CELEX: 62012CJ0396
Bendra žemės ūkio politika
Finansavimas EŽŪFKP lėšomis
Parama kaimo plėtrai
Išmokų sumažinimas arba jų neskyrimas kompleksinio paramos susiejimo reikalavimų nesilaikymo atveju
Sąvoka „tyčinis įsipareigojimų nesilaikymas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 796/2004, nustatančio išsamias kompleksinio paramos susiejimo, moduliavimo ir integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, numatytų 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1782/2003, nustatančiame bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančiame tam tikras paramos schemas ūkininkams, įgyvendinimo taisykles (
OL L 141, p. 18
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 44 t., p. 243), 67 straipsnio 1 dalies, 2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai (
OL L 277, p. 1
, klaidų ištaisymas
OL L 4, 2007, p. 10
) 51 straipsnio 4 dalies ir 2006 m. gruodžio 7 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1975/2006, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 kontrolės procedūrų įgyvendinimo ir kompleksinio paramos susiejimo įgyvendinimo taisykles, susijusias su paramos kaimo plėtrai priemonėmis (
OL L 368, p. 74
), 23 straipsnio išaiškinimu.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant A. M. van der Ham ir A. H. van der Ham-Reijersen van Buuren ginčą su
College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland
(Pietų Olandijos provincijos vyriausybė, toliau –
College
) dėl paramos, kuri jiems buvo suteikta pagal bendrą žemės ūkio politiką, sumažinimo.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Reglamentas Nr. 1698/2005
Reglamentas Nr. 1698/2005 buvo pakeistas, be kita ko, 2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 74/2009 (
OL L 30 p. 100
). Pagal Reglamento Nr. 74/2009 2 straipsnio antrą pastraipą pakeitimai taikytini nuo 2009 m. sausio 1 d., išskyrus Reglamento Nr. 1698/2005 51 straipsnio 1, 2 ir 4 dalių pakeitimus, – šie taikytini nuo 2010 m. sausio 1 d.
Pagal Reglamento Nr. 1698/2005 45 konstatuojamąją dalį:
„Reikėtų nustatyti sankcijų sistemą, taikomą tais atvejais, kai paramos gavėjai, gaunantys išmokas pagal tam tikras žemės valdymo priemones, visoje savo valdoje nevykdo privalomų reikalavimų, numatytų [2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos] reglamente (EB) Nr. 1782/2003, [nustatančiame bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančiame tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies keičiančiame reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001(
OL L 270, p. 1
)], atsižvelgiant į reikalavimų nesilaikymo lygį, mastą, pastovumą ir kartojimąsi.“
Reglamento Nr. 1698/2005 36 straipsnio a punkto iv papunktyje numatytas agrarinės aplinkosaugos išmokų skyrimas.
Iki 2010 m. sausio 1 d. taikytinos Reglamento Nr. 1698/2005 redakcijos 51 straipsnio 1 ir 4 dalyse nustatyta:
„1.   Jei paramos gavėjai, gaunantys išmokas pagal 36 straipsnio a punkto i–v papunkčius <...>, dėl jiems tiesiogiai priskiriamo veikimo ar neveikimo visoje valdoje nesilaiko Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 4 ir 5 straipsniuose bei III ir IV prieduose numatytų privalomų reikalavimų, bendras išmokų, kurios turi būti skiriamos tais kalendoriniais metais, kuriais nustatomas toks reikalavimų nesilaikymas, dydis sumažinamas arba jos neskiriamos.
Kaip nurodyta pirmojoje pastraipoje, išmokos sumažinamos arba neskiriamos taip pat tais atvejais, kai paramos gavėjai, gaunantys išmokas pagal 36 straipsnio a punkto iv papunktį, dėl jiems tiesiogiai priskiriamo veikimo ar neveikimo visoje valdoje nesilaiko 39 straipsnio 3 dalyje nurodytų būtiniausių trąšų ir augalų apsaugos priemonių naudojimo reikalavimų.
<...>
4.   Išsamios išmokų sumažinimo ir neskyrimo taisyklės nustatomos 90 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka. Šiame kontekste atsižvelgiama į reikalavimų nesilaikymo sunkumą, mastą, pastovumą ir kartojimąsi.“
Reglamento Nr. 1698/2005 51 straipsnio 4 dalyje su pakeitimais, padarytais Reglamentu Nr. 74/2009 ir taikytinais nuo 2010 m. sausio 1 d., nurodyta:
„Išsamios išmokų sumažinimo ir neskyrimo taisyklės nustatomos 90 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka. Tokiais atvejais atsižvelgiama į nustatytų reikalavimų pažeidimų sunkumą, mastą, pastovumą bei pasikartojimą ir į šiuos kriterijus:
a)
Aplaidumo atveju išmokos sumažinimo procentinis dydis neviršija 5 %, o pakartotinio pažeidimo atveju – 15 %.
<…>
b)
Tyčinio pažeidimo atveju iš esmės sumažinimo procentinis dydis yra ne mažesnis kaip 20 % ir vieneriems ar keleriems kalendoriniams metams gali būti visiškai neskiriamos išmokos pagal vieną ar kelias paramos schemas.
<…>“
Reglamentas Nr. 1975/2006
Pagal Reglamento Nr. 1975/2006 6 konstatuojamąją dalį:
„Remiantis Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 51 straipsniu, nustatyta, kad išmokos pagal kai kurias tame reglamente numatytas priemones skiriamos, jeigu laikomasi kompleksinio paramos susiejimo reikalavimų, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 II antraštinės dalies 1 skyriuje. Todėl reikėtų suderinti kompleksinį paramos susiejimą reglamentuojančias taisykles ir reglamentuose (EB) Nr. 1782/2003 ir (EB) Nr. 796/2004 nustatytas taisykles.“
Reglamento (EB) Nr. 1975/2006 23 straipsnis suformuluotas taip:
„Nepažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 51 straipsnio 2 dalies, kai nustatoma neatitiktis reikalavimams, taikomas sumažinimas bendrai <...> paramos sumai, kuri buvo ar bus suteikta atitinkamam paramos gavėjui, pateikusiam ar pateiksiančiam mokėjimo prašymus tais kalendoriniais metais, kuriais nustatyta neatitiktis.
Kai reikalavimų nesilaikoma dėl paramos gavėjo aplaidumo, sumažinimas apskaičiuojamas remiantis Reglamento (EB) Nr. 796/2004 66 straipsnyje nustatytomis taisyklėmis.
Jeigu įsipareigojimų nesilaikoma tyčia, sumažinimas apskaičiuojamas remiantis Reglamento (EB) Nr. 796/2004 67 straipsniu.“
Reglamentas Nr. 796/2004
Reglamento Nr. 796/2004, nustatančio sankcijų taikymo, kai nesilaikoma kompleksinio paramos susiejimo taisyklių, tvarką, 56 konstatuojamojoje dalyje nurodyta:
„Reglamente (EB) Nr. 1782/2003 kompleksinio paramos susiejimo įpareigojimų atžvilgiu numatyta išmokų sumažinimo ir jų neskyrimo sistema, deja, siekiama kito tikslo, o konkrečiai, šia sistema siekiama skatinti ūkininkus laikytis įvairiose kompleksinės paramos susiejimo srityse jau galiojančių teisės aktų.“
Reglamento Nr. 796/2004 66 straipsnio „Išmokų sumažinimas dėl aplaidumo“ 1 dalyje nustatyta:
„<…> jei nustatoma, kad pažeidimai padaryti dėl ūkininko aplaidumo, sumažinimas taikomas visai sumai tiesioginių išmokų <...>, skirtų arba skirtinų pagal pagalbos [paramos] paraiškas, kurias ūkininkas yra pateikęs ar pateiks tais kalendoriniais metais, kuriais nustatomos šios išvados. Paprastai sumažinimas sudaro 3 % visos sumos.
Tačiau remdamasi kompetentingos kontrolės institucijos pateiktu kontrolės ataskaitos <...> įvertinimu, mokėjimo agentūra gali nuspręsti išmokos mažinimą sumažinti iki 1 % arba padidinti iki 5 % visos sumos <...>“
Minėto reglamento 67 straipsnio „Išmokų sumažinimas ir jų neskyrimas dėl sąmoningų pažeidimų“ 1 dalyje nustatyta:
„<…> jei nustatytas pažeidimas buvo padarytas ūkininko sąmoningai, <...> visai [tiesioginių išmokų] sumai taikytinas sumažinimas paprastai sudaro 20 % visos sumos.
Tačiau mokėjimo agentūra, remdamasi kompetentingos kontrolės institucijos pateiktu patikrinimo ataskaitos <...> įvertinimu, gali nuspręsti išmokos mažinimą sumažinti iki 15 % visos sumos arba tam tikrais atvejais padidinti iki 100 % visos sumos.“
Reglamentas Nr. 1782/2003
Reglamentas Nr. 1782/2003 panaikintas 2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 73/2009, nustatančiu bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančiu tam tikras paramos schemas ūkininkams, iš dalies keičiančiu reglamentus (EB) Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 247/2006, (EB) Nr. 378/2007 ir panaikinančiu Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003. Reglamento Nr. 1782/2003 2 konstatuojamojoje dalyje nurodyta:
„Visos tiesioginės pagalbos [paramos] sumos mokėjimas turėtų būti siejamas su taisyklių, taikomų žemės ūkio paskirties žemei, žemės ūkio gamybai ir veiklai, laikymusi. Remiantis šiomis taisyklėmis, į bendro rinkos organizavimo formas turėtų būti įtraukti pagrindiniai aplinkos, maisto saugos, gyvūnų sveikatos ir gerovės, geros agrarinės ir aplinkosauginės būklės standartai. Jei šių pagrindinių standartų nesilaikoma, valstybės narės, remdamosi proporcingais, objektyviais ir sugraduotais kriterijais, turėtų iš dalies arba visai nutraukti tiesioginės pagalbos [paramos] mokėjimą. <…>“
Nyderlandų teisė
2006 m. liepos 24 d. Žemės ūkio, gamtos ir maisto kokybės ministro nutarimo Nr. TRCJZ/2006/1978, nustatančio kompleksinio paramos susiejimo reikalavimų, keliamų tiesioginiam ūkininkų pajamų rėmimui pagal bendrą žemės ūkio politiką, teisinių pagrindų gaires (
Regeling van de Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit, nr. TRCJZ/2006/1978, houdende beleidsregels over de toepassing van het normenkader randvoorwaarden in het kader van de directe inkomenssteun aan landbouwers in het kader van het Gemeenschappelijk landbouwbeleid
, toliau – nutarimas), 2 straipsnyje nustatyta:
„1.   Pažeidus įsipareigojimus, kylančius iš
Regeling GLB – inkomenssteun 2006
(2006 m. Bendros žemės ūkio politikos – pajamų rėmimo taisyklės) 3 straipsnio, pajamų rėmimas, išskyrus nenugalimos jėgos <...> atvejus, turi būti sumažinamas tokia procentine dalimi, kuri priklauso nuo:
—
pažeidimo įvertinimo,
—
pažeidimų skaičiaus ir
—
politikos, kuriai priskiriami neįvykdyti kompleksinio paramos susiejimo reikalavimai.
2.   Pažeidimas įvertinamas atsižvelgiant į keturis kriterijus:
a)
pasikartojimą;
b)
mastą;
c)
sunkumą;
d)
pastovumą.
<...>“
Nutarimo 8 straipsnyje nurodyta:
„1.   Už kiekvieną sąmoningai neįvykdytą reikalavimą ar standartą paramos suma paprastai sumažinama 20 %.
2.   Siekiant įvertinti tyčios egzistavimą bet kuriuo atveju reikia atsižvelgti į šiuos kriterijus:
a)
aprašant atitinkamą kompleksinio paramos susiejimo reikalavimą, sukuriamas tiesioginis ryšys su sąmoningu pažeidimo padarymu;
b)
atitinkamo kompleksinio paramos susiejimo reikalavimo sudėtingumą;
c)
klausimą, ar tai seniai nusistovėjusi politika;
d)
klausimą, ar tai aktyvus veikimas arba sąmoningas neveikimas;
e)
aplinkybę, kad ūkininkas buvo informuotas apie trūkumus vykdant atitinkamą kompleksinio paramos susiejimo reikalavimą;
f)
kompleksinio paramos susiejimo reikalavimo nesilaikymo mastą;
<…>“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
Ieškovai pagrindinėje byloje yra Nyderlanduose esančios žemės ūkio valdos savininkai ir agrarinės aplinkosaugos paramos gavėjai pagal Reglamentą Nr. 1698/2005.
2009 m. kovo 13 d.
Algemene Inspectiedienst van het ministerie van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie
(Bendroji ūkio, žemės ūkio ir inovacijų ministerijos inspekcijos tarnyba) atliko atitikties bendrosios žemės ūkio politikoje nustatytiems kompleksinio paramos susiejimo reikalavimams patikrinimą. Per patikrinimą buvo nustatyta, kad gyvulių mėšlas nebuvo paskleistas neteršiant, kaip reikalaujama pagal nacionalinės teisės akto nuostatą.
Tam tikrą pievą ieškovų pagrindinėje byloje nurodymu mėšlu tręšė žemės ūkio paslaugų įmonėje įdarbintas darbuotojas.
Remdamasi šia išvada,
College
priėmė 2010 m. liepos 29 d. sprendimą, kuriuo dėl tyčinio minėtų nacionalinės teisės aktų pažeidimo sumažino ieškovams pagrindinėje byloje suteiktą agrarinės aplinkosaugos paramą 20 procentų. Samdomo darbuotojo veiksmai, pažeidžiantys įsipareigojimą paskleisti gyvulių mėšlą neteršiant, buvo priskirti ieškovams pagrindinėje byloje.
Dėl šio sprendimo ieškovai pagrindinėje byloje pateikė skundą, jį 2010 m. gruodžio 2 d. sprendimu
College
atmetė, motyvuodama tuo, kad įsipareigojimas paskleisti gyvulių mėšlą neteršiant susijęs su seniai nusistovėjusia politika, kaip tai suprantama pagal nutarimo 8 straipsnio 2 dalies c punktą.
Rechtbank’s‑Gravenhage
nepatenkinus ieškovų pagrindinėje byloje pateikto ieškinio, pastarieji pateikė apeliacinį skundą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui.
Šiomis aplinkybėmis
Raad van State
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokius prejudicinius klausimus:
„1.
Kaip turi būti suprantama sąvoka „tyčinis įsipareigojimų nesilaikymas“ („sąmoningas pažeidimas“), kuri įtvirtinta Reglamento <...> Nr. 1698/2005, iš dalies pakeisto <...> Reglamentu <...> Nr. 74/2009, 51 straipsnio [4] dalyje, Reglamento <...> Nr. 1975/2006 23 straipsnyje ir Reglamento <...> Nr. 796/2004 67 straipsnio 1 dalyje [?] Ar yra toks pažeidimas, jei pažeidžiama seniai nusistovėjusi politika, kaip ji suprantama pagal [nutarimo] 8 straipsnio 2 dalies c punktą?
2.
Ar pagal Europos Sąjungos teisę draudžiama, kad valstybėje narėje būtų pripažinta, jog nuostata pažeidžiama „sąmoningai“, kaip nurodyta minėtuose reglamentuose, jau tuo atveju, jei yra viena ar kelios iš šių aplinkybių:
a)
neįvykdyto atitinkamo kompleksinio paramos susiejimo reikalavimo atveju daroma prielaida, jog yra tyčia;
b)
atitinkamas kompleksinis paramos susiejimo reikalavimas yra sudėtinis;
c)
tai susiję su seniai nusistovėjusia politika;
d)
yra aktyvus veikimas arba sąmoningas neveikimas;
e)
ūkininkas jau buvo informuotas apie trūkumus vykdant atitinkamą kompleksinio paramos susiejimo reikalavimą;
f)
dėl kompleksinio paramos susiejimo reikalavimo nesilaikymo masto jau daroma prielaida, jog yra tyčia?
3.
Ar gali būti paramos gavėjui priskiriamas „tyčinis įsipareigojimų nesilaikymas“ („sąmoningas pažeidimas“), kai darbus ūkininko nurodymu atlieka trečiasis asmuo?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo ir antrojo klausimų
Iš pradžių reikia pažymėti, kad, kaip nurodė generalinė advokatė savo išvados 25 punkte, pagrindinėje byloje taikytina iki Reglamentu (EB) Nr. 74/2009 padarytų pakeitimų galiojusi Reglamento Nr. 1698/2005 51 straipsnio redakcija, kurioje nebuvo įtvirtintos sąvokos „tyčinis įsipareigojimų nesilaikymas“.
Be to, kaip pabrėžė ir Slovėnijos vyriausybė savo pastabose, iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad ginčijamas sprendimas grindžiamas įsipareigojimo paskleisti gyvulių mėšlą neteršiant, kuris susijęs su seniai nusistovėjusia politika, kaip tai suprantama pagal nutarimo 8 straipsnio 2 dalies c punktą, nesilaikymu.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas taip pat teigia, kad jo nagrinėjamoje byloje būtina įvertinti, ar
Rechtbank ‘s-Gravenhage
teisingai nusprendė, kad
College
tinkamai rėmėsi tuo, kad tik dėl aplinkybės, jog minėtas įsipareigojimas paskleisti gyvulių mėšlą neteršiant susijęs su „seniai nusistovėjusia politika“, darytina išvada, kad kompleksinio paramos susiejimo reikalavimų buvo nesilaikyta „sąmoningai“, net jei tai padarė trečiasis asmuo, kuris atliko darbus ūkininko nurodymu.
Šiomis aplinkybėmis pirmasis ir antrasis prejudiciniai klausimai turi būti suprantami taip, jog prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia sužinoti, kaip reikia aiškinti sąvoką „tyčinis įsipareigojimų nesilaikymas“, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 796/2004 67 straipsnio 1 dalį ir Reglamento Nr. 1975/2006 23 straipsnį, ir ar pagal Sąjungos teisę draudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią seniai nusistovėjusios politikos buvimo kriterijui suteikiama didelė įrodomoji galia.
Dėl sąvokos „tyčinis įsipareigojimų nesilaikymas“
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės nori žinoti, kaip reikia aiškinti sąvoką „tyčinis įsipareigojimų nesilaikymas“, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 796/2004 67 straipsnio 1 dalį ir Reglamento Nr. 1975/2006 23 straipsnį.
Pirmiausia reikia priminti, kad, atsižvelgiant į Reglamentu Nr. 1782/2003 numatytą įgyvendinti bendros žemės ūkio politikos reformą, kurios tam tikros įgyvendinimo taisyklės nustatomos Reglamente Nr. 796/2004, tiesioginės išmokos, kaip nurodyta Reglamento Nr. 1782/2003 2 konstatuojamojoje dalyje, buvo susijusios su kompleksinio paramos susiejimo taisyklių laikymusi. Iš Reglamento Nr. 1698/2005 51 straipsnio 1 dalies matyti, kad ši tarpusavio sąsaja taip pat buvo įtvirtinta įsteigus Europos žemės ūkio fondą kaimo plėtrai (EŽŪFKP).
Kalbant apie sankcijas, kurios gali būti skiriamos už nustatytą įsipareigojimų nesilaikymą, iš Reglamento Nr. 1698/2005 51 straipsnio 1 dalies ir Reglamento Nr. 1975/2006 23 straipsnio matyti, kad dėl kompleksinio paramos susiejimo taisyklių pažeidimo taikomas sumažinimas, kuris apskaičiuojamas pagal Reglamento Nr. 796/2004 66 ir 67 straipsnius.
Be to, iš Reglamento Nr. 1975/2006 23 straipsnio matyti, kad sankcijos taikomos už kompleksinio paramos susiejimo reikalavimų nesilaikymą dėl aplaidumo ar tyčios. Todėl šiame reglamente numatyta atsakomybės sistema neturi objektyvaus pobūdžio.
Tačiau nei Reglamento Nr. 796/2004 67 straipsnyje, nei Reglamento Nr. 1975/2006 23 straipsnyje neapibrėžiama sąvoka „tyčinis įsipareigojimų nesilaikymas“. Tokios apibrėžties nėra ir kitose šių reglamentų, kuriuose, be kita ko, nedaroma nuorodos į valstybių narių teisę, nuostatose.
Todėl pagal nusistovėjusią teismo praktiką ši sąvoka turi būti aiškinama autonomiškai ir vienodai, atsižvelgiant į jos įprastą prasmę, minėtų nuostatų kontekstą ir teisės aktu, kuriame jos įtvirtintos, siekiamą tikslą (žr., be kita ko, 2013 m. kovo 14 d. Sprendimo
Leth
, C‑420/11, 24 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Reglamento Nr. 796/2004 67 straipsnio 1 dalis ir Reglamento Nr. 1975/2006 23 straipsnis susiję atitinkamai su sąmoningu ar tyčiniu įsipareigojimų nesilaikymu.
Tyčinis kompleksinio paramos susiejimo taisyklių pažeidimas grindžiamas, pirma, objektyviu elementu, t. y. šių taisyklių nesilaikymu, ir, antra, subjektyviu elementu.
Kalbant apie antrąjį elementą, pažymėtina, kad paramos gavėjas savo elgesiu gali sąmoningai nesilaikyti kompleksinio paramos susiejimo taisyklių, arba, nesiekdamas tokio tikslo, vis dėlto gali sutikti su galimybe, jog toks nesilaikymas gali atsirasti.
Dėl sąvokos „tyčia“ konteksto reikia pažymėti, kad Reglamento Nr. 796/2004 67 straipsnio 1 dalyje Sąjungos teisės aktų leidėjas, be kita ko, numato galimybę ir sugriežtinti, ir sušvelninti sankcijas už tyčią. Todėl ši nuostata apima tam tikrą paramos gavėjo tyčios atvejų įvairovę.
Taigi sąvoka „tyčinis įsipareigojimų nesilaikymas“, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 796/2004 67 straipsnio 1 dalį ir Reglamento Nr. 1975/2006 23 straipsnį, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją reikalaujama, jog kompleksinio paramos susiejimo taisykles pažeistų paramos gavėjas, kuris sąmoningai nesilaiko tokių taisyklių arba, nesiekdamas tokio tikslo, sutinka su galimybe, jog toks nesilaikymas gali atsirasti.
Dėl seniai nusistovėjusios politikos buvimo kriterijaus
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia išsiaiškinti, ar pagal Sąjungos teisę draudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią seniai nusistovėjusios politikos buvimo kriterijui suteikiama didelė įrodomoji galia.
Reikia pažymėti, kad nei Reglamente Nr. 796/2004, nei Reglamente Nr. 1975/2006 nenumatyta įgyvendinimo taisyklių, kaip turi būti įrodoma, jog kompleksinio paramos susiejimo reikalavimų buvo nesilaikyta tyčia.
Darytina išvada, kad šių taisyklių kriterijai turi būti nustatyti nacionalinėje teisėje. Todėl valstybės narės gali numatyti nuostatas, leidžiančias konstatuoti kompleksinio paramos susiejimo reikalavimų pažeidimo tyčinį pobūdį.
Tačiau, jei valstybė narė priima nuostatą, kaip antai nagrinėjamą pagrindinėje byloje, pagal kurią suformuojamas toks seniai nusistovėjusios politikos buvimo kriterijus ir šiam kriterijui suteikiama didelė įrodomoji galia, ši valstybė vis dėlto turėtų paramos gavėjui suteikti galimybę įrodyti, jog jo elgesys nebuvo tyčinis.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pirmąjį ir antrąjį klausimus reikia atsakyti taip, jog sąvoka „tyčinis įsipareigojimų nesilaikymas“, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 796/2004 67 straipsnio 1 dalį ir Reglamento Nr. 1975/2006 23 straipsnį, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją reikalaujama, jog kompleksinio paramos susiejimo taisykles pažeistų paramos gavėjas, kuris sąmoningai nesilaiko tokių taisyklių arba, nesiekdamas tokio tikslo, sutinka su galimybe, jog toks nesilaikymas gali atsirasti. Pagal Sąjungos teisę nedraudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią seniai nusistovėjusios politikos buvimo kriterijui suteikiama didelė įrodomoji galia, jeigu paramos gavėjui prireikus suteikiama galimybė įrodyti, jog jo elgesys nebuvo tyčinis.
Dėl trečiojo klausimo
Trečiuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės nori išsiaiškinti, ar Reglamento Nr. 796/2004 67 straipsnio 1 dalis ir Reglamento Nr. 1975/2006 23 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad tuo atveju, kai kompleksinio paramos susiejimo reikalavimus pažeidžia trečiasis asmuo, atlikdamas darbus paramos gavėjo nurodymu, šio trečiojo asmens elgesys gali būti priskiriamas minėtam paramos gavėjui.
Kaip pažymėjo generalinė advokatė savo išvados 58 punkte, iš Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 45 konstatuojamosios dalies matyti, jog buvo numatyta nustatyti sankcijų sistemą, skirtą paramos gavėjams bausti, kai jie visoje savo valdoje nevykdo Reglamente (EB) Nr. 1782/2003 numatytų privalomų kompleksinio paramos susiejimo reikalavimų.
Pagal Reglamento Nr. 1975/2006 23 straipsnį sankcijos taikomos tik tais atvejais, kai kompleksinio paramos susiejimo reikalavimai pažeidžiami dėl aplaidumo ar tyčios.
Vis dėlto, kaip nurodė generalinė advokatė savo išvados 61 punkte, Sąjungos teisės aktų leidėjas siekė, jog paramos gavėjas atsakytų ir už savo, ir už trečiųjų asmenų veikimą ar neveikimą.
Todėl kyla klausimas, pagal kokius kriterijus paramos gavėjas gali būti laikomas atsakingu už trečiojo asmens, dėl kurio atsirado kompleksinio paramos susiejimo reikalavimų nesilaikymas, veikimą ar neveikimą.
Reikia konstatuoti, kad ši atsakomybė patenka į šio gavėjo atsakomybės už veikimą ar neveikimą sistemą.
Todėl siekiant paramos gavėjui priskirti atsakomybę už trečiojo asmens, atlikusio šio gavėjo nurodymu darbus jo sklype, veikimą ar neveikimą, būtina, jog šio paramos gavėjo elgesys būtų tyčinis arba aplaidus.
Tokiu atveju, net jei paramos gavėjo elgesys nėra tiesioginė šio įsipareigojimų nesilaikymo priežastis, toks nesilaikymas gali atsirasti dėl trečiojo asmens pasirinkimo, jo priežiūros ar jam duotų nurodymų.
Be to, paramos gavėjo atsakomybė už aplaidumą arba tyčią gali būti nustatyta neatsižvelgiant į tai, ar trečiasis asmuo, dėl kurio buvo nesilaikyta kompleksinio paramos susiejimo taisyklių, elgėsi tyčia arba aplaidžiai.
Toks aiškinimas atitinka tikslą, kurio siekiama skiriant sankcijas už kompleksinio paramos susiejimo taisyklių, kuriomis siekiama skatinti ūkininkus laikytis įvairiose kompleksinės paramos susiejimo srityse galiojančių teisės aktų, pažeidimus. Pirma, paramos gavėjo tyčinio ar aplaidaus elgesio reikalavimas, kad šis galėtų būti laikomas atsakingu už trečiojo asmens veikimą ar neveikimą, leidžia išsaugoti Reglamento Nr. 796/2004 56 konstatuojamojoje dalyje nurodytą šių sankcijų skatinamąjį poveikį. Antra, toks aiškinimas gali užkirsti kelią piktnaudžiavimui, nes paramos gavėjas negali būti nei atleistas nuo atsakomybės už tai, kad žemės ūkio darbus savo sklype jis paveda atlikti subrangovui, nei sumažinama jo atsakomybė pateikus įrodymą, jog atitinkamas trečiasis asmuo, pavyzdžiui, elgėsi aplaidžiai, tuo siekiant panaikinti savo atsakomybę už tyčinį veiksmą.
Taigi į trečiąjį klausimą reikia atsakyti taip, kad Reglamento Nr. 796/2004 67 straipsnio 1 dalis ir Reglamento Nr. 1975/2006 23 straipsnis turi būti aiškinami šitaip: tuo atveju, jei kompleksinio paramos susiejimo reikalavimus pažeidžia trečiasis asmuo, atlikdamas darbus paramos gavėjo nurodymu, šis gavėjas gali būti laikomas atsakingu už šį pažeidimą, jei veikė tyčia ar aplaidžiai, pasirinkdamas ar prižiūrėdamas tą trečiąjį asmenį arba duodamas jam nurodymus, neatsižvelgiant į tai, ar tas trečiasis asmuo elgėsi tyčia arba aplaidžiai.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija) nusprendžia:

1.
Sąvoka „tyčinis įsipareigojimų nesilaikymas“, kaip ji suprantama pagal 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 796/2004, nustatančio išsamias kompleksinio paramos susiejimo, moduliavimo ir integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, numatytų 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1782/2003, nustatančiame bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrąją žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančiame tam tikras paramos schemas ūkininkams, įgyvendinimo taisykles, 67 straipsnio 1 dalį ir 2006 m. gruodžio 7 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1975/2006, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 kontrolės procedūrų įgyvendinimo ir kompleksinio paramos susiejimo įgyvendinimo taisykles, susijusias su paramos kaimo plėtrai priemonėmis, 23 straipsnį, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją reikalaujama, jog kompleksinio paramos susiejimo taisykles pažeistų paramos gavėjas, kuris sąmoningai nesilaiko tokių taisyklių arba, nesiekdamas tokio tikslo, sutinka su galimybe, jog toks nesilaikymas gali atsirasti. Pagal Sąjungos teisę nedraudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią seniai nusistovėjusios politikos buvimo kriterijui suteikiama didelė įrodomoji galia tiek, kiek paramos gavėjui prireikus suteikiama galimybė įrodyti, jog jo elgesys nebuvo tyčinis.

2.
Reglamento Nr. 796/2004 67 straipsnio 1 dalis ir Reglamento Nr. 1975/2006 23 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad tuo atveju, jei kompleksinio paramos susiejimo reikalavimus pažeidžia trečiasis asmuo, atlikdamas darbus paramos gavėjo nurodymu, šis gavėjas gali būti laikomas atsakingu už šį pažeidimą, jei veikė tyčia ar aplaidžiai, pasirinkdamas ar prižiūrėdamas tą trečiąjį asmenį arba duodamas jam nurodymus, neatsižvelgiant į tai, ar tas trečiasis asmuo elgėsi tyčia arba aplaidžiai.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: olandų.