zaměstnancem podniku, stanovují pravidla týkající se podmínek zaměstnání nebo povolání, a zejména podmínek odměňování, ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. c) směrnice 2000/78. Pojem „odměňování“ ve smyslu tohoto ustanovení musí totiž být vykládán široce a zahrnuje zejména všechny výhody v hotovosti nebo v naturáliích, stávající či budoucí, za podmínky, že je zaměstnavatel přiznává – byť nepřímo – zaměstnanci v souvislosti se zaměstnáním, ať již na základě pracovní smlouvy, legislativních ustanovení či dobrovolně (viz rozsudek ze dne 6. prosince 2012, Dittrich a další, C‑124/11, C‑125/11 a C‑143/11, bod 35).
Je tedy třeba shledat, že se směrnice 2000/78 vztahuje na takovou situaci, jako je situace, jež vedla ke sporu v původním řízení.
Podle článku 2 uvedené směrnice se „zásadou rovného zacházení“ rozumí neexistence jakékoli přímé nebo nepřímé diskriminace na jakémkoli základě uvedeném v článku 1 téže směrnice.
Pokud jde o existenci přímé diskriminace, čl. 2 odst. 2 písm. a) směrnice 2000/78 stanoví, že touto diskriminací se rozumí, pokud se s jednou osobou zachází méně příznivě, než se zachází s jinou osobou ve srovnatelné situaci na základě jednoho z důvodů uvedených v článku 1 této směrnice, mezi které patří sexuální orientace.
Z toho vyplývá, že existence takové diskriminace předpokládá, že poměřované situace jsou srovnatelné (viz zejména výše uvedený rozsudek Römer, bod 41).
V tomto ohledu je třeba upřesnit, že je vyžadováno nikoli to, aby situace byly totožné, ale pouze aby byly srovnatelné, a dále že přezkum této srovnatelnosti musí být proveden nikoli globálním a abstraktním způsobem, ale specifickým a konkrétním způsobem s ohledem na dotyčnou dávku (viz rozsudek ze dne 1. dubna 2008, Maruko,
C-267/06, Sb. rozh. s. I-1757
, body 67 až 69, a výše uvedený rozsudek Römer, bod 42).
Soudní dvůr tedy v souvislosti s registrovaným partnerstvím, které je upraveno v německém zákoně o registrovaném partnerství (Gesetz über die Eingetrangene Lebenspartnerschaft), rozhodl, že srovnání situací musí být založeno na analýze zaměřené na práva a povinnosti manželů a registrovaných partnerů, tak jak vyplývají z použitelných vnitrostátních ustanovení, které jsou relevantní s ohledem na účel dávky dotčené ve věci v původním řízení a podmínky pro její přiznání, a nesmí spočívat v ověření, zda na základě vnitrostátního práva jsou registrované partnerství a manželství z právního hlediska obecně a úplně postaveny na roveň (viz výše uvedený rozsudek Römer, bod 43).
Pokud jde o pracovní volno s náhradou mzdy nebo platu a o prémii, které ustanovení dotčená v původním řízení přiznávají zaměstnancům v souvislosti s uzavřením manželství, je třeba zkoumat, zda jsou situace osob uzavírajících manželství a osob, které z důvodu nemožnosti uzavřít manželství s osobou stejného pohlaví uzavírají PACS, srovnatelné.
Z předkládacího rozhodnutí i ze spisu předloženého Soudnímu dvoru vyplývá, že osoby stejného pohlaví mohou uzavřít PACS za účelem uspořádání svého společného soužití a v rámci tohoto soužití se zavazují k poskytování si vzájemné hmotné pomoci a podpory. PACS, které musí být předmětem společného prohlášení a registrace v kanceláři tribunal d’instance, v jehož obvodu si dotyčné osoby zvolí společné bydliště, je stejně jako manželství formou partnerství úředně uznávaného podle francouzského práva, které pár staví do konkrétního právního postavení, s nímž spojuje vznik práv a povinností mezi partnery navzájem i vůči ostatním. Ačkoli PACS mohou uzavřít i osoby různého pohlaví a navzdory celkovým rozdílům, které mohou existovat mezi režimy manželství a PACS, bylo PACS jedinou možností, kterou francouzské právo v době rozhodné z hlediska skutkového stavu v původním řízení poskytovalo párům stejného pohlaví za tím účelem, aby jejich pár dosáhl právního statusu, který je jistý a lze se jej dovolávat vůči třetím osobám.
Vše tudíž nasvědčuje tomu, že pokud jde o výhody v oblasti odměňování a pracovních podmínek, jako jsou mimořádné volno a prémie dotčené v původním řízení, které jsou poskytovány v souvislosti s uzavřením takového úředně uznávaného partnerství, jako je manželství, osoby stejného pohlaví, které z důvodu, že nemohou uzavřít manželství, uzavřou PACS, se nacházejí ve srovnatelné situaci s páry uzavírajícími manželství.
V tomto ohledu je třeba podotknout, že podle judikatury citované v bodě 33 tohoto rozsudku nemůže skutečnost, že Conseil constitutionnel ve svém rozhodnutí č. 2011-155, pí Laurence L., rozhodla, že se sezdané páry a páry, které uzavřely PACS, nenacházejí ve srovnatelné situaci ve vztahu k nároku na pozůstalostní důchod, vyloučit srovnatelnost situací sezdaných zaměstnanců a homosexuálních zaměstnanců, kteří uzavřeli PACS, ve vztahu k nároku na poskytnutí pracovního volna a prémie v souvislosti s uzavřením manželství.
Stejně tak rozdíly mezi manželstvím a PACS, na které v rámci sporu v původním řízení poukázal Cour d’appel de Poitiers, týkající se formálních náležitostí vztahujících se k obřadu, možnosti uzavření dvěma osobami různého nebo stejného pohlaví, způsobu zániku svazku nebo vzájemných povinností v oblasti majetkoprávní, dědické a právní úpravy rodičovských vztahů, nejsou relevantní pro posouzení nároku zaměstnance na přiznání takových výhod v oblasti odměňování nebo pracovních podmínek, o jaké se jedná v původním řízení.
V tomto kontextu je třeba podotknout, že celostátní kolektivní smlouva Crédit Agricole přiznává uvedené výhody v souvislosti s uzavřením manželství a bez ohledu na práva a povinnosti plynoucí z manželství. To je potvrzeno skutečností, že článek 20 této kolektivní smlouvy přiznává nárok na mimořádné volno nejen při svatbě zaměstnance ve stálém pracovním poměru, ale i při svatbě jeho dětí, bratra nebo sestry.
Pokud jde o samotnou existenci diskriminace, z judikatury Soudního dvora vyplývá, že právní předpisy členského státu, které přiznávají nárok na výhody v oblasti odměňování nebo pracovních podmínek pouze sezdaným zaměstnancům, přestože manželství mohou v tomto členském státě zákonně uzavřít pouze osoby různého pohlaví, zavádí přímou diskriminaci na základě sexuální orientace vůči homosexuálním zaměstnancům, kteří uzavřeli PACS a kteří se nacházejí ve srovnatelné situaci (v tomto smyslu viz výše uvedené rozsudky Maruko, bod 73, a Römer, bod 52).
Články 20 a 34 celostátní kolektivní smlouvy Crédit Agricole přitom přiznávají nárok na pracovní volno s náhradou mzdy nebo platu a na prémii zaměstnancům, kteří uzavřou manželství. Vzhledem k tomu, že osoby stejného pohlaví nemohou podle informací poskytnutých předkládajícím soudem uzavřít manželství, nemají tyto osoby nárok na uvedené výhody.
Skutečnost, že PACS, na rozdíl od registrovaného partnerství, které bylo předmětem věcí, v nichž byly vydány výše uvedené rozsudky Maruko a Römer, není vyhrazeno pouze homosexuálním párům, není relevantní, a zejména nemění povahu diskriminace těchto párů, které na rozdíl od párů heterosexuálních nemohly v době rozhodné z hlediska skutkového stavu v původním řízení zákonně uzavřít manželství.
Rozdílné zacházení na základě manželského stavu zaměstnanců, a nikoli výslovně na základě jejich sexuální orientace totiž zůstává přímou diskriminací, neboť homosexuální zaměstnanci nemohou z důvodu, že manželství mohou uzavřít pouze osoby různého pohlaví, splňovat podmínku pro získání nároku na požadovanou výhodu.
Vzhledem k tomu, že uplatňovaná diskriminace je přímá, nelze ji dále odůvodnit „legitimním cílem“ ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. b) směrnice, neboť se toto ustanovení týká pouze diskriminace nepřímé, ale lze ji odůvodnit pouze některým z důvodů uvedených v čl. 2 odst. 5 uvedené směrnice, a sice veřejnou bezpečností, udržováním veřejného pořádku a předcházením trestním činům, ochranou zdraví a ochranou práv a svobod ostatních lidí.
V tomto ohledu je třeba podotknout, že žádný z těchto důvodů nebyl v rámci sporu v původním řízení uplatněn. Kromě toho uvedený čl. 2 odst. 5 musí být vykládán restriktivně vzhledem k tomu, že zavádí výjimku ze zásady zákazu diskriminace (viz výše uvedený rozsudek Prigge a další, bod 56).
Vzhledem k předcházejícím úvahám je třeba na položenou otázku odpovědět tak, že čl. 2 odst. 2 písm. a) směrnice 2000/78 musí být vykládán v tom smyslu, že brání takovému ustanovení kolektivní smlouvy, jaké je dotčeno v původním řízení, podle kterého je zaměstnanci, jenž uzavře s osobou stejného pohlaví PACS, upírán nárok na získání výhod, jako jsou mimořádné volno a prémie, jež jsou poskytovány zaměstnancům v souvislosti s uzavřením manželství, pokud vnitrostátní právní předpisy dotyčného členského státu neumožňují osobám stejného pohlaví uzavřít manželství, neboť se dotyčný zaměstnanec s ohledem na účel těchto výhod a podmínky pro jejich přiznání nachází ve srovnatelné situaci se zaměstnancem, který uzavře manželství.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (pátý senát) rozhodl takto:

Článek 2 odst. 2 písm. a) směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládán v tom smyslu, že brání takovému ustanovení kolektivní smlouvy, jaké je dotčeno v původním řízení, podle kterého je zaměstnanci, jenž uzavře s osobou stejného pohlaví registrované partnerství PACS, upírán nárok na získání výhod, jako jsou mimořádné volno a prémie, jež jsou poskytovány zaměstnancům v souvislosti s uzavřením manželství, pokud vnitrostátní právní předpisy dotyčného členského státu neumožňují osobám stejného pohlaví uzavřít manželství, neboť se dotyčný zaměstnanec s ohledem na účel těchto výhod a podmínky pro jejich přiznání nachází ve srovnatelné situaci se zaměstnancem, který uzavře manželství.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: francouzština.