CELEX: 62010CJ0488
Nariadenie (ES) č. 6/2002
Článok 19 ods. 1
Dizajny Spoločenstva
Porušenie alebo hroziace porušenie práv
Pojem ‚tretia strana‘

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 19 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch spoločenstva (
Ú. v. ES L 3, 2002, s. 1
; Mim. vyd. 13/027, s. 142, ďalej len „nariadenie“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťami Celaya Emparanza y Galdos Internacional SA (ďalej len „Cegasa“) a Proyectos Integrales de Balizamiento SL (ďalej len „PROIN“) týkajúceho sa žaloby pre porušenie práv, ktorú podala Cegasa.
Právny rámec
Z odôvodnenia č. 5 tohto nariadenia vyplýva, že jeho cieľom je „tvorb[a] dizajnu spoločenstva, ktorý je priamo uplatniteľný vo všetkých členských štátoch“, s cieľom „získať… jedno právo na dizajn pre jednu oblasť zahrňujúcu všetky členské štáty“.
V odôvodnení č. 18 nariadenia sa uvádza:
„Zapísaný dizajn spoločenstva vyžaduje tvorbu a vedenie registra, v ktorom budú zapisované všetky tie prihlášky, ktoré vyhovujú formálnym podmienkam a ktorým bol odsúhlasený deň podania. Tento zápisný systém by v zásade nemal vychádzať z úplného prieskumu súladu s podmienkami ochrany pred zápisom, čím sa pre prihlasovateľov udržia zápisné a ostatné procedurálne prekážky na minime.“
Podľa článku 1 ods. 2 písm. b) nariadenia je dizajn Spoločenstva chránený „‚zapísaným dizajnom spoločenstva‘, ak je zapísaný spôsobom, ktorý je stanovený v tomto nariadení“.
Článok 1 ods. 3 nariadenia znie:
„Dizajn spoločenstva má jednotný charakter. Má rovnocenný účinok v rámci celého spoločenstva. Nie je zapísaný, prevedený ani vzdaný sa, ani vymazaný, ani sa jeho využívanie nezakazuje s výnimkou prípadu celého spoločenstva. Tento princíp a jeho dopady sa uplatňujú, pokiaľ nie je inak stanovené v tomto nariadení.“
Podľa článku 3 písm. a) nariadenia:
„…
a)
‚dizajn‘ znamená vonkajšiu úpravu celku alebo časti výrobku, ktorá vyplýva zo znakov najmä línií, obrysov, farieb, tvaru, textúry a/alebo materiálov samotného výrobku a/alebo jeho zdobenia“.
Článok 4 ods. 1 nariadenia stanovuje:
„Dizajn je chránený dizajnom spoločenstva, ak je nový a má osobitý charakter.“
Podľa článku 5 ods. 1 písm. b) nariadenia sa dizajn považuje za nový, ak verejnosti nebol sprístupnený nijaký zhodný dizajn „pred dňom podania prihlášky na zápis dizajnu, pre ktorý sa žiada ochrana, alebo ak sa žiada o právo prednosti, pred dňom vzniku práva prednosti“.
Článok 6 ods. 1 písm. b) nariadenia stanovuje, že dizajn má osobitý charakter, ak sa celkový dojem, ktorý vyvoláva u informovaného užívateľa, odlišuje od celkového dojmu vyvolaného u takéhoto užívateľa akýmkoľvek iným dizajnom, ktorý už bol sprístupnený verejnosti „pred dňom podania prihlášky na zápis dizajnu, pre ktorý sa žiada ochrana, alebo ak sa žiada o právo prednosti, pred dňom vzniku práva prednosti“.
Článok 10 nariadenia s názvom „Rozsah ochrany“ stanovuje v odseku 1:
„Rozsah ochrany, ktorú udeľuje dizajn spoločenstva, zahrňuje akýkoľvek dizajn, ktorý nevyvoláva u informovaného užívateľa odlišný celkový dojem.“
Článok 19 nariadenia s názvom „Práva vyplývajúce z dizajnu spoločenstva“ stanovuje:
„1.   Majiteľ zapísaného dizajnu spoločenstva má výlučné právo využívať ho a brániť akejkoľvek tretej strane, ktorá nemá jeho súhlas, aby dizajn využívala. Vyššie uvedené využívanie sa vzťahuje najmä na vytvorenie, ponúkanie, uvedenie na trh, dovoz, vývoz alebo používanie výrobku, na ktorom je dizajn použitý, alebo na ktorom je dizajn stelesnený, alebo skladovanie tohto výrobku pre takéto účely.
2.   Nezapísaný dizajn spoločenstva však majiteľovi udeľuje právo zabrániť konaniam uvedeným v odseku 1 iba vtedy, ak napadnuté využívanie vyplýva z kopírovania chráneného dizajnu.
Napadnuté využívanie sa nepovažuje za kopírovanie chráneného dizajnu, ak je výsledkom nezávislej tvorby pôvodcu, o ktorom je primerané sa nazdávať, že si nebol vedomý dizajnu, ktorý sprístupnil verejnosti majiteľ dizajnu.
…“
Oddiel 5 hlavy II nariadenia s názvom „Výmaz“ obsahuje články 24 až 26.
Podľa článku 24 ods. 1 nariadenia:
„Zapísaný dizajn spoločenstva sa vymaže na základe návrhu predloženého [Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)] v súlade s postupom uvedeným v hlavách VI a VII, alebo ho vymaže súd spoločenstva pre dizajn na základe protinávrhu v konaní o porušenie práv.“
Článok 25 nariadenia s názvom „Dôvody výmazu“ v odseku 1 písm. d) stanovuje, že dizajn Spoločenstva sa môže vymazať iba vtedy, „ak je [predovšetkým] dizajn spoločenstva v rozpore so skorším dizajnom“.
Hlava V nariadenia s názvom „Konanie o zápise“ pozostáva z článkov 45 až 50.
Článok 45 nariadenia s názvom „Prieskum formálnych podmienok podania“ uvádza v odseku 2:
„[ÚHVT] preskúma, či:
a)
prihláška spĺňa ostatné podmienky uvedené v článku 36 ods. 2, 3, 4 a 5 a v prípade hromadnej prihlášky v článku 37 ods. 1 a 2;
b)
prihláška spĺňa formálne podmienky uvedené vo vykonávacom predpise na vykonanie článkov 36 a 37;
c)
sú podmienky článku 77 ods. 2 splnené;
d)
podmienky týkajúce sa uplatňovania práva prednosti sú splnené, ak sa uplatňuje právo prednosti.“
Článok 47 nariadenia s názvom „Výluky zo zápisu“ v odseku 1 stanovuje:
„Ak [ÚHVT] pri vykonávaní prieskumu podľa článku 45 zistí, že dizajn, pre ktorý sa požaduje ochrana:
a)
nezodpovedá pojmu podľa článku 3 písm. a); alebo
b)
je v rozpore s verejným poriadkom alebo prijatými princípmi morálky,
prihlášku zamietne.“
Podľa článku 48 nariadenia, „ak podmienky, ktoré prihláška na zapísaný dizajn spoločenstva musí spĺňať, sú splnené a ak prihláška nebola zamietnutá na základe článku 47, [ÚHVT] zapíše prihlášku do registra dizajnu spoločenstva ako zapísaný dizajn spoločenstva.“
Hlava VI nariadenia s názvom „Vzdanie sa a výmaz zapísaného dizajnu spoločenstva“ obsahuje články 51 až 54.
Článok 52 nariadenia s názvom „Návrh na výmaz“ v odseku 1 stanovuje, že „akákoľvek fyzická osoba alebo právnická osoba rovnako ako aj orgán na to splnomocnený môže [ÚHVT] predložiť návrh na výmaz zapísaného dizajnu spoločenstva“.
V hlave IX nariadenia s názvom „Právomoc a postup v právnych konaniach týkajúcich sa dizajnov spoločenstva“ sa nachádza najmä oddiel 2 s názvom „Spory týkajúce sa porušenia a platnosti dizajnu spoločenstva“, ktorý zahŕňa články 80 až 92 nariadenia.
Podľa článku 81 nariadenia:
„Súdy pre dizajn spoločenstva majú výlučnú právomoc:
a)
pre žaloby o porušenie a – ak sú prípustné podľa vnútroštátneho práva – žaloby ohľadne hroziaceho porušenia dizajnov spoločenstva;
b)
pre žaloby o vyhlásenie o neporušení dizajnov spoločenstva, ak sú prípustné podľa vnútroštátneho práva;
c)
pre žaloby o výmaz nezapísaného dizajnu spoločenstva;
d)
pre protinávrhy na výmaz dizajnu spoločenstva predložen[é] v súvislosti so žalobou podľa písmena a).“
Článok 85 nariadenia s názvom „Predpoklad platnosti – obrana vo veci samej“ v odseku 1 uvádza:
„V konaniach týkajúcich sa žaloby o porušení alebo žaloby o hroziacom porušení zapísaného dizajnu spoločenstva, súd pre dizajn spoločenstva považuje dizajn spoločenstva za platný. Platnosť sa môže spochybniť iba protinávrhom na výmaz. Avšak spor týkajúci sa výmazu dizajnu spoločenstva predložený inak ako protinávrhom, je prípustný, iba ak žalovaná strana tvrdí, že dizajn spoločenstva sa môže vymazať na základe skoršieho vnútroštátneho práva na dizajn ktoré jej prislúcha v zmysle článku 25 ods. 1 písm. d).“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Cegasa je majiteľkou dizajnu Spoločenstva zapísaného pod č. 000421649-0001, ktorý pozostáva z cestného výstražného zariadenia. Prihláška tohto dizajnu na ÚHVT bola podaná 26. októbra 2005 a k uverejneniu v registri dizajnov Spoločenstva došlo 13. februára 2005.
Spoločnosť PROIN uviedla koncom roka 2007 na trh výstražné zariadenie H-75. Keďže toto výstražné zariadenie nevyvolávalo celkový odlišný dojem než zapísaný dizajn Spoločenstva č. 000421649-0001, Cegasa požiadala v januári 2008 mimosúdnou cestou spoločnosť PROIN o ukončenie porušovania práv. Napriek tomu, že PROIN poprela, že by malo ísť o porušenie, zaviazala sa, že vykoná zmeny na svojom dizajne. V marci 2008 Cegasa opätovne predložila spoločnosti PROIN svoju žiadosť o ukončenie porušovania práv.
Dňa 11. apríla 2008 PROIN podala na ÚHVT prihlášku na zápis dizajnu Spoločenstva pozostávajúceho z cestného výstražného zariadenia. Tento dizajn bol zverejnený v registri dizajnov Spoločenstva 7. mája 2008 pod číslom 000915426-001.
Vnútroštátny súd sa domnieva, že výstražné zariadenie v tvare valca, ktoré uviedla na trh PROIN, je reprodukciou dizajnu Spoločenstva spoločnosti Cegasa zapísaného pod č. 000421649-0001, keďže u informovaného užívateľa nevyvoláva celkový dojem, ktorý je odlišný od celkového dojmu vyvolávaného týmto dizajnom. Spresňuje však, že Cegasa nepodala návrh na výmaz dizajnu Spoločenstva zapísaného pod č. 000915426-001.
Cegasa naopak podala na Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Alicante y n° 1 de Marca Comunitaria žalobu pre porušenie práv zo zapísaného dizajnu Spoločenstva, pričom tvrdila, že ponúkanie, podporovanie, propagácia, skladovanie, uvádzanie na trh a distribúcia výstražného zariadenia H-75 spoločnosťou PROIN predstavuje porušenie práv, ktoré jej ako majiteľke dizajnu Spoločenstva zapísaného pod č. 000421649-0001 priznáva nariadenie.
Spoločnosť PROIN namietala voči tejto žalobe pre porušenie práv. Predovšetkým tvrdila, že Cegasa nemá aktívnu legitimáciu v súvislosti so začatím konania z dôvodu porušenia jej zapísaného dizajnu Spoločenstva, keďže výstražné zariadenie, ktoré uvádza na trh PROIN, je reprodukciou takisto zapísaného dizajnu Spoločenstva. Zdôraznila, že zápis poskytuje svojmu majiteľovi výlučné právo na jeho využívanie podľa nariadenia, kým sa nevykoná jeho výmaz, , takže výkon uvedeného práva nemôže byť považovaný za porušovanie.
Za týchto podmienok Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Alicante y n° 1 de Marca Comunitaria rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Pokiaľ ide o spor týkajúci sa porušenia výlučného práva vyplývajúceho zo zapísaného dizajnu Spoločenstva, vzťahuje sa právo brániť tretej strane, aby využívala tento dizajn, ktoré je stanovené v článku 19 ods. 1 nariadenia…, na akúkoľvek tretiu stranu využívajúcu iný dizajn, ktorý u informovaného užívateľa nevyvoláva odlišný celkový dojem, alebo naopak, nevzťahuje sa na tretiu stranu, ktorá využíva svoj neskorší zapísaný dizajn Spoločenstva, až kým tento dizajn nebude vymazaný?
2.
Je odpoveď na predchádzajúcu otázku nezávislá od zámeru dotknutej tretej strany, alebo sa môže líšiť v závislosti od jej konania, konkrétne podľa toho, či táto tretia strana podala prihlášku na zápis dizajnu Spoločenstva a požiadala o vykonanie tohto zápisu až po tom, ako ju majiteľ skoršieho dizajnu Spoločenstva mimosúdnou cestou požiadal, aby prestala uvádzať na trh výrobok z dôvodu porušovania práv, ktoré mu vyplývajú z uvedeného skoršieho dizajnu?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
V prvom rade treba uviesť, že nariadenie neobsahuje ustanovenie, v ktorom by sa pre majiteľa skoršieho zapísaného dizajnu Spoločenstva výslovne uvádzala možnosť podať žalobu pre porušenie práv smerujúcu proti majiteľovi dizajnu Spoločenstva, ktorý bol zapísaný neskôr.
Treba však konštatovať, že znenie článku 19 ods. 1 nariadenia nerozlišuje na základe skutočnosti, či tretia strana je alebo nie je majiteľom zapísaného dizajnu Spoločenstva.
Podľa uvedeného ustanovenia má totiž majiteľ zapísaného dizajnu Spoločenstva výlučné právo využívať ho a brániť „akejkoľvek tretej strane“, ktorá nemá jeho súhlas, aby dizajn využívala.
Rovnako v článku 10 ods. 1 nariadenia sa uvádza, že rozsah ochrany, ktorú priznáva dizajn Spoločenstva, zahrňuje „akýkoľvek dizajn, ktorý nevyvoláva u informovaného užívateľa odlišný celkový dojem“.
Z týchto ustanovení vyplýva, že nariadenie nevylučuje možnosť, aby majiteľ zapísaného dizajnu Spoločenstva podal žalobu pre porušenie práv s cieľom zabrániť využívaniu neskoršieho zapísaného dizajnu Spoločenstva, ktorý u informovaného užívateľa nevyvoláva odlišný celkový dojem.
Ako uviedla poľská vláda vo svojich pripomienkach predložených Súdnemu dvoru, je pravda, že aj samotný majiteľ neskoršieho zapísaného dizajnu Spoločenstva v zásade má výlučné právo na využívanie svojho dizajnu.
Táto okolnosť však nemôže spochybniť výklad pojmu „akákoľvek tretia strana“ v zmysle článku 19 ods. 1 nariadenia ako pojmu, pod ktorý spadá tretia strana, ktorá je majiteľom neskoršieho zapísaného dizajnu Spoločenstva.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, ako uviedla Európska komisia vo svojich pripomienkach, že ustanovenia nariadenia sa majú vykladať s prihliadnutím na zásadu prednosti, podľa ktorej má skorší zapísaný dizajn Spoločenstva prednosť pred neskoršími zapísanými dizajnmi Spoločenstva.
Z článku 4 ods. 1 nariadenia predovšetkým vyplýva, že dizajn je chránený dizajnom Spoločenstva, ak je nový a má osobitý charakter. V prípade rozporu medzi dvoma zapísanými dizajnmi Spoločenstva sa však predpokladá, že dizajn, ktorý bol zapísaný ako prvý, spĺňa tieto podmienky na to, aby mu bola poskytnutá ochrana zo strany Spoločenstva pred dizajnom, ktorý bol zapísaný ako druhý. Majiteľovi neskoršieho zapísaného dizajnu Spoločenstva teda bude môcť byť poskytnutá ochrana podľa nariadenia len v prípade, že prostredníctvom žaloby o výmaz, prípadne v rámci protinávrhu preukáže nesplnenie jednej z uvedených podmienok v súvislosti so skorším zapísaným dizajnom Spoločenstva.
V tejto súvislosti, ako uviedol aj generálny advokát v bodoch 32 a 33 návrhov, treba zohľadniť hlavné črty konania o zápise dizajnov Spoločenstva, ktoré bolo zavedené nariadením.
Na základe tohto konania upraveného článkami 45 až 48 nariadenia totiž ÚHVT preskúma, či prihláška spĺňa také formálne podmienky podania, aké stanovuje nariadenie. Ak prihláška uvedené podmienky spĺňa, vyhovuje definícii dizajnu uvedenej v článku 3 písm. a) nariadenia a nie je v rozpore s verejným poriadkom alebo dobrými mravmi, potom ÚHVT prihlášku zapíše do registra dizajnov Spoločenstva ako zapísaný dizajn Spoločenstva.
Z toho vyplýva, že ide o rýchlu, nevyhnutne formálnu kontrolu, ktorá – ako sa uvádza v odôvodnení č. 18 nariadenia – nevyžaduje úplné preskúmanie, aby sa pred zápisom určilo, či dizajn spĺňa podmienky na získanie ochrany, a ktorá okrem toho na rozdiel od konania o zápise podľa nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (
Ú. v. EÚ L 78, s. 1
) neupravuje fázu umožňujúcu majiteľovi skoršieho zapísaného dizajnu podať proti zápisu námietku.
Za týchto okolností jedine výklad pojmu „akákoľvek tretia strana“ v zmysle článku 19 ods. 1 nariadenia ako pojmu, pod ktorý spadá tretia strana, ktorá je majiteľom neskoršieho zapísaného dizajnu Spoločenstva, môže zaistiť cieľ účinnej ochrany zapísaných dizajnov Spoločenstva, ktorý sleduje nariadenie, ako aj potrebný účinok žalôb pre porušenie práv.
Tento záver napokon nevyvracia ani skutočnosť, že nariadenie súdom pre dizajn Spoločenstva nepriznáva právomoc rozhodovať o návrhoch na výmaz zapísaných dizajnov Spoločenstva a vo svojom článku 85 stanovuje, že v konaniach týkajúcich sa žaloby pre porušenie alebo žaloby pre hroziace porušenie tieto súdy považujú dizajn Spoločenstva za platný.
V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že nariadenie v rámci žalôb týkajúcich sa zapísaných dizajnov Spoločenstva jasne rozlišuje medzi žalobami týkajúcimi sa porušenia práv a žalobami týkajúcimi sa výmazu.
Pokiaľ ide na jednej strane o žaloby v súvislosti s porušením práv, článok 81 nariadenia priznáva súdom pre dizajn Spoločenstva výlučnú právomoc rozhodovať v týchto sporoch. V rámci týchto žalôb uvedené súdy skúmajú iba to, či došlo k porušeniu výlučného práva na využívanie, ktoré nariadenie priznáva majiteľovi zapísaného dizajnu Spoločenstva.
Na druhej strane, pokiaľ ide o návrhy na výmaz zapísaných dizajnov Spoločenstva, ich vybavovanie sa podľa nariadenia sústreďuje na ÚHVT, pričom táto zásada je zmiernená možnosťou súdov pre dizajn Spoločenstva, aby rozhodovali o protinávrhoch na výmaz zapísaného dizajnu Spoločenstva podaných v rámci žaloby pre porušenie práv alebo pre hroziace porušenie práv.
V tejto súvislosti nemožno prijať tvrdenie, podľa ktorého by výklad pojmu „akákoľvek tretia strana“ v zmysle článku 19 ods. 1 nariadenia ako pojmu, pod ktorý spadá tretia strana, ktorá je majiteľom neskoršieho zapísaného dizajnu Spoločenstva, viedol k narušeniu rozdelenia právomocí medzi uvedené súdy a ÚHVT, pričom právomoc ÚHVT týkajúca sa výmazu by stratila zmysel.
Z uvedených vlastností totiž vyplýva, že žaloby pre porušenie práv a návrhy na výmaz sa líšia vo svojom predmete a účinkoch, takže možnosť majiteľa skoršieho zapísaného dizajnu Spoločenstva podať žalobu pre porušenie práv proti majiteľovi neskoršieho zapísaného dizajnu Spoločenstva nezbavuje významu možnosť podať návrh na výmaz na ÚHVT smerujúci proti neskoršiemu zapísanému dizajnu Spoločenstva.
Z tohto dôvodu treba konštatovať, že keďže neskorší zapísaný dizajn Spoločenstva, ktorého využívanie bolo zakázané, zostáva platný, kým o jeho výmaze nerozhodne ÚHVT alebo súd pre dizajn Spoločenstva v rámci protinávrhu na výmaz, závery uvedené v bode 44 tohto rozsudku nenarúšajú systém opravných prostriedkov upravený v nariadení.
Vzhľadom na všetky uvedené úvahy treba na prvú otázku odpovedať tak, že článok 19 ods. 1 nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ ide o spor týkajúci sa porušenia výlučného práva vyplývajúceho zo zapísaného dizajnu Spoločenstva, právo brániť tretej strane, aby tento dizajn využívala, sa vzťahuje na akúkoľvek tretiu stranu využívajúcu dizajn, ktorý u informovaného užívateľa nevyvoláva odlišný celkový dojem, vrátane tretej strany, ktorá je majiteľom neskoršieho zapísaného dizajnu Spoločenstva.
O druhej otázke
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa odpoveď na prvú otázku mení v závislosti od zámeru a konania tretej strany, ktorá je majiteľom neskoršieho zapísaného dizajnu Spoločenstva.
Vnútroštátny súd poukazuje najmä na situáciu, o ktorú ide v konaní vo veci samej, keď spoločnosť PROIN zapísala svoj dizajn Spoločenstva až po tom, ako bola upozornená spoločnosťou Cegasa.
V tejto súvislosti treba v prvom rade konštatovať, ako uviedli všetky dotknuté strany, ktoré predložili pripomienky Súdnemu dvoru, že rozsah práv, ktoré priznáva nariadenie, musí byť stanovený objektívne a nemôže sa meniť v závislosti od okolností týkajúcich sa konania osoby, ktorá žiada o zápis dizajnu Spoločenstva.
V druhom rade, ako v podstate uviedol generálny advokát v bode 49 návrhov, z článku 19 ods. 2 druhého pododseku nariadenia vyplýva, že normotvorca Únie správne zohľadnil dobrú vieru na účely ochrany tvorcu, ktorý nepoznal nezapísaný dizajn sprístupnený majiteľom.
Naopak treba konštatovať, že normotvorca do prvého odseku uvedeného článku nezahrnul úvahy týkajúce sa zámeru tretej strany.
Preto treba na druhú otázku odpovedať tak, že odpoveď na prvú otázku je nezávislá od zámeru a konania tretej strany.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:

1.
Článok 19 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch spoločenstva sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ ide o spor týkajúci sa porušenia výlučného práva vyplývajúceho zo zapísaného dizajnu Spoločenstva, právo brániť tretej strane, aby tento dizajn využívala, sa vzťahuje na akúkoľvek tretiu stranu využívajúcu dizajn, ktorý u informovaného užívateľa nevyvoláva odlišný celkový dojem, vrátane tretej strany, ktorá je majiteľom neskoršieho zapísaného dizajnu Spoločenstva.

2.
Odpoveď na prvú otázku je nezávislá od zámeru a konania tretej strany.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: španielčina.