CELEX: 62014CJ0245
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė
Reglamentas (EB) Nr. 1896/2006
Europos mokėjimo įsakymo procedūra
Pavėluotai pateiktas prieštaravimas
20 straipsnio 2 dalis
Prašymas peržiūrėti Europos mokėjimo įsakymą
Prieštaravimas dėl kilmės teismo jurisdikcijos
Europos mokėjimo įsakymas, kuris, atsižvelgiant į reglamente nustatytus reikalavimus, buvo išduotas neteisingai
„Akivaizdumo“ nebuvimas
„Išimtinių“ aplinkybių nebuvimas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1896/2006, nustatančio Europos mokėjimo įsakymo procedūrą (
OL L 399, p. 1
), su pakeitimais, padarytais 2012 m. spalio 4 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 936/2012 (
OL L 283, p. 1
, toliau – Reglamentas Nr. 1896/2006), 20 straipsnio 2 dalies išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Belgijoje įsteigtos bendrovės
Thomas Cook Belgium NV
(toliau –
Thomas Cook
) ir Austrijoje įsteigtos bendrovės
Thurner Hotel GmbH
(toliau –
Thurner Hotel
) ginčą dėl Europos mokėjimo įsakymo procedūros.
Teisinis pagrindas
Reglamentas Nr. 1896/2006
Reglamento Nr. 1896/2006 9 konstatuojamoji dalis suformuluota taip:
„Šiuo reglamentu siekiama supaprastinti, pagreitinti tarpvalstybinio pobūdžio bylinėjimąsi dėl neginčytinų piniginių reikalavimų bei sumažinti jo išlaidas, nustatant Europos mokėjimo įsakymo procedūrą <…>“
Šio reglamento 16 konstatuojamojoje dalyje nustatyta:
„Teismas turėtų išnagrinėti prašymą, įskaitant jurisdikcijos klausimą ir įrodymų apibūdinimą, remdamasis prašymo formoje pateikta informacija. Tai sudarytų sąlygas teismui
prima facie
išnagrinėti reikalavimo esmę ir,
inter alia
, atmesti aiškiai nepagrįstus reikalavimus ar nepriimtinus prašymus. Tokį vertinimą nebūtinai turėtų atlikti teisėjas.“
Minėto reglamento 25 konstatuojamojoje dalyje nustatyta:
„Pasibaigus terminui, per kurį [galėjo] būti pateiktas prieštaravimas, tam tikrais išimtiniais atvejais atsakovas turėtų turėti teisę kreiptis dėl Europos mokėjimo įsakymo peržiūros. Peržiūra išimtiniais atvejais neturėtų reikšti, kad atsakovui suteikiama antra galimybė paprieštarauti reikalavimui. Peržiūros procedūros metu reikalavimo esmė neturi būti svarstoma daugiau, nei to reikia atsakovo nurodytų išimtinių aplinkybių pagrindu. Kitos išimtinės aplinkybės galėtų apimti atvejus, kai Europos mokėjimo įsakymas buvo pagrįstas prašymo formoje pateikta neteisinga informacija.“
Pagal to paties reglamento 29 konstatuojamąją dalį šio reglamento tikslas – „nustatyti vienodą ir greitą neginčytinų piniginių reikalavimų išieškojimo visoje Europos Sąjungoje mechanizmą“.
Reglamento Nr. 1896/2006 1 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Šio reglamento tikslas:
a)
supaprastinti, pagreitinti tarptautinio pobūdžio bylų dėl neginčytinų piniginių reikalavimų procesą bei sumažinti jo išlaidas nustatant Europos mokėjimo įsakymo procedūrą;
<…>“
Pagal šio reglamento 5 straipsnį „kilmės teismas“ apibrėžiamas kaip Europos mokėjimo įsakymą išduodantis teismas.
Šio reglamento 6 straipsnio „Jurisdikcija“ 1 dalyje numatyta:
„Taikant šį reglamentą, jurisdikcija nustatoma pagal atitinkamas Bendrijos teisės normas, visų pirma pagal [2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos] reglamentą (EB) Nr. 44/2001 [dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (
OL L 12, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 42)].“
Šio reglamento 7 straipsnio 2 dalyje numatyta:
„Prašyme [išduoti Europos mokėjimo įsakymą] nurodoma:
a)
šalių bei, kai tai taikoma, jų atstovų, vardai, pavardės ar pavadinimai ir adresai, bei teismas, kuriam pateiktas prašymas;
<…>
e)
reikalavimą pagrindžiančių įrodymų apibūdinimas;
f)
jurisdikcijos pagrindai;
<…>“
Reglamento Nr. 1896/2006 8 straipsnyje „Prašymo nagrinėjimas“ nustatyta:
„Teismas, kuriam pateiktas prašymas išduoti Europos mokėjimo įsakymą, kuo greičiau, remdamasis prašymo forma, išnagrinėja, ar įvykdyti [6 ir 7] straipsniuose nustatyti reikalavimai ir ar reikalavimas atrodo pagrįstas. Toks nagrinėjimas gali būti atliekamas taikant automatizuotą procedūrą.“
Reglamento Nr. 1896/2006 12 straipsnio 1 ir 3–5 dalys suformuluotos taip:
„1.   Jeigu įvykdyti 8 straipsnyje minimi reikalavimai, teismas kuo greičiau ir paprastai per 30 dienų nuo prašymo pateikimo išduoda Europos mokėjimo įsakymą naudodamas V priede pateiktą E standartinę formą.
<…>
3.   Europos mokėjimo įsakyme atsakovui pranešama apie šias galimybes:
a)
sumokėti ieškovui įsakyme nurodytą sumą
arba
b)
paprieštarauti [mokėjimo] įsakymui pateikiant kilmės teismui prieštaravimo pareiškimą, kuris išsiunčiamas per 30 dienų nuo įsakymo įteikimo jam.
4.   Europos mokėjimo įsakyme atsakovui pranešama, kad:
a)
įsakymas išduotas remiantis vien ieškovo pateikta informacija, kurios teismas nepatikrino;
b)
įsakymas taps vykdytinas, jei teismui pagal 16 straipsnį nebus pateiktas prieštaravimo pareiškimas;
<…>
5.   Teismas užtikrina, kad įsakymas būtų įteiktas atsakovui pagal nacionalinės teisės aktus, tokiu būdu, kuris atitinka 13, 14 ir 15 straipsniuose nustatytus minimalius reikalavimus.“
Šio reglamento 16 straipsnio 1–3 dalys suformuluotos taip:
„1.   Atsakovas gali kilmės teismui pateikti prieštaravimo dėl Europos mokėjimo įsakymo pareiškimą <…>
2.   Prieštaravimo pareiškimas išsiunčiamas per 30 dienų nuo įsakymo įteikimo atsakovui.
3.   Prieštaravimo pareiškime atsakovas nurodo, kad jis ginčija reikalavimą, ir neprivalo šiuo tikslu pateikti priežasčių.“
Šio reglamento 20 straipsnio „Peržiūra išimtiniais atvejais“ 2 dalyje numatyta:
„Pasibaigus 16 straipsnio 2 dalyje nustatytam terminui atsakovas taip pat turi teisę prašyti, kad kilmės valstybės narės kompetentingas teismas peržiūrėtų Europos mokėjimo įsakymą, jei mokėjimo įsakymas buvo išduotas akivaizdžiai neteisingai, atsižvelgiant į šiame reglamente nustatytus reikalavimus arba dėl kitų išimtinių aplinkybių.“
Reglamentas Nr. 44/2001
Reglamento (EB) Nr. 44/2001 5 straipsnyje numatyta:
„Valstybėje narėje nuolat gyvenančiam asmeniui kitoje valstybėje narėje byla dėl:
1)
a)
sutarties gali būti iškelta atitinkamos prievolės vykdymo vietos teismuose;
b)
pagal šią nuostatą ir jeigu nesusitariama kitaip, atitinkamos prievolės vykdymo vieta yra:
<…>
—
teikiant paslaugas – valstybėje narėje, kurioje paslaugos buvo arba turėtų būti suteiktos pagal sutartį;
<…>“
Šio reglamento 23 straipsnis suformuluotas taip:
„1.   Jeigu šalys, kurių vienos arba daugiau nuolatinė gyvenamoji vieta yra valstybėje narėje, yra susitarusios, kad valstybės narės teismas arba teismai turi jurisdikciją spręsti bet kuriuos ginčus, kilusius arba galinčius kilti dėl konkrečių teisinių santykių, minėtas teismas arba minėti teismai turi jurisdikciją. Tokia jurisdikcija yra išimtinė, jeigu šalys nesusitarė kitaip. <...>
<…>“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
2009 m. rugsėjo 3 d. kelionių agentūra
Thomas Cook
su
Thurner Hotel
pasirašė sutartį dėl viešbučių paslaugų.
Thurner Hotel
kreipėsi į
Bezirksgericht für Handelssachen Wien
(Vienos komercinių bylų apylinkės teismas) dėl Europos mokėjimo įsakymo agentūrai
Thomas Cook
, kad ši sumokėtų 15232,28 EUR sumą ir apmokėtų sąskaitas už pirmosios bendrovės pagal sutartį suteiktas paslaugas.
Thurner Hotel
teigia, kad teismas, į kurį kreiptasi, turi jurisdikciją remiantis minėtų paslaugų suteikimo vieta.
2013 m. birželio 26 d. Europos mokėjimo įsakymas įteiktas
Thomas Cook
pagal Reglamento Nr. 1896/2006 nuostatas.
Pastaroji bendrovė pateikė prieštaravimą 2013 m. rugsėjo 25 d., t. y. pasibaigus Reglamento Nr. 1896/2006 16 straipsnio 2 dalyje numatytam 30 dienų terminui, per kurį galėjo būti pateiktas prieštaravimas; šiame prieštaravime ji taip pat pateikė
Bezirksgericht für Handelssachen Wien
(Vienos komercinių bylų apylinkės teismas) prašymą peržiūrėti Europos mokėjimo įsakymą pagal Reglamento Nr. 1896/2006 20 straipsnio 2 dalį.
Šiuo klausimu agentūra
Thomas Cook
teigia, kad
Thurner Hotel
jai laiku nepateikė atitinkamų sąskaitų ir kad ginčijamas piniginis reikalavimas grindžiamas neteisingais pareiškimais. Be to,
Thomas Cook
pateikė prieštaravimą dėl Austrijos teismų jurisdikcijos ir nurodė ginčijamos sutarties bendrosiose sąlygose nustatytą sąlygą dėl jurisdikcijos suteikimo Belgijos teismams. Darydama nuorodą į Reglamento Nr. 1896/2006 20 straipsnio 2 dalį agentūra
Thomas Cook
teigia, kad kilmės teismo jurisdikcijos neturėjimas yra peržiūros pagrindas, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.
2013 m. spalio 28 d. nutartimi
Bezirksgericht für Handelssachen Wien
(Vienos komercinių bylų apylinkės teismas) atmetė šį prašymą motyvuodamas tuo, kad šio reglamento 20 straipsnio 2 dalyje numatyta peržiūros galimybė turi būti aiškinama siaurai. Šio teismo manymu, tai, kad Europos mokėjimo įsakymą išdavė jurisdikcijos neturintis teismas, nėra aplinkybė, leidžianti skolininkui prašyti peržiūrėti šį mokėjimo įsakymą remiantis šia nuostata.
Dėl minėtos nutarties
Thomas Cook
prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui pateikė apeliacinį skundą, kuriame nurodė, kad ginčas pirmosios instancijos teisme nebuvo tinkamai teisiškai įvertintas ir kad ji galėjo prašyti peržiūrėti Europos mokėjimo įsakymą pagal Reglamento Nr. 1896/2006 20 straipsnio 2 dalį.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo manymu, Austrijos doktrinoje pritariama Reglamento Nr. 1896/2006 20 straipsnio 2 dalies siauram aiškinimui, tačiau joje nėra vienareikšmio atsakymo į klausimą, ar tai, kad Europos mokėjimo įsakymą išdavė jurisdikcijos neturintis teismas, yra tinkamas peržiūros pagrindas, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą. Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad šioje nuostatoje numatytų „išimtinių aplinkybių“, kurios yra Europos mokėjimo įsakymo peržiūros sąlyga, apibrėžimas šiame reglamente nepateikiamas.
Šiomis aplinkybėmis
Handelsgericht Wien
(Vienos komercinių bylų teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar Reglamentą Nr. 1896/2006 reikia aiškinti taip, kad atsakovas turi teisę prašyti, kad teismas peržiūrėtų Europos mokėjimo įsakymą pagal šio reglamento 20 straipsnio 2 dalį, ir tuomet, kai apie mokėjimo įsakymą jam buvo pranešta tinkamai, bet, remiantis prašymo formoje nurodyta su kompetencija susijusia informacija, jį išdavė jurisdikcijos neturintis teismas?
2.
Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas, ar, remiantis Komisijos pagal EB sutarties 250 straipsnio 2 dalį pateikto iš dalies pakeisto pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, nustatančio Europos vykdomojo rašto dėl apmokėjimo išdavimo procedūrą [COM(2006) 57
final
], 25 konstatuojamąja dalimi, išimtinės aplinkybės, kaip jos suprantamos pagal Reglamento Nr. 1896/2006 20 straipsnio 2 dalį, egzistuoja tuo atveju, kai Europos mokėjimo įsakymas išduotas remiantis prašymo formoje pateikta informacija, kuri vėliau gali pasirodyti esanti netiksli, ypač kai nuo jos priklauso teismo jurisdikcija?“
Dėl prejudicinių klausimų
Šiais dviem klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės teiraujasi, ar Reglamento Nr. 1896/2006 20 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją tokiomis aplinkybėmis, kaip nagrinėjamos pagrindinėje byloje, draudžiama, kad atsakovui, kuriam pagal šį reglamentą buvo išduotas Europos mokėjimo įsakymas, būtų suteikta teisė prašyti peržiūrėti šį įsakymą nurodant, kad kilmės teismas neteisingai pripažino turintis jurisdikciją remdamasis galbūt netikslia informacija, kurią ieškovas pateikė naudodamas prašymo išduoti šį mokėjimo įsakymą formą.
Iš karto reikia pažymėti, kad, kaip matyti iš Reglamento Nr. 1896/2006 12 straipsnio 3 dalies, remiantis šiuo reglamentu atsakovui išduotu Europos mokėjimo įsakymu minėtas atsakovas informuojamas, kad jis turi galimybę arba sumokėti ieškovui šiame įsakyme nurodytą sumą, arba pagal minėto reglamento 16 straipsnį per 30 dienų nuo minėto mokėjimo įsakymo įteikimo pateikti kilmės teismui dėl jo prieštaravimą.
Kaip Teisingumo Teismas nusprendė Sprendimo Goldbet Sportwetten (
C‑144/12
,
EU:C:2013:393
) 30 punkte, šia atsakovo galimybe pareikšti prieštaravimą siekiama kompensuoti tai, kad pagal Reglamente Nr. 1896/2006 įtvirtintą sistemą nenumatytas šio atsakovo dalyvavimas vykstant Europos mokėjimo įsakymo procedūrai, kuris leistų jam ginčyti piniginį reikalavimą išdavus Europos mokėjimo įsakymą.
Dėl galimybės peržiūrėti Europos mokėjimo įsakymą pasibaigus terminui, per kurį galėjo būti pateiktas prieštaravimas, pasakytina, kad ši peržiūra gali būti atlikta tik tam tikromis „išimtinėmis aplinkybėmis“, kaip numatyta minėto reglamento 20 straipsnyje.
Šiuo klausimu iš Reglamento Nr. 1896/2006 20 straipsnio 2 dalies matyti, kad Europos mokėjimo įsakymą galima peržiūrėti, jei mokėjimo įsakymas buvo išduotas akivaizdžiai neteisingai, atsižvelgiant į Reglamente Nr. 1896/2006 nustatytus reikalavimus arba dėl kitų išimtinių aplinkybių.
Kadangi Sąjungos teisės aktų leidėjas nusprendė peržiūros procedūrą apriboti išimtinėmis aplinkybėmis, minėtą nuostatą būtina aiškinti siaurai (pagal analogiją žr. Sprendimo Komisija / Taryba,
C‑111/10
,
EU:C:2013:785
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Pirmiausia reikia nustatyti, ar tokiomis aplinkybėmis, kaip nagrinėjamos pagrindinėje byloje, „akivaizdu“, kad šis įsakymas buvo išduotas neteisingai, atsižvelgiant į Reglamente Nr. 1896/2006 nustatytus reikalavimus.
Pagal šio reglamento 7 straipsnio 2 dalį prašyme išduoti Europos mokėjimo įsakymą pirmiausia nurodomas teismas, kuriam pateiktas prašymas išduoti Europos mokėjimo įsakymą, ir pagrindas, kuriuo grindžiama šio teismo jurisdikcija.
Pagal minėto reglamento 8 straipsnį minėtas teismas kuo greičiau, remdamasis prašymo išduoti Europos mokėjimo įsakymą forma (toliau – prašymo forma), išnagrinėja, ar įvykdyti, be kita ko, to paties reglamento 6 straipsnyje, pagal kurį jurisdikcija nustatoma pagal atitinkamoje srityje taikomas Sąjungos teisės normas, visų pirma pagal Reglamentą (EB) Nr. 44/2001, nustatyti reikalavimai ir ar reikalavimas atrodo pagrįstas. Jeigu įvykdyti Reglamento Nr. 1896/2006 8 straipsnyje minimi reikalavimai, teismas kuo greičiau ir paprastai per 30 dienų nuo prašymo pateikimo išduoda Europos mokėjimo įsakymą naudodamas V priede pateiktą E standartinę formą, kaip nurodyta minėto reglamento 12 straipsnio 1 dalyje.
Šiuo atveju iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad
Thomas Cook
teigė, jog kilmės teismas neturi jurisdikcijos, ir pateikė nuorodą į sąlygą, nustatytą su
Thurner Hotel
sudarytos sutarties bendrosiose sąlygose, dėl jurisdikcijos suteikimo Belgijos teismams.
Šiuo klausimu pažymėtina, jog Reglamento Nr. 44/2001 23 straipsnyje nustatyta, kad jeigu šalys, kurių vienos arba daugiau nuolatinė gyvenamoji vieta yra valstybėje narėje, yra susitarusios, kad valstybės narės teismas arba teismai turi jurisdikciją spręsti bet kuriuos ginčus, kilusius arba galinčius kilti dėl konkrečių teisinių santykių, minėtas teismas arba minėti teismai turi jurisdikciją ir tokia jurisdikcija yra išimtinė, jeigu šalys nesusitarė kitaip.
Tačiau, darant prielaidą, kad šis straipsnis taikomas tokiomis aplinkybėmis, kaip nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pažymėtina, kad, kaip matyti iš Reglamento Nr. 1896/2006 16 konstatuojamosios dalies, teismas turėtų išnagrinėti prašymą, įskaitant jurisdikcijos klausimą ir įrodymų apibūdinimą, remdamasis prašymo formoje pateikta informacija. Iš tiesų pagal šio reglamento 8 straipsnį šis teismas kuo greičiau, remdamasis prašymo forma, išnagrinėja, ar įvykdyti, be kita ko, 6 ir 7 straipsniuose nustatyti reikalavimai ir ar reikalavimas atrodo pagrįstas.
Be to, Reglamento Nr. 1896/2006 12 straipsnio 4 dalies a punkte nurodyta, jog Europos mokėjimo įsakyme atsakovui pirmiausia pranešama, kad įsakymas išduotas remiantis vien ieškovo pateikta informacija, kurios minėtas teismas nepatikrino, o šio reglamento 12 straipsnio 4 dalies b punkte konkrečiai nurodyta, kad įsakymas taps vykdytinas, jei teismui pagal 16 straipsnį nebus pateiktas prieštaravimo pareiškimas. Tai taip pat aiškiai matyti iš atsakovui pateikto Europos mokėjimo įsakymo, kuris buvo priimtas naudojant Reglamento Nr. 1896/2006 V priede pateiktą E standartinę formą.
Taigi tokiomis aplinkybėmis, kaip nagrinėjamos pagrindinėje byloje, atsakovas, norėdamas pateikti prieštaravimą dėl kilmės teismo jurisdikcijos, nustatytos atsižvelgiant į galbūt netikslią informaciją, kurią ieškovas pateikė prašymo išduoti šį mokėjimo įsakymą formoje, turi veikti per Reglamento Nr. 1896/2006 16 straipsnyje nustatytą terminą, per kurį gali būti pateiktas prieštaravimas.
Šiuo klausimu primintina, kad šią galimybę veikti palengvina tai, kad pagal minėto reglamento 16 straipsnio 3 dalį atsakovas neprivalo konkrečiai nurodyti ginčijimo motyvų ir gali tiesiog ginčyti reikalavimą.
Kadangi pagal Reglamentą Nr. 1896/2006 pradėtos procedūros tikslas yra suderinti teismo proceso greitumą bei veiksmingumą ir teisės į gynybą paisymą, atsakovas turi įgyvendinti savo teises laikydamasis nustatytų terminų, todėl reikšdamas prieštaravimą dėl Europos mokėjimo įsakymo vykdymo gali remtis tik ribotomis priemonėmis.
Be to, primintina, kad, kaip pažymėjo generalinis advokatas išvados 33 punkte, kilmės teismo atliekamas jurisdikcijos tikrinimas vykstant Europos mokėjimo įsakymo procedūrai gali kelti sudėtingų teisės klausimų, kaip antai dėl sąlygos dėl jurisdikcijos suteikimo galiojimo, kurią vertinant reikės atlikti išsamesnę analizę, nei nurodyta Reglamento Nr. 1896/2006 8 straipsnyje.
Darytina išvada, kad konkrečiomis pagrindinės bylos aplinkybėmis negali būti laikoma, kad, atsižvelgiant į Reglamento Nr. 1896/2006 reikalavimus, Europos mokėjimo įsakymas atsakovui buvo išduotas akivaizdžiai neteisingai.
Antra, reikia nustatyti, ar tokiomis aplinkybėmis, kaip nagrinėjamos pagrindinėje byloje, „akivaizdu“, kad šis įsakymas buvo išduotas neteisingai, atsižvelgiant į kitas „išimtines aplinkybes“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1896/2006 20 straipsnio 2 dalį.
Šiuo klausimu pažymėtina, kad iš šio reglamento 25 konstatuojamosios dalies, kuri sutampa su iš dalies pakeisto Pasiūlymo dėl reglamento COM(2006) 57
final
25 konstatuojamąja dalimi, į kurią daro nuorodą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, matyti, kad šios „kitos išimtinės aplinkybės“ pirmiausia gali reikšti atvejį, kai Europos mokėjimo įsakymas buvo pagrįstas ieškovo prašymo formoje pateikta netikslia informacija.
Vis dėlto šiuo atveju, kaip buvo pažymėta šio sprendimo 35 punkte, atsakovė, grįsdama savo prašymą dėl peržiūros, rėmėsi kilmės teismo jurisdikcijos nebuvimu ir teigė, kad abi sutarties šalys pagrindinėje byloje susitarė dėl jurisdikcijos suteikimo Belgijos teismams.
Šiomis aplinkybėmis, remiantis Reglamentu Nr. 1896/2006, atsakovei įteikus Europos mokėjimo įsakymą, ji, kadangi negalėjo nežinoti apie tokį susitarimą dėl jurisdikcijos, galėjo įvertinti ieškovės prašymo formoje pateiktą galbūt neteisingą informaciją, susijusią šiuo atveju su kilmės teismo jurisdikcija. Todėl teikdama prieštaravimą pagal Reglamento Nr. 1896/2006 16 straipsnį ji turėjo galimybę tai nurodyti.
Kaip nurodyta šio reglamento 25 konstatuojamoje dalyje, Reglamento Nr. 1896/2006 20 straipsnio 2 dalyje numatyta įsakymo peržiūros galimybė neturėtų reikšti, kad atsakovui suteikiama antra galimybė prieštarauti reikalavimui.
Darytina išvada, kad tokiomis aplinkybėmis, kaip nagrinėjamos pagrindinėje byloje, negali būti laikoma, kad mokėjimo įsakymas buvo išduotas neteisingai dėl „išimtinių aplinkybių“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1896/2006 20 straipsnio 2 dalį.
Tokį šios nuostatos aiškinimą patvirtina šiuo reglamentu siekiamas tikslas. Iš tiesų, iš to paties reglamento 9 konstatuojamosios dalies ir 1 straipsnio 1 dalies a punkto matyti, kad juo siekiama supaprastinti, pagreitinti tarpvalstybinio pobūdžio bylinėjimąsi dėl neginčytinų piniginių reikalavimų ir sumažinti jo išlaidas, nustatant Europos mokėjimo įsakymo procedūrą. Reglamento Nr. 1896/2006 29 konstatuojamoje dalyje priduriama, kad juo siekiama nustatyti vienodą ir greitą šių piniginių reikalavimų išieškojimo mechanizmą.
Taigi, šio tikslo nebūtų galima pasiekti, jei tokiomis aplinkybėmis, kaip nagrinėjamos pagrindinėje byloje, Reglamento Nr. 1896/2006 20 straipsnio 2 dalis turėtų būti aiškinama taip, kad pagal ją leidžiama atsakovui prašyti peržiūrėti prašymą išduoti Europos mokėjimo įsakymą.
Atsižvelgiant į tai, kas pasakyta, į pateiktus klausimus reikia atsakyti, kad Reglamento Nr. 1896/2006 20 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją tokiomis aplinkybėmis, kaip nagrinėjamos pagrindinėje byloje, draudžiama atsakovui, kuriam pagal šį reglamentą buvo įteiktas Europos mokėjimo įsakymas, įgyti teisę į šio įsakymo peržiūrą, argumentuojant tuo, kad kilmės teismas, remdamasis ieškovo prašymo formoje pateikta galbūt neteisinga informacija, neteisingai pasiskelbė turintis jurisdikciją.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija) nusprendžia:

2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1896/2006, nustatančio Europos mokėjimo įsakymo procedūrą, su pakeitimais, padarytais 2012 m. spalio 4 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 936/2012, 20 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją tokiomis aplinkybėmis, kaip nagrinėjamos pagrindinėje byloje, draudžiama atsakovui, kuriam pagal šį reglamentą buvo įteiktas Europos mokėjimo įsakymas, įgyti teisę į šio įsakymo peržiūrą argumentuojant tuo, kad kilmės teismas, remdamasis ieškovo prašymo formoje pateikta galbūt neteisinga informacija, neteisingai pasiskelbė turintis jurisdikciją.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.