CELEX: 62010CJ0338
Дъмпинг
Антидъмпингово мито, наложено върху вноса на някои приготвени или консервирани цитрусови плодове с произход от Китай
Регламент (ЕО) № 1355/2008
Валидност
Регламент (ЕО) № 384/96
Член 2, параграф 7, буква а)
Определяне на нормалната стойност
Страни с непазарна икономика
Задължение на Комисията да положи дължимата грижа, за да определи нормалната стойност въз основа на цената или конструираната стойност в трета страна с пазарна икономика

Преюдициалното запитване се отнася до валидността на Регламент (ЕО) № 1355/2008 на Съвета от 18 декември 2008 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои приготвени или консервирани цитрусови плодове (по-специално мандарини и т.н.) с произход от Китайската народна република (
OВ L 350, стр. 35
, наричан по-нататък „окончателният регламент“).
Запитването е отправено в рамките на спор между Grünwald Logistik Service GmbH (наричано по-нататък „GLS“) и Hauptzollamt Hamburg-Stadt (главна митническа служба на град Хамбург) по повод събирането от данъчния орган на временно антидъмпингово мито върху внесените консервирани мандарини от Китай от жалбоподателя в главното производство.
Правна уредба
Разпоредбите относно налагането на антидъмпингови мерки в Европейския съюз се съдържат в Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (
ОВ L 56, 1996 г., стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223), изменен с Регламент (ЕО) № 2117/2005 на Съвета от 21 декември 2005 година (
ОВ L 340, стр. 17
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 44, стр. 15; наричан по-нататък „основният регламент“).
Член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент предвижда:
„Когато се осъществява внос от страни с непазарна икономика […], нормалната стойност се определя въз основа на цената или на конструираната стойност в трета страна с пазарна икономика, или на основата на цената [при износ от такава] трета страна за други страни, включително за Общността, или когато тези методи не са приложими, на всяка друга разумна основа, включително реално платената или подлежаща на плащане цена в Общността за сходен продукт, съответно коригирана, за да се отчете разумната граница на печалба.
Подходяща трета страна с пазарна икономика се избира така[,] че да няма неоснователност в преценката, като се отчита подобаващо всяка достоверна информация, [налична] към момента на избор. Отчитат се и ограниченията във времето; когато това е възможно, се избира трета страна с пазарна икономика, която е обект на същото разследване.
Страните по разследването биват информирани непосредствено след започването му за избора на трета страна с пазарна икономика и получават срок от 10 дни за предоставяне на коментар“.
Съгласно съображение 42 от Регламент (ЕО) № 642/2008 на Комисията от 4 юли 2008 година относно налагането на временно антидъмпингово мито върху вноса на някои приготвени или консервирани цитрусови плодове (по-специално мандарини и т.н.) с произход от Китайската народна република (
ОВ L 178, стр. 19
, наричан по-нататък „временният регламент“) е взето временно решение да се установи нормална цена за всички производители износители от представителната извадка на базата на каквато и да е друга подходяща основа, в този случай — въз основа на действително платените или платими цени в Съюза за сходен продукт в съответствие с член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент.
Съображение 58 от временния регламент съдържа следните статистически данни относно обема на вноса на разглеждания продукт с произход от Китай:
Както следва от съображение 12 от временния регламент, периодът на разследване обхваща периода от 1 октомври 2006 г. до 30 септември 2007 г.
В съображение 18 от окончателния регламент е направен изводът, че предвид липсата на други коментари, с този регламент се потвърждават съображения 38—45 от временния регламент относно определянето на нормалната стойност. Освен това съображение 26 от окончателния регламент потвърждава констатациите, отнасящи се до обема на вноса на разглеждания продукт, направени в съображение 58 от временния регламент.
Съображение 17 от окончателния регламент посочва:
„След налагането на временните мерки и тримата включени в извадката сътрудничещи китайски производители износители, както и двамата несвързани вносители в ЕО поставиха под въпрос използването на цените на производството на Общността за изчисляване на нормалната стойност. Посочено беше, че е следвало нормалната стойност да се изчисли въз основа на производствените разходи в [Китай] след отчитане на съответните корекции, свързани с разликите между пазарите на [Съюза] и [Китай]. В това отношение се отбелязва, че използването на информация от държава с непазарна икономика, и по-специално от дружества, на които не е предоставен статут за [третиране според условията на пазарна икономика], би било в противоречие с разпоредбите на член 2, параграф 7, буква a) от основния регламент. Поради това този аргумент се отхвърля. Посочено беше също така, че е могло като приемливо решение да се използват данни за цените от всички други държави вносители или съответната публикувана информация, имайки предвид липсата на сътрудничество от държава аналог. Въпреки това такава обща информация — за разлика от използваните от Комисията данни — не би могла да бъде проверена и потвърдена по отношение на нейната точност в съответствие с разпоредбата на член 6, параграф 8 от основния регламент. Поради това този аргумент се отхвърля. Не бяха представени никакви други аргументи, които биха могли да хвърлят съмнение върху факта, че използваната от Комисията методика е в съответствие с разпоредбите на член 2, параграф 7, буква a) от основния регламент, и по-специално факта, че в този конкретен случай тя представлява единствената оставаща разумна [основа] за изчисляване на нормалната стойност“.
Член 1, параграфи 1 и 2 от окончателния регламент гласи:
„1.   С настоящия регламент се налага окончателно антидъмпингово мито върху вноса на приготвени или консервирани мандарини (включително тангерини и сатсумаси), клементини, wilkings и други подобни цитрусови хибриди без прибавка на алкохол, със или без прибавка на захар или други подсладители, определени в позиция по КН 2008, с произход от Китайската народна република, класирани под кодове по КН 2008 30 55, 2008 30 75 и ex20083090 (кодове по ТАРИК 2008 30 90 61, 2008 30 90 63, 2008 30 90 65, 2008 30 90 67, 2008 30 90 69).
2.   Размерът на окончателното антидъмпингово мито, приложимо за продуктите, описани в член 1, произведени от следните дружества, е, както следва:
“.
Член 3, параграф 1 от окончателния регламент гласи:
„Сумите, представени като обезпечение чрез временното антидъмпингово мито съгласно [временния] регламент, се събират окончателно по ставката на временното мито“.
Спорът по главното производство и преюдициалният въпрос
GLS е дружество вносител на консервирани мандарини с произход от Китай в Съюза.
С декларация от 30 юли 2008 г. GLS декларира вноса на партида консервирани мандарини, класирани под код 2008 3055 900 от комбинираната номенклатура. С декларация от 9 октомври 2008 г. GLS пуска тази партида в свободно обращение. След приемането на временния регламент и преди приемането на окончателния регламент Hauptzollamt Hamburg-Stadt налага временно антидъмпингово мито под формата на гаранция. С писмо от 1 декември 2008 г. GLS подава административна жалба срещу тази мярка. Тъй като административната жалба на GLS е отхвърлена, на 30 април 2009 г. дружеството подава жалба пред Finanzgericht Hamburg.
Finanzgericht Hamburg решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Следва ли антидъмпинговата правна уредба, приета от Комисията […] съгласно [основния] регламент, да се счита за невалидна, поради обстоятелството че Комисията е приела тази уредба, позовавайки се на определена на „друга разумна основа“ нормална стойност (в настоящия случай въз основа на действително платените или платими цени в Общността за сходни продукти), без да направи допълнително разследване във връзка с установяването на нормалната стойност, след като е изпратила писмено запитване до две предприятия в държавата, приета от нея за държава аналог, но запитването не е довело до резултат — едното от предприятията изобщо не е дало отговор, а другото е изразило готовност за сътрудничество, но не е изпратило обратно получения към съответния момент въпросник, — а страните в производството са посочили на Комисията друга възможна държава аналог?“.
С определение от 15 юни 2011 г. Съдът иска от Комисията да представи по-конкретно статистическите данни на Евростат за периода 2005—2008 г., налични към 18 декември 2008 г., относно вноса в Общността на продуктите, „класирани под кодове по КН [комбинирана номенклатура] 2008 30 55, 2008 30 75 и ex 2008 30 90“, посочени в член 1 от окончателния регламент.
В изпълнение на посочената мярка за събиране на доказателства Комисията съобщава на Съда следните статистически данни относно вноса на посочените продукти (в тонове):
Обем на вноса
2002/03 г.
2003/04 г.
2004/05 г.
2005/06 г.
2006/07 г. (ПР)
КНР
51 282,60
65 895,00
49 590,20
61 456,30
56 157,20
Израел
4 247,00
3 536,20
4 045,20
3 634,90
4 674,00
Свазиленд
3 903,10
3 745,30
3 785,70
3 841,00
3 155,50
Турция
2 794,30
3 632,30
3 021,40
2 273,80
2 233,60
Тайланд
235,80
457,90
485,10
532,50
694,80
По преюдициалния въпрос
С поставения въпрос запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали окончателният регламент е невалиден, доколкото Комисията е определила нормалната стойност на разглеждания продукт въз основа на действително платените или платими цени в Съюза за сходен продукт, без да е положила цялата дължима грижа, за да определи тази стойност въз основа на цените за същия продукт в трета страна с пазарна икономика, в нарушение на изискванията, посочени в член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент.
Следва да се напомни, че по силата на член 3, параграф 1 от окончателния регламент сумите, представени като обезпечение чрез временното антидъмпингово мито съгласно временния регламент, се събират окончателно по ставката на временното мито. Щом като при тези условия GLS не може да се позове на каквито и да било произтичащи от временния регламент правни последици (вж. в този смисъл Решение от 11 юли 1990 г. по дело Neotype Techmashexport/Комисия и Съвет,
C-305/86 и C-160/87, Recueil, стр. I-2945
, точка 13 и цитираната съдебна практика), трябва да се приеме, че преюдициалният въпрос се отнася само до валидността на окончателния регламент.
На първо място, следва да се подчертае, че в областта на дъмпинга определянето на нормалната стойност представлява един от съществените етапи, които трябва да позволят да се установи наличието на евентуален дъмпинг. Член 2, параграф 1 от основния регламент формулира основния принцип, съгласно който нормалната стойност по правило се определя на основата на реално платената или подлежаща на плащане цена от независими купувачи в страната на износа при обичайни търговски условия.
На второ място, следва да се отбележи, че съгласно член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент, когато се осъществява внос от страна с непазарна икономика, нормалната стойност по принцип се определя въз основа на цената или на конструираната стойност в трета страна с пазарна икономика, чрез дерогиране на правилата, установени в параграфи 1—6 от същия член. Всъщност посочената разпоредба има за цел да се избегне вземането под внимание на цените и разходите, прилагани в страните с непазарна икономика, доколкото там тези параметри не са нормален резултат на действащите на пазара сили (вж. Решение от 29 май 1997 г. по дело Rotexchemie,
C-26/96, Recueil, стр. I-2817
, точка 9).
По силата на член 2, параграф 7, буква а), втора алинея от основния регламент подходяща трета страна с пазарна икономика се избира така, че да няма неоснователност в преценката, като се отчита подобаващо всяка достоверна информация, налична към момента на избор. Всъщност институциите на Съюза следва да се опитат да намерят, като държат сметка за съществуващите алтернативи, трета страна, където цената на подобен продукт е образувана при колкото е възможно по-сравними обстоятелства с тези в страната износител, при условие че става въпрос за страна с пазарна икономика.
Упражняването на правото на преценка на институциите на Съюза подлежи на съдебен контрол. Що се отнася до избора на държава аналог, следва по-специално да се провери дали тези институции не са пропуснали да вземат предвид съществени обстоятелства с оглед установяването дали избраната страна е подходяща и дали материалите по преписката са разгледани с цялата дължима грижа, за да може да се приеме, че нормалната стойност е била определена по подходящ начин и без неоснователност в преценката (Решение от 22 октомври 1991 г. по дело Nölle,
C-16/90, Recueil, стр. I-5163
, точки 12 и 13).
На трето място, съгласно текста на член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент нормалната стойност на вноса от страни с непазарна икономика се определя въз основа на цената или на конструираната стойност в трета страна с пазарна икономика, или на основата на цената при износ от трета страна с пазарна икономика за други страни, включително за Съюза, или — когато тези методи не са приложими — на всяка друга разумна основа.
Следователно от текста и от структурата на посочената разпоредба следва, че основният метод за определяне на нормалната стойност при осъществяване на внос от страни с непазарна икономика е този „на цената или на конструираната стойност в трета страна с пазарна икономика“, или „на основата на цената [при износ от такава] трета страна за други страни, включително за [Съюза]“. Когато такъв метод не е приложим, определя се допълнителен метод за определяне на нормалната стойност, съгласно който тази стойност се определя „на всяка друга разумна основа, включително реално платената или подлежаща на плащане цена в [Съюза] за сходен продукт, съответно коригирана, за да се отчете разумната граница на печалба“.
Използването на тези изрази в член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент показва, че целта на това предимство, предоставено на предписания от тази разпоредба основен метод, е да се получи разумно определяне на нормалната стойност в страната износител чрез избора на трета страна, където цената на подобен продукт е образувана при колкото е възможно по-сравними обстоятелства с тези в страната износител, при условие че става въпрос за страна с пазарна икономика.
Оттук следва, че правото на преценка, с което разполагат институциите на Съюза при избора на държава аналог, не им предоставя право да не приложат изискването да изберат трета страна с пазарна икономика, когато това е възможно. Всъщност —както отбелязва генералният адвокат в точка 97 от своето заключение — те могат да не приложат предвиденото в член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент общо правило за определянето на нормалната стойност на продуктите с произход от страна с непазарна икономика, като се базират на друга разумна основа, единствено в хипотезата, при която това общо правило не може да бъде приложено.
При тези условия, в съответствие с припомнената в точка 22 от настоящото решение съдебна практика, при проверката на валидността на окончателния регламент Съдът трябва да установи дали институциите на Съюза не са пропуснали да вземат предвид съществени обстоятелства и дали материалите по преписката са разгледани с цялата дължима грижа.
В конкретния случай на нито един производител — износител от Китай, не е предоставен статут за третиране според условията на пазарна икономика и нормалната стойност за всички тези производители износители е определена в съответствие с член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент на всяка друга разумна основа, а именно на основата на данните, проверени в помещенията на производители от Съюза, оказали съдействие на разследването. В съображения 17 и 18 от окончателния регламент, които потвърждават заключенията на временния регламент, се уточнява, че не са били представени никакви други аргументи, които биха могли да поставят под въпрос методиката за определяне на нормалната стойност. По-специално е прието, че не е можело като приемливо решение да се използват данни за цените от всички други държави вносители или съответната публикувана информация при липсата на сътрудничество от държава аналог, поради факта че тази информация не би могла да бъде проверена в съответствие с разпоредбата на член 6, параграф 8 от основния регламент. Според съображение 40 от временния регламент Комисията е продължила да търси възможна държава аналог и за тази цел е потърсила без успех сътрудничество от две дружества в Тайланд.
В това отношение Комисията посочва в известието за образуване на антидъмпингова процедура относно вноса на някои приготвени или консервирани цитрусови плодове (по-специално мандарини и т.н.) с произход от Китайската народна република (
ОВ C 246, 2007 г., стр. 15
), че според информацията, която се съдържа в жалбата, разглежданият продукт не се произвежда в големи количества извън Съюза и Китай и че заинтересованите страни се приканват да представят коментари относно избора на държавата аналог в съответствие с член 2, параграф 7, буква а), трета алинея от основния регламент. В съображение 41 от временния регламент се посочва фактът, че двама китайски производители износители и една асоциация на вносители са възразили срещу установяването на нормалната стойност въз основа на действително платените или платими цени в Съюза, но не са предложили никакво друго подходящо решение.
При все това член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент, съгласно който се предоставя предимство на предвидения от тази разпоредба основен метод, състоящ се в определяне на нормалната стойност въз основа на цената или на конструираната стойност в трета страна с пазарна икономика, налага на институциите на Съюза да разгледат с цялата дължима грижа информацията, с която разполагат, в която се включват по-специално статистическите данни на Евростат, с цел да се изследва дали може да бъде избрана държава аналог по смисъла на посочената разпоредба.
По-специално постигането на целта на същата разпоредба да се направи опит за намиране на държава аналог, където цената на подобен продукт е образувана при колкото е възможно по-сравними обстоятелства с тези в страната износител, би било осуетено, ако понятието „[налична] достоверна информация“ по смисъла на член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент се окаже ограничено до информацията, предоставена от жалбоподателя в неговата жалба, или до сведенията, съобщени впоследствие от заинтересованите страни в рамките на разследването.
При това положение, както отбелязва генералният адвокат в точки 101 и 102 от своето заключение, Комисията е длъжна да проучи служебно цялата налична информация, тъй като нейната роля в антидъмпинговите разследвания не е на арбитър, чиято компетентност би се ограничила до вземането на решение единствено с оглед на сведенията и доказателствата, предоставени от страните по разследването. В това отношение следва да се отбележи, че член 6, параграфи 3 и 4 от основния регламент оправомощава Комисията да поиска от държавите членки да ѝ предоставят информация, както и да извършат всички необходими проверки и инспекции.
От статистическите данни на Евростат, които са съобщени на Съда и за които се споменава в точка 16 от настоящото решение, е видно, че през периода 2002/2003—2006/2007 г. е имало значителен внос в Съюза на продукти, класирани под кодове по КН 2008 30 55, 2008 30 75 и ex 2008 30 90, споменати в член 1 от окончателния регламент и произхождащи от трети страни с пазарна икономика. Става въпрос по-специално за вноса от Израел, Свазиленд, Турция и Тайланд.
При тези условия, тъй като наличните по време на разследването данни на Евростат предоставят показатели, че продукти, сравними с разглеждания, са произведени в трети страни с пазарна икономика в количества, които не са незначителни, Комисията е следвало да проучи служебно дали някоя от тези страни може да представлява държава аналог по смисъла на член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент. Комисията не е можела да се ограничи до изпращането на един-единствен въпросник до две тайландски предприятия и от липсата на отговор от тяхна страна да заключи, че не е възможно да определи нормалната стойност въз основа на цените, прилагани в трета страна с пазарна икономика. От една страна, трябва да се констатира, че вносът от Тайланд е бил значително по-малък от вноса от Израел, Свазиленд и Турция. Следователно неоказването на съдействие от тайландските предприятия по никакъв начин не е освободило Комисията от задължението да разгледа наличните данни, отнасящи се до други трети страни с пазарна икономика. От друга страна, следва да се посочи, че съображение 17 от окончателния регламент се ограничава да твърди, че изчисляването на нормалната стойност въз основа на цените в Съюза е представлявало единствената разумна основа, без да са изложени причините, поради които никоя от посочените трети страни с пазарна икономика, различна от Тайланд, не е могла да бъде избрана за държава аналог, което показва, че институциите на Съюза не са разгледали с дължимата грижа сведенията, произтичащи от статистическите данни на Евростат.
На последно място, трябва да се отхвърли изтъкнатият в съдебното заседание довод на Комисията, съгласно който статистическите данни на Евростат, представени вследствие на мярката за събиране на доказателства на Съда, се отнасят преобладаващо до вноса на грейпфрути и портокали, тъй като обхващали продуктите, класирани и в трите съответни кода от комбинираната номенклатура. Всъщност, от една страна, статистическите данни, чието представяне е поискано, са се отнасяли „до разглеждания продукт“, а именно продуктите, посочени в член 1 от окончателния регламент. От друга страна, сравнението между статистическите данни, възпроизведени в съображение 58 от временния регламент, отнасящи се до вноса от Китай на „разглеждания продукт“, и статистическите данни, съобщени на Съда в хода на настоящото производство, показват, че последните са се отнасяли изключително до вноса на разглеждания продукт.
При тези условия трябва да се приеме, че доколкото Комисията и Съветът са определили нормалната стойност на разглеждания продукт въз основа на действително платените или платими цени в Съюза за сходен продукт, без да са положили цялата дължима грижа, за да определят тази стойност въз основа на цените за същия продукт в трета страна с пазарна икономика, те са нарушили изискванията, произтичащи от член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент.
Поради това на преюдициалния въпрос следва да се отговори, че окончателният регламент е невалиден.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (трети състав) реши:

Регламент (ЕО) № 1355/2008 на Съвета от 18 декември 2008 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои приготвени или консервирани цитрусови плодове (по-специално мандарини и т.н.) с произход от Китайската народна република, е невалиден.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.