CELEX: 62010CJ0153
Nariadenie (EHS) č. 2913/92
Colný kódex Spoločenstva
Článok 12 ods. 2 a 5, článok 217 ods. 1 a článok 243
Nariadenie (EHS) č. 2454/93
Vykonávacie ustanovenia nariadenia (EHS) č. 2913/92
Články 10 a 11
Zaradenie tovarov
Záväzná informácia o nomenklatúrnom zaradení tovaru
Uvedenie subjektom odlišným od držiteľa pre rovnaký tovar
Pokyny vnútroštátneho colného orgánu
Legitímna dôvera

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 12 ods. 2 a 5, článku 217 ods. 1 a článku 243 nariadenia Rady
(EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004,
s. 307), zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 z 19. decembra 1996 (Ú. v. ES L 17,
1997, s. 1; Mim. vyd. 02/008, s. 179, a korigendum v Ú. v. ES L 179, 1997, s. 11, ďalej len „colný kódex“), ako aj článkov
10 a 11 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2913/92 (Ú. v. ES L 253, s. 1;
Mim. vyd. 02/006, s. 3), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 12/97 z 18. decembra 1996 (Ú. v. ES L 9, 1997,
s. 1; Mim. vyd. 02/008, s. 3, ďalej len „vykonávacie nariadenie“).
Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi Staatssecretaris van Financiën a Sony Logitics Europe BV, teraz Sony Supply
Chain Solutions (Europe) BV (ďalej len „SLE“), v súvislosti s clom na videoherné konzoly.

Právny rámec

Colný kódex
Článok 4 colného kódexu znie:
„Na účely tohto kódexu sa rozumie:
...
5.      ‚rozhodnutím‘ akýkoľvek správny akt vydaný colným orgánom, týkajúci sa colných predpisov, ktorým sa rozhoduje v konkrétnom
prípade a ktorý má právne účinky na jednu alebo viacej určitých alebo určiteľných osôb; tento výraz sa okrem iného vzťahuje
aj na záväzné informácie v zmysle článku 12.
...“
Článok 5 tohto colného kódexu stanovuje:
„1.      Za podmienok ustanovených v článku 64 odsek 2 s výnimkou predpisov prijatých na základe článku 243 odsek 2 písmeno b), si
môže každá osoba v konaniach pred colnými orgánmi stanoviť zástupcu, ktorý môže vykonať všetky úkony a formality ustanovené
colnými predpismi.
2.      Zastúpenie môže byť:
–        priame, pri ktorom zástupca koná v mene a v prospech inej osoby, alebo
–        nepriame, pri ktorom zástupca koná vo vlastnom mene, ale na účet inej osoby.
...
4.      Zástupca musí vyhlásiť, že koná v prospech inej osoby, uvedie, či ide o zastúpenie priame alebo nepriame, a preukáže sa plnou
mocou.
Osoba, ktorá nevyhlási, že koná v mene alebo na účet inej osoby, alebo vyhlási, že koná v mene alebo na účet inej osoby bez
plnej moci, sa považuje za osobu konajúcu vo svojom vlastnom mene a na vlastný účet.
...“
Článok 12 uvedeného kódexu stanovuje:
„...
2.      Záväzná informácia o nomenklatúrnom zaradení alebo záväzná informácia o pôvode sú pre colné úrady záväzné len vo vzťahu k držiteľovi
týchto informácií, čo sa týka nomenklatúrneho zaradenia alebo určenia pôvodu tovaru.
Záväzná informácia o nomenklatúrnom zaradení a záväzná informácia o pôvode sú pre colné úrady záväzné len pokiaľ ide o tovar,
pre ktorý boli colné formality splnené po dátume poskytnutia týchto informácií.
...
5.      Záväzná informácia stráca platnosť:
a)      v prípade informácií o nomenklatúrnom zaradení:
...
iii)      ak je zrušená alebo zmenená a doplnená v súlade s článkom 9 za predpokladu, že zrušenie alebo jej zmena a doplnenie sú oznámené
osobe, ktorej bola vydaná (držiteľovi).
...
6.      Ak je záväzná informácia neplatná z dôvodov uvedených v odseku 5 a) i) alebo iii) alebo b ii) alebo iii), môže osoba, ktorej
bola záväzná informácia vydaná, záväznú informáciu použiť ešte šesť mesiacov odo dňa uverejnenia alebo oznámenia jej neplatnosti
za predpokladu, že uzatvorila záväzné nákupné alebo predajné zmluvy na príslušný tovar na základe tejto záväznej informácie
ešte skôr, ako bolo opatrenie o jej zrušení prijaté. Avšak v prípade výrobkov, pri ktorých sa pri vybavovaní colných formalít
predloží dovozné alebo vývozné povolenie alebo potvrdenie o stanovení náhrady vopred, sa doba šiestich mesiacov nahrádza dobou
platnosti povolenia resp. potvrdenia.
...“
Článok 64 ods. 1 rovnakého kódexu stanovuje:
„S výnimkou článku 5 môže colné vyhlásenie podať každá osoba, ktorá môže príslušnému colnému orgánu predložiť predmetný tovar
alebo zabezpečiť jeho predloženie so všetkými dokladmi, ktorých predloženie je nevyhnutné pre uplatňovanie predpisov upravujúcich
colný režim, do ktorého je tovar navrhovaný v colnom vyhlásení.“
Článok 217 colného kódexu spresňuje:
„1.      Colné orgány vypočítajú sumu dovozného alebo vývozného cla vyplývajúcu z colného dlhu, ďalej len ‚sumu cla‘, akonáhle majú
potrebné údaje, a zapíšu ju do účtovnej evidencie alebo do iného rovnocenného nosiča informácií (zápis).
Prvý pododsek sa nepoužije:
...
b)      ak je výška cla, ktorá je dlžná v súlade s colnými predpismi vyššia, ako výška určená na základe záväznej informácie;
...“
Článok 243 tohto kódexu znie:
„1.      Každá osoba má právo podať odvolanie proti rozhodnuti[am] colných orgánov, ktoré sa týka[jú] uplatňovania colných predpisov,
ktoré sa ich priamo a osobne dotýkajú [a ktoré sa jej priamo a osobne dotýkajú –
neoficiálny preklad
].
Právo podať odvolanie má taktiež každá osoba, ktorá požiadala colné orgány o rozhodnutie týkajúce sa colných predpisov a v lehote
podľa článku 6, odsek 2 ho neobdržala.
...
2.      Odvolanie môže byť podané:
a)      na prvom stupni colným orgánom určeným na tento účel členskými štátmi;
b)      na druhom stupni nezávislému orgánu, ktorým môže byť s súlade s platnými právnymi predpismi členských štátov súd alebo rovnocenný
zvláštny orgán.“

Vykonávacie nariadenie
Článok 5 vykonávacieho nariadenia spresňuje:
„Na účely tejto hlavy:
1.      záväzná informácia: znamená tarifnú informáciu alebo informáciu o pôvode, ktorá je záväzná pre orgány všetkých členských štátov
spoločenstva, keď sú splnené podmienky ustanovené článkoch 6 a 7;
...“
Článok 10 ods. 1 a článok 10 ods. 2 písm. a) tohto nariadenia znejú:
„1.      Bez toho aby boli dotknuté články 5 a 64 [colného] kódexu, záväznú tarifnú informáciu môže požadovať len držiteľ [na záväznú
tarifnú informáciu sa môže odvolávať len držiteľ –
neoficiálny preklad
].
2.      a)      Záležitosti o pôvode: orgány zodpovedajúce za kontrolu uplatniteľnosti záväzných informácií o pôvode môžu požadovať, aby držiteľ
pri vyplňovaní dokladov informoval uvedené orgány, že vlastní záväznú informáciu o pôvode týkajúcu sa výrobkov, kvôli ktorým
sa tieto doklady vypĺňajú.
...“
Článok 11 uvedeného nariadenia stanovuje:
„Záväzné tarifné informácie poskytnuté colnými orgánmi členského štátu od 1. januára 1991 sa stanú záväznými pre príslušné
orgány všetkých členských štátov za rovnakých podmienok.“

Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Sony Computer Entertainment Europe Ltd. (ďalej len „SCEE“), spoločnosť so sídlom v Spojenom kráľovstve, je zodpovedná za uvádzanie
na trh, predaj a distribúciu herných zariadení, periferných jednotiek a softvéru v celej Európskej únii. Medzi týmito hernými
zariadeniami sa nachádzajú konzoly nazvané Playstation 2 Computer Entertainment System (ďalej len „PS2“).
SCEE a SLE sú súčasťou rovnakej skupiny spoločností, v rámci ktorej SLE poskytuje logistické služby ostatným podnikom zo skupiny.
Dňa 1. apríla 1997 SCEE a SLE uzavreli dohodu, ktorá stanovuje, že SLE pomáha SCEE pri dovoze a skladovaní európskych zásob
herného zariadenia, teda aj PS2. SLE je poverená podávaním colných vyhlásení týkajúcich sa uvedených zariadení.
Od novembra 2000 do mája 2001 SLE doviezla do Holandska a pre SCEE podala, ale vo vlastnom mene a na vlastný účet, colné vyhlásenia
týkajúce sa tohto tovaru. Uviedla, že PS2 majú byť zaradené do podpoložky sadzobníka 9504 10 00 kombinovanej nomenklatúry
uvedenej v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom
sadzobníku (Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382, ďalej len „KN“), v znení vyplývajúcom z nariadenia Komisie (ES)
č. 2204/1999 z 12. októbra 1999 (Ú. v. ES L 278, s. 1), pokiaľ ide o dovozy uskutočnené v roku 2000, a nariadenia Komisie
(ES) č. 2263/2000 z 13. októbra 2000 (Ú. v. ES L 264, s. 1), pokiaľ ide o dovozy uskutočnené v roku 2001. Podpoložka sadzobníka
9504 10 00 zodpovedala colnej sadzbe vo výške 2,2 % v roku 2000 a sadzbe vo výške 1,7 % v roku 2001. Holandské colné orgány
vyzvali SLE, aby uhradila príslušné clo vo výške zodpovedajúcej príslušným sadzbám.
SLE podala sťažnosť proti tejto výzve z dôvodu, že herné konzoly mali byť v skutočnosti zaradené do podpoložky 8471 49 90
KN. Treba spresniť, že tovar zaradený do tejto podpoložky je oslobodený od cla.
V rámci tejto sťažnosti poukázala SLE na konanie medzi SCEE a colnými orgánmi Spojeného kráľovstva. Dňa 19. októbra 2000 colné
orgány Spojeného kráľovstva poskytli SCEE záväznú informáciu o nomenklatúrnom zaradení tovaru (ďalej len „ZINZT“), ktorá sa
týkala PS2, a zaradili tieto konzoly do podpoložky sadzobníka 9504 10 00 KN.
SCEE podala proti tomuto zaradeniu žalobu na súd Spojeného kráľovstva. Po tomto konaní vydali colné orgány Spojeného kráľovstva
12. júna 2001 SCEE zmenenú ZINZT a zaradili PS2 do podpoložky sadzobníka 8471 49 90 KN s účinnosťou od 19. októbra 2000.
SLE sa pred holandskými colnými orgánmi odvolala na zmenené ZINZT vydané spoločnosti SCEE.
Rozhodnutím z 11. decembra 2007 Gerechtshof te Amsterdam dospel k záveru, že SLE sa mohla v konaní pred holandskými colnými
orgánmi iných členských štátov odvolávať na zmenenú ZINZT colnými orgánmi Spojeného kráľovstva, a to aj v prípade colných
vyhlásení uskutočnených od 19. októbra 2000 do 12. júna 2001. Preto tento súd rozhodol, že PS2 majú byť zaradené do podpoložky
8471 49 90 KN.
Staatssecretaris van Financiën podal proti tomuto rozhodnutiu z 11. decembra 2007odvolanie na Hoge Raad der Nederlanden.
Tento súd má pochybnosti, pokiaľ ide o význam zmenených ZINZT vo vzťahu k obdobiu od 19. októbra 2000 do 12. júna 2001, pokiaľ
ide o možnosť SLE odvolávať sa na tieto ZINZT a pokiaľ ide o legitímnu dôveru, ktorú môže dovozca zakladať na skutočnosti,
že holandské colné orgány majú podľa svojich vlastných pravidiel zohľadniť ZINZT vydané tretej osobe pre rovnaký tovar.
Hoge Raad der Nederlanden preto rozhodol o prerušení konania a položil Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
„1.      Má sa právo Spoločenstva a osobitne článok 12 ods. 2 a 5 a článok 217 ods. 1 colného kódexu..., ako aj článok 11 jeho vykonávacieho
nariadenia... v spojení s článkom 243 [colného] kódexu vykladať v tom zmysle, že v rámci konania týkajúceho sa vyrubených
ciel dotknutá strana môže namietať proti takému vyrubeniu predložením záväzných informácií o nomenklatúrnom zaradení tovaru
vydaných pre rovnaký tovar v inom členskom štáte, ktoré boli v danom čase ešte sporné, ale napokon boli zmenené?
2.      V prípade kladnej odpovede na prvú otázku môže sa deklarant, ktorý vo vlastnom mene a na vlastný účet uskutoční colné vyhlásenia
s návrhom na prepustenie tovaru do voľného obehu, v takom prípade ako vo veci, ktorá je predmetom konania vo veci samej, odvolávať
na záväzné informácie o nomenklatúrnom zaradení tovaru, vo vzťahu ku ktorým nie je oprávneným subjektom tento deklarant, ale
prepojená spoločnosť, na ktorej žiadosť uskutočnil tieto vyhlásenia?
3.      V prípade zápornej odpovede na druhú otázku bráni právo Spoločenstva tomu, aby v prípade ako vo veci, ktorá je predmetom konania
vo veci samej, sa oprávnená osoba odvolávala na vnútroštátny pokyn, v ktorom vnútroštátne orgány vyvolávajú legitímnu dôveru
týkajúcu sa možnosti odvolať sa na účely nomenklatúrneho zaradenia deklarovaného tovaru na záväzné informácie o nomenklatúrnom
zaradení vydané tretej osobe pre rovnaký tovar?“

O prejudiciálnych otázkach

O druhej otázke
Svojou druhou otázkou, ktorú je vhodné riešiť najskôr, sa vnútroštátny súd pýta Súdneho dvora, či sa má colný kódex a vykonávacie
nariadenie vykladať tak, že deklarant, ktorý vo vlastnom mene a na vlastný účet uskutoční colné vyhlásenia, sa môže odvolávať
na ZINZT, vo vzťahu ku ktorej nie je držiteľom tento deklarant, ale prepojená spoločnosť, na ktorej žiadosť uskutočnil tieto
vyhlásenia.
Na úvod treba pripomenúť, že systém ZINZT má za cieľ poskytnúť hospodárskemu subjektu právnu istotu, ak existuje pochybnosť
o colnom zaradení tovaru (pozri rozsudok z 2. decembra 2010, Schenker, C‑199/09, Zb. s. I‑12311, bod 16), a chrániť ho tak
proti akejkoľvek neskoršej zmene postoja zaujatého colnými orgánmi v otázke zaradenia tohto tovaru (pozri rozsudok z 29. januára
1998, Lopex Export, C‑315/96, Zb. s. I‑317, bod 28).
Z ustanovenia článku 12 ods. 2 colného kódexu v spojení s článkami 10 a 11 vykonávacieho nariadenia vyplýva, že na ZINZT sa
môže odvolávať len ich držiteľ, a to vo vzťahu k colným orgánom, ktoré ju vydali, a vo vzťahu k colným orgánom ostatných členských
štátov.
V tejto súvislosti Súdny dvor rozhodol, že ZINZT vytvára práva len pre jej držiteľa (rozsudok z 15. septembra 2005, Intermodal
Transports, C‑495/03, Zb. s. I‑8151, bod 27).
Článok 10 vykonávacieho nariadenia však spresňuje, že bez toho, aby boli dotknuté články 5 a 64 [colného] kódexu, sa na ZINZT
môže odvolávať len ich držiteľ. Tieto ustanovenia uvedené ako posledné upravujú podanie colného vyhlásenia inou osobou než
dovozcom. Z toho vyplýva, že pravidlo, podľa ktorého sa na ZINZT môže odvolávať len jeho držiteľ, držiteľovi nezakazuje, aby
podal daňové vyhlásenie prostredníctvom tretej osoby.
Pokiaľ ide o článok 64 colného kódexu, tento článok len uvádza, že písomné colné vyhlásenie môže podať každá osoba, ktorá
môže príslušnému colnému orgánu predložiť predmetný tovar alebo zabezpečiť jeho predloženie so všetkými dokladmi, ktorých
predloženie je nevyhnutné, za predpokladu dodržania ustanovení článku 5 colného kódexu.
Článok 5 colného kódexu stanovuje pravidlá týkajúce sa zastupovania pred colnými orgánmi na účely vykonania všetkých úkonov
a formalít ustanovených colnými predpismi. Subjekt, na ktorého účet zástupca konal, sa môže neskôr odvolávať na ZINZT, ktorá
bola vydaná zástupcovi. Takisto zástupca, ktorý konaná na účet držiteľa ZINZT, sa môže na ňu odvolávať vo vzťahu k iným colným
orgánom členských štátov, než je colný orgán, ktorý ju vydal.
Colný kódex upravuje právo na colné zastúpenie taxatívnym spôsobom. Článok 5 spresňuje, že toto zastúpenie môže byť priame
alebo nepriame. V prípade priameho zastúpenia koná zástupca v mene a v prospech inej osoby. V prípade nepriameho zastúpenia
koná vo vlastnom mene, ale na účet inej osoby. Okrem toho môžu členské štáty rozhodnúť, že na ich území musí byť zástupca
colným zástupcom.
Okrem toho článok 5 ods. 4 druhý pododsek uvedeného kódexu spresňuje, že osoba, ktorá nevyhlási, že koná v mene alebo na účet
inej osoby, alebo nemá plnú moc, sa považuje za osobu konajúcu vo svojom vlastnom mene a na vlastný účet. Z toho vyplýva,
že zastúpenie musí byť výslovné a neplatí preň domnienka.
Tak z rozhodnutia vnútroštátneho súdu, ako aj z pripomienok predložených Súdnemu dvoru SLE vyplýva, že SLE doviezla PS2 vo
vlastnom mene a na vlastný účet, lebo v čase tohto dovozu, teda od novembra 2000 do mája 2001, Spojené kráľovstvo povoľovalo
colné zastúpenie, len ak toto zastúpenie uskutočnili colní zástupcovia.
Z toho vyplýva, že keďže SLE nekonala ako zástupca SCEE, nemôže sa vo vzťahu k holandským colným orgánom odvolávať na ZINZT,
ktorej držiteľom bola SCEE.
V tejto súvislosti okolnosť, že SCEE a SLE patrili do rovnakej skupiny alebo že spoločnosť SLE bola daňovým zástupcom SCEE
v Holandsku, nepriznáva SLE postavenie zástupcu v zmysle článku 5 colného kódexu.
Z týchto úvah vyplýva, že na druhú položenú otázku treba odpovedať, že článok 12 ods. 2 colného kódexu, ako aj články 10 a 11
vykonávacieho nariadenia treba vykladať tak, že deklarant, ktorý vo vlastnom mene a na vlastný účet uskutoční colné vyhlásenia,
sa nemôže odvolávať na ZINZT, ktorej držiteľom nie je tento deklarant, ale prepojená spoločnosť, na ktorej žiadosť uskutočnil
tieto vyhlásenia.

O prvej otázke
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd pýta Súdneho dvora, či sa má článok 12 ods. 2 a 5 a článok 217 ods. 1 colného kódexu,
ako aj článok 11 jeho vykonávacieho nariadenia v spojení s článkom 243 colného kódexu vykladať v tom zmysle, že v rámci konania
týkajúceho sa vyrubených ciel dotknutá strana môže namietať proti takému vyrubeniu predložením ZINZT vydanej pre rovnaký tovar
v inom členskom štáte. Vnútroštátny súd sa okrem toho pýta, či sa má táto ZINZT zohľadniť, ak bola v čase dovozu ešte sporná
a bola zmenená až po tomto dovoze.
Podľa článku 243 colného kódexu má každá osoba právo podať odvolanie proti rozhodnutiam colných orgánov, ktoré sa týkajú uplatňovania
colných predpisov a ktoré sa jej priamo a osobne dotýkajú. Z článku 4 bodu 5 colného kódexu vyplýva, že ZINZT je rozhodnutím
v zmysle uvedeného článku 243.
Spor vo veci samej sa týka colného zaradenia tovaru a následného zaplatenia cla. Na podporu svojich návrhov sa SLE odvoláva
na ZINZT vydané SCEE colnými orgánmi iného členského štátu. Preto treba tento spor považovať za odvolanie v zmysle článku
243 colného kódexu.
Ako vyplýva z bodov 33 a 35 tohto rozsudku, osoba sa môže odvolávať na ZINZT, ktorej nie je držiteľom, len ak táto osoba koná
ako zástupca.
Podľa článku 12 ods. 2 colného kódexu a článku 11 vykonávacieho nariadenia ZINZT zaväzuje colné orgány, len ak sa na ňu odvoláva
jej držiteľ alebo zástupca držiteľa. S výnimkou tohto prípadu nemôže orgán, ktorý je príslušný na preskúmanie podľa článku
243 ods. 2 colného kódexu a ktorému bola predložená ZINZT, priznať tejto ZINZT právne účinky, ktoré sú s ňou spojené.
Na ZINZT sa však môže ako na dôkazný prostriedok odvolávať aj iná osoba ako jej držiteľ. Keďže neexistuje právna úprava Únie,
ktorá by sa týkala dôkazných prostriedkov, sú v zásade prípustné všetky dôkazné prostriedky, ktoré členské štáty pripúšťajú
v konaniach podobných konaniu stanovenému v článku 243 colného kódexu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 23. marca 2000, Met‑Trans
a Sagpol, C‑310/98 a C‑406/98, Zb. s. I‑1797, bod 29).
Okrem toho Súdny dvor už rozhodol, že skutočnosť, že colné orgány iného členského štátu vydali tretej osobe v spore, o ktorom
rozhoduje vnútroštátny súd, proti ktorého rozhodnutiam nemožno podať podľa vnútroštátneho práva opravný prostriedok, na určitý
tovar ZINZT, ktorá obsahuje iný výklad položiek KN ako ten, ktorý uvedený súd mieni prijať pre predmetný podobný výrobok v uvedenom
spore, musí istotne tento súd viesť k tomu, aby bol zvlášť pozorný pri svojom posúdení týkajúcom sa prípadnej neexistencie
primeranej pochybnosti o správnom uplatnení KN (pozri rozsudok Intermodal Transports, už citovaný, bod 34).
Z tejto judikatúry vyplýva, že súd, ktorý rozhoduje o spore týkajúcom sa colného zaradenia tovaru a následného zaplatenia
cla, môže vziať do úvahy ako dôkazný prostriedok ZINZT vydanú tretej osobe.
Vzhľadom na tieto úvahy treba odpovedať na prvú položenú otázku, že článok 12 ods. 2 a 5 a článok 217 ods. 1 colného kódexu,
ako aj článok 11 vykonávacieho nariadenia v spojení s článkom 243 colného kódexu treba vykladať v tom zmysle, že v rámci konania
týkajúceho sa vyrubenia ciel dotknutá strana môže namietať proti takému vyrubeniu tým, že predloží ako dôkaz ZINZT vydanú
pre rovnaký tovar v inom členskom štáte bez toho, aby táto ZINZT vyvolávala právne účinky, ktoré sú s ňou spojené. Vnútroštátnemu
súdu prináleží určiť, či príslušné procesné predpisy dotknutého členského štátu umožňujú predložiť takéto dôkazné prostriedky.

O tretej otázke
Svojou treťou otázkou sa vnútroštátny súd v zásade pýta, či treba colný kódex a vykonávacie nariadenie vykladať tak, že vnútroštátny
pokyn, ktorý priznáva vnútroštátnym orgánom možnosť odvolávať sa na účely nomenklatúrneho zaradenia deklarovaného tovaru na
ZINZT vydanú tretej osobe pre rovnaký tovar, mohol vyvolávať u dovozcov legitímnu dôveru týkajúcu sa možnosti odvolávať sa
na tento pokyn.
Je potrebné spresniť, že podľa rozhodnutia vnútroštátneho súdu stanovovala holandská colná príručka, že „na ZINZT sa môže
dovolávať iba oprávnený subjekt, [a že] v každom prípade sa vyžaduje, aby prezentovaný tovar zodpovedal po každej stránke
opisu tovaru v ZINZT. Ak sa dovozca odvoláva na platnú ZINZT, vo vzťahu ku ktorej nie je oprávneným subjektom, ale uskutočňuje
vyhlásenie, ktoré sa týka rovnakého tovaru, ako je tovar opísaný v ZINZT, zaradenie musí zodpovedať zaradeniu uvedenému v ZINZT“.
V tejto súvislosti Súdny dvor rozhodol, že na zásadu ochrany legitímnej dôvery sa totiž nemožno odvolávať proti určitému ustanoveniu
práva Únie a konanie vnútroštátneho orgánu povereného uplatňovaním práva Únie, ktoré je v rozpore s týmto právom, nemôže vyvolať
v hospodárskom subjekte legitímnu dôveru, že môže získať priaznivejšie zaobchádzanie odporujúce právu Spoločenstva (rozsudky
z 26. apríla 1988, Krücken, 316/86, Zb. s. 2213, bod 24; z 1. apríla 1993, Lageder a i., C‑31/91 až C‑44/91, Zb. s. I‑1761,
bod 35, ako aj zo 16. marca 2006, Emsland‑Stärke, C‑94/05, Zb. s. I‑2619, bod 31).
Článok 12 colného kódexu však detailne upravuje podmienky udelenia, právnu silu, ako aj dobu platnosti ZINZT. Okrem toho článok
10 ods. 1 vykonávacieho nariadenia jasne uvádza, že na ZINZT sa môže odvolávať len jej držiteľ alebo zástupca, ktorý koná
na účet tohto držiteľa.
Zdá sa, že holandské colné orgány poverené uplatnením práva Únie priznali ZINZT rovnakú právnu silu bez ohľadu na to, či sa
na ňu odvolávala tretia osoba, alebo jej držiteľ. Uvedené orgány tak tým, že uplatnili colnú príručku, konali v rozpore s právom
Únie a toto konanie nemohlo vyvolať u hospodárskych subjektov legitímnu dôveru.
Preto treba na tretiu položenú otázku odpovedať, že článok 12 colného kódexu a článok 10 ods. 1 vykonávacieho nariadenia treba
vykladať tak, že vnútroštátny pokyn, ktorý priznáva vnútroštátnym orgánom možnosť odvolávať sa na účely nomenklatúrneho zaradenia
deklarovaného tovaru na ZINZT vydanú tretej osobe pre ten istý tovar, nemohol vyvolať u dovozcov legitímnu dôveru týkajúcu
sa možnosti odvolávať sa na tento pokyn.

O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo
začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd.
Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov
konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (šiesta komora) rozhodol takto:
1.
Článok 12 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného
a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 z 19. decembra 1996, ako aj články 10 a 11 nariadenia Komisie
(EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES)
č. 12/97 z 18. decembra 1996, treba vykladať tak, že deklarant, ktorý vo vlastnom mene a na vlastný účet uskutoční colné vyhlásenia,
sa nemôže odvolávať na záväznú informáciu o nomenklatúrnom zaradení tovaru, ktorej držiteľom nie je tento deklarant, ale prepojená
spoločnosť, na ktorej žiadosť uskutočnil tieto vyhlásenia.
2.
Článok 12 ods. 2 a 5 a článok 217 ods. 1 nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 82/97, ako aj článok
11 nariadenia č. 2454/93, zmeneného a doplneného nariadením č. 12/97, vykladané v spojení s článkom 243 nariadenia č. 2913/92,
zmeneného a doplneného nariadením č. 82/97, treba vykladať tak, že v rámci konania týkajúceho sa vyrubenia ciel dotknutá strana
môže namietať proti takému vyrubeniu tým, že predloží ako dôkaz záväznú informáciu o nomenklatúrnom zaradení tovaru vydanú
pre rovnaký tovar v inom členskom štáte bez toho, aby táto záväzná informácia o nomenklatúrnom zaradení tovaru vyvolávala
právne účinky, ktoré sú s ňou spojené. Vnútroštátnemu súdu prináleží určiť, či príslušné procesné predpisy dotknutého členského
štátu umožňujú predložiť takéto dôkazné prostriedky.
3.
Článok 12 nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 82/97, a článok 10 ods. 1 nariadenia č. 2454/93, zmeneného
a doplneného nariadením č. 12/97, treba vykladať tak, že vnútroštátny pokyn, ktorý priznáva vnútroštátnym orgánom možnosť
odvolávať sa na účely nomenklatúrneho zaradenia deklarovaného tovaru na záväznú informáciu o nomenklatúrnom zaradení tovaru
vydanú tretej osobe pre ten istý tovar, nemohol vyvolať u dovozcov legitímnu dôveru týkajúcu sa možnosti odvolávať sa na tento
pokyn.
Podpisy
*
Jazyk konania: holandčina.