CELEX: 62010CJ0338
Dumping
Antidumpingové clo uložené na dovoz určitých upravených alebo konzervovaných citrusových plodov pochádzajúcich z Číny
Nariadenie (ES) č. 1355/2008
Platnosť
Nariadenie (ES) č. 384/96
Článok 2 ods. 7 písm. a)
Určenie normálnej hodnoty
Krajina s iným ako trhovým hospodárstvom
Povinnosť Komisie vynaložiť náležitú starostlivosť s cieľom určiť normálnu hodnotu na základe ceny alebo hodnoty vytvorenej v tretej krajine s trhovým hospodárstvom

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka platnosti nariadenia Rady (ES) č. 1355/2008 z 18. decembra 2008, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitých upravených alebo konzervovaných citrusových plodov (najmä mandarínok atď.) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (
Ú. v. EÚ L 350, s. 35
, ďalej len „konečné nariadenie“).
Tento návrh bol podaný v rámci konania medzi spoločnosťou Grünwald Logistik Service GmbH (ďalej len „GLS“) a Hauptzollamt Hamburg-Stadt (hlavný colný úrad mesta Hamburg) vo veci výberu dočasného antidumpingového cla colným úradom z mandarínkových konzerv dovezených z Číny žalobkyňou v konaní vo veci samej.
Právny rámec
Ustanovenia upravujúce uplatnenie antidumpingových opatrení Európskou úniou sa nachádzajú v nariadení Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (
Ú. v. ES L 56
, 1996, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45), zmenenom a doplnenom nariadením Rady (ES) č. 2117/2005 z 21. decembra 2005 (
Ú. v. EÚ L 340, s. 17
, ďalej len „základné nariadenie“).
Článok 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia uvádza:
„V prípade dovozov z krajín s iným ako trhovým hospodárstvom… sa normálna hodnota určí na základe ceny alebo vytvorenej hodnoty v tretej krajine s trhovým hospodárstvom alebo na základe ceny z takejto tretej krajiny voči iným krajinám vrátane spoločenstva, alebo ak toto nie je možné, na inom odôvodnenom základe, vrátane ceny skutočne zaplatenej alebo bežne platenej v spoločenstve za podobný výrobok, ktorá sa v prípade potreby riadne upraví tak, aby zahŕňala primerané ziskové rozpätie.
Vhodná tretia krajina s trhovým hospodárstvom sa vyberie vhodným spôsobom, pričom sa vezmú do úvahy spoľahlivé informácie dostupné v čase výberu. Do úvahy sa vezmú aj lehoty; ak je to vhodné, použije sa tretia krajina s trhovým hospodárstvom, ktorá je predmetom toho istého prešetrovania.
Prešetrované strany sú informované krátko po začatí prešetrovania o predpokladanej tretej krajine s trhovým hospodárstvom a majú 10 dní na vyjadrenie pripomienok.“
Podľa odôvodnenia č. 42 nariadenia Komisie (ES) č. 642/2008 zo 4. júna 2008, ktorým sa ukladá dočasné antidumpingové clo na dovoz určitých upravených alebo konzervovaných citrusových plodov (najmä mandarínok atď.) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (
Ú. v. EÚ L 178, s. 19
, ďalej len „dočasné nariadenie“), sa predbežne rozhodlo určiť normálnu hodnotu pre všetkých vyvážajúcich výrobcov vo vzorke na akomkoľvek inom primeranom základe, v tomto prípade na základe cien skutočne zaplatených alebo splatných v Spoločenstve za podobný výrobok podľa článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia.
Odôvodnenie č. 58 dočasného nariadenia obsahuje tieto štatistiky týkajúce sa objemov dovozov predmetného výrobku pochádzajúceho z Číny:
„Objem dovozu
2002/2003
2003/2004
2004/2005
2005/2006
PE
ČĽR v tonách
51 193
65 878
49 584
61 456
56 108“
Obdobie prešetrovania (OP), ako vyplýva z odôvodnenia č. 12 dočasného nariadenia, sa týkalo obdobia od 1. októbra 2006 do 30. septembra 2007.
V odôvodnení č. 18 konečného nariadenia sa uvádza záver, že keďže neboli predložené žiadne iné pripomienky, odôvodnenia č. 38 až 45 dočasného nariadenia o určení normálnej hodnoty sa potvrdzujú. Okrem toho odôvodnenie č. 26 konečného nariadenia potvrdzuje konštatovania týkajúce sa objemov dovozov predmetného výrobku z odôvodnenia č. 58 dočasného nariadenia.
Odôvodnenie č. 17 konečného nariadenia uvádza:
„Po uložení dočasných opatrení všetci traja čínski spolupracujúci vyvážajúci výrobcovia zaradení do vzorky a dvaja neprepojení dovozcovia z ES spochybnili použitie cien výrobného odvetvia Spoločenstva na výpočet normálnej hodnoty. Konštatovali, že normálna hodnota sa mala vypočítať na základe výrobných nákladov v [Číne], pričom by sa zobrali do úvahy všetky príslušné úpravy súvisiace s rozdielmi medzi trhmi v [Únii] a [Číne]. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že použitie informácií z krajiny s iným ako trhovým hospodárstvom, a najmä od spoločností, ktorým nebolo poskytnuté THZ, by bolo v rozpore s ustanoveniami článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia. Toto tvrdenie sa preto zamieta. Tvrdilo sa tiež, že vzhľadom na nedostatočnú spoluprácu analogickej [podobnej –
neoficiálny preklad
] krajiny sa ako prijateľné riešenie mohli použiť údaje o cenách zo všetkých ostatných dovážajúcich krajín alebo príslušné uverejnené informácie. Takéto všeobecné informácie by však na rozdiel od údajov, ktoré použila Komisia, nebolo možné overiť ani urobiť krížovú kontrolu ich presnosti v súlade s ustanoveniami článku 6 ods. 8 základného nariadenia. Toto tvrdenie sa preto zamieta. Nebolo predložené žiadne iné tvrdenie, ktoré by mohlo vyvolať pochybnosti o skutočnosti, že metodika, ktorú použila Komisia, je v súlade s ustanoveniami článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia, a najmä o skutočnosti, že v tomto konkrétnom prípade predstavuje jediný zostávajúci opodstatnený základ na účely výpočtu normálnej hodnoty.“
Článok 1 ods. 1 a 2 konečného nariadenia stanovuje:
„1.   Týmto sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz upravených alebo konzervovaných mandarínok (vrátane druhov tangerines a satsumas), klementínok, wilkingov a iných podobných citrusových hybridov neobsahujúcich pridaný alkohol, obsahujúcich alebo neobsahujúcich pridaný cukor alebo iné sladidlo, vymedzených pod položkou KN 2008, s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, a patriacich pod kódy KN 2008 30 55, 2008 30 75 a ex 2008 30 90 (kódy TARIC 2008 30 90 61, 2008 30 90 63, 2008 30 90 65, 2008 30 90 67, 2008 30 90 69).
2.   Výška konečného antidumpingového cla uplatniteľného na výrobky opísané v odseku 1 a vyrábané ďalej uvedenými spoločnosťami je takáto:
Spoločnosť
EUR/t čistá hmotnosť výrobku
Doplnkový kód TARIC
Yichang Rosen Foods Co., Ltd, Yichang, Zhejianf
531,2
A886
Huangyan No.1 Canned Food Factory, Huangyan, Zhejiang
361,4
A887
Zhejiang Xinshiji Foods Co., Ltd, Sanmen, Zhejiang a jej prepojený výrobca Hubei Xinshiji Foods Co., Ltd., Dangyang City, provincia Hubei
490,7
A888
Spolupracujúci vyvážajúci výrobcovia nezaradení do vzorky, ktorí sú uvedení v prílohe
499,6
A889
Všetky ostatné spoločnosti
531,2
A999“
Článok 3 ods. 1 konečného nariadenia stanovuje:
„S konečnou platnosťou sa uskutoční výber súm uložených prostredníctvom dočasného antidumpingového cla podľa [dočasného] nariadenia, a to na úrovni sadzby dočasného cla.“
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
GLS je spoločnosť dovážajúca do Únie mandarínkové konzervy pochádzajúce z Číny.
Vyhlásením z 30. júla 2008 GLS deklarovala dovoz zásielky mandarínkových konzerv patriacich pod kód kombinovanej nomenklatúry 2008 3055 900. Vyhlásením z 9. októbra 2008 GLS uviedla túto zásielku do voľného obehu. Po prijatí dočasného nariadenia a pred prijatím konečného nariadenia Hauptzollamt Hamburg-Stadt vybral dočasné antidumpingové clo vo forme záruky. Listom z 1. decembra 2008 GLS podala proti tomuto opatreniu sťažnosť. Keďže jej sťažnosť bola zamietnutá, GLS podala 30. apríla 2009 žalobu na Finanzgericht Hamburg.
Za týchto okolností Finanzgericht Hamburg rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Je antidumpingová právna úprava prijatá Komisiou… podľa [základného] nariadenia neúčinná, keď Komisia pri jej prijímaní použila na určenie normálnej hodnoty ‚akýkoľvek iný primeraný základ‘ (v tomto prípade ceny skutočne zaplatené alebo splatné v Spoločenstve za podobný výrobok) bez pokračovania v zisťovaní normálnej hodnoty po tom, ako oslovenie dvoch spoločností z Komisiou vybratej inej vhodnej krajiny zostalo bez výsledku, pričom jedna z nich nijako nereagovala a druhá zo začiatku súhlasila so spoluprácou pri prešetrovaní, ale neskôr nereagovala na zaslaný dotazník, a účastníci konania informovali Komisiu o ďalšej možnej vhodnej krajine?“
Uznesením z 15. júna 2011, Súdny dvor požiadal Komisiu o predloženie, medzi iným, štatistík Eurostatu za roky 2005 až 2008, ktoré boli k dispozícii 18. decembra 2008, týkajúcich sa dovozu výrobkov „patriacich pod kódy [kombinovanej nomenklatúry] KN 2008 30 55, 2008 30 75 a ex 2008 30 90“ uvedené v článku 1 konečného nariadenia, do Spoločenstva.
Komisia pre to, aby vyhovela uvedenému opatreniu na zabezpečenie priebehu konania, predložila Súdnemu dvoru nasledujúce štatistiky týkajúce sa dovozov uvedených výrobkov (v tonách):
„Objem imp.
2002/2003
2003/2004
2004/2005
2005/2006
2006/2007 (PE)
ČĽR
51 282,60
65 895,00
49 590,20
61 456,30
56 157,20
Izrael
4 247,00
3 536,20
4 045,20
3 634,90
4 674,00
Svazijsko
3 903,10
3 745,30
3 785,70
3 841,00
3 155,50
Turecko
2 794,30
3 632,30
3 021,40
2 273,80
2 233,60
Thajsko
235,80
457,90
485,10
532,50
694,80“
O prejudiciálnej otázke
Svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či je konečné nariadenie neplatné, keďže Komisia určila normálnu hodnotu predmetného výrobku na základe cien skutočne zaplatených alebo splatných v Únii za podobný výrobok, bez vynaloženia náležitej starostlivosti požadovanej s cieľom určiť túto cenu na základe cien platených za taký istý výrobok v tretích krajinách s trhovým hospodárstvom, v rozpore s požiadavkami uvádzanými článkom 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia.
Treba pripomenúť, že podľa článku 3 ods. 1 konečného nariadenia sumy uložené prostredníctvom dočasného antidumpingového cla zavedeného dočasným nariadením sa s konečnou platnosťou vyberajú v sadzbe dočasného cla. Keďže za takýchto podmienok sa GLS nemôže dovolávať žiadneho právneho účinku vyplývajúceho z dočasného nariadenia (pozri v tomto zmysle rozsudok z 11. júla 1990, Neotype Techmashexport/Komisia a Rada,
C-305/86 a C-160/87, Zb. s. I-2945
, bod 13 a citovaná judikatúra), treba prijať záver, že prejudiciálna otázka sa týka iba platnosti konečného nariadenia.
Po prvé treba zdôrazniť, že v oblasti dumpingu predstavuje určenie normálnej hodnoty jednu zo základných etáp, ktorá má umožniť stanoviť, či existuje prípadný dumping. Článok 2 ods. 1 základného nariadenia stanovuje všeobecnú zásadu, podľa ktorej je normálna hodnota spravidla založená na cenách zaplatených alebo obvykle platených pri bežnom obchodovaní nezávislými zákazníkmi vo vyvážajúcej krajine.
Po druhé treba uviesť, že článok 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia stanovuje, že v zmysle výnimky z pravidiel stanovených v odsekoch 1 až 6 toho istého článku sa v prípade dovozov z krajín s iným ako trhovým hospodárstvom normálna hodnota určí na základe ceny alebo vytvorenej hodnoty v tretej krajine s trhovým hospodárstvom. Toto ustanovenie má za cieľ predchádzať zohľadneniu cien a nákladov, ktoré platia v krajinách s iným ako trhovým hospodárstvom, keďže tieto parametre nie sú normálnym výsledkom síl, ktoré pôsobia na trhu (pozri rozsudok z 29. mája 1997, Rotexchemie,
C-26/96, Zb. s. I-2817
, bod 9).
Podľa znenia článku 2 ods. 7 písm. a) druhého pododseku základného nariadenia vhodná tretia krajina s trhovým hospodárstvom sa vyberie vhodným spôsobom, pričom sa vezmú do úvahy spoľahlivé informácie dostupné v čase výberu. Inštitúciám Únie prislúcha, aby sa s prihliadnutím na ukazujúce sa alternatívy pokúsili nájsť tretiu krajinu, kde sa cena podobného výrobku vytvára za podmienok čo najviac porovnateľných s podmienkami krajiny vývozu, pokiaľ ide o krajinu s trhovým hospodárstvom.
Výkon právomoci posúdenia inštitúcií Únie podlieha súdnemu preskúmaniu. Pokiaľ ide o výber podobnej krajiny, treba najmä overiť, či inštitúcie neopomenuli zohľadniť základné skutočnosti s cieľom stanoviť adekvátnu povahu vybratej krajiny a či skutočnosti uvedené v spise boli preskúmané s náležitou starostlivosťou vyžadovanou na to, aby sa dalo konštatovať, že normálna hodnota bola určená vhodným spôsobom a nie neprimerane (rozsudok z 22. októbra 1991, Nölle,
C-16/90, Zb. s. I-5163
, body 12 a 13).
Po tretie podľa znenia článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia v prípade dovozov z krajín s iným ako trhovým hospodárstvom sa normálna hodnota určí na základe ceny alebo vytvorenej hodnoty v tretej krajine s trhovým hospodárstvom alebo na základe ceny z takejto tretej krajiny voči iným krajinám vrátane Únie, alebo ak toto nie je možné, na inom odôvodnenom základe.
Zo znenia a štruktúry uvedeného ustanovenia teda vyplýva, že hlavná metóda určenia normálnej hodnoty v prípade dovozov z krajín s iným ako trhovým hospodárstvom je metóda „ceny alebo vytvorenej hodnoty v tretej krajine s trhovým hospodárstvom“ alebo „ceny z takejto tretej krajiny voči iným krajinám vrátane Únie“. Pri ich absencii je definovaná subsidiárna metóda určenia normálnej hodnoty, podľa ktorej sa táto hodnota určí na „inom odôvodnenom základe, vrátane ceny skutočne zaplatenej alebo bežne platenej v [Únii] za podobný výrobok, ktorá sa v prípade potreby riadne upraví tak, aby zahŕňala primerané ziskové rozpätie“.
Použitie týchto výrazov v článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia preukazuje, že cieľom tohto uprednostnenia hlavnej metódy predpísanej týmto ustanovením je získať primerané určenie normálnej hodnoty v krajine vývozu výberom tretej krajiny, kde sa cena podobného výrobku vytvára za podmienok čo najviac porovnateľných s podmienkami krajiny vývozu, pokiaľ ide o krajinu s trhovým hospodárstvom.
Z toho vyplýva, že právomoc posúdenia, ktorou disponujú inštitúcie Únie pri výbere podobnej krajiny, im neumožňuje odchýliť sa od požiadavky vybrať tretiu krajinu s trhovým hospodárstvom v prípade, že je to možné. Ako to poznamenal generálny advokát v bode 97 svojich návrhov, od uplatnenia všeobecného pravidla pre stanovenie normálnej hodnoty výrobkov pochádzajúcich z krajiny s iným než trhovým hospodárstvom, stanoveného v článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia, vychádzajúc z iného odôvodneného základu, sa môžu odchýliť iba v prípade, ak sa toto všeobecné pravidlo nemôže uplatniť.
Za týchto okolností v súlade s judikatúrou pripomenutou v bode 22 tohto rozsudku je potrebné, aby Súdny dvor vo svojom preskúmaní platnosti konečného nariadenia overil, či inštitúcie Únie neopomenuli zohľadniť základné skutočnosti a či skutočnosti uvedené v spise boli preskúmané s náležitou starostlivosťou.
V prejednávanej veci nebolo postavenie spoločnosti pôsobiacej v podmienkach trhového hospodárstva priznané žiadnemu vyvážajúcemu výrobcovi z Číny a normálna hodnota sa určila pre všetkých vyvážajúcich výrobcov podľa článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia na inom odôvodnenom základe, a to údajov overených v priestoroch výrobcov Únie spolupracujúcich na prešetrovaní. Odôvodnenia č. 17 a 18 konečného nariadenia, ktoré potvrdzujú závery dočasného nariadenia, spresňujú, že neboli predložené žiadne pripomienky, ktoré by mohli spochybniť metódu pre určenie normálnej hodnoty. Uvádza sa najmä, že použitie údajov o cenách zo všetkých ostatných vyvážajúcich krajín alebo uverejnených relevantných informácií nemohlo predstavovať primerané riešenie pri absencii spolupráce podobnej krajiny z dôvodu skutočnosti, že tieto informácie nemohli byť overené v súlade s požiadavkami článku 6 ods. 8 základného nariadenia. Podľa odôvodnenia č. 40 dočasného nariadenia Komisia pokračovala v hľadaní potenciálnych podobných krajín a na ten účel požiadala bez úspechu o spoluprácu dve spoločnosti v Thajsku.
Komisia v tejto súvislosti v oznámení o začatí antidumpingového konania týkajúceho sa dovozu určitých upravených alebo konzervovaných citrusových plodov (najmä mandarínok atď.) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (
Ú. v. EÚ C 246, 2007, s. 15
) uviedla, že podľa informácií uvedených v podnete predmetný výrobok sa mimo Únie a Číny nevyrába vo významných množstvách a že dotknuté strany boli vyzvané na predloženie ich pripomienok týkajúcich sa výberu podobnej krajiny v súlade s článkom 2 ods. 7 písm. a) tretím pododsekom základného nariadenia. Odôvodnenie č. 41 dočasného nariadenia uvádza, že dvaja čínsky vyvážajúci výrobcovia a združenie dovozcov nesúhlasili s metódou určenia normálnej hodnoty na základe cien zaplatených alebo splatných v Únii, ale neponúkli žiadne iné vhodné riešenie.
Článok 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia, podľa ktorého sa prednosť dáva hlavnej metóde stanovenej týmto ustanovením spočívajúcej v určení normálnej hodnoty na základe ceny alebo vytvorenej hodnoty v tretej krajine s trhovým hospodárstvom, však inštitúciám Únie ukladá skúmať s náležitou starostlivosťou informácie, ktorými disponujú, medzi ktorými sú najmä štatistiky Eurostatu, s cieľom nájsť podobnú krajinu v zmysle ustanovenia uvedeného článku, na ktorú je možné prihliadnuť.
Cieľ uvedeného ustanovenia, skúsiť nájsť podobnú krajinu, kde sa cena podobného výrobku vytvára za podmienok čo najviac porovnateľných s podmienkami krajiny vývozu, by bol ohrozený, ak by bol pojem „dostupné spoľahlivé informácie“ podľa článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia obmedzený na informácie poskytnuté sťažovateľom v jeho podnete alebo na vysvetlenia predložené neskôr dotknutými účastníkmi v rámci prešetrovania.
Ako to poznamenal generálny advokát v bodoch 101 a 102 svojich návrhov, Komisia je povinná z úradnej povinnosti skúmať všetky dostupné informácie, keďže jej úloha v antidumpingovom konaní nie je úlohou rozhodcu, ktorého právomoci sa obmedzujú na rozhodovanie iba s ohľadom na informácie a dôkazy predložené účastníkmi konania. V tejto súvislosti treba poznamenať, že základné nariadenie vo svojom článku 6 ods. 3 a 4 splnomocňuje Komisiu, aby od členských štátov žiadala predložiť informácie a vykonať potrebné inšpekcie a kontroly.
Zo štatistík Eurostatu, ktoré boli predložené Súdnemu dvoru a na ktoré odkazuje bod 16 tohto rozsudku, vyplýva, že počas rokov 2002/2003 až 2006/2007 existovali nie nevýznamné dovozy výrobkov patriacich pod kódy KN 2008 30 55, 2008 30 75 a ex 2008 30 90, uvádzané v článku 1 konečného nariadenia, do Únie a pochádzajúce z tretích krajín s trhovým hospodárstvom. Ide najmä o dovozy pochádzajúce z Izraela, Svazijska, Turecka a Thajska.
Za týchto okolností, vzhľadom na to, že údaje Eurostatu dostupné počas prešetrovania poskytovali indície, podľa ktorých sa výrobky podobné predmetnému výrobku vyrábajú v tretích krajinách s trhovým, hospodárstvom v nie nevýznamných množstvách, Komisia mala z úradnej povinnosti skúmať, či niektorá z týchto krajín môže predstavovať podobnú krajinu v zmysle článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia. Komisia sa nemohla obmedziť iba na zaslanie dotazníka dvom thajským podnikom a z absencie ich odpovede vyvodzovať nemožnosť určiť normálnu hodnotu na základe cien platených v tretích krajinách s trhovým hospodárstvom. Na jednej strane treba konštatovať, že dovozy pochádzajúce z Thajska boli podstatne nižšie než dovozy pochádzajúce z Izraela, Svazijska a Turecka. Odmietnutie spolupráce thajských podnikov Komisiu nijako nezbavovalo povinnosti skúmať dostupné údaje týkajúce sa iných tretích krajín s trhovým hospodárstvom. Na druhej strane treba konštatovať, že odôvodnenie č. 17 konečného nariadenia, ktoré sa obmedzuje na potvrdenie toho, že výpočet normálnej hodnoty vykonaný na základe cien v Únii, predstavuje jediný základ pre primeraný výpočet bez toho, aby boli uvedené dôvody, pre ktoré žiadna iná z vyššie uvedených tretích krajín s trhovým hospodárstvom, okrem Thajska, nemohla byť vybraná ako podobná krajina, poukazuje na to, že inštitúcie Únie neskúmali skutočnosti vyplývajúce z údajov štatistík Eurostatu s náležitou starostlivosťou.
Nakoniec tvrdenie Komisie uvedené na pojednávaní, podľa ktorého štatistiky Eurostatu predložené v reakcii na opatrenia na zabezpečenie priebehu konania Súdneho dvora, sa vo veľkej časti týkajú dovozov grapefruitov a pomarančov, keďže sa týkajú výrobkov, ktoré kumulatívne patria pod tri predmetné kódy kombinovanej nomenklatúry, musí byť odmietnuté. Na jednej strane štatistiky, ktorých predloženie sa požadovalo, sa týkajú „predmetného výrobku“, teda výrobkov uvedených v článku 1 konečného nariadenia. Na druhej strane porovnanie medzi štatistikami uvedenými v odôvodnení č. 58 dočasného nariadenia, týkajúcimi sa dovozu „predmetného výrobku“ z Číny, a štatistikami predloženými Súdnemu dvoru v priebehu tohto konania ukazuje, že tieto sa týkajú výlučne dovozov predmetného výrobku.
Za týchto okolností treba konštatovať, že Komisia a Rada v rozsahu, v akom určili normálnu hodnotu predmetného výrobku na základe cien skutočne zaplatených alebo splatných v Únii za podobný výrobok bez vynaloženia náležitej starostlivosti požadovanej s cieľom určiť túto hodnotu na základe cien platených za taký istý výrobok v tretích krajinách s trhovým hospodárstvom, porušili požiadavky vyplývajúce z článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia.
Preto treba na prejudiciálnu otázku odpovedať, že konečné nariadenie je neplatné.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol takto:

Nariadenie Rady (ES) č. 1355/2008 z 18. decembra 2008, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitých upravených alebo konzervovaných citrusových plodov (najmä mandarínok atď.) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, je neplatné.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.