CELEX: 62012CJ0359
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
Patērētāju tiesību aizsardzība
Direktīva 2003/71/EK
14. panta 2. punkta b) apakšpunkts
Regula (EK) Nr. 809/2004
22. panta 2. punkts un 29. panta 1. punkts
Pamatprospekts
Prospekta papildinājumi
Galīgie noteikumi
Pieprasītās informācijas publicēšanas datums un veids
Elektroniskās publicēšanas noteikumi

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt 14. panta 2. punkta b) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīvā 2003/71/EK par prospektu, kurš jāpublicē, publiski piedāvājot vērtspapīrus vai atļaujot to tirdzniecību, un par Direktīvas 2001/34/EK grozījumiem (
OV L 345, 64. lpp.
, turpmāk tekstā – “Prospekta direktīva”), kā arī 22. panta 2. punktu un 29. panta 1. punktu Komisijas 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 809/2004 par Direktīvas 2003/71/EK īstenošanu attiecībā uz prospektos iekļauto informāciju, kā arī prospektu formu, informācijas iekļaušanu ar norādi un prospektu publicēšanu, un attiecībā uz reklāmas izplatīšanu (
OV L 149, 1. lpp.
, turpmāk tekstā – “Prospekta regula”).
Šis lūgums tika iesniegts saistībā ar tiesvedību starp
M. Timmel
un
Aviso Zeta AG
(turpmāk tekstā – “Aviso Zeta”) par līguma, ar kuru viņš pierakstījās uz 40000 vienību “Dragon FX Garant” vērtspapīru iegādi, ko piedāvāja ar
Aviso Zeta
starpniecību, laušanu.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
Prospekta direktīva
Prospekta direktīvas preambulas 4. apsvērumā ir paskaidrots it īpaši, ka ar to “sekmēta plašākā iespējamā piekļuve ieguldījumu kapitālam Kopienas mērogā [..] uzņēmumiem, [vērtspapīru] emitentam nodrošinot vienotu pielaidi”.
Saskaņā ar šīs direktīvas preambulas 10. apsvērumu gan tai, gan tās izpildes pasākumiem jānodrošina ieguldītāju aizsardzība un tirgus efektivitāte atbilstoši augstiem reglamentējošiem standartiem, kas pieņemti attiecīgos starptautiskos forumos.
Šīs pašas direktīvas preambulas 31. apsvērumā ir noteikts:
“Lai veicinātu to dokumentu apriti, kas veido prospektus, jāsekmē elektronisko sakaru līdzekļu izmantošana, piemēram, internets. Prospekti pēc pieprasījuma vienmēr jāpiegādā ieguldītājiem papīra formā un bez maksas.”
Saskaņā ar Prospekta direktīvas preambulas 34. apsvērumu:
“Jebkurš jauns jautājums, kas var ietekmēt ieguldījumu novērtējumu un kas rodas pēc prospekta publikācijas, bet pirms piedāvājuma beigām vai tirdzniecības uzsākšanas regulētā tirgū, pienācīgi jānovērtē ieguldītājiem, un tādējādi ir vajadzīga prospekta papildinājuma apstiprināšana un izplatīšana.”
Šīs direktīvas 2. panta 1. punkta r) apakšpunktā ir noteikts ka, ““pamatprospekts” ir prospekts, kas ietver visu attiecīgo informāciju, kura noteikta 5., 7. un 16. pantā gadījumā, ja ir piemaksa, par emitentu un par vērtspapīriem, kuri tiks publiski piedāvāti vai kuru tirdzniecība tiks atļauta, un, ja emitents to izvēlas, par piedāvājuma galīgajiem noteikumiem”.
Minētās direktīvas 5. panta 4. punktā ir precizēts:
“Prospekts pēc emitenta, piedāvātāja vai personas izvēles, kas lūdz pielaidi tirdzniecībai regulētā tirgū, var sastāvēt no pamatprospekta, kas satur visu attiecīgo informāciju par emitentu un vērtspapīriem, kurus piedāvā publiski vai kuri pielaižami tirdzniecībai regulētā tirgū, ja prospekts attiecas uz šādiem vērtspapīru veidiem:
a)
vērtspapīriem, kas nav kapitāla vērtspapīri, tajā skaitā jebkura veida garantijas vērtspapīriem, kas emitēti saskaņā ar piedāvājuma programmu;
b)
vērtspapīriem, kas nav kapitāla vērtspapīri un ko nepārtraukti vai atkārtoti emitējušas kredītiestādes [..]
[..].
Informāciju, kas sniegta pamatprospektā, nepieciešamības gadījumā atbilstīgi 16. pantam papildina ar atjauninātu informāciju par emitentu un vērtspapīriem, kas publiski piedāvāti vai pielaižami tirdzniecībai regulētā tirgū.
Ja piedāvājuma galīgie noteikumi nav iekļauti nedz pamatprospektā, nedz papildinājumā, emitents tos, tiklīdz iespējams, dara pieejamus ieguldītājiem, iesniedz izcelsmes dalībvalsts kompetentajai iestādei un dara zināmus uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei ikviena publiska piedāvājuma gadījumā un, ja iespējams, līdz publiskā piedāvājuma sākumam vai pirms pielaides tirdzniecībai. Minētajos gadījumos piemēro 8. panta 1. punkta a) apakšpunktu.”
Prospekta direktīvas 8. panta 1. punkts ir šāds:
“Dalībvalstis nodrošina, ka, ja prospektā nevar iekļaut gala piedāvājuma cenu un to vērtspapīru daudzumu, kas tiks publiski piedāvāts:
a)
prospektā tiek atklāti kritēriji un/vai nosacījumi, saskaņā ar kuriem noteiks iepriekšminētos lielumus, vai – cenas gadījumā – maksimālā pieļaujamā cena; vai
b)
vērtspapīru iegādes vai parakstīšanās akceptētie vekseļi var tikt izņemti vismaz divas dienas pēc tam, kad ir reģistrēta galīgā piedāvājuma cena un to vērtspapīru daudzums, kas tiks publiski piedāvāts.
Galīgā piedāvājuma cenu un vērtspapīru daudzumu reģistrē kompetentajā izcelsmes dalībvalsts iestādē un publicē saskaņā ar kārtību, kas paredzēta 14. panta 2. punktā.”
Saskaņā ar šīs direktīvas 13. panta 1. punktu “prospektu nepublicē, pirms to nav apstiprinājusi izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde”.
Minētās direktīvas 14. panta 2., 5., 7. un 8. punktā ir noteikts:
“2.   Prospektu uzskata par pieejamu sabiedrībai, kad tas tiek nopublicēts:
[..]
b)
nodrukātā veidā, kas bez maksas jādara pieejams sabiedrībai tā tirgus birojos, kurā vērtspapīri tiek pielaisti tirdzniecībai, vai emitenta juridiskās adreses birojā un to finanšu starpnieku birojos, kas izvieto vai pārdod vērtspapīrus, tajā skaitā pie pilnvarotajiem maksātājiem; vai
c)
elektroniskā veidā emitenta tīmekļa vietnē vai attiecīgā gadījumā finanšu starpnieku, kuri izvieto vai pārdod vērtspapīrus, tostarp pilnvaroto maksātāju, tīmekļa vietnēs; vai
d)
elektroniskā veidā tā regulētā tirgus tīmekļa vietnē, kurā ir lūgta pielaide tirdzniecībai; vai
e)
elektroniskā veidā izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes tīmekļa vietnē, ja minētā iestāde ir nolēmusi piedāvāt šo pakalpojumu.
[..]
5.   Gadījumā, kad prospektu veido vairāki atsevišķi dokumenti un/vai tajā ir iekļauta informācija ar atsauci, dokumentus un informāciju, kas veido prospektu, var publicēt un laist apritē atsevišķi, ja minētie dokumenti ir bez maksas darīti pieejami sabiedrībai saskaņā ar kārtību, kas noteikta 2. punktā. [..]
[..]
7.   Ja prospektu publicē elektroniskā veidā, emitentam, piedāvātājam, personai, kas lūdz pielaidi tirdzniecībai, vai finanšu starpniekiem, kas izvieto vai pārdod vērtspapīrus, papīra kopija tomēr bez maksas jāpiegādā ieguldītājam pēc tā pieprasījuma.
8.   Lai ņemtu vērā tehniskas pārmaiņas finanšu tirgos un nodrošinātu vienādu direktīvas piemērošanu, Komisija saskaņā ar 24. panta 2. punktā minēto procedūru pieņem izpildes pasākumus attiecībā uz 1., 2., 3. un 4. punktu. Pirmo izpildes pasākumu kopumu pieņem vēlākais 2004. gada 1. jūlijā.”
Šīs pašas direktīvas 16. panta 1. punktā ir noteikts:
“Svarīgus jaunus faktorus, būtiskas kļūdas vai neprecizitātes, kas saistītas ar prospektā ietverto informāciju un var ietekmēt vērtspapīru novērtējumu, un ir radušās vai pamanītas laikā starp prospekta apstiprināšanas brīdi un piedāvājuma termiņa beigām vai attiecīgi brīdi, kad sākas tirdzniecība regulētā tirgū, atkarībā no tā, kas notiek vēlāk, piemin prospekta papildinājumā. Šādu papildinājumu apstiprina tādā pašā veidā, ilgākais, septiņu darbdienu laikā un publicē, ievērojot vismaz to pašu kārtību, kāda tika piemērota brīdī, kad tika publicēts sākotnējais prospekts. Papildina arī kopsavilkumu un visus tā tulkojumus, ja nepieciešams ņemt vērā jauno informāciju, kas ietverta papildinājumā.”
Prospekta regula
Prospekta regulas preambulas 21. apsvērumā ir precizēts:
“Pamatprospektā un tā galīgajos nosacījumos jāietver tā pati informācija, kas prospektā. Visi vispārējie principi, kurus piemēro prospektam, ir piemērojami arī galīgajiem nosacījumiem. Tomēr, ja galīgie nosacījumi pamatprospektā nav iekļauti, kompetentajai iestādei tie arī nav jāapstiprina.”
Saskaņā ar šīs regulas preambulas 25. apsvērumu uzlabotajam elastīgumam pamatprospekta savienošanā ar tā galīgajiem nosacījumiem salīdzinājumā ar emisijas prospektu vienai reizei nevajadzētu apgrūtināt ieguldītāju ērto piekļuvi viņiem svarīgajai informācijai.
Minētās regulas preambulas 26. apsvērumā ir paredzēts, ka “attiecībā uz pamatprospektiem viegli saprotamā veidā jānorāda, kura informācija būs jāiekļauj kā galīgie nosacījumi. Šīs prasības izpildei jābūt nodrošināmai vairākos atšķirīgos veidos, piemēram, ja pamatprospektā ir veidlapas kādai informācijai, kas jāiekļauj nobeiguma nosacījumos, vai ja pamatprospektā ir trūkstošo ziņu saraksts.”
Saskaņā ar minētās regulas 22. panta 1., 2., 4., 5. un7. punktu:
“1.   Pamatprospektu sagatavo, izmantojot kādu no 4.–20. pantā paredzētajiem plāniem un struktūras moduļiem vai to kombināciju atbilstoši XVIII pielikumā norādītajām kombinācijām dažādu veidu vērtspapīriem.
Pamatprospektā iekļauj ziņas, kas sniedzamas saskaņā ar I–XVII pielikumu atkar[īb]ā no emitenta un attiecīgo vērtspapīru veida, saskaņā ar 4.–20. pantā paredzētajiem plāniem un struktūras moduļiem. Kompetentā iestāde nevar pieprasīt, lai pamatprospektā būtu tādas ziņas, kas nav iekļautas I–XVII pielikumā.
Lai nodrošinātu [Prospekta direktīvas] 5. panta 1. punktā minētā pienākuma izpildi, izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde, apstiprinot pamatprospektu saskaņā ar minētās direktīvas 13. pantu, drīkst pieprasīt, lai emitents, piedāvātājs vai persona, kura lūdz atļauju iekļaut regulētā tirgū, aizpildītu katru informācijas punktu, katru gadījumu izskatot atsevišķi.
2.   Emitents, piedāvātājs vai persona, kura lūdz atļauju iekļaušanai regulētā tirgū, drīkst izlaist tos punktus, par kuriem prospekta apstiprināšanas laikā informācija nav zināma un par kuriem informāciju var iegūt tikai konkrētās emisijas laikā.
[..]
4.   Pamatprospektam pievienotajos galīgajos nosacījumos ietver tikai tās ziņas no dažādajiem vērtspapīru apraksta plāniem, izejot no kurām tiek sagatavots pamatprospekts.
5.   Papildus tām ziņām, kas norādītas 4.–20. pantā minētajos plānos un struktūras moduļos, pamatprospektā iekļauj arī šādu informāciju:
1)
norādi uz informāciju, ko iekļaus galīgajos nosacījumos;
2)
galīgo nosacījumu publicēšanas metodi; ja emitentam prospekta apstiprināšanas brīdī nav iespējams noteikt galīgo nosacījumu publicēšanas metodi, tad iekļauj norādi par to, kā sabiedrība saņems informāciju par to, kāda metode tiks izmantota galīgo nosacījumu publicēšanai;
[..]
7.   Kā paredzēts [Prospekta direktīvas] 16. panta 1. punktā, ja laikā no pamatprospekta apstiprināšanas brīža līdz visu pamatprospektā iekļauto vērtspapīru emisijas piedāvājumu galīgajai slēgšanai vai attiecīgi līdz šo vērtspapīru apgrozības sākšanai regulētā tirgū ir pamanītas kļūdas vai neprecizitātes, emitents, piedāvātājs vai persona, kura lūdz atļauju iekļaušanai regulētā tirgū, publicē papildinājumu līdz piedāvājuma galīgajai slēgšanai vai līdz attiecīgo vērtspapīru iekļaušanai tirgū.”
Saskaņā ar Prospekta regulas 26. panta 5. punktu “galīgos nosacījumus, kurus pievieno pamatprospektam, sagatavo atsevišķā dokumentā, kurā ir tikai galīgie nosacījumi, vai arī galīgos nosacījumus iekļauj pamatprospektā.”
Minētās regulas 29. panta 1. punktā ir paredzēts:
“Prospekta vai pamatprospekta publicēšanu elektroniskā veidā vai nu saskaņā ar [Prospekta direktīvas] 14. panta 2. punkta c), d) un e) apakšpunktu, vai arī tādēļ, lai to darītu pieejamu vēl kādā citā veidā, reglamentē ar šādām prasībām:
1)
prospekts vai pamatprospekts ir viegli pieejams, ieejot tīmekļa vietnē;
[..]
4)
ieguldītājiem ir iespēja prospektu vai pamatprospektu lejupielādēt un izdrukāt.
[..]”
Austrijas tiesības
Saskaņā ar 1991. gada 6. decembra Kapitāla tirgus likuma (
Kapitalmarktgesezt
) (
BGBl
. 625/1991) 5. panta 1. punktu:
“Ja piedāvājums, uz kuru attiecas pienākums publicēt prospektu, tiek izdarīts, nepublicējot prospektu vai informāciju saskaņā ar 6. pantu, tad ieguldītāji, kuri ir patērētāji Patērētāju aizsardzības likuma [
Konsumentenschutzgesetz
] 1. panta 1. punkta 2. apakšpunkta izpratnē, var atteikties no sava piedāvājuma vai līguma.”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
2006. gada 30. oktobrī
M. Timmel
, kurš dzīvo Vīnē (Austrija) pie
Aviso Zeta
, kura arī ir reģistrēta Vīnē, pierakstījās uz 40000 vienību “Dragon FX Garant” vērtspapīru iegādi, kuru vienības nominālvērtība bija mazāka par EUR 50 000 un kuras emitents bija
Lehman Brothers Treasury Co. BV
., kuras juridiskā adrese bija Amsterdamā (Nīderlande).
M. Timmel
pēc tam paziņoja, ka vēlas lauzt šo parakstīšanos saskaņā ar 1991. gada 6. decembra Kapitāla tirgus likuma 5. pantu, norādot, ka piedāvājums ir ticis izdarīts, neiekļaujot ar to saistīto informāciju likumīgā publikācijā. Neesot ticis publicēts ne “International Securities Identification Number” (
ISIN
) kods, ne emisijas valūta, ne kāda informācija par pamatā esošajām akcijām un to iepriekšējām un sagaidāmajām turpmākajām vērtības izmaiņām, ne tas, kā tiks aprēķināts attiecīgo vērtspapīru ienesīgums.
Saskaņā ar
M. Timmel
teikto tika publicēts pamatprospekts un trīs papildinājumi, attiecīgi 2006. gada 9. un 29. augustā un šī paša gada 6. un 26. septembrī. Tāpat 2006. gada 19. septembrī tika publicēts “galīgo noteikumu” projekts, un šī dokumenta galīgā versija tika pieņemta 2006. gada 4. decembrī.
Saistībā ar minēto netika veikta prospekta likumīga publicēšana ne vērtspapīru biržā, ne emitenta birojā vai tā finanšu starpnieka birojā. Tādējādi dažādie prospekta dokumenti ir bijuši pieejami tikai Vīnē. Ar vērtspapīru pārdošanas piedāvājumu saistītie dokumenti turklāt noteiktu laiku bija pieejami Luksemburgas Biržas tīmekļa vietnē, bet, lai tos varētu apskatīt, bija nepieciešams reģistrēties, kā arī veikt maksājumu, tostarp, lai apskatītu prospekta obligāto pielikumu, kurā bija ietverta informācija par konkrētā piedāvājuma galīgajiem noteikumiem.
Saistībā ar minēto
M. Timmel
iesniedza prasību
Handelsgericht Wien
(Vīnes Komerctiesa). Tā uzskata, ka strīda atrisinājums ir atkarīgs it īpaši no tā, vai
Aviso Zeta
saskaņā ar Prospekta direktīvas 22. panta 2. punktu bija pienākums publicēt parasti obligāti iekļaujamo informāciju, kas pamatprospekta apstiprināšanas brīdī vēl nav bijusi zināma, bet ir kļuvusi zināma prospekta papildinājuma publicēšanas brīdī.
Iesniedzējtiesa turklāt uzsver atšķirību starp Prospekta direktīvas 14. panta 2. punkta b) apakšpunkta redakciju dažādās valodās attiecībā uz to, vai pienākums darīt prospektu pieejamu sabiedrībai ir jāpilda, kumulatīvi vai alternatīvi, emitenta juridiskās adreses birojā un tā finanšu starpnieku birojos.
Šādos apstākļos
Handelsgericht Wien
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai [Prospekta] regulas 22. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka parasti [obligāti] iekļaujamā informācija, kas pamatprospekta apstiprināšanas brīdī vēl nav bijusi zināma, bet ir zināma prospekta papildinājuma publicēšanas brīdī, ir jāiekļauj prospekta papildinājumā?
2)
Vai [Prospekta] Regulas 22. panta 2. punktā paredzētais izņēmuma noteikums, saskaņā ar kuru var nenorādīt noteiktus informācijas punktus 22. panta 1. punkta [otrās daļas] izpratnē, ir piemērojams arī tad, ja šī (obligāti) iekļaujamā informācija ir bijusi zināma pirms emisijas datuma, bet pēc pamatprospekta publicēšanas?
3)
Vai ir notikusi “likumīga publicēšana”, ja ir publicēts tikai pamatprospekts bez [obligāti] iekļaujamās informācijas atbilstoši Prospekta regulas 22. panta 1. punkta [otrajai daļai], it īpaši (tādu vērtspapīru gadījumā, kuru vienības nominālvērtība ir mazāka par EUR 50 000) saskaņā ar šīs regulas V pielikumu, bet galīgie noteikumi nav tikuši publicēti?
4)
Vai [Prospekta] regulas 29. panta 1. punkta 1) apakšpunktā ietvertā prasība, ka prospektam vai pamatprospektam ir jābūt viegli pieejamam, ieejot tīmekļa vietnē, kur tas ir darīts pieejams sabiedrībai, ir izpildīta:
a)
ja, lai piekļūtu, lejuplādētu un izdrukātu, ir jāreģistrējas tīmekļa vietnē, kurā tad tiek dota piekļuve, turklāt reģistrējoties ir jāpiekrīt atrunai un jānorāda e‑pasta adrese, vai arī
b)
ja par to ir jāmaksā, vai
c)
ja bezmaksas piekļuve prospektu daļām tiek dota tikai diviem dokumentiem mēnesī, kaut gan, lai saņemtu visu obligāto informāciju [Prospekta] regulas 22. panta 1. punkta [otrās daļas] izpratnē, ir nepieciešams lejuplādēt vismaz trīs dokumentus?
5)
Vai [Prospekta] direktīvas 14. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pamatprospektam ir jābūt pieejamam emitenta juridiskās adreses birojā un tā finanšu starpnieka birojā?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pirmo un otro jautājumu
Ar savu pirmo un otro jautājumu, kuri jāizskata kopā, iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai Prospekta regulas 22. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka prospekta papildinājumā ir jāietver informācija, kas prasīta minētā panta 1. punktā, kura, kaut arī pamatprospekta apstiprināšanas brīdī vēl nav bijusi zināma, tomēr ir zināma šī prospekta papildinājuma publicēšanas brīdī, vai arī attiecīgā gadījumā šo informāciju var neietvert.
Vispirms ir jāatgādina, ka Prospekta regulas 22. pantā ir paredzēta informācija, kurai jābūt ietvertai pamatprospektā, kā arī galīgajos noteikumos.
Saistībā ar minēto no Prospekta regulas 26. panta 5. punkta izriet, ka šis formulējums piešķir noteiktu elastību emitentiem, ļaujot publicēt galīgos noteikumus vai nu pamatprospektā, vai arī atsevišķā dokumentā.
Tādējādi tiek nošķirta, no vienas puses, informācija, kas nepieciešama, lai varētu pabeigt noteiktu darījumu (kā, piemēram, attiecīgo vērtspapīru galīgā cena), un, no otras puses, vispārējā informācija, kas ļauj ieguldītājiem veikt pienācīgu jebkuru risku novērtējumu, pirms viņi izlemj parakstīties.
Tomēr ar Prospekta regulas 22. panta 5. punkta 1. apakšpunkta noteikumiem emitentam tiek paredzēts pienākums pamatprospektā norādīt to, kāda informācija tiks iekļauta galīgajos noteikumos. Tādējādi ir ticis uzskatīts, ka tad, ja galīgajos noteikumos iekļautā informācija nav varējusi tikt iekļauta pamatprospektā, tās esamība tomēr ir jāmin pēdējā minētajā dokumentā.
Turklāt Prospekta regulas 22. panta 7. punktā ir paredzēts, ka, ja tiek pamanīts svarīgs jauns faktors, būtiskas kļūdas vai neprecizitātes, kas saistītas ar prospektā ietverto informāciju un var ietekmēt vērtspapīru novērtējumu Prospekta direktīvas 16. panta 1. punkta izpratnē, īpaši laikā starp pamatprospekta apstiprināšanu un piedāvājuma galīgo slēgšanu, emitentam vai piedāvātājam jāpublicē šī prospekta papildinājums līdz piedāvājuma galīgajai slēgšanai.
Prospekta regulas 22. panta 2. punkts, ar kura noteikumiem emitentam vai piedāvātājam tiek atļauts nepaziņot noteiktu šī paša panta 1. punktā pieprasītās informācijas daļu, gadījumā, ja minētā informācija nav zināma pamatprospekta apstiprināšanas brīdī un to var noteikt tikai konkrētās emisijas laikā, jāinterpretē, ņemot vērā iepriekš minēto.
Šajā ziņā,
a contrario
aplūkojot šos noteikumus, kā to norādījusi ģenerāladvokāte savu secinājumu 38. punktā, izriet, ka tad, ja emitents vai piedāvātājs zina vai pamatprospekta apstiprināšanas brīdī var noteikt Prospekta regulas 22. panta 1. punktā izklāstīto informāciju, šī informācija ir jāpublicē tajā pašā prospektā.
Ja pieprasītā informācija, kas pamatprospekta publicēšanas brīdī nav zināma un ko var noteikt tikai emisijas brīdī, pati par sevi neietver ne svarīgus jaunus faktorus, ne būtiskas kļūdas vai neprecizitātes Prospekta direktīvas 16. panta 1. punkta izpratnē, tā attiecīgā gadījumā ir jāpublicē galīgajos noteikumos.
Tādējādi no Prospekta regulas preambulas 21. un 25. apsvēruma izriet, ka pamatprospektam, kas papildināts ar galīgajiem noteikumiem, ir jāietver tāda paša apmēra informācija kā prospektam, kas publicēts vienā reizē. Tas it īpaši nozīmē, ka saskaņā ar šīs regulas 22. panta 1. punkta noteikumiem pieprasītā informācija, kas nav zināma pamatprospekta publicēšanas brīdī un ko var iegūt tikai konkrētās emisijas laikā, ir jāietver galīgajos noteikumos.
Turpretī, ja šī informācija, no vienas puses, ietver svarīgu jaunu faktoru, ar to tiek labota būtiska kļūda vai neprecizitāte, un, no otras puses, tā ir tāda, kas var ietekmēt vērtspapīru novērtējumu, ir nepieciešams publicēt papildinājumu atbilstoši tam, kas paredzēts Prospekta direktīvas 16. panta 1. punktā un Prospekta regulas 22. panta 7. punktā.
Saistībā ar minēto valsts tiesai ir jānosaka, vai pamatlietā apskatītā informācija ietekmē vērtspapīru novērtējumu Prospekta direktīvas 16. panta 1. punkta izpratnē.
Kā norāda ģenerāladvokāte savu secinājumu 43. punktā, lai atbildētu uz šo jautājumu, ir nepieciešams izvērtēt pierādījumus, kas attiecas uz konkrētās informācijas raksturu un tās ietekmi uz ieguldītāja lēmumu pierakstīties uz vērtspapīru saņemšanu.
Tādējādi uz pirmo un otro jautājumu ir jāatbild, ka Prospekta regulas 22. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka prospekta papildinājumā ir jāietver informācija, kas noteikta minētā panta 1. punktā, kura, kaut arī tā pamatprospekta apstiprināšanas brīdī vēl nav bijusi zināma, tomēr ir zināma šī prospekta papildinājuma publicēšanas brīdī, ja šī informācija ietver svarīgu jaunu faktoru, būtisku kļūdu vai neprecizitāti, kas var ietekmēt vērtspapīru novērtējumu Prospekta direktīvas 16. panta 1. punkta izpratnē – šis fakts ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.
Par trešo jautājumu
Ar savu trešo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai Prospekta regulas 22. panta prasībām atbilst tāda pamatprospekta publicēšana, kurā nav ietverta informācija, kas pieprasīta saskaņā ar šī panta 1. punkta [otro daļu], it īpaši saskaņā ar šīs regulas V pielikumu, ja galīgie noteikumi nav publicēti.
No atbildes, kas sniegta uz diviem pirmajiem jautājumiem izriet, ka, lai prospekts atbilstu Prospekta regulas 22. pantā paredzētajām prasībām, pirmkārt, saskaņā ar šī panta 1. punkta noteikumiem pamatprospektā jābūt iekļautai informācijai, kas pieprasīta un emitentam publikācijas brīdī ir zināma.
Turklāt ir jāuzsver, ka saskaņā ar Prospekta direktīvas 13. panta 1. punktu un Prospekta regulas 22. panta 1. punkta [otro daļu] pamatprospektu publicē pēc tam, kad to apstiprinājušas kompetentās iestādes.
Otrkārt, pieprasītā informācija, ko emitents uzzinājis pēc pamatprospekta publicēšanas, bet pirms galīgā piedāvājuma beigām, ir jāiekļauj papildinājumā, ja tā ietver svarīgu jaunu faktoru, būtisku kļūdu vai neprecizitāti Prospekta direktīvas 16. panta 1. punkta izpratnē.
Saskaņā ar minētās direktīvas 16. panta 1. punktu šāda papildinājuma likumīga publicēšana arī ietver tā iepriekšēju apstiprināšanu, ko veic kompetentās iestādes.
Ja minētā informācija neietver ne svarīgu jaunu faktoru, ne būtisku kļūdu vai neprecizitāti minētās direktīvas 16. panta 1. punkta izpratnē, tā ir jāpublicē galīgajos noteikumos, ja ir izpildīti Prospekta regulas 22. panta 4. punktā paredzētie noteikumi un ja šī informācija ne groza, ne aizstāj daļu no pamatprospekā iekļautās informācijas.
Turklāt saskaņā ar Prospekta regulas 22. panta 5. punktu pamatprospektā ir jābūt norādītai informācijai, kas tiks iekļauta galīgajos noteikumos.
Saistībā ar minēto ir jānorāda, kā tas ir minēts arī Prospekta regulas preambulas 21. apsvērumā, ka galīgo noteikumu publicēšana kompetentajām iestādēm iepriekš nav jāapstiprina. No Prospekta direktīvas 5. panta 4. punkta trešās daļas izriet, ka tad, ja piedāvājuma galīgie noteikumi nav iekļauti nedz pamatprospektā, nedz papildinājumā, tos, tiklīdz iespējams, dara pieejamus ieguldītājiem un iesniedz kompetentajai iestādei, ja iespējams, līdz publiskā piedāvājuma sākumam.
Tādējādi uz trešo jautājumu ir jāatbild, ka Prospekta regulas 22. panta prasībām neatbilst tāda pamatprospekta publicēšana, kurā nav ietverta informācija, kas pieprasīta saskaņā ar šī panta 1. punktu, it īpaši saskaņā ar šīs regulas V pielikumu, ja attiecībā uz šo publikāciju nav publicēti galīgie noteikumi. Lai informācija, kura jāietver pamatprospektā saskaņā ar Prospekta regulas 22. panta 1. punktu, varētu tikt ietverta galīgajos noteikumos, pamatprospektā ir jābūt norādītai informācijai, kas tiks iekļauta galīgajos noteikumos, un tam, ka šī informācija atbilst minētās regulas 22. panta 4. punktā paredzētajām prasībām.
Par ceturto jautājumu
Ar savu ceturto jautājumu iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai Prospekta regulas 29. panta 1. punkta 1. apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka prasība, ka prospektam ir jābūt viegli pieejamam, ieejot tīmekļa vietnē, kur tas ir darīts pieejams sabiedrībai, ir izpildīta, ja pastāv pienākums reģistrēties šajā tīmekļa vietnē, turklāt reģistrējoties ir jāpiekrīt juridiskai atrunai un jānorāda e‑pasta adrese, vai ja šī elektroniskā pieeja ir par maksu, vai arī, ja bezmaksas piekļuve prospektu daļām tiek dota tikai diviem dokumentiem mēnesī.
Pirmkārt, runājot par reģistrēšanās pienākumu, kam papildus ir jāpiekrīt juridiskai atrunai un jānorāda e‑pasta adrese, ir jāsecina, ka šādi nosacījumi ierobežo pieeju elektroniski publicētajam prospektam un paši par sevi nav saderīgi ar pieejamības prasībām, kas paredzētas Prospekta regulas 29. panta 1. punkta 1. apakšpunktā.
Šādi noteikumi it īpaši var atturēt noteiktu skaitu potenciālo ieguldītāju. Turklāt, piekrītot juridiskai atrunai, tiek radīts apstāklis, kas rada nevienlīdzīgu situāciju starp emitentu vai iespējamo starpnieku un potenciālo ieguldītāju un kas pats par sevi ir pretrunā Prospekta direktīvas preambulas 10. apsvērumā atgādinātajam mērķim nodrošināt ieguldītāju aizsardzību.
Otrkārt, runājot par to, ka prospekta padarīšana pieejama elektroniskā veidā ir par maksu, Prospekta regulas 29. panta 1. punkta 1. apakšpunkts ir jāinterpretē saistībā ar Prospekta direktīvas 14. panta 5. punktu, kurā skaidri ir noteikts, ka prospekts, kaut arī dažādās tā sastāvdaļas tiek publicētas atsevišķi, ir bez maksas jādara pieejams sabiedrībai.
Tādējādi prospekta elektroniskā publicēšana, ko veic tīmekļa vietnes, kurai ir maksas pieeja, uzturētājs, vai bezmaksas piekļuves došana tikai dažiem šī prospekta dokumentiem ir jāuzskata par tādu, kas neatbilst pieejamības prasībām, kas paredzētas Prospekta regulas 29. panta 1. punkta 1. apakšpunktā.
Visbeidzot ir jāprecizē, ka Prospekta direktīvas 14. panta 7. punktam, kurā ir noteikts, ka tad, ja [prospektus] publicē elektroniski, papīra kopija bez maksas jāpiegādā ieguldītājam pēc tā pieprasījuma, šajā ziņā nav nozīmes.
Tādējādi ne no Prospekta direktīvas, ne Prospekta regulas noteikumiem, ne arī no šo dokumentu vispārējās struktūras neizriet, ka nosacījumi par prospektā esošo dokumentu pieejamību varētu būt dažādi atkarībā no emitenta izvēlētā paziņošanas veida.
Gluži pretēji, Savienības likumdevējs Prospekta regulas 29. panta 1. punktā ir precizējis, ka tajā paredzētie elektroniskās publicēšanas noteikumi ir jāizpilda, ka publicēšana ir jāveic saskaņā ar Prospekta direktīvas 14. panta 2. punkta c)–e) apakšpunktu un ka šī elektroniskā publicēšana ir tikai papildu līdzeklis [dokumentu] darīšanai pieejamiem sabiedrībai.
Tāpat no Prospekta direktīvas preambulas 31. apsvēruma izriet, ka šis likumdevējs ir iecerējis mudināt publicēt prospektu elektroniski, ciktāl šādi tiek atvieglota konkrēto dokumentu izplatīšana. Bet pieļaut, ka, veicot elektronisku publicēšanu, ieguldītāji saņem mazāku aizsardzību, būtu pretrunā šādam mērķim.
Tāpēc uz ceturto jautājumu ir jāatbild, ka Prospekta regulas 29. panta 1. punkta 1. apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka prasība, ka prospektam ir jābūt viegli pieejamam, ieejot tīmekļa vietnē, kur tas ir darīts pieejams sabiedrībai, nav izpildīta, ja pastāv pienākums reģistrēties šajā tīmekļa vietnē, turklāt reģistrējoties ir jāpiekrīt juridiskai atrunai un jānorāda e‑pasta adrese, vai ja šī elektroniskā pieeja ir par maksu, vai arī, ja bezmaksas piekļuve prospektu daļām tiek dota tikai diviem dokumentiem mēnesī.
Par piekto jautājumu
Ar savu piekto jautājumu iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai Prospekta direktīvas 14. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pamatprospekts ir jādara pieejams sabiedrībai gan emitenta juridiskās adreses birojā, gan tā finanšu starpnieka birojā.
Iesniedzējtiesa norāda, ka saskaņā ar šī noteikuma redakciju vācu valodā pamatprospekts ir jādara pieejams sabiedrībai emitenta juridiskās adreses birojā vai tā finanšu starpnieka birojā, turpretī saskaņā ar šī noteikuma spāņu, angļu un franču valodas redakcijām šim prospektam jābūt pieejamam divos birojos.
Saistībā ar minēto ir jāatgādina, ka teksts, kuru tāpēc, ka pastāv atšķirības starp dažādām valodu redakcijām, nav iespējams skaidri un vienoti interpretēt, ir jāinterpretē, pamatojoties gan uz tā mērķi, gan kopējo sistēmu (skat. it īpaši spriedumu
Bouchereau
, 30/77,
EU:C:1977:172
, 14. punkts, un spriedumu
Borgmann
, C‑1/02,
EU:C:2004:202
, 25. punkts).
Tādējādi ir jāprecizē, ka ar nepieciešamību vienveidīgi piemērot un līdz ar to interpretēt Savienības tiesību aktu nav pieļauts ņemt vērā tikai vienu no redakcijām atsevišķi, bet ar to tiek prasīts, lai [akts] tiktu interpretēts, pamatojoties gan uz tā autora faktisko nolūku, gan arī uz mērķi, ko tas vēlas sasniegt, ņemot vērā esošās redakcijas visās valodās (skat. spriedumu
Internetportal und Marketing
, C‑569/08,
EU:C:2010:311
, 35. punkts un tajā minētā judikatūra).
Attiecībā uz pamatlietā izskatāmo normu no Prospekta direktīvas preambulas 4. un 10. apsvēruma skaidri izriet, ka ar to it īpaši ir paredzēts nodrošināt ieguldītāju aizsardzību, kā arī nodrošināt uzņēmumiem plašāko iespējamo piekļuvi ieguldījumu kapitālam visā Eiropas Savienībā, vērtspapīru emitentiem nodrošinot vienotu pielaidi.
Kā norādījusi ģenerāladvokāte savu secinājumu 81. punktā, šie mērķi būtu apdraudēti gadījumā, ja emitenta juridiskās adreses birojs būtu citā dalībvalstī nekā finanšu starpnieka birojs, jo prospekts, kas darīts pieejams sabiedrībai, tikai izmantojot papīra formātu, būtu pieejams tikai vienā no šiem diviem juridiskās adreses birojiem.
Turklāt Prospekta direktīvas sistēma liek uzskatīt, ka prospekts ir jādara pieejams sabiedrībai gan emitenta juridiskās adreses birojā, gan tā finanšu starpnieka birojā.
Ciktāl šīs direktīvas 14. panta 7. punktā ir noteikts, ka, ja prospektu publicē elektroniskā veidā, emitentam vai finanšu starpniekiem papīra kopija bez maksas jāpiegādā ieguldītājam pēc tā pieprasījuma, lai tas varētu izpildīt šo pienākumu, ir nepieciešams, lai minēto personu rīcībā būtu šī prospekta eksemplārs. Tādējādi šis secinājums ietver to, ka attiecīgajam prospektam ir jābūt pieejamam gan emitenta juridiskās adreses birojā, gan finanšu starpnieku birojos, kā to uzsver arī Komisija.
Līdz ar to uz piekto jautājumu ir jāatbild, ka Prospekta direktīvas 14. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pamatprospekts ir jādara pieejams sabiedrībai gan emitenta juridiskās adreses birojā, gan tā finanšu starpnieku birojos.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamatlietas dalībniekiem šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto lietas dalībnieku izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (otrā palāta) nospriež:

1)
Komisijas 2004. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 809/2004 par Direktīvas 2003/71/EK īstenošanu attiecībā uz prospektos iekļauto informāciju, kā arī prospektu formu, informācijas iekļaušanu ar norādi un prospektu publicēšanu, un attiecībā uz reklāmas izplatīšanu 22. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka prospekta papildinājumā ir jāietver informācija, kas noteikta minētā panta 1. punktā, kura, kaut arī tā pamatprospekta apstiprināšanas brīdī vēl nav bijusi zināma, tomēr ir zināma šī prospekta papildinājuma publicēšanas brīdī, ja šī informācija ietver svarīgu jaunu faktoru, būtisku kļūdu vai neprecizitāti, kas var ietekmēt vērtspapīru novērtējumu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīvas 2003/71/EK par prospektu, kurš jāpublicē, publiski piedāvājot vērtspapīrus vai atļaujot to tirdzniecību, 16. panta 1. punkta izpratnē – šis fakts ir jāpārbauda iesniedzējtiesai;

2)
Regulas Nr. 809/2004 22. panta prasībām neatbilst tāda pamatprospekta publicēšana, kurā nav ietverta informācija, kas pieprasīta saskaņā ar šī panta 1. punktu, it īpaši saskaņā ar šīs regulas V pielikumu, ja attiecībā uz šo publikāciju nav publicēti galīgie noteikumi. Lai informācija, kura jāietver pamatprospektā saskaņā ar Regulas Nr. 809/2004 22. panta 1. punktu, varētu tikt ietverta galīgajos noteikumos, pamatprospektā ir jābūt norādītai informācijai, kas tiks iekļauta galīgajos noteikumos, un tam, ka šī informācija atbilst minētās regulas 22. panta 4. punktā paredzētajām prasībām;

3)
Regulas Nr. 809/2004 29. panta 1. punkta 1) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka prasība, ka prospektam ir jābūt viegli pieejamam, ieejot tīmekļa vietnē, kur tas ir darīts pieejams sabiedrībai, nav izpildīta, ja pastāv pienākums reģistrēties šajā tīmekļa vietnē, turklāt reģistrējoties ir jāpiekrīt juridiskai atrunai un jānorāda e‑pasta adrese, vai ja šī elektroniskā pieeja ir par maksu, vai arī, ja bezmaksas piekļuve prospektu daļām tiek dota tikai diviem dokumentiem mēnesī;

4)
Direktīvas 2003/71 14. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pamatprospekts ir jādara pieejams sabiedrībai gan emitenta juridiskās adreses birojā, gan tā finanšu starpnieku birojos.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – vācu.