CELEX: 62012CJ0485
Zemědělství
Společná zemědělská politika
Režimy přímých podpor
Nařízení (ES) č. 73/2009
Integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor
Systém identifikace zemědělských pozemků
Podmínky pro poskytnutí podpory
Administrativní kontroly
Kontroly na místě
Nařízení (ES) č. 796/2004
Určování ploch způsobilých pro poskytnutí podpory
Dálkový průzkum Země
Fyzická prohlídka zemědělských pozemků

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 32 odst. 1 písm. b) nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (
Úř. věst. L 141, s. 18
; Zvl. vyd. 03/44, s. 243), ve znění nařízení Komise (ES) č. 972/2007 ze dne 20. srpna 2007 (
Úř. věst. L 216, s. 3
, dále jen „nařízení č. 796/2004“).
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi Maatschap T. van Oosterom en A. van Oosterom-Boelhouwer (dále jen „Maatschap“) a Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie (státním tajemníkem pro hospodářské záležitosti, zemědělství a inovaci, dále jen „staatssecretaris“) ve věci podmínek pro určení plochy způsobilé pro poskytnutí podpory na základě režimu jednotné platby pro rok 2009.
Právní rámec
Nařízení (ES) č. 73/2009
Podle čl. 14 prvního pododstavce nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (
Úř. věst. L 30, s. 16
):
„Každý členský stát zavede a provozuje integrovaný administrativní a kontrolní systém (dále jen ‚integrovaný systém‘).“
Podle čl. 15 odst. 1 nařízení č. 73/2009:
„Integrovaný systém zahrnuje tyto prvky:
a)
počítačovou databázi;
b)
systém identifikace zemědělských pozemků;
c)
systém identifikace a evidence platebních nároků;
d)
žádosti o podporu;
e)
integrovaný kontrolní systém;
f)
jednotný systém identifikace každého zemědělce předkládajícího žádost o podporu.“
Podle článku 17 uvedeného nařízení:
„Systém identifikace zemědělských pozemků je vytvořen na základě map a dokumentů evidence pozemků nebo dalších kartografických údajů. Využívá se postupů počítačového zeměpisného informačního systému zahrnujících nejlépe letecké nebo družicové snímky se stejnými standardy, které zaručují přesnost rovnající se alespoň přesnosti kartografie v měřítku 1:10 000.“
Článek 20 téhož nařízení stanoví:
„1.   Členské státy provádějí administrativní kontroly žádostí o podporu, aby ověřily podmínky pro poskytnutí podpory.
2.   Administrativní kontroly doplňuje systém kontrol na místě za účelem ověření podmínek pro poskytnutí podpory. Za tím účelem stanoví členské státy plán výběru zemědělských podniků.
Členské státy mohou pro provádění kontroly zemědělských pozemků na místě využívat techniky dálkového průzkumu Země a globální družicový navigační systém (GNSS).
[…]“
Článek 29 odst. 3 nařízení č. 73/2009 zní:
„Platby v rámci režimů podpor uvedených v příloze I se neuskuteční, dokud nebude dokončeno ověření podmínek požadovaných pro poskytnutí podpory, které podle článku 20 provádí členský stát.“
Podle čl. 146 odst. 2 druhého pododstavce nařízení č. 73/2009:
„Odkazy v jiných aktech na nařízení (ES) č. 1782/2003 se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze XVIII.“
Nařízení č. 796/2004
Nařízení č. 796/2004, přestože bylo s účinností k 1. lednu 2010 zrušeno nařízením Komise (ES) č. 1122/2009 ze dne 30. listopadu 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína (
Úř. věst. L 316, s. 65
), je nicméně použitelné na skutečnosti sporu v původním řízení. Jeho body 11, 36 a 40 odůvodnění uváděly:
„(11)
S cílem přispět k ochraně finančních zájmů Společenství je nutné stanovit, že platby podle nařízení [č. 73/2009] se mohou provést až po dokončení kontrol ohledně kritérií způsobilosti.
[…]
(36)
Kontroly na místě u ploch zpravidla sestávají ze dvou částí. První z nich se týká ověřování a měření vykázaných zemědělských pozemků na základě kartografických podkladů, leteckých snímků a podobně. Druhá část sestává z fyzické prohlídky pozemků, jejímž cílem je ověřit skutečnou rozlohu zemědělských pozemků, která byla vykázána, a v závislosti na příslušném režimu podpor též ověřit vykázané plodiny a jejich jakost. V případě potřeby se provede měření. Fyzickou prohlídku v terénu lze provést na základě výběrového souboru.
[…]
(40)
Měly by se stanovit podmínky pro využití dálkového průzkumu [Z]emě pro kontroly na místě a přijmout ustanovení pro fyzické kontroly, které se budou provádět v případech, kdy vyhodnocení snímků nepovede k jasným výsledkům.“
Podle čl. 2 bodů 22 a 26 nařízení č. 796/2004 se rozumí:
„22.
‚zjištěnou plochou‘ plocha, u níž byly splněny všechny podmínky stanovené v předpisech o poskytování podpory; v případě režimu jednotné platby lze vykázanou plochu považovat za zjištěnou jedině tehdy, pokud je s ní spojen odpovídající počet platebních nároků;
[…]
26.
‚referenčním pozemkem‘ geograficky vymezený prostor, který má zvláštní identifikaci zaznamenanou do GIS v identifikačním systému členského státu uvedeném v článku [15 nařízení č. 73/2009.]“
Článek 23 odst. 1 nařízení č. 796/2004 uváděl:
„Správní [administrativní] kontroly a kontroly na místě stanovené tímto rozhodnutím se provádějí způsobem, který zajistí spolehlivé ověření dodržování podmínek pro poskytnutí podpor a požadavků a norem platných v oblasti podmíněnosti.“
Článek 24 uvedeného nařízení stanovoval:
„1.   Správní [administrativní] kontroly uvedené v článku 20 nařízení [č. 73/2009] mají umožnit odhalování nesrovnalostí, zejména pomocí automatizovaných elektronických prostředků, a zahrnují křížové kontroly:
[…]
c)
mezi zemědělskými pozemky, jak jsou vykázány v jednotné žádosti, a referenčními pozemky, jak jsou zaznamenány v systému identifikace zemědělských pozemků, aby se ověřila způsobilost pro podporu ploch jako takových;
[…]
2.   Po oznámení nesrovnalostí zjištěných při křížových kontrolách následuje další vhodný administrativní postup, a je-li to nezbytné, kontrola na místě.
[…]“
Článek 26 odst. 1 nařízení č. 796/2004 uváděl:
„Celkový počet každoročně prováděných kontrol na místě musí pokrýt alespoň 5 % všech zemědělců žádajících o režim jednotné platby nebo jednotné platby na plochu.
[…]“
Podle čl. 27 odst. 1 a 3 nařízení č. 796/2004:
„1.   Výběrový soubor pro kontroly na místě podle tohoto nařízení vybere příslušný orgán na základě analýzy rizik a reprezentativnosti podaných žádostí o podporu. […]
[…]
3.   Příslušný orgán eviduje důvody pro výběr každého zemědělce pro kontrolu na místě. Inspektor, který provádí kontrolu na místě, je o tom před zahájením kontroly na místě informován.“
Článek 29 nařízení č. 796/2004, nadepsaný „Předmět kontrol na místě“, v druhém pododstavci stanoví:
„Členské státy mohou využít postupů dálkového průzkumu Země a globálních navigačních satelitních systémů.“
Podle čl. 32 odst. 1 tohoto nařízení:
„Pokud se nějaký členský stát rozhodne pro možnost provádět kontroly na místě prostřednictvím dálkového průzkumu Země stanovenou v druhém odstavci článku 29, postupuje následovně:
a)
provede fotointerpretaci družicových nebo leteckých snímků všech zemědělských pozemků pro každou z žádostí, které mají být kontrolovány, s cílem určit pokrytí půdy a změřit plochu;
b)
provede fyzickou prohlídku v terénu všech zemědělských pozemků, u nichž fotointerpretace neumožňuje ověřit správnost prohlášení způsobem uspokojivým pro příslušný orgán.“
Spor v původním řízení a předběžná otázka
Dne 13. května 2009 požádal zemědělský podnik Maatschap o výplatu svých platebních nároků a vykázal za tímto účelem čtrnáct pozemků s celkovou plochou 30,72 hektarů.
Rozhodnutím ze dne 28. prosince 2009 uznal staatssecretaris takto vykázanou plochu 30,72 hektarů za „zjištěnou plochu“ ve smyslu čl. 2 odst. 22 nařízení č. 796/2004 a stanovil výši platebních nároků, které měly být vyplaceny jako záloha pro rok 2009, na 11888,12 eur.
V témže rozhodnutí bylo upřesněno, že na základě připomínek Evropské komise je rejstřík pozemků právě aktualizován a že údaje o pozemcích zemědělského podniku Maatschap, především těch, které obsahují takové krajinné prvky, jakými jsou živé ploty, příkopy nebo cesty, mohou být změněny.
Žádost o jednotnou platbu předložená uvedeným zemědělským podnikem pro rok 2009 byla předmětem nového posouzení. Na jejím základě stanovil staatssecretaris celkovou plochu dotčených pozemků nově na 27,84 hektarů a rozhodnutím ze dne 30. června 2010 byla výše jednotné platby poskytnuté tomuto podniku pro rok 2009 vyčíslena na 8643,02 eur (dále jen „rozhodnutí ze dne 30. června 2010“). Toto rozhodnutí nicméně upřesňovalo, že Maatschap není povinen vrátit rozdíl mezi touto částkou a zálohou, která mu již byla vyplacena.
Maatschap uvedené rozhodnutí zpochybnil. Tvrdil zejména, že byl přiznán příliš velký význam prostoru kolem příkopů a že vzhledem k tomu, že na leteckých snímcích nebyly správně zohledněny stíny, došlo k nadsazení výšky stromů. Rovněž zpochybnil vytvoření „minipozemků“ vyloučením cest. Kritizoval nedostatečnou přesnost leteckých snímků, z nichž staatssecretaris vycházel, a požadoval fyzické zaměření v terénu.
Po novém přezkumu všech prvků staatssecretaris rozhodnutím ze dne 27. ledna 2011 stanovil plochu způsobilou pro poskytnutí podpory na 28,14 hektarů.
Dopisem ze dne 4. března 2011 podal Maatschap proti tomuto rozhodnutí žalobu. Před College van Beroep voor het bedrijfsleven tvrdí, že plochy jeho pozemků nebyly stanoveny správným způsobem. Vychází zejména ze zprávy o měření vypracované soukromou společností pomocí globálního družicového navigačního systému, z níž vyplývá, že jím vykázané pozemky zaujímají plochu 28,75 hektarů.
Podle staatssecretaris byla plocha uvedená zemědělským podnikem Maatschap v jeho žádosti o podporu srovnána s aktualizovanou verzí systému identifikace zemědělských pozemků.
Naopak předkládající soud má za to, že žádost o podporu podaná tímto zemědělským podnikem byla přímo srovnána s leteckými snímky pořízenými po podání uvedené žádosti. Tyto snímky byly navíc použity i pro vytvoření každoročně aktualizovaných map systému identifikace pozemků. Podle předkládajícího soudu však bylo rozhodnutí ze dne 30. června 2010 přijato výlučně na základě těchto snímků a z nich vyplývajících výsledků měření.
V této souvislosti se uvedený soud domnívá, že by se článek 32 nařízení č. 796/2004, který je při interpretaci leteckých snímků příslušným orgánem v rámci kontroly na místě výslovně použitelný, měl použít rovněž v případě, kdy k takové interpretaci dochází v rámci administrativní kontroly tak jako ve sporu v původním řízení.
Tentýž soud má za to, že nizozemské znění čl. 32 odst. 1 písm. b) nařízení č. 796/2004 by mělo být na rozdíl od jiných jazykových znění vykládáno v tom smyslu, že fyzická prohlídka na místě je nutná ve všech případech, kdy na základě leteckých snímků nelze zjistit, že prohlášení dotyčného zemědělce odpovídá skutečnosti.
Za těchto podmínek se College van Beroep voor het bedrijfsleven rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Má být článek 32 nařízení (ES) č. 796/2004 vykládán tak, že se vždy musí uskutečnit fyzická prohlídka v terénu před tím, než lze na základě leteckých snímků pořízených v souvislosti s kontrolou prohlášení učinit závěr, že prohlášení předložené zemědělcem je nesprávné?“
K předběžné otázce
K přípustnosti
Nizozemská vláda tvrdí, že žádost o rozhodnutí o předběžné otázce je nepřípustná, jelikož není relevantní pro rozhodnutí sporu v původním řízení a je hypotetická. Tato vláda tvrdí, že článek 32 nařízení č. 796/2004 se týká kontrol na místě. Vzhledem k tomu, že ve sporu v původním řízení v souvislosti s žádostí o podporu podanou zemědělským podnikem Maatschap pro rok 2009 nebylo rozhodnuto o kontrole na místě a žádná kontrola na místě v tomto podniku neproběhla, nemá být uvedené ustanovení použito.
Nizozemská vláda dodává, že na rozdíl od tvrzení předkládajícího soudu byla žádost podaná zemědělským podnikem Maatschap v souvislosti s jednotnou platbou pro rok 2009 srovnávána nikoliv s leteckými snímky, ale s rejstříkem pozemků, v souladu s článkem 24 nařízení č. 796/2004.
Podle ustálené judikatury se na otázky týkající se výkladu unijního práva položené vnitrostátním soudem v právním a skutkovém rámci, který tento soud vymezí v rámci své odpovědnosti a jehož správnost nepřísluší Soudnímu dvoru ověřovat, vztahuje domněnka relevance. Odmítnutí ze strany Soudního dvora rozhodnout o žádosti podané vnitrostátním soudem je možné pouze tehdy, je-li zjevné, že žádaný výklad unijního práva nemá žádný vztah k realitě nebo předmětu sporu v původním řízení, jestliže se jedná o hypotetický problém nebo také jestliže Soudní dvůr nedisponuje skutkovými nebo právními poznatky nezbytnými pro užitečnou odpověď na otázky, které jsou mu položeny (viz rozsudek Odar, C‑152/11,
EU:C:2012:772
, bod 24 a citovaná judikatura).
Uvedená domněnka relevance nemůže být vyvrácena pouhou okolností, že jeden z účastníků původního řízení zpochybňuje určité skutečnosti, jejichž správnost nepřísluší Soudnímu dvoru ověřovat a na nichž závisí vymezení předmětu uvedeného sporu (rozsudek Amurta, C‑379/05,
EU:C:2007:655
, bod 65 a citovaná judikatura).
To, zda byla žádost podaná zemědělským podnikem Maatschap pro rok 2009 přímo srovnávána s leteckými snímky, nebo s rejstříkem pozemků, přitom představuje právě otázku spadající do skutkového rámce, jehož správnost nepřísluší Soudnímu dvoru ověřovat.
Mimoto z pouhé okolnosti, že podle nizozemské vlády nebyly pozemky tohoto zemědělského podniku příslušnými orgány vybrány pro kontrolu na místě, nemůže zjevně vyplývat, že žádost o rozhodnutí o předběžné otázce je hypotetická nebo nemá žádný vztah k realitě nebo předmětu sporu.
Předkládající soud totiž žádá o výklad článku 32 nařízení č. 796/2004 za okolností sporu před ním probíhajícího, tedy v situaci, kdy žádost zemědělce byla přímo srovnaná s leteckými snímky pořízenými po podání uvedené žádosti. Má totiž za to, že pravidlo stanovené v článku 32 nařízení č. 796/2004, které je při interpretaci leteckých snímků příslušným orgánem v rámci kontroly na místě výslovně použitelné, by se mělo použít rovněž v případě, kdy k takové interpretaci dochází v rámci kontroly považované příslušnými orgány za „administrativní“.
Argumenty nizozemské vlády, podle nichž staatssecretaris v rámci sporu v původním řízení provedl výhradně administrativní kontrolu ve smyslu článku 24 nařízení č. 796/2004, tudíž nemůže mít za následek nepřípustnost žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce.
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce je tedy třeba považovat za přípustnou.
K věci samé
Podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda nařízení č. 796/2004 má být vykládáno v tom smyslu, že pokud v souvislosti s aktualizací systému identifikace zemědělských pozemků příslušný vnitrostátní orgán při ověřování způsobilosti pro podporu u pozemků vykázaných v žádosti zemědělce o jednotnou platbu vychází z leteckých snímků pořízených po podání uvedené žádosti, je uvedený orgán v souladu s čl. 32 odst. 1 uvedeného nařízení povinen uskutečnit fyzickou prohlídku v terénu, jestliže má za to, že prohlášení tohoto zemědělce je nesprávné.
Úvodem je třeba připomenout, že podle ustanovení čl. 20 odst. 1 nařízení č. 73/2009 provádějí členské státy administrativní kontroly žádostí zemědělců o podporu, aby ověřily splnění podmínek pro poskytnutí podpory.
Jak vyplývá z čl. 24 odst. 1 písm. c) nařízení č. 796/2004, administrativní kontroly mají umožnit odhalování nesrovnalostí, a zejména ověřit způsobilost vykázaných ploch k získání podpory.
Za tímto účelem jsou členské státy, jak vyplývá z článků 14 a 15 nařízení č. 73/2009, povinny zejména zavést systém identifikace pozemků, který by umožňoval srovnat pozemky vykázané v žádosti o podporu podané zemědělcem s referenčními pozemky zaznamenanými v tomto systému.
Kromě toho čl. 20 odst. 2 nařízení č. 73/2009 stanoví, že uvedené administrativní kontroly doplňuje systém kontrol na místě.
Podle článku 27 nařízení č. 796/2004 jsou kontroly na místě prováděny na výběrovém souboru [kontrolním vzorku] vybraném příslušným orgánem na základě analýzy rizik a reprezentativnosti podaných žádostí o podporu. Článek 24 odst. 2 tohoto nařízení mimoto stanoví, že kontrola na místě může být provedena, pokud administrativní kontrola zjistí nesrovnalosti.
Dále podle článku 29 nařízení č. 796/2004 mají členské státy možnost využívat pro provádění kontrol na místě dálkového průzkumu Země. Článek 32 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení upřesňuje, že dálkový průzkum Země probíhá formou fotointerpretace družicových nebo leteckých snímků, zatímco písmeno b) uvedeného odstavce stanoví fyzickou prohlídku v terénu všech zemědělských pozemků, u nichž fotointerpretace neumožňuje ověřit správnost prohlášení zemědělce způsobem uspokojivým pro příslušný orgán.
V tomto kontextu má předkládající soud za to, že čl. 32 odst. 1 nařízení č. 796/2004 je na spor, který před ním probíhá, použitelný, jelikož staatssecretaris srovnal zemědělské pozemky vykázané zemědělským podnikem Maatschap v jeho žádosti s leteckými snímky pořízenými po podání uvedené žádosti.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že ze znění článku 32 nařízení č. 796/2004, jakož i ze systematiky tohoto nařízení jednoznačně plyne, že tento článek je použitelný pro kontroly na místě.
Nevyplyne-li z ověření provedeného předkládajícím soudem jiný závěr, žádost zemědělského podniku Maatschap ve sporu v původním řízení přitom podle všeho nebyla předmětem takové kontroly.
Z předkládacího rozhodnutí totiž nevyplývá, že by pozemky tohoto podniku byly na základě analýzy rizik vybrány pro kontrolu na místě podle článku 27 nařízení č. 796/2004 ani že by příslušný orgán považoval na základě čl. 24 odst. 2 tohoto nařízení za vhodné takovou kontrolu provést na základě nesrovnalostí zjištěných při křížových kontrolách.
Nelze tak mít
a priori
za to, že staatssecretaris jednal v rámci čl. 32 odst. 1 písm. a) nařízení č. 796/2004.
Tento závěr není zpochybněn okolností, že kontrola, která vedla k přijetí rozhodnutí ze dne 30. června 2010, byla provedena na základě leteckých snímků pořízených po podání žádosti o podporu za účelem aktualizace systému identifikace zemědělských pozemků.
Z článku 17 nařízení č. 73/2009, podle něhož systém identifikace zemědělských pozemků zahrnuje nejlépe letecké nebo družicové snímky, totiž plyne, že fotointerpretace družicových nebo leteckých snímků může sloužit rovněž pro určování ploch způsobilých pro poskytnutí podpory v rámci administrativních kontrol.
A dále skutečnost, že staatssecretaris kontroloval pozemky vykázané zemědělským podnikem Maatschap nikoliv na základě systému identifikace pozemků, ale na základě leteckých snímků pořízených po podání jeho žádosti o podporu, nevylučuje, že za okolností sporu v původním řízení bude takto provedená kontrola moci být považována za „administrativní“.
Článek 24 nařízení č. 796/2004 sice stanoví, že odhalování nesrovnalostí probíhá zejména pomocí automatizovaných elektronických prostředků. Odstavec 1 písm. c) tohoto článku v tomto ohledu upřesňuje, že administrativní kontroly zahrnují křížové kontroly mezi zemědělskými pozemky, jak jsou vykázány v jednotné žádosti, a referenčními pozemky, jak jsou zaznamenány v systému identifikace zemědělských pozemků, aby se ověřila způsobilost pro podporu ploch jako takových.
Vzhledem ke složitosti integrovaného systému a ke skutečnosti, že administrativní kontroly se na rozdíl od kontrol na místě, které mohou být prováděny na vybraném vzorku, musí týkat všech žádostí o podporu, je totiž pro efektivní zpracování velkého množství žádostí nezbytné využívat vhodné technické prostředky a způsoby kontroly.
Žádné ustanovení nařízení č. 73/2009 a 796/2004 nicméně nebrání tomu, aby administrativní kontroly určené k ověření způsobilosti pro podporu u ploch vykázaných zemědělcem v jeho žádosti byly částečně prováděny neautomatizovaným způsobem na základě leteckých snímků, které nejsou součástí systému identifikace zemědělských pozemků, umožňují-li tyto kontroly v souladu s čl. 23 odst. 1 nařízení č. 796/2004 zajistit spolehlivé ověření dodržování podmínek pro poskytnutí podpor, jakož i požadavků a norem platných v oblasti podmíněnosti.
K takové situaci může dojít zejména tehdy, když administrativní kontroly určené k ověření způsobilosti pro podporu u ploch vykázaných zemědělcem nemohou být provedeny v plném rozsahu na základě systému identifikace zemědělských pozemků z důvodu jeho probíhající aktualizace, tak jako ve sporu v původním řízení.
Systém identifikace zemědělských pozemků umožňuje identifikovat všechny pozemky a zeměpisně je lokalizovat, tak aby zejména mohl příslušný orgán zkontrolovat, zda jsou u uvedených pozemků splněny podmínky pro poskytnutí podpory. K provádění automatizovaných kontrol na základě tohoto systému je tudíž nezbytné, aby údaje týkající dotyčných pozemků byly správné.
V opačném případě musí příslušný orgán přijmout nezbytná opatření, aby v souladu s čl. 23 odst. 1 nařízení č. 796/2004 zajistil spolehlivé ověření dodržování podmínek pro poskytnutí podpor, včetně případného ověření pozemků vykázaných zemědělcem jejich srovnáním s novějšími leteckými snímky, které nejsou součástí systému identifikace zemědělských pozemků.
Článek 24 odst. 2 nařízení č. 796/2004 stanoví, že v případě nesrovnalostí v prohlášení zemědělce následuje další vhodný administrativní postup, a je-li to nezbytné, kontrola na místě. V souladu s cílem uvedeným v čl. 23 odst. 1 nařízení č. 796/2004 tomu tak musí být rovněž v případě, kdy tyto nesrovnalosti byly zjištěny na základě srovnání zemědělských pozemků vykázaných v žádosti o jednotnou platbu s novějšími leteckými snímky pořízenými za účelem aktualizace systému identifikace zemědělských pozemků.
Jak vyplývá ze znění čl. 24 odst. 2 nařízení č. 796/2004, příslušnému orgánu nicméně přísluší, aby posoudil opatření, která je třeba při zjištění nesrovnalostí přijmout.
Nemá-li žádné pochybnosti o údajích naměřených na základě leteckých snímků, které má k dispozici, nemůže být tedy příslušný orgán v žádném případě povinen přeměřovat dotčené pozemky
in situ
. V opačném případě by totiž byl prostor pro posouzení, který je příslušnému orgánu takto přiznán, irelevantní.
Takový výklad je ostatně v souladu se systematikou nařízení č. 796/2004. Článek 26 nařízení č. 796/2004 totiž stanoví, že členské státy musí kontroly na místě provádět na základě plánu výběru a v minimální míře. Možnost provádět pouze omezené množství kontrol na místě poskytnutá členským státům ze zjevných důvodů souvisejících s finanční náročností by přitom ztrácela smysl, pokud by příslušné orgány byly při zjištění nesrovnalostí povinny provést prohlídku v terénu.
S ohledem na všechny výše uvedené úvahy je třeba na položenou otázku odpovědět tak, že nařízení č. 796/2004 musí být vykládáno v tom smyslu, že pokud jsou křížové kontroly určené k ověřování způsobilosti pro podporu u pozemků vykázaných v žádosti zemědělce o jednotnou platbu doplněny z důvodu probíhající aktualizace systému identifikace zemědělských pozemků ověřením na základě novějších leteckých snímků, které vedlo k odhalení nesrovnalostí v prohlášení tohoto zemědělce, není příslušný orgán povinen uskutečnit prohlídku v terénu, ale v souladu s čl. 24 odst. 2 tohoto nařízení disponuje posuzovací pravomocí ohledně opatření, která v důsledku toho přijme. Uvedený orgán není zejména povinen přeměřovat v terénu dotčené pozemky, nemá-li žádné pochybnosti o údajích naměřených na základě leteckých snímků, které má k dispozici.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (první senát) rozhodl takto:

Nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce, ve znění nařízení Komise (ES) č. 972/2007 ze dne 20. srpna 2007, musí být vykládáno v tom smyslu, že pokud jsou křížové kontroly určené k ověřování způsobilosti pro podporu u pozemků vykázaných v žádosti zemědělce o jednotnou platbu doplněny z důvodu probíhající aktualizace systému identifikace zemědělských pozemků ověřením na základě novějších leteckých snímků, které vedlo k odhalení nesrovnalostí v prohlášení tohoto zemědělce, není příslušný orgán povinen uskutečnit prohlídku v terénu, ale v souladu s čl. 24 odst. 2 tohoto nařízení disponuje posuzovací pravomocí ohledně opatření, která v důsledku toho přijme. Uvedený orgán není zejména povinen přeměřovat v terénu dotčené pozemky, nemá-li žádné pochybnosti o údajích naměřených na základě leteckých snímků, které má k dispozici.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: nizozemština.