CELEX: 62013CJ0021
Ennakkoratkaisupyyntö
Kauppapolitiikka
Polkumyyntitullit
Asetus (EY) N:o 499/2009
Pätevyys
Kiinasta peräisin olevien tuotteiden tuonti
Thaimaasta lähetettyjen samojen tuotteiden tuonti
Tullien kiertäminen
Näyttö
Yhteistyöstä kieltäytyminen

Ennakkoratkaisupyyntö koskee Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien käsikäyttöisten haarukkatrukkien ja niiden keskeisten osien tuonnissa asetuksella (EY) N:o 1174/2005 käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan Thaimaasta lähetetyn saman tuotteen tuontia riippumatta siitä, onko tuotteen alkuperämaaksi ilmoitettu Thaimaa, 11.6.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 499/2009 (
EUVL L 151, s. 1
; jäljempänä riidanalainen asetus) pätevyyttä.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Simon, Evers & Co. GmbH (jäljempänä Simon, Evers) ja Hauptzollamt Hamburg-Hafen (Hampurin sataman päätullitoimisto, jäljempänä Hauptzollamt) ja joka koskee viimeksi mainitun päätöstä, jossa se velvoittaa Simon, Eversin maksamaan polkumyyntitullia.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Euroopan unionin polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden soveltamista koskevat säännökset, jotka olivat voimassa pääasian tosiseikkojen tapahtumisaikaan, vahvistettiin polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 384/96 (
EYVL 1996, L 56, s. 1
), sellaisena kuin se on muutettuna 8.3.2004 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 461/2004 (
EUVL L 77, s. 12
; jäljempänä perusasetus).
Perusasetuksen 13 artiklassa, jonka otsikko on ”Kiertäminen”, säädettiin seuraavaa:
”1.   Jos voimassa olevia toimenpiteitä kierretään, tämän asetuksen perusteella käyttöön otetut polkumyyntitullit voidaan laajentaa koskemaan samankaltaisen tuotteen – – tuontia kolmannesta maasta, – –. – – Kiertäminen määritellään kolmansien maiden ja yhteisön tai toimenpiteiden kohteena olevan maan yksittäisten yritysten ja yhteisön välisen kaupan rakenteen muutokseksi, joka johtuu käytännöstä, menettelystä tai toiminnasta, jolla ei ole riittävästi perusteita tai jolla ei ole muuta taloudellista perustetta kuin tullin käyttöön ottaminen, ja kun lisäksi on olemassa näyttöä vahingosta tai siitä, että tullin korjaavat vaikutukset vaarantuvat samankaltaisen tuotteen hintojen ja/tai määrien osalta, ja näyttöä polkumyynnistä verrattuna samankaltaisen tuotteen aikaisemmin määritettyihin normaaliarvoihin, tarvittaessa 2 artiklan säännösten mukaisesti.
– –
2.   Kokoonpanotoiminnan yhteisössä tai kolmannessa maassa katsotaan olevan voimassa olevien toimenpiteiden kiertämistä, jos:
a)
toiminta on alkanut tai huomattavasti lisääntynyt polkumyyntitutkimuksen vireillepanosta alkaen tai juuri ennen sitä ja jos kyseessä olevat osat tulevat maasta, johon sovelletaan toimenpiteitä;
– –
ja
c)
tullin korjaavat vaikutukset kumoutuvat samankaltaisen kokoonpannun tuotteen hintojen ja/tai määrien osalta, ja jos on todisteita polkumyynnistä verrattuna samankaltaisten tuotteiden aikaisemmin määritettyihin normaaliarvoihin.
3.   Tutkimus pannaan vireille tämän artiklan mukaisesti komission aloitteesta taikka jäsenvaltion tai minkä tahansa asianomaisen osapuolen pyynnöstä, jos on olemassa riittävä näyttö 1 kohdassa luetelluista tekijöistä. Tutkimus pannaan neuvoa-antavan komitean kuulemisen jälkeen vireille komission asetuksella, jolla voidaan myös velvoittaa tulliviranomaiset saattamaan tuonnin kirjaaminen pakolliseksi 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai vaatimaan vakuuksia. Tutkimuksen suorittaa komissio, mahdollisesti tulliviranomaisten avustuksella, ja se on päätettävä yhdeksän kuukauden kuluessa. Jos lopullisesti vahvistettujen tosiasioiden mukaan on perusteltua laajentaa toimenpiteiden soveltamisalaa, neuvosto päättää asiasta komission ehdotuksesta, jonka tämä tekee kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa. – –
– –”
Perusasetuksen 14 artiklan 6 kohdassa säädettiin seuraavaa:
”Jäsenvaltiot antavat kuukausittain komissiolle kertomuksen tutkimuksen tai toimenpiteiden kohteena olevien tuotteiden tuonnista ja tämän asetuksen mukaisesti kannettujen tullien määrästä.”
Perusasetuksen 18 artiklan 1 ja 6 kohdassa säädettiin seuraavaa:
”1.   Jos osapuoli, jota asia koskee, kieltäytyy antamasta tarvittavia tietoja tai ei toimita niitä tässä asetuksessa säädetyssä määräajassa tai merkittävällä tavalla vaikeuttaa tutkimuksia, alustavat tai lopulliset päätelmät, riippumatta siitä, ovatko ne myönteisiä vai kielteisiä, voidaan tehdä käytettävissä olevien tietojen perusteella. – – Osapuolille, joita asia koskee, on ilmoitettava yhteistyön puuttumisen seurauksista.
– –
6.   Jos asianomainen osapuoli ei toimi yhteistyössä tai toimii vain osittain yhteistyössä ja jos olennaisia tietoja ei näin ollen toimiteta, lopputulos voi olla osapuolelle vähemmän suotuisa kuin se olisi ollut, jos osapuoli olisi toiminut yhteistyössä.”
Neuvosto antoi 18.7.2005 komission 1.4.2003–31.3.2004 suorittaman tutkimuksen (jäljempänä alkuperäinen tutkimus) päätteeksi asetuksen (EY) N:o 1174/2005 lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien käsikäyttöisten haarukkatrukkien ja niiden keskeisten osien tuonnissa sekä kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta, sellaisena kuin tämä asetus on muutettuna 17.7.2008 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 684/2008 (
EUVL L 192, s. 1
; jäljempänä asetus N:o 1174/2005).
Asetuksen N:o 1174/2005 1 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien, CN-koodeihin ex 84279000 ja 84312000 (Taric-koodit 8427900010 ja 8431200010) luokiteltavien käsikäyttöisten haarukkatrukkien ja niiden keskeisten osien eli alustojen ja hydrauliikan tuonnissa. – –”
Kuten lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien käsikäyttöisten haarukkatrukkien ja niiden keskeisten osien tuonnissa asetuksella N:o 1174/2005, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 684/2008, käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpiteiden mahdollista kiertämistä Thaimaasta lähetettyjen käsikäyttöisten haarukkatrukkien ja niiden keskeisten osien tuonnilla, riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Thaimaa, koskevan tutkimuksen aloittamisesta ja kyseisen tuonnin kirjaamisvelvoitteesta 12.9.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 923/2008 (
EUVL L 252, s. 3
) johdanto-osan viidennestä perustelukappaleesta ilmenee, komissio päätti aloittaa tutkimuksen (jäljempänä kiertämistä koskeva tutkimus) sellaisen riittävän näytön perusteella, joka komission mukaan viittasi ensi arviolta siihen, että Kiinasta peräisin olevien käsikäyttöisten haarukkatrukkien tuonnissa käyttöön otettuja polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä oli kierretty suorittamalla kyseisen tuotteen kokoonpanotoimia Thaimaassa. Komissio antoi tämän takia asetuksen N:o 923/2008.
Riidanalaisen asetuksen johdanto-osan kymmenennestä perustelukappaleesta käy ilmi, että kiertämistä koskeva tutkimus käsitti 1.9.2007 ja 31.8.2008 välisen ajanjakson (jäljempänä tutkimusajanjakso).
Riidanalaisen asetuksen johdanto-osan kuudennessa perustelukappaleessa todetaan seuraavaa: ”Komissio ilmoitti [kiertämistä koskevan] tutkimuksen vireillepanosta virallisesti Kiinan ja Thaimaan viranomaisille, Kiinassa ja Thaimaassa toimiville tuottajille/viejille, niille yhteisön tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, ja yhteisön tuotannonalalle. Kyselylomakkeet lähetettiin Kiinassa ja Thaimaassa toimiville tuottajille/viejille sekä niille yhteisön tuojille, jotka olivat komission tiedossa alkuperäisen tutkimuksen perusteella, ja osapuolille, jotka olivat ilmoittautuneet asetuksen [N:o 923/2008] 3 artiklassa asetetuissa määräajoissa. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi vireillepanoasetuksessa asetetussa määräajassa. Kaikille osapuolille ilmoitettiin, että yhteistyöstä kieltäytyminen voi johtaa perusasetuksen 18 artiklan soveltamiseen ja päätelmien tekemiseen käytettävissä olevien tietojen perusteella.”
Riidanalaisen asetuksen johdanto-osan seitsemännestä perustelukappaleesta ilmenee, ettei Thaimaassa toimivilta tuottajilta/viejiltä saatu lainkaan vastauksia kyselylomakkeisiin eikä komissio saanut Thaimaan viranomaisilta mitään kannanottoja.
Riidanalaisen asetuksen johdanto-osan kahdeksannessa perustelukappaleessa todetaan, että ”yksi kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja vastasi kyselyyn ilmoittamalla vientimyyntinsä Euroopan yhteisöön sekä hyvin pieniä tarkasteltavana olevan tuotteen vientimääriä Thaimaahan. Kiinan viranomaiset eivät esittäneet huomautuksia”.
Lisäksi kyseisen asetuksen johdanto-osan yhdeksännestä perustelukappaleesta ilmenee, että ”yhdeksän yhteisön tuojaa toimitti kyselylomakevastaukset ja ilmoitti Kiinasta ja Thaimaasta tulevan tuontinsa. Vastauksista voidaan yleisesti päätellä, että tuonti Thaimaasta lisääntyi ja tuonti Kiinasta väheni äkillisesti vuonna 2006 eli lopullisten polkumyyntitullien voimaantuloa seuranneena vuonna. Seuraavina vuosina tuonti Kiinasta lisääntyi uudestaan ja samalla tuonti Thaimaasta väheni hieman, mutta pysyi yhä reilusti vuoden 2005 tason yläpuolella”.
Riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 16–21 perustelukappaleessa todetaan kolmansien maiden ja yhteisön välisen kaupan rakenteen muutoksesta seuraavaa:
”(16)
Koska yksikään thaimaalainen yritys ei toiminut yhteistyössä, tarkasteltavana olevan tuotteen Thaimaasta yhteisöön suuntautuvan viennin määrä ja arvo määritettiin käytettävissä olevien tietojen, tässä tapauksessa perusasetuksen 14 artiklan 6 kohdan mukaisten, jäsenvaltioiden keräämien ja komission yhteen kokoamien tilastotietojen perusteella sekä Eurostatin tietojen perusteella. – –
(17)
Polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen käsikäyttöisten haarukkatrukkien tuonti Thaimaasta lisääntyi vuosien 2005 ja 2007 välillä 7458 kappaleesta 64706 kappaleeseen ja väheni 42056 kappaleeseen tutkimusajanjaksolla.
(18)
Kiinasta Euroopan yhteisöön tuotujen käsikäyttöisten haarukkatrukkien määrä lisääntyi vuosien 2005 ja 2007 välillä 240639 kappaleesta 538271 kappaleeseen ja 584786 kappaleeseen tutkimusajanjaksolla. Käytettävissä olevien tietojen mukaan määrän kasvu johtuu pääasiassa sen vientiä harjoittavan tuottajan lisääntyneestä viennistä, joka kiinalaisyrityksistä ainoana sai alhaisimman polkumyyntitullin. Tämän osapuolen harjoittaman viennin prosenttiosuus Kiinasta Euroopan yhteisöön tuotujen käsikäyttöisten haarukkatrukkien määrän kasvusta vuodesta 2005 tutkimusajanjakson loppuun onkin ylivoimaisesti suurin.
(19)
Edellä esitetyn vuoksi päätellään, että Euroopan yhteisön, Kiinan ja Thaimaan välisen kaupan rakenteessa tapahtui muutos. Tuonti Kiinasta lisääntyi jatkuvasti, mutta se johtuu välittömästi sen ainoan kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan, joka toimi tutkimuksessa yhteistyössä ja jolle myönnettiin alhaisin polkumyyntitulli, vientitoiminnasta. Toisaalta tuonti Thaimaasta lisääntyi 868 prosenttia vuodesta 2005 vuoteen 2007 ja vakiintui tutkimusajanjakson aikana tasolle, joka oli 564 prosenttia vuoden 2005 tasosta.
(20)
Yhteenvetona havaitusta kaupan rakenteesta voidaan todeta, että vaikka vienti Kiinasta jatkui, samalla vienti Thaimaasta lisääntyi huomattavasti. Kiinalaisen viennin jatkuminen tai jatkuva kasvu, joka tosin oli paljon pienempää vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana kuin alkuperäisessä tutkimuksessa todettu kasvu, on selitettävissä sillä, että ylivoimaisesti suurimmasta osasta vientiä on vastuussa se kiinalainen yritys, jolla on alhaisin polkumyyntitulli. Sen sijaan Thaimaan osalta kaupan rakenteen voidaan katsoa johtuvan ainoastaan toimenpiteiden kiertämiseen tarkoitetusta toiminnasta.
(21)
Tuonti Thaimaasta yhteisöön alkoi lisääntyä ajanjaksolla, jolloin yhteisössä tehtiin alkuperäistä tutkimusta. On syytä muistaa, että Thaimaan viranomaisille samoin kuin potentiaalisille thaimaalaisille tuottajille/viejille oli tiedotettu käynnissä olevasta tutkimuksesta. Mitään sellaista näyttöä ei kuitenkaan saatu, joka olisi selittänyt viennin merkittävän kasvun, eikä yksikään thaimaalainen yritys toiminut tutkimuksessa yhteistyössä eli toimittanut tarvittavia kyselyvastauksia. Tässä yhteydessä on syytä korostaa, että tutkimuksen vireillepanon aikana komission käytössä olleiden tietojen perusteella näytti siltä, että Thaimaassa oli huomattavan paljon käsikäyttöisten haarukkatrukkien [ja niiden keskeisten osien] kokoonpanotoimintaa, kuten johdanto-osan 7 kappaleessa todetaan. Ei kuitenkaan saatu näyttöä siitä, että Thaimaassa olisi ollut käsikäyttöisten haarukkatrukkien [ja niiden keskeisten osien] varsinaista tuotantoa. Käytettävissä olevien tietojen perusteella päätellään näin ollen, että perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun muun riittävän pätevän syyn tai taloudellisen perusteen puuttuessa kaupan rakenteen muutos oli seurausta polkumyyntitullin käyttöönotosta käsikäyttöisten haarukkatrukkien [ja niiden keskeisten osien] tuonnissa Kiinasta.”
Riidanalainen asetus annettiin kiertämistä koskevan tutkimuksen jälkeen.
Kyseisen asetuksen 1 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1.   Laajennetaan [Kiinasta] peräisin olevien, asetuksen (EY) N:o 1174/2005 1 artiklassa määriteltyjen käsikäyttöisten haarukkatrukkien ja niiden keskeisten osien eli alustojen ja hydrauliikan tuonnissa asetuksella [N:o 1174/2005] käyttöön otettu ’kaikkiin muihin yrityksiin’ sovellettava lopullinen polkumyyntitulli koskemaan Thaimaasta lähetettyjä, asetuksen [N:o 1174/2005] 1 artiklassa määriteltyjä käsikäyttöisiä haarukkatrukkeja ja niiden keskeisiä osia eli alustoja ja hydrauliikkaa, jotka luokitellaan CN-koodeihin ex 84279000 ja ex 84312000 (Taric-koodit 8427900011 ja 8431200011), riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Thaimaa.
2.   Edellä 1 kohdan mukaisesti laajennetut tullit kannetaan komission asetuksen (EY) N:o 923/2008 2 artiklan ja [perusasetuksen] 13 artiklan 3 kohdan sekä 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti kirjatussa tuonnissa.
– –”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
Simon, Evers toi lokakuussa 2008 käsikäyttöisiä haarukkatrukkeja Thaimaasta.
Hauptzollamt vaati 12.8.2009 riidanalaisen asetuksen perusteella tekemällään tuontia koskevalla maksupäätöksellä Simon, Eversiä maksamaan 9666,90 euroa polkumyyntitullia.
Hauptzollamt hylkäsi tästä päätöksestä esitetyn oikaisuvaatimuksen perusteettomana 21.2.2011 tekemällään päätöksellä. Simon, Evers saattoi asian tämän jälkeen Finanzgericht Hamburgin käsiteltäväksi.
Kyseinen tuomioistuin on epävarma siitä, täyttyvätkö perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdassa polkumyyntitullien kiertämisen toteamiselle vahvistetut edellytykset kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävässä asiassa. Tarkemmin sanottuna se on epävarma siitä, voidaanko yhteys polkumyyntitullin kohteena olevan maan tuonnin ja polkumyyntitullin laajentamisen kohteena olevan maan tuonnin välillä todeta ainoastaan sillä perusteella, että kyseisen kolmannen maan vientimäärät ovat muuttuneet. Finanzgericht Hamburg huomauttaa Thaimaasta peräisin olevan tuonnin kehityksestä, että vuoden 2007 kuluessa huomattavasti kasvaneen tuonnin määrä laski huomattavasti tutkimusajanjakson aikana.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ilmaisee myös epäilyksensä siitä, voiko kolmansien maiden ja unionin välisen kaupan rakenteen muutoksen syynä olla Kiinasta peräisin oleville haarukkatrukeille määrättyjen polkumyyntitullien käyttöönotto, vaikka tutkimusajanjakson kuluessa myös tuonti Kiinasta kasvoi huomattavasti. Koska näyttö, jonka avulla yhtäältä olisi voitu selvittää, miksi vienti Thaimaasta kasvoi selvästi, ja jolla toisaalta osoitettaisiin, ettei Thaimaassa ollut käsikäyttöisten haarukkatrukkien varsinaista valmistustoimintaa, puuttui, ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan on vähintäänkin arveluttavaa, että käytettävissä olevien tietojen perusteella voitaisiin päätyä katsomaan, että perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen muiden riittävien perusteiden tai muun taloudellisen perusteen puuttuessa kaupan rakenteen muutos oli seurausta polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinasta peräisin olevien käsikäyttöisten haarukkatrukkien ja niiden keskeisten osien tuonnissa.
Tässä tilanteessa Finanzgericht Hamburg on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko [riidanalainen] asetus pätemätön, koska komissio jätti ottamatta huomioon [perusasetuksen] 13 artiklassa vahvistetut edellytykset polkumyyntitoimenpiteiden kiertämisen toteamiseksi ja otti lähtökohdaksi kiertämisen jo sillä perusteella, että kyseisen Thaimaasta peräisin olevan viennin laajuus kasvoi toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen huomattavasti, vaikka komissio ei tehnyt thaimaalaisten viejien puuttuvan yhteistyön perusteella muita konkreettisia toteamuksia?”
Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu
Alustavat toteamukset
Aluksi on todettava, että kansallinen tuomioistuin tiedustelee kysymyksellään, onko riidanalainen asetus pätemätön siitä syystä, että unionin toimielimet eivät ole näyttäneet oikeudellisesti riittävällä tavalla perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua ”kiertämistä”, koska ne eivät ole osoittaneet thaimaalaisten viejien puuttuvan yhteistyön takia yhtäältä kolmansien maiden ja unionin välisen kaupan rakenteen muutosta ja toisaalta sellaista käytäntöä, menettelyä tai toimintaa, jolla ei ole riittävästi perusteita tai jolla ei ole muuta taloudellista perustetta kuin polkumyyntitullin käyttöön ottaminen.
Simon, Evers toi unionin tuomioistuimelle esittämissään huomautuksissa esiin toisen syyn riidanalaisen asetuksen pätemättömyydelle, joka oli se, että unionin toimielimet eivät olleet näyttäneet, että polkumyyntitullin korjaavat vaikutukset olivat vaarantuneet samankaltaisen tuotteen hintojen ja/tai määrien osalta.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan SEUT 267 artikla perustuu kansallisten tuomioistuinten ja unionin tuomioistuimen selvään tehtävänjakoon, joten yksinomaan kansallisen tuomioistuimen, jossa asia on vireillä ja joka vastaa annettavasta ratkaisusta, tehtävänä on kunkin asian erityispiirteiden perusteella harkita, onko ennakkoratkaisu tarpeen asian ratkaisemiseksi ja onko sen unionin tuomioistuimelle esittämillä kysymyksillä merkitystä asian kannalta (ks. mm. tuomio Hoesch Metals and Alloys, C‑373/08,
EU:C:2010:68
, 59 kohta).
Samaten vakiintuneesta oikeuskäytännöstä seuraa, että SEUT 267 artiklalla ei perusteta muutoksenhakukeinoa kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian asianosaisille, joten unionin tuomioistuimen ei ole arvioitava unionin oikeuden pätevyyttä pelkästään sillä perusteella, että jokin näistä asianosaisista on tuonut esiin tämän kysymyksen unionin tuomioistuimelle toimittamissaan kirjallisissa huomautuksissa (ks. tuomio MSD Sharp & Dohme, C-316/09,
EU:C:2011:275
, 23 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Tällaisessa tilanteessa riidanalaisen asetuksen pätevyyden tutkintaa ei ole ulotettava sellaisiin perusteisiin, joihin ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei ole viitannut (ks. tuomio Nuova Agricast, C-390/06,
EU:C:2008:224
, 44 kohta).
Riidanalaisen asetuksen pätevyys
Vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee, että yhteisen kauppapolitiikan ja aivan erityisesti kaupallisten suojatoimenpiteiden alalla unionin toimielimillä on laaja harkintavalta, koska ne taloudelliset, poliittiset ja oikeudelliset tilanteet, joita toimielinten on arvioitava, ovat monitahoisia. Tällaista arviointia koskevassa tuomioistuinvalvonnassa on näin ollen rajoituttava tarkistamaan, että menettelysääntöjä on noudatettu, että riitautetun valinnan perustaksi hyväksytyt tosiseikat ovat aineellisesti paikkansapitäviä, että näitä tosiseikkoja arvioitaessa ei ole tehty ilmeistä virhettä ja että harkintavaltaa ei ole käytetty väärin (ks. tuomio neuvosto ja komissio v. Interpipe Niko Tube ja Interpipe NTRP, C-191/09 P ja C‑200/09 P,
EU:C:2012:78
, 63 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Erityisesti polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden kiertämisen osalta on niin, että perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdan mukaan kiertäminen koostuu kolmansien maiden ja unionin välisen kaupan rakenteen muutoksesta, joka johtuu käytännöstä, menettelystä tai toiminnasta, jolla ei ole riittävästi perusteita tai jolla ei ole muuta taloudellista perustetta kuin tullin käyttöön ottaminen, ja kun lisäksi on saatu näyttöä vahingosta tai siitä, että tullin korjaavat vaikutukset vaarantuvat samankaltaisen tuotteen hintojen ja/tai määrien osalta.
Kyseisen asetuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaan komission tehtävänä on panna vireille tutkimus kiertämiskäytännöistä saadun alustavan näytön perusteella. Jos kyseisen tutkimuksen kuluessa selvitettyjen tosiseikkojen perusteella voidaan päätyä katsomaan, että kyseessä on kiertäminen, komissio ehdottaa neuvostolle polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden laajentamista.
Perusasetuksessa ei ole kuitenkaan säännöstä, jossa annettaisiin komissiolle valta velvoittaa kiertämistä koskevassa tutkimuksessa niitä tuottajia tai viejiä, joita valitus koskee, osallistumaan tutkimukseen tai toimittamaan tietoja. Komissio on siten riippuvainen siitä, että asianomaiset osapuolet tekevät yhteistyötä vapaaehtoisesti toimittaakseen sille tarvittavat tiedot.
Unionin lainsäätäjä on säätänyt tästä syystä perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdassa, että jos osapuoli, jota asia koskee, kieltäytyy antamasta tarvittavia tietoja tai ei toimita niitä tässä asetuksessa säädetyssä määräajassa tai merkittävällä tavalla vaikeuttaa tutkimuksia, alustavat tai lopulliset päätelmät, riippumatta siitä, ovatko ne myönteisiä vai kielteisiä, voidaan tehdä käytettävissä olevien tietojen perusteella.
Kyseisen 18 artiklan 6 kohdassa täsmennetään, että jos asianomainen osapuoli ei toimi yhteistyössä tai toimii vain osittain yhteistyössä ja jos olennaisia tietoja ei näin ollen toimiteta, lopputulos voi olla osapuolelle vähemmän suotuisa kuin se olisi ollut, jos osapuoli olisi toiminut yhteistyössä.
Vaikka perusasetuksessa ja erityisesti sen 13 artiklan 3 kohdassa vahvistetaan periaate, jonka mukaan todistustaakka kiertämisestä kuuluu unionin toimielimille, perusasetuksen 18 artiklan 1 ja 6 kohdan tarkoituksena on selvästi lieventää tätä taakkaa siinä tapauksessa, että asianomaiset osapuolet eivät toimi yhteistyössä, sillä, että näissä säännöksissä säädetään, että kyseiset toimielimet voivat perustaa kiertämistä koskevan tutkimuksensa päätelmät käytettävissä oleviin tietoihin ja että osapuolet, jotka eivät ole tehneet yhteistyötä, saattavat saada vähemmän suotuisan lopputuloksen.
Kuten julkisasiamies on korostanut ratkaisuehdotuksensa 68 ja 69 kohdassa, perusasetuksen 18 kohdasta ilmenee, ettei unionin lainsäätäjän tarkoituksena ollut vahvistaa laillista olettamaa, jonka perusteella siitä, etteivät asianomaiset osapuolet toimi yhteistyössä, voidaan suoraan todeta kiertäminen ja joka näin ollen vapauttaa unionin toimielimet näyttövaatimuksesta. Kun otetaan huomioon mahdollisuus tehdä jopa lopullisia päätelmiä käytettävissä olevien tietojen perusteella ja kohdella osapuolta, joka ei toimi yhteistyössä tai joka toimii vain osittain yhteistyössä, vähemmän suotuisasti kuin jos se olisi toiminut yhteistyössä, on kuitenkin aivan yhtä selvää, että unionin toimielimet voivat yhtäpitävien välillisten todisteiden kokonaisuuden perusteella päätyä katsomaan, että tulleja on kierretty perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
Kaikkien muiden ratkaisuiden vaarana on, että unionin kaupan suojatoimenpiteiden tehokkuus heikentyy joka kerran kun unionin toimielimet joutuvat tilanteeseen, jossa kiertämisen näyttämiseksi toteutettavan tutkimuksen yhteydessä kieltäydytään yhteistyöstä.
Riidanalaisen asetuksen pätevyyttä koskeva kysymys on tutkittava näiden seikkojen valossa.
Ensimmäiseksi on palautettava mieleen, että kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävässä asiassa Thaimaassa toimivat tuottajat/viejät kuten eivät myöskään Thaimaan viranomaiset toimineet yhteistyössä kiertämistä koskevassa tutkimuksessa. Lisäksi yksi ainoa kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja ilmoitti vientimyyntinsä unioniin sekä hyvin pieniä tarkasteltavana olevan tuotteen vientimääriä Thaimaahan, ja myöskään Kiinan viranomaiset eivät esittäneet huomautuksia.
Kuten riidanalaisen asetuksen johdanto-osan kuudennesta perustelukappaleesta käy ilmi, komissio ilmoitti kiertämistä koskevan tutkimuksen vireillepanosta virallisesti Kiinan ja Thaimaan viranomaisille, tuottajille/viejille ja kyseisille yhteisön maahantuojille sekä yhteisön tuotannonalalle. Lisäksi kyselylomakkeet lähetettiin edellä mainituille tuottajille/viejille ja yhteisön maahantuojille, joten viimeksi mainituille oli annettu tilaisuus esittää kantansa ja tulla kuulluksi komissiossa.
Koska asianosaiset yritykset kieltäytyivät toimimasta yhteistyössä, neuvosto määritti käsikäyttöisten haarukkatrukkien Thaimaasta ja Kiinasta unioniin suuntautuvan viennin määrän ja arvon pelkästään käytettävissä olevien tietojen eli perusasetuksen 14 artiklan 6 kohdan mukaisten, jäsenvaltioiden keräämien ja komission yhteen kokoamien tilastotietojen sekä Eurostatin tietojen perusteella.
Unionin toimielimet pystyivät päätymään näiden tietojen perusteella siihen, että sen jälkeen kun polkumyynnin vastaiset toimenpiteet oli otettu käyttöön Kiinasta peräisin olevien käsikäyttöisten haarukkatrukkien tuonnissa, Thaimaasta peräisin olevien käsikäyttöisten haarukkatrukkien tuonti lisääntyi vuonna 2005 tuoduista 7458 kappaleesta vuonna 2007 tuotuihin 64706 kappaleeseen ennen kuin määrä väheni 42056 kappaleeseen tutkimusajanjaksolla. Tämä vastasi 868 prosentin kasvua vuosien 2005 ja 2007 välillä, ja kasvu oli tutkimusajanjakson kuluessa 564 prosenttia vuoden 2005 tasosta.
Unionin toimielimet totesivat, että Kiinasta unioniin tuotujen käsikäyttöisten haarukkatrukkien määrä lisääntyi vuonna 2005 tuoduista 240639 kappaleesta 538 271 kappaleeseen vuonna 2007 ja 584 786 kappaleeseen tutkimusajanjaksolla. Toimielinten käytettävissä olleiden tietojen mukaan määrän kasvu johtui pääasiassa sellaisen vientiä harjoittavan kiinalaisen tuottajan, johon sovellettiin alhaisempaa eli 7,6 prosentin polkumyyntitullia, lisääntyneestä viennistä, kun taas muihin vientiä harjoittaviin kiinalaisiin tuottajiin sovellettiin 28,5–46,7 prosentin polkumyyntitullia.
Näistä seikoista seuraa ensinnäkin, että Thaimaasta peräisin oleva tuonti kasvoi hyvin huomattavasti vuodesta 2005 lähtien eli siitä lähtien kun polkumyyntitullia sovellettiin Kiinasta peräisin olevaan tuontiin, toiseksi, että oli olemassa uskottava taloudellinen syy, jolla viimeksi mainitun tuonnin kasvaminen vuodesta 2005 lähtien voitiin perustella, ja kolmanneksi, että tämä kasvu oli suhteellisesti selvästi Thaimaasta peräisin olevan tuonnin määrän kasvua vähäisempää.
Simon, Evers väittää kuitenkin, että kolmansien maiden ja unionin välisen kaupan rakenne ei ole muuttunut merkittävästi, koska perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle kaupan rakenteen muuttumiselle on luonteenomaista, että polkumyyntitullin kohteena olevasta kolmannesta maasta peräisin olevan tuonnin on pienennyttävä polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimaantulon seurauksena ja että maista, joissa toimenpiteitä väitetään kierrettävän, peräisin olevien samankaltaisten tuotteiden tuonnin on puolestaan kasvettava.
Kyseinen edellytys ei kuitenkaan Simon, Eversin mukaan täyttynyt pääasiassa.
Tästä on tärkeää korostaa, että perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdassa ei vaadita, että kiertämisen välttämättömänä edellytyksenä olisi oltava, että tuonti polkumyyntitullin kohteena olevasta maasta korvataan tuonnilla siitä maasta, jossa toimenpiteitä kierretään.
Lisäksi – kuten julkisasiamies on korostanut ratkaisuehdotuksensa 87 kohdassa – kiertämisen määritelmä esitetään perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdassa hyvin yleisluonteisin sanamuodoin, jotka jättävät unionin toimielimille paljon liikkumavaraa, koska sitä, mikä on ”kolmansien maiden ja yhteisön välisen kaupan rakenteen muutoksen” luonne ja toteuttamistapa, ei täsmennetä.
Näin ollen on todettava, että neuvosto on näyttänyt oikeudellisesti riittävällä tavalla Kiinan, Thaimaan ja unionin välisen kaupan rakenteen muutoksen.
Toiseksi ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen epäilykset riidanalaisen asetuksen pätevyydestä perustuvat myös siihen, että unionin toimielimet eivät ole esittäneet näyttöä siitä, että kyseisten kolmansien maiden ja unionin välisen kaupan rakenteen muutoksen syynä olisi Kiinasta peräisin olevien tuotteiden tuonnissa käyttöönotetun polkumyyntitullin kiertäminen.
Kuten perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdasta käy ilmi, kiertämisestä on kyse ainoastaan silloin, kun on näytetty, että käytännölle, menettelylle tai toiminnalle, josta kolmansien maiden ja unionin välisen kaupan rakenteen muutos johtuu, ei ole muita riittäviä perusteita tai muuta taloudellista perustetta kuin tullin käyttöön ottaminen.
Riidanalaisesta asetuksesta käy samaten ilmi, että toimielimet päätyivät kyseisen kiertämisen olemassaoloon yhtäpitävien välillisten todisteiden kokonaisuuden perusteella. Ne totesivat, että Thaimaan ja unionin välisen kaupan rakenteen muutos oli alkanut heti sen jälkeen kun polkumyyntitulli oli otettu käyttöön Kiinasta peräisin olevassa tuonnissa. Tämä ajallinen yhteneväisyys on tärkeä todiste, jolla voidaan näyttää looginen ja järkeenkäyvä yhteys Thaimaasta peräisin olevan tuonnin laajuuden huomattavan kasvamisen ja polkumyyntitullin käyttöönottamisen välillä.
Kuten lisäksi riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 21 perustelukappaleesta ilmenee, kiertämistä koskevan tutkimuksen vireillepanon aikana komission käytössä olleiden tietojen perusteella näytti siltä, että Thaimaassa oli huomattavan paljon kyseisen tuotteen kokoonpanotoimintaa.
Vielä on niin, että Thaimaassa ja Kiinassa toimivat tuottajat/viejät tai Thaimaan hallitus eivät toimittaneet unionin toimielimille sellaista näyttöä, jolla voitaisiin selittää Thaimaasta peräisin olevien käsikäyttöisten haarukkatrukkien tuonnin huomattava kasvu. Erityisesti näille toimielimille ei ole esitetty mitään sellaista näyttöä, jonka avulla voitaisiin osoittaa, että Thaimaassa oli käsikäyttöisten haarukkatrukkien varsinaista tuotantotoimintaa.
Syynä sille, että unionin toimielimet eivät siten pystyneet määrittämään varmuudella Thaimaan ja unionin välisen kaupan rakenteen muutoksen syitä, oli näin ollen se, että kyseiset yritykset ja kansalliset viranomaiset eivät toimineet yhteistyössä kiertämistä koskevassa tutkimuksessa.
Tällaisessa tilanteessa, jolle on luonteenomaista täydellinen kieltäytyminen yhteistyöstä kiertämistä koskevassa tutkimuksessa, unionin toimielimillä oli siten oikeus päätyä välillisten todisteiden perusteella siihen, että Thaimaassa harjoitettujen käytäntöjen, menettelyiden tai toimintojen ainoana tarkoituksena oli Kiinasta peräisin olevassa tuonnissa käyttöön otetun polkumyyntitullin kiertäminen. Tällaisessa tilanteessa kyseisten osapuolten tehtävänä on esittää näyttö järkeenkäyvästä perusteesta, jolla tämä toiminta voidaan perustella ja jossa on kyse muusta kuin polkumyyntitullin välttämisestä (ks. analogisesti tuomio Brother International, C-26/88,
EU:C:1989:637
, 29 kohta).
Tästä seuraa, että neuvosto ei tehnyt ilmeistä tosiseikkojen arviointivirhettä, kun se katsoi riidanalaisessa asetuksessa, että kyseessä on perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu toimenpiteiden kiertäminen.
Näiden seikkojen perusteella on vastattava, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämän kysymyksen tarkastelussa ei ole tullut esiin mitään sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi riidanalaisen asetuksen pätevyyteen.
Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (toinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämän kysymyksen tarkastelussa ei ole tullut esiin mitään sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien käsikäyttöisten haarukkatrukkien ja niiden keskeisten osien tuonnissa asetuksella (EY) N:o 1174/2005 käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan Thaimaasta lähetetyn saman tuotteen tuontia riippumatta siitä, onko tuotteen alkuperämaaksi ilmoitettu Thaimaa, 11.6.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 499/2009 pätevyyteen.

Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: saksa.