CELEX: 62013CJ0525
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
Kopējā lauksaimniecības politika
Regula (EK) Nr. 2419/2001
Integrētā administrācijas un kontroles sistēma konkrētām atbalsta shēmām
Platībatkarīgā atbalsta pieteikums
33. pants
Sankcijas
Tīši izdarīti pārkāpumi

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt 33. pantu Komisijas 2001. gada 11. decembra Regulā (EK) Nr. 2419/2001, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus integrētās administrācijas un kontroles sistēmas piemērošanai konkrētām Kopienas atbalsta shēmām, kas izveidotas ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 3508/92 (
OV L 327, 11. lpp.
), ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 2004. gada 23. janvāra Regulu (EK) Nr. 118/2004 (
OV L 17, 7. lpp.
; turpmāk tekstā – “Regula Nr. 2419/2001”), lasot to kopsakarā ar šīs regulas 31. panta 2. punktu.
Šis lūgums tika iesniegts saistībā ar strīdu starp
Vlaams Gewest
(Flandrijas reģions) un
H. Van Den Broeck
par šīs iestādes vēlmi atgūt visu atbalstu laukaugiem, ko
H. Van Den Broeck
ir saņēmusi par 2003. ražas gadu, jo tās atbalsta pieteikumā ir tīši izdarīti pārkāpumi.
Atbilstošās tiesību normas
Regula (EEK) Nr. 3508/92
Padomes 1992. gada 27. novembra Regulas (EEK) Nr. 3508/92, ar ko izveido integrētu administrācijas un kontroles sistēmu konkrētām Kopienas atbalsta shēmām (
OV L 355, 1. lpp.
), ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 2000. gada 17. jūlija Regulu (EK) Nr. 1593/2000 (
OV L 182, 4. lpp.
; turpmāk tekstā – “Regula Nr. 3508/92”), 1. panta 1. punktā ir noteikts:
“Visas dalībvalstis izveido integrētu administrācijas un kontroles sistēmu, še turpmāk “integrēto sistēmu”, kas attiecas uz:
a)
augkopības nozari:
i)
dažu laukaugu ražotāju atbalsta sistēma, kas izveidota ar [Padomes 1999. gada 17. maija] Regulu (EK) Nr. 1251/1999[, ar kuru izveido atbalsta sistēmu dažu laukaugu audzētājiem (
OV L 160, 1. lpp.
), kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1999. gada 14. decembra Regulu (EK) Nr. 2704/1999 (
OV L 327, 12. lpp.
)];
ii)
atbalsta shēma rīsu ražotājiem, kas izveidota ar [Padomes 1995. gada 22. decembra] Regulas (EK) Nr. 3072/95 [par rīsu tirgus kopīgo organizāciju (
OV L 329, 18. lpp.
), kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1998. gada 28. septembra Regulu (EK) Nr. 2072/98 (
OV L 265, 4. lpp.
)] 6. pantu;
iii)
īpaši pasākumi attiecībā uz dažiem pākšaugiem, kas ieviests ar [Padomes 1996. gada 30. jūlija] Regulu (EK) Nr. 1577/96 [ar ko ievieš īpašu pasākumu attiecībā uz noteiktiem pākšaugiem (
OV L 206, 4. lpp.
), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 1997. gada 22. septembra Regulu (EK) Nr. 1826/97 (
OV L 260, 11. lpp.
)];
b)
lopkopības nozari:
[..]
iii)
tiešie maksājumi saskaņā ar Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1255/1999 par piena un piena produktu tirgus kopīgo organizāciju [(
OV L 160, 48. lpp.
)] 19. pantu;
[..].”
Šīs regulas 6. panta 1. un 6. punktā ir noteikts:
“1.   Lai iegūtu tiesības pretendēt uz atbalstu saskaņā ar vienu vai vairākām Kopienas shēmām, uz kurām attiecas šī regula, visi lauksaimnieki par katru gadu iesniedz platībatkarīgā atbalsta pieteikumus, kuros norāda:
—
lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabalus, to skaitā platības, kas apsētas ar rupjās lopbarības kultūrām, un lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabalus, uz kuriem attiecas atmatas pasākumi aramzemei, un tos, kas atstāti papuvē,
—
attiecīgā gadījumā, jebkuru citu vajadzīgu informāciju, kas vai nu paredzēta regulās, kas attiecas uz Kopienas shēmām, vai ko paredzējusi attiecīgā dalībvalsts.
[..]
6.   Attiecībā uz visiem deklarētajiem lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabaliem lauksaimnieki norāda to platību un atrašanās vietu, un atbilstīgi šai informācijai zemes gabals ir jāidentificē lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabalu identifikācijas sistēmā.”
Regula Nr. 2419/2001
Ar Regulu Nr. 2419/2001 tiek noteikta integrētās sistēmas piemērošanas kārtība.
Šīs regulas preambulas 32.–34. apsvērumā ir noteikts:
“(32)
Lai efektīvi pasargātu Kopienas finansiālās intereses, būtu jāpieņem atbilstīgi pasākumi, ar ko sodīt pārkāpumus un krāpšanu. Platībatkarīgā atbalsta shēmām, no vienas puses, un ganāmpulka atbalsta shēmām, no otras puses, būtu jāparedz atsevišķi noteikumi, ņemot vērā minēto atbalsta shēmu atšķirīgo būtību.
(33)
Samazināšanas un izslēgšanas sistēmas būtu jāveido, ņemot vērā proporcionalitātes principu un īpašās problēmas, kas saistītas ar
force majeure
gadījumiem, kā arī ārkārtas un dabas apstākļiem. Tādai samazināšanai un izslēgšanai būtu jānosaka vairākas pakāpes atbilstīgi pieļauto pārkāpumu smagumam, un tā būtu jāpiemēro līdz pat pilnīgai izslēgšanai no vienas vai vairākām atbalsta shēmām par kādu noteiktu laikposmu.
(34)
Nosakot samazināšanu un izslēgšanu, būtu jāņem vērā to dažādo atbalsta shēmu īpatnības, kas pakļautas integrētajai sistēmai. Attiecībā uz platībatkarīgā atbalsta pieteikumiem pārkāpumi parasti skar platību daļas, un pārmērīgas deklarēšanas gadījumus attiecībā uz vienu zemes gabalu var kompensēt ar nepietiekamām deklarācijām par citiem tās pašas kultūru grupas zemes gabaliem. [..] Ja konstatē pārkāpumus attiecībā uz platībatkarīgā atbalsta pieteikumiem, tad būtu jāparedz, ka atbalsta pieteikumus var labot tikai zināmās pielaides robežās, un samazināšanu sāk piemērot tikai tad, kad minētā robeža ir pārsniegta. [..]”
Atbilstoši šīs regulas 2. panta i) punktam “platībatkarīgā atbalsta pieteikums” ir:
“pieteikums uz atbalsta maksājumu saskaņā ar atbalsta shēmām, kas minētas Regulas [..] Nr. 3508/92 1. panta 1. punkta a) apakšpunktā un b) apakšpunkta iii) ievilkumā, un kurā iekļauta deklarācija par jebkuriem citiem platības izmantošanas veidiem, jo īpaši deklarācija par rupjās lopbarības kultūru platībām ganāmpulka atbalsta pieteikuma mērķiem.”
Regulas Nr. 2419/2001 IV sadaļas I nodaļu “Dati, kas konstatēti saistībā ar platībatkarīgā atbalsta pieteikumiem” veido 30.–35. pants. Šīs regulas 30. pantā “Vispārīgi principi” ir noteikts šādi:
“Šajā nodaļā nosaka šādas kultūru grupas:
a)
rupjās lopbarības kultūru platības, kas deklarētas [Padomes 1999. gada 17. maija] Regulas (EK) Nr. 1254/1999 [par liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgo organizāciju (
OV L 160, 21. lpp.
)] 12. panta mērķiem;
b)
rupjās lopbarības kultūru platības, izņemot ganību zemi un tās platības, ko izmanto laukaugu audzēšanai Regulas [..] Nr. 1254/1999 13. panta 3. punkta b) apakšpunkta nozīmē un kas deklarētas minētās regulas 13. panta mērķiem;
c)
ganību zeme Regulas [..] Nr. 1254/1999 13. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē, kas deklarēta minētās regulas 13. panta mērķiem;
d)
pastāvīgo ganību zeme, kas deklarēta [..] Regulas Nr. 1255/1999 [..] 19. panta mērķiem;
e)
laukaugu platības, kam jāpiemēro atšķirīga atbalsta likme;
f)
atmatas platības un, attiecīgā gadījumā, atmatas platības, kam jāpiemēro atšķirīga atbalsta likme.”
Atbilstoši Regulas Nr. 2419/2001 31. panta “Aprēķinu pamats” 1. un 2. punktam:
“1.   Ja konstatē, ka kādas kultūru grupas apstiprinātā platība ir lielāka, nekā deklarēts atbalsta pieteikumā, tad deklarēto platību izmanto atbalsta aprēķināšanai.
2.   Neierobežojot samazināšanu un izslēgšanu saskaņā ar 32. līdz 35. pantu, ja platība, kas deklarēta platībatkarīgā atbalsta pieteikumā, pēc administratīvās pārbaudes vai pēc pārbaudes uz vietas pārsniedz platību, kas apstiprināta minētajai kultūru grupai, tad atbalstu aprēķina, par pamatu ņemot to platību, kas apstiprināta minētajai kultūru grupai.”
Šīs regulas 32. pantā “Samazināšana un izslēgšana pārmērīgas deklarēšanas gadījumos” ir paredzēts:
“1.   Ja attiecībā uz kādu kultūru grupu deklarētā platība pārsniedz platību, kas apstiprināta saskaņā ar 31. panta 2. punktu, tad atbalstu aprēķina, par pamatu ņemot apstiprināto platību, kas samazināta par atrastās starpības divkāršu apjomu, ja minētā starpība ir vairāk nekā vai nu 3 %, vai divi hektāri, bet ne vairāk kā 20 % apstiprinātās platības.
Ja starpība ir vairāk nekā 20 % apstiprinātās platības, tad par attiecīgo kultūru grupu nepiešķir nekādu platībatkarīgu atbalstu.
2.   Ja attiecībā uz kopējo apstiprināto platību, uz ko attiecas atbalsta pieteikums saskaņā ar atbalsta shēmām, kuras minētas Regulas [..] Nr. 3508/92 1. panta 1. punkta a) apakšpunktā, deklarētā platība pārsniedz saskaņā ar 31. panta 2. punktu apstiprināto platību par vairāk nekā 30 %, tad atbalstu, uz kuru lauksaimniekam būtu bijušas tiesības saskaņā ar 31. panta 2. punktu, atsaka par konkrēto kalendāro gadu un par minētajām atbalsta shēmām.
Ja starpība ir vairāk nekā 50 %, tad lauksaimniekam vēlreiz neizmaksā atbalstu tādas summas apmērā, kura atbilst starpībai starp deklarēto platību un saskaņā ar 31. panta 2. punktu noteikto platību. Minēto summu kompensē ar atbalsta maksājumiem saskaņā ar jebkuru no atbalsta shēmām, kas minētas Regulas [..] Nr. 3508/92 1. panta 1. punktā un uz ko lauksaimniekam ir tiesības to pieteikumu kopainā, kurus viņš iesniedz trīs kalendārajos gados pēc konstatācijas kalendārā gada. Ja minēto summu nevar pilnībā kompensēt ar šiem atbalsta maksājumiem, atlikumu anulē.”
Šīs regulas 33. pantā “Tīši pārkāpumi” ir noteikts:
“Ja starpība starp deklarēto platību un platību, kas apstiprināta saskaņā ar 31. panta 2. punktu, rodas no pārkāpumiem, kas pieļauti apzināti, tad atbalstu, uz kuru lauksaimniekam būtu bijušas tiesības saskaņā ar 31. panta 2. punktu, nepiešķir konkrētajā kalendārajā gadā un par konkrēto atbalsta shēmu.
Turklāt, ja minētā starpība ir lielāka nekā 20 % no konstatētās platības, tad lauksaimniekam vēlreiz neizmaksā atbalstu tādas summas apmērā, kura atbilst starpībai starp deklarēto platību un saskaņā ar 31. panta 2. punktu noteikto platību. Minēto summu kompensē ar atbalsta maksājumiem, ievērojot jebkuru no atbalsta shēmām, kas minētas Regulas [..] Nr. 3508/92 1. panta 1. punktā un uz ko lauksaimniekam ir tiesības to pieteikumu kopainā, kurus viņš iesniedz trīs kalendārajos gados pēc konstatācijas kalendārā gada. Ja minēto summu nevar pilnībā kompensēt ar šiem atbalsta maksājumiem, tad atlikumu anulē.”
Pamatlieta un prejudiciālais jautājums
H. Van Den Broeck
ir lauksaimniece. 2003. gada 9. maijā viņa iesniedza
Vlaams Gewest
platībatkarīgā atbalsta pieteikumu Regulas Nr. 2419/2001 2. panta i) punkta izpratnē par 2003. ražas gadu. Šis pieteikums attiecās uz vairākiem laukaugiem, proti, kukurūzu (78,34 hektāri) un sausiem kaltētiem zirņiem (8,2 hektāri), kā arī atmatā atstātu platību (10,08 hektāri).
2004. gada 30. janvārī viņa saņēma atbalstu par kopējo summu EUR 21 072,42. Tomēr nekāds atbalsts netika piešķirts par platību, kas paredzēta zirņu, kuri tiek novākti sausi kaltēti, audzēšanai, jo
Vlaams Gewest
konstatēja, ka šie zirņi acīmredzami netika novākti sausi. Atšķirībā no sausajiem zirņiem svaigie zirņi netiek uzskatīti par laukaugu, par ko var saņemt atbalstu.
2005. gada 30. jūnijā
Vlaams Gewest
atbilstoši Regulas Nr. 2419/2001 33. pantam pieprasīja atmaksāt atbalstu, kas samaksāts
H. Van Den Broeck
par visām kultūrām, izņemot zirņus, jo atbalsta pieteikumā, ko viņa bija iesniegusi 2003. gadā, bija pieļauti tīši pārkāpumi.
Tā kā
H. Van Den Broeck
neatmaksāja pieprasīto summu,
Vlaams Gewest
ieturēja avansu no vienreizējā saimniecības maksājuma par 2005. ražas gadu.
H. Van Den Broeck
par šo
Vlaams Gewest
lēmumu cēla prasību
Rechtbank van eerste aanleg te Brussel
(Briseles Pirmās instances tiesa), lai tiktu konstatēts, ka [viņai] pienācās atbalsts par zirņu ražu un ka atbalsts, kas viņai ticis piešķirts par 2003. gadu, viņai noteikti pienācās.
2008. gada 22. janvārī
Rechtbank van eerste aanleg te Brussel
nosprieda, ka attiecībā uz platību, kurā tika novākti zirņi, atbalsts nepienācās, savukārt
Vlaams Gewest
nepamatoti ir pieprasījusi atmaksāt visu piešķirto atbalstu.
Hof van beroep te Brussel
(Briseles Apelācijas tiesa) šo spriedumu atstāja spēkā, tomēr tā uzskatīja, ka pārkāpumam
H. Van Den Broeck
iesniegtajā atbalsta pieteikumā ir tīšs raksturs.
Vlaams Gewest
iesniedza kasācijas sūdzību par šo
Hof van beroep te Brussel
spriedumu.
Hof van Cassatie
(Kasācijas tiesa) uzskata, ka ir jāinterpretē Regulas Nr. 2419/2001 33. panta pirmā daļa, lai noskaidrotu, vai “atbalst[s], uz kuru lauksaimniekam būtu bijušas tiesības” un kas viņam netika piešķirts par sodu, attiecas uz atbalstu, uz kuru šim lauksaimniekam būtu tiesības pretendēt šīs regulas 31. panta 2. punkta izpratnē, proti, summu, kas aprēķināta uz attiecīgo kultūru grupas apstiprinātās platības pamata, vai arī runa ir par atbalstu, kas piešķirts saistībā ar attiecīgo atbalsta shēmu, kura aplūkota Regulas Nr. 3508/92 1. panta 1. punktā. Pēdējā gadījumā atteiktā atbalsta summa tādējādi atbilstu visai piešķirtajai summai, piemērojot atbalsta shēmu, kurā ietilpst pārkāpuma skartās konkrētās kultūru grupas atbalsts.
Šādos apstākļos
Hof van Cassatie
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Vai [Regulas Nr. 2419/2001] 33. panta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka atteikums attiecīgajā kalendārajā gadā piešķirt atbalstu, “uz kuru lauksaimniekam būtu bijušas tiesības saskaņā ar [šīs regulas] 31. panta 2. punktu [..] par konkrēto atbalsta shēmu”, attiecas uz atbalsta summu, kas pienākas, piemērojot [Regulas Nr. 3508/92] 1. panta 1. punktā paredzēto “atbalsta sistēmu”, kādēļ ir jāatsaka ne tikai atbalsts “konkrētai kultūru grupai”, bet visa atbalsta summa, kas maksājama, piemērojot kādu no minētajām shēmām, pie kurām pieder konkrētā kultūru grupa?”
Par prejudiciālo jautājumu
Ar savu jautājumu iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai Regulas Nr. 2419/2001 33. panta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja tiek konstatēts tīšs pārkāpums platībatkarīgā atbalsta pieteikumā, lauksaimniekam tiek liegts viss atbalsts, uz ko viņš varētu pretendēt attiecīgajā atbalsta shēmā, uz kuru attiecas šis pieteikums, un uz kuru varēja pretendēt kultūru grupa, kuru skāris šis pārkāpums, vai tomēr šis sods aprobežojas ar atbalstu šai kultūru grupai.
Šajā ziņā no šīs regulas 33. panta pirmās daļas izriet, ka šajā normā paredzētā soda apmērs ir atkarīgs no nozīmes, kāda ir vārdiem “konkrēt[ā] atbalsta shēm[a]” un “minēt[ā] kultūru grup[a]” attiecīgi šajā šīs regulas pantā un tās 31. panta 2. punktā.
Kas attiecas uz frāzi “konkrēt[ā] atbalsta shēm[a]”, kas tiek izmantota Regulas Nr. 2419/2001 33. panta pirmajā daļā, ir jāuzsver, ka atbilstoši šīs regulas 2. panta i) punktam atbalsta shēmas, saistībā ar kurām ir iespējams iesniegt platībatkarīgā atbalsta pieteikumu, ir Regulas Nr. 3508/92 1. panta 1. punkta a) apakšpunktā un b) apakšpunkta iii) ievilkumā paredzētās atbalsta shēmas. Starp šīm dažādajām shēmām šīs pēdējās minētās regulas 1. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) ievilkumā ir ar Regulu Nr. 1251/1999 noteikto atsevišķo laukaugu kultūru ražotāju atbalsta shēma.
Pamatlietā attiecīgajā platībatkarīgā atbalsta pieteikumā deklarētās platības tika norādītas atbalsta saņemšanai saistībā ar Regulā Nr. 1251/1999 paredzēto laukaugu kultūru atbalsta shēmu. Tādējādi šī īpašā atbalsta shēma ir jāuzskata par “konkrēto atbalsta shēmu” Regulas Nr. 2419/2001 33. panta pirmās daļas izpratnē.
Kas attiecas uz jēdzienu “kultūru grupa” Regulas Nr. 2419/2001 31. panta 2. punkta izpratnē, ir jānorāda, ka tas tiek lietots, it īpaši lai noteiktu aprēķina bāzi atbalstam, uz kuru lauksaimnieks vēl var pretendēt, ja tiek konstatēts pārkāpums platībatkarīgā atbalsta pieteikumā, kas iesniegts saistībā ar vienu vai vairākām konkrētām atbalsta shēmām.
Šajā ziņā ir jāatgādina, ka šajā normā nav paredzēts sods; tajā, neierobežojot samazināšanu un izslēgšanu saskaņā ar Regulas Nr. 2419/2001 32.–35. pantu, vienīgi noteiktas normas, kas ļauj noteikt platību, par kuru pienākas atbalsts vienā vai vairākās atbalsta shēmās, par kurām ir iesniegts platībatkarīgais atbalsta pieteikums, ja izrādās, ka šajā pieteikumā deklarētā platība ir lielāka par platību, kas faktiski noteikta pēc kompetento iestāžu veiktās pārbaudes (skat. šajā ziņā spriedumu
Haug
, C‑286/05,
EU:C:2006:296
, 24. punkts).
No šīs regulas 31. panta 2. punkta formulējuma izriet, ka šādā gadījumā tikai “minētajai kultūru grupai” piekrītošā platība, kas noteikta pēc kompetento iestāžu veiktās pārbaudes, tiek ņemta vērā atbalsta aprēķinā. Šīs normas piemērošanai tādējādi platībatkarīgā atbalsta pieteikumā deklarētās dažādās platības, izmantojot šīs regulas 30. pantā norādītās grupas, ir jānošķir atbilstoši konkrētajai kultūru grupai, pie kuras tās pieder.
Regulas Nr. 2419/2001 30. panta, kā arī 32. panta izpratnē jēdzienam “kultūru grupa” ir īpaša nozīme un ar to nebūtu jāsaprot, kā to apstiprina tostarp vārda “kultūra” lietošana daudzskaitlī, visas platības, kuras tiek izmantotas vienai un tai pašai konkrētai kultūrai. Proti, no šīs regulas 30. panta izriet, ka kultūru grupa plašākā nozīmē attiecas uz visām platībām, kas deklarētas platībatkarīgā atbalsta pieteikumā un kuras ir attiecīgi paredzētas vai nu lopbarības kultūrām, vai ganībām, vai pastāvīgajām ganībām, vai citām kultūrām, “kam jāpiemēro atšķirīga atbalsta likme”, vai arī tām, kuras tiks atstātas atmatā.
Kultūru grupa, kas minēta šīs regulas 30. panta pirmās daļas e) punktā, attiecas uz visām platībām, kuras tiek izmantotas platībatkarīgā atbalsta pieteikumā deklarētajām kultūrām, lai arī katrai no tām tiktu piemērota atšķirīga atbalsta likme.
No tā izriet, ka platības, kas paredzētas laukaugu kultūrām, kuras pamatlietas kontekstā ir tikušas deklarētas saistībā ar atbalsta shēmu, kas izveidota ar Regulu Nr. 1251/1999, kopā ņemot, veido atsevišķu kultūru grupu, jo tās ir paredzētas “laukaugu platīb[ām], kam jāpiemēro atšķirīga atbalsta likme” Regulas Nr. 2419/2001 30. panta pirmās daļas e) punkta izpratnē.
No iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet, ka, lai noteiktu atbalstu, uz ko var pretendēt lauksaimnieks un uz kuru ir izdarīta norāde Regulas Nr. 2419/2001 33. panta pirmajā daļā, ir jāņem vērā visas platības, kas paredzētas laukaugiem, kuri veido atsevišķu kultūru grupu Regulas Nr. 2419/2001 30. panta izpratnē, un kas deklarētas platībatkarīgā atbalsta pieteikumā saistībā ar atbalsta shēmu, kura izveidota ar Regulu Nr. 1251/1999.
No tā izriet, ka Regulas Nr. 2419/2001 33. panta pirmā daļa ir jāsaprot tādējādi, ka tīšs pārkāpums šādā pieteikumā liedz lauksaimniekam visu atbalstu, uz ko viņš varētu pretendēt saistībā ar šo shēmu, pamatojieties uz platībām, kuras tiek izmantotas dažādām laukaugu kultūrām, ko viņš ir deklarējis.
Šo secinājumu apstiprina Regulas Nr. 2419/2001 mērķi. Proti, tajā, kā ir norādīts tās preambulas 32. apsvērumā, ir paredzēts noteikt nepieciešamos pasākumus, lai cīnītos pret pārkāpumiem un krāpšanu dažādo integrētajā sistēmā ietilpstošo atbalsta shēmu īstenošanā, un tās mērķis ir efektīvi aizsargāt Eiropas Savienības finanšu intereses. Lai sasniegtu šo mērķi, šajā pašā regulā, kā tas izriet no tās preambulas 33. apsvēruma, ir paredzētas samazināšanas un izslēgšanas atbilstīgi pieteikumā pieļauto pārkāpumu smagumam, un tā var tikt piemērota līdz pat pilnīgai izslēgšanai no vienas vai vairākām atbalsta shēmām par kādu noteiktu laikposmu (skat. pēc analoģijas spriedumu
Agrargenossenschaft Pretzsch
, C‑417/00,
EU:C:2002:715
, 35.–39. punkts).
Šādos apstākļos tāda Regulas Nr. 2419/2001 33. panta, kurā būtu paredzēts sods par tīšiem pārkāpumiem kā par vissmagākajiem pārkāpumiem, interpretācija atbilst mērķim – pietiekami atturošu un efektīvu sodu sistēmai cīņai pret pārkāpumiem, kā arī krāpšanu platībatkarīgā atbalsta pieteikumos (skat. pēc analoģijas spriedumu
National Farmers’ Union
u.c., C‑354/95,
EU:C:1997:379
, 51. punkts).
Sods, kas izpaužas kā lauksaimnieka izslēgšana no atbalsta shēmas saņēmēju loka, ir īpaši atturošs, un tādējādi ar to var efektīvi cīnīties pret daudzskaitlīgajiem pārkāpumiem, kas tiek izdarīti lauksaimniecības atbalsta ietvaros un kuri, ārkārtīgi apgrūtinot Savienības budžetu, var kaitēt iestāžu veiktajām darbībām šajā jomā (šajā ziņā skat. spriedumus
Käserei Champignon Hofmeister
, C‑210/00,
EU:C:2002:440
, 38. punkts, un
Bonda
, C‑489/10,
EU:C:2012:319
, 29. punkts).
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, uz prejudiciālo jautājumu ir jāatbild, ka Regulas Nr. 2419/2001 33. panta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja tiek konstatēts tīšs pārkāpums platībatkarīgā atbalsta pieteikumā, lauksaimniekam tiek liegts viss atbalsts, uz ko viņš būtu varējis pretendēt attiecīgajā atbalsta shēmā, uz kuru attiecas šis pieteikums, un uz ko varēja pretendēt kultūru grupa, kuru skāris šis pārkāpums.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (devītā palāta) nospriež:

Komisijas 2001. gada 11. decembra Regulas (EK) Nr. 2419/2001, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus integrētās administrācijas un kontroles sistēmas piemērošanai konkrētām Kopienas atbalsta shēmām, kas izveidotas ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 3508/92, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 2004. gada 23. janvāra Regulu (EK) Nr. 118/2004, 33. panta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja tiek konstatēts tīšs pārkāpums platībatkarīgā atbalsta pieteikumā, lauksaimniekam tiek liegts viss atbalsts, uz ko viņš būtu varējis pretendēt attiecīgajā atbalsta shēmā, uz kuru attiecas šis pieteikums, un uz ko varēja pretendēt kultūru grupa, kuru skāris šis pārkāpums.

[Paraksti]
(
*1
)   Tiesvedības valoda – holandiešu.