CELEX: 62012TJ0331
Марка на Общността
Заявка за марка на Общността -съставена от жълта дъга от кръг, разположена на долния ръб на електронен дисплей
Абсолютни основания за отказ
Липса на отличителен характер
Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009

Обстоятелства, предхождащи спора
На 7 февруари 2011 г., Sartorius Weighing Technology GmbH, за което е допуснато да бъде заместено от жалбоподателя Sartorius Lab Instruments GmbH & Co. KG, подава заявка за регистрация на марка на Общността до Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) на основание на Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (
ОВ L 78, стр. 1
).
Марката, чиято регистрация се иска и е посочена от Sartorius Weighing Technology като „Друга марка“, изобразява жълта дъга от кръг, разположена на долния ръб на дисплей, възпроизведена по-долу:
В заявката за регистрация заявеният знак е описан по следния начин:
„Позиционната марка е съставена от дъга от жълт кръг, отворена нагоре, която е разположена в долния край на електронен дисплей и се разпростира по цялата му дължина. Контурите, очертани с пунктир, имат за цел единствено да покажат, че дъгата е разположена на електронен дисплей и че те не са предмет на марката“.
Стоките, за които се иска регистрация, спадат към класове 7 и от 9 до 11 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 година и отговарят за всеки от тези класове на следното описание:
—
клас 7: „машини за химическата индустрия, машини за хранителната промишленост и производството на напитки, смесителни машини, миксери, вибратори за промишлени цели, електрически заваряващи апарати, центрофуги, отделения за центрофугиране, всички посочени по-горе стоки, оборудвани с електронен дисплей“,
—
клас 9: „научни уреди и инструменти, включително лабораторно оборудване, апарати и инструменти за претегляне и техните части, електронни изпитателни апарати за филтри за въздух и за течности, измервателни и контролни уреди и техните части, оптични апарати и инструменти за измерване, сигнализация и контрол (надзор), по-специално микроскопи, инструменти за анализ на газове, спектрометри, от които спектри с флуоресценция и апарати за нефелометрични измервания, сонди за научна употреба, по-специално сензори, апарати за събиране и филтриране на съдържащи се във въздуха бактерии и частите за тези апарати, апарати, комбинации от апарати за физически или химически анализ и техните части, апарати за температурен контрол, устройства за обработка на информация, по-специално за въвеждане, съхраняване, възпроизвеждане и/или управление на данни, от които процесори за обработване на суровини, ферментатори и биореактори, уреди за контролиране на температурата за балансиране на основната температура на биофармацевтичните материали в опаковките за еднократна употреба, оборудване за заваряване и за разделяне на пластмаси, оборудване за стерилно свързване на пластмасови съдове, като пластмасови маркучи, тръби, торбички и контейнери, електрически апарати за заваряване, по-специално за пластмасови гъвкави връзки, апарати за отглеждане на клетъчни култури (за немедицински цели), лабораторно оборудване за отглеждане, инкубация, боядисване и анализ на биологични материали, каквито са микроорганизмите, клетките и тъканите, клатачни машини за лаборатории, платформи за клатачни машини за лаборатории, по-специално с точка за измерване на физически данни и/или с интрафейс за данни, който позволява обмен на данните с външни апарати, лабораторни центрофуги, отделения за лабораторни центрофуги, смесители на биофармацефтични вещества, по-специално чрез вибрации, въртене или вълнообразни движения, електрически детектори за откриване на метал, всички посочени по-горе стоки, оборудвани с електронен дисплей“,
—
клас 10: „медицински апарати и инструменти, всички горепосочени стоки, оборудвани с електронен дисплей“,
—
клас 11: „апарати и инсталации за пречистване на вода и за обработване на разтвори във фармацевтиката, медицината и в лабораториите, апарати за дейонизация на водата и за пречистване на водата, както и частите на тези апарати, апарати за депирогенизация на разтвори и за отделяне на вредни вещества от течност, филтриращи уреди за технологиите в областта на околната среда, хранителната промишленост и производството на напитки, всички горепосочени продукти, оборудвани с електронен дисплей“.
С решение от 28 юли 2011 г. проверителят отхвърля на основание член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 заявката за всички стоки, посочени в точка 4 по-горе, тъй като заявената марка няма отличителен характер по отношение на тези стоки.
На 26 август 2011 г., Sartorius Weighing Technology подава на основание членове 58—64 от Регламент № 207/2009 жалба срещу решението на проверителя.
С решение от 3 май 2012 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“) първи апелативен състав на СХВП отхвърля жалбата, тъй като заявената марка няма отличителен характер по смисъла на член 7, параграф 1, буква б), от Регламент № 207/2009. По същество той приема, че предметът на заявката за регистрация представлява жълта дъга от кръг, отворена нагоре и разположена в долния край на електронен дисплей. Той отбелязва, че всички стоки, посочени в заявката за марка, са оборудвани с електронен дисплей и съответните потребители, а именно специалистите в промишлените и в специалните технически области, възприемат знака единствено като декорация на дисплея. Той счита, че показаната форма не дава никаква информация за производителя на стоката. Поради това апелативният състав заключава, че посоченият знак не разкрива минималния отличителен характер, за да се използва като марка на Общността.
Искания на страните
Жалбоподателят моли Общия съд:
—
да отмени обжалваното решение,
—
да осъди СХВП да заплати съдебните разноски в настоящото производство, както и разноските в апелативното производство пред нея.
СХВП моли Общия съд:
—
да отхвърли жалбата,
—
да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
От правна страна
В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква само едно правно основание, като твърди че е налице нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.
Жалбоподателят счита, противно на становището на апелативния състав, че заявеният знак няма да бъде възприет от съответните потребители единствено като декоративен елемент, а като оригинален знак, който притежава минимален отличителен характер, достатъчен, за да изпълнява функцията на марка.
СХВП оспорва доводите на жалбоподателя.
Жалбоподателят квалифицира заявения знак като „позиционна марка“. Във връзка с това следва да се отбележи, че нито Регламент № 207/2009, нито измененият Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (
ОВ L 303, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189) не споменават „позиционните марки“ като особена категория марки. Все пак, като се има предвид, че член 4 от Регламент № 207/2009 не съдържа изчерпателен списък на знаци, годни да представляват марки на Общността, това обстоятелство не е релевантно по отношение на възможността за регистрация на „позиционните марки“.
Освен това изглежда, че „позиционните марки“ се приближават до категориите на фигуративните и на триизмерните марки, тъй като се отнасят до поставянето на фигуративни или триизмерни елементи върху повърхността на стока. Жалбоподателят обаче не настоява за квалификация на посочения знак като фигуративен, триизмерен или друг знак.
Все пак квалификацията на „позиционна марка“ като фигуративна или триизмерна марка или като специална категория марки не е релевантна за преценката на нейния отличителен характер (Решение на Общия съд от 15 юни 2010 г. по дело X Technology Swiss/СХВП (Оцветяване в оранжево на предната част на чорап),
T-547/08, Сборник, стр. II-2409
, точки 19—21).
Всъщност по смисъла на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент №°207/2009 на марките, които са лишени от отличителен характер, се отказва регистрация.
Съгласно постоянната съдебна практика притежаването на отличителен характер от марка по смисъла на този член означава, че тя позволява да се установи, че стоката, за която се иска нейната регистрация, произхожда от определено предприятие, и следователно да се разграничи тази стока от стоките на други предприятия (Решение на Съда от 29 април 2004 г. по дело Procter & Gamble/СХВП,
C-473/01 P и C-474/01 P, Recueil, стр. I-5173
, точка 32 и Решение на Съда от 21 октомври 2004 г. по дело СХВП/Erpo Möbelwerk,
C-64/02 P, Recueil, стр. I-10031
, точка 42).
Отличителният характер трябва да се преценява, от една страна, с оглед на стоките или услугите, за които се иска регистрацията, и от друга страна, с оглед на възприемането им от съответните потребители (Решение на Съда по дело Procter & Gamble/СХВП, точка 17 по-горе, точка 33 и Решение на Съда от 22 юни 2006 г. по дело Storck/СХВП,
C-25/05 P, Recueil, стр. I-5719
, точка 25).
Достатъчен е обаче и минимален отличителен характер, за да не бъде приложимо абсолютното основание за отказ, предвидено в член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (Решение на Общия съд от 19 септември 2001 г. по дело Henkel/СХВП (Кръгла червено-бяла таблетка),
T-337/99, Recueil, стр. II-2597
, точка 44 и Решение на Общия съд от 29 септември 2009 г. по дело The Smiley Company/СХВП (Изображение на половин усмивка на „smiley“),
T-139/08, Сборник, стр. II-3535
, точка 16).
Възприемането от съответните потребители може обаче да се повлияе от естеството на знака, за който е направена заявка за регистрация. Така, доколкото не е обичайно средните потребители да правят извод за търговския произход на стоките въз основа на знаци, които не могат да бъдат отграничени от облика на същите тези стоки, такива знаци са отличителни по смисъла на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 само ако значително се отклоняват от нормите или от обичайната практика в сектора (вж. в този смисъл Решение на Съда от 7 октомври 2004 г. по дело Mag Instrument/СХВП,
C-136/02 P, Recueil, стр. I-9165
, точки 30 и 31, Решение на Съда от 12 януари 2006 г. по дело Deutsche SiSi‑Werke/СХВП,
C-173/04 P, Recueil, стр. I-551
, точки 28 и 31 и Решение на Съда от 4 октомври 2007 г. по дело Henkel/СХВП,
C-144/06 P, Recueil, стр. I-8109
, точки 36 и 37).
Приложимостта на съдебната практика, посочена в точка 20 по-горе, не се определя от квалификацията на съответния знак като фигуративен, триизмерен или друг знак, а от факта, че той се обърква с облика на обозначената стока. Така този критерий е приложен както по отношение на триизмерните марки (Решение по дело Procter & Gamble/СХВП, точка 17 по-горе, Решение по дело Mag Instrument/СХВП, точка 20 по-горе, и Решение по дело Deutsche SiSi‑Werke/СХВП, точка 20 по-горе), така и по отношение на фигуративните марки, представляващи двуизмерни копия на обозначената стока (Решение по дело Storck/СХВП, точка 18 по-горе, и Решение по дело Henkel/СХВП, точка 20 по-горе), или също на знак, представляващ мотив, поставен върху повърхността на стоката (Определение на Съда от 28 юни 2004 г. по дело Glaverbel/СХВП,
C-445/02 P, Recueil, стр. I-6267
). Освен това съгласно съдебната практика присъщ отличителен характер на цветовете и техните абстрактни комбинации може да се признае само при изключителни обстоятелства, като се има предвид, че те се объркват с облика на обозначените стоки и че по принцип не се използват като средство за идентифициране на търговски произход (вж. по аналогия Решение на Съда от 6 май 2003 г. по дело Libertel,
C-104/01, Recueil, стр. I-3793
, точки 65 и 66 и Решение на Съда от 24 юни 2004 г. по дело Heidelberger Bauchemie,
C-49/02, Recueil, стр. I-6129
, точка 39).
При тези обстоятелства следва да се провери дали заявената марка се обърква с облика на обозначената стока или, напротив, тя се различава съществено от стандартното или обичайното в съответния сектор.
Съгласно предоставените от жалбоподателя данни, по-конкретно в точки 3.2.1 и 3.2.2 от жалбата, заявената марка цели защита на специфичен знак, поставен върху определена част от долния ръб на посочените измервателни уреди под техния електронен дисплей. Макар да е ясно, че контурите на дисплея, представени във възпроизведения в точка 2 по-горе чертеж, не са част от заявената марка, съставена от жълта дъга от кръг, последната не може да се разглежда отделно от формата на част от стоките, посочени в заявката за марка. Както правилно отбелязва СХВП, жълтата дъга от кръг, посочена в заявката за марка, се приспособява към формата на всяка обозначена стока, очертавайки нейния контур. Ето защо следва да се приеме, че заявената марка се обърква с облика на обозначените стоки и следователно се прилага съдебната практика, посочена в точка 20 по-горе (вж. в този смисъл Решение на Общия съд от 14 септември 2009 г. по дело Lange Uhren/СХВП (Геометрични полета върху циферблата на часовник), T‑152/07, непубликувано в Сборника, точки 79—83). Поради това жалбоподателят не би могъл да упрекне апелативния състав, че в обжалваното решение се позовава на същата тази съдебна практика.
В настоящия случай жалбоподателят не оспорва преценката на апелативния състав, че разглежданите стоки са стоки от специално техническо естество и са предназначени за специалисти.
Той обаче оспорва преценката на апелативния състав, че тези съответни потребители отделят „внимание от средна до висока степен“ на посочените в заявката за марка стоки. В рамките на първата част от своето правно основание жалбоподателят поддържа, че степента на внимание на съответните потребители е много висока. Той упреква апелативния състав, че не е приел установените от проверителя обстоятелства в това отношение, които не са оспорени от страните.
В това отношение следва да се припомни, че съгласно член 64, параграф 1 от Регламент № 207/2009 след разглеждането на жалбата по същество апелативният състав се произнася по нея и когато прави това, той може да упражни правомощията на органа, който е взел обжалваното решение. От посочената разпоредба следва, че поради действието на жалбата срещу решение на проверителя, с което се отказва регистрация, апелативният състав може да извърши нова, пълна проверка по същество на заявката за регистрация — както от правна, така и от фактическа страна, т.е. в случая да се произнесе сам по заявката, като я отхвърли или я уважи и така потвърди или отмени оспорваното пред него решение (вж. в този смисъл Решение на Съда от 13 март 2007 г. по дело СХВП/Kaul,
C-29/05 P, Сборник, стр. I-2213
, точки 56 и 57).
Апелативният състав следователно може да упражни правомощията на проверителя и да се произнесе по жалбата, като вземе становище, както е направил в точки 12—14 от обжалваното решение относно определянето на съответните потребители и на степента на тяхното внимание по отношение на разглежданите стоки. Същото се отнася и до неговата преценка за отличителния характер на заявената марка.
В точка 14 от обжалваното решение апелативният състав приема, че заявката за марка се отнася основно до машини за промишлени цели, включени в клас 7, апарати, по-специално за научни цели, включени в клас 9, медицински апарати и инструменти, включени в клас 10, както и апарати и инсталации за пречистване на вода и за обработване на разтвори във фармацевтичната, медицинската и лабораторната област, филтриращи уреди за технологиите в областта на околната среда, хранителната промишленост и производството на напитки, включени в клас 11. Той приема освен това, че тези специални технически стоки са предназначени за специалисти, които им отдават внимание от средна до висока степен.
Следователно апелативният състав не е допуснал грешка, като в точка 15 от обжалваното решение е приел, че при марките, които, както спорният знак, не са независими от характера на обозначаваните с тях стоки, само тази марка, която значително се различава от стандартното или обичайното в сектора, не е лишена от отличителен характер по смисъла на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009. Поради това апелативният състав е приложил посочената в точки 20 и 21 по-горе съдебна практика по отношение на потребителите от конкретен сектор, към които е насочена заявената марка, а не, както поддържа жалбоподателят, по отношение на средните потребители по принцип.
Жалбоподателят впрочем не оспорва преценката на апелативния състав, съдържаща се в точка 17 от обжалваното решение, че всички посочени в заявката за марка стоки са оборудвани с електронен дисплей. Поради това правилно в точка 18 от обжалваното решение апелативният състав се основава на факти, които произтичат от „общия практически опит по отношение на електронния дисплей на апаратите, които е възможно да са известни на всяко лице и които всъщност са известни по-специално на потребителите на тези стоки“. Поради това следва да се отхвърли доводът на жалбоподателя, съгласно който апелативният състав не е взел предвид нито „предварителните очаквания или знания“, нито “навиците“ на съответните потребители.
Обратно на твърдението на жалбоподателя, апелативният състав може да вземе предвид фактите, които е възможно да са известни на всяко лице или могат да станат известни от общодостъпни източници (Решение на Общия съд от 22 юни 2004 г. по дело Ruiz‑Picasso и др./СХВП — DaimlerChrysler (PICARO),
T-185/02, Recueil, стр. II-1739
, точки 28 и 29 и Решение на Общия съд от 13 юни 2012 г. по дело XXXLutz Marken/СХВП — Meyer Manufacturing (CIRCON), T‑542/10, точка 38).
Жалбоподателят не е представил никакво доказателство, годно да постави под въпрос преценката, че специалистите, които съставляват съответните потребители, отдават на разглежданите стоки внимание от средна до висока степен. Той всъщност само препраща, от една страна, към доводите, посочени в писменото му становище, представено пред инстанциите на СХВП, а от друга страна, към приложения A.6—A.14 към жалбата. Посочените приложения съдържат брошури за стоки, за които се твърди, че са сравними с разглежданите стоки, но жалбоподателят не изяснява с какво тези брошури могат да докажат, че „съответните потребители всъщност са специалисти, които проявяват интерес и са много по-добре информирани от средните потребители, които ще се впечатлят от най-малките особености на представянето на съответните стоки“. Следователно първата част от единственото правно основание, изложено от жалбоподателя, следва да бъде отхвърлена.
За изчерпателност следва да се отбележи, че тези брошури, включително и тази на жалбоподателя, съдържаща се в приложение A.14, представят техническите спецификации на разглежданите стоки, по принцип под формата на таблица, което означава, че потребителите, ако предположим, че степента на тяхното внимание е много висока, както твърди жалбоподателят, по-скоро ще се насочат към техническите детайли, отколкото към външния облик на споменатите стоки при тяхното закупуване.
В рамките на втората част на изложеното от него правно основание жалбоподателят оспорва преценката на апелативния състав относно отличителния характер на заявената марка.
Следва да се припомни, че доколкото жалбоподателят твърди, противно на анализа на СХВП, че е налице отличителен характер на заявената марка, той трябва да предостави конкретни и подкрепени с доказателства данни, че заявената марка има вътрешноприсъщ отличителен характер (Решение на Съда от 25 октомври 2007 г. по дело Develey/СХВП,
C-238/06 P, Сборник, стр. I-9375
, точка 50).
От описанието на заявения знак, изобразен в точка 3 по-горе, е видно, че последният се състои от жълта дъга от кръг, отворена нагоре, която е разположена в долния край на електронен дисплей, на точно определено място. Ето защо апелативният състав правилно е приел, без това да се оспорва от жалбоподателя, че този знак не е независим от външния облик на обозначените с него стоки.
Апелативният състав е приел, че от гледна точка на съответните потребители на разглежданите стоки разполагането на дъга от кръг върху външния ръб на електронния дисплей представлява само декорация на дисплея. Потребителят не възприема тази съвсем обикновена декорация като означение за произхода на стоките. Апелативният състав е посочил, че макар потребителите по принцип да не отдават внимание или да отдават много малко внимание на естетичния вид на екрана, няма данни, че предназначените за промишлени цели стоки не притежават по принцип никакви естетични елементи.
Този извод на апелативния състав трябва да бъде потвърден. Следва да се отбележи, че дори посочените в заявката за марка апарати по принцип да са с постоянен облик, те не са напълно лишени от естетичен вид. Всъщност от приложения A.6—A.14 към жалбата е видно, че не е необичайно при оформянето да се включват цветни елементи около дисплея на тези стоки или върху бутоните в близост до дисплея или самият дисплей да се очертава с ярки цветове. В частност един от производителите, чиято брошура се съдържа в приложение A.12, поставя четири извити линии в ярък жълт цвят върху дисплея. За разлика от жалбоподателя, другите производители, чиито брошури са приложени към жалбата, поставят името си върху дисплея на своите продукти. Потребителят по този начин свиква да вижда цветни мотиви върху апаратите, посочени в заявката за марка. Всъщност той ги възприема като декоративен елемент, а не като означение за търговския произход на тези стоки и най-вече поради това че като цяло техните производители обявяват името си, за да обозначат произхода им.
Заявеният знак представлява обикновен мотив. Въпреки яркия си цвят, той не съдържа никакъв открояващ се елемент, който може да привлече вниманието на съответните потребители, дори и да се приеме, че те му отдават голямо внимание. Както следва от точка 38 по-горе, и обратно на твърдението на жалбоподателя, в разглеждания сектор не е необичайно да се включва подобна цветна „визуална индикация“ около дисплея на апарата. Освен това жалбоподателят не твърди, че със заявената марка се цели определен нюанс на жълтия цвят. Ето защо следва да се приеме, че заявената марка не притежава уникален, оригинален или необичаен характер.
Липсата на техническо или на функционално въздействие на местоположението на заявения знак, посочено от жалбоподателя, не поставя под въпрос тази преценка. За да притежава минималната степен на отличителен характер, изискван от член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, заявеният знак трябва само a priori, сам по себе си, да изглежда годен да позволи на съответните потребители да установят произхода на стоките или услугите, посочени в заявката за марка на Общността, и да ги отличи, без да има възможност за объркване, от тези с друг произход (Решение на Общия съд от 13 юни 2007 г. по дело IVG Immobilien/СХВП (I),
T-441/05, Сборник, стр. II-1937
, точка 55). Настоящият случай не е такъв. Заявеният знак не съдържа никакъв характерен елемент, нито забележителен или запомнящ се характер, годен да му придаде минимална степен на отличителен характер и да позволи на потребителите да го възприемат по различен начин освен като обичайна декорация при оформянето на стоките, посочени в класове 7 и 9—11.
Така самият факт, че за други марки, макар и също опростени, е прието, че имат способността да укажат произхода на посочените стоки и следователно не са лишени от какъвто и да е отличителен характер, не е убедителен, за да се определи дали и заявената марка притежава минимално необходимия отличителен характер, за да може да бъде регистрирана (вж. в този смисъл Решение по дело Изображение на половин усмивка на „smiley“, точка 19 по-горе, точка 34). Въпреки това е възможно една марка да придобие с времето отличителен характер чрез нейното използване, но в конкретния случай жалбоподателят не излага никакъв довод на основание член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009.
Вследствие на това следва да се направи заключението, че апелативният състав не е допуснал грешка, като е установил, че поради липсата на значително отклоняване от нормите или от обичайната практика в разглеждания сектор заявената марка би се възприемала от съответните потребители като декоративен елемент и следователно е лишена от отличителен характер по смисъла на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009. Поради това втората част от единственото правно основание следва да се отхвърли.
Тъй като двете части на единственото правно основание са отхвърлени, това основание и следователно жалбата в нейната цялост трябва също да бъдат отхвърлени.
По съдебните разноски
Съгласно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане. След като жалбоподателят е загубил делото, той следва да се осъди да заплати направените от СХВП съдебни разноски съгласно нейните искания.

По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (шести състав)
реши:

1)
Отхвърля жалбата.

2)
Осъжда Sartorius Lab Instruments GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

Frimodt Nielsen
Dehousse
Collins
Постановено в открито съдебно заседание в Люксембург на 26 февруари 2014 година.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.