CELEX: 62012CJ0396
Zajednička poljoprivredna politika
Financiranje iz EPFRR‑a
Potpora ruralnom razvoju
Smanjenje ili ukidanje plaćanja u slučaju nepridržavanja pravila o višestrukoj sukladnosti
Pojam ,namjernog nepridržavanja pravila’

Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članka 67. stavka 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 796/2004 od 21. travnja 2004. o utvrđivanju detaljnih pravila u pogledu višestruke sukladnosti, modulacije i integriranog administrativnog i kontrolnog sustava predviđenih Uredbom Vijeća (EZ) br. 1782/2003 od 29. rujna 2003. o zajedničkim pravilima za programe izravne potpore u sklopu zajedničke poljoprivredne politike i o uvođenju određenih programa potpore poljoprivrednicima (
SL L 141, str. 18
.), članka 51. stavka 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1698/2005 od 20. rujna 2005. o potporama ruralnom razvoju Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (
SL L 277, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 40., str. 138.), kao i članka 23. Uredbe Komisije (EZ) br. 1975/2006 od 7. prosinca 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća br. 1698/2005 vezano uz primjenu postupaka kontrole, kao i uvjeta višestruke sukladnosti u vezi s mjerama ruralnog razvoja (
SL L 368, str. 74
.).
Zahtjev je upućen u okviru spora između A. M. van der Hama i A. H. van der Ham‑Reijersen van Buuren s jedne strane i College van Gedeputeerde Staten van Zuid‑Holland (vlada pokrajine Zuid‑Holland, u daljnjem tekstu: College) s druge strane, u svezi smanjenja pomoći koja im je dodijeljena na temelju zajedničke poljoprivredne politike.
Pravni okvir
Pravo Unije
Uredba br. 1698/2005
Uredba br. 1698/2005 izmijenjena je, ponajprije, Uredbom Vijeća (EZ) br. 74/2009 od 19. siječnja 2009. (
SL L 30, str. 100
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 68., str. 100.). Na temelju članka 2. stavka drugog Uredbe br. 74/2009, izmjene koje je uvela primjenjuju se od 1. siječnja 2009., uz iznimku izmjena članka 51. stavaka 1., 2. i 4. Uredbe br. 1698/2005 koje se primjenjuju od 1. Siječnja 2010.
U skladu s uvodnom izjavom 45. Uredbe br. 1698/2005:
„Trebalo bi uspostaviti sustav kazni u slučaju kad korisnici koji primaju naknade po određenim mjerama upravljanja zemljištem ne udovoljavaju propisanim zahtjevima koji su navedeni u Uredbi Vijeća (EZ) br. 1782/2003 [od 29. rujna 2003. o utvrđivanju zajedničkih pravila za planove izravnih potpora na temelju zajedničke poljoprivredne politike i o utvrđivanju određenih planova potpore poljoprivrednicima i kojom se izmjenjuju uredbe (EEZ) br. 2019/93, (EZ) br. 1452/2001, (EZ) br. 1453/2001, (EZ) br. 1454/2001, (EZ) br. 1868/94, (EZ) br. 1251/1999, (EZ) br. 1254/1999, (EZ) br. 1673/2000, (EEZ) br. 2358/71 i (EZ) br. 2529/2001 (
SL L 270, str. 1
.)] na cijelom njihovom gospodarstvu, uzimajući u obzir težinu, stupanj, trajnost ili ponavljano nepridržavanje.“
Članak 36. točka (a) podtočka iv. Uredbe br. 1698/2005 predviđa odobrenje agroekoloških plaćanja.
Članak 51. stavak 1. i 4. Uredbe br. 1698/2005, kako je bio primjenjiv do 1. siječnja 2010., određuje:
„1.   Ako se korisnici plaćanja sukladno članku 36. točki (a) podtočkama i. do v. [...] na cijelom gospodarstvu ne pridržavaju, zbog radnje ili propusta koji im se izravno može pripisati, obvezujućih zahtjeva navedenih u člancima 4. i 5. i u prilozima III. i IV. Uredbi (EZ) br. 1782/2003, smanjuje se ili ukida ukupan iznos plaćanja odobrenih u kalendarskoj godini u kojoj se dogodi nepridržavanje.
Smanjenje ili ukidanje navedeno u prvom podstavku primjenjuje se i u slučajevima kada se korisnici plaćanja sukladno članku 36. točki (a) podtočki iv. na cijelom gospodarstvu ne pridržavaju, zbog radnje ili propusta koji im se izravno može pripisati, minimalnih zahtjeva za gnojivo i korištenje sredstava za zaštitu bilja navedenih u članku 39. stavku 3.
[...]
4.   Detaljna pravila o smanjenjima i ukidanjima navode se u skladu s postupkom opisanim u članku 90. stavku 2. U tom se smislu u obzir uzimaju ozbiljnost, opseg, trajanje i ponavljanje nepridržavanja.“
Članak 51. stavak 4. Uredbe br. 1698/2005, kako je izmijenjen Uredbom br. 74/2009, primjenjiv od 1. siječnja 2010., navodi:
„Podrobna pravila za umanjenja i isključenja utvrđuju se u skladu s postupkom iz članka 90. stavka 2. U tom je kontekstu potrebno voditi računa o ozbiljnosti, opsegu, trajanju i ponavljanju utvrđene nesukladnosti, te o sljedećim mjerilima:
a)
u slučaju nemara postotak umanjenja ne smije prijeći 5%, a u slučaju ponovljene nesukladnosti on iznosi 15%.
[...]
b)
U slučaju namjerno počinjene nesukladnosti postotak umanjenja načelno ne smije biti manji od 20%, a korisnika se može i potpuno isključiti iz jednog ili više programa potpore, i to tijekom jedne ili više kalendarskih godina;
[...]“
Uredba br. 1975/2006
Sukladno uvodnoj izjavi 6. Uredbe br. 1975/2006:
„U skladu s člankom 51. Uredbe (EZ) br. 1698/2005, plaćanja na temelju određenih mjera predviđenih u spomenutoj uredbi uvjetovana su poštovanjem sukladnosti, kao što je predviđeno u glavi II. poglavlju I. Uredbe (EZ) br. 1782/2003. Stoga valja urediti pravila iz područja višestruke sukladnosti s onima predviđenima u uredbama (EZ) br. 1782/2003 i (EZ) br. 796/2004.“ [neslužbeni prijevod]
Članak 23. Uredbe br. 1975/2006 glasi kako slijedi:
„Bez obzira na članak 51. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1698/2005, kad se utvrdi nepridržavanje, primjenjuje se smanjenje ukupnog iznosa odobrene pomoći ili pomoći koja se treba odobriti predmetnom korisniku [...] nakon što je on podnio zahtjeve za plaćanje ili ih treba podnijeti tijekom kalendarske godine u kojoj je utvrđeno [nepridržavanje].
Kad je uzrok nepridržavanja nemar korisnika, smanjenje se računa prema pravilima određenima u članku 66. Uredbe (EZ) br. 796/2004.
Kad je do nepridržavanja pravila došlo namjerno, smanjenje se računa sukladno članku 67. Uredbe (EZ) br. 796/2004.“ [neslužbeni prijevod]
Uredba br. 796/2004
Sukladno uvodnoj izjavi 56. Uredbe br. 796/2004 o utvrđivanju detaljnih pravila o primjeni kazni u slučaju nepridržavanja pravila u svezi s višestrukom sukladnosti:
„Sustav smanjenja i isključenja predviđen Uredbom (EZ) br. 1782/2003 ima međutim, što se tiče obveza iz područja sukladnosti, drukčiji cilj koji se sastoji u poticanju poljoprivrednika na poštovanje već postojećeg zakonodavstva iz različitih dijelova sukladnosti.“ [neslužbeni prijevod]
Članak 66. Uredbe br. 796/2004 naslovljen „Smanjenja koja se primjenjuju u slučaju nemara“ u stavku 1. određuje:
„[...]Ako je uzrok utvrđenog nepridržavanja nemar poljoprivrednika, tada valja primijeniti smanjenje ukupnog iznosa izravnih plaćanja [...] koja su poljoprivredniku isplaćene ili se trebaju isplatiti na temelju zahtjevâ koje je podnio ili će podnijeti tijekom kalendarske godine u kojoj je utvrđeno [nepridržavanje]. U načelu je visina tog smanjenja do 3% ukupnog iznosa.
Međutim, platna agencija može na osnovi rezultata ocjene koju u sklopu izvješća o nadzoru dostavlja nadležno nadzorno tijelo [...] odlučiti smanjiti ili povećati taj postotak na 1 odnosno na 5% ukupnog iznosa [...]“ [neslužbeni prijevod]
Članak 67. iste uredbe, naslovljen „Smanjenja i isključenja koja se primjenjuju u slučaju namjernog nepridržavanja pravila“, u stavku 1. navodi:
„[...] Ako je uzrok utvrđenog nepridržavanja pravila namjerna radnja poljoprivrednika, određeno je da visina smanjenja ukupnog iznosa [izravnih plaćanja] koje se primjenjuje bude, u načelu, 20% navedenog ukupnog iznosa.
Međutim, platna agencija može na osnovi rezultata ocjene koju u sklopu izvješća o nadzoru dostavlja nadležno nadzorno tijelo [...] smanjiti taj postotak na do 15% ili ga, ako je potrebno, povećati na do 100% navedenog ukupnog iznosa.“ [neslužbeni prijevod]
Uredba br. 1782/2003
Uredba br. 1782/2003 stavljena je izvan snage Uredbom Vijeća (EZ) br. 73/2009 od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, o izmjeni uredaba (EZ) br. 1290/2005, (EZ) br. 247/2006, (EZ) br. 378/2007 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1782/2003. Uvodna izjava 2. Uredbe br. 1782/2003 glasi kako slijedi:
„Cjelokupnu isplatu izravne pomoći valja uvjetovati poštovanjem pravila koja se odnose na poljoprivredna zemljišta, poljoprivrednu proizvodnju i aktivnosti. Ta pravila moraju težiti tome da se u zajedničke trgovinske organizacije uklope osnovna pravna pravila na području zaštite okoliša, sigurnosti hrane, zdravlja i dobrobiti životinja te dobrih poljoprivrednih i okolišnih uvjeta. Ako se ta osnovna pravna pravila ne budu poštovala, države članice morat će u cijelosti ili djelomično prekinuti izravnu pomoć, u skladu s proporcionalnim, objektivnim i stupnjevanim kriterijima. [...]“ [neslužbeni prijevod]
Nizozemsko pravo
Članak 2. Odluke ministra poljoprivrede, prirodnog nasljeđa i kvalitete hrane br. TRCJZ/2006/1978, kojom se propisuje primjena normativnog okvira sukladnosti izravnih potpora prihodu koje se unutar zajedničke poljoprivredne politike odobravaju u korist poljoprivrednika (Regeling van de Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit, nr. TRCJZ/2006/1978, houdende beleidsregels over de toepassing van het normenkader randvoorwaarden in het kader van de directe inkomenssteun aan landbouwers in het kader van het Gemeenschappelijk landbouwbeleid) od 24. srpnja 2006. (u daljnjem tekstu: odluka) određuje:
„1.   U slučaju radnji kojima se krše obveze iz članka 3. Odluke o zajedničkoj poljoprivrednoj politici – potpora prihodima u 2006., potpora prihodu smanjuje se, osim u slučaju više sile [...], za postotak koji ovisi o:
—
ocjeni slučaja nepridržavanja,
—
broju slučajeva nepridržavanja, i
—
dijelu politike u koji spada zahtjev za sukladnost koji nije poštovan.
2.   Ocjena nekog slučaja nepridržavanja daje se na osnovi četiriju kriterija:
a.
ponavljanje;
b.
opseg;
c.
ozbiljnost;
d.
trajanje.
[...]“ [neslužbeni prijevod]
Članak 8. odluke navodi:
„1.   Smanjenje u slučaju namjernog nepridržavanja nekog zahtjeva ili pravila iznosi, u načelu, do 20%.
2.   Ocjena namjere daje se, u svakom slučaju, na temelju sljedećih kriterija:
a.
u opisu zahtjeva za dotičnu sukladnost utvrđena je izravna veza s namjernim nepridržavanjem;
b.
razina složenosti zahtjeva za dotičnu sukladnost;
c.
pitanje je li riječ o ustaljenoj i dugotrajnoj politici;
d.
pitanje je li riječ o aktivnoj radnji ili propustu;
e.
okolnost da je poljoprivrednik bio prethodno obaviješten o nedostacima u poštovanju zahtjeva za dotičnu sukladnost;
f.
mjera u kojoj zahtjev za sukladnost nije poštovan;
[...]“ [neslužbeni prijevod]
Glavni postupak i prethodna pitanja
Tužitelji u glavnom postupku, vlasnici poljoprivrednog gospodarstva u Nizozemskoj, korisnici su potpora prihodu i pomoći za upravljanje farmom sukladno poljoprivrednoj praksi korisnoj za okoliš na temelju Uredbe br. 1698/2005.
Dana 13. ožujka 2009. Algemene Inspectiedienst (opća služba za inspekcijske poslove) ministarstva van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie (ministarstvo ekonomskih poslova, poljoprivrede i inovacija) provela je na licu mjesta nadzor nad poštovanjem višestruke sukladnosti zajedničke poljoprivredne politike. Tom prilikom je utvrđeno da gnojiva nisu bila rasipana na način koji stvara malo emisija, kakav zahtijeva odredba nacionalnog zakonodavstva.
Gnojiva je, na zahtjev tužitelja u glavnom postupku, na predmetnu česticu pašnjaka rasipao sezonski poljoprivredni radnik društva za ugovorne poljoprivredne radove.
Na osnovi tog utvrđenja College je 29. srpnja 2010. donio odluku kojom je pomoć za upravljanje farmom sukladno pravilima o zaštiti okoliša, koju su koristili tužitelji u glavnom postupku, smanjio na 20% zbog namjernog nepoštovanja spomenutog nacionalnog zakonodavstva. To što sezonski poljoprivredni radnik nije poštovao obvezu rasipanja gnojiva na način koji stvara malo emisija pripisano je tužiteljima.
Tužitelji u glavnom postupku uložili su prigovor protiv te odluke, koji je College odbio odlukom od 2. prosinca 2010., uz obrazloženje da je obveza rasipanja gnojiva na način koji stvara malo emisija ustaljena i dugotrajna politika u smislu članka 8. stavka 2. točke (c) odluke [ministra].
Budući da je tužba koju su tužitelji u glavnom postupku podnijeli Rechtbank ’s‑Gravenhage bila odbijena, potonji su sudu koji je uputio zahtjev podnijeli žalbu.
U tim je okolnostima Raad van State odlučio prekinuti postupak i Sudu postaviti sljedeća prethodna pitanja:
„1.
Kako treba razumjeti izraze ‚namjerno nepridržavanje pravila’ iz članka 51. stavka [4.] Uredbe [...] br. 1698/2005 [...], kako je izmijenjena Uredbom [...] br. 74/2009 [...], iz članka 23. Uredbe [...] br. 1975/2006 [...] i iz članka 67. stavka 1. Uredbe [...] br. 796/2004 [...] [?] Je li za ‚namjerno nepridržavanje pravila’ dovoljno da nije poštovana ustaljena i dugotrajna politika, kao što je opisano u članku 8. stavku 2. točki (c) [odluke ministra]?
2.
Je li protivno pravu Unije da se u nekoj državi članici presudi da sustav ‚namjerno’ nije poštovan, kako je predviđeno u tim uredbama, na temelju same činjenice da je nastala jedna ili više sljedećih okolnosti:
a)
u zahtjevu za rečenu sukladnost koji nije poštovan namjera je već pretpostavljena;
b)
zahtjev za dotičnu sukladnost je složen;
c)
postoji ustaljena i dugotrajna politika;
d)
postoji aktivna radnja ili propust;
e)
poljoprivrednik je prethodno obaviješten o nedostacima u poštovanju zahtjeva za dotičnu sukladnost, i
f)
mjera u kojoj zahtjev za višestruku sukladnost nije poštovan takva je da pretpostavlja namjeru?
3.
Može li se korisniku pomoći pripisati ‚namjera nepridržavanja pravila’ako je poslove izvršila treća osoba na zahtjev korisnika?“
O prethodnim pitanjima
Prvo i drugo pitanje
Najprije valja napomenuti da je, kako je i nezavisna odvjetnica utvrdila u točki 25. svojeg mišljenja, članak 51. Uredbe br. 1698/2005 primjenjiv na spor u glavnom postupku u verziji u kojoj je bio prije nego što je izmijenjen Uredbom 74/2009, a u kojoj se ne pojavljuje pojam „namjerno nepridržavanje pravila“.
Usto, kao što je osobito istaknula slovenska vlada u svojim očitovanjima, iz odluke kojom se upućuju prethodna pitanja proizlazi da sporna odluka počiva na nepoštovanju obveze rasipanja gnojiva na način koji stvara malo emisija, a koja je ustaljena i dugotrajna politika u smislu članka 8. stavka 2. točke (c) odluke ministra.
Sud koji je uputio zahtjev također ističe da je na njemu da, u okviru spora u postupku koji se pred njim vodi, ispita je li Rechtbank ’s‑Gravenhage ispravno presudio da College nije pogriješio smatrajući da već sama okolnost da spomenuta obveza čini „ustaljenu i dugotrajnu politiku” dovodi do zaključka da pravila koja se odnose na sukladnost „namjerno“ nisu bila poštovana, čak i kada poslove izvršava treća osoba na zahtjev poljoprivrednika.
U tim okolnostima, prvo i drugo pitanje valja shvatiti na način da sud koji je uputio zahtjev u biti traži odgovor na pitanje kako treba tumačiti pojam „namjerno nepridržavanje pravila“ u smislu članka 67. stavka 1. Uredbe br. 796/2004 i članka 23. Uredbe br. 1975/2006 i je li protivna pravu Unije nacionalna odredba o kakvoj je riječ u predmetu u glavnom postupku, a koja činjenici postojanja ustaljene i dugotrajne politike pridaje veliku dokaznu snagu.
O pojmu „namjernog nepridržavanja pravila“
Sud koji je uputio zahtjev u biti pita kako treba tumačiti pojam „namjernog nepridržavanja pravila“ u smislu članka 67. stavka 1. Uredbe br. 796/2004 i članka 23. Uredbe br. 1975/2006.
Valja odmah podsjetiti da su u okviru izmjene zajedničke poljoprivredne politike uvedene Uredbom br. 1782/2003, čija određena detaljna pravila primjene propisuje Uredba br. 796/2004, izravna plaćanja, kao što se navodi u uvodnoj izjavi 2. Uredbe br. 1782/2003, vezana uz poštovanje pravila o višestrukoj sukladnosti. Iz članka 51. stavka 1. Uredbe br. 1698/2005 proizlazi da je takva međuovisnost također uvedena u okviru Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR).
Kad je riječ o kaznama koje se mogu odrediti za utvrđena nepridržavanja, iz članka 51. stavka 1. Uredbe br. 1698/2005 i članka 23. Uredbe br. 1975/2006 proizlazi da povreda pravila koja se odnose na sukladnost daje osnovu za smanjenja koja se računaju sukladno člancima 66. i 67. Uredbe br. 796/2004.
Osim toga, iz članka 23. Uredbe br. 1975/2006 proizlazi da do primjene kazni u slučaju povrede zahtjeva za višestruku sukladnost dolazi kada se radi o nemaru ili namjernoj radnji. Sustav odgovornosti predviđen tom uredbom stoga nije objektivan.
Međutim ni članak 67. Uredbe br. 796/2004 ni članak 23. Uredbe br. 1975/2006 ne definiraju pojam „namjernog nepridržavanja pravila“. Takva definicija ne proizlazi ni iz drugih odredaba tih uredbi koje, usto, ne upućuju na pravo drugih država članica.
Dakle, primjenom ustaljene sudske prakse valja zadržati, u odnosu na spomenuti pojam, autonomno i jedinstveno tumačenje koje treba dati vodeći računa o uobičajenom smislu tih izraza, o kontekstu spomenutih članaka i cilju koji se želi postići propisima u kojima se nalaze (vidjeti osobito presudu od 14. ožujka 2013., Leth, C‑420/11, t. 24. i navedenu sudsku praksu).
Članak 67. stavak 1. Uredbe br. 796/2004 i članak 23. Uredbe br. 1975/2006 odnose se na slučajeve nepridržavanja pravila kojima je uzrok namjerna radnja odnosno radnja koja ima narav namjere.
Namjerna povreda pravila koja se odnose na sukladnost počiva, s jedne strane, na objektivnom elementu, to jest na kršenju tih pravila i, s druge strane, na subjektivnom elementu.
Što se tiče drugog elementa, korisnik pomoći može usvojiti navedeno ponašanja bilo s namjerom postizanja situacije nepridržavanja odredbi koje se odnose na višestruku sukladnost bilo bez takve namjere, ali prihvaćajući mogućnost da bi do takve situacije neusklađenosti moglo doći.
U pogledu okolnosti u kojima se pojavljuje pojam „namjerna radnja“, valja utvrditi da zakonodavac Unije, osobito u članku 67. stavku 1. Uredbe br. 796/2004, predviđa kako mogućnost pooštrenja tako i ublaženja kazni predviđenih za namjernu radnju. Dakle, spomenuta odredba obuhvaća određenu raznovrsnost namjernih radnji korisnika pomoći.
Posljedično, pojam „namjernog nepridržavanja pravila“ u smislu članka 67. stavka 1. Uredbe br. 796/2004 i članka 23. Uredbe br. 1975/2006 treba se tumačiti na način da pretpostavlja da povredu pravila koja se odnose na višestruku sukladnost počini korisnik pomoći koji ide za tim da dođe do situacije koja nije u skladu sa spomenutim pravilima ili koji ne ide za tim, ali pristaje da takva situacija nastane.
O kriteriju koji se temelji na postojanju ustaljene i dugotrajne politike
Sud koji je uputio zahtjev želi znati je li protivna pravu Unije nacionalna odredba o kakvoj je riječ u predmetu u glavnom postupku, a koja činjenici postojanja ustaljene i dugotrajne politike pridaje veliku dokaznu snagu.
Valja utvrditi da ni Uredba br. 796/2004 ni Uredba br. 1975/2006 ne predviđaju detaljna pravila o ocjenjivanju dokaza kojima se utvrđuje da je nepoštovanje zahtjeva za sukladnošću bilo namjerno.
Iz toga slijedi da je na nacionalnom pravu da odredi te kriterije. Dakle, države članice imaju pravo predvidjeti odredbe koje dopuštaju utvrđivanje da je do povrede pravila koja se odnose na sukladnost došlo namjerno.
Međutim, kada neka država članica uvede odredbu koja, poput one u predmetu u glavnom postupku, uvodi takav kriterij postojanja ustaljene i dugotrajne politike te za taj kriterij veže veliku dokaznu snagu, spomenuta država mora ipak predvidjeti mogućnost da korisnik pomoći može podnijeti dokaz o nepostojanju namjere u njegovom ponašanju.
Uzimajući u obzir sve prethodno rečeno, na prvo i drugo pitanje valja odgovoriti da se pojam „namjernog nepridržavanja pravila“, u smislu članka 67. stavka 1. Uredbe br. 796/2004 i članka 23. Uredbe br. 1975/2006 treba tumačiti na način da zahtijeva da povredu pravila koja se odnose na višestruku sukladnost počini korisnik pomoći koji ide za tim da dođe do situacije koja nije u skladu sa spomenutim pravilima ili koji ne ide za tim, ali pristaje da takva situacija nastane. Pravu Unije nije protivna nacionalna odredba koja, poput one u predmetu u glavnom postupku, uz kriterij postojanja ustaljene i dugotrajne politike veže veliku dokaznu snagu, pod uvjetom da korisnik pomoći ima mogućnost, ako je primjenjivo, podnijeti dokaz o nepostojanju namjere u svom ponašanju.
Treće pitanje
Trećim pitanjem sud koji je uputio zahtjev želi u biti znati trebaju li se članak 67. stavak 1. Uredbe br. 796/2004 i članak 23. Uredbe br. 1975/2006 tumačiti na način da se, u slučaju da treća osoba koja izvršava poslove na zahtjev korisnika pomoći povrijedi zahtjeve koji se odnose na sukladnost, ponašanje te treće osobe može pripisati spomenutom korisniku pomoći.
Kao što je nezavisna odvjetnica utvrdila u točki 58. svog mišljenja, sustav kazni kako proizlazi iz uvodne izjave 45. Uredbe br. 1698/2005 predviđen je za kažnjavanje korisnika pomoći ako ne poštuju na cijelom svom gospodarstvu obvezujuće zahtjeve o sukladnosti predviđene u Uredbi br. 1782/2003.
Na temelju članka 23. Uredbe br. 1975/2006, kazne se primjenjuju samo u slučaju povrede zahtjeva za višestruku sukladnost zbog nemara ili namjerne radnje.
Ne preostaje nego zaključiti da je, kao što je nezavisna odvjetnica utvrdila u točki 61. svojeg mišljenja, zakonodavac Unije želio smatrati korisnika pomoći odgovornim kako za njegove radnje ili propuste tako i za one koje počine treći.
Stoga se postavlja pitanje prema kojim kriterijima se nekog korisnika pomoći može smatrati odgovornim za radnju ili propust treće osobe koja se nije pridržavala pravila o sukladnosti.
Valja zaključiti da spomenuta odgovornost ulazi u sustav odgovornosti koju korisnik pomoći ima za vlastitu radnju ili propust.
Posljedično, da bi se nekog korisnika pomoći moglo smatrati odgovornim za radnju ili propust trećega koji je za njegov račun izvršavao poslove na njegovoj čestici, ponašanje spomenutog korisnika mora imati obilježja namjere ili nemara.
U tom slučaju, iako ponašanje korisnika pomoći nije izravan uzrok tog nepridržavanja, on na to može utjecati odabirom treće osobe, svojim nadzorom nad njom ili pomoću uputa koje joj daje.
Usto, odgovornost korisnika pomoći za svoj nemar ili svoje namjerno ponašanje može se utvrditi neovisno o namjernom ili nemarnom ponašanju trećega koje je uzrokovalo neusklađenost s pravilima o sukladnosti.
Takvo tumačenje sukladno je svrsi kažnjavanja povreda pravila koja se odnose na sukladnost kojima je cilj poticati poljoprivrednike da poštuju zakonodavstvo koje postoji za različite dijelove sukladnosti. Zapravo, s jedne strane, potreba da je postojalo namjerno ili nemarno ponašanje korisnika pomoći kako bi ga se smatralo odgovornim za radnje ili propuste trećega omogućuje da spomenute kazne zadrže poticajni učinak iz uvodne izjave 56. Uredbe br. 796/2004. S druge strane, takvo tumačenje omogućuje sprečavanje zlouporaba, jer korisnik pomoći ne može izbjeći krivnju time što je podugovorio poljoprivredne radove na svojoj čestici ni umanjiti svoju odgovornost podnoseći dokaz da je predmetna treća osoba, na primjer, djelovala nemarno, kako bi isključio svoju odgovornost za namjernu radnju.
Stoga na treće pitanje valja odgovoriti da se članak 67. stavak 1. Uredbe br. 796/2004 i članak 23. Uredbe br. 1975/2006 trebaju tumačiti na način da se, u slučaju da treća osoba koja izvršava poslove na zahtjev korisnika pomoći povrijedi zahtjeve koji se odnose na sukladnost, spomenuti korisnik može smatrati odgovornim za tu povredu ako je prilikom odabira ili nadziranja trećega ili davanja uputa trećemu djelovao namjerno ili nemarno, i to neovisno o namjernom ili nemarnom ponašanju spomenutog trećega.
Troškovi
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.

Slijedom navedenog, Sud (četvrto vijeće) odlučuje:

1.
Pojam „namjernog nepridržavanja pravila“, u smislu članka 67. stavka 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 796/2004 od 21. travnja 2004. o utvrđivanju detaljnih pravila u pogledu višestruke sukladnosti, modulacije i integriranog administrativnog i kontrolnog sustava predviđenih Uredbom Vijeća (EZ) br. 1782/2003 od 29. rujna 2003. o zajedničkim pravilima za programe izravne potpore u sklopu zajedničke poljoprivredne politike i o uvođenju određenih programa potpore poljoprivrednicima i članka 23. Uredbe Komisije (EZ) br. 1975/2006 od 7. prosinca 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1698/2005 vezano uz primjenu postupaka kontrole, kao i uvjeta višestruke sukladnosti u vezi s mjerama ruralnog razvoja, treba tumačiti na način da on zahtijeva da povredu pravila koja se odnose na višestruku sukladnost počini korisnik pomoći koji ide za tim da nastane situacija koja nije u skladu sa spomenutim pravilima ili koji ne ide za time, ali pristaje da takva situacija nastane. Pravu Unije nije protivna nacionalna odredba koja, poput one u predmetu u glavnom postupku, uz kriterij postojanja ustaljene i dugotrajne politike veže veliku dokaznu snagu, pod uvjetom da korisnik pomoći ima mogućnost, ako je primjenjivo, podnijeti dokaz o nepostojanju namjere u njegovom ponašanju.

2.
Članak 67. stavak 1. Uredbe br. 796/2004 i članak 23. Uredbe br. 1975/2006 trebaju se tumačiti na način da se spomenuti korisnik, u slučaju da treći koji izvršava poslove na zahtjev korisnika pomoći povrijedi zahtjeve koji se odnose na višestruku sukladnost, može smatrati odgovornim za tu povredu ako je prilikom odabira ili nadziranja trećega ili davanja uputa trećemu djelovao s namjerom ili nemarno, i to neovisno o namjernom ili nemarnom ponašanju spomenutog trećeg.

Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: nizozemski.