CELEX: 62012CJ0426
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Direktyva 2003/96/EB
Energetikos produktų ir elektros energijos apmokestinimas
2 straipsnio 4 dalies b punktas
Dvejopo naudojimo energetikos produktai
Sąvoka

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/96/EB, pakeičiančios Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (
OL L 283, p. 51
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 405), iš dalies pakeistos 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/74/EB (
OL L 157, p. 87
, ir klaidų ištaisymas
OL L 195, p. 26
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 2 t., p. 16) (toliau – Direktyva 2003/96), 2 straipsnio 4 dalies b punkto išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant X, juridinio asmens, ir
Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst
(Karalystės mokesčių administratoriaus „Z mokesčių tarnybos“ valdymo skyriaus vadovas, toliau –
Inspecteur
) ginčą dėl kuro mokesčio, mokėtino už akmens anglis, patiektas X cukraus gamybai vykdyti, grąžinimo.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Pagal Direktyvos 2003/96 3, 4, 6, 7 ir 22 konstatuojamąsias dalis:
„3)
Tinkamam rinkos funkcionavimui ir norint pasiekti tikslų kitose Bendrijos [Europos Sąjungos] politikos srityse reikia Bendrijos [Sąjungos] lygiu nustatyti minimalų daugelio energetikos produktų, įskaitant elektrą, gamtines dujas ir anglį [anglis], apmokestinimo lygį.
4)
Valstybių narių nacionaliniu lygiu taikomų energijos apmokestinimo lygių pastebimas skirtumas galėtų turėti žalos tinkamam vidaus rinkos funkcionavimui.
<…>
6)
Pagal Sutarties 6 straipsnį, nustatant ir įgyvendinant kitas Bendrijos [Sąjungos] politikos sritis, turi būti įtraukiami aplinkos apsaugos reikalavimai.
7)
Bendrija [Sąjunga], kaip Jungtinių Tautų Bendrosios klimato kaitos konvencijos [pasirašytos 1992 m. gegužės 9 d. Niujorke] dalyvė, ratifikavo Kioto protokolą. Energetikos produktų ir tam tikrais atvejais elektros energijos apmokestinimas yra viena iš priemonių, tinkamų siekiant Kioto protokolo tikslų.
<…>
22)
Energetikos produktai, naudojami kaip krosnių kuras ar variklių degalai, iš esmės turėtų priklausyti nuo Bendrijos [Sąjungos] sistemos. Ta prasme tai atitinka mokesčių sistemos pobūdį ir logiką išskirti iš sistemos taikymo ribų energetikos produktų dvejopą naudojimą ir naudojimą ne kurui, taip pat mineraloginius procesus. Panašiu būdu naudojama elektros energija turėtų būti traktuojama vienodomis sąlygomis.“
Šios direktyvos 2 straipsnyje nustatyta:
„1.   Šioje direktyvoje terminas „energetikos produktai“ taikomas produktams:
a)
kurie atitinka <...> [Kombinuotosios nomenklatūros, pateiktos 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (
OL L 256, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382), iš dalies pakeisto2000 m. sausio 31 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 254/2000 (
OL L 28, p. 16
, toliau – KN), I priede,] kodus nuo 1507 iki 1518, jei šiuos produktus numatoma naudoti kaip krosnių kurą ar variklių degalus;
b)
kurie atitinka KN kodus 2701, 2702 ir 2704–2715;
<…>
3.   Energetikos produktams, kuriems apmokestinimo lygis šioje direktyvoje nenustatytas [kitiems energetikos produktams nei tie, kurių apmokestinimo lygis nustatytas šioje direktyvoje], mokestis taikomas, jeigu jie skirti naudoti, parduodami ar naudojami kaip krosnių kuras ar variklių degalai. Mokesčio suma nustatoma atsižvelgiant atitinkamai į ekvivalentišką krosnių kurą ar variklių degalus [jų naudojimą, taikant ekvivalentiškam krosnių kurui ar variklių degalams nustatytą tarifą].
Mokestis, imamas už variklių degalus, taikomas ne tik 1 straipsnyje nurodytiems produktams, bet ir visiems produktams, skirtiems naudoti, parduodamiems ar naudojamiems kaip variklių degalai arba variklių degalų priedas ar užpildas.
Be 1 dalyje išvardytų apmokestinamų produktų, už bet kokį kitą angliavandenilį, išskyrus durpes, skirtą naudoti, parduodamą ar naudojamą šildymui, imamas tokio pat dydžio mokestis, kaip ir už ekvivalentišką energetikos produktą.
4.   Ši direktyva netaikoma:
a)
šilumos išeigos apmokestinimui ir apmokestinant produktus, kuriems taikomi KN kodai 4401 ir 4402;
b)
toliau išvardytai energetikos produktų ir elektros energijos paskirčiai:
—
energetikos produktams, kurie naudojami ne variklių degalams ar krosnių kurui, o kitiems tikslams,
—
energetikos produktų dvejopam naudojimui,
energetikos produktas naudojamas dvejopai, kai yra naudojamas ir kaip krosnių kuras, ir kitiems, nei variklių degalai ar krosnių kuras, tikslams; energetikos produktų naudojimas cheminei redukcijai ir elektrolitiniuose bei metalurginiuose procesuose laikomas dvejopu,energetikos produktas naudojamas dvejopai, kai yra naudojamas ir kaip krosnių kuras, ir kitiems, nei variklių degalai ar krosnių kuras, tikslams; energetikos produktų naudojimas cheminei redukcijai ir elektrolitiniuose bei metalurginiuose procesuose laikomas dvejopu,
—
elektros energijai, daugiausiai naudojamai cheminei redukcijai ir elektrolitiniuose bei metalurginiuose procesuose,
<…>“
Nyderlandų teisė
1994 m. gruodžio 23 d. Aplinkosaugos mokesčių nustatymo įstatymo (
Wet houdende vaststelling van de Wet belastingen op milieugrondslag
,
Stb
. 1994, Nr. 923) redakcijos, taikytinos pagrindinės bylos faktinėms aplinkybėms, paskutinį kartą iš dalies pakeistos 2006 m. gruodžio 14 d. Įstatymu, kuriuo keičiami kai kurie mokesčių įstatymai ir kai kurie kiti įstatymai (
Wet van houdende wijziging Enkele belastingwetten į enige andere Wetten
,
Stb
2006, Nr. 682, toliau –
Wbm
), 20 straipsnyje nustatyta:
„Šio skyriaus ir juo remiantis priimtų nuostatų taikymo tikslais:
a)
anglys yra produktai, kurie atitinka KN kodus 2701, 2702 ir 2704;
<…>
e)
dvejopas naudojimas reiškia, kad anglys naudojamos kaip krosnių kuras ir kitais tikslais, ne kaip variklių degalai ir krosnių kuras.“
Wbm
21 straipsnis suformuluotas taip:
„1.   Vadinamuoju kuro mokesčiu apmokestinamos anglys.
2.   Mokesčiu apmokestinamas anglių tiekimas ar naudojimas.
<…>“
Remiantis
Wbm
26 straipsnio 3 dalimi:
„Nuo mokesčio atleidžiama, kai anglys naudojamos dvejopai.“
Wbm
27 straipsnyje nustatyta:
„1.   Gavęs asmens prašymą,
Inspecteur
jam grąžina mokestį už anglis, kurias šiam asmeniui pristatė trečiasis asmuo ir kurios buvo naudojamos kitiems nei kuras tikslams arba naudojamos dvejopai.
<…>
3.   Dėl prašymo, kaip tai suprantama pagal 1 ir 2 dalis,
Inspecteur
priima sprendimą, šį sprendimą galima skųsti.
<…>“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
X iš cukrinių runkelių gamina cukrų ir cukraus turinčius produktus, kurie skirti pramonės rinkoms ir vartotojams – fiziniams asmenims. Per gamybos procesą susidaro šalutiniai produktai, kaip antai gyvulių pašarai ir kalkių purvas (kalkinės trąšos).
Pagrindinėje byloje nagrinėjamu laikotarpiu X buvo patiektos anglys, skirtos cukraus gamybai.
Gamybos procesas
Cukraus gamyba iš cukrinių runkelių prasideda nevalytų syvų spaudimu iš cukrinių runkelių. Paskui syvai išvalomi, o valymo proceso produktas išgarinamas ir kristalizuojamas – taip pagaminamas kristalinis cukrus. Per šį procesą taip pat susidaro nuosėdų (kalkinės trąšos), kurios naudojamos žemės ūkyje kaip priemonė dirvos pH lygiui palaikyti. Tos nuosėdos vadinamos „kalkių purvu“ ir jose daugiausia yra kalcio karbonato.
Iš cukrinių runkelių išspaustiems nevalytiems syvams išvalyti naudojamos kalkių degimo dujos. Siekiant gauti tas dujas, klintys sumaišomas su anglimis ir (arba) antracitu ir dedamas į kalkių degimo krosnį, kurioje vyksta cheminė reakcija. Pasibaigus šiai cheminei reakcijai visų pirma išgaunamos negesintos kalkės ir anglies dioksidas, kuris susidaro reaguojant angliai ir (arba) antracitui su deguonimi, o paskui – kalkių degimo dujos. Šiose dujose yra maždaug 40 % anglies dioksido. Jose neturi būti priemaišų. Kitoks nei antracitas ar anglys kuras netinka valymui reikalingų „švarių“ kalkių degimo dujų gamybai.
Apie 12 % kalkių degimo krosnyje pagamintų kalkių degimo dujų išleidžiama į orą. Kita jų dalis (88 %) naudojama karbonatizacijai. Dalis karbonatizacijos procese panaudotų kalkių degimo dujų išleidžiama. Likusią kalkių degimo krosnyje pagaminto anglies dioksido dalį (66 %) absorbuoja atskirtas kalkių purvas.
Cukraus gamyboje išgautą kalkių purvą X parduoda žemės ūkio sektoriuje kaip kalkines trąšas, skirtas dirvos pH lygiui palaikyti ir pagerinti ir jos sudėčiai gerinti.
Prašymas grąžinti mokestį
2008 m. kovo 7 d. raštu X paprašė grąžinti už laikotarpį nuo 2007 m. spalio 1 d. iki gruodžio 31 d. sumokėtą kuro mokestį – 97 114,23 EUR. 2008 m. balandžio 24 d. sprendimu
Inspecteur
šį prašymą grąžinti atmetė. Jis taip pat atmetė dėl šio sprendimo pateiktą X administracinį skundą.
Dėl šio sprendimo pateiktą skundą pirmosios instancijos teimas pripažino nepagrįstu, todėl šį sprendimą X apskundė prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui.
X tvirtino, kad sąvoka „dvejopas naudojimas“, kaip ji suprantama pagal
Wbm
20 straipsnio e punktą, turi būti aiškinama taip pat, kaip Direktyvos 2003/96 2 straipsnio 4 dalies b punkte nustatyta sąvoka. Pagal šį aiškinimą anglių naudojimas cukraus gamybos procese, kurį X vykdo, yra dvejopas naudojimas. X taip pat pabrėžia, kad į ją panašūs gamintojai, be kita ko, iš Belgijos, Vokietijos, Prancūzijos ir Jungtinės Karalystės nėra apmokestinami šioje direktyvoje nustatytu mokesčiu.
Inspecteur
teigimu, X naudoja anglis tik kaip kurą. Dėl to, kad naudojamas anglies degimo produktas (anglies dioksidas), nebus tokių anglių dvejopo naudojimo. Jis taip pat teigia, kad jei būtų manoma, kad taip naudojant anglis atsiranda jų dvejopas naudojimas, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2003/96, tai taip nebūtų galima teigti pagal
Wbm
. Todėl
Wmb
20 straipsnio e punkte įtvirtintą sąvoką „dvejopas naudojimas“ nacionalinės teisės aktų leidėjas turėjo teisę aiškinti kitaip, šiuo atveju griežčiau, nei Direktyvos 2003/96 2 straipsnio 4 dalies b punkte esančią tą pačią sąvoką aiškino ES teisės aktų leidėjas.
Tačiau šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad, jei nagrinėjamoje byloje jis būtų turėjęs suprasti „dvejopo naudojimo“ sąvoką pagal Direktyvą 2003/96, dėl šios direktyvos 2 straipsnio 4 dalies įvadinio sakinio pažodinio aiškinimo būtų daroma absurdiška išvada, jog X negali tiesiogiai remtis šia direktyva, jei siekiama paneigti
Inspecteur
argumentą, jog šiuo atveju nėra dvejopo naudojimo, kaip tai suprantama pagal
Wbm
20 straipsnio e punktą.
Šiomis aplinkybėmis
Gerechtshof ‘s‑Hertogenbosch
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1)
Ar yra dvejopas naudojimas, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos [2003/96] 2 straipsnio 4 dalies b punktą, jei kalkių degimo krosnyje anglys (produktas, kuris atitinka KN kodus 2701, 2702 ir 2704) yra naudojamos kaip krosnių kuras, o anglies dioksidas, kuris susidaro šioje kalkių degimo krosnyje iš anglių (ir kalkakmenio), yra naudojamas išgauti kalkių degimo dujoms, kurios vėliau naudojamos iš cukrinių runkelių gautiems nevalytiems syvams valyti ir yra šiam procesui būtinos?
2)
Ar yra dvejopas naudojimas, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos [2003/96] 2 straipsnio 4 dalies b punktą, jei kalkių degimo krosnyje anglys (produktas, kuris atitinka KN kodus 2701, 2702 ir 2704) yra naudojamos kaip krosnių kuras, o pirmiau nurodytu vėlesnio valymo metu 66 % anglies dioksido, susidariusio kaitinant ir esančio kalkių degimo dujose, absorbuoja kalkių purvas, kuris parduodamas kaip kalkinės trąšos žemės ūkio sektoriuje?
3)
Jei tai yra dvejopas naudojimas, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos [2003/96] 2 straipsnio 4 dalies b punktą, ar, atsižvelgiant į 2 straipsnio 4 dalies įvadinio sakinio formuluotę, direktyva nėra taikoma, todėl apmokestinamasis asmuo negali remtis [minėtos] direktyvos tiesioginiu veikimu (siekdamas aiškinti nacionalinės teisės sąvoką „dvejopas naudojimas“, kaip ji suprantama pagal
Wbm
20 straipsnio e punktą)?
4)
Jei tai yra dvejopas naudojimas, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos [2003/96] 2 straipsnio 4 dalies b punktą, ir (todėl) ši direktyva netaikoma, ar, apmokestinant mokesčiu, kaip antai nagrinėjamu kuro mokesčiu, pagal Sąjungos teisę yra draudžiamas sąvokos „dvejopas naudojimas“ aiškinimas pagal nacionalinę teisę, kuris yra griežtesnis nei aiškinimas pagal [šią] direktyvą?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo ir antrojo klausimų
Pirmuoju ir antruoju klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės nori sužinoti, ar energetikos produktas yra „dvejopo naudojimo“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2003/96 2 straipsnio 4 dalies b punktą, jei akmens anglys naudojamos kaip kuras cukraus gamybos procese, o anglies dioksidas, susidaręs deginant energetikos produktą, naudojamas šiam gamybos procesui ir (arba) cheminėms trąšoms gaminti.
Dvejopo naudojimo energetikos produktų apibrėžtis pateikta Direktyvos 2003/96 2 straipsnio 4 dalies b punkto antroje įtraukoje. Energetikos produktas naudojamas dvejopai, kai jis yra skirtas naudoti ir kaip krosnių kuras, ir kitiems nei šis kuras tikslams.
Frazė „naudojami kitiems, nei <...> [toks] kuras, tikslams“ pavartota ir šios direktyvos 2 straipsnio 4 dalies b punkto pirmoje, ir antroje įtraukose, todėl ji šiose abiejose nuostatose turi būti aiškinama vienodai. Nagrinėjant bendrai šias dvi pirmąsias Direktyvos 2003/96 2 straipsnio 4 dalies b punkto įtraukas kartu su šios nuostatos įvadiniu sakiniu, matyti, kad energetikos produkto naudojimas įeina į šios direktyvos taikymo sritį, tik jei šis produktas, turintis energijos šaltinio funkciją, kaip toks naudojamas ne krosnių kurui ar variklių degalams.
Taigi energetikos produktų, kurie deginami gamybos procese, naudojimas gali būti dvejopas, nes šis procesas, kaip ir pagrindinėje byloje nagrinėjamomis aplinkybėmis, negali būti vykdomas nenaudojant kitos medžiagos, kuri neginčijamai gali susidaryti tik deginant minėtą energetikos produktą.
Todėl, kadangi nagrinėjamas energetikos produktas šiame gamybos procese naudojamas kaip energijos šaltinis, siekiant gauti dujas, susidarančias tik deginant minėtą energetikos produktą, gali būti daroma prielaida, kad įgyvendinant šią – energijos šaltinio – funkciją vyksta dvejopas naudojimas.
Tačiau, jeigu, esant tokioms aplinkybėms, kokios yra pagrindinėje byloje, deginant susidariusios dujos nėra produktas, būtinas gamybos procesui užbaigti, tačiau jeigu šiam tikslui tiesiog panaudojamos šio proceso liekanos, tai energetikos produktas kaip toks nėra dvejopo naudojimo. Taigi, vien to, kad susidariusios dujos yra žaliava atskirame gamybos procese, pavyzdžiui, žemės ūkio trąšų gamyboje, nepakanka, kad būtų galima manyti, jog deginimui naudojamas energetikos produktas yra dvejopo naudojimo.
Iš tikrųjų, jeigu būtų nuspręsta, kad tik liekanos, atsiradusios deginant energetikos produktą, panaudojimas reiškia, kad yra „dvejopas naudojimas“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2003/96 2 straipsnio 4 dalies b punktą, klausimas, ar toks energetikos produktas patenka į šios direktyvos taikymo sritį, priklausytų nuo to, ar konkretus gamintojas panaudoja liekanas, susidariusias deginant atitinkamą energetikos produktą, ar ne.
Todėl į pirmąjį ir antrąjį klausimus reikia atsakyti taip: Direktyvos 2003/96 2 straipsnio 4 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad tai, kad, pirma, akmens anglys naudojamos kaip kuras cukraus gamybos procese ir, antra, anglies dioksidas, susidaręs deginant šį energetikos produktą, naudojamas cheminėms trąšoms gaminti, nereiškia, jog šis produktas yra „dvejopo naudojimo“, kaip tai suprantama pagal minėtą nuostatą. Tačiau toks „dvejopas naudojimas“ yra, jei, pirma, anglys naudojamos kaip kuras cukraus gamybos procese ir, antra, anglies dioksidas, susidaręs deginant šį energetikos produktą, naudojamas tame pačiame gamybos procese, jeigu nustatyta, kad cukraus gamybos procesas neįmanomas nepanaudojus anglies dioksido, susidariusio deginant anglis.
Dėl trečiojo ir ketvirtojo klausimų
Trečiuoju ir ketvirtuoju klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar pagal vidaus teisės aktus valstybė narė turi teisę sąvoką „dvejopas naudojimas“ aiškinti griežčiau, nei ji aiškinama pagal Direktyvos 2003/96 2 straipsnio 4 dalies b punkto antrą įtrauką, siekdama apmokestinti į šios direktyvos taikymo sritį nepatenkančius energetikos produktus.
Kalbant apie Direktyvą 2003/96, iš jos 2 straipsnio 4 dalies b punkto antros įtraukos formuluotės matyti, kad ji „netaikoma“ dvejopos paskirties energetikos produktams. Tačiau, kaip jau yra nusprendęs Teisingumo Teismas dėl šios nuostatos pirmos įtraukos, šių produktų neįtraukimas į šios direktyvos taikymo sritį reiškia, kad valstybės narės turi teisę apmokestinti nagrinėjamus energetikos produktus, laikydamosi Sąjungos teisės (šiuo klausimu žr. Sprendimo
Fendt Italiana
, C‑145/06 ir C‑146/06,
EU:C:2007:411
, 38–41 punktus).
Todėl valstybė narė turi teisę apmokestinti energetikos produktus, kurie nepatenka į Direktyvos 2003/96 taikymo sritį, nes juos apima šios direktyvos 2 straipsnio 4 dalies b punkto antroje įtraukoje pateikta sąvoka „dvejopas naudojimas“.
Šiuo atžvilgiu klausimas, ar šiuo atveju nacionalinis įstatymų leidėjas siekė pateikti kitokią nei minėtoje direktyvoje nurodytą apibrėžtį, yra visiškai nacionalinės teisės klausimas, kurį išspręsti turi tik prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, prieš taikydamas nacionalinės teisės nuostatas.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į trečiąjį ir ketvirtąjį klausimus reikia atsakyti taip: valstybė narė turi teisę pagal vidaus teisės aktus sąvoką „dvejopas naudojimas“ aiškinti griežčiau, nei ji aiškinama pagal Direktyvos 2003/96 2 straipsnio 4 dalies b punkto antrą įtrauką, siekdama apmokestinti į šios direktyvos taikymo sritį nepatenkančius energetikos produktus.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija) nusprendžia:

1.
2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/96/EB, pakeičiančios Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, iš dalies pakeistos 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/74/EB, 2 straipsnio 4 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad tai, kad, pirma, akmens anglys naudojamos kaip kuras cukraus gamybos procese ir, antra, anglies dioksidas, susidaręs deginant šį energetikos produktą, naudojamas cheminėms trąšoms gaminti, nereiškia, jog šis produktas yra „dvejopo naudojimo“, kaip tai suprantama pagal minėtą nuostatą.
Tačiau toks „dvejopas naudojimas“ yra, jei, pirma, anglys naudojamos kaip kuras cukraus gamybos procese ir, antra, anglies dioksidas, susidaręs deginant šį energetikos produktą, naudojamas tame pačiame gamybos procese, jeigu nustatyta, kad cukraus gamybos procesas neįmanomas nepanaudojant anglies dioksido, susidariusio deginant anglis.

2.
Valstybė narė turi teisę pagal vidaus teisės aktus sąvoką „dvejopas naudojimas“ aiškinti griežčiau, nei ji aiškinama pagal Direktyvos 2003/96, iš dalies pakeistos Direktyva 2004/74, 2 straipsnio 4 dalies b punkto antrą įtrauką, siekdama apmokestinti į šios direktyvos taikymo sritį nepatenkančius energetikos produktus.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: nyderlandų.