CELEX: 62013CJ0021
Преюдициално запитване
Търговска политика
Антидъмпингови мита
Регламент (EО) № 499/2009
Валидност
Вносни стоки с произход от Китай
Внос на същите стоки, изпращани от Тайланд
Заобикаляне
Доказване
Отказ за сътрудничество

Преюдициалното запитване е относно валидността на Регламент (ЕО) № 499/2009 на Съвета от 11 юни 2009 година за разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕО) № 1174/2005 върху вноса на ръчни колички за палети и основните им части с произход от Китайската народна република, върху вноса на същия продукт, изпращан от Тайланд, независимо дали е декларирано, че е с произход от Тайланд или не (
OВ L 151, стр. 1
, наричан по-нататък „спорният регламент“).
Това запитване е отправено в рамките на спор между Simon, Evers & Co. GmbH (наричан по-нататък „Simon, Evers“) и Hauptzollamt Hamburg-Hafen (Главна митническа служба, пристанище Хамбург, наричана по-нататък „митница Хамбург“) относно решение на последната, с което тя задължава Simon, Еvers да заплати антидъмпингови мита.
Правна уредба
Приложимите към датата на настъпване на фактите в главното производство разпоредби относно прилагането на антидъмпингови мерки от Европейския съюз се съдържат в Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (
ОВ L 56, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223), изменен с Регламент (ЕО) № 461/2004 на Съвета от 8 март 2004 г. (
ОВ L 77, стр. 12
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 44, стр. 15, наричан по-нататък „основният регламент“).
Член 13 от основния регламент, озаглавен „Заобикаляне“, гласи:
„1.   Обхватът на антидъмпинговите мита, наложени съгласно настоящия регламент, може да бъде разширен върху вноса от трети страни на сходни продукти […], когато е налице заобикаляне на действащите мерки. […] Заобикалянето се определя като промяна в схемите на търговия между трети страни и Общността или между отделни дружества [от] държавата, обект на мерките[,] и Общността, което произтича от практика, процес или дейност, за които няма достатъчно основание или икономическа обосновка освен налагането на митото, и когато има доказателства за нанесени вреди или за това че коригиращия[т] ефект на митото е изложен на риск по отношение на цените и/или количествата на подобния продукт, и когато има доказателства за дъмпинг във връзка с предварително определените [нормални] стойности за сходните продукти, ако това е необходимо съгласно разпоредбите на член 2.
[…]
2.   Комплект[у]ването на стоки в Общността или в трета страна се разглежда като заобикаляне на действащите мерки, когато:
a)
комплект[у]ването започва или значително нараства от началото на или непосредствено преди началото на започване на процедура по антидъмпингово разследване и частите, от които се комплектова стоката[,] са с произход от страната, на която са наложени мерки;
[…]
и
в)
възстановителният ефект на митото, изразен като цени и/или количества на комплект[увания] сходен продукт, намалява и има доказателства за дъмпинг по отношение на нормалните стойности, предварително установени за еднакви или подобни стоки.
3.   Разследвания по настоящия член се откриват по инициатива на Комисията или по искане на държава членка или друга заинтересована страна въз основа на достатъчно доказателства по отношение на факторите, посочени в параграф 1. [Разследването] започва, след консултации с Консултативния комитет, с регламент на Комисията, който може също така да инструктира митническите власти въведат регистрационен режим на вноса съгласно член 14, параграф 5 или да поискат гаранции. Комисията извършва разследвания, за които митническите власти могат да съдействат, и които завършват в срок от 9 месеца. Когато окончателно установените факти оправдават разширяването на обхвата на мерките, това се извършва от Съвета по предложение на Комисията, след консултации с Консултативния комитет. […]
[…]“.
Съгласно член 14, параграф 6 от основния регламент:
„Държавите членки информират Комисията ежемесечно за вноса на стоки, които са предмет на разследване или спрямо които са въведени мерки[,] и за сумите от събраните в съответствие с този регламент мита“.
Член 18, параграфи 1 и 6 от основния регламент гласи следното:
„1.   В случай че заинтересована страна откаже достъп или по друг начин не предостави в срока, предвиден по настоящия регламент, необходимата информация или [значително] възпрепятства разследването, [съответните заключения —] предварителни[…] или окончателни […], положителни или отрицателни [—] могат да бъдат направени въз основа на наличните факти. […] Заинтересованите лица се [информират] за последиците от неоказване на съдействие.
[…]
6.   Ако заинтересована страна отказва съдействие или оказва само частично съдействие, като по този начин препятства получаването на важна информация, резултатът […] за та[зи] страна може да [се окаже] по-[не]благоприятен, от[колкото] […], ако тя б[и била] сътрудничила“.
По повод на разследване, извършено от Комисията в периода между 1 април 2003 г. и 31 март 2004 г. (наричано по-нататък „първоначалното разследване“), в Съюза е приет Регламент (ЕО) № 1174/2005 на Съвета от 18 юли 2005 година, налагащ окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на ръчни колички за палети и основните им части с произход от Китайската народна република (
OВ L 189, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 41, стр. 169), изменен с Регламент (EО) № 684/2008 на Съвета от 17 юли 2008 г. (
OВ L 192, стр. 1
, наричан по-нататък „Регламент № 1174/2005“).
Съгласно член 1, параграф 1 от Регламент № 1174/2005:
„Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на ръчни колички за палети и основните им части, т.е. шасита и хидравлика, които попадат под кодове по КН ex 8427 90 00 и ex 8431 20 00 (кодове по ТАРИК 8427 90 00 10 и 8431 20 00 10), с произход от Китайската народна република. […]“.
Както следва от пето съображение от Регламент (ЕО) № 923/2008 на Комисията от 12 септември 2008 година за започване на разследване за възможно заобикаляне на антидъмпинговите мерки, наложени с Регламент […] № 1174/2005 на Съвета, изменен с Регламент […] № 684/2008, върху вноса на ръчни колички за палети и основните им части с произход от Китайската народна република чрез внос на ръчни колички за палети и основните им части, изпращани от Тайланд, без значение дали са декларирани като произхождащи от Тайланд или не, и за въвеждане на регистрационен режим за този внос (
OВ L 252, стр. 3
), Комисията е решила да започне разследване (наричано по-нататък „разследването на заобикалянето“) въз основата на достатъчно доказателства, които според нея показват на пръв поглед, че антидъмпинговите мерки върху вноса на ръчни колички за палети с произход от Китайската народна република се заобикалят чрез сглобяване на продукта, обект на разследването, в Тайланд. В съответствие с това Комисията приема Регламент № 923/2008.
Съгласно съображение 10 от спорния регламент разследването на заобикалянето обхваща периода между 1 септември 2007 г. и 31 август 2008 г. (наричан по-нататък „периодът на разследване“).
Съгласно съображение 6 от спорния регламент „Комисията уведоми официално властите на КНР и Тайланд, производителите/износителите в КНР и Тайланд, вносителите в Общността, за които е известно, че са засегнати страни, и производството на Общността за започването на разследването [на заобикалянето]. Бяха изпратени въпросници на известните производители/износители в КНР и Тайланд, както и на вносителите в Общността, които бяха известни на Комисията от първоначалното разследване, а също така и на страните, които изявиха интерес в сроковете, посочени в член 3 от [Р]егламент[…] [№ 923/2008] за започване на разследването. На заинтересованите страни бе предоставена възможност да представят писмено становищата си и да поискат изслушване в срока, определен в регламента за започване на разследването. Всички страни бяха информирани, че липсата на съдействие би могла да доведе до прилагането на член 18 от основния регламент и заключенията да бъдат направени въз основа на наличните факти“.
От съображение 7 от спорния регламент следва, че не са били получени отговори на въпросниците от страна на износителите/производителите в Тайланд, а Комисията не е получила никакви коментари от тайландските власти.
В съображение 8 от спорния регламент се посочва, че „[е]дин китайски производител износител [е] отговори[л] на въпросника, като [е] декларира[л] своите експортни продажби в [Общността], както и износа на някои много малки количества от разглеждания продукт в Тайланд. Не [са били] получени коментари от китайските власти“.
Освен това от съображение 9 от този регламент следва, че „девет вносители от Общността [са] отговори[ли] на въпросника и [са] предостави[ли] информация за вноса си от Китай и Тайланд. Като цяло от техните отговори може да се заключи, че е настъпило увеличение на вноса от Тайланд и внезапно намаление на вноса от КНР през 2006 г., годината след влизането в сила на окончателните антидъмпингови мита. През следващите години вносът от КНР се е увеличил отново, докато в същото време вносът от Тайланд леко е намалял, но е останал доста над равнищата от 2005 г.“
Що се отнася до промяната в схемата на търговия между третите страни и Съюза, съображения 16—21 от спорния регламент гласят следното:
„(16)
Поради липсата на съдействие от страна на тайландските дружества обемът и стойността на тайландския износ на разглеждания продукт за Общността бяха определени въз основа на наличната информация, която в този случай представлява статистически данни, събрани от държавите членки и систематизирани от Комисията съгласно член 14, параграф 6 от основния регламент, и данни от Евростат. […].
(17)
Вследствие на налагането на антидъмпинговите мерки вносът на [ръчни колички за палети и основните им части с произход] от Тайланд е нараснал от 7458 колички [за палети] през 2005 г. до 64 706 колички [за палети] през 2007 г. и е намалял на 42056 колички [за палети] през [периода на разследването].
(18)
[Що се отнася до] китайския[…] внос на [ръчни колички за палети и основните им части] в [Общността] се е увеличил от 240639 колички през 2005 г. до 538 271 през 2007 г. и 584 786 през [периода на разследването]. Според наличната информация това увеличение се дължи основно на увеличения износ на единствения китайски производител [износител], спрямо който се прилага най-ниската ставка на антидъмпинговото мито. В действителност китайският износ от страна на този износител представлява преобладаващата част от увеличението на вноса [на ръчни колички за палети и основните им части] в [Общността с произход] от [Китай] между 2005 г. и края на [периода на разследването].
(19)
Предвид това положение се стигна до заключението, че е налице промяна в схемата на търговия между [Общността], [Китай] и Тайланд. Вносът от [Китай] продължи да нараства, но това се дължи пряко на резултатите на един от китайските производители износители, които оказаха съдействие на първоначалното разследване, и спрямо който бе приложена най-ниската ставка на антидъмпинговото мито. От друга страна, вносът от Тайланд се е увеличил с 868 % от 2005 г. до 2007 г. и през [периода на разследването] се стабилизира, като отбелязва увеличение с 564 % спрямо 2005 г.
(20)
[Като обобщение], въпреки че установената схема на търговия сочи устойчивост на износа от [Китай], тя също така показва значително увеличение на износа от Тайланд. Устойчивото ниво или продължаващото увеличение на износа от [Китай], въпреки че то е доста по-малко между 2007 г. и [периода на разследването], отколкото наблюдаваното по време на първоначалното разследване, може да бъде обяснено с факта, че преобладаващата част от износа идва от китайското дружество, спрямо което е прилагана най-ниската ставка на антидъмпинговото мито. От друга страна, схемата на търговия между Общността и Тайланд би могла да се обясни само като резултат от действия, целящи заобикаляне на мерките.
(21)
Вносът в Общността от Тайланд започва да се увеличава по време на периода, през който Общността провежда своето първоначално разследване. Припомня се, че властите в Тайланд, както и възможните тайландски производители/износители, са били информирани за настоящото разследване. Въпреки това не бе получено никакво доказателство, което би могло да обясни това значително увеличение, освен това нито едно тайландско дружество не оказа съдействие на разследването чрез предоставяне на необходимите отговори на въпросника. В това отношение следва да се отбележи, че както е посочено в съображение 7, информацията, която бе на разположение на Комисията към момента на започване на разследването, както изглежда показва, че в Тайланд са извършвани значителен обем операции по сглобяване на [ръчни колички за палети]. От друга страна, не са получени доказателства, които сочат наличието на действително производство на [ръчни колички за палети] в Тайланд. Въз основа на наличната информация следователно се стигна до заключението, че при липса на друго достатъчно основание или икономическа обосновка по смисъла на член 13, параграф 1 от основния регламент, промяната в схемата на търговия произтича от налагането на антидъмпинговото мито върху [ръчните колички за палети] с произход от [Китай]“.
Вследствие на проведеното разследване на заобикалянето е приет спорният регламент.
Член 1 от този регламент предвижда:
„1.   Обхватът на окончателното антидъмпингово мито, приложимо към „всички други дружества“, наложено с Регламент (ЕО) № 1174/2005 върху вноса на ръчни колички за палети и основните им части, т.е. шасита и хидравлика, както са определени в член 1 от Регламент [№ 1174/2005], с произход от Китай[…] се разширява върху вноса на ръчни колички за палети и основните им части, т.е. шасита и хидравлика, както са определени в член 1 от Регламент [№ 1174/2005], попадащи под кодове по КН ex 8427 90 00 и ex 8431 20 00 (кодове по ТАРИК 8427 90 00 11 и 8431 20 00 11), изпращани от Тайланд, независимо дали е декларирано, че са с произход от Тайланд или не.
2.   Митата, чийто обхват е разширен с параграф 1, се събират върху вноса, регистриран в съответствие с член 2 от Регламент (ЕО) № 923/2008 на Комисията и член 13, параграф 3 и член 14, параграф 5 от [основния регламент].
[…]“.
Спорът по главното производство и преюдициалният въпрос
През октомври 2008 г. Simon, Еvers внася от Тайланд ръчни колички за палети.
С акт от 12 август 2009 г. за установяване на митническо задължение за вносни митни сборове Hauptzollamt се позовава на спорния регламент и изисква от Simon, Еvers да заплати антидъмпингово мито в размер на 9666,90 EUR.
След като с решение от 21 февруари 2011 г. Hauptzollamt отхвърля като неоснователна жалбата срещу този акт, Simon, Еvers сезира Finanzgericht Hamburg.
Тази юрисдикция изразява съмнения по отношение на обстоятелството дали в случая по главното дело са изпълнени изискванията, предвидени в член 13, параграф 1 от основния регламент във връзка с установяването на заобикаляне на антидъмпинговите мита. По-конкретно тази юрисдикция повдига въпроса дали сама по себе си промяната в обема на износа от третите страни в разглеждания случай позволява да се установи наличието на връзка между вноса от страни, върху който е наложено антидъмпингово мито, и вноса от трети страни, спрямо които следва да бъде разширен обхватът на антидъмпинговото мито. Що се отнася до динамиката на вноса от Тайланд, Finanzgericht Hamburg отбелязва, че след значително увеличение през 2007 г. в периода на разследване този внос съществено намалява.
Запитващата юрисдикция изразява съмнения и по отношение на обстоятелството дали промяната в схемите на търговия между трети страни и Съюза може да се отдаде на въвеждането на антидъмпингови мита върху количките за палети с произход от Китай, след като в периода на разследването вносът от Китай като цяло също значително е нараснал. При отсъствието обаче на доказателства, позволяващи, от една страна, да се обясни нетното увеличение на износа от Тайланд, а от друга страна, да се установи липсата на реална дейност по производството на ръчни колички за палети в Тайланд, изглежда най-малкото съмнително, че може да се заключи, че при отсъствието на каквото и да е друго основание или достатъчна икономическа обосновка по смисъла на член 13, параграф 1 от основния регламент, вследствие на промяната в схемите на търговия се е стигнало до налагането на антидъмпинговите мита върху ръчните колички за палети с произход от Китай.
При тези условия Finanzgericht Hamburg решава да спре производството по делото и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Следва ли [спорният] регламент да се счита за невалиден, тъй като в разрез с изискванията, които съгласно член 13 от [основния] регламент трябва да са изпълнени, за да се установи заобикаляне на антидъмпингови мерки, Комисията приема, че е налице такова заобикаляне само защото след въвеждането на антидъмпинговите мерки обемът на съответния износ от Тайланд значително се увеличава, въпреки че поради липсата на съдействие от страна на тайландските износители не е направила никакви други конкретни констатации?“.
По преюдициалния въпрос
Предварителни бележки
В самото начало следва да се посочи, че с поставения въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да установи дали спорният регламент следва да се счита за невалиден, поради това че институциите на Съюза не са доказали надлежно наличието на „заобикаляне“ по смисъла на член 13, параграф 1 от основния регламент, доколкото не са установили, от една страна, промяна в схемите на търговия между съответните трети страни и Съюза, и от друга страна, наличието на практика, процес или дейност, за които няма достатъчно основание или икономическа обосновка извън налагането на антидъмпингово мито при отсъствието на съдействие от страна на тайландските износители.
В представеното пред Съда писмено становище Simon, Еvers изтъква още едно основание за невалидност на спорния регламент, изведено от обстоятелството, че институциите на Съюза не са доказали, че що се отнася до цената и/или количествата сходни стоки, коригиращият ефект на антидъмпинговото мито е бил изложен на риск.
Съгласно постоянната съдебна практика установеното с член 267 ДФЕС производство се основава на ясно разделение на правомощията между националните юрисдикции и Съда, така че само националният съд, който е сезиран със спора и трябва да поеме отговорността за последващото му съдебно решаване, може да прецени — предвид особеностите на делото — както необходимостта от преюдициално запитване, за да може да постанови решението си, така и релевантността на въпросите, които поставя на Съда (вж. по-специално решение Hoesch Metals and Alloys, C‑373/08,
EU:C:2010:68
, т. 59).
От постоянната съдебна практика следва също, че член 267 ДФЕС не представлява правен способ за защита на разположение на страните по висящ пред националния съд спор, поради което Съдът не може да бъде задължаван да преценява валидността на правото на Съюза само поради това че въпросът е повдигнат пред него от някоя от тези страни в писменото ѝ становище (вж. решение MSD Sharp & Dohme, C‑316/09,
EU:C:2011:275
, т. 23 и цитираната съдебна практика).
При тези условия преценката за валидността на Регламента не следва да бъде разширявана с оглед на основанията, които не са посочени от запитващата юрисдикция (вж. решение Nuova Agricast, C‑390/06, EU:2008:224, т. 44).
По валидността на спорния регламент
Съгласно постоянната съдебна практика в областта на общата търговска политика, и най-вече в сферата на мерките за защита на търговията, институциите на Съюза разполагат с широко право на преценка поради сложността на икономическите, политическите и правните положения, които те трябва да разглеждат. Що се отнася до съдебния контрол върху такава преценка, той трябва да се сведе до проверката на това дали са спазени процесуалните правила, дали фактите, въз основа на които е направен оспореният избор, са установени точно и дали не е налице явна грешка в преценката им или злоупотреба с власт (вж. решение Съвет и Комисия/Interpipe Niko Tube и Interpipe NTRP, C‑191/09 P и C‑200/09 P,
EU:C:2012:78
, т. 63 и цитираната съдебна практика).
Що се отнася по-специално до заобикалянето на антидъмпинговите мерки, съгласно член 13, параграф 1 от основния регламент то се изразява в промяна в схемите на търговия между трети страни и Съюза, която произтича от практика, процес или дейност, за които няма достатъчно основание или икономическа обосновка освен налагането на митото, и когато има доказателства за нанесени вреди или за това, че коригиращият ефект на митото е изложен на риск по отношение на цените и/или количествата подобни стоки.
Съгласно член 13, параграф 3 от този регламент Комисията има задължение да открие процедура по разследване въз основата на доказателства, които на пръв поглед указват наличието на практика, представляваща заобикаляне. Ако установените в хода на това разследване факти позволят да се заключи, че е налице подобно заобикаляне, Комисията предлага на Съвета да разшири обхвата на антидъмпинговите мерки.
Въпреки това никоя разпоредба от основния регламент не предоставя правомощие на Комисията в рамките на провеждано разследване на дадено заобикаляне да задължи производителите или износителите, посочените в дадена жалба, да участват в разследването или да представят определена информация. Следователно Комисията зависи от доброволното сътрудничество на заинтересованите страни, които да ѝ предоставят необходимата информация.
Поради тази причина в член 18, параграф 1 от основния регламент законодателят на Съюза предвижда, че ако заинтересована страна откаже достъп или по друг начин не предостави в срока, предвиден по настоящия регламент, необходимата информация или значително възпрепятства разследването, съответните заключения — предварителни или окончателни, положителни или отрицателни — могат да бъдат направени въз основа на наличните данни.
Освен това член 18, параграф 6 от същия регламент пояснява, че ако заинтересована страна не оказва съдействие или оказва само частично съдействие, като по този начин препятства съобщаването на важна информация, резултатът за тази страна може да се окаже по-неблагоприятен, отколкото ако е оказала необходимото съдействие.
Макар и в основния регламент, и по-специално в член 13, параграф 3 от него, да е установен принципът, че институциите на Съюза носят тежестта да докажат заобикалянето, е вярно, че член 18, параграфи 1 и 6 от основния регламент определено има за цел да облекчи тази тежест, тъй като предвижда, от една страна, че в хипотезата на отказ от съдействие от заинтересованите страни тези институции могат да основат заключенията си в рамките на разследването относно наличието на заобикаляне върху наличните данни, и от друга страна, че страните, които не са оказали съдействие, рискуват да се озоват в по-неблагоприятно положение.
Безспорно, както посочва генералният адвокат в точки 68 и 69 от заключението си, от член 18 от основния регламент следва, че законодателят на Съюза не е имал намерение да установява законова презумпция, въз основа на която наличието на заобикаляне на антидъмпинговите мита да се извежда пряко от отказа на заинтересованите или засегнатите страни да окажат съдействие и институциите на Съюза следователно да бъдат освободени от всякакво изискване за доказване. Все пак предвид възможността въз основа на наличните данни да се направят заключения, дори и окончателни, и страната, която отказва съдействие или оказва само частично съдействие, да се третира по-неблагоприятно, отколкото ако е съдействала, е също толкова очевидно, че институциите на Съюза са оправомощени да се позоват на съвкупност от съвпадащи косвени доказателства, въз основа на които да приемат, че е налице заобикаляне по смисъла на член 13, параграф 1 от основния регламент.
Всяко друго различно разрешение е в състояние да застраши ефикасността на приетите от Съюза мерки за защита на търговията винаги когато институциите на Съюза са изправени пред отказ за съдействие в рамките на разследване, което има за цел да установи дали е налице заобикаляне.
Въпросът за валидността на спорния регламент следва да бъде разгледан в контекста на тези съображения.
На първо място, е необходимо да се припомни, че в настоящия случай нито производителите износители от Тайланд, нито тайландските власти са оказали съдействие в хода на разследването на заобикалянето. Освен това само един китайски производител износител е отговорил на въпросника, като е декларирал своите експортни продажби в Общността, както и износа на някои много малки количества от разглеждания продукт в Тайланд, а от китайските власти не са били получени никакви коментари.
Както обаче е видно от съображение 6 от спорния регламент, Комисията е уведомила официално властите на КНР и Тайланд, производителите износители и засегнатите вносители в Общността, както и производството на Общността за започването на разследването на заобикалянето. Освен това са били изпратени въпросници на посочените производители износители и вносители в Общността и следователно на последните била предоставена възможност да представят своите становища и да бъдат изслушани от Комисията.
Поради отказа от съдействие от страна на заинтересованите страни обемът и стойността на тайландския и на китайския износ на ръчни колички за палети към Съюза са определени от Съвета въз основа на наличната информация, тоест на статистически данни, събрани от Комисията съгласно член 14, параграф 6 от основния регламент, и въз основа на данни от Евростат.
Тази информация е позволила на институциите на Съюза да стигнат до заключението, че вследствие на налагането на антидъмпинговите мерки върху вноса на ръчни колички за палети с произход от Китай, вносът на ръчни колички за палети от Тайланд се е увеличил от 7458 колички през 2005 г. до 64 706 колички през 2007 г. през периода на провеждане на разследването. Това представлява увеличение с 868 % за периода 2005—2007 г., а за периода на провеждане на разследването увеличението е с 564 % спрямо 2005 г.
Що се отнася до вноса в Съюза на ръчни колички за палети с произход от Китай, институциите на Съюза отбелязват, че този внос се е увеличил от 240639 колички през 2005 г. до 538 271 през 2007 г. и до 584 786 през периода на разследването. Въз основа на информацията, с която разполагат тези институции, това увеличение се обяснява преди всичко основно с нарасналия износ на единствения китайски производител износител, спрямо който била приложена най-ниската ставка на антидъмпинговото мито, а именно 7,6 %, докато на останалите производители износители от Китай било наложено антидъмпингово мито със ставка между 28,5 % и 46,7 %.
От тези обстоятелства следва, първо, че вносът от Тайланд се е увеличил значително, считано от 2005 г., тоест от момента, от който съответният внос от Китай се облага с антидъмпинговото мито, и второ, че е била налице правдоподобна икономическа причина, с която да се обоснове нарастването на този внос след 2005 г., и трето, че това нарастване е било пропорционално видимо по-малко от нарастването на вноса от Тайланд.
Simon, Еvers обаче твърди, че схемите на търговия между третите страни и Съюза не са били значително променени, тъй като промяна на схемите на търговия по смисъла на член 13, параграф 1 от основния регламент се характеризира с обстоятелството, че обложеният с антидъмпингово мито внос от трети страни би следвало да намалее вследствие на влизането в сила на антидъмпинговите мерки, докато би следвало да се увеличи вносът на подобни стоки с произход от страната, в която се предполага, че е извършено заобикалянето.
Това условие обаче не е изпълнено в главното дело.
Във връзка с това е необходимо да се подчертае, че в член 13, параграф 1 от основния регламент като необходимо условие, за да се приеме, че е налице заобикаляне, не е предвидено изискването за подмяната на облагания с антидъмпингово мито внос от дадена страна с внос от страната, в която е извършено заобикалянето.
Освен това, както посочва генералният адвокат в точка 87 от представеното заключение, дефиницията за заобикаляне е формулирана много общо в член 13, параграф 1 от основния регламент, което дава широка свобода на действие на институциите на Съюза, тъй като отсъстват уточнения относно естеството и условията, свързани с „промяната в схемите на търговия между трети страни и Общността“.
Следователно е необходимо да се констатира, че Съветът надлежно е установил наличието на промяна на схемите на търговия между Китай, Тайланд и Съюза.
На второ място, изразените от запитващата юрисдикция съмнения относно валидността на спорния регламент също се основават на обстоятелството, че институциите на Съюза не са представили доказателства, че промяната на схемите за търговия между засегнатите държави и Съюза е причинена вследствие на заобикалянето на антидъмпинговото мито, с което се облага съответният внос от Китай.
Както следва от член 13, параграф 1 от основния регламент, за да се приеме, че е налице заобикаляне, е необходимо да се установи, че няма достатъчно основание или икономическа обосновка извън налагането на антидъмпингово мито за съответната практика, процес или дейност, на които се дължи промяната на схемите на търговия между третите страни и Съюза.
В конкретния случай от спорния регламент следва, че институциите са се позовали на съвкупност от съвпадащи косвени доказателства, въз основата на които са стигнали до заключението, че е налице такова заобикаляне. Те установяват, че промяната на схемите на търговия между Тайланд и Съюза е започнала точно след като е въведено антидъмпинговото мито върху вноса от Китай. Това времево съвпадение представлява важно косвено доказателство, което позволява да бъде установена разумна и логическа връзка между значителното увеличение на вноса от Тайланд и налагането на антидъмпинговото мито.
Освен това от съображение 21 от спорния регламент следва, че информацията, която е на разположение на Комисията към момента на започване на разследването, изглежда показва, че в Тайланд са извършвани значителни по обем операции по сглобяване на разглежданата стока.
В крайна сметка нито производителите износители от Тайланд и Китай, нито тайландското правителство са предоставили на институциите на Съюза доказателства, с които да може да се обясни значителното увеличение на вноса на ръчни колички за палети от Тайланд. Тези институции по-специално не са получили никакви доказателства, че в Тайланд действително се е развивала дейност по производство на ръчни колички за палети.
Следователно, тъй като засегнатите национални предприятия и власти не са оказали съдействие в хода на разследването на заобикалянето, институциите на Съюза са били възпрепятствани да определят със сигурност какви са причините за промяната на схемите на търговия между Тайланд и Съюза.
Ето защо в контекста на съответното положение, характеризиращо се с пълен отказ за оказване на съдействие в хода на разследването на заобикалянето, институциите на Съюза са имали основание да се позоват на косвените доказателства, за да стигнат до заключението, че в Тайланд съществува практика, процес или дейност, чиято цел е единствено да се заобиколи антидъмпинговото мито, наложено върху вноса от Китай. При тези условия засегнатите страни имат задължение да представят доказателства, че са имали разумно основание, оправдаващо извършването на тези дейности, а не целят единствено да избегнат посоченото антидъмпингово мито (вж. по аналогия решение Brother International, C‑26/88,
EU:C:1989:637
, т. 29).
От това следва, че като е приел в спорния регламент, че е извършено заобикаляне на мерките по смисъла на член 13, параграф 1 от основния регламент, Съветът не е допуснал явна грешка при преценката на фактите.
С оглед на предходните съображения следва да се отговори, че след разглеждане на поставения от запитващата юрисдикция въпрос не се установяват никакви обстоятелства, от естество да засегнат валидността на спорния регламент.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (втори състав) реши:

След разглеждане на поставения от запитващата юрисдикция въпрос не се установяват никакви обстоятелства, от естество да засегнат валидността на Регламент (ЕО) № 499/2009 на Съвета от 11 юни 2009 година за разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕО) № 1174/2005 върху вноса на ръчни колички за палети и основните им части с произход от Китайската народна република, върху вноса на същия продукт, изпращан от Тайланд, независимо дали е декларирано, че е с произход от Тайланд, или не.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.