CELEX: 62012CJ0485
Agricultură
Politica agricolă comună
Scheme de sprijin direct
Regulamentul (CE) nr. 73/2009
Sistem integrat de gestionare și control privind anumite scheme de ajutor
Sistem de identificare a parcelelor agricole
Condiții de eligibilitate pentru acordarea ajutorului
Controale administrative
Controale la fața locului
Regulamentul (CE) nr. 796/2004
Determinarea suprafețelor eligibile pentru acordarea ajutorului
Teledetecție
Inspecție fizică a parcelelor agricole

Cererea de decizie preliminară privește interpretarea articolului 32 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 796/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a ecocondiționării, a modulării și a sistemului integrat de gestionare și control, prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori (
JO L 141, p. 18
, Ediție specială, 03/vol. 56, p. 210), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 972/2007 al Comisiei din 20 august 2007 (
JO L 216, p. 3
, denumit în continuare „Regulamentul nr. 796/2004”).
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Maatschap T. van Oosterom en A. van Oosterom‑Boelhouwer (denumită în continuare „Maatschap”), pe de o parte, și Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie (secretarul de stat pentru economie, agricultură și inovație, denumit în continuare „Staatssecretaris”), pe de altă parte, privind condițiile de determinare a suprafeței eligibile pentru acordarea ajutorului în temeiul schemelor de plată unică pentru anul 2009.
Cadrul juridic
Regulamentul (CE) nr. 73/2009
Potrivit articolului 14 primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006 și (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 (
JO L 30, p. 16
):
„Fiecare stat membru instituie un sistem integrat de administrare și control (denumit în continuare «sistemul integrat»).”
Conform articolului 15 alineatul (1) din Regulamentul nr. 73/2009:
„Sistemul integrat conține următoarele elemente:
(a)
o bază de date electronică;
(b)
un sistem de identificare a parcelelor agricole;
(c)
un sistem de identificare și de înregistrare a drepturilor de plată;
(d)
cereri de ajutor;
(e)
un sistem integrat de control;
(f)
un sistem unic de identificare a fiecărui agricultor care depune o cerere de ajutor.”
Potrivit articolului 17 din regulamentul menționat:
„Sistemul de identificare a parcelelor agricole trebuie creat pe baza hărților și a documentelor de cadastru sau a altor referințe cartografice. Tehnicile utilizate se bazează pe un sistem electronic de date geografice care conține, de preferință, fotografii aeriene sau spațiale care să respecte anumite norme uniforme care garantează o precizie cel puțin echivalentă cu cea asigurată de cartografierea la o scară de 1:10 000.”
Articolul 20 din același regulament prevede:
„(1)   Statele membre realizează controale administrative ale cererilor de ajutor pentru a verifica condițiile de eligibilitate pentru acordarea ajutorului.
(2)   Controalele administrative sunt secondate de un sistem de controale la fața locului destinat să verifice eligibilitatea ajutorului. În acest scop, statele membre stabilesc un plan de eșantionare a exploatațiilor agricole.
Statele membre pot utiliza tehnici de teledetecție și sistemul global de navigație prin satelit (GNSS) pentru realizarea de verificări la fața locului pentru parcelele agricole.
[…]”
Articolul 29 alineatul (3) din Regulamentul nr. 73/2009 prevede:
„Plățile din cadrul schemelor de sprijin enumerate în anexa I nu se realizează înainte de finalizarea verificării condițiilor de eligibilitate, care trebuie efectuată de statul membru conform articolului 20.”
Potrivit articolului 146 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul nr. 73/2009:
„Trimiterile la Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 cuprinse în alte acte se înțeleg ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondențe care figurează în anexa XVIII.”
Regulamentul nr. 796/2004
Deși Regulamentul nr. 796/2004 a fost abrogat de la 1 ianuarie 2010 prin Regulamentul (CE) nr. 1122/2009 al Comisiei din 30 noiembrie 2009 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului nr. 73/2009 în ceea ce privește ecocondiționalitatea, modularea și sistemul integrat de administrare și control în cadrul schemelor de ajutor direct pentru agricultori prevăzute de regulamentul respectiv, precum și de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește ecocondiționalitatea în cadrul schemei de ajutoare prevăzute pentru sectorul vitivinicol (
JO L 316, p. 65
), acesta rămâne totuși aplicabil faptelor din litigiul principal. Considerentele (11), (36) și (40) ale acestuia aveau următorul cuprins:
„(11)
Pentru a contribui la protejarea intereselor financiare ale Comunității, trebuie prevăzut că plățile menționate de [Regulamentul nr. 73/2009] pot fi efectuate numai după efectuarea unui control al criteriilor de eligibilitate.
[…]
(36)
În general, controlul la fața locului al suprafețelor are două faze. Prima fază constă din verificarea și măsurarea parcelelor agricole declarate, pe baza schițelor, a fotografiilor aeriene etc. A doua fază constă într‑o inspecție fizică a parcelelor, menită să verifice suprafața reală a parcelelor agricole declarate și, în funcție de schema de ajutor în cauză, cultura declarată și calitatea acesteia. După caz, trebuie efectuate măsurători. Inspecția fizică la fața locului poate fi realizată pe baza unui eșantion.
[…]
(40)
Trebuie stabilite condițiile de utilizare a teledetecției în cadrul controalelor la fața locului și trebuie prevăzută realizarea unor controale fizice în cazul în care fotointerpretarea nu permite obținerea unor rezultate concludente.”
Potrivit articolului 2 punctele 22 și 26 din Regulamentul nr. 796/2004, termenii și expresiile de mai jos aveau următorul înțeles:
„22
«suprafață determinată»: suprafața pentru care sunt îndeplinite toate condițiile de acordare a unui ajutor. În ceea ce privește schema de plată unică, suprafața declarată nu poate fi considerată ca fiind determinată decât în cazul în care este însoțită de un număr corespunzător de drepturi la plată;
[…]
«parcelă de referință»: suprafața geografică determinată, identificată în mod special și înregistrată în sistemul electronic de date geografice al sistemului de identificare al statelor membre menționat la articolul [15 din Regulamentul nr. 73/2009]”.
Articolul 23 alineatul (1) din Regulamentul nr. 796/2004 prevedea:
„Controalele administrative și controalele la fața locului prevăzute de prezentul regulament se efectuează astfel încât să asigure o verificare eficientă a respectării condițiilor de acordare a ajutoarelor, precum și a cerințelor și normelor aplicabile în materie de ecocondiționare.”
Articolul 24 din regulamentul menționat prevedea:
„(1)   Controalele administrative menționate la articolul [20 din Regulamentul nr. 73/2009] au ca scop permiterea identificării de nereguli, în special constatarea automată pe cale electronică, inclusiv controalele încrucișate:
[…]
(c)
efectuate între parcelele agricole declarate în cererea unică și parcelele de referință care figurează în sistemul de identificare a parcelelor agricole pentru a verifica eligibilitatea pentru ajutorul pe suprafață;
[…]
(2)   Comunicarea neregulilor constatate în urma controalelor încrucișate este urmată de procedurile administrative adecvate și, după caz, de un control la fața locului.
[…]”
Articolul 26 alineatul (1) din Regulamentul nr. 796/2004 prevedea:
„Numărul total de controale la fața locului derulate anual trebuie să acopere cel puțin 5 % din agricultorii care introduc o cerere în cadrul schemei de plată unice sau în cadrul schemei de plată unice pe suprafață.
[…]”
Potrivit articolului 27 alineatele (1) și (3) din Regulamentul nr. 796/2004:
„(1)   Eșantioanele de control pentru controalele la fața locului în temeiul prezentului regulament sunt selectate de autoritatea competentă pe baza unei analize a riscurilor, precum și a reprezentativității cererilor de ajutor depuse. […]
[…]
(3)   Autoritatea competentă păstrează în mod sistematic informații cu privire la motivele pentru care a fost ales agricultorul pentru a fi supus unui control la fața locului. Inspectorul însărcinat să efectueze controlul la fața locului este informat în mod corespunzător cu privire la acestea înainte de începerea controlului.”
Articolul 29 din Regulamentul nr. 796/2004, intitulat „Elementele controalelor la fața locului”, prevedea la al doilea paragraf:
„Statele membre pot utiliza tehnicile de teledetecție și sistemele globale de navigație prin satelit.”
Potrivit articolului 32 alineatul (1) din acest regulament:
„Dacă un stat membru optează pentru posibilitatea, prevăzută la articolul 29 alineatul (2), de a realiza controale la fața locului prin teledetecție, acesta întreprinde:
a)
o fotointerpretare a imaginilor prin satelit sau a fotografiilor aeriene ale tuturor parcelelor agricole selecționate pentru a fi controlate în vederea identificării acoperirii vegetale și a măsurării suprafețelor;
b)
inspecții fizice pe teren în cazul tuturor parcelelor agricole pentru care fotointerpretarea nu permite autorității competente să constate exactitatea declarației.”
Litigiul principal și întrebarea preliminară
La 13 mai 2009, Maatschap, o exploatație agricolă, a solicitat să beneficieze de drepturile sale la plată și, în acest scop, a declarat 14 parcele în suprafață totală de 30,72 hectare.
Prin decizia din 28 decembrie 2009, Staatssecretaris a considerat suprafața de 30,72 hectare astfel declarată drept „suprafață determinată” în sensul articolului 2 punctul 22 din Regulamentul nr. 796/2004 și a stabilit valoarea drepturilor la plată, care urmau să fie plătite în avans pentru anul 2009, la 11888,12 euro.
În aceeași decizie, se preciza că, în urma observațiilor formulate de Comisia Europeană, registrul parcelelor era în curs de actualizare, iar datele privind parcelele care aparțineau Maatschap, în special cele care includeau elemente de peisaj precum gradurile vii, șanțurile sau potecile, puteau fi modificate.
Cererea de plată unică prezentată de Maatschap pentru anul 2009 a făcut obiectul unei noi evaluări. În consecință, Staatssecretaris a reevaluat suprafața totală a parcelelor în cauză la 27,84 hectare, iar prin decizia din 30 iunie 2010 (denumită în continuare „decizia din 30 iunie 2010”), cuantumul plății unice acordate Maatschap pentru anul 2009 a fost stabilit la 8643,02 euro. Această decizie preciza că Maatschap nu era însă obligată să ramburseze diferența dintre această sumă și avansul primit deja.
Maatschap a contestat decizia menționată. A arătat în special că măsurătorile realizate de‑a lungul șanțurilor au fost prea largi și că, întrucât nu s‑a ținut seama corect de umbre pe fotografiile aeriene, mărimea arborilor a fost supraevaluată. A contestat de asemenea crearea de „miniparcele” ca urmare a excluderii potecilor. A criticat imprecizia fotografiilor aeriene pe care s‑a întemeiat Staatssecretaris și a solicitat o măsurare fizică a parcelelor pe teren.
Prin decizia din 27 ianuarie 2011, ulterior examinării din nou a tuturor elementelor, Staatssecretaris a stabilit suprafața eligibilă pentru acordarea ajutorului ca fiind 28,14 hectare.
Prin scrisoarea din 4 martie 2011, Maatschap a formulat o acțiune împotriva acestei decizii. În fața College van Beroep voor het bedrijfsleven, Maatschap susține că suprafața parcelelor sale nu a fost determinată corect. Ea se întemeiază în special pe un raport de măsurători stabilit cu ajutorul unui sistem global de navigație prin satelit de o societate privată și din care rezultă că suprafața parcelelor pe care a declarat‑o în cerere este de 28,75 hectare.
Potrivit Staatssecretaris, suprafețele declarate de Maatschap în cererea sa de ajutor au fost comparate cu versiunea actualizată a sistemului de identificare a parcelelor agricole.
În schimb, instanța de trimitere consideră că cererea de ajutor formulată de Maatschap a fost comparată direct cu fotografiile aeriene realizate ulterior introducerii acestei cereri. Pe de altă parte, aceleași fotografii ar fi fost utilizate pentru stabilirea cartografiei sistemului de identificare a parcelelor actualizat anual. Potrivit instanței de trimitere însă, decizia din 30 iunie 2010 a fost adoptată exclusiv pe baza respectivelor fotografii și a măsurătorilor rezultate din acestea.
În acest context, instanța menționată consideră că articolul 32 din Regulamentul nr. 796/2004, care este aplicabil în mod expres atunci când autoritatea competentă efectuează interpretarea unor fotografii aeriene în cadrul unei verificări la fața locului, ar trebui să fie de asemenea aplicabil atunci când, precum în litigiul principal, o astfel de interpretare este realizată în cadrul unui control administrativ.
Or, aceeași instanță consideră că, spre deosebire de alte versiuni lingvistice, versiunea neerlandeză a articolului 32 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 796/2004 ar trebui interpretată în sensul că un control fizic la fața locului este necesar în toate cazurile în care nu este posibil, pe baza fotografiilor aeriene, să se stabilească exactitatea declarației agricultorului vizat.
În aceste condiții, College van Beroep voor het bedrijfsleven a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară:
„Articolul 32 din Regulamentul (CE) nr. 796/2004 trebuie interpretat în sensul că trebuie desfășurată întotdeauna o inspecție fizică pe teren înainte de a se lua o decizie în sensul inexactității unei declarații prezentate de un agricultor pe baza fotografiilor aeriene realizate în contextul examinării declarației?”
Cu privire la întrebarea preliminară
Cu privire la admisibilitate
Guvernul olandez susține că cererea de decizie preliminară nu este admisibilă pentru motivul că nu este relevantă în raport cu soluționarea litigiului principal și pentru că are caracter ipotetic. Acest guvern arată că articolul 32 din Regulamentul nr. 796/2004 privește controalele la fața locului. Prin urmare, din moment ce, în litigiul principal, cererea de ajutor formulată de Maatschap pentru anul 2009 nu a fost reținută pentru un control la fața locului și niciun astfel de control nu a fost realizat la această întreprindere, dispoziția amintită nu ar avea vocația de a se aplica.
Guvernul olandez adaugă că, spre deosebire de cele menționate de instanța de trimitere, cererea formulată de Maatschap în temeiul plății unice pentru anul 2009 nu a fost comparată cu fotografiile aeriene, ci cu registrul parcelelor, în conformitate cu prevederile articolului 24 din Regulamentul nr. 796/2004.
Potrivit unei jurisprudențe constante, întrebările referitoare la interpretarea dreptului Uniunii adresate de instanța națională în cadrul normativ și factual pe care îl definește sub răspunderea sa și a cărui exactitate Curtea nu are competența să o verifice beneficiază de o prezumție de pertinență. Curtea poate refuza să se pronunțe asupra unei cereri formulate de o instanță națională numai dacă este evident că interpretarea solicitată a dreptului Uniunii nu are nicio legătură cu realitatea sau cu obiectul litigiului principal, atunci când problema este de natură ipotetică ori Curtea nu dispune de elementele de fapt și de drept necesare pentru a răspunde în mod util întrebărilor care i‑au fost adresate (a se vedea Hotărârea Odar, C‑152/11,
EU:C:2012:772
, punctul 24 și jurisprudența citată).
Acea prezumție de pertinență nu poate fi răsturnată de simpla circumstanță că una dintre părțile din litigiul principal contestă anumite fapte a căror exactitate Curtea nu are competența să o verifice și de care depinde definirea obiectului litigiului respectiv (Hotărârea Amurta, C‑379/05,
EU:C:2007:655
, punctul 65 și jurisprudența citată).
Or, întrebarea dacă cererea de ajutor formulată de Maatschap pentru anul 2009 a fost comparată în mod direct cu fotografiile aeriene sau cu registrul parcelelor constituie tocmai o chestiune care ține de cadrul factual pe care Curtea nu are competența de a‑l verifica.
În plus, simpla împrejurare că, potrivit guvernului olandez, parcelele Maatschap nu au fost selecționate de autoritățile competente pentru a face obiectul unui control la fața locului nu este de natură să arate în mod vădit că cererea de decizie preliminară este ipotetică sau nu are legătură cu realitatea sau cu obiectul litigiului.
Astfel, instanța de trimitere solicită interpretarea articolului 32 din Regulamentul nr. 796/2004 în împrejurări precum cele din litigiul pendinte în fața acesteia, respectiv atunci când cererea unui agricultor a fost comparată direct cu fotografii aeriene realizate ulterior introducerii cererii menționate. Astfel, aceasta consideră că norma prevăzută la articolul 32 din Regulamentul nr. 796/2004, care este aplicabilă expres atunci când autoritatea competentă efectuează interpretarea unor fotografii aeriene în cadrul unei verificări la fața locului, ar trebui să se aplice și atunci când o astfel de interpretare este realizată în cadrul unui control calificat drept „administrativ” de autoritățile competente.
Prin urmare, argumentația guvernului olandez potrivit căreia, în cadrul litigiului principal, Staatssecretaris a efectuat exclusiv un control administrativ în sensul articolului 24 din Regulamentul nr. 796/2004 nu este de natură să conducă la inadmisibilitatea cererii de decizie preliminară.
Prin urmare, cererea de decizie preliminară trebuie să fie considerată admisibilă.
Cu privire la fond
Prin intermediul întrebării formulate, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă Regulamentul nr. 796/2004 trebuie interpretat în sensul că, atunci când, în contextul unei actualizări a sistemului de identificare a parcelelor agricole, autoritatea națională competentă verifică eligibilitatea pentru ajutor a parcelelor declarate în cererea de plată unică a unui agricultor, întemeindu‑se pe imagini aeriene realizate ulterior introducerii acestei cereri, autoritatea respectivă este obligată, în conformitate cu prevederile articolului 32 alineatul (1) din regulamentul menționat, să efectueze o inspecție fizică pe teren în cazul în care consideră că declarația efectuată de acest agricultor este inexactă.
Cu titlu introductiv, trebuie amintit că, în conformitate cu prevederile articolului 20 alineatul (1) din Regulamentul nr. 73/2009, statele membre realizează controale administrative ale cererilor de ajutor introduse de agricultori pentru a verifica condițiile de eligibilitate pentru acordarea ajutorului.
Astfel cum reiese din articolul 24 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 796/2004, controalele administrative au ca scop să permită identificarea neregulilor și în special să verifice eligibilitatea pentru ajutorul pe suprafața declarată.
În acest scop, astfel cum rezultă din articolele 14 și 15 din Regulamentul nr. 73/2009, statele membre sunt obligate în special să stabilească un sistem de identificare a parcelelor care să permită compararea parcelelor declarate în cererea de ajutor formulată de agricultor cu parcelele de referință care figurează în acest sistem.
Pe de altă parte, articolul 20 alineatul (2) din Regulamentul nr. 73/2009 prevede că controalele administrative menționate sunt secondate de un sistem de controale la fața locului.
Potrivit articolului 27 din Regulamentul nr. 796/2004, controalele la fața locului se realizează pornindu‑se de la un eșantion de control selectat de autoritatea competentă în funcție de o analiză a riscurilor și de reprezentativitatea cererilor de ajutor depuse. Articolul 24 alineatul (2) din acest regulament prevede, în plus, că un control la fața locului poate fi efectuat atunci când, în urma controlului administrativ, s‑au constatat nereguli.
Pe de altă parte, conform articolului 29 din Regulamentul nr. 796/2004, statele membre au posibilitatea, în scopul de a realiza controale la fața locului, să utilizeze teledetecția. Articolul 32 alineatul (1) litera (a) din acest regulament precizează că teledetecția se realizează prin fotointerpretarea imaginilor prin satelit sau a fotografiilor aeriene, în timp ce alineatul menționat litera (b) prevede o inspecție fizică pe teren în cazul parcelelor agricole pentru care fotointerpretarea nu permite autorității competente să constate exactitatea declarației.
În acest context, instanța de trimitere consideră că articolul 32 alineatul (1) din Regulamentul nr. 796/2004 este aplicabil în litigiul pendinte în fața sa întrucât Staatssecretaris a comparat parcelele agricole declarate de Maatschap în cererea sa cu fotografii aeriene realizate ulterior introducerii acestei cereri.
În această privință, trebuie amintit că rezultă fără echivoc din cuprinsul articolului 32 din Regulamentul nr. 796/2004, precum și din economia acestui regulament că acest articol este aplicabil în cazul controalelor la fața locului.
Or, din litigiul principal nu reiese, sub rezerva unei verificări de către instanța de trimitere, că cererea Maatschap a făcut obiectul unui astfel de control.
Astfel, nu reiese din decizia de trimitere că parcelele Maatschap au fost selectate pe baza unei analize a riscurilor pentru a face obiectul unui control la fața locului în temeiul articolului 27 din Regulamentul nr. 796/2004, nici că autoritatea competentă a considerat adecvat, în temeiul articolului 24 alineatul (2) din acest regulament, să realizeze un astfel de control în urma unor nereguli care ar fi fost evidențiate prin controale încrucișate.
Astfel, nu se poate considera
a priori
că Staatssecretaris a acționat în temeiul articolului 32 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004.
Această apreciere nu este repusă în discuție de împrejurarea că acel control care a condus la adoptarea deciziei din 30 iunie 2010 a fost realizat pe baza unor fotografii aeriene care au fost realizate, ulterior introducerii cererii de ajutor, în vederea actualizării sistemului de identificare a parcelelor agricole.
Astfel, pe de o parte, rezultă din articolul 17 din Regulamentul nr. 73/2009, potrivit căruia sistemul de identificare a parcelelor agricole conține, de preferință, fotografii aeriene sau spațiale, că fotointerpretarea imaginilor prin satelit sau a fotografiilor aeriene poate fi utilizată de asemenea pentru determinarea suprafeței eligibile pentru un ajutor în cadrul controalelor administrative.
Pe de altă parte, faptul că Staatssecretaris a controlat parcelele declarate de Maatschap nu pe baza sistemului de identificare a parcelelor, ci pe baza unor fotografii aeriene realizate ulterior introducerii cererii de ajutor nu exclude posibilitatea ca, în împrejurările din litigiul principal, controlul astfel realizat să fie calificat drept „administrativ”.
Desigur, articolul 24 din Regulamentul nr. 796/2004 prevede că identificarea de nereguli intervine în special în mod automat, pe cale informatică. Alineatul (1) litera (c) al acestui articol precizează, în această privință, că controalele administrative includ controalele încrucișate efectuate între parcelele agricole declarate în cererea unică și parcelele de referință care figurează în sistemul de identificare a parcelelor agricole pentru a verifica eligibilitatea pentru ajutorul pe suprafață.
Având în vedere complexitatea sistemului integrat și ținând seama de faptul că controalele administrative, spre deosebire de controalele la fața locului, care pot fi realizate prin eșantionare, trebuie să privească totalitatea cererilor de ajutor, este indispensabilă utilizarea mijloacelor tehnice și a metodelor de control adecvate pentru a se putea trata în mod eficace numărul semnificativ de cereri.
Totuși, nicio dispoziție din Regulamentul nr. 73/2009 și din Regulamentul nr. 796/2004 nu se opune ca controalele administrative destinate să verifice eligibilitatea ajutorului pentru suprafețele declarate de un agricultor în cererea sa să fie parțial realizate în mod neautomatizat și pe baza unor imagini aeriene care nu fac parte din sistemul de identificare a parcelelor agricole, sub rezerva ca aceste controale să permită, conform articolului 23 alineatul (1) din Regulamentul nr. 796/2004, să asigure o verificare eficientă a respectării condițiilor de acordare a ajutoarelor, precum și a cerințelor și a normelor aplicabile în materie de ecocondiționare.
O astfel de situație va putea apărea în special atunci când, precum în litigiul principal, controalele administrative destinate să verifice eligibilitatea ajutorului pentru parcelele declarate de un agricultor nu pot fi realizate în întregime pe baza sistemului de identificare a parcelelor agricole ca urmare a actualizării simultane a acestuia.
Sistemul de identificare a parcelelor agricole permite identificarea totalității acestor parcele și situarea lor geografică, în special în scopul de a permite autorității competente să controleze îndeplinirea condițiilor de eligibilitate pentru ajutor de către parcelele menționate. Prin urmare, în scopul realizării controalelor automatizate pe baza acestui sistem, este obligatoriu ca datele privind parcelele vizate să fie exacte.
În caz contrar, revine autorității competente sarcina să adopte măsurile necesare pentru a asigura, conform articolului 23 alineatul (1) din Regulamentul nr. 796/2004, o verificare eficientă a respectării condițiilor de acordare a ajutoarelor, inclusiv, dacă este cazul, pentru a verifica parcelele declarate de agricultor prin compararea acestora cu imagini aeriene recente care nu fac parte integrantă din sistemul de identificare a parcelelor agricole.
Articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul nr. 796/2004 prevede că constatarea unor inexactități în declarația agricultorului trebuie urmată de procedurile administrative adecvate și, dacă este cazul, de un control la fața locului. În conformitate cu obiectivul vizat la articolul 23 alineatul (1) din Regulamentul nr. 796/2004, situația trebuie să fie aceeași atunci când s‑au evidențiat nereguli în urma unei comparații efectuate între parcelele agricole declarate în cererea de plată unică și imagini aeriene recente destinate actualizării sistemului de identificare a parcelelor agricole.
Astfel cum reiese din cuprinsul articolului 24 alineatul (2) din Regulamentul nr. 796/2004, revine totuși autorității competente sarcina să aprecieze măsurile care trebuie adoptate în cazul unei nereguli constatate.
Prin urmare, în cazul în care nu are îndoieli cu privire la măsurătorile rezultate din imaginile aeriene pe care le avea la dispoziție, autoritatea competentă nu poate fi obligată să efectueze o măsurare
in situ
a parcelelor în cauză. În caz contrar, marja de apreciere recunoscută astfel autorității competente ar fi inoperantă.
În plus, o astfel de interpretare este conformă economiei Regulamentului nr. 796/2004. Articolul 26 din Regulamentul nr. 796/2004 prevede astfel că statele membre sunt obligate să efectueze controale la fața locului prin eșantionare și în proporții minime. Or, posibilitatea de a efectua doar un număr minim de controale la fața locului, de care beneficiază statele membre din motive evidente legate de costuri, ar fi compromisă dacă autoritățile competente ar fi obligate să efectueze o inspecție pe teren în cazul constatării unei nereguli.
Având în vedere toate considerațiile precedente, trebuie să se răspundă la întrebarea adresată că Regulamentul nr. 796/2004 trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care controalele încrucișate automatizate care sunt destinate să verifice eligibilitatea ajutorului pentru parcelele declarate în cererea de plată unică a unui agricultor sunt completate, ca urmare a actualizării în curs a sistemului de identificare a parcelelor agricole, printr‑o verificare pe baza unor imagini aeriene recente care conduce la constatarea unor inexactități în declarația acestuia, autoritatea competentă nu este obligată să efectueze o inspecție pe teren, ci dispune, conform articolului 24 alineatul (2) din acest regulament, de o putere de apreciere privind măsurile care trebuie adoptate în consecință. În special, autoritatea menționată nu poate fi obligată să efectueze măsurători pe terenul parcelelor respective în cazul în care nu are îndoieli cu privire la măsurătorile rezultate din imaginile aeriene pe care le are la dispoziție.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Întrucât, în privința părților din acțiunea principală, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera întâi) declară:

Regulamentul (CE) nr. 796/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a ecocondiționării, a modulării și a sistemului integrat de gestionare și control, prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 972/2007 al Comisiei din 20 august 2007, trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care controalele încrucișate automatizate care sunt destinate să verifice eligibilitatea ajutorului pentru parcelele declarate în cererea de plată unică a unui agricultor sunt completate, ca urmare a actualizării în curs a sistemului de identificare a parcelelor agricole, printr‑o verificare pe baza unor imagini aeriene recente care conduce la constatarea unor inexactități în declarația acestuia, autoritatea competentă nu este obligată să efectueze o inspecție pe teren, ci dispune, conform articolului 24 alineatul (2) din acest regulament, de o putere de apreciere privind măsurile care trebuie adoptate în consecință. În special, autoritatea menționată nu poate fi obligată să efectueze măsurători pe terenul parcelelor respective în cazul în care nu are îndoieli cu privire la măsurătorile rezultate din imaginile aeriene pe care le are la dispoziție.

Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: neerlandeza.