CELEX: 62012CJ0485
Lauksaimniecība
Kopējā lauksaimniecības politika
Tiešā atbalsta shēmas
Regula (EK) Nr. 73/2009
Integrētā administrācijas un kontroles sistēma konkrētām atbalsta shēmām
Lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabalu identifikācijas sistēma
Nosacījumi, kas attiecas uz tiesībām pretendēt uz atbalstu
Administratīvās pārbaudes
Pārbaudes uz vietas
Regula (EK) Nr. 796/2004
Tādu platību apstiprināšana, par kurām ir tiesības pretendēt uz atbalstu
Attālā uzrāde
Lauksaimniecībā izmantojamo zemes gabalu fiziska pārbaude

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulas (EK) Nr. 796/2004, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai ieviestu savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu, kura paredzēta Padomes 2003. gada 29. septembra Regulā (EK) Nr. 1782/2003, ar ko ievieš kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem (
OV L 141, 18. lpp.
), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2007. gada 20. augusta Regulu (EK) Nr. 972/2007 (
OV L 216, 3. lpp.
; turpmāk tekstā – Regula Nr. 796/2004), 32. panta 1. punkta b) apakšpunktu.
Šīs lūgums tika iesniegts tiesvedībā starp
Maatschap T. van Oosterom en A. van Oosterom‑Boelhouwer
(turpmāk tekstā – “
Maatschap
”) un
Staatssecretaris van Economische Zaken
,
Landbouw en Innovatie
(Valsts sekretārs ekonomikas, lauksaimniecības un inovāciju jautājumos; turpmāk tekstā – “
Staatssecretaris
”) jautājumā par tādu platību atbilstības apstiprināšanas nosacījumiem, par kurām saskaņā ar vienreizējā maksājuma shēmu par 2009. gadu var piešķirt atbalstu.
Atbilstošās tiesību normas
Regula (EK) Nr. 73/2009
Saskaņā ar Padomes 2009. gada 19. janvāra Regulas (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (
OV L 30, 16. lpp.
), 14. panta pirmo daļu:
“Katra dalībvalsts izveido un izmanto integrētu vadības un kontroles sistēmu.”
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 15. panta 1. punktu
“Integrētajā sistēmā ir šādi elementi:
a)
elektroniska datubāze;
b)
lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabalu identifikācijas sistēma;
c)
tiesību uz maksājumu identifikācijas un reģistrācijas sistēma;
d)
atbalsta pieteikumi;
e)
integrēta kontroles sistēma;
f)
vienota sistēma, kas vajadzīga, lai reģistrētu katra tā lauksaimnieka identitāti, kurš iesniedzis atbalsta pieteikumu.”
Saskaņā ar minētās regulas 17. pantu:
“Lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabalu identifikācijas sistēmu izveido, pamatojoties uz kartēm vai zemesgrāmatas aktiem, vai citiem kartogrāfiskiem materiāliem. Izmanto elektroniskas ģeogrāfiskās informācijas sistēmas metodes, vēlams, ietverot tajās ortofotografēšanu no gaisa vai kosmosa, ar vienotu standartu, kas garantē precizitāti, kura ir vismaz līdzvērtīga kartogrāfijai mērogā 1:10 000.”
Minētās regulas 20. pantā ir paredzēts:
“1.   Dalībvalstis veic atbalsta pieteikumu administratīvās pārbaudes, lai pārbaudītu maksājumu atbilstības nosacījumus.
2.   Administratīvās pārbaudes papildina ar pārbaudēm uz vietas, lai pārliecinātos par atbilstību maksājumu piešķiršanai. Tādēļ dalībvalstis izstrādā lauku saimniecību pārbaužu paraugu ņemšanas plānu.
Dalībvalstis lauksaimniecībā izmantojamo zemes gabalu pārbaudēm uz vietas var izmantot attālo uzrādi un Globālās satelītu navigācijas sistēmas (
GSNS
) metodi.
[..]”
Regulas Nr. 73/2009 29. panta 3. punktā ir noteikts:
“Maksājumus saskaņā ar I pielikumā minētajām atbalsta shēmām neveic, pirms nav pabeigtas pārbaudes attiecībā uz atbilstības nosacījumiem, kuras jāveic attiecīgajai dalībvalstij saskaņā ar 20. pantu.”
Saskaņā ar Regulas Nr. 73/2009 146. panta 2. punkta otro daļu:
“Citos tiesību aktos ietvertās atsauces uz Regulu (EK) Nr. 1782/2003 uzskata par atsaucēm uz šo regulu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu XVIII pielikumā.”
Regula Nr. 796/2004
Regula Nr. 796/2004, kaut gan tā no 2010. gada 1. janvāra ir tikusi atcelta ar Komisijas 2009. gada 30. novembra Regulu Nr. 1122/2009, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 attiecībā uz savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu saskaņā ar minētajā regulā paredzētajām tiešā atbalsta shēmām lauksaimniekiem, kā arī, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 1234/2007 attiecībā uz savstarpēju atbilstību saskaņā ar vīna nozarē paredzēto atbalsta shēmu (
OV L 316, 65. lpp.
), tomēr joprojām ir piemērojama attiecībā uz pamatlietas faktiem. Tās preambulas 11., 36. un 40. apsvērumā bija noteikts:
“(11)
Lai sekmētu Kopienas finansiālo interešu aizsardzību, jāparedz, ka maksājumus saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1782/2003 var veikt vienīgi tad, kad ir pabeigtas pārbaudes attiecībā uz atbilstības kritērijiem.
[..]
(36)
Platību pārbaudes uz vietas parasti sastāv no divām daļām, no kurām pirmā attiecas uz deklarēto lauksaimniecības zemes gabalu pārbaudēm un mērījumiem, pamatojoties uz grafisko materiālu, aerofotouzņēmumiem utt. Otrā daļa ir zemes gabalu fiziskā pārbaude, lai pārliecinātos par deklarēto lauksaimniecības zemes gabalu faktisko lielumu un atkarībā no attiecīgās atbalsta shēmas pārbaudītu deklarēto kultūraugu un tā kvalitāti. Vajadzības gadījumā jāveic mērījumi. Fizisko pārbaudi laukā var veikt, ņemot paraugus.
[..]
(40)
Jāparedz nosacījumi attālās uzrādes izmantošanai pārbaudēs uz vietas un jāparedz fiziskas pārbaudes gadījumos, kad fotointerpretācija nedod skaidru rezultātu.”
Saskaņā ar Regulas Nr. 796/2004 2. panta 22. un 26. punktu:
“22.
“Apstiprināta platība” ir platība, attiecībā uz kuru ir ievēroti visi nosacījumi, kas paredzēti noteikumos par atbalsta piešķiršanu; attiecībā uz vienreizējo maksājumu shēmu deklarēto platību var uzskatīt par apstiprinātu tikai tad, ja faktiski ir deklarēts arī atbilstošs tiesību uz maksājumu skaits.
[..]
26.
“Bāzes zemes gabals” ir ģeogrāfiski norobežota platība ar īpašu identifikācijas numuru, kas reģistrēts dalībvalsts identifikācijas sistēmas ĢIS, kā norādīts [Regulas Nr. 73/2009 15.] pantā.
Regulas Nr. 796/2004 23. panta 1. punktā bija noteikts:
“Šajā regulā paredzētās administratīvās pārbaudes un pārbaudes uz vietas veic tā, lai nodrošinātu efektīvu atbilstības pārbaudi attiecībā uz noteikumiem, saskaņā ar kuriem ir piešķirts atbalsts, un attiecībā uz prasībām un standartiem, kas attiecas uz savstarpēju atbilstību.”
Minētās regulas 24. pantā bija paredzēts:
“1.   Regulas [Nr. 73/2009 20.] pantā minētās administratīvās pārbaudes nodrošina pārkāpumu atklāšanu, jo īpaši automātisko atklāšanu, izmantojot datorizētus līdzekļus, ieskaitot kontrolpārbaudes:
[..]
c)
attiecībā uz vienotajā pieteikumā deklarētajiem lauksaimniecības zemes gabaliem un lauksaimniecības zemes gabalu identifikācijas sistēmā iekļautajiem bāzes zemes gabaliem, lai pārbaudītu tiesības pretendēt uz atbalstu par platībām kā tādām;
[..]
2.   Ja kontrolpārbaudēs konstatē pārkāpumus, pēc tam veic citu attiecīgu administratīvu procedūru un vajadzības gadījumā pārbaudi uz vietas.
[..]”
Regulas Nr. 796/2004 26. panta 1. punktā bija noteikts:
“Kopējais to pārbaužu uz vietas skaits, kuras veic katru gadu, attiecas uz vismaz 5 % no visiem lauksaimniekiem, kuri iesnieguši pieteikumu atbalsta saņemšanai saskaņā ar vienreizējā maksājuma shēmu vai vienoto platībmaksājuma shēmu.
[..]”
Saskaņā ar Regulas Nr. 796/2004 27. panta 1. un 3. punktu:
“1.   Kontrolparaugus pārbaudēm uz vietas, ko veic saskaņā ar šo regulu, izraugās kompetentā iestāde, pamatojoties uz riska analīzi un iesniegto atbalsta pieteikumu pārstāvības koeficientu. [..]
[..]
3.   Kompetentā iestāde veic to iemeslu uzskaiti, pamatojoties uz kuriem katrs lauksaimnieks izraudzīts saistībā ar pārbaudi uz vietas. Inspektoru, kurš veic pārbaudi uz vietas, pirms minētās pārbaudes uzsākšanas attiecīgi informē.”
Regulas Nr. 796/2004 29. panta “Pārbaužu uz vietas elementi” otrajā daļā bija paredzēts:
“Veicot pārbaudes uz vietas, dalībvalstis var izmantot attālo uzrādi un globālo satelītu navigācijas sistēmu.”
Saskaņā ar šīs regulas 32. panta 1. punktu:
“Ja dalībvalsts piemēro 29. panta otrajā daļā paredzēto iespēju veikt pārbaudes uz vietas, izmantojot attālo uzrādi, tā:
a)
veic visu pārbaudāmajā pieteikumā minēto lauksaimniecības zemes gabalu satelītuzņēmumu vai aerofotouzņēmumu fotointerpretāciju, lai identificētu zemes nosegumu un izmērītu platību;
b)
veic visu to lauksaimniecības zemes gabalu fiziskas pārbaudes laukā [uz vietas], attiecībā uz kuriem fotointerpretācija kompetentajai iestādei nesniedz iespēju pārliecināties par deklarācijas pareizību.”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
Maatschap
, lauksaimniecības sabiedrība, 2009. gada 13. maijā iesniedza pieteikumu par savām tiesībām uz maksājumu izmaksu un šajā nolūkā norādīja 14 zemes gabalus, kuru kopējā platība ir 30,72 ha.
Ar 2009. gada 28. decembra lēmumu
Staatssecretaris
uzskatīja šādi norādīto 30,72 ha platību par “apstiprinātu platību” Regulas Nr. 796/2004 22. panta 2. punkta izpratnē un noteica, ka avansā tiesībām uz maksājumu par 2009. gadu prasītājai ir izmaksājami EUR 11 888,12.
Tajā pašā lēmumā bija precizēts, ka pēc Eiropas Komisijas formulētajiem apsvērumiem zemes gabalu reģistrs tiek aktualizēts un ka dati par
Maatschap
piederošajiem zemes gabaliem, it īpaši tiem, kuri attiecas uz zemes gabaliem ar tādiem ainavu elementiem kā, piemēram, dzīvžogi, grāvji vai ceļi, iespējams, varot tikt koriģēti.
Maatschap
iesniegtais pieprasījums par vienreizējo maksājumu par 2009. gadu tika novērtēts no jauna. Tāpēc
Staatssecretaris
no jauna uzmērīja attiecīgo zemes gabalu kopējo platību un ar 2010. gada 30. jūnija lēmumu noteica
Maatschap
par 2009. gadu piešķirtā vienreizējā maksājuma summu EUR 8643,02 apmērā (turpmāk tekstā – “2010. gada 30. jūnija lēmums”). Šajā lēmuma bija precizēts, ka
Maatschap
tomēr neesot jāatmaksā starpība starp šo summu un avansu, ko tā jau bija saņēmusi.
Maatschap
apstrīdēja minēto lēmumu. Tā it īpaši uzsvēra, ka ļoti liela nozīme esot tikusi piešķirta platībai, kas robežojas ar grāvjiem, un ka tiktāl, ciktāl aerofotogrāfijās nav pienācīgi tikusi ņemta vērā ēna, koki esot uzmērīti pārāk lieli. Tā arī apstrīdēja “zemes gabalu daļu” izveidošanu pēc ceļu neņemšanas vērā. Tā ir izteikusi kritiku par to, ka aerofotogrāfijas, kuras
Staatssecretaris
ir izmantojis par pamatu, nav precīzas un ir prasījusi zemes gabalu fizisku uzmērīšanu laukā.
Atkārtoti pārbaudījis visus elementus,
Staatssecretaris
ar 2011. gada 27. janvāra lēmumu noteica, ka zemes gabalu platība, par kuru ir tiesības uz atbalstu, ir 28,14 ha.
Ar 2011. gada 4. marta vēstuli
Maatschap
cēla prasību par šo lēmumu.
College van Beroep voor het bedrijfsleven
[Tirdzniecības un rūpniecības administratīvajā tiesā]
Maatschap
apgalvo, ka tās zemes gabalu platība neesot tikusi noteikta pareizi. Tā pamatojas it īpaši uz ziņojumu par mērījumiem, ko, izmantojot globālās satelītu navigācijas sistēmu, ir noteikusi privāta sabiedrība, un no šā ziņojuma izriet, ka zemes gabalu kopējā platība, ko tā ir norādījusi savā atbalsta pieteikumā, esot 28,75 ha.
Staatssecretaris
skatījumā platības, kuras
Maatschap
ir norādījusi savā atbalsta pieteikumā, esot tikušas salīdzinātas ar Lauksaimniecībā izmantojamu zemes gabalu identifikācijas sistēmu.
Savukārt iesniedzējtiesa uzskata, ka
Maatschap
iesniegtajā atbalsta pieteikumā deklarētie zemes gabali esot tikuši tieši salīdzināti ar aerofotouzņēmumiem, kas bija izgatavoti pēc šā pieteikuma iesniegšanas. Turklāt šie paši fotouzņēmumi esot tikuši izmantoti zemes gabalu identifikācijas sistēmas kartogrāfijas izveidei, kas aktualizēta vēlāk. Tomēr iesniedzējtiesas skatījumā 2010. gada 30. jūnija lēmums esot ticis pieņemts, pamatojoties vienīgi uz šiem uzņēmumiem un no tiem iegūtajiem mērījumiem.
Šajā kontekstā minētā tiesa uzskata, ka Regulas Nr. 796/2004 32. pants, kas nepārprotami ir piemērojams gadījumā, kad kompetentā iestāde saistībā ar pārbaudi uz vietas veic aerofotouzņēmumu fotointerpretāciju, varot tikt piemērots arī gadījumā, kad – kā pamatlietā – šāda interpretācija tiek veikta saistībā ar administratīvo pārbaudi.
Taču šī pati tiesa uzskata, ka atšķirībā no citām valodu redakcijām Regulas Nr. 796/2004 32. panta 1. punkta b) apakšpunkta redakcija holandiešu valodā esot jāinterpretē tādējādi, ka fiziska kontrole uz vietas ir nepieciešama visos gadījumos, kuros uz aerofotouzņēmumu pamata nav iespējams konstatēt, ka pieteikums ir pareizs.
Šādos apstākļos
College van Beroep voor het Bedrijfsleven
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Vai Regulas (EK) Nr. 796/2004 32. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai varētu secināt, ka lauksaimnieka deklarācija nav pareiza, pārbaudot šo deklarāciju, pamatojoties uz šim mērķim sagatavotiem aerofotouzņēmumiem, iepriekš vienmēr ir jāveic fiziska pārbaude uz vietas?”
Par prejudiciālo jautājumu
Par pieņemamību
Nīderlandes valdība apgalvo, ka lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu nav pieņemams tādēļ, ka tas nav būtisks pamatlietas atrisināšanai un ka tam ir hipotētisks raksturs. Šī valdība uzsver, ka Regulas Nr. 796/2004 32. pantā runa ir par pārbaudēm uz vietas. Tāpēc, tā kā pamatlietā atbalsta pieteikums, ko
Maatschap
bija iesniegusi par 2009. gadu, nav ticis izvēlēts pārbaudei uz vietas un šajā uzņēmumā pārbaude uz vietas nav tikusi veikta, minētais noteikums nebūtu piemērojams.
Nīderlandes valdība piebilst, ka pretēji tam, ko norāda iesniedzējtiesa,
Maatschap
iesniegtais pieteikums par vienreizējo maksājumu par 2009. gadu ir ticis salīdzināts nevis ar aerofotouzņēmumiem, bet gan ar zemes gabalu reģistru atbilstoši tam, kas paredzēts Regulas Nr. 796/2004 24. pantā.
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru uz jautājumiem par Savienības tiesību interpretāciju, kurus valsts tiesa uzdevusi pašas noteiktajos tiesiskā regulējuma un faktisko apstākļu ietvaros, kuru precizitāte Tiesai nav jāpārbauda, attiecas atbilstības pieņēmums. Valsts tiesas iesniegto lūgumu Tiesa var noraidīt tikai tad, ja ir acīmredzams, ka lūgtajai Savienības tiesību interpretācijai nav nekāda sakara ar pamata prāvas faktisko situāciju vai tās priekšmetu, vai arī gadījumos, kad izvirzītā problēma ir hipotētiska vai kad Tiesai nav zināmi faktiskie vai juridiskie apstākļi, kas nepieciešami, lai sniegtu noderīgu atbildi uz tai uzdotajiem jautājumiem (skat. spriedumu
Odar
, C‑152/11,
EU:C:2012:772
, 24. punkts un tajā minētā judikatūra).
Minēto attiecināmības pieņēmumu nevar atspēkot tas vien, ka kāds pamatlietas dalībnieks apstrīd noteiktus faktus, kuru precizitāte Tiesai nav jāpārbauda un no kuriem ir atkarīga minētā strīda priekšmeta noteikšana (spriedums
Amurta
, C‑379/05,
EU:C:2007:655
, 65. pants un tajā minētā judikatūra).
Taču jautājums, vai
Maatschap
iesniegtais pieteikums par 2009. gadu ir ticis tieši salīdzināts ar aerofotouzņēmumiem vai ar zemes gabalu reģistru, pilnīgi noteikti ir jautājums, kas ietilpst faktisko apstākļu ietvaros, kas Tiesai nav jāpārbauda.
Turklāt apstāklis vien, ka, kā apgalvo Nīderlandes valdība, kompetentās iestādes nav izvēlējušās
Maatschap
zemes gabalus, lai veiktu pārbaudi uz vietas, acīmredzami neparāda, ka lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir hipotētisks vai ka tam nav saistības ar pamatlietas faktiskajiem apstākļiem vai tās priekšmetu.
Iesniedzējtiesa lūdz Regulas Nr. 796/2004 32. panta interpretāciju tādos apstākļos, kādi ir lietā, ko tā izskata, proti, vai lauksaimnieka pieteikums ir ticis tieši salīdzināts ar aerofotouzņēmumiem, kas bija izgatavoti pēc šā pieteikuma iesniegšanas. Tā uzskata, ka Regulas Nr. 796/2004 32. pantā paredzētā norma, kas nepārprotami ir piemērojama gadījumā, kad kompetentā iestāde saistībā ar pārbaudi uz vietas veic aerofotouzņēmumu fotointerpretāciju, esot jāpiemēro arī gadījumā, kad šāda interpretācija tiek veikta saistībā ar kompetento iestāžu “administratīvo” pārbaudi.
Līdz ar to Nīderlandes valdības argumentācija, saskaņā ar kuru
Staatssecretaris
tiesvedībā pamatlietā ir veicis vienīgi administratīvo pārbaudi Regulas Nr. 796/2004 24. panta izpratnē, nav tāda, lai lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu padarītu nepieņemamu.
Tāpēc lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir jāuzskata par pieņemamu.
Par lietas būtību
Ar savu jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vēlas zināt, vai Regula Nr. 796/2004 ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja valsts kompetentā iestāde saistībā ar zemes gabalu identifikācijas sistēmas atjaunināšanu pārbauda tiesības pretendēt uz atbalstu par tādiem zemes gabaliem, kurus lauksaimnieks ir deklarējis savā pieteikumā par vienreizējo maksājumu, balstoties uz aerofotouzņēmumiem, kas bija izgatavoti pēc šā pieteikuma iesniegšanas, minētajai iestādei saskaņā ar Regulas Nr. 796/2004 32. panta 1. punktu ir jāveic fiziska pārbaude laukā, ja tā uzskata, ka lauksaimnieka sniegtā deklarācija nav pareiza.
Vispirms ir jāatgādina, ka saskaņā ar Regulas Nr. 73/2009 20. panta 1. punktā paredzēto dalībvalstis veic lauksaimnieku iesniegto atbalsta pieteikumu administratīvo pārbaudi, lai pārbaudītu maksājumu atbilstības nosacījumus.
Turklāt, kā izriet no Regulas Nr. 796/2004 24. panta 1. punkta c) apakšpunkta, administratīvo pārbaužu mērķis ir nodrošināt pārkāpumu atklāšanu un it īpaši pārbaudīt tiesības pretendēt uz atbalstu par deklarētajiem zemes gabaliem.
Tādēļ dalībvalstīm, kā tas arī izriet no Regulas Nr. 73/2009 14. un 15. panta, ir jāizveido zemes gabalu identifikācijas sistēma, kas ļauj salīdzināt lauksaimnieka atbalsta pieteikumā deklarētos zemes gabalus ar šajā sistēmā iekļautajiem bāzes zemes gabaliem.
Turklāt Regulas Nr. 73/2009 20. panta 20. panta 2. punktā ir noteikts, ka minētās administratīvās pārbaudes papildina ar pārbaudēm uz vietas.
Saskaņā ar Regulas Nr. 796/2004 27. pantu kontrolparaugus pārbaudēm uz vietas, ko veic saskaņā ar šo regulu, izraugās kompetentā iestāde, pamatojoties uz riska analīzi un iesniegto atbalsta pieteikumu pārstāvības koeficientu. Turklāt šīs regulas 24. panta 2. punktā ir paredzēts, ka pārbaude uz vietas var tikt veikta, ja administratīvajā pārbaudē ir konstatēti pārkāpumi.
Turklāt saskaņā ar Regulas Nr. 796/2004 29. pantu dalībvalstīm, lai veiktu pārbaudes uz vietas, ir iespēja izvēlēties attālo uzrādi. Šīs regulas 32. panta 1. punkta a) apakšpunktā ir precizēts, ka attālā uzrāde notiek, veicot satelītuzņēmumu vai aerofotouzņēmumu fotointerpretāciju, turpretim minētā punkta b) apakšpunktā ir paredzēta to lauksaimniecības zemes gabalu fiziska pārbaude laukā, attiecībā uz kuriem fotointerpretācija kompetentajai iestādei nesniedz iespēju secināt, ka lauksaimnieka deklarācija ir pareiza.
Šajā kontekstā iesniedzējtiesa uzskata, ka Regulas Nr. 796/2004 32. panta 1. punkts ir piemērojams lietā, ko tā izskata, jo
Staatssecretaris
lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabalus, kurus
Maatschap
bija deklarējis savā pieteikumā, ir salīdzinājis ar aerofotouzņēmumiem, kas bija izgatavoti pēc šā pieteikuma iesniegšanas.
Šajā ziņā ir jāatgādina, ka no Regulas Nr. 796/2004 32. panta formulējuma, kā arī no šīs regulas sistēmas nepārprotami izriet, ka šis pants ir piemērojams attiecībā uz kontrolēm uz vietas.
Taču pamatlietā, kaut gan iesniedzējtiesai tas ir jāpārbauda, tomēr nešķiet, ka
Maatschap
pieteikums ir bijis šādas pārbaudes priekšmets.
No iesniedzējtiesas lēmuma neizriet ne tas, ka
Maatschap
zemes gabali, pamatojoties uz riska analīzi, ir tikuši izraudzīti pārbaudei uz vietas, piemērojot Regulas Nr. 796/2004 27. pantu, ne arī tas, ka kompetentā iestāde, piemērojot šīs regulas 24. panta 2. punktu, šādas pārbaudes veikšanu ir uzskatījusi par piemērotu pēc tam, kad kontrolpārbaudēs būtu konstatēti pārkāpumi.
Tādējādi nevar
a priori
uzskatīt, ka
Staatssecretaris
ir rīkojies saskaņā ar Regulas Nr. 796/2004 32. panta 1. punkta a) apakšpunktu.
Šo vērtējumu neatšauba apstāklis, ka pārbaude, pēc kuras tika pieņemts 2010. gada 30. jūnija lēmums, ir tikusi veikta, pamatojoties uz aerofotouzņēmumiem, kas bija izgatavoti pēc atbalsta pieteikuma iesniegšanas, lai atjauninātu lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabalu identifikācijas sistēmu.
No vienas puses, no Regulas Nr. 73/2009 17. panta, saskaņā ar kuru lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabalu identifikācijas sistēma ietver, vēlams, ortofotografēšanu no gaisa vai kosmosa, izriet, ka administratīvajās pārbaudēs var tikt izmantota arī satelītuzņēmumu vai aerofotouzņēmumu fotointerpretācija tādu platību apstiprināšanai, par kurām ir tiesības pretendēt uz atbalstu.
No otras puses, fakts, ka
Staatssecretaris Maatschap
deklarētos zemes gabalus ir pārbaudījis nevis uz lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabalu identifikācijas sistēmas pamata, bet gan pamatojoties uz aerofotouzņēmumiem, kas bija izgatavoti pēc šīs sabiedrības atbalsta pieteikuma iesniegšanas, neizslēdz, ka pamatlietas apstākļos tādējādi veiktā pārbaude tiek kvalificēta kā “administratīva”.
Patiešām, Regulas Nr. 796/2004 24. pantā ir paredzēts, ka administratīvās pārbaudes nodrošina pārkāpumu atklāšanu, it īpaši automātisko atklāšanu, izmantojot datorizētus līdzekļus. Šā panta 1. punkta c) apakšpunktā šajā ziņā ir precizēts, ka administratīvās pārbaudes ietver kontrolpārbaudes attiecībā uz vienotajā pieteikumā deklarētajiem lauksaimniecības zemes gabaliem un lauksaimniecības zemes gabalu identifikācijas sistēmā iekļautajiem bāzes zemes gabaliem, lai pārbaudītu tiesības pretendēt uz atbalstu par platībām kā tādām.
Ievērojot integrētās sistēmas sarežģītību un ņemot vērā faktu, ka administratīvās pārbaudes atšķirībā no pārbaudēm uz vietas, kas var tikt veiktas, atlasot paraugus, ir jāveic visiem atbalsta pieprasījumiem, ir būtiski izmantot piemērotus tehniskos līdzekļus un kontroles metodes, lai varētu efektīvi izskatīt lielu skaitu pieteikumu.
Tomēr nevienam Regulas Nr. 73/2009 un Regulas Nr. 796/2004 noteikumam nav pretrunā tas, ka administratīvās pārbaudes, kas paredzētas, lai pārbaudītu tiesības pretendēt uz atbalstu par zemes gabaliem, kurus lauksaimnieks ir deklarējis savā pieteikumā, un kuras daļēji tiek veiktas neautomātiski [manuāli] un pamatojoties uz aerofotouzņēmumiem, nav lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabalu identifikācijas sistēmas neatņemama daļa, ar nosacījumu, ka šīs pārbaudes ļauj saskaņā ar Regulas Nr. 796/2004 23. panta 1. punktu nodrošināt efektīvu atbilstības pārbaudi attiecībā uz noteikumiem, saskaņā ar kuriem ir piešķirts atbalsts, un attiecībā uz prasībām un standartiem, kas attiecas uz savstarpēju atbilstību.
Šāda situācija varētu it īpaši pastāvēt, ja – kā tas ir pamatlietā – administratīvās pārbaudes, kas paredzētas, lai pārbaudītu tiesības pretendēt uz atbalstu par zemes gabaliem, kurus lauksaimnieks ir deklarējis, nevar tikt veiktas pilnīgi, pamatojoties uz lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabalu identifikācijas sistēmu, jo tā vienlaicīgi tiek atjaunināta.
Lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabalu identifikācijas sistēma ļauj noteikt visus šos zemes gabalus un to ģeogrāfisko atrašanas vietu, lai kompetentajai iestādei būtu iespējams it īpaši pārbaudīt, ka atbalsta maksājuma saņemšanas nosacījumi attiecībā uz minētajiem zemes gabaliem ir izpildīti. Tātad, lai uz šīs sistēmas pamata varētu tikt veiktas automātiskās pārbaudes, ir būtiski, lai dati par attiecīgajiem zemes gabaliem būtu precīzi.
Ja tas tā nav, kompetentajai iestādei ir jāveic vajadzīgie pasākumi, lai saskaņā ar Regulas Nr. 796/2004 23. panta 1. punktu nodrošinātu efektīvu atbilstības pārbaudi attiecībā uz noteikumiem, saskaņā ar kuriem ir piešķirts atbalsts, vajadzības gadījumā ieskaitot lauksaimnieka deklarēto zemes gabalu pārbaudi, tos salīdzinot ar jaunākajiem aerofotouzņēmumiem, kas nav lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabalu identifikācijas sistēmas neatņemama daļa.
Regulas Nr. 796/2004 24. panta 2. punktā ir paredzēts, ka gadījumā, ja lauksaimnieka deklarācijā konstatē pārkāpumus, tad pēc tam ir jāveic cita attiecīga administratīva procedūra un vajadzības gadījumā pārbaude uz vietas. Saskaņā ar Regulas Nr. 796/2004 23. panta 1. punktā minēto mērķi tā tam ir jābūt arī gadījumā, ja pārkāpumi ir tikuši konstatēti pēc tam, kad ir veikta zemes gabalu, kuri deklarēti pieprasījumā par vienreizējo maksājumu, salīdzināšana ar jaunākajiem aerofotouzņēmumiem, kuri paredzēti lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabalu identifikācijas sistēmas atjaunināšanai.
Kā izriet no Regulas Nr. 796/2004 24. panta 2. punkta formulējuma, kompetentajai iestādei tomēr ir jānovērtē pasākumi, kas jāveic pārkāpuma konstatēšanas gadījumā.
Tātad, ja kompetentajai iestādei nav nekādu šaubu attiecībā uz mērījumu datiem, kurus tā ir ieguvusi no savā rīcībā esošajiem aerofotouzņēmumiem, tad tai katrā ziņā nevar tikt prasīta attiecīgo zemes gabalu mērīšana
in situ
. Pretējā gadījumā kompetentajai iestādei piešķirtā novērtējuma brīvība būtu neefektīva.
Turklāt šāda interpretācija atbilst Regulas Nr. 796/2004 sistēmai. Regulas Nr. 796/2004 26. pantā ir paredzēts, ka pārbaudes uz vietas dalībvalstīm ir jāveic, atlasot paraugus un nodrošinot minimālo kontroles līmeni. Taču dalībvalstīm paredzētā iespēja veikt tikai nelielu skaitu pārbaužu uz vietas, kas ir acīmredzami ar izmaksām saistīts iemesls, būtu kompromiss, ja gadījumā, kad tiek konstatēts pārkāpums, kompetentajām iestādēm būtu jāveic pārbaude laukā.
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, uz uzdoto jautājumu ir jāatbild, ka Regula Nr. 796/2004 ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja pēc automātiskajām kontrolpārbaudēm, kuras ir paredzētas, lai pārbaudītu tiesības pretendēt uz atbalstu par zemes gabaliem, kas deklarēti lauksaimnieka pieteikumā par vienreizējo maksājumu, un kuras zemes gabalu identifikācijas sistēmas atjaunināšanas dēļ ir papildinātas ar pārbaudi, pamatojoties uz jaunākajiem aerofotouzņēmumiem, iesniegtajā deklarācijā tiek konstatētas neprecizitātes, kompetentajai iestādei nav jāveic pārbaude laukā, bet saskaņā ar šīs regulas 24. panta 2. punktu tai ir novērtējuma brīvība attiecībā uz turpmāk veicamajiem pasākumiem. It īpaši, minētajai iestādei nevar tikt prasīta attiecīgo zemes gabalu mērīšana laukā, ja tai nav nekādu šaubu attiecībā uz mērījumu datiem, kurus tā ir ieguvusi no savā rīcībā esošajiem aerofotouzņēmumiem.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz lietas dalībniekiem šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto lietas dalībnieku tiesāšanās izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (pirmā palāta) nospriež:

Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 796/2004, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai ieviestu savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu, kura paredzēta Padomes 2003. gada 29. septembra Regulā (EK) Nr. 1782/2003, ar ko ievieš kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2007. gada 20. augusta Regulu (EK) Nr. 972/2007, ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja pēc automātiskajām kontrolpārbaudēm, kuras ir paredzētas, lai pārbaudītu tiesības pretendēt uz atbalstu par zemes gabaliem, kas deklarēti lauksaimnieka pieteikumā par vienreizējo maksājumu, un kuras zemes gabalu identifikācijas sistēmas atjaunināšanas dēļ ir papildinātas ar pārbaudi, pamatojoties uz jaunākajiem aerofotouzņēmumiem, iesniegtajā deklarācijā tiek konstatētas neprecizitātes, kompetentajai iestādei nav jāveic pārbaude laukā, bet saskaņā ar šīs regulas 24. panta 2. punktu tai ir novērtējuma brīvība attiecībā uz turpmāk veicamajiem pasākumiem. It īpaši, minētajai iestādei nevar tikt prasīta attiecīgo zemes gabalu mērīšana laukā, ja tai nav nekādu šaubu attiecībā uz mērījumu datiem, kurus tā ir ieguvusi no savā rīcībā esošajiem aerofotouzņēmumiem.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – holandiešu.