CELEX: 62012CJ0066
Euroopa Liidu ametnike ja muude teenistujate töötasude ja pensionide iga-aastane kohandamine
Ametnike personalieeskirjad
Tühistamishagi
Teatis KOM(2011) 829 (lõplik)
Ettepanek KOM(2011) 820 (lõplik)
Tegevusetushagi
Ettepanekute esitamine ametnike personalieeskirjade XI lisa artikli 10 alusel
Komisjoni tegevusetus
Hagi eseme äralangemine
Otsuse tegemise vajaduse äralangemine

Euroopa Liidu Nõukogu palub oma hagiavalduses:
—
esimese võimalusena ELTL artikli 263 alusel tühistada
—
komisjon 24. novembri 2011. aasta teatis, millega esitatakse täiendavat teavet komisjoni 13. juuli 2011. aasta aruandele erandiklausli kohta (teatis KOM(2011) 829 (lõplik); edaspidi „vaidlustatud teatis”) osas, milles Euroopa Komisjon lõplikult keeldub selles Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitamast asjakohaseid ettepanekuid Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade, mis kehtestati nõukogu 29. veebruari 1968. aasta määrusega (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 259/68, millega kehtestatakse Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjad ja muude teenistujate teenistustingimused ning komisjoni ametnike suhtes ajutiselt kohaldatavad erimeetmed (
EÜT L 56, lk 1
; ELT eriväljaanne 01/02, lk 5), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrusega (EL, Euratom) nr 1080/2010 (
ELT L 311, lk 1
), 5. juunil 2012 avaldatud parandusest tulenevas redaktsioonis (
ELT L 144, lk 48
) (edaspidi „personalieeskirjad”), XI lisa artikli 10 alusel ning
—
komisjoni 24. novembril 2011 esitatud ettepanek nõukogu määruse kohta, millega kohandatakse alates 1. juulist 2011 Euroopa Liidu ametnike ja muude teenistujate töötasusid ja pensione ning nimetatud töötasude ja pensionide suhtes kohaldatavaid paranduskoefitsiente (KOM(2011) 820 (lõplik); edaspidi „vaidlustatud ettepanek”);
—
teise võimalusena tuvastada vastavalt ELTL artiklile 265 aluslepingute rikkumine seeläbi, et komisjon ei esitanud parlamendile ja nõukogule asjakohaseid ettepanekuid vastavalt personalieeskirjade XI lisa artiklile 10.
Õiguslik raamistik
Personalieeskirjade artikkel 65 näeb ette:
„1.   Nõukogu vaatab ametnike ja liidu muude teenistujate töötasu igal aastal läbi. Ta teeb seda septembrikuus komisjoni ühisaruande põhjal, mis põhineb Euroopa Liidu Statistikaameti [Eurostat] poolt kokkuleppel liikmesriikide statistikaametitega koostatud ühisindeksil; indeks vastab igas liidu liikmesriigis 1. juuli seisule.
Läbivaatamisel kaalub nõukogu, kas töötasusid tuleks liidu majandus‑ ja sotsiaalpoliitika osana kohandada. Ta võtab eriti arvesse igasugust palgatõusu avalikus teenistuses ja vajadust uute ametnike järele.
2.   Elukalliduse olulise suurenemise korral otsustab nõukogu kahe kuu jooksul, kuidas paranduskoefitsiente kohandada ja, vajaduse korral, kas neid tuleb kohaldada tagasiulatuvalt.
3.   Käesoleva artikli kohaldamisel teeb nõukogu otsuse komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega, mis on sätestatud [ELL] artikli 16 lõigetes 4 ja 5.”
Personalieeskirjade artikli 82 lõige 2 sätestab, et kui nõukogu otsustab vastavalt artikli 65 lõikele 1 kohandada töötasu, kohandatakse samamoodi ka pensioneid.
Personalieeskirjade artikli 65a kohaselt on artiklite 64 ja 65 rakenduseeskirjad sätestatud XI lisas.
Personalieeskirjade XI lisa artikkel 1, mis kuulub selle lisa 1. peatüki 1. jaosse, näeb ette, et personalieeskirjade artikli 65 lõikes 1 ettenähtud ümberhindamise eesmärgil koostab Eurostat enne iga aasta oktoobri lõppu aruande, mis käsitleb elukalliduse muutumist Brüsselis (Belgia) (Brüsseli rahvusvaheline indeks), elukalliduse muutumist mujal kui Brüsselis (ostujõu pariteedid ja kaudsed indeksid) ning muutusi kaheksa liikmesriigi keskvalitsuse teenistuses olevate siseriiklike riigiteenistujate palkade ostujõus (erinäitajad).
Personalieeskirjade XI lisa artikkel 3, mis kuulub lisa 1. peatüki 2. jaosse „Töötasu ja pensionide iga-aastase kohandamise kord”, sätestab:
„1.   Nõukogu võtab enne iga aasta lõppu komisjoni ettepanekul ja 1. jaos sätestatud kriteeriumide põhjal vastu alates 1. juulist kohaldatava ja personalieeskirjade artikli 65 lõike 3 kohase otsuse töötasude ja pensionide kohandamise kohta.
2.   Kohanduse suurus saadakse Brüsseli rahvusvahelise indeksi korrutamisel erinäitajaga. Kohandus esitatakse netosummas ühtse üldprotsendina.
[...]
5.   Belgias ja Luksemburgis paranduskoefitsienti ei kohaldata. Paranduskoefitsiendid, mida kohaldatakse:
a)
teistes liikmesriikides ja muudes töötamiskohtades töötavate liidu ametnike palkade suhtes,
b)
[...] liidu pensionide suhtes, mis makstakse teistes liikmesriikides enne 1. maid 2004 saadud õigustele vastava osa alusel,
määratakse kindlaks käesoleva lisa artiklis 1 osutatud vastavate ostujõu pariteetide ja personalieeskirjade artiklis 63 asjaomaste riikide suhtes määratletud vahetuskursside vaheliste suhete põhjal.
[...]”
Personalieeskirjade XI lisa 5. peatüki pealkiri on „Erandiklausel”. See koosneb ühest artiklist 10, mis sätestab:
„Kui komisjoni selleks otstarbeks esitatud [objektiivsete] andmete põhjal leitakse, et liidu majanduslik ja sotsiaalne olukord on tõsiselt ja äkiliselt halvenenud, esitab komisjon asjakohased ettepanekud, mille üle Euroopa Parlament ja nõukogu otsustavad [ELTL] artiklis 336 sätestatud korras.” [täpsustatud tõlge]
Lisa artikli 15 lõike 1 kohaselt kohaldatakse lisa sätteid 1. juulist 2004 kuni 31. detsembrini 2012.
Vaidluse taust
Leides, et liidus hiljuti aset leidnud finants‑ ja majanduskriisi tõttu on „liidu majanduslik ja sotsiaalne olukord tõsiselt ja äkiliselt halvenenud” personalieeskirjade XI lisa artikli 10 tähenduses, palus nõukogu 2010. aasta detsembris komisjonil personalieeskirjade XI lisa artikli 10 alusel esitada õigel ajal asjakohased ettepanekud, et parlament ja nõukogu jõuaksid neid uurida ning enne 2011. aasta lõppu vastu võtta.
Komisjon esitas vastuseks sellele taotlusele 13. juulil 2011 aruande erandiklausli kohta (personalieeskirjade XI lisa artikkel 10) (KOM(2011) 440 (lõplik)), milles ta 15 näitajale ning komisjoni majandus‑ ja rahandusküsimuste peadirektoraadi poolt 13. mail 2011 avaldatud Euroopa majandusprognoosile tuginedes järeldas, et ettepanekut personalieeskirjade XI lisa artikli 10 alusel ei pea esitama.
Selle aruande analüüsimise tulemusel leidsid nõukogus aset arutelud, mistõttu esitati komisjonile uus taotlus selleks, et rakendataks artiklit 10 ja esitataks asjakohane ettepanek töötasude kohandamiseks.
Vastuseks sellele taotlusele esitas komisjon vaidlustatud teatise, mis eelkõige tugines komisjoni majandus‑ ja rahandusküsimuste peadirektoraadi 10. novembril 2011 esitatud Euroopa majandusprognoosile. Komisjon jõudis uuesti järeldusele, et liit ei seisa vastamisi personalieeskirjade XI lisa artikli 10 tähenduses erakorralise olukorraga ning seega ei saanud ta erandiklauslit kohaldada.
Komisjon esitas samal päeval nõukogule vaidlustatud ettepaneku, milles personalieeskirjade XI lisa artiklis 3 ette nähtud „tavapärase” meetodi alusel tehti ettepanek kohandada töötasusid 1,7% võrra.
Nõukogu 19. detsembri 2011. aasta otsusega 2011/866/EL, mis käsitleb komisjoni ettepanekut nõukogu määruse kohta, millega kohandatakse alates 1. juulist 2011 Euroopa Liidu ametnike ja muude teenistujate töötasusid ja pensione ning nimetatud töötasude ja pensionide suhtes kohaldatavaid paranduskoefitsiente (
ELT L 341, lk 54
) otsustas nõukogu „jätta vastu võtmata […] [vaidlustatud ettepaneku]” eelkõige järgmistel põhjustel:
„(8)
[…] Nõukogu on veendunud, et praegu liidus valitsev finants‑ ja majanduskriis, mis on väga paljudes liikmesriikides põhjustanud märkimisväärseid eelarvekohandusi, muu hulgas riigiametnike palgakärpeid, on liidu majanduslikku ja sotsiaalset olukorda tõsiselt ja äkiliselt halvendanud.
[...]
(13)
Ülaltoodut arvestades leiab nõukogu, et komisjoni seisukoht majandusliku ja sotsiaalse olukorra tõsise ja [äkilise] halvenemise küsimuses ning tema loobumine personalieeskirjade XI lisa artiklil 10 põhineva ettepaneku esitamisest põhineb ebapiisavatel ja ekslikel lähtepunktidel.
(14)
Kuna Euroopa Kohus on kohtuasjas [, milles tehti 24. novembri 2010. aasta otsus
C-40/10: komisjon
vs
. nõukogu (EKL 2010, lk I-12043)
] otsustanud, et personalieeskirjade XI lisa kohaldamise perioodil on artiklis 10 sätestatud kord ainus vahend, millega saab töötasude kohandamisel arvesse võtta majanduskriise, siis nõukogu võimalus seda artiklit kriisiperioodil kohaldada sõltus komisjoni ettepaneku esitamisest.
(15)
Nõukogu on veendunud, et arvestades personalieeskirjade XI lisa artikli 10 sõnastust ja [ELL] artikli 13 lõike 2 teises lauses sätestatud lojaalse institutsioonidevahelise koostöö kohustust, oli komisjon kohustatud esitama nõukogule asjakohase ettepaneku. Komisjoni järeldused ja tema otsus jätta asjakohane ettepanek esitamata rikuvad seega nimetatud kohustust.
(16)
Kuna nõukogu saab otsuse teha üksnes komisjoni ettepaneku põhjal, on komisjoni suutmatus teha tõendite põhjal korrektseid järeldusi ning esitada personalieeskirjade XI lisa artikli 10 kohane ettepanek takistanud nõukogu majandusliku ja sotsiaalse olukorra tõsisele ja äkilisele halvenemisele korrektselt reageerimast, st võtmast vastu personalieeskirjade XI lisa artikli 10 kohast õigusakti.” [täpsustatud tõlge]
Poolte nõuded ja menetlus Euroopa Kohtus
Nõukogu palub Euroopa Kohtul:
—
esimese võimalusena tühistada ELTL artikli 263 alusel vaidlustatud teatis osas, milles komisjon lõplikult keeldub selles parlamendile ja nõukogule esitamast asjakohaseid ettepanekuid personalieeskirjade XI lisa artikli 10 alusel, ja vaidlustatud ettepanek,
—
teise võimalusena tuvastada vastavalt ELTL artiklile 265 aluslepingute rikkumine seeläbi, et komisjon ei esitanud parlamendile ja nõukogule asjakohaseid ettepanekuid vastavalt personalieeskirjade XI lisa artiklile 10 ning
—
mõista kohtukulud välja komisjonilt.
Komisjon palub Euroopa Kohtul jätta hagi rahuldamata ja mõista kohtukulud välja nõukogult.
Euroopa Kohtu presidendi 20. aprilli 2012. aasta määrusega anti parlamendile luba astuda menetlusse komisjoni nõuete toetuseks. Euroopa Kohtu presidendi 6. juuli 2012. aasta määrusega anti Tšehhi Vabariigile, Taani Kuningriigile, Saksamaa Liitvabariigile, Iirimaale, Hispaania Kuningriigile, Prantsuse Vabariigile, Läti Vabariigile, Madalmaade Kuningriigile ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigile luba astuda menetlusse nõukogu nõuete toetuseks.
Hagi
Nõukogu väidab oma hagiavalduses, et komisjon rikkus personalieeskirjade XI lisa artiklit 10 koostoimes ELL artikli 13 lõike 2 teise lause ja ELTL artikliga 241, kuna ta esitas vaidlustatud ettepaneku lisa artikli 3 ette nähtud „tavapärase” meetodi alusel ja keeldus nii esitamast asjakohaseid ettepanekuid artikli 10 alusel.
Komisjon leiab, et hagi on vastuvõetamatu, kuna nõukogu ei otsustanud esitada kõnealust hagi oma liikmete kvalifitseeritud häälteenamusega. Lisaks ei ole vaidlustatud teatis ega vaidlustatud ettepanek ELTL artikli 263 tähenduses vaidlustatavad aktid. Lõpuks ei ole ELTL artiklis 265 toodud tingimused täidetud eelkõige seetõttu, et komisjon võttis seisukoha nõukogu taotluse kohta, väites et tingimused personalieeskirjade XI lisa artiklis 10 ette nähtud menetluse algatamiseks ei olnud täidetud. Siiski ei ole nõukogult võetud õiguskaitset, kuna ta võis esitada oma seisukoha hagi raames, mille komisjon esitas nõukogu keeldumise peale võtta vastu vaidlustatud ettepanek, mis esitati personalieeskirjade XI lisa artikli 3 alusel. Teise võimalusena vaidlustab komisjon tühistamishagi ja tegevusetushagi põhjendatuse ning väidab, et nõukogu ei ole tõendanud, et komisjon on liidu sotsiaalse ja majandusliku olukorra hindamisel teinud ilmse hindamisvea.
Sarnaselt asjaga, milles tehti 19. novembri 2013. aasta kohtuotsus C‑63/12: komisjon
vs.
nõukogu, puudutab käesolev hagi liidu ametnike ja muude teenistujate töötasude ja pensionide kohandamist 2011. aastal ning see vaidlus tekkis komisjoni ja nõukogu vahelisest erimeelsusest küsimuses, kas 2011. aastal tuleb kohaldada personalieeskirjade XI lisa artiklis 3 ette nähtud „tavapärast” automaatset meetodit või lisa artiklis 10 ette nähtud erandiklauslit, mida kohaldatakse siis, kui „liidu majanduslik ja sotsiaalne olukord on tõsiselt ja äkiliselt halvenenud”. Nende kahe kohtuasja otsene seotus ilmneb samuti asjaolust, et mõlemas asjas viitavad pooled teises asjas esitatud ja lisas toodud menetlusdokumentidele.
Eespool viidatud 19. novembri 2013. aasta kohtuotsuse komisjon
vs.
nõukogu punktides 57–77 tegi Euroopa Kohus aga otsuse institutsioonide rollide jaotuse kohta töötasude ja pensionide iga-aastasel kohandamise raames, eelkõige seoses sellega, mis puudutab kohandamise õigusliku aluse kindlaksmääramist ja erandiklausli kohaldamist.
Neil asjaoludel tuleb sedastada, et käesoleva hagi ese on ära langenud ja seetõttu puudub vajadus asjas otsus teha.
Kohtukulud
Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 142 sätestab, et kui vajadus lahendi tegemiseks langeb ära, jaotab Euroopa Kohus kohtukulud omal äranägemisel.
Käesolevas asjas on hagi ese ära langenud mitte poolte tegevuse tõttu, vaid seetõttu, et Euroopa Kohus tegi otsuse tühistamishagi kohta asjas, milles tehti eespool viidatud 19. novembri 2013. aasta kohtuotsus komisjon
vs.
nõukogu.
Neil asjaoludel tuleb otsustada, et nõukogu, komisjon ja menetlusse astujad kannavad ise oma kohtukulud.

Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (suurkoda) otsustab:

1.
Otsuse tegemise vajadus on ära langenud.

2.
Jätta Tšehhi Vabariigi, Taani Kuningriigi, Saksamaa Liitvabariigi, Iirimaa, Hispaania Kuningriigi, Prantsuse Vabariigi, Läti Vabariigi, Madalmaade Kuningriigi, Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi, Euroopa Parlamendi, Euroopa Liidu Nõukogu ning Euroopa Komisjoni kohtukulud nende endi kanda.

Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: prantsuse.