CELEX: 62012CJ0299
Patērētāju tiesību aizsardzība
Regula (EK) Nr. 1924/2006
Uzturvērtības un veselīguma norādes uz pārtikas produktiem
2. panta 2. punkta 6. apakšpunkts
Jēdziens “samazināta slimības riska norāde”
28. panta 2. punkts
Preču zīmju vai zīmolvārdu produkti
Pārejas pasākumi

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem (
OV L 404, 9. lpp.
, un grozījumi –
OV 2007, L 12, 3. lpp.
), kas grozīta ar Komisijas 2010. gada 9. februāra Regulu (ES) Nr. 116/2010 (
OV L 37, 16. lpp.
; turpmāk tekstā – “Regula Nr. 1924/2006”), 2. panta 2. punkta 6. apakšpunktu un 28. panta 2. punktu.
Šis lūgums ir iesniegts tiesvedībā starp
Green-Swan Pharmaceuticals CR, a.s
. (turpmāk tekstā – “
Green-Swan Pharmaceuticals
”) un
Státní zemědělská a potravinářská inspekce, ústřední inspektorát
(Valsts lauksaimniecības un pārtikas kontroles iestādes Galvenā inspekcija) par paziņojuma, kas norādīts uz uztura bagātinātāja iepakojuma, kvalifikāciju.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesiskais regulējums
Regulas Nr. 1924/2006 1. panta 1.–3. punktā ir noteikts:
“1.   Šī regula saskaņo dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos paredzētos noteikumus, kas attiecas uz pārtikas produktu uzturvērtības un veselīguma norādēm, lai nodrošinātu efektīvu iekšējā tirgus darbību, vienlaikus nodrošinot augstu patērētāju aizsardzības līmeni.
2.   Šo regulu piemēro pārtikas produktu uzturvērtības un veselīguma norādēm, kas sniegtas tirdzniecības informācijā marķējuma, noformējuma vai reklāmas veidā attiecībā uz pārtikas produktiem, ko piegādā galapatērētājam.
[..]
3.   Preču zīmi, zīmolvārdu vai brīvi izvēlētu nosaukumu, kas parādās uz pārtikas produkta marķējuma, pārtikas produkta noformējumā vai reklāmā un ko varētu interpretēt kā uzturvērtības vai veselīguma norādi, drīkst lietot, nepiemērojot šajā regulā paredzēto procedūru, ja tam šajā marķējumā, noformējumā vai reklāmā pievieno līdzīgu uzturvērtības vai veselīguma norādi, kas atbilst šīs regulas noteikumiem.”
Šīs regulas 2. pantā ir ietvertas šādas definīcijas:
“1.   Šajā regulā:
[..]
2.   Piemēro arī šādas definīcijas:
1)
“norāde” ir jebkurš ziņojums vai atveidojums, kas nav obligāts saskaņā ar Kopienas vai valstu tiesību aktiem, tostarp ilustrēts, grafisks vai jebkāda veida simbolisks atveidojums, kurš pauž, liek domāt vai netieši norāda, ka pārtikas produktam ir sevišķas īpašības;
[..]
5)
“veselīguma norāde” ir jebkura norāde, kas pauž, liek domāt vai netieši norāda, ka pastāv saikne starp pārtikas produktu kategoriju, pārtikas produktu vai kādu tā sastāvdaļu un veselību;
6)
“samazināta slimības riska norāde” ir jebkura veselīguma norāde, kas pauž, liek domāt vai netieši norāda, ka attiecīgās pārtikas produktu kategorijas, pārtikas produkta vai kādas tā sastāvdaļas lietošana būtiski mazina kādas cilvēka saslimšanas riska faktoru;
[..].”
Minētās regulas 3. pantā, kura nosaukums ir “Visu norāžu vispārēji principi”, ir noteikts:
“Uzturvērtības un veselīguma norādes Kopienas tirgū laisto pārtikas produktu marķēšanai, noformēšanai un reklāmai var izmantot tikai tad, ja tās atbilst šīs regulas noteikumiem.
[..]”
Atbilstoši šīs pašas regulas 10. panta 1. punktam:
“Veselīguma norādes aizliedz, ja tās neatbilst II nodaļas [kurā ietverts 3.–7. pants] vispārējām prasībām un šīs nodaļas īpašajām prasībām un ja par tām nav izsniegtas atļaujas saskaņā ar šo regulu, un tās nav iekļautas 13. un 14. pantā paredzētajā sarakstā ar norādēm, par kurām izsniedz atļaujas.”
Regulas Nr. 1924/2006 14. panta, kura nosaukums ir “Norādes par samazinātu slimības risku un norādes, kas attiecas uz bērnu attīstību un veselību”, 1. punktā ir paredzēts:
“Neatkarīgi no Direktīvas 2000/13/EK 2. panta 1) punkta b) apakšpunkta norādes par samazinātu slimības risku un norādes, kas attiecas uz bērnu attīstību un veselību, var izmantot, ja tās ir atļautas saskaņā ar šīs regulas 15., 16., 17. un 19. pantā minēto procedūru, tās iekļaujot šādu Kopienas atļauto norāžu sarakstā kopā ar visiem vajadzīgajiem šo norāžu izmantošanas nosacījumiem:
a)
norādes par samazinātu slimības risku;
[..].”
Šīs regulas 20. pantā, kas attiecas uz Kopienas reģistru, ir noteikts:
“1.   Komisija izveido un uztur Kopienas Pārtikas produktu uzturvērtības un veselīguma norāžu reģistru, turpmāk– “Reģistrs”.
2.   Reģistrā iekļauj šādu informāciju:
a)
uzturvērtības norādes un nosacījumus, kas uz tām attiecas, kā noteikts pielikumā;
b)
ierobežojumus, kas pieņemti saskaņā ar 4. panta 5. punktu;
c)
atļautās veselīguma norādes un nosacījumus, kas uz tām attiecas un ir noteikti 13. panta 3. un 5. punktā, 14. panta 1. punktā, 19. panta 2. punktā, 21. pantā, 24. panta 2. punktā un 28. panta 6. punktā, kā arī 23. panta 3. punktā minētos valsts pasākumus;
d)
noraidīto veselīguma norāžu sarakstu un iemeslus, kāpēc tās noraidītas.
[..]
3.   Reģistrs ir publiski pieejams.”
Minētās regulas 28. panta, kura nosaukums ir “Pārejas pasākumi”, 2. punktā ir paredzēts:
“Preču zīmju vai zīmolvārdu produktus, kas pastāvēja pirms 2005. gada 1. janvāra un kuri neatbilst šai regulai, drīkst turpināt tirgot līdz 2022. gada 19. janvāri[m]; pēc tam piemēro šīs regulas noteikumus.”
Čehijas tiesiskais regulējums
Likuma Nr. 110/1997
Sb
par pārtikas un tabakas izstrādājumiem, ar ko grozīti un papildināti noteikti saistīti likumi (
zákon č
. 110/1997
Sb
.,
o potravinách a tabákových výrobcích a o změně a doplnění některých souvisejících zákonů
), tā redakcijas, kas piemērojama pamatlietai, 17. panta 2. punktā ir noteikts, ka uzņēmējs, kas iesaistīts pārtikas apritē, izdara administratīvu pārkāpumu:
“a)
ja tas neizpilda pienākumu ievērot prasības, kas attiecībā uz pārtikas drošību noteiktas tieši piemērojamajos [..] Kopienas tiesību aktos, kuros regulētas prasības attiecībā uz pārtikas produktiem, vai
b)
ar rīcību, izņemot iepriekš a) apakšpunktā aprakstīto, tas neizpilda pienākumu, kas paredzēts tieši piemērojamajos Eiropas Kopienas tiesību aktos, kuros regulētas prasības pārtikai.”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
No lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu izriet, ka
Green-Swan Pharmaceuticals
pirms 2005. gada 1. janvāra Čehijas Republikā laida apgrozībā uztura bagātinātāju ar nosaukumu “GS Merilin”. Šis uztura bagātinātājs tika tirgots, uz tā iepakojuma norādot paziņojumu, saskaņā ar kuru “šis produkts satur kalciju un vitamīnu D
, kas palīdz samazināt saslimšanas riska faktoru osteoporozes un kaulu lūzumu attīstībai”. Turklāt valsts preču zīme “GS Merilin” Čehijas Republikā tika reģistrēta 2003. gada 29. oktobrī.
Ar 2010. gada 10. novembra lēmumu
Inspektorát Státní zemědělské a potravinářské inspekce
(Valsts lauksaimniecības un pārtikas kontroles iestāde) atzina, ka
Green-Swan Pharmaceuticals
uz “GS Merilin” uztura bagātinātāja iepakojuma bija izvietojusi veselīguma norādi, pārkāpjot Regulas Nr. 1924/2006 10. panta 1. punktu. Minētā iestāde no tā secināja, ka šī sabiedrība ir izdarījusi administratīvo pārkāpumu, kas minēts Likuma Nr. 110/1997
Sb
– tā redakcijas, kas piemērojama pamatlietā, – 17. panta 2. punkta b) apakšpunktā, un piesprieda tai samaksāt naudas sodu 200000 CZK apmērā.
Green-Swan Pharmaceuticals
iesniedza sūdzību par šo
Inspektorát Státní zemědělské a potravinářské inspekce
lēmumu, norādot it īpaši, ka paziņojums uz “GS Merilin” uztura bagātinātāja iepakojuma nevar tikt interpretēts kā “norāde” Regulas Nr. 1924/2006 izpratnē. Ar 2011. gada 14. februāra lēmumu
Státní zemědělská a potravinářská inspekce, ústřední inspektorát
noraidīja šo sūdzību.
Green-Swan Pharmaceuticals
par šo pēdējo lēmumu cēla prasību
Krajský soud v Brně
(Brno apgabaltiesā). Tā it īpaši apgalvoja, ka “GS Merilin” uztura bagātinātājam bija jāpiemēro Regulas Nr. 1924/2006 28. panta 2. punkts, tādēļ ka šī tiesību norma attiecas uz produktiem kā tādiem, nevis uz preču zīmēm vai zīmolvārdiem, kas raksturo šos produktus. Tā arī atsaucās uz šīs pašas regulas 2. panta 2. punkta 6. apakšpunktu, norādot, ka šajā gadījumā paziņojums uz “GS Merilin” uztura bagātinātāja iepakojuma nepauž, kā arī neliek domāt par būtisku kādas cilvēka saslimšanas riska faktora samazināšanu, lietojot šo produktu.
Ar 2011. gada 21. septembra spriedumu
Krajský soud v Brně
noraidīja
Green-Swan Pharmaceuticals
prasību. Šī tiesa uzskatīja, ka paziņojums uz “GS Merilin” uztura bagātinātāja ir veselīguma norāde Regulas Nr. 1924/2006 izpratnē un ka attiecībā uz samazināta slimības riska norādēm uz pārtikas produktu marķējuma vai reklāmas veidā var tikt izmantotas tikai tās norādes, kuras Komisija ir apstiprinājusi saskaņā ar šīs pašas regulas 14. pantā paredzētajiem nosacījumiem.
Green-Swan Pharmaceuticals
minēto
Krajský soud v Brně
spriedumu pārsūdzēja
Nejvyšší správní soud
[Augstākajā administratīvajā tiesā], vēlreiz apgalvojot, ka Regulas Nr. 1924/2006 28. panta 2. punkts pieļauj attiecīgā uztura bagātinātāja tirdzniecību, jo šajā tiesību normā ir atsauce uz produktiem kā tādiem. Šajā ziņā minētā sabiedrība norādīja uz atšķirību starp minētās tiesību normas un šīs pašas regulas 1. panta 3. punkta formulējumu, kurā ir atsauce uz preču zīmi un zīmolvārdu, kas varētu tikt interpretēti kā uzturvērtības vai veselīguma norāde. Tādējādi “GS Merilin” uztura bagātinātājam līdz 2022. gada 19. janvārim neesot piemērojams ar minēto regulu noteiktais režīms. Minētā sabiedrība arī norādīja, ka
Krajský soud v Brně
esot bijis jāpārbauda, vai norāde uz “GS Merilin” uztura bagātinātāja iepakojuma netieši norāda, ka šī produkta lietošana “būtiski” mazina saslimšanas risku Regulas Nr. 1924/2006 2. panta 2. punkta 6. apakšpunkta formulējuma izpratnē.
Iesniedzējtiesa uzskata, ka veselīguma norādē, lai tā varētu tikt interpretēta kā “samazināta slimības riska norāde”, nav obligāti jābūt iekļautam vārdam “būtiski”, ne arī līdzīga veida izteicienam. Pretējā gadījumā, izvēloties nedaudz citādāku formulējumu, būtu iespējams izvairīties no Regulas Nr. 1924/2006 14. panta piemērošanas.
Turklāt, raugoties no vidusmēra patērētāja viedokļa, pārtikas produktam, kurš ir apzīmēts ar norādi, kas pauž vai liek domāt, ka šī produkta lietošana būtiski samazina saslimšanas risku, netiktu piešķirta lielāka vērtība nekā produktam, kam nav šādas norādes. Šajā ziņā no Regulas Nr. 1924/2006 20. pantā paredzētā Pārtikas produktu uzturvērtības un veselīguma norāžu reģistra izriet, ka tajās samazināta slimības riska norādēs, kuras jau ir pārbaudījusi Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde un apstiprinājusi Komisija, nav minēts ne vārds “būtiski”, ne arī kāds cits vārds ar tādu pašu nozīmi.
Turklāt iesniedzējtiesa uzskata, ka Regulas Nr. 1924/2006 28. panta 2. punkts nav piemērojams pamatlietā, jo aplūkotā norāde nav ne preču zīme, ne zīmolvārds šīs tiesību normas izpratnē. Iesniedzējtiesa piebilst, ka, pat pieņemot, ka šī tiesību norma ir piemērojama, interpretācijai, saskaņā ar kuru no šīs regulas piemērošanas jomas ir izslēgti visi jau pirms 2005. gada 1. janvāra pastāvošie produkti, nebūtu nozīmes tiktāl, ciktāl minētā regula attiecas uz pārtikas produktu etiķetēm.
Šādos apstākļos
Nejvyšší správní soud
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai veselīguma norāde “šis produkts satur kalciju un vitamīnu D
, kas palīdz samazināt saslimšanas riska faktoru osteoporozes un kaulu lūzumu attīstībai” ir samazināta slimības riska norāde [..] Regulas [..] Nr. 1924/2006 [..] 2. panta 2. punkta 6. apakšpunkta izpratnē, pat ja tajā nav tieši apgalvots, ka šī produkta lietošana būtiski mazina minētās saslimšanas riska faktoru?
2)
Vai preču zīmes vai zīmolvārda jēdziens [..] Regulas [..] Nr. 1924/2006 [..] 28. panta 2. punktā ietver arī komerciāla rakstura paziņojumus uz produkta iepakojuma?
3)
Vai pārejas pasākumi, kas ietverti [..] Regulas [..] Nr. 1924/2006 [..] 28. panta 2. punktā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie attiecas uz (ikvienu) pārtikas produktu, kas pastāvējis pirms 2005. gada 1. janvāra, vai arī tas attiecas uz pārtikas produktiem, kas bija apzīmēti ar preču zīmi vai zīmolvārdu un kuri šādā formā pastāvēja pirms minētā datuma?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pirmo jautājumu
Ar pirmo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai Regulas Nr. 1924/2006 2. panta 2. punkta 6. apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai veselīguma norāde varētu tikt kvalificēta kā “samazināta slimības riska norāde” šīs tiesību normas izpratnē, tajā obligāti jābūt tieši norādītam, ka attiecīgās pārtikas produktu kategorijas, pārtikas produkta vai kādas tā sastāvdaļas lietošana būtiski mazina kādas cilvēka saslimšanas riska faktoru.
Vispirms ir jāatgādina, ka “veselīguma norāde” Regulas Nr. 1924/2006 2. panta 2. punkta 5. punkta izpratnē ir definēta, izmantojot saikni, kādai ir jāpastāv starp pārtikas produktu vai kādu tā sastāvdaļu, no vienas puses, un veselību, no otras puses; šajā definīcijā nav precizēts ne tas, vai šai saiknei ir jābūt tiešai vai netiešai, ne tas, cik tai ir jābūt intensīvai vai ilgstošai, no kā izriet, ka jēdziens “saikne” ir jāinterpretē plaši (skat. 2012. gada 6. septembra spriedumu lietā C-544/10
Deutsches Weintor
, 34. punkts).
Papildus veselīguma norādei Regulas Nr. 1924/2006 2. panta 2. punkta 6. apakšpunktā ir minēta “samazināta slimības riska norāde”, kas definēta kā “jebkura veselīguma norāde, kas pauž, liek domāt vai netieši norāda, ka attiecīgās pārtikas produktu kategorijas, pārtikas produkta vai kādas tā sastāvdaļas lietošana būtiski mazina kādas cilvēka saslimšanas riska faktoru”.
No vārdu “liek domāt vai netieši norāda” lietošanas izriet, ka, lai norāde varētu tikt kvalificēta kā “samazināta slimības riska norāde”, tajā nav jābūt tieši norādītam, ka pārtikas produkta lietošana būtiski mazina kādas cilvēka saslimšanas riska faktoru. Pietiek ar to, ka šī norāde samērā informētam, uzmanīgam un apdomīgam vidusmēra patērētājam var radīt iespaidu, ka riska faktora samazināšana ir būtiska.
Šajā ziņā ir jānorāda, ka tāda kategoriska formulējuma lietošana, saskaņā ar kuru attiecīgā pārtikas produkta lietošana mazina – vai palīdz mazināt – šādu riska faktoru, var radīt minētajam patērētājam iespaidu, ka minētais risks tiek būtiski samazināts. Šādos apstākļos, kā to norāda arī iesniedzējtiesa, lai tāda veselīguma norāde kā pamatlietā varētu tikt interpretēta kā “samazināta slimības riska norāde”, tajā obligāti nav jābūt ietvertam vārdam “būtiski” vai arī citam vārdam ar tādu pašu nozīmi.
Līdz ar to uz pirmo jautājumu ir jāatbild, ka Regulas Nr. 1924/2006 2. panta 2. punkta 6. apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai veselīguma norāde varētu tikt kvalificēta kā “samazināta slimības riska norāde” šīs tiesību normas izpratnē, tajā obligāti nav jābūt tieši norādītam, ka attiecīgās pārtikas produktu kategorijas, pārtikas produkta vai kādas tā sastāvdaļas lietošana “būtiski” mazina kādas cilvēka saslimšanas riska faktoru.
Par otro jautājumu
Ar otro jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai Regulas Nr. 1924/2006 28. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka komerciāla rakstura paziņojums uz pārtikas produkta iepakojuma var veidot preču zīmi vai zīmolvārdu šīs tiesību normas izpratnē.
Saskaņā ar Regulas Nr. 1924/2006 28. panta 2. punktu preču zīmju vai zīmolvārdu produktus, kas pastāvēja pirms 2005. gada 1. janvāra un kuri neatbilst šai regulai, drīkst turpināt tirgot līdz 2022. gada 19. janvārim.
Turklāt atbilstoši Regulas Nr. 1924/2006 1. panta 2. punktam šo regulu piemēro pārtikas produktu uzturvērtības un veselīguma norādēm, kas sniegtas tirdzniecības informācijā marķējuma, noformējuma vai reklāmas veidā attiecībā uz pārtikas produktiem, ko piegādā galapatērētājam.
Turklāt, kā tas noteikts arī Regulas Nr. 1924/2006 1. panta 3. punktā, preču zīme, zīmolvārds, kā arī brīvi izvēlēts nosaukums, kas parādās uz pārtikas produkta marķējuma, var veidot veselīguma norādi.
Kā to norāda arī Komisija, ja komerciāla rakstura paziņojumi pārsvarā nevar tikt interpretēti kā preču zīmes vai zīmolvārdi, nevar tikt izslēgts, ka šāds paziņojums uz pārtikas produkta iepakojuma tai pat laikā veido preču zīmi vai zīmolvārdu. Ņemot to vērā, šāds paziņojums šādu preču zīmi vai zīmolvārdu var veidot tikai tad, ja tas kā tāds ir aizsargāts ar piemērojamo tiesisko regulējumu. Valsts tiesai, ņemot vērā visus tajā izskatāmās lietas faktiskos un tiesiskos apstākļus, ir jāpārbauda, vai šāds paziņojums patiesi veido šādi aizsargātu preču zīmi vai zīmolvārdu.
Līdz ar to uz otro jautājumu ir jāatbild, ka Regulas Nr. 1924/2006 28. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka komerciāla rakstura paziņojums uz pārtikas produkta iepakojuma var veidot preču zīmi vai zīmolvārdu šīs tiesību normas izpratnē, ar nosacījumu, ka tas kā šāda preču zīme vai zīmolvārds ir aizsargāts ar piemērojamo tiesisko regulējumu. Valsts tiesai, ņemot vērā visus tajā izskatāmās lietas faktiskos un tiesiskos apstākļus, ir jāpārbauda, vai šāds paziņojums patiesi ir šādi aizsargāta preču zīme vai zīmolvārds.
Par trešo jautājumu
Ar trešo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai Regulas Nr. 1924/2006 28. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas uz ikvienu pārtikas produktu, kas pastāvējis pirms 2005. gada 1. janvāra, vai arī tas attiecas uz pārtikas produktiem, kuri bija apzīmēti ar preču zīmi vai zīmolvārdu un kuri šādā formā pastāvēja pirms minētā datuma.
Vispirms ir jāatgādina, ka Regulas Nr. 1924/2006 priekšmets ir nevis paši pārtikas produkti, bet gan uzturvērtības un veselīguma norādes uz šādiem produktiem.
Tādējādi atbilstoši Regulas Nr. 1924/2006 1. panta 3. punktam preču zīmi vai zīmolvārdu, kas parādās uz pārtikas produkta marķējuma, pārtikas produkta noformējumā vai reklāmā un kas varētu tikt interpretēti kā uzturvērtības vai veselīguma norāde, drīkst lietot, nepiemērojot šajā regulā paredzēto procedūru, ja tam šajā marķējumā, noformējumā vai reklāmā tiek pievienota līdzīga uzturvērtības vai veselīguma norāde, kas atbilst šīs regulas noteikumiem.
Šādā kontekstā, kā to apgalvo arī Čehijas Republikas valdība un Komisija, Regulas Nr. 1924/2006 28. panta 2. punkts, ar kuru ir ieviests atkāpes un pārejas pasākums, attiecas tikai uz tādu preču zīmi vai zīmolvārdu, kas jau pastāvēja pirms 2005. gada 1. janvāra un kuri var tikt interpretēti kā uzturvērtības vai veselīguma norāde šīs regulas izpratnē. Produktus ar šādu preču zīmi vai zīmolvārdu var turpināt tirgot līdz 2022. gada 19. janvārim.
Ņemot vērā iepriekš minēto, uz trešo jautājumu ir jāatbild, ka Regulas Nr. 1924/2006 28. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas tikai uz tādiem pārtikas produktiem, kuri bija apzīmēti ar preču zīmi vai zīmolvārdu, kas var tikt interpretēti kā uzturvērtības vai veselīguma norāde šīs regulas izpratnē, un kuri šādā formā pastāvēja jau pirms 2005. gada 1. janvāra.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamatlietas dalībniekiem šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto lietas dalībnieku izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (devītā palāta) nospriež:

1)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem, kas grozīta ar Komisijas 2010. gada 9. februāra Regulu (ES) Nr. 116/2010, 2. panta 2. punkta 6. apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai veselīguma norāde varētu tikt kvalificēta kā “samazināta slimības riska norāde” šīs tiesību normas izpratnē, tajā obligāti nav jābūt tieši norādītam, ka attiecīgās pārtikas produktu kategorijas, pārtikas produkta vai kādas tā sastāvdaļas lietošana “būtiski” mazina kādas cilvēka saslimšanas riska faktoru;

2)
Regulas Nr. 1924/2006, kas grozīta ar Regulu Nr. 116/2010, 28. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka komerciāla rakstura paziņojums uz pārtikas produkta iepakojuma var veidot preču zīmi vai zīmolvārdu šīs tiesību normas izpratnē, ar nosacījumu, ka tas kā šāda preču zīme vai zīmolvārds ir aizsargāts ar piemērojamo tiesisko regulējumu. Valsts tiesai, ņemot vērā visus tajā izskatāmās lietas faktiskos un tiesiskos apstākļus, ir jāpārbauda, vai šāds paziņojums patiesi ir šādi aizsargāta preču zīme vai zīmolvārds;

3)
Regulas Nr. 1924/2006, kas grozīta ar Regulu Nr. 116/2010, 28. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas tikai uz tādiem pārtikas produktiem, kuri bija apzīmēti ar preču zīmi vai zīmolvārdu, kas var tikt interpretēti kā uzturvērtības vai veselīguma norāde šīs regulas izpratnē, un kuri šādā formā pastāvēja jau pirms 2005. gada 1. janvāra.

[Paraksti]
(
*1
)   Tiesvedības valoda – čehu.