CELEX: 62009CJ0404
Nesplnění povinnosti státem
Směrnice 85/337/ EHS
Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí
Směrnice 92/43/EHS
Ochrana přírodních stanovišť
Volně žijící živočichové a planě rostoucí rostliny
Povrchová těžba uhlí
Lokalita ‚Alto Sil‘
Zvláště chráněné území
Lokalita významná pro Společenství
Medvěd hnědý (Ursus arctos)
Tetřev hlušec (Tetrao urogallus)

Svou žalobou Komise Evropských společenství žádá Soudní dvůr, aby určil:
–        že Španělské království tím, že povolilo povrchovou těžbu v dolech „Fonfría“, „Nueva Julia“ a „Ladrones“ bez posouzení, které
by umožnilo vhodným způsobem určit, popsat a posoudit přímé, nepřímé a kumulativní vlivy existujících povrchových těžebních
provozů
nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z článků 2 a 3, jakož i z čl. 5 odst. 1 a směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27.
června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl.
vyd. 15/01, s. 248) ve znění směrnice Rady 97/11/ES ze dne 3. března 1997 (Úř. věst. L 73, s. 5; Zvl. vyd. 15/03, s. 151,
dále jen „pozměněná směrnice 85/337“);
–        že Španělské království tím, že počínaje rokem 2000, kdy byla oblast „Alto Sil“ prohlášena za zvláště chráněné území (dále
jen „ZCHÚ“) na základě směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků (Úř. věst. L 103, s. 1;
Zvl. vyd. 15/01, s. 98), ve znění směrnice Komise 97/49/ES ze dne 29. července 1997 (Úř. věst L 223, s. 9; Zvl. vyd. 15/03,
s. 344, dále jen „směrnice o ochraně ptáků“),
–        že povolilo těžbu v povrchových dolech „Nueva Julia“ a „Ladrones“, aniž vhodným způsobem posoudilo možné vlivy těchto záměrů
a v každém případě aniž byly dodrženy podmínky, za nichž mohly být záměry z důvodů převažujícího veřejného zájmu a neexistence
alternativních řešení, navzdory riziku, které je s nimi spojeno pro tetřeva hlušce (
Tetrao urogallus
), který byl důvodem vyhlášení „Alto Sil“ zvláštní oblastí ochrany, jakož i tím, že Evropské komisi byla oznámena pouze kompenzační
opatření nezbytná k zajištění soudržnosti sítě Natura 2000, a
–        že nepřijalo nezbytná opatření k zabránění poškozování stanovišť, včetně stanovišť těchto druhů, a významných vyrušování tetřeva
hlušce, jehož přítomnost v lokalitě je důvodem vyhlášení zmíněného ZCHÚ, způsobených těžbou v dolech „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“,
„Fonfría“, „Ampliación de Feixolín“ a „Nueva Julia“,
nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají ve vztahu k ZCHÚ „Alto Sil“ z čl. 6 odst. 2 až 4 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne
21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7;
Zvl. vyd. 15/02, s. 102, dále jen „směrnice o stanovištích“) ve spojení s článkem 7 této směrnice;
–        že Španělské království počínaje lednem 1998 tím, že v souvislosti s těžbou v dolech „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“,
„Fonfría“ a „Nueva Julia“ nepřijalo opatření nezbytná k ochraně ekologického významu na vnitrostátní úrovni, který vykazuje
lokalita „Alto Sil“ navrhovaná jakožto lokalita významná pro Společenství (dále jen „LVS“) na základě směrnice o ochraně stanovišť,
Španělské království porušilo, co se týče navrhované lokality „Alto Sil“, povinnosti, které pro ně vyplývají ze zmíněné směrnice
ve výkladu rozsudků ze dne 13. ledna 2005, Dragaggi a další (C‑117/03, Sb. rozh. s. I‑167), jakož i ze dne 14. září 2006,
Bund Naturschutz in Bayern a další (C‑244/05, Sb. rozh. s. I‑8445);
–        že Španělské království od prosince 2004
–        tím, že povolilo záměry povrchové těžby (v dolech „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“, „Fonfría“ a „Nueva Julia“),
jež mohou mít významný vliv na chráněné hodnoty, jež byly důvodem pro vyhlášení „Alto Sil“ za LVS, aniž provedlo vhodné posouzení
možných vlivů těchto dolů a v každém případě aniž byly dodrženy podmínky, za nichž mohly být záměry, navzdory riziku, které
je s nimi spojeno pro chráněné hodnoty, které byly důvodem vyhlášení „Alto Sil“, výlučně z důvodů převažujícího veřejného
zájmu a v případě neexistence alternativních řešení a pouze po oznámení kompenzačních opatření nezbytných k zajištění soudržnosti
sítě Natura 2000 Komisi, uskutečněny,
–        a tím, že nepřijalo nezbytná opatření k zabránění poškozování stanovišť živočišných druhů, jakož i jejich vyrušování těžbou
v dolech „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“, „Fonfría“, „Nueva Julia“, a „Ampliación de Feixolín“,
nesplnilo povinnosti, které pro ně ve vztahu k LVS „Alto Sil“ vyplývají z čl. 6 odst. 2 až 4 směrnice o stanovištích.

Právní rámec

Pozměněná směrnice 85/337
Článek 2 odst. 1 směrnice 85/337 ve znění pozdějších změn zní:
„Členské státy přijmou všechna opatření nezbytná k zajištění, aby před vydáním povolení podléhaly záměry, které mohou mít
významný vliv na životní prostředí mimo jiné v důsledku své povahy, rozsahu nebo umístění, požadavku získat povolení a posouzení
z hlediska jejich vlivů. Tyto záměry jsou vymezeny v článku 4.“
Článek 3 zmíněné směrnice stanoví:
„Posuzování vlivů na životní prostředí vhodným způsobem určí, popíše a posoudí v každém jednotlivém případě a v souladu s články
4 až 11 přímé a nepřímé vlivy záměru na tyto faktory:
–        člověka, faunu a flóru,
–        půdu, vodu, ovzduší, podnebí a krajinu,
–        hmotný majetek a kulturní dědictví,
–        vzájemné působení mezi faktory uvedenými v první, druhé a třetí odrážce.“
Článek 4 odst. 1 pozměněné směrnice 85/337 upřesňuje, že „[s] výhradou čl. 2 odst. 3 záměry uvedené v příloze I podléhají
posouzení v souladu články 5 až 10“.
Příloha I pozměněné směrnice 85/337 obsahuje seznam podle zmíněného čl. 4 odst. 1. Bod 19 této přílohy se tedy týká „lomů
a povrchových těžebních provozů, pokud plocha místa přesahuje 25 hektarů, nebo v případě, že se jedná o rašeliniště, 150 hektarů“.
Co se týče ostatních druhů záměrů, čl. 4 odst. 2 této pozměněné směrnice stanoví:
„S výhradou čl. 2 odst. 3 určí členské státy pro záměry uvedené v příloze II:
a)      na základě přezkoumání každého jednotlivého případu,
nebo
b)      na základě prahových hodnot nebo kritérií stanovených členským státem, zda záměry podléhají posouzení v souladu s články 5
až 10.
Členské státy se mohou rozhodnout používat oba postupy uvedené v písm. a) a b).
[...]“
Ohledně záměrů, na něž se vztahuje čl. 4 odst. 2 této směrnice, je v bodě 13 přílohy II téže směrnice zmiňována „[j]akákoliv
změna nebo rozšíření záměrů uvedených v příloze I nebo v příloze II, které jsou již povoleny, uskutečněny nebo jsou právě
uskutečňovány, které by mohly mít závažný negativní vliv na životní prostředí“.
Článek 5 pozměněné směrnice 85/337 stanoví:
„1.      V případě záměrů, které podle článku 4 musí podléhat posouzení vlivů na životní prostředí v souladu s články 5 až 10, přijmou
členské státy nezbytná opatření k zajištění, aby oznamovatel poskytl ve vhodné formě informace upřesněné v příloze IV, pokud:
a)      členské státy považují tyto informace za důležité v dané fázi povolovacího řízení a vzhledem ke zvláštním rysům konkrétního
záměru nebo určitého druhu záměrů a složek životního prostředí, které by mohly být zasaženy;
b)      členské státy považují za odůvodněné požadovat po oznamovateli, aby tyto informace shromáždil, mimo jiné s ohledem na současné
poznatky a metody posuzování.
[...]
3.      Informace, které má oznamovatel poskytnout v souladu s odstavcem 1, musí zahrnovat alespoň:
–        popis záměru obsahující informace o jeho umístění, povaze a rozsahu,
–        popis zamýšlených opatření k vyloučení a omezení významných škodlivých vlivů a je-li to možné i k jejich nápravě,
–        údaje nezbytné k určení a posouzení hlavních vlivů, které by záměr mohl mít na životní prostředí,
–        nástin hlavních alternativních řešení uvažovaných oznamovatelem a uvedení hlavních důvodů jeho výběru, s přihlédnutím k vlivům
na životní prostředí,
–        všeobecně srozumitelné shrnutí informací uvedených v předchozích odrážkách.
[...]“
Příloha IV pozměněné směrnice 85/337 upřesňuje informace, jež musí být poskytnuty podle čl. 5 odst. 1 této směrnice:
„1.      Popis záměru zahrnující zejména:
–        popis fyzikální povahy záměru jako celku a požadavků na způsob využívání půdy během výstavby a provozu,
–        popis hlavních charakteristik výrobních procesů, například druhu a množství použitého materiálu,
–        odhad typu a množství předpokládaného odpadu a emisí (znečištění vody, ovzduší a půdy, hluk, vibrace, světlo, teplo, záření
atd.) vznikajících provozem navrhovaného záměru.
2.      Nástin hlavních alternativních řešení uvažovaných oznamovatelem a uvedení hlavních důvodů jeho výběru, s přihlédnutím k vlivům
na životní prostředí.
3.      Popis aspektů životního prostředí, které by mohly být navrhovaným záměrem významně zasaženy, zejména včetně obyvatelstva,
fauny, flóry, půdy, vody, ovzduší, klimatických faktorů, hmotných statků včetně architektonického a archeologického dědictví,
krajiny a vzájemných vztahů mezi těmito faktory.
4.      Popis možných významných vlivů navrhovaného záměru na životní prostředí vyplývajících z:
–        existence záměru jako celku,
–        využívání přírodních zdrojů,
–        emise znečišťujících látek, vzniku rušivých vlivů a zneškodňování odpadu
a oznamovatelem vypracovaný popis předpovědních metod použitých k posouzení vlivů na životní prostředí.
5.      Popis zamýšlených opatření pro předcházení, snížení a pokud možno vyrovnání všech významných negativních vlivů na životní
prostředí.
6.      Všeobecně srozumitelné shrnutí informací poskytovaných na základě zmíněných bodů.
7.      Uvedení všech obtíží (technických nedostatků nebo nedostatků ve znalostech) zjištěných oznamovatelem při shromažďování požadovaných
informací.“
Co se týče pojmu „popis“ obsaženého v bodě 4 zmíněné přílohy IV, tato upřesňuje, že „[t]ento popis by měl zahrnovat přímé
a jakékoliv nepřímé, sekundární, kumulativní, krátkodobé, střednědobé a dlouhodobé, stálé a dočasné, pozitivní a negativní
vlivy záměru“.

Směrnice o ochraně ptáků
Článek 4 odst. 1 a 2 směrnice o ochraně ptáků stanoví, že členské státy označí území nejvhodnější k ochraně ptáků podle přílohy
I směrnice a území stěhovavých ptáků jako ZCHÚ.
V příloze I směrnice o ochraně ptáků je uveden zejména tetřev hlušec (
Tetrao urogallus
).
Článek 4 odst. 4 věta 1 směrnice o ochraně ptáků upravuje ochranu ZCHÚ:
„S ohledem na ochranu oblastí uvedených v odstavcích 1 a 2 přijmou členské státy vhodná opatření pro předcházení znečišťování
nebo poškozování stanovišť nebo jakýchkoli rušivých zásahů, které negativně ovlivňují ptáky, pokud by mohly být významné z hlediska
cílů tohoto článku.“

Směrnice o ochraně stanovišť
Podle šestého bodu odůvodnění směrnice o ochraně stanovišť „vzhledem k tomu, že je nutno podle stanoveného časového rozvrhu
vyhlásit zvláštní oblasti ochrany s cílem vytvořit spojitou evropskou ekologickou síť, aby byla zajištěna ochrana nebo zachování
přírodních stanovišť a druhů v zájmu Společenství v odpovídajícím stavu z hlediska jejich ochrany“.
Sedmý bod odůvodnění této směrnice zní takto:
„[...] všechny tyto vyhlášené oblasti včetně těch, které jsou nebo budou klasifikovány jako zvláště chráněná území podle směrnice
[o ochraně ptáků], budou zařazeny do spojité evropské ekologické sítě.“
V desátém bodě odůvodnění směrnice o ochraně stanovišť se uvádí, že „musí být přiměřeně hodnoceny veškeré plány a programy,
které by mohly významně ovlivnit cíle ochrany v lokalitě, která již byla k ochraně navržena nebo bude navržena v budoucnosti“.
Článek 3 směrnice o ochraně stanovišť stanoví:
„1.      Pod názvem ‚Natura 2000‘ bude vytvořena spojitá evropská ekologická síť zvláštních oblastí ochrany. Tato síť složená z lokalit
s přírodními stanovišti uvedenými v příloze I a stanovišti druhů uvedenými v příloze II umožní zachovat příslušné typy přírodních
stanovišť a stanoviště druhů v jejich přirozeném areálu rozšíření ve stavu příznivém z hlediska jejich ochrany nebo popřípadě
umožní tento stav obnovit.
Síť Natura 2000 zahrne i zvláště chráněná území označená členskými státy podle směrnice [o ochraně ptáků].
2.      Každý členský stát přispěje k vytvoření sítě Natura 2000 v poměru, který odpovídá zastoupení typů přírodních stanovišť a stanovišť
druhů uvedených v odstavci 1 na jeho území. Za tímto účelem vymezí každý členský stát v souladu s článkem 4 lokality jako
zvláštní oblasti ochrany se zřetelem k cílům stanoveným v odstavci 1.
[...]“
Článek 4 zmíněné směrnice stanoví:
„1.      Na základě kritérií stanovených v příloze III (etapa 1) a na základě příslušných vědeckých informací navrhne každý členský
stát seznam lokalit, v němž bude uvedeno, jaké typy přírodních stanovišť z přílohy I a jaké druhy z přílohy II, původní pro
toto území, se na jednotlivých lokalitách vyskytují. [...]
Seznam spolu s informacemi o každé lokalitě musí být do tří let po zveřejnění této směrnice předložen Komisi. [...]
2.      Na základě kritérií stanovených v příloze III (etapa 2) a v rámci jak každé z pěti biogeografických oblastí uvedených v čl. 1
písm. c) bod iii), tak celého území uvedeného v čl. 2 odst. 1, vypracuje Komise po dohodě s každým členským státem návrh seznamu
[LVS], které vybere ze seznamů členských států, na nichž se vyskytuje jeden nebo více prioritních typů přírodních stanovišť
nebo prioritních druhů.
[...]
Seznam lokalit vybraných jako [LVS], na nichž se vyskytuje jeden nebo více typů prioritních přírodních stanovišť nebo prioritních
druhů, přijme Komise postupem podle článku 21.
[...]
4.      Jakmile je [LVS] přijata postupem podle odstavce 2, vyhlásí příslušný členský stát co nejdříve [...] tuto lokalitu jako zvláštní
oblast ochrany.
5.      Jakmile je některá lokalita zařazena do seznamu uvedeného v třetím pododstavci odstavce 2, vztahuje se na ni ustanovení čl. 6
odst. 2 až 4.“
Článek 6 odst. 2 až 4 směrnice o ochraně stanovišť stanoví:
„2.      Členské státy přijmou vhodná opatření, aby v oblastech zvláštní ochrany vyloučily poškozování přírodních stanovišť a stanovišť
druhů, jakož i vyrušování druhů, pro něž jsou tato území určena, pokud by takové vyrušování mohlo být významné ve vztahu k cílům
této směrnice.
3.      Jakýkoli plán nebo projekt, který s určitou lokalitou přímo nesouvisí nebo není pro péči o ni nezbytný, avšak bude mít pravděpodobně
na tuto lokalitu významný vliv, a to buď samostatně, nebo v kombinaci s jinými plány nebo projekty, podléhá odpovídajícímu
posouzení jeho důsledků pro lokalitu z hlediska cílů její ochrany. S přihlédnutím k výsledkům uvedeného hodnocení důsledků
pro lokalitu a s výhradou odstavce 4 schválí příslušné orgány příslušného státu tento plán nebo projekt teprve poté, co se
ujistí, že nebude mít nepříznivý účinek na celistvost příslušné lokality, a co si v případě potřeby opatří stanovisko široké
veřejnosti.
4.      Pokud navzdory negativnímu výsledku posouzení důsledků pro lokalitu musí být určitý plán nebo projekt z naléhavých důvodů
převažujícího veřejného zájmu, včetně důvodů sociálního a ekonomického charakteru, přesto uskutečněn a není-li k dispozici
žádné alternativní řešení, zajistí členský stát veškerá kompenzační opatření nezbytná pro zajištění ochrany celkové soudržnosti
sítě Natura 2000. O přijatých kompenzačních opatřeních uvědomí Komisi.
Jestliže se na dotyčné lokalitě vyskytují prioritní typy přírodních stanovišť a/nebo prioritní druhy, pak mohou být uplatněny
pouze důvody související s ochranou lidského zdraví a veřejné bezpečnosti s nesporně příznivými důsledky mimořádného významu
pro životní prostředí nebo jiné naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu podle stanoviska Komise.“
Článek 7 směrnice o ochraně stanovišť stanoví:
„Povinnosti vyplývající z ustanovení čl. 6 odst. 2, 3 a 4 této směrnice nahrazují povinnosti vyplývající z první věty čl. 4
odst. 4 směrnice [o ochraně ptáků], pokud jde o území označená podle čl. 4 odst. 1 nebo obdobně uznaná podle čl. 4 odst. 2
uvedené směrnice, a to ode dne provádění této směrnice nebo ode dne označení nebo uznání členským státem podle směrnice [o
ochraně ptáků] podle toho, které datum je pozdější.“
V příloze IV směrnice o ochraně stanovišť, nadepsané „Druhy živočichů a rostlin v zájmu Společenství, které vyžadují přísnou
ochranu“, se v bodě a) uvádí druh medvěd hnědý (
Ursus arctos
) jakožto prioritní druh.

Skutkový základ sporu a postup před zahájením soudního řízení
Lokalita „Alto Sil“, na horním toku řeky Sil, má rozlohu více než 43 000 hektarů a nachází se na severozápadě španělského
regionu Kastilie-León, v přímé blízkosti regionů Galicie a Asturie.
V průběhu ledna 1998 navrhlo Španělské království tuto lokalitu jako LVS podle čl. 4 odst. 1 směrnice o ochraně stanovišť.
S účinností od 1. ledna 2000 tento členský stát rovněž vyhlásil tutéž lokalitu jako ZCHÚ podle směrnice o ochraně ptáků, jelikož
se v ní vyskytuje několik druhů ptáků uvedených v příloze I této směrnice, mezi nimi i hnízdící populace druhu tetřev hlušec.
Dne 7. prosince 2004 Komise, která rozhodnutím 2004/813/ES vydala na základě směrnice 92/43 seznam lokalit významných pro
Společenství v atlantické biogeografické oblasti (Úř. věst. L 387, s. 1) zařadila lokalitu „Alto Sil“ na tento seznam pod
č. ES 0000210.
Ve standardním formuláři údajů, kterým se Komisi sděluje oblast navrhovanou jako LVS, je uvedeno mimo jiné 10 až 15 exemplářů
medvěda hnědého a 42 až 47 samčích exemplářů kantábrijského poddruhu tetřeva hlušce (
Tetrao urogallus cantabricus
).
V tomto formuláři jsou dále zmiňovány zejména následující typy přírodních stanovišť:
–        4030 – evropská suchá vřesoviště (50 % celkové výměry oblasti),
–        4090 – endemické porosty nízkých keříků v horách Středomoří s druhy rodu
Genista
(6 % celkové výměry oblasti),
–        6160 – travinné porosty s
Festuca indigesta
v iberských horách (1 % celkové výměry oblasti),
–        8230 – křemičité skály s pionýrskou vegetací
Sedo-Scleranthion
nebo
Sedo albi-Veronicion dillenii
(13 % celkové výměry oblasti) a
–        9230 – galicijsko-portugalské doubravy s druhy
Quercus robur
a
Quercus pyrenaica
(6 % celkové výměry oblasti).
Uvádí se zde též, že populace druhu tetřev hlušec vyskytující se v této lokalitě má význam regionální (50 % samčích exemplářů
přítomných v autonomním společenství Kastilie a León) i celostátní (2 % samčích exemplářů přítomných na území Španělska).
Podle téhož formuláře je ohroženost této lokality „v zásadě důsledkem povrchové těžby“.
V průběhu roku 2001 byla Komise informována o existenci několika povrchových uhelných dolů spravovaných podnikem Minero Siderúrgica
de Ponferrada SA, který se v současnosti nazývá „Coto Minero Cantábrico SA“, nacházejících se v bezprostřední blízkosti lokality
„Alto Sil“.
Ze spisu vyplývá, že povrchové těžební provozy, jichž se týká toto řízení, lze rozdělit do dvou skupin.
První skupina těchto provozů se nachází severně od řeky Sil a obce Villablino (dále jen souhrnně „severní doly“). Všechny
tyto doly jsou umístěny uvnitř LVS „Alto Sil“.
Jedná se především o povrchový důl nazvaný „Feixolín“, který byl povolen dne 1. ledna 1986 pro plochu 95,86 hektaru a byl
provozován od roku 2000 do roku 2008. V současné době zde probíhá „rekultivace“.
Součástí této skupiny severních dolů je povrchový důl zvaný „Ampliación de Feixolín“, jehož těžební provoz zaujímá celkovou
plochu 93,9 hektaru.
Co se týče tohoto dolu, španělské orgány mu dne 9. listopadu 2009 uložily sankci a nařídily několik opatření z důvodu, že
v tomto dole probíhala těžba na ploše 35,24 hektaru již v době, kdy zmíněný důl nebyl ještě povolen.
Provozování téhož dolu na části plochy tohoto těžebního provozu, tzn. na ploše 39,62 hektaru, však bylo dne 11. června 2009
povoleno. Dne 7. října 2009 byla nařízena opatření s cílem omezit a kompenzovat dopady tohoto provozu na životní prostředí.
Třetí severní důl nese jméno „Fonfría“. Zaujímá plochu 350 hektarů a byl povolen dne 21. června 1999. Těžba uhlí v této lokalitě
probíhala od ledna 2001 a byla ukončena v průběhu prosince 2010.
Jižně od řeky Sil a jihozápadně od obce Villaseca de Laciana se nacházejí další povrchové uhelné doly, jež jsou předmětem
tohoto řízení (dále jen souhrnně „jižní doly“).
Jedná se především o skupinu dolů nazvaných „Salguero-Prégame-Valdesegadas“, které zaujímají plochu 196 hektarů. Tyto doly
byly povoleny v období 1984–2002. Většina těchto dolů není od roku 2002 v provozu. V současnosti v nich z velké části probíhá
„rekultivace“.
Dále je třeba zmínit důl nazývaný „Nueva Julia“, který byl povolen dne 16. září 2003 pro celkovou plochu 405 hektarů a který
je v provozu od roku 2006.
Konečně důl zvaný „Ladrones“ byl povolen dne 24. prosince 2003 pro celkovou plochu 117 hektarů. Dosud nebyl uveden do provozu.
Všechny tyto jižní doly spolu navzájem sousedí. Z těchto dolů se pouze „Ladrones“ nachází uvnitř hranic LVS „Alto Sil“, ostatní
doly se nacházejí na vnější hranicí zmíněné LVS.
Komise měla za to, že stran těchto důlních provozů španělské orgány nesplnily povinnosti, které pro ně vyplývaly z pozměněné
směrnice 85/337 a směrnice o ochraně stanovišť, a poté, co přezkoumala informace poskytnuté těmito orgány, zaslala Španělskému
království dne 18. července 2003 výzvu dopisem.
Komise měla zejména za to, že posouzení vlivu na životní prostředí dostatečně nezohlednilo případné vyrušování medvěda hnědého
a že nebyl brán dostatečný zřetel na kumulativní vlivy těžebních provozů, a proto poté, co přezkoumala připomínky Španělského
království k výzvě dopisem, zaslala dne 22. prosince 2004 tomuto členskému státu odůvodněné stanovisko.
Ve své odpovědi Španělské království předložilo mimo jiné zprávu, v níž byly zkoumány případy různých záměrů a navržena opatření
na ochranu dané lokality (dále jen „zpráva z roku 2005“).
Zejména ke zohlednění výše uvedených rozsudků Dragaggi a další, jakož i Bund Naturschutz in Bayern a další zaslala Komise
dne 29. února 2008 Španělskému království druhou výzva dopisem.
Španělské království odpovědělo dopisem ze dne 7. května 2008, kde se zejména dovolávalo neexistence významného narušování
životního prostředí, jež by bylo možno připisovat povrchovým těžebním provozům, a zároveň informovalo o svém záměru vypracovat
strategický plán umožňující uvést provozování povrchové důlní činnosti uvnitř oblasti „Alto Sil“ do souladu s ochranou přírodních
bohatství zavedenou právem Společenství.
Dne 1. prosince 2008 vydala Komise druhé odůvodněné stanovisko, v němž zopakovala výtky obsažené ve druhé výzvě dopisem a vyzvala
Španělské království, aby tomuto stanovisku vyhovělo ve lhůtě dvou měsíců od jeho obdržení.
Jelikož Komise měla za to, zejména vzhledem k připomínkám a k dokumentům předloženým Španělským královstvím v odpovědi na
toto druhé odůvodněné stanovisko, že situace zůstává neuspokojivá, podala tuto žalobu.

K žádosti o provedení dokazování a podpůrně o znovuotevření ústní části řízení
Podáním došlým kanceláři Soudního dvora dne 15. července 2011 požádalo Španělské království Soudní dvůr, aby nařídil provedení
dokazování v souladu s článkem 60 jednacího řádu Soudního dvora a podpůrně znovuotevřel ústní část řízení podle článku 61
tohoto řádu.
Na podporu své žádosti Španělské království uvádí, že oproti názoru vyjádřenému generální advokátkou v jejím stanovisku ze
spisu nevyplývá, jak již tento členský stát ostatně uvedl ve své žalobní odpovědi a ve své duplice, že v povrchových uhelných
dolech „Ampliación de Feixolín“ a „Ladrones“ byla již provozována důlní činnosti.
Podle Španělského království vycházela analýza generální advokátky z nepřesných skutkových předpokladů.
Španělské království žádá Soudní dvůr, aby smělo předložit nové důkazy ke skutkovému stavu týkajícímu se povrchových dolů
„Ampliación de Feixolín“ a „Ladrones“, a podpůrně o znovuotevření ústní části řízení.
V tomto ohledu je třeba především konstatovat, že ze spisu, a to převážně z tabulky nadepsané „Aktivní těžební provozy“ nacházející
se na straně 50 zprávy z roku 2005 vyplývá, že v povrchovém dole „Ampliación de Feixolín“ byly vskutku prováděny určité důlní
činnosti, jež vedly ke zničení stanovišť, zejména pak stanoviště 9230 – galicijsko-portugalské doubravy s druhy
Quercus robur
a
Quercus pyrenaica
o

výměře 19, 9 hektaru. Jelikož ze spisu vyplývá, že rozhodnutím přijatým dne 9. listopadu 2009 bylo provozovateli tohoto dolu
uloženo ukončit jeho provozování a byla mu uložena sankce za to, že zahájil provoz, aniž k tomu předem obdržel povolení, zůstává
skutečností, že provoz na ploše 35,24 hektaru opravdu probíhal. To je ostatně potvrzováno zprávou týkající se návštěvy této
lokality, předloženou Španělským královstvím v příloze jeho dupliky, která potvrzuje, že třebaže se jeví, že v této lokalitě
neprobíhala těžba uhlí, vedly jiné činnosti k ničení vegetace.
Dále na rozdíl od toho, co tvrdí Španělské království, ze stanoviska generální advokátky nevyplývá, že toto stanovisko vycházelo
z předpokladu, že povrchový důl „Ladrones“ byl již provozován. Naopak výtky Komise ohledně tohoto dolu zkoumané generální
advokátkou se týkají nedostatků, jimiž bylo stiženo posouzení vlivu záměru důlní těžby na životní prostředí. Na rozdíl od
ostatních výtek se tudíž tyto výtky týkají postupu povolování tohoto dolu, a nikoli případných důlních činností v místě tohoto
dolu vykonávaných po jeho povolení.
Není tudíž namístě nařídit dokazování požadované Španělským královstvím.
Co se týče podpůrné žádosti o znovuotevření ústní části řízení, je třeba připomenout, že Soudní dvůr může podle článku 61
svého jednacího řádu bez návrhu nebo na návrh generálního advokáta nebo na návrh účastníků řízení nařídit znovuotevření ústní
části řízení, pokud má za to, že věc není dostatečně objasněna nebo že musí být rozhodnuta na základě argumentu, který nebyl
mezi účastníky řízení projednán (viz zejména rozsudek ze dne 16. prosince 2008, Cartesio, C‑210/06, Sb. rozh. s. I‑9641, bod
46, a rozsudek ze dne 26. května 2011, Komise v. Španělsko, C‑306/08, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 60).
Statut Soudního dvora Evropské unie ani jeho jednací řád naproti tomu účastníkům řízení nedávají možnost podat vyjádření v reakci
na stanovisko přednesené generálním advokátem (viz zejména rozsudek Komise v. Španělsko, výše uvedený, bod 61).
V projednávané věci má Soudní dvůr po vyslechnutí generální advokátky za to, že v projednávané věci disponuje všemi poznatky
nezbytnými pro rozhodnutí o sporu, který mu byl předložen, takže nedochází k tomu, že by věc musela být přezkoumávána z hlediska
argumentů, které mezi účastníky řízení nebyly projednány. Znovuotevření ústní části řízení tudíž není třeba nařizovat.

K žalobě

K prvnímu žalobnímu důvodu, vycházejícímu z nedodržení článků 2 a 3 a čl. 5 odst. 1 a 3 pozměněné směrnice 85/337 ohledně
posouzení vlivu záměrů povrchových těžebních provozů „Fonfría“, „Nueva Julia“ a „Ladrones“ na životní prostředí
Argumentace účastníků řízení
V rámci svého prvního žalobního důvodu Komise tvrdí, že posouzení vlivu na životní prostředí souvisejícího s těžebními provozy
„Fonfría“, „Nueva Julia“ a „Ladrones“ vykazuje závažné nedostatky, takže se jedná o posouzení nedostatečná, která nejsou v souladu
s pozměněnou směrnicí 85/337.
V tomto ohledu Komise odkazuje na bod 4 přílohy IV této směrnice, a zejména na poznámku týkající se pojmu „popis“ obsaženého
v tomto bodě, což implikuje, že záměry spadající do působnosti zmíněné směrnice musí být doprovázeny popisem významných účinků
těchto záměrů na životní prostředí, který dokládá jejich „krátkodobé, střednědobé, dlouhodobé […], trvalé nebo dočasné, přímé,
nepřímé a kumulativní účinky“.
Komise z toho vyvozuje, že v projednávané věci musí posouzení vlivu záměrů provozování dotčených dolů na životní prostředí
obsahovat analýzu významných kumulativních vlivů, jež mohou vyplývat z blízkosti několika současně provozovaných povrchových
dolů v údolí Laciana. Zpráva z roku 2005 však dokládá, že takováto analýza nebyla před povolením tří dotčených těžebních provozů
provedena.
Navíc Komise upozorňuje na následující slabiny posouzení vlivu na životní prostředí ohledně dolů, jež jsou předmětem tohoto
žalobního důvodu:
–        co se týče těžebního provozu „Fonfría“, v původním posouzení nic nenaznačovalo, že bylo provedeno posouzení možných vyrušení
tetřeva hlušce, třebaže orgánům nebyla neznámá přítomnost tohoto druhu v místě toku nacházejícího se poblíž těžební zóny dolu.
Navíc zpráva z roku 2005 bez dalšího vysvětlení potvrzovala, že se tento těžební provoz nachází uvnitř teritoria, v němž by
mělo dojít k zachování stavů medvěda hnědého;
–        třebaže se těžební provoz „Ladrones“ nachází velmi blízko míst tokání tetřeva hlušce, což odůvodňuje vyhlášení kritické oblasti
k zachování stavů tohoto druhu, nic nenaznačovalo, že tato přítomnost byla zohledněna v původním posouzení tohoto těžebního
provozu. Co se týče medvěda hnědého, toto posouzení se omezuje na zjištění, že se těžební provoz nachází uvnitř teritoria,
v němž by mělo dojít k zachování stavů tohoto druhu, ale že nebude významně vyrušován, jelikož důlní provoz „neohrožuje žádnou
kritickou oblast a nemá za následek bariérový efekt mezi různými oblastmi výskytu“, a
–        co se týče těžebního provozu „Nueva Julia“, posouzení neobsahuje žádnou informaci o těchto dvou nejproblematičtějších druzích,
tetřevu hlušci a medvědu hnědém. Účinky tohoto těžebního provozu nacházejícího se vně LVS jsou prokazatelně pociťovány do
vzdálenosti několika kilometrů, a mohou tudíž negativně ovlivnit stanoviště a druhy uvnitř LVS. Zdá se však, že tato skutečnost
nebyla zohledněna.
Španělské království především tvrdí, co se týče výkladu pojmu „description“ obsaženého v bodě 4 přílohy IV pozměněné směrnice
85/337, že použití podmiňovacího způsobu v poznámce týkající se tohoto bodu ohledně skutečnosti, že „[t]ento popis by měl
zahrnovat“ naznačuje, že vyžadovaný popis nemusí nutně zmiňovat kumulativní vlivy různých záměrů na životní prostředí, ale
že je pouze žádoucí, aby takovýto popis obsahoval. Formulace použitá v ostatních jazykových zněních této směrnice tento výklad
podle Španělského království potvrzuje.
Navíc se podle tohoto členského státu takovýto popis kumulativních vlivů v projednávané věci nutně nevyžaduje, jelikož dotčené
doly byly povoleny ve velmi různých obdobích a oblasti LVS, jež jsou jimi dotčeny, se rovněž různí.
V každém případě zpráva z roku 2005 obsahuje zevrubné posouzení možných účinků každého z dotyčných těžebních provozů a jejich
možných kumulativních účinků, jež by tyto provozy mohly vykazovat společně s dalšími těžebními provozy.
Co se týče těžebního provozu „Fonfría“, zmíněná zpráva z roku 2005 dospěla v návaznosti na popis kumulativních vlivů k závěru
o neexistenci významných vyrušování chráněných druhů v LVS.
Tak je tomu i v případě těžebního provozu „Nueva Julia“. Co se týče medvěda hnědého, zpráva z roku 2005 dospěla k závěru v návaznosti
na posouzení kumulativních vlivů na prostředí dolů a dotčené záměry, že nebude rušena žádná kritická oblast nebo oblast spojovacích
koridorů, takže účinek tohoto projektu na tento druh není významný.
Co se týče druhů ptáků chráněných v ZCHÚ, a tudíž v LVS „Alto Sil“, Španělské království tvrdí, že žádný druh nebyl významně
vyrušován. Co se pak týče těžebního provozu „Ladrones“, zpráva z roku 2005 dospěla k závěru o neexistenci významného dopadu
na stanoviště 4020 označené za prioritní stanoviště tetřeva hlušce, v němž by mělo dojít k zachování stavů tohoto druhu.
Závěry Soudního dvora
Co se především týče prvního žalobního důvodu Komise v rozsahu, v němž se dotýká záměru těžebního provozu povrchového uhelného
dolu „Fonfría“, je třeba uvést, že podle čl. 3 odst. 2 směrnice 97/11 se ustanovení směrnice 85/337 ve znění před změnami
provedenými směrnicí 97/11 i nadále použijí na žádosti o povolení podané před koncem lhůty stanovené v odstavci 1 zmíněného
článku 3, tzn. před 14. březnem 1999.
Ze spisu nicméně vyplývá, že žádost o povolení záměru dolu „Fonfría“ byla podána dne 11. března 1998.
Soudní dvůr tudíž nemůže vyhovět žádosti Komise a určit, že v souvislosti s tímto záměrem došlo k porušení ustanovení pozměněné
směrnice 85/337.
Kromě toho žalobní důvod Komise týkající se tohoto záměru nemůže být chápán jako výtka směřující k tomu, aby bylo určeno porušení
směrnice 85/337 ve znění před změnami provedenými směrnicí 97/11.
To platí tím spíše, že určité změny provedené směrnicí 97/11 jsou přímo relevantní pro posouzení opodstatněnosti tohoto důvodu.
Tak je tomu zejména v případě vložení zmínky o povrchových těžebních provozech s plochou přesahující 25 hektarů do bodu 19
přílohy I směrnice 85/337, jež implikuje, že tyto provozy nemusí být nutně předmětem posouzení podle čl. 4 odst. 1 pozměněné
směrnice 85/337, ledaže se týkají žádostí o povolení podaných po 14. březnu 1999.
První žalobní důvod musí být tudíž zamítnut v rozsahu, v němž se týká těžebního provozu „Fonfría“.
Dále je třeba zkoumat otázku, zda jsou v projednávané věci posouzení vlivu záměrů povrchových těžebních provozů „Nueva Julia“
a „Ladrones“ na životní prostředí provedená s použitím pozměněné směrnice 85/337 nedostatečná, jak tvrdí Komise, jelikož neobsahují
analýzu kumulativních vlivů na životní prostředí, které by mohly mít tyto záměry a ostatní těžební provozy, jako jsou činné
povrchové uhelné doly, jejichž uvedení do provozu je již povoleno nebo je v povolovacím procesu.
V tomto ohledu nelze na rozdíl od toho, co tvrdí Španělské království, z použití podmiňovacího způsobu v poznámce k bodu 4
přílohy IV pozměněné směrnice 85/337 ohledně skutečnosti, že „[t]ento popis by měl zahrnovat […] jakékoliv […] kumulativní
[…] vlivy záměru“, vyvozovat, že posouzení vlivu na životní prostředí nemusí nutně zahrnovat kumulativní vlivy různých záměrů
na životní prostředí, ale že takováto analýza je pouze žádoucí.
Rozsah této povinnosti posouzení vlivu na životní prostředí vyplývá z článku 3 pozměněné směrnice 85/337, podle něhož posouzení
vlivu na životní prostředí vhodným způsobem určí, popíše a posoudí v každém jednotlivém případě a v souladu s články 4 až
11 této směrnice přímé a nepřímé vlivy záměru na člověka, faunu a flóru, půdu, vodu, ovzduší, podnebí a krajinu, hmotný majetek
a kulturní dědictví, jakož i na vzájemné působení mezi těmito faktory.
Vzhledem ke značnému rozsahu působnosti a velmi širokému cíli pozměněné směrnice 85/337, které vyplývají z čl. 1 odst. 2,
čl. 2 odst. 1 a článku 3 této směrnice (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 24. října 1996, Kraaijeveld a další, C‑72/95, Recueil,
s. I‑5403, body 30 a 31), pouhá okolnost, že může vzniknout nejistota ohledně přesného smyslu použití podmiňovacího způsobu
ve slovním spojení „[t]ento popis by měl zahrnovat“ použitém v poznámce týkající se bodu 4 přílohy IV pozměněné směrnice 85/337,
a to i v případě, že se toto použití objevuje i v ostatních jazykových zněních této směrnice, nemůže vést k neuplatnění širokého
výkladu článku 3 téže směrnice.
Tento článek je tudíž nutno chápat v tom smyslu, že jelikož posouzení vlivu na životní prostředí musí zejména vhodně identifikovat,
popsat a posoudit nepřímé vlivy záměru, musí toto posouzení zahrnovat i analýzu kumulativních vlivů na životní prostředí,
které může mít tento záměr, je-li posuzován společně s ostatními záměry, neboť takováto analýza je nezbytná pro zajištění
toho, aby posouzení zahrnulo přezkum všech významných vlivů dotčeného záměru na životní prostředí.
Španělské království v projednávané věci uvádí, že takovéto kumulativní posouzení není nutno provést, jelikož dotčené doly
jsou od sebe vzdálené a byly povoleny ve velice různých obdobích.
Ze spisu však nevyplývá, že by tomu tak bylo zejména ohledně záměrů „Nueva Julia“ a „Ladrones“, jelikož tyto jižní doly se
nacházejí blízko sebe a jejich povolování se provádělo souběžně.
Navíc i kdyby – jak tvrdí Španělské království – zpráva z roku 2005 musela obsahovat takovouto kumulativní analýzu, nemohlo
by to zhojit neexistenci takovéto analýzy v rámci původního posouzení, jelikož čl. 2 odst. 1 pozměněné směrnice 85/337 vyžaduje,
aby bylo posouzení provedeno před povolením záměru.
Zatřetí je třeba zkoumat, zda je pravda, jak tvrdí Komise, že možné a specifické dopady záměrů povrchových uhelných dolů „Nueva
Julia“ a „Ladrones“ na tetřeva hlušce a medvěda hnědého nebyly při posuzování vlivu na životní prostředí spojeného s těmito
záměry dostatečně zkoumány.
Pokud se především jedná o záměr týkající se dolu „Nueva Julia“, posouzení vlivu na životní prostředí ze dne 25. srpna 2003
se týká pouze dopadu tohoto záměru na určité obojživelníky. Toto posouzení neobsahuje žádný náznak, že by se skutečně provádělo
posouzení ohledně dopadu zmíněného záměru na medvěda hnědého a tetřeva hlušce.
Analýzu dopadů tohoto záměru na tyto druhy však bylo nutno provést, protože španělské orgány nemohly o výskytu zmíněných druhů
v lokalitě „Alto Sil“ nevědět. V průběhu roku 1998 totiž Španělské království navrhlo vyhlášení lokality „Alto Sil“ za LVS,
zejména z toho důvodu, že se v této lokalitě vyskytovaly tyto dva druhy a že týž členský stát s účinkem od roku 2000 prohlásil
tuto lokalitu za ZCHÚ z toho důvodu, že se v ní vyskytuje tetřev hlušec.
Dále, třebaže se tento těžební provoz nachází vně LVS, je nesporné, že s touto lokalitou bezprostředně sousedí, takže je možné,
že na ni má určité dopady.
Nezbytnost takovéto analýzy je dána tím spíše, že ve standardizovaném formuláři údajů týkajících se lokality „Alto Sil“, zaslaném
Španělským královstvím Komisi, když navrhovalo vyhlášení této lokality za LVS, tento členský stát uvedl, že ohroženost lokality
je v zásadě způsobována povrchovými těžebními provozy.
Co se dále týče záměru týkajícího se povrchového uhelného dolu „Ladrones“, je nutno konstatovat, že prohlášení o dopadu na
životní prostředí ze dne 9. října 2003 odkazuje na přítomnost medvěda hnědého v lokalitě „Alto Sil“ navrhované jakožto LVS,
dospívá však k závěru, že těžební provoz způsobuje pouze nepatrnou ztrátu stanoviště příznivého pro tento druh, nemá negativní
dopad na žádnou kritickou oblast tohoto druhu a nevytváří žádný „bariérový efekt“ mezi různými oblastmi výskytu, jak vyplývá
ze zprávy ze dne 5. června 2001.
V tomto ohledu je třeba konstatovat, že co se týče medvěda hnědého, Komise nepředložila žádný dokument, jenž by byl s to zpochybnit
správnost tohoto posouzení vlivu záměru na životní prostředí.
Co se týče tetřeva hlušce, v tomto prohlášení o dopadu na životní prostředí je zmíněno, že zástupce sdružení pro ochranu životního
prostředí uvedl zejména možný dopad záměru na tento druh, že toto tvrzení bylo zpochybněno stavebníkem a že bylo uspokojivě
přezkoumáno a vyhodnoceno. Ze zmíněného prohlášení ani z ostatních dokumentů předložených Španělským královstvím však nevyplývá,
že posouzení negativních dopadů záměru na tetřeva hlušce bylo skutečně provedeno. Z důvodů, které již byly uvedeny v bodech
86 a 88 tohoto rozsudku, však byla analýza dopadů tohoto záměru na tento druh zjevně nezbytná.
V důsledku toho je nutno konstatovat nedostatečnost tohoto posouzení ohledně tetřeva hlušce.
Nelze mít za to, že takto zjištěné nedostatky v posouzení vlivu na životní prostředí týkajícího se důlních provozů „Nueva
Julia“ a „Ladrones“ jsou zhojeny zprávou z roku 2005, jelikož ustanovení čl. 2 odst. 1 pozměněné směrnice 85/337 vyžaduje,
aby bylo posouzení provedeno před povolením záměru, jak již bylo připomenuto v bodě 83 tohoto rozsudku.
Následkem toho musí být prvnímu žalobnímu důvodu vyhověno v rozsahu, v němž směřuje k tomu, aby bylo určeno nesplnění článků
2a 3 a čl. 5 odst. 1 a 3 pozměněné směrnice 85/337, co se týče posouzení vlivu na životní prostředí ohledně záměrů povrchové
těžby „Nueva Julia“ a „Ladrones“, s výjimkou posledně zmíněného záměru týkajícího se medvěda hnědého.

Ke druhému žalobnímu důvodu, vycházejícímu z nedodržení čl. 6 odst. 2 až 4 směrnice o ochraně stanovišť stran tetřeva hlušce,
jenž byl chráněn od roku 2000, kdy byla lokalita „Alto Sil“ vyhlášena jako ZCHÚ
K první části druhého žalobního důvodu
–       Argumentace účastníků řízení
Komise uvádí, že povolením těžebních provozů „Nueva Julia“ a „Ladrones“ Španělské království porušilo čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice
o ochraně stanovišť ohledně ochrany, jíž se dostává tetřevu hlušci od roku 2000 po vyhlášení lokality „Alto Sil“ za ZCHÚ.
Španělské království tvrdí, že posouzení záměrů zmíněných těžebních provozů zahrnuje dostatečné posouzení případných vlivů
těchto záměrů na tento druh.
–       Závěry Soudního dvora
Z článku 7 směrnice o ochraně stanovišť vyplývá, že čl. 6 odst. 2 až 4 této směrnice nahrazuje čl. 4 odst. 4 první větu směrnice
o ochraně ptáků ode dne provádění směrnice o ochraně stanovišť nebo ode dne označení nebo uznání členským státem podle směrnice
o ochraně ptáků, podle toho, které datum je pozdější (viz zejména rozsudek ze dne 13. prosince 2007, Komise v. Irsko, C‑418/04,
Sb. rozh. s. I‑10947, bod 173).
V projednávané věci tudíž musí být žalobní důvod týkající se posouzení vlivů záměrů „Nueva Julia“ a „Ladrones“ na chráněné
druhy v ZCHÚ „Alto Sil“, zejména na tetřeva hlušce, zkoumán s ohledem na ustanovení čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice o ochraně stanovišť
týkající se těchto záměrů, ohledně nichž je nesporné, že příslušné žádosti o povolení byly podány po vyhlášení lokality „Alto
Sil“ vyhlášena za ZCHÚ.
Podle čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně stanovišť přitom odpovídající posouzení důsledků plánu nebo projektu na příslušnou
lokalitu implikuje, že před schválením plánu nebo projektu musí být s přihlédnutím k nejlepším vědeckým poznatkům v dané oblasti
identifikovány všechny stránky plánu nebo projektu, které mohou samostatně nebo v kombinaci s jinými plány nebo projekty ovlivnit
cíle ochrany této lokality. Příslušné vnitrostátní orgány takovou činnost v chráněné lokalitě povolí pouze za podmínky, že
se ujistily, že nebude mít škodlivý dopad na celistvost této lokality. O takový případ jde, pokud z vědeckého hlediska nepřetrvává
žádná důvodná pochybnost o neexistenci takových dopadů (viz zejména výše uvedený rozsudek Komise v. Irsko, bod 243).
Posouzení provedené podle čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně stanovišť nelze považovat za správné, pokud je nedostatečné a neobsahuje
úplné, přesné a konečné zjištění a závěry, na jejichž základě by byla odstraněna jakákoli důvodná vědecká pochybnost ohledně
účinků prací, které byly zamýšleny v dotčeném ZCHÚ (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 20. září 2007, Komise v. Itálie, C‑304/05,
Sb. rozh. s. I‑7495, bod 69).
V projednávané věci představuje ochrana tetřeva hlušce jasně cíl ochrany přírody, které vedl Španělské království k vyhlášení
lokality „Alto Sil“ za ZCHÚ od roku 2000.
Rovněž je třeba připomenout, že vnitrostátní orgány při podávání návrhu vypracovaného v průběhu roku 1998 uvedly, že si přejí
vyhlásit tuto lokalitu za LVS, že populace tetřeva hlušce vyskytující se ve zmíněné lokalitě má jak regionální, tak celostátní
význam a že ohroženost téže lokality je v podstatě třeba přičítat povrchovým těžebním provozům.
Jak však již bylo konstatováno v rámci pojednání prvního žalobního důvodu týkajícího se pozměněné směrnice 85/337, zejména
v bodech 76 až 93 tohoto rozsudku, posouzení vlivu na životní prostředí provedená po schválení záměrů těžebních provozů „Nueva
Julia“ a „Ladrones“ neobsahují žádnou analýzu případných kumulativních vlivů různých těžebních provozů na tetřeva hlušce,
třebaže v projednávané věci byla takováto analýza nezbytná. Obdobně tato posouzení neobsahují ani dostatečné údaje umožňující
ověřit, že byly vlivy těchto těžebních provozů na populace tetřevů hlušců žijících v ZCHÚ „Alto Sil“ skutečně vyhodnoceny.
Kromě toho zpráva z roku 2005 není s to zhojit tyto nedostatky, jelikož byla vypracována po povolení zmíněných záměrů, takže
ji nelze považovat za relevantní v rámci čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně stanovišť (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek
Komise v. Itálie, bod 72).
Z toho vyplývá, že posouzení týkající se záměrů povrchových těžebních provozů „Nueva Julia“ a „Ladrones“ nelze považovat za
vhodná, neboť se vyznačují nedostatky a neexistencí úplných, přesných a konečných zjištění a závěrů, jež by byly s to rozptýlit
jakoukoli přiměřenou, vědecky podloženou pochybnost ohledně účinků těchto záměrů na ZCHÚ „Alto Sil“, zejména na populaci tetřevů
hlušců, jejichž ochrana představuje jeden z cílů této oblasti.
Nelze tudíž mít za to, že před povolením těchto těžebních provozů byly při zohlednění nejlepších vědeckých znalostí v daném
předmětu identifikovány všechny aspekty plánu nebo záměru, jež by mohly samy o sobě nebo ve spojení s dalšími plány či záměry
negativně ovlivnit cíle ochrany lokality „Alto Sil“.
Za těchto podmínek ze zmíněných posouzení nevyplývá, že příslušné vnitrostátní orgány mohly nabýt jistoty, že tyto těžební
provozy nevykazují škodlivé účinky na neporušenost zmíněné lokality.
Z toho plyne, že povolení zmíněných záměrů nebyla v souladu s čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně stanovišť.
Španělskému království, které se dovolává významu důlní činnosti pro místní ekonomiku, je třeba připomenout, že i když tento
aspekt může představovat naléhavý důvod převažujícího veřejného zájmu ve smyslu čl. 6 odst. 4 směrnice o ochraně stanovišť,
lze toto ustanovení použít pouze poté, co byly účinky plánu nebo projektu přezkoumány podle čl. 6 odst. 3 této směrnice. Informace
o těchto vlivech s ohledem na cíle ochrany, které se týkají dotčené lokality, totiž představují nezbytnou podmínku pro použití
uvedeného čl. 6 odst. 4, jelikož v opačném případě nemůže být žádná podmínka pro použití této výjimky přezkoumána. Přezkum
případných naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu a přezkum alternativních řešení, která by lokalitu poškodila méně,
vyžaduje totiž porovnání s poškozením lokality způsobované dotčený plánem nebo projektem. Kromě toho musí být účinky na uvedenou
lokalitu definovány přesně, aby mohla být určena povaha případných kompenzačních opatření (rozsudek Komise v. Itálie, výše
uvedený, bod 83).
Z předchozích úvah však vyplývá, že vnitrostátní orgány neměly tyto údaje k dispozici v okamžiku, kdy byla přijata rozhodnutí
vydat dotčená povolení. Z toho vyplývá, že tato povolení nemohla být založena na čl. 6 odst. 4 směrnice o ochraně stanovišť.
V důsledku toho nejsou tato povolení v souladu s čl. 6 odst. 4 směrnice o ochraně stanovišť.
Za těchto podmínek je třeba první část druhého žalobního důvodu považovat za opodstatněnou.
Ke druhé části druhého žalobního důvodu
–       Argumentace účastníků řízení
Komise Španělskému království vytýká, že porušilo čl. 6 odst. 2 směrnice o ochraně stanovišť, jelikož tento členský stát nepřijal
opatření nezbytná k tomu, aby se zahájení těžby v povrchových dolech „Feixolín“, „Fonfría“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“,
„Ampliación de Feixolín“ a „Nueva Julia“ po lednu 2000, tj. době, kdy nabylo účinnosti vyhlášení lokality „Alto Sil“ za ZCHÚ,
záporně nedotklo této lokality, a zejména druhu tetřev hlušec chráněného v tomto ZCHÚ.
Komise odkazuje na plán zachování stavů kantábrijského tetřeva hlušce schválený výnosem Junte de Castilla y León 4/2009 ze
dne 15. ledna 2009 (BOC y L č. 13, s. 1540). V tomto výnosu se konstatuje, že v průběhu roku 1982 čítala populace kantábrijských
tetřevů hlušců ještě zhruba 1000 jedinců a obsazenost míst jejich toku dosahovala 85 %. Během roku 2002 však již četnost této
populace nepřesáhla 500 až 600 exemplářů, z nichž část sídlila na jednom a část na druhém svahu pohoří, a obsazenost míst
toku činila 45 %. V průběhu tohoto dvacetiletého období se polovina této populace nacházela v autonomním společenství Kastilie
a León. Podle zmíněného plánu na zachování stavů činila v roce 2005 populace žijící v tomto autonomním společenství 164 dospělých
exemplářů a byla ohrožena vyhynutím v horizontu zhruba dvaceti let.
Komise zejména uvádí, že určitá místa toku tetřeva hlušce se nacházejí v blízkosti dotčených důlních provozů. Tak je tomu
v případě místa toku nazývaného „Robledo El Chano“ nacházejícímu se v blízkosti těžebního provozu „Fonfría“ a během roku 1999
stále ještě obsazeného.
Co se týče zprávy z roku 2005, Komise zejména tvrdí, že závěr, podle něhož vliv povrchových těžebních provozů na tetřeva hlušce
musí být považován za nevýznamný, není koherentní. Tato zpráva totiž potvrzuje nebezpečí dopadů „s širším než místním rozsahem“,
jež by mohly být vyvolány důlními provozy, jakož i vyloučení možnosti, která je však významná pro zachování druhu, že by opuštěné
stanoviště mohlo být znovu použito, pokud to dovolí stupeň jeho kvality.
Uvádí rovněž, že z vědeckých studií vyplývá, že se fragmentace lesních enkláv, jež má tetřev hlušec k dispozici v oblasti
„Alto Sil“, očividně prohloubila v důsledku možnosti „bariérového efektu“ vyvolaného souběžným a nepřerušovaným uvedením do
provozu několika dolů.
Španělské království připouští, že kantábrijský tetřev hlušec doznal významného úbytku, ale uvádí, že populace, které v regionu
Castilla y León utrpěly nejvýznamnější snížení stavů, jsou ty, jež se nacházejí v oblastech s nejvyšší úrovní ochrany, jako
jsou přírodní parky, zatímco populace tetřevů hlušců žijící v lokalitě „Alto Sil“ je v tomto regionu nejvýznamnější a zaznamenala
jen lehké snížení stavů. Kromě toho je významné, že úbytek stavů uvedeného druhu v této lokalitě byl mnohem významnější v oblastech,
které jsou vzdálené od zmíněné důlní pánve.
Španělské království dále tvrdí, že v zónách dotčených povrchovými těžebními provozy, jichž se týká tento žalobní důvod, je
přítomnost tetřeva hlušce dávného data a jen okrajová. V těchto zónách se nachází pouze jeden známý areál toku, tj. „Robledo
El Chano“, který je v souladu s vnitrostátní strategií zachování uvedeného druhu součástí kritické oblasti pro záchranu kantábrijského
tetřeva hlušce. Toto místo toku je však již od konce osmdesátých let opuštěné, a tudíž nemohlo být záporně ovlivněno těžebním
provozem „Fonfría“.
–       Závěry Soudního dvora
Nejprve je třeba zkoumat, zda se čl. 6 odst. 2 směrnice o ochraně stanovišť uplatní na těžební činnost v povrchových dolech
„Feixolín“, „Fonfría“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“, „Ampliación de Feixolín“ a „Nueva Julia“ provozovanou po vyhlášení
lokality „Alto Sil“ za ZCHÚ, jež nabylo účinnosti počínaje rokem 2000.
V tomto ohledu – co se především týče těžebního provozu „Nueva Julia“, jelikož v rámci první části druhého žalobního důvodu
bylo konstatováno, že povolení bylo pro plán nebo projekt uděleno v rozporu s čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně stanovišť –
z judikatury vyplývá, že porušení odstavce 2 uvedeného článku s ohledem na zvláště chráněnou oblast může být konstatováno,
je-li prokázáno poškozování stanoviště nebo vyrušování druhů, pro které dotčená lokalita byla vyhlášena (výše uvedený rozsudek
Komise v. Itálie, bod 94).
Co se dále týče těžebního provozu „Ampliación de Feixolín“, je třeba připomenout, že skutečnost, že určitý plán nebo projekt
byl povolen podle postupu stanoveného v čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně stanovišť činí zbytečným – pokud jde o zásah v chráněné
lokalitě, na niž se zmíněný plán nebo projekt vztahuje – současné použití normy všeobecné ochrany uvedené v odstavci 2 tohoto
článku (rozsudek Komise v. Irsko, výše uvedený, bod 250).
Z toho plyne, že jelikož provozování dolu „Ampliación de Feixolín“, které kritizuje Komise, probíhalo v době, kdy ještě nebylo
povoleno, jak bylo uvedeno v bodě 35 tohoto rozsudku, může představovat porušení čl. 6 odst. 2 směrnice o ochraně stanovišť.
Konečně je třeba uvést, že čl. 6 odst. 2 směrnice o ochraně stanovišť se uplatní ohledně povrchových dolů „Feixolín“, „Fonfría“
a „Salguero-Prégame-Valdesegadas“ bez ohledu na okolnost, že těžební provoz v těchto dolech byl povolen, ještě než se ochrana
stanovená směrnicí o ochraně stanovišť stala použitelnou na lokalitu „Alto Sil“ na základě jejího vyhlášení za ZCHÚ.
Soudní dvůr totiž rozhodl, že i když takové projekty nepodléhají požadavkům týkajícím se postupu předběžného posuzování důsledků
projektu pro dotčenou lokalitu stanoveným směrnicí o ochraně stanovišť, spadá jejich uskutečňování nicméně pod čl. 6 odst. 2
této směrnice (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 14. ledna 2010, Stadt Papenburg, C‑226/08, Sb. rozh. s. I‑131, body 48 a 49).
Co se dále týče žalobního důvodu, podle něhož Španělské království nedodrželo ohledně těžební činnosti dotčených povrchových
dolů čl. 6 odst. 2 směrnice o ochraně stanovišť, je třeba připomenout, že činnost je v souladu s tímto ustanovením pouze tehdy,
je-li zaručeno, že nezpůsobí žádné vyrušování, jež může významným způsobem negativně ovlivnit cíle zmíněné směrnice, zejména
její cíle ochrany přírody (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 4. března 2010, Komise v. Francie, C‑241/08, Sb. rozh. s. I‑1697,
bod 32).
Dále podle čl. 6 odst. 2 směrnice o ochraně stanovišť režim právní ochrany ZCHÚ musí rovněž v případě chráněných území zaručit,
že v nich bude vyloučeno poškozování přírodních stanovišť a stanovišť druhů, jakož i vyrušování druhů, pro něž jsou tato území
určena (viz zejména rozsudek ze dne 14. října 2010, Komise v. Rakousko, C‑535/07, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí,
bod 58 a citovaná judikatura).
Z toho vyplývá, že tento žalobní důvod je opodstatněný pouze tehdy, když Komise právně dostačujícím způsobem prokáže, že Španělské
království nepřijalo vhodná ochranná opatření zajišťující, aby těžební činnosti dolů „Feixolín“, „Fonfría“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“,
„Ampliación de Feixolín“ a „Nueva Julia“, pokud k nim docházelo po vyhlášení lokality „Alto Sil“ za ZCHÚ počínaje rokem 2000,
nemohly vést k poškozování stanovišť tetřeva hlušce ani k vyrušováním tohoto druhu, jež mohou mít významné účinky na cíl této
směrnice spočívající v zajištění ochrany zmíněného druhu.
V tomto ohledu je třeba především zkoumat, zda dotčené doly zaujímají plochy, jež představují stanoviště vhodná pro tetřeva
hlušce, ale které nemohou být tímto druhem nadále využívány během těžebního provozu těchto dolů ani během jejich následné
„rekultivace“.
Komise uvádí, že tomu tak je zejména u stanovišť 9230 tvořených galicijsko-portugalskými doubravami s druhy
Quercus robur
a
Quercus pyrenaica
.
V tomto ohledu, jak uvádí generální advokátka v bodech 81 a 82 svého stanoviska, podává Komise důkaz ničení tohoto stanoviště
po vyhlášení lokality „Alto Sil“ za ZCHÚ pouze v případě dolu „Fonfría“. Ze zprávy z roku 2005 vyplývá, že v rámci tohoto
těžebního provozu, který probíhal od roku 2001, bylo skutečně zničeno 17,92 hektaru stanoviště typu 9230.
Španělské království tvrdí, že tato ztráta stanoviště je pro ochranu druhu tetřev hlušec nevýznamná, jelikož se v této oblasti
nevyskytuje žádné místo toku.
Tento argument nelze přijmout, jelikož i za předpokladu, že by tato oblast nebyla použitelná jako místo toku, není vyloučeno,
že by mohla být tímto druhem využívána jako stanoviště k jinému účelu, zejména jako areál přebývání nebo přezimování.
Kdyby se navíc těžba v této oblasti nebyla provozovala, nelze vyloučit, že by následkem opatření přijatých orgány za tímto
účelem tato oblast bývala mohla být používána jako místo toku.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že se ochrana ZCHÚ nesmí omezovat jen na odvracení poškozování a vnějších škodlivých
zásahů způsobených člověkem, nýbrž musí podle existující situace zahrnovat též pozitivní opatření k ochraně a zlepšení stavu
lokality (výše uvedený rozsudek Komise v. Rakousko, bod 59 a citovaná judikatura).
Komise dále tvrdí, že dotčené důlní provozy jsou z důvodu hluku a vibrací, které způsobují a které jsou vnímatelné i uvnitř
ZCHÚ „Alto Sil“, s to významně vyrušovat populace tetřevů hlušců chráněných v tomto ZCHÚ.
V tomto ohledu ze spisu vyplývá, jak uvedla generální advokátka v bodě 88 svého stanoviska, že vzhledem k poměrně omezeným
vzdálenostem mezi několika areály kritickými pro tetřeva hlušce a dotčenými povrchovými doly mohou být hluk a vibrace způsobované
těmito těžební provozy v těchto areálech vnímány.
Z toho plyne, že tyto rušivé vlivy mohou vést k vyrušování v přírodním prostředí, jež je s to významnou měrou negativně ovlivnit
cíle zmíněné směrnice, zejména cíle ochrany tetřeva hlušce.
To platí tím spíše, že je nesporné, že tetřev hlušec představuje citlivý druh, který je obzvlášť náročný na klid a kvalitu
stanovišť. Ze spisu dále vyplývá, že stupeň izolace a klidu, který tento druh vyžaduje, představuje zdaleka nejvýznamnější
faktor, neboť má značný vliv na jeho reprodukční schopnosti.
Španělské království v tomto ohledu vyjadřuje pochybnosti a namítá, že řídnutí populací zmíněného druhu, včetně těch, které
žijí v lokalitě „Alto Sil“, je pozorováno i v lokalitách mimo důlní pánev, v nichž je ještě výraznější. To je potvrzováno
zprávou z roku 2005, v níž se uvádí, že není dána příčinná souvislost mezi existencí důlních provozů a opouštěním míst toku
kantábrijského tetřeva hlušce, jelikož tento jev je významnější v oblastech, které se nacházejí ve větší vzdálenosti od těžebních
provozů, než v těch, které s nimi přímo sousedí.
Tato okolnost však sama o sobě nebrání tomu, aby zmíněné rušivé vlivy způsobované uvnitř ZCHÚ dotyčnými důlními provozy mohly
mít významný záporný vliv na tento druh, třebaže úbytky zmíněného druhu byly případně ještě výraznější u populací relativně
vzdálených od těchto těžebních provozů.
K podání důkazu porušení čl. 6 odst. 2 směrnice o ochraně stanovišť Komise ani nemusí prokázat příčinnou souvislost mezi důlním
provozem a významným vyrušováním způsobovaným tetřevu hlušci. Vzhledem ke skutečnosti, že účelem druhého odstavce šestého
článku směrnice o ochraně stanovišť a jeho třetího odstavce je zajišťovat stejnou úroveň ochrany, postačí, aby Komise prokázala
existenci pravděpodobnosti nebo nebezpečí, že tento důlní provoz způsobí významné vyrušování uvedeného druhu (v tomto smyslu
viz výše uvedený rozsudek Komise v. Francie, bod 32, jakož i rozsudek ze dne 21. července 2011, Azienda Agro-Zootecnica Franchini
a Eolica di Altamura, C‑2/10, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 41).
Jak uvedla generální advokátka v bodech 90 až 92 svého stanoviska, ze spisu v každém případě vyplývá, že opuštění místa toku
„Robledo El Chano“, jež bylo obsazeno tetřevem hlušcem ještě během roku 1999, je výsledkem provozu povrchového dolu „Fonfría“
probíhajícího od roku 2001.
Toto zjištění potvrzuje, že provoz dotčených dolů, zejména jimi vyvolaný hluk a vibrace, může způsobovat významné vyrušování
tohoto druhu.
Je tudíž třeba mít za to, že těžební činnost povrchových dolů „Feixolín“, „Fonfría“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“, „Ampliación
de Feixolín“ a „Nueva Julia“ odporuje čl. 6 odst. 2 směrnice o ochraně stanovišť z důvodu hluku a vibrací, které tyto doly
způsobují, a je s to významným způsobem negativně ovlivnit ochranu tetřeva hlušce.
Zatřetí Komise tvrdí, že povrchové těžební provozy přispívají k izolaci dílčích populací tetřeva hlušce, neboť uzamykají spojovací
koridory k ostatním populacím. Odvolává se na zprávu z prosince 2004 o dopadu důlních činností na kantábrijského tetřeva hlušce,
kterou pro ministerstvo životního prostředí vypracovali koordinátoři strategie ochrany kantábrijského tetřeva hlušce ve Španělsku.
V tomto ohledu je třeba konstatovat, že tato expertní zpráva vypracovaná uznávanými odborníky v oboru studia kantábrijského
tetřeva hlušce ze španělského ministerstva životního prostředí, jakož i z ministerstva životního prostředí autonomního společenství
Kastilie a León dospěla k závěru o existenci rizika, že činné těžební provozy, mezi nimi též doly „Feixolín“ a „Fonfría“,
ve spojení se záměry, jejichž provádění má započít v nejbližší budoucnosti, jako je provozování dolu „Ampliación de Feixolín“,
vytvoří souvislou bariéru probíhající ve směru východ-západ, jež by mohla vést k izolaci oblasti výskytu populace tohoto druhu
a v delším časovém horizontu i k vymizení oblastí výskytu nacházejících se jižně od této bariéry.
Jelikož Španělské království nepředkládá důkazy vyvracející závěry této zprávy, jejíž vědecká hodnota nebyla zpochybněna,
je třeba mít za to, že těžební provozy „Feixolín“, „Fonfría“ a „Ampliación de Feixolín“ mohou způsobit „bariérový efekt“,
který je s to přispět k fragmentaci stanoviště tetřeva hlušce a k izolaci určitých dílčích populací tohoto druhu.
Vyvstává však otázka, zda takto zjištěná porušení čl. 6 odst. 2 směrnice o ochraně stanovišť mohou být vytýkána Španělskému
království v rozsahu, v němž se týkají povrchového dolu „Ampliación de Feixolín“.
Na rozdíl od ostatních dolů dotčených tímto žalobním důvodem nebyl totiž povrchový důl „Ampliación de Feixolín“ v okamžiku,
kdy v něm probíhala těžební činnost kritizovaná Komisí, povolen. Kromě toho orgány uložily provozovateli tohoto dolu sankci
za to, že v něm provozoval těžbu, aniž předem získal povolení, a nařídily mu tuto těžbu zastavit.
Jak však uvedla generální advokátka v bodě 105 svého stanoviska, přestože byly tyto orgány informovány o těžbě probíhající
v tomto dolu přinejmenším od roku 2005, ze spisu vyplývá, že ji zakázaly teprve v listopadu 2009, po inspekci provedené v září
téhož roku.
Tím, že Španělské království po dobu nejméně čtyř let připouštělo přetrvávání situace, jež způsobila významné vyrušování v ZCHÚ
„Alto Sil“, opomenulo přijmout včasná opatření potřebná k tomu, aby bylo toto vyrušování ukončeno. Zjištěná nedodržení čl. 6
odst. 2 směrnice o ochraně stanovišť mohou být tudíž Španělskému království vytýkána v rozsahu, v němž se týkají povrchového
dolu „Ampliación de Feixolín“.
Konečně vyvstává otázka, zda takto zjištěná nedodržení čl. 6 odst. 2 směrnice o ochraně stanovišť mohou být odůvodněná významem
těžebních činností pro místní ekonomiku, kterého se dovolává Španělské království.
Takovéhoto důvodu se totiž členský stát může dovolávat na základě postupu stanoveného v čl. 6 odst. 4 směrnice o ochraně stanovišť.
Jsou-li splněny podmínky uvedené v tomto ustanovení, může jeho uplatnění vést k povolení činností, na něž – jak již bylo připomenuto
v bodě 122 tohoto rozsudku – již nemůže být nahlíženo z pohledu druhého odstavce téhož článku.
Jak však vyplývá z judikatury připomínané v bodě 125 tohoto rozsudku, postupy předchozího posouzení stanovené směrnicí o ochraně
stanovišť se neuplatní ohledně takových záměrů, jako je „Feixolín“ a „Fonfría“, jelikož byly povoleny před tím, než se ochrana
stanovená ve směrnici o ochraně stanovišť stala uplatnitelnou na lokalitu „Alto Sil“ z důvodu jejího vyhlášení za ZCHÚ.
Co se týče těchto záměrů, nelze vyloučit, že se bude členský stát, analogicky k postupu umožňujícímu výjimku podle čl. 6 odst. 4
směrnice o ochraně stanovišť, odvolávat v řízení podle vnitrostátního práva o posouzení vlivu plánu nebo záměru schopného
významným způsobem negativně ovlivnit ochranu určité lokality na životní prostředí na důvod veřejného zájmu a mohl by – jsou-li
splněny hmotněprávní podmínky stanovené tímto ustanovením – povolit činnost, která by již následně nebyla druhým odstavcem
tohoto článku zakázána.
Jak již bylo připomenuto v bodě 109 tohoto rozsudku, aby však bylo možno ověřit, zda byly splněny podmínky stanovené čl. 6
odst. 4 směrnice o ochraně stanovišť, musely být vlivy plánu nebo záměru předem analyzovány v souladu s čl. 6 odst. 3 této
směrnice.
Ze spisu nicméně vyplývá, že při posouzení vlivů na prostředí záměrů „Feixolín“ a „Fonfría“, provedené v rámci povolovacího
postupu podle vnitrostátního práva, nemohlo být významné vyrušování, jež mohou tyto záměry způsobovat tetřevu hlušci a které
bylo konstatováno v bodech 131, 145 a 148 tohoto rozsudku, analyzováno, jelikož je Španělské království neidentifikovalo,
a dokonce zpochybňovalo jeho existenci, a to i v průběhu řízení před Soudním dvorem.
Za těchto podmínek se jeví, že v rámci povolovacího postupu podle vnitrostátního práva nemohly být přezkoumány podmínky stanovené
v čl. 6 odst. 4 směrnice o ochraně stanovišť.
Zjištěná porušení čl. 6 odst. 2 směrnice o ochraně stanovišť nemohou být tudíž odůvodněna významem důlních činností pro místní
ekonomiku.

Ke třetímu žalobnímu důvodu, vycházejícímu z porušení povinností, které podle směrnice o ochraně stanovišť vyplývají z návrhu
lokality „Alto Sil“ jakožto LVS, v souvislosti s těžebním provozem povrchových dolů „Fonfría“, „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“
a „Nueva Julia“
–       Argumentace účastníků řízení
V rámci svého třetího žalobního důvodu Komise vytýká Španělskému království, že od ledna 1998 nepřijalo nezbytná opatření
ohledně těžby uhlí v dolech „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“, „Fonfría“ a „Nueva Julia“ k zachování ekologické
hodnoty, kterou má navrhovaná lokalita „Alto Sil“, zejména co se týče medvěda hnědého, a tudíž nesplnilo povinnosti, které
pro ně vyplývají ze směrnice o ochraně stanovišť, tak jak byly upřesněny ve výše uvedených rozsudcích Dragaggi a další, jakož
i Bund Naturschutz in Bayern a další.
Španělské království namítá, že zmíněné povinnosti splnilo a poznamenává v tomto ohledu, že podle oficiálních údajů ze sčítání
zaznamenala populace medvěda hnědého, zejména v západní oblasti výskytu, jejíž součástí je lokalita „Alto Sil“, v posledním
desetiletí podstatný růst.
–       Závěry Soudního dvora
Podle směrnice o ochraně stanovišť jsou členské státy povinny stran lokalit, které jsou místem výskytu prioritních typů přírodních
stanovišť nebo prioritních druhů a které byly určeny za účelem jejich zařazení do seznamu Společenství, přijmout vhodná ochranná
opatření, aby byly zachovány ekologické charakteristiky uvedených lokalit. Členské státy tedy nemohou povolit zásahy, které
by mohly vážně ohrozit jejich ekologické charakteristiky. Tak je tomu zejména v případě, kdy hrozí, že zásah způsobí vymizení
prioritních druhů, které se vyskytují v dotyčných lokalitách (rozsudek ze dne 20. května 2010, Komise v. Španělsko, C‑308/08,
dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 21 a citovaná judikatura).
V projednávané věci není sporu o tom, že medvěd hnědý představuje prioritní druh, který se vyskytuje v lokalitě „Alto Sil“,
a že jeho ochrana byla jedním z cílů sledovaných Španělským královstvím při návrhu na vyhlášení této lokality za LVS.
Vyvstává tudíž otázka, zda – jak tvrdí Komise – těžební činnosti povrchových dolů „Fonfría“, „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“
a „Nueva Julia“, pokud k nim docházelo v období dočasné ochrany mezi lednem 1998, kdy bylo navrženo vyhlásit tuto lokalitu
za LVS, a prosincem 2004, kdy byla zmíněná lokalita skutečně vyhlášena za LVS, mohou být považovány za zásahy, jež s sebou
nesou nebezpečí závažného narušení ekologických vlastností této lokality, a které, co se týče zejména prioritního druhu medvěd
hnědý, s sebou nesou nebezpečí, že povedou k vymizení uvedeného druhu z této lokality.
V tomto ohledu ze spisu, a zejména z dokumentů, na něž odkazuje generální advokátka v bodě 130 svého stanoviska, vyplývá,
že důlní provozy nacházející se severně od řeky Sil, zejména „Fonfría“ a „Feixolín“, způsobily vyrušování medvěda hnědého,
zejména z toho důvodu, že vytvořily nebo prohloubily závažnost „bariérového efektu“ který může zabránit přístupu do spojovacího
koridoru Leitariegos nebo ho podstatně ztížit, přičemž tento koridor tvoří průchozí oblast ve směru sever-jih, jež má velký
význam pro západní populaci kantábrijských medvědů hnědých, jejíž součástí je skupina medvědů hnědých nacházející se v lokalitě
„Alto Sil“.
Nicméně vzhledem k důkazům předloženým Komisí nelze mít za to, že tento „bariérový efekt“ závažně ohrozil ekologické vlastnosti
zmíněné lokality, zejména co se týče stavu ochrany medvěda hnědého.
Jak totiž uvádělo Španělské království, aniž to Komise zpochybnila, demografický vývoj západní populace kantábrijských medvědů
hnědých, jejíž část tvoří skupina medvědů hnědých nacházející se v lokalitě „Alto Sil“ v období od 1998 do 2004, jasně svědčí
o pozitivní tendenci.
Spis potvrzuje, že početnost této populace nepřetržitě vzrůstá o 7,5 % ročně od období 1982 až 1995, v němž se každoročně
snižovala o 4 až 5 %, takže odhadovaný počet jejích příslušníků se zvýšil z 50 až 65 na počátku devadesátých let na 100 až
130 v průběhu roku 2008. V současné době se má za to, že představuje ohroženou, ale životaschopnou populaci. Východní populace
kantábrijských medvědů hnědých je však podle těchto studií i nadále nestabilní, jelikož je v porovnání s východní populací
izolovaná. Dosud nebyla s to dosáhnout úrovně, kdy by byla považována za životaschopnou, protože v průběhu zmíněného období
se vcelku zvýšila z odhadovaných 20 až 25 jedinců na pouhých 30 jedinců.
Z těchto úvah vyplývá, že vzhledem k vědeckým studiím předloženým Soudnímu dvoru v rámci tohoto řízení týkajícím se západní
populace kantábrijských medvědů hnědých, jejíž součást tvoří populace medvědů hnědých přítomná v lokalitě „Alto Sil“, neexistují
dostatečné indicie prokazující, že těžební činnosti povrchových dolů „Fonfría“, „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“
a „Nueva Julia“, pokud k nim docházelo v době mezi lednem 1998, kdy bylo navrženo vyhlásit tuto lokalitu za LVS, a prosincem
2004, kdy byla zmíněná lokalita skutečně vyhlášena za LVS, mohou být považovány za zásahy, jež s sebou nesou nebezpečí závažného
narušení ekologických vlastností této lokality, a které, co se týče zejména prioritního druhu medvěd hnědý, s sebou nesou
nebezpečí, že povedou k vymizení uvedeného druhu z této lokality.
Třetí žalobní důvod je tudíž třeba zamítnout

Ke čtvrtému žalobnímu důvodu, vycházejícímu z nedodržování čl. 6 odst. 2 až 4 směrnice o ochraně stanovišť od zápisu lokality
„Alto Sil“ jakožto LVS v průběhu prosince 2004
K první části čtvrtého žalobního důvodu
Komise uvádí, že Španělské království porušilo čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice o ochraně stanovišť tím, že povolilo záměry povrchových
dolů „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“, „Fonfría“ a „Nueva Julia“, aniž posoudilo možné vlivy této těžby, a v každém
případě bez dodržení podmínek, za nichž záměry mohly být uskutečněny navzdory nepříznivým vlivům.
V tomto ohledu je třeba konstatovat, že všechny důlní provozy, jichž se týká tento žalobní důvod, byly povoleny před prosincem
2004, tedy ještě než byla lokalita „Alto Sil“ vyhlášena za LVS.
Jak však vyplývá z judikatury připomínané v bodě 125 tohoto rozsudku, záměry, které byly povoleny před tím, než se ochrana
stanovená směrnicí o ochraně stanovišť stala použitelnou na určitou lokalitu, nepodléhají pravidlům ohledně postupu předběžného
posouzení vlivů záměru na dotčenou lokalitu stanoveným směrnicí o ochraně stanovišť.
Článek 6 odst. 3 a 4 směrnice o ochraně stanovišť nebyl tudíž použitelný na záměry povrchové těžby „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“,
„Fonfría“ a „Nueva Julia“, takže Komise nemůže Španělskému království vytýkat nedodržení těchto ustanovení.
První část čtvrtého žalobního důvodu musí být tudíž zamítnuta.
Ke druhé části čtvrtého žalobního důvodu
–       Argumentace účastníků řízení
Komise zároveň vytýká Španělskému království, že po vyhlášení lokality Alto Sil“ za LVS v průběhu prosince 2004 nepřijalo
v případě povrchových dolů „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“, „Fonfría“, „Nueva Julia“ a „Ampliación de Feixolín“
opatření požadovaná podle čl. 6 odst. 2 směrnice o ochraně stanovišť.
Tvrdí, že tyto těžební provozy zničily stanoviště chráněná z titulu zmíněné LVS, mezi nimi i stanoviště typu 9230 – galicijsko-portugalské
doubravy s druhy
Quercus robur
a
Quercus pyrenaica
, které má zvláštní význam pro medvěda hnědého, jelikož je tímto druhem často používáno jako průchozí oblast.
Uvádí rovněž, že dotčené těžební provozy vytvářejí „bariérový efekt“, který přispěl k uzavření spojovacího koridoru Leitariegos,
jenž je velmi důležitou průchozí oblastí pro východní populaci kantábrijských medvědů hnědých, jejíž součástí je skupina medvědů
hnědých nacházející se v lokalitě „Alto Sil“, což má za následek fragmentaci stanoviště této populace a izolaci určitých jejích
skupin.
„Bariérový efekt“, jejž vytvářejí tyto těžební provozy, ztěžuje rovněž styk mezi západními a východními populacemi kantábrijských
medvědů hnědých, což dále prodlužuje fragmentaci druhu a znemožňuje východní populaci tohoto druhu dosáhnout dostatečných
počtů jedinců, a zajistit tak svou životaschopnost.
Španělské království namítá, že důlní provozy se nacházejí v nezalesněných oblastech, které sestávají z větší části z vřesovišť,
kam medvědi nikdy nepřicházeli odchovat svá mláďata, a to nikoli z důvodu přítomnosti těžebních provozů, ale naopak z důvodu
neexistence stanovišť příhodných pro odchovávání mláďat, což nikterak nesouvisí s možným vyrušováním, jež by těžební provozy
mohly způsobit vyvádění medvíďat.
Autonomní společenství Kastilie a León přijalo mimoto četná opatření ke zlepšení stanovišť medvěda hnědého, mimo jiné i k obnovení
stanovišť tohoto druhu v oblasti spojovacího koridoru Leitariegos.
Španělské království má za to, že jakkoli je severní část lokality „Alto Sil“ pro medvěda hnědého významná, jedná se v každém
případě o oblast nacházející se na severu, ve značné vzdálenosti od důlních provozů, v nadmořských výškách přesahujících 1800
metrů, jež tvoří enklávu mezi provinciemi Asturie a Léon, kde se medvědi na jaře a na podzim vykrmují. Tito medvědi neputují
do jižní části této lokality, kde se nacházejí doly, jelikož tamní stanoviště je zcela odlišné.
Co se konečně týče tvrzení Komise ohledně ztrát stanoviště typu 9230 – galicijsko-portugalské doubravy s druhy
Quercus robur
a
Quercus pyrenaica
, tyto ztráty činí 17,92 hektaru v případě těžebního provoz „Fonfría“ a 19, 9 hektaru v případě těžebního provozu „Ampliación
de Feixolín“. Jelikož však celková plocha tohoto stanoviště v lokalitě „Alto Sil“ dosahuje podle posledních studií výměry
4000 hektarů, nebo dokonce 8000 hektarů, a nikoli 2600 hektarů, jak bylo uvedeno původně při podání návrhu na vyhlášení lokality
za LVS, jsou tyto ztráty poměrně zanedbatelné.
–       Závěry Soudního dvora
Především je třeba zkoumat tvrzení Komise, podle něhož byla s porušením čl. 6 odst. 2 směrnice o ochraně stanovišť zničena
stanoviště chráněná z titulu LVS „Alto Sil“ poté, co byla lokalita „Alto Sil“ vyhlášena v průběhu prosince 2004 za LVS.
Jak uvedla generální advokátka v bodech 144 a 145 svého stanoviska, v tomto ohledu ze spisu, a zejména z tabulky činných těžebních
provozů převzaté do zprávy z roku 2005 vyplývá, že ačkoli těžba v dolech „Fonfría“ a „Ampliación de Feixolín“ způsobila poškození
této lokality, došlo k tomuto poškození naposled zmíněného dolu po prosinci 2004, a to na ploše o výměře nejméně 19 hektarů.
Komise dále tvrdí, že v oblastech sousedících s dotčenými doly vedly hluk a vibrace způsobené důlními činnostmi k významnému
vyrušování medvěda hnědého, tj. prioritního druhu chráněného z titulu vyhlášení lokality za LVS.
V tomto ohledu ze zprávy o životním prostředí ze dne 7. listopadu 2008 týkající se záměru povrchové těžby uhlí „Feixolín“
v horách v okolí Oralla (Villablino, Léon), jenž byl předložen podnikem Minero Siderúrgica de Ponferrada, obsažené v příloze
žaloby Komise vyplývá, že ztráta stanovišť kantábrijského medvěda hnědého způsobená těžebním provozem „Feixolín“ byla významná
uvnitř lokality, která se nazývá „koridor Leitariegos“, že se medvědi vzdálili 3,5 až 5 kilometrů od oblastí zasažených hlukem
a vibracemi způsobovanými důlním provozem a že tento provoz zabrání přístupu medvěda hnědého do zmíněného koridoru nebo ho
velmi ztíží, přičemž tento koridor představuje severojižní průchod kritického významu pro západní populaci tohoto druhu.
To je potvrzováno zprávou z roku 2005, kde se v rámci analýzy vlivů severních dolů, mezi nimiž je i „Feixolín“ a „Fonfría“,
uvádí, že koridor Leitariegos v délce 10 kilometrů je průchodem velkého významu pro východní populaci zmíněného druhu, umožňující
zejména spojení mezi dvěma velmi důležitými reprodukčními oblastmi.
Tato zpráva potvrzuje, že riziko poškození a uzavření tohoto koridoru představuje jednu z hlavních hrozeb pro zachování stavů
kantábrijského medvěda hnědého, jelikož jeho důsledkem může být fragmentace západní populace do dvou dílčích populací, nebo
dokonce varianta, že druh bude nakonec rozdělen na tři populace.
Proto hluk a vibrace způsobované povrchovými doly „Feixolín“, „Fonfría“ a „Ampliación de Feixolín“, jakož i uzavření spojovacího
koridoru Leitariegos v důsledku těchto těžebních provozů představují vyrušování LVS „Alto Sil“, jež je významné z hlediska
ochrany medvěda hnědého.
Jelikož povrchové doly „Feixolín“ a „Fonfría“ byly povoleny před tím, než se na lokalitu „Alto Sil“ začala vztahovat ochrana
stanovená směrnicí o ochraně stanovišť, neboť k jejímu vyhlášení za LVS došlo v prosinci 2004, vyvstává otázka, zda stejně,
jak bylo uvedeno v bodě 156 tohoto rozsudku ohledně dopadů na tetřeva hlušce v důsledku těžebních provozů povolených před
tím, než byla tato lokalita v průběhu roku 2000 vyhlášena za ZCHÚ, lze toto vyrušování odůvodnit analogickým použitím čl. 6
odst. 4 směrnice o ochraně stanovišť v rámci vnitrostátního postupu, z něhož by vyplynulo, že dotčenému členskému státu nelze
vytýkat porušení odstavce 2 tohoto článku.
Španělské království vycházející v tomto ohledu z analýzy obsažené ve zprávě z roku 2005 se za tímto účelem dovolává naléhavých
důvodů převažujícího veřejného zájmu na zachování důlních provozů, to znamená zabezpečení zásobování, zachování pracovních
míst a pravomocnosti povolení, jakož i návrhů opatření směřujících ke zlepšení stanoviště medvěda hnědého, zejména opatření
týkající se vegetace ve spojovacím koridoru Leitariegos.
Z ustanovení čl. 6 odst. 4 druhého pododstavce směrnice o ochraně stanovišť ovšem vyplývá, že pokud se na dotyčné lokalitě
vyskytují prioritní typy přírodních stanovišť nebo prioritní druhy, pak mohou být uplatněny pouze důvody související s ochranou
lidského zdraví a veřejné bezpečnosti, s nesporně příznivými důsledky mimořádného významu pro životní prostředí nebo jiné
naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu podle stanoviska Komise.
Z toho plyne, že vyrušování konstatované v bodě 191 tohoto rozsudku nemůže být odůvodněno na základě vnitrostátního postupu
umožňujícího výjimku obdobného tomu, jenž je stanoven v tomto ustanovení, jelikož se tento žalobní důvod týká medvěda hnědého
jakožto prioritního druhu chráněného z titulu LVS „Alto Sil“ od roku 2004 a Španělské království neuplatnilo důvody téže povahy,
jako jsou ty, jež jsou obsaženy v čl. 6 odst. 4 druhém pododstavci směrnice o ochraně stanovišť.
Druhé části čtvrtého žalobního důvodu musí být proto vyhověno ohledně severních dolů, které jsou předmětem této části žalobního
důvodu, tzn. dolů „Feixolín“, „Fonfría“ a „Ampliación de Feixolín“.
Vzhledem k výše uvedenému je třeba určit,
–        že Španělské království tím, že povolilo povrchovou těžbu v dolech „Nueva Julia“ a „Ladrones“ bez posouzení, které by umožnilo
vhodným způsobem určit, popsat a posoudit přímé, nepřímé a kumulativní vlivy existujících povrchových těžebních provozů, s výjimkou
těch, jež se týkají dolu „Ladrones“, jedná‑li se o medvěda hnědého,
nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z článků 2 a 3, jakož i z čl. 5 odst. 1 a 3 pozměněné směrnice 85/337;
–        počínaje rokem 2000, kdy byla oblast „Alto Sil“ vyhlášena za ZCHÚ na základě směrnice „o ochraně ptáků“,
–        Španělské království tím, že povolilo těžbu v povrchových dolech „Nueva Julia“ a „Ladrones“, aniž vhodným způsobem posoudilo
možné vlivy těchto záměrů, a v každém případě aniž byly dodrženy podmínky, za nichž mohly být záměry uskutečněny z důvodů
převažujícího veřejného zájmu a neexistence alternativních řešení navzdory riziku, které je s nimi spojeno pro tetřeva hlušce
(
Tetrao urogallus
), který je jednou z přírodních hodnot, které byly důvodem vyhlášení „Alto Sil“ zvláštní oblastí ochrany, jakož i tím, že
Evropské komisi byla oznámena pouze kompenzační opatření nezbytná k zajištění soudržnosti sítě Natura 2000, a
–        tím, že nepřijalo nezbytná opatření k zabránění poškozování stanovišť, včetně stanovišť živočišných druhů, a významného vyrušování
tetřeva hlušce, jehož výskyt v lokalitě „Alto Sil“ je důvodem vyhlášení zmíněného ZCHÚ, způsobovaného provozy dolů „Feixolín“,
„Salguero-Prégame-Valdesegadas“ „Fonfría“, „Ampliación de Feixolín“ a „Nueva Julia“,
nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají ve vztahu k ZCHÚ „Alto Sil“ z čl. 6 odst. 2 až 4 směrnice „o ochraně stanovišť“,
ve spojení s článkem 7 této směrnice, a
–        počínaje prosincem 2004 tím, že nepřijalo nezbytná opatření k zabránění poškozování stanovišť, včetně stanovišť živočišných
druhů, a vyrušování těchto druhů provozy dolů „Feixolín“, „Fonfría“ a „Ampliación de Feixolín“, Španělské království nesplnilo
povinnosti, které pro ně ve vztahu k LVS „Alto Sil“ vyplývají z čl. 6 odst. 2 směrnice “o ochraně stanovišť.

K nákladům řízení
Podle čl. 69 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to
účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Podle čl. 69 odst. 3 téhož řádu může Soudní dvůr rozdělit náklady mezi
účastníky řízení nebo rozhodnout, že každý z nich nese vlastní náklady, pokud každý účastník měl ve věci částečně úspěch i neúspěch.
V projednávané věci je třeba přihlédnout ke skutečnosti, že některým žalobním důvodům Komise nebylo vyhověno.
V důsledku toho je nutno uložit Španělskému království kromě toho, že ponese své náklady řízení, náhradu dvou třetin nákladů
řízení Komise. Komise ponese třetinu svých nákladů řízení.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (čtvrtý senát) rozhodl takto:
1)
Španělské království tím, že povolilo povrchovou těžbu v dolech „Nueva Julia“ a „Ladrones“ bez posouzení, které by umožnilo
vhodným způsobem určit, popsat a posoudit přímé, nepřímé a kumulativní vlivy existujících povrchových těžebních provozů, s výjimkou
těch, jež se týkají dolu „Ladrones“, jedná‑li se o medvěda hnědého (
Ursus arctos
), nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z článků 2 a 3, jakož i z čl. 5 odst. 1 a 3 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne
27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl.
vyd. 15/01, s. 248) ve znění směrnice Rady 97/11/ES ze dne 3. března 1997.
2)
Počínaje rokem 2000, kdy byla oblast „Alto Sil“ vyhlášena za zvláště chráněné území na základě směrnice Rady 79/409/EHS ze
dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků, ve znění směrnice Komise 97/49/ES ze dne 29. července 1997, Španělské království
–
tím, že povolilo těžbu v povrchových dolech „Nueva Julia“ a „Ladrones“, aniž vhodným způsobem posoudilo možné vlivy těchto
záměrů a v každém případě aniž byly dodrženy podmínky, za nichž mohly být záměry uskutečněny z důvodů převažujícího veřejného
zájmu a neexistence alternativních řešení navzdory riziku, které je s nimi spojeno pro tetřeva hlušce (
Tetrao urogallus
), který je jednou z přírodních hodnot, které byly důvodem vyhlášení „Alto Sil“ zvláštní oblastí ochrany, jakož i tím, že
Evropské komisi byla oznámena pouze kompenzační opatření nezbytná k zajištění soudržnosti sítě Natura 2000, a
–
tím, že nepřijalo nezbytná opatření k zabránění poškozování stanovišť, včetně stanovišť živočišných druhů, a významného vyrušování
tetřeva hlušce, jehož výskyt v lokalitě „Alto Sil“ je důvodem vyhlášení zmíněného ZCHÚ, způsobovaného provozy dolů „Feixolín“,
„Salguero-Prégame-Valdesegadas“ „Fonfría“, „Ampliación de Feixolín“ a „Nueva Julia“,
nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají ve vztahu k zvláště chráněnému území „Alto Sil“ z čl. 6 odst. 2 až 4 směrnice
Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin
ve spojení s článkem 7 této směrnice.
3)
Španělské království tím, že počínaje prosincem 2004 nepřijalo nezbytná opatření k zabránění poškozování stanovišť, včetně
stanovišť živočišných druhů, a vyrušování těchto druhů provozy dolů „Feixolín“, „Fonfría“ a „Ampliación de Feixolín“, nesplnilo
povinnosti, které pro ně ve vztahu k lokalitě významné pro Společenství „Alto Sil“ vyplývají z čl. 6 odst. 2 směrnice 92/43.
4)
Ve zbývající části se žaloba zamítá.
5)
Španělské království ponese vlastní náklady řízení a nahradí dvě třetiny nákladů řízení Evropské komise. Evropská komise ponese
jednu třetinu vlastních nákladů řízení.
Podpisy.
*
Jednací jazyk: španělština.