CELEX: 62012CJ0299
Vartotojų apsauga
Reglamentas (EB) Nr. 1924/2006
Teiginiai apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą
2 straipsnio 2 dalies 6 punktas
Sąvoka „teiginys apie susirgimo pavojaus sumažinimą“
28 straipsnio 2 dalis
Produktai, pažymėti prekių ženklais ar komerciniais pavadinimais
Pereinamojo laikotarpio priemonės

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą (
OL L 404, p. 9
ir klaidų ištaisymas
OL L 12, 2007, p. 3
), iš dalies pakeisto 2010 m. vasario 9 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 116/2010 (
OL L 37, p. 16
; toliau – Reglamentas Nr. 1924/2006), 2 straipsnio 2 dalies 6 punkto ir 28 straipsnio 2 dalies išaiškinimu.
Šis prašymas buvo pateiktas nagrinėjant ginčą tarp
Green – Swan Pharmaceuticals CR, a.s
. (toliau –
Green – Swan Pharmaceuticals
) ir
Státní zemědělská a potravinářská inspekce, ústřední inspektorát
(Valstybinė žemės ūkio ir maisto tarnyba, centrinė inspekcija) dėl ant maisto papildo pakuotės esančio pranešimo kvalifikavimo.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisės aktai
Reglamento Nr. 1924/2006 1 straipsnio 1–3 dalyse nustatyta:
„1.   Šis reglamentas suderina valstybių narių teisės aktų, reglamentų arba administracinės veiklos nuostatas, susijusias su teiginiais apie maistingumą ir sveikatingumą, siekiant užtikrinti efektyvų vidaus rinkos veikimą ir aukštą vartotojų apsaugos lygį.
2.   Šis reglamentas taikomas teiginiams apie maistingumą ir sveikatingumą, skelbiamiems maisto produktų, skirtų galutiniam vartotojui, komerciniuose pranešimuose – etiketėse, pateikime ar reklamoje.
<...>
3.   Prekių ženklas, prekių [komercinis] pavadinimas ar išgalvotas pavadinimas, nurodytas [nurodyti] maisto produkto ženklinime, pristatyme ar reklamoje, kurį galima suprasti kaip teiginį apie maistingumą arba sveikatingumą, gali būti vartojami netaikant šiame reglamente numatytų leidimų suteikimo procedūrų, su sąlyga, kad tame ženklinime, pristatyme ar reklamoje taip pat pateikiamas šio reglamento nuostatas atitinkantis susijęs teiginys apie maistingumą ar sveikatingumą.“
Šio reglamento 2 straipsnyje pateikiami šie sąvokų apibrėžimai:
„1.   Šiame reglamente:
<...>
2.   Taip pat taikomi šie sąvokų apibrėžimai:
1)
„teiginys“ – bet koks pranešimas arba išraiška, kurie nėra privalomi pagal Bendrijos arba nacionalinės teisės aktus, taip pat vaizdinė, grafinė arba simbolinė bet kokia forma pateikiama išraiška, kuria tiesiogiai ar netiesiogiai teigiama arba užsimenama, kad maisto produktas turi tam tikrų savybių;
<...>
5)
„teiginys apie sveikatingumą“ – teiginys, kuriuo tiesiogiai ar netiesiogiai teigiama ar užsimenama, kad esama ryšio tarp maisto produkto kategorijos, maisto produkto ar vienos jo sudedamųjų dalių ir sveikatos;
6)
„teiginys apie susirgimo pavojaus sumažinimą“ – teiginys apie sveikatingumą, kuriuo tiesiogiai ar netiesiogiai teigiama ar užsimenama, kad tam tikrai maisto kategorijai priklausančių produktų, maisto produkto arba vienos iš jo sudedamųjų dalių vartojimas žymiai [gerokai] sumažina riziką susirgti viena iš žmonėms būdingų ligų;
<...>“
Šio reglamento 3 straipsnyje „Visų teiginių bendrieji principai“ nustatyta:
„Teiginiai apie maistingumą ir sveikatingumą gali būti vartojami ženklinant, pristatant arba reklamuojant į Bendrijos rinką pateikiamus maisto produktus, tik jei šie teiginiai atitinka šio reglamento nuostatas.
<...>“
Remiantis to paties reglamento 10 straipsnio 1 dalimi:
„Teiginiai apie sveikatingumą yra draudžiami, išskyrus atvejus, kai jie atitinka II skyriaus, [kuriame yra 3–7 straipsniai,] bendruosius ir šio skyriaus konkrečius reikalavimus bei yra leidžiami pagal šį reglamentą ir yra įtraukti į leidžiamų teiginių sąrašus, numatytus 13 ir 14 straipsniuose.“
Reglamento Nr. 1924/2006 14 straipsnio „Susirgimo rizikos mažinimo teiginiai ir teiginiai dėl vaiko vystymosi ir sveikatos“ 1 dalyje nurodyta:
„Nepaisant Direktyvos 2000/13/EB 2 straipsnio 1 dalies b punkto nuostatų, toliau nurodyti teiginiai gali būti pateikiami, jei šio reglamento 15, 16, 17 ir 19 straipsniuose nustatyta tvarka buvo suteiktas leidimas įtraukti juos į leistinų teiginių Bendrijos sąrašą kartu su visomis būtinomis šių teiginių vartojimo sąlygomis:
a)
teiginiai apie susirgimo rizikos mažinimą;
<...>“
Šio reglamento 20 straipsnyje, reglamentuojančiame Bendrijos registrą, nustatyta:
„1.   Komisija sukuria ir tvarko Teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą Bendrijos registrą, toliau – Registras.
2.   Į Registrą įtraukiami:
a)
priede išdėstyti teiginiai apie maistingumą ir jiems taikomos sąlygos;
b)
apribojimai, priimti pagal 4 straipsnio 5 dalį;
c)
teiginiai apie sveikatingumą, kuriems vartoti suteiktas leidimas, ir jiems taikomos sąlygos, numatytos 13 straipsnio 3 ir 5 dalyse, 14 straipsnio 1 dalyje, 19 straipsnio 2 dalyje, 21 straipsnyje, 24 straipsnio 2 dalyje ir 28 straipsnio 6 dalyje bei nacionalinėse priemonėse, nurodytose 23 straipsnio 3 dalyje;
d)
atmestų teiginių apie sveikatingumą sąrašas ir jų atmetimo priežastys.
<...>
3.   Registras yra prieinamas viešai.“
Minėto reglamento 28 straipsnio „Pereinamojo laikotarpio priemonės“ 2 dalyje nustatyta:
„Neatitinkantys šio reglamento produktai, kurie turi prekių ženklus ar prekių pavadinimus, egzistavusius [pažymėti prekių ženklais ar komerciniais pavadinimais, egzistavusiais] iki 2005 m. sausio 1 d., gali būti toliau parduodami iki 2022 m. sausio 19 d., po šio laikotarpio taikant šio reglamento nuostatas.“
Čekijos teisė
Ginčui pagrindinėje byloje taikomos redakcijos Įstatymo Nr. 110/1997 Sb. dėl maisto ir tabako produktų ir kelių susijusių įstatymų dalinio pakeitimo bei papildymo (
zákon č. 110/1997 Sb., o potravinách a tabákových výrobcích a o změně a doplnění některých souvisejících zákonů
) 17 straipsnio 2 dalyje nurodyta, kad maisto verslu užsiimantis subjektas padaro administracinės teisės pažeidimą, jeigu:
„a)
nevykdo pareigos laikytis maisto saugos reikalavimų, nustatytų tiesiogiai taikomuose <...> Bendrijos teisės aktuose, kuriais reglamentuojami su maisto produktais susiję reikalavimai; arba
b)
kitais nei a punkte nurodytais veiksmais nevykdo pareigos, nustatytos tiesiogiai taikomuose <...> Bendrijos teisės aktuose, kuriais reglamentuojami su maisto produktais susiję reikalavimai.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
Iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad
Green – Swan Pharmaceuticals
iki 2005 m. sausio 1 d. į Čekijos rinką tiekė maisto papildą, pavadintą „GS Merilin“. Jį parduodant ant jo pakuotės buvo pateikiamas pranešimas, kad „šio produkto sudėtyje yra kalcio ir vitamino D3 papildo, kuris padeda sumažinti riziką susirgti osteoporoze ir patirti kaulų lūžių“. Be to, nacionalinis prekių ženklas „GS Merilin“ Čekijos Respublikoje buvo įregistruotas 2003 m. spalio 29 d.
2010 m. lapkričio 10 d. sprendimu
Inspektorát Státní zemědělské a potravinářské inspekce
(Valstybinė žemės ūkio ir maisto tarnyba) nusprendė, kad
Green – Swan Pharmaceuticals
ant maisto papildo „GS Merilin“ pakuotės pateikė teiginius apie sveikatingumą ir taip pažeidė Reglamento Nr. 1924/2006 10 straipsnio 1 dalį. Tuo remdamasi minėta institucija padarė išvadą, kad ši bendrovė padarė ginčui pagrindinėje byloje taikomos redakcijos Įstatymo Nr. 110/1997 Sb. 17 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytą administracinės teisės pažeidimą, ir skyrė jai 200000 CZK dydžio baudą.
Dėl to
Státní zemědělské a potravinářské inspekce
sprendimo
Green – Swan Pharmaceuticals
pateikė skundą, kuriame, be kita ko, tvirtino, kad pranešimas ant maisto papildo „GS Merilin“ pakuotės negali būti laikomas „teiginiu“, kaip tai suprantama pagal Reglamentą Nr. 1924/2006. 2011 m. vasario 14 d. sprendimu
Státní zemědělská a potravinářská inspekce, ústřední inspektorát
tą skundą atmetė.
Dėl pastarojo sprendimo
Green – Swan Pharmaceuticals
pareiškė ieškinį
Krajský soud v Brně
(Brno apygardos teismas). Ji visų pirma teigė, kad Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalis taikoma maisto papildui „GS Merilin“, nes šioje nuostatoje daroma nuoroda į produktus, o ne į prekių ženklus ar komercinius pavadinimus, kurie žymi tuos produktus. Ji taip pat rėmėsi to paties reglamento 2 straipsnio 2 dalies 6 punktu ir pažymėjo, kad nagrinėjamu atveju ant maisto papildo „GS Merilin“ pakuotės esančiu pranešimu nei tiesiogiai, nei netiesiogiai neteigiama, kad šio maisto papildo vartojimas „gerokai“ sumažina riziką susirgti viena iš žmonėms būdingų ligų.
2011 m. rugsėjo 21 d. sprendimu
Krajský soud v Brně
atmetė
Green – Swan Pharmaceuticals
ieškinį. Tas teismas nusprendė, kad pranešimas ant maisto papildo „GS Merilin“ pakuotės yra teiginys apie sveikatingumą, kaip tai suprantama pagal Reglamentą Nr. 1924/2006, ir kad, kalbant apie teiginius apie susirgimo pavojaus sumažinimą, ženklinant ir pateikiant maisto produktus galima vartoti tik tuos teiginius, kuriuos, laikantis to paties reglamento 14 straipsnyje numatytų sąlygų, leido naudoti Komisija.
Dėl to
Krajský soud v Brně
sprendimo
Green – Swan Pharmaceuticals
pateikė apeliacinį skundą
Nejvyšší správní soud
ir vėl tvirtino, kad Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalyje leidžiama prekiauti nagrinėjamu maisto papildu, nes toje nuostatoje daroma nuoroda būtent į produktus. Šiuo atžvilgiu minėta bendrovė pabrėžė skirtingas minėtos nuostatos ir to paties reglamento 1 straipsnio 3 dalies, kurioje daroma nuoroda į prekių ženklą ir komercinį pavadinimą, kurie gali būti laikomi teiginiais apie maistingumą ar sveikatingumą, formuluotes. Dėl to maisto papildas „GS Merilin“ iki 2022 m. sausio 19 d. nepatenka į minėto reglamento taikymo sritį. Minėta bendrovė taip pat teigė, kad
Krajský soud v Brně
turėjo išnagrinėti, ar teiginys ant maisto papildo „GS Merilin“ pakuotės reiškia, kad šio maisto papildo vartojimas „gerokai“ sumažina pavojų susirgti, kaip nurodyta Reglamento Nr. 1924/2006 2 straipsnio 2 dalies 6 punkte.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, jog tam, kad teiginys apie sveikatingumą būtų laikomas „teiginiu apie susirgimo pavojaus sumažinimą“, jame nebūtinai turi būti žodis „gerokai“ ar to paties pobūdžio frazė. Priešingu atveju truputį kitokio teksto pasirinkimas leistų išvengti Reglamento Nr. 1924/2006 14 straipsnio taikymo.
Be to, vidutinio vartotojo požiūriu, maisto produktas, kuriam taikomas teiginys apie sveikatingumą, ir juo tvirtinama arba iš jo galima suprasti, kad šio maisto produkto vartojimas gerokai sumažins pavojų susirgti, negali būti suvokiamas kaip turintis didesnę vertę nei šios savybės neturintis maisto produktas. Šia prasme Reglamento Nr. 1924/2006 20 straipsnyje numatytas Teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą Bendrijos registras rodo, kad su susirgimo pavojaus sumažinimu susijusiuose teiginiuose apie sveikatingumą, kuriuos jau išnagrinėjo Europos maisto saugos tarnyba ir patvirtino Komisija, nėra nei žodžio „gerokai“, nei jokio kito panašaus termino.
Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalis netaikoma pagrindinėje byloje, nes nagrinėjamas teiginys nėra nei prekių ženklas, nei komercinis pavadinimas, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas priduria, kad net darant prielaidą, jog ši nuostata taikytina, aiškinimas, kad pagal ją į šio reglamento taikymo sritį nepatenka visi iki 2005 m. sausio 1 d. egzistavę produktai, neturi prasmės, nes šiuo reglamentu reglamentuotas maisto produktų ženklinimas.
Šiomis aplinkybėmis
Nejvyšší správní soud
nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar teiginys apie sveikatingumą „šiame produkte taip pat yra kalcio ir vitamino D3, kurie padeda sumažinti riziką susirgti osteoporoze ir patirti kaulų lūžių“ yra teiginys apie susirgimo pavojaus sumažinimą, kaip jis suprantamas pagal <...> Reglamento <...> Nr. 1924/2006 <...> 2 straipsnio 2 dalies 6 punktą, net jei šiame teiginyje aiškiai nenurodyta, jog vartojant šį produktą gerokai sumažėja pavojus susirgti minėtomis ligomis?
2.
Ar prekių ženklo arba komercinio pavadinimo sąvoka, kaip ji suprantama pagal <...> Reglamento <...> Nr. 1924/2006 <...> 28 straipsnio 2 dalį, apima ir komercinius pranešimus, esančius ant produkto pakuotės?
3.
Ar <...> Reglamento <...> Nr. 1924/2006 <...> 28 straipsnio 2 dalyje numatytos pereinamojo laikotarpio priemonės gali būti aiškinamos taip, kad jos taikomos (visiems) maisto produktams, kurie jau egzistavo iki 2005 m. sausio 1 d., ar kad jos taikomos tik maisto produktams, pažymėtiems prekių ženklu ar komerciniu pavadinimu ir tokia forma jau egzistavusiems iki šios datos?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo klausimo
Pateikdamas pirmąjį klausimą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia sužinoti, ar Reglamento Nr. 1924/2006 2 straipsnio 2 dalies 6 punktas turi būti aiškinamas taip, jog tam, kad būtų laikomas „teiginiu apie susirgimo pavojaus sumažinimą“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, teiginyje apie sveikatingumą būtinai turi būti aiškiai nurodyta, kad tam tikrai kategorijai priklausančių maisto produktų, maisto produkto arba vienos iš jo sudedamųjų dalių vartojimas „gerokai“ sumažina riziką susirgti viena iš žmonėms būdingų ligų.
Pirmiausia reikia pažymėti, kad „teiginys apie sveikatingumą“, kaip jis suprantamas pagal Reglamento Nr. 1924/2006 2 straipsnio 2 dalies 5 punktą, apibrėžiamas remiantis ryšiu, kuris turi egzistuoti tarp maisto produkto ar vienos iš jo sudėtinių dalių ir sveikatos; kadangi tokiu apibrėžimu nepateikiama paaiškinimų nei dėl tiesioginio ar netiesioginio šio ryšio pobūdžio, nei dėl jo intensyvumo ar trukmės, sąvoka „ryšys“ turi būti suprantama plačiai (žr. 2012 m. rugsėjo 6 d. Sprendimo
Deutsches Weintor
, C-544/10, 34 punktą).
Tarp teiginių apie sveikatingumą Reglamento Nr. 1924/2006 2 straipsnio 6 punkte „teiginys apie susirgimo pavojaus sumažinimą“ apibrėžiamas kaip „teiginys apie sveikatingumą, kuriuo tiesiogiai ar netiesiogiai teigiama ar užsimenama, kad tam tikrai maisto kategorijai priklausančių produktų, maisto produkto arba vienos iš jo sudedamųjų dalių vartojimas gerokai sumažina riziką susirgti viena iš žmonėms būdingų ligų“.
Iš to, kad vartojami veiksmažodžiai „netiesiogiai teigiama ar užsimenama“, matyti, jog siekiant kvalifikuoti teiginį kaip „teiginį apie susirgimo pavojaus sumažinimą“, kaip tai suprantama pagal minėtą nuostatą, nereikalaujama, kad tokiame teiginyje būtų aiškiai nurodyta, jog maisto produkto vartojimas gerokai sumažina riziką susirgti viena iš žmonėms būdingų ligų. Pakanka, kad šis teiginys paprastam, pakankamai informuotam ir protingai pastabiam bei nuovokiam vartotojui galėtų sudaryti įspūdį, kad rizika sumažinama gerokai.
Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad kategoriškos formuluotės, jog atitinkamo maisto produkto vartojimas sumažina tokį pavojų – arba prisideda prie jo sumažinimo – minėtam vartotojui gali sudaryti įspūdį apie gerokai sumažinamą pavojų. Esant tokioms sąlygoms, kaip siūlo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, tam, kad būtų laikomas „teiginiu apie susirgimo pavojaus sumažinimą“, teiginyje apie sveikatingumą, kaip antai nagrinėjamame pagrindinėje byloje, nebūtinai turi būti žodis „gerokai“ arba kitas panašus terminas.
Todėl į pirmąjį klausimą reikia atsakyti, kad Reglamento Nr. 1924/2006 2 straipsnio 2 dalies 6 punktas turi būti aiškinamas taip, jog tam, kad būtų laikomas „teiginiu apie susirgimo pavojaus sumažinimą“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, teiginyje apie sveikatingumą nebūtinai turi būti aiškiai nurodyta, kad tam tikrai kategorijai priklausančių maisto produktų, maisto produkto arba vienos iš jo sudedamųjų dalių vartojimas „gerokai“ sumažina riziką susirgti viena iš žmonėms būdingų ligų.
Dėl antrojo klausimo
Pateikdamas antrąjį klausimą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia sužinoti, ar Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad komercinis pranešimas, esantis ant maisto produkto pakuotės, gali būti prekių ženklas arba komercinis pavadinimas, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.
Remiantis Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalimi, neatitinkantys šio reglamento produktai, pažymėti prekių ženklais ar komerciniais pavadinimais, egzistavusiais iki 2005 m. sausio 1 d., gali būti toliau parduodami iki 2022 m. sausio 19 d.
Be to, remiantis Reglamento Nr. 1924/2006 1 straipsnio 2 dalimi, šis reglamentas taikomas teiginiams apie maistingumą ir sveikatingumą, skelbiamiems maisto produktų, skirtų galutiniam vartotojui, komerciniuose pranešimuose – etiketėse, reklamoje ar juos pateikiant.
Kaip nurodyta Reglamento Nr. 1924/2006 1 straipsnio 3 dalyje, prekių ženklas ar komercinis pavadinimas arba, be to, išgalvotas pavadinimas, nurodyti ženklinant arba pristatant maisto produktą, gali būti laikomi teiginiu apie sveikatingumą.
Taigi, kaip tvirtina Komisija, nors komerciniai pranešimai paprastai negali būti laikomi prekių ženklais ar komerciniais pavadinimais, neatmestina galimybė, kad toks pranešimas ant maisto produkto pakuotės tuo pat metu gali būti prekių ženklas ar komercinis pavadinimas. Tačiau toks pranešimas gali būti toks ženklas ar pavadinimas tik tuo atveju, jeigu jis apsaugotas taikytinais teisės aktais. Nacionalinis teismas, atsižvelgęs į visas faktines ir teisines jo nagrinėjamos bylos aplinkybes, turi patikrinti, ar toks pranešimas iš tiesų yra taip apsaugotas prekių ženklas ar komercinis pavadinimas.
Todėl į antrąjį klausimą reikia atsakyti, kad Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad komercinis pranešimas, esantis ant maisto produkto pakuotės, gali būti prekių ženklas arba komercinis pavadinimas, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, su sąlyga, kad jis kaip toks ženklas ar pavadinimas yra apsaugotas taikytinais teisės aktais. Nacionalinis teismas, atsižvelgęs į visas faktines ir teisines jo nagrinėjamos bylos aplinkybes, turi patikrinti, ar toks pranešimas iš tiesų yra taip apsaugotas prekių ženklas arba komercinis pavadinimas.
Dėl trečiojo klausimo
Pateikdamas trečiąjį klausimą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia sužinoti, ar Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji taikoma visiems maisto produktams, kurie jau egzistavo iki 2005 m. sausio 1 d., ar tik maisto produktams, pažymėtiems prekių ženklu ar komerciniu pavadinimu ir tokia forma jau egzistavusiems iki šios datos.
Pirmiausia reikia priminti, kad Reglamento Nr. 1924/2006 dalykas yra ne patys maisto produktai, o teiginiai apie jų maistingumą ir sveikatingumą.
Taigi, remiantis Reglamento Nr. 1924/2006 1 straipsnio 3 dalimi, ženklinant, pristatant ar reklamuojant maisto produktą nurodytas prekių ženklas ar komercinis pavadinimas, kurį galima suprasti kaip teiginį apie maistingumą arba sveikatingumą, gali būti vartojamas netaikant šiame reglamente numatytų leidimų suteikimo procedūrų, su sąlyga, kad taip ženklinant, pristatant ar reklamuojant taip pat pateikiamas šio reglamento nuostatas atitinkantis susijęs teiginys apie maistingumą ar sveikatingumą.
Esant tokioms sąlygoms, kaip tvirtina Čekijos vyriausybė ir Komisija, Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalis, kuria nustatoma nukrypstanti laikina priemonė, taikoma tik prekių ženklui ar komerciniam pavadinimui, kurie jau egzistavo iki 2005 m. sausio 1 d. ir gali būti laikomi teiginiu apie maistingumą arba sveikatingumą, kaip tai suprantama pagal šį reglamentą. Tokiu prekių ženklu ar komerciniu pavadinimu pažymėti maisto produktai gali būti toliau parduodami iki 2022 m. sausio 19 d.
Atsižvelgiant į tai, kas pasakyta, į trečiąjį klausimą reikia atsakyti, kad Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji taikoma tik prekių ženklu ar komerciniu pavadinimu, kurie turi būti laikomi teiginiu apie maistingumą arba sveikatingumą, kaip tai suprantama pagal šį reglamentą, pažymėtiems maisto produktams, kurie tokia forma jau egzistavo iki 2005 m. sausio 1 d.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (devintoji kolegija) nusprendžia:

1.
2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą, iš dalies pakeisto 2010 m. vasario 9 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 116/2010, 2 straipsnio 2 dalies 6 punktas turi būti aiškinamas taip, jog tam, kad būtų laikomas „teiginiu apie susirgimo pavojaus sumažinimą“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, teiginyje apie sveikatingumą nebūtinai turi būti aiškiai nurodyta, kad tam tikrai kategorijai priklausančių maisto produktų, maisto produkto arba vienos iš jo sudedamųjų dalių vartojimas „gerokai“ sumažina riziką susirgti viena iš žmonėms būdingų ligų.

2.
Reglamento Nr. 1924/2006, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 116/2010, 28 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad komercinis pranešimas, esantis ant maisto produkto pakuotės, gali būti prekių ženklas arba komercinis pavadinimas, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, su sąlyga, kad jis kaip toks ženklas ar pavadinimas yra apsaugotas taikytinais teisės aktais. Nacionalinis teismas, atsižvelgęs į visas faktines ir teisines jo nagrinėjamos bylos aplinkybes, turi patikrinti, ar toks pranešimas iš tiesų yra taip apsaugotas prekių ženklas arba komercinis pavadinimas.

3.
Reglamento Nr. 1924/2006, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 116/2010, 28 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji taikoma tik prekių ženklu ar komerciniu pavadinimu, kurie turi būti laikomi teiginiu apie maistingumą arba sveikatingumą, kaip tai suprantama pagal šį reglamentą, pažymėtiems maisto produktams, kurie tokia forma jau egzistavo iki 2005 m. sausio 1 d.

Parašai.
(
*1
)   Proceso kalba: čekų.