CELEX: 62014CJ0319
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Colný kódex Spoločenstva
Nariadenie (EHS) č. 2913/92
Články 203 a 204
Colný režim vonkajšieho tranzitu Spoločenstva
Nariadenie (EHS) č. 2454/93
Články 365, 366 a 859
Vznik colného dlhu
Odňatie alebo neodňatie spod colného dohľadu
Nevykonanie povinnosti
Neukončenie colného režimu tranzitu
Výstup tovaru z colného územia Európskej únie

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článkov 203 a 204 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (
Ú. v. ES L 302, s. 1
; Mim. vyd. 02/004, s. 307), zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1791/2006 z 20. novembra 2006 (
Ú. v. EÚ L 363, s. 1
, ďalej len „colný kódex“), ako aj niektorých ustanovení nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 (
Ú. v. ES L 253, s. 1
; Mim. vyd. 02/006, s. 3, ďalej len „vykonávacie nariadenie“), a to článkov 365 a 859 vykonávacieho nariadenia v znení nariadenia Komisie (ES) č. 993/2001 zo 4. mája 2001 (
Ú. v. ES L 141, s. 1
; Mim. vyd. 02/011, s. 286, ďalej len jednotlivo „článok 365 vykonávacieho nariadenia“ a „článok 859 vykonávacieho nariadenia“), ako aj článku 366 vykonávacieho nariadenia v znení nariadenia Komisie (ES) č. 1192/2008 zo 17. novembra 2008 (
Ú. v. EÚ L 329, s. 1
, ďalej len „článok 366 vykonávacieho nariadenia“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou B & S Global Transit Center BV (ďalej len „B & S“) na jednej strane a Staatssecretaris van Financiën (tajomník pre financie) na druhej strane vo veci zaplatenia cla, ktoré má B & S zaplatiť z dôvodu, že odňala tovar spod colného dohľadu, keďže neukončila režim vonkajšieho tranzitu Spoločenstva (ďalej len „tranzitný režim“), do ktorého prepustila tento tovar.
Právny rámec
Colný kódex
Článok 37 colného kódexu stanovuje:
„1.   Tovar prepravený na colné územie spoločenstva podlieha colnému dohľadu od jeho vstupu na colné územia spoločenstva. Môže byť podrobený colným kontrolám v súlade s platnými predpismi.
2.   Tovar podlieha colnému dohľadu po dobu, ktorá je potrebná na určenie jeho colného štatútu, ak sa nejedná o tovar spoločenstva bez toho, aby tým bol dotknutý článok 82 odsek 1, a to do okamihu zmeny jeho colného štatútu, jeho umiestnenia do slobodného pásma alebo slobodného skladu, jeho spätného vývozu alebo jeho zničenia v súlade s článkom 182.“
Článok 91 ods. 1 tohto kódexu znie:
„Režim vonkajší tranzit umožňuje prepravu medzi dvoma miestami v rámci colného územia spoločenstva:
a)
tovaru, ktorý nie je tovarom spoločenstva bez toho, aby tovar podliehal dovoznému clu alebo iným platbám alebo obchodno‑politickým opatreniam;
…“
Článok 92 uvedeného kódexu stanovuje:
„1.   Režim vonkajšieho tranzitu končí a povinnosti držiteľa sú splnené, ak je tovar prepustený do určitého režimu a požadované dokumenty sú predložené colnému úradu určenia v súlade s ustanoveniami príslušného režimu.
2.   Colné úrady ukončia režim, ak majú možnosť sa presvedčiť na základe porovnania údajov, ktoré má k dispozícii úrad odoslania a tie, ktoré má k dispozícii colný úrad určenia, že sa režim skončil správne.“
Podľa článku 96 ods. 1 tohto kódexu:
„1.
Hlavný zodpovedný je držiteľom vonkajšieho tranzitného režimu spoločenstva. Je zodpovedný za:
a)
predloženie tovaru v stanovenej lehote colnému úradu určenia v nezmenenom stave a zároveň za dodržanie opatrení prijatých colnými orgánmi k identifikácii tovaru;
b)
dodržiavanie predpisov vzťahujúcich sa na tranzitný režim spoločenstva.“
Podľa článku 203 colného kódexu:
„1.   Colný dlh pri dovoze vzniká:
—
nezákonným odňatím tovaru, ktorý podlieha dovoznému clu spod colného dohľadu.
2.   Colný dlh vzniká v okamihu, keď je tovar odňatý spod colného dohľadu.
3.   Dlžníkmi sú:
—
osoba, ktorá odňala tovar spod colného dohľadu,
…“
Podľa článku 204 ods. 1 tohto kódexu:
„Colný dlh pri dovoze vzniká:
a)
neplnením jednej z povinností vyplývajúcej z dočasného uskladnenia tovaru, ktorý podlieha dovoznému clu alebo z použitia colného režimu, do ktorého bol tento prepustený, alebo
…
s výnimkou prípadov, ktoré sú uvedené v článku 203, pokiaľ sa nezistí, že nedodržanie týchto podmienok nemá podstatný vplyv na správne vykonávanie dočasného uskladnenia alebo daného colného režimu.“
Podľa článku 239 uvedeného kódexu:
„1.   Dovozné clo alebo vývozné clo môže byť vrátené alebo odpustené aj v iných prípadoch, než sú uvedené v článkoch 236, 237 a 238:
—
ak bude stanovené v súlade s postupom výboru;
—
ak vyplýva z okolností, ktoré nie je možné považovať za podvodné konanie alebo hrubú nedbanlivosť dotknutej osoby. Prípady, kedy je možné toto ustanovenie uplatniť, a postupy na ich uplatnenie sa stanovia v súlade s postupom výboru. Vrátenie alebo odpustenie môže podliehať zvláštnym podmienkam.
2.   Clo môže byť vrátené alebo odpustené z dôvodov uvedených v odseku 1 na základe žiadosti podanej príslušnému colnému úradu do 12 mesiacov odo dňa, kedy bola suma cla dlžníkovi oznámená.
Vo výnimočných a riadne odôvodnených prípadoch však colné orgány môžu túto lehotu predĺžiť.“
Vykonávacie nariadenie
Článok 365 vykonávacieho nariadenia, ktorý bol v účinnosti do 30. júna 2009, stanovoval:
„1.   Ak sa výtlačok č. 5 colného vyhlásenia pre režim tranzitu nevráti colným orgánom členského štátu odoslania do dvoch mesiacov odo dňa prijatia colného vyhlásenia, tieto orgány informujú o tom hlavnú zodpovednú osobu a požiadajú ju o predloženie dôkazu o ukončení režimu.
1a.   V prípadoch, kedy sa uplatňujú ustanovenia pododdielu 7 oddielu 2 a colné orgány členských štátov odoslania neobdržali správu ‚Oznámenie o prijatí zásielky‘ v lehote, v rámci ktorej musí byť tovar predložený úradu určenia, tieto orgány o tom informujú príkazcu a požiadajú ho, aby predložil dôkaz, že colný režim skončil.
2.   Dôkaz, o ktorom sa hovorí v odseku 1, môže byť poskytnutý k spokojnosti colných orgánov vo forme dokladu potvrdeného colnými orgánmi členského štátu určenia, ktorým sa identifikuje tovar a potvrdzuje, že bol predložený na colnom úrade určenia alebo tam, kde sa uplatňuje článok 406, oprávnenému príjemcovi.
3.   Tranzitný režim spoločenstva sa tiež považuje za ukončený tam, kde hlavná zodpovedná osoba predloží k spokojnosti colných orgánov colný doklad, prípadne jeho kópiu alebo fotokópiu, vystavený v tretej krajine, ktorým sa tovaru prideľuje colne schválené určenie alebo použitie a ktorým sa identifikuje tovar. Kópie alebo fotokópie musia byť overené ako verné kópie orgánom, ktorý potvrdil originály dokladov, orgánmi príslušných tretích štátov alebo orgánmi jedného z členských štátov.“
Článok 366 vykonávacieho nariadenia, ktorý je v účinnosti od 1. júla 2008, stanovuje:
„1.   Dôkaz o tom, že sa režim ukončil v lehote uvedenej vo vyhlásení, môže hlavný zodpovedný poskytnúť k spokojnosti colných orgánov v podobe dokladu potvrdeného colnými orgánmi členského štátu určenia, ktorý obsahuje identifikáciu predmetného tovaru a v ktorom sa uvádza, že tovar bol predložený colnému úradu určenia alebo v prípade uplatňovania článku 406 schválenému príjemcovi.
2.   Tranzitný režim Spoločenstva sa tiež považuje za ukončený, ak hlavný zodpovedný predloží k spokojnosti colných orgánov jeden z týchto dokladov:
a)
colný doklad vystavený v tretej krajine, ktorým sa tovaru prideľuje colne schválené určenie alebo použitie;
b)
doklad vystavený v tretej krajine potvrdený colným orgánom tejto krajiny a osvedčujúci, že tovar sa v dotknutej tretej krajine považuje za tovar vo voľnom obehu.
3.   Doklady uvedené v odseku 2 sa môžu nahradiť ich kópiami alebo fotokópiami osvedčenými ako verné originálu tým orgánom, ktorý osvedčil originál dokladov, orgánmi príslušných tretích krajín alebo orgánmi jedného z členských štátov.“
Článok 859 vykonávacieho nariadenia, znie:
„Nasledujúce prípady sa považujú za neplnenie, ktoré nemá významný účinok na správnu prevádzku dočasného uskladnenia alebo príslušný colný režim v zmysle článku 204 (1) [Colného] kódexu, za predpokladu, že:
—
nepredstavujú pokus nezákonne odobrať tovar spod colného dohľadu,
—
nenaznačujú vedomú nedbanlivosť na strane príslušnej osoby,
—
všetky formality potrebné na zosúladenie situácie tovaru s právnym predpisom sú následne vykonané:
…
6)
v prípade tovaru, ktorý je dočasne uložený alebo vstúpil do colného režimu, premiestnenie tovaru z colného územia spoločenstva alebo jeho umiestnenie v slobodnom colnom pásme s kontrolou typu I v zmysle článku 799 alebo do slobodného colného skladu bez vykonania potrebných formalít;
…“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
V dňoch 3. júla 2006, 13. augusta a 18. decembra 2007 B & S, ktorá poskytuje logistické služby, podala ako hlavný zodpovedný colné vyhlásenia v elektronickej forme o umiestnení potravín v tranzitnom režime. V týchto vyhláseniach bol zakaždým uvedený ako colný úrad odoslania Moerdijk (Holandsko), a ako úrady určenia jednak Bremerhaven (Nemecko), a jednak Antverpy (Belgicko), a potom opäť Bremerhaven.
V dňoch 4. augusta 2006, 26. septembra 2007 a 24. januára 2008 colný úrad odoslania spoločnosti B & S oznámil, že mu nebol odovzdaný potrebný výtlačok vyhlásenia a že nedostal ani potvrdenie elektronickej pošty. V nadväznosti na žiadosť tohto úradu o predloženie dôkazov, že boli tieto režimy ukončené správne, B &S poskytla viacero obchodných dokumentov týkajúcich sa prepravy, tzv. „bills of lading“.
V reakcii na dopyt inšpektora daňového oddelenia holandského daňového úradu (Inspecteur van de Belastingdienst, ďalej len „inšpektor“) na zistenie stavu veci, colné úrady určenia uviedli, že nijaký tovar ani príslušný dokument o tranzite im neboli predložené. Za týchto podmienok a domnievajúc sa, že obchodné dokumenty predložené spoločnosťou B &S neboli v súlade s článkom 365 alebo článkom 366 vykonávacieho nariadenia, takže nebolo možné tranzitné režimy považovať za ukončené, inšpektor na základe článku 203 colného kódexu vydal 24. mája 2007, 1. júla 2008 a 4. novembra 2008 platobné výmery voči spoločnosti B & S na zaplatenie cla z dôvodu, že táto spoločnosť odňala dotknutý tovar spod daňového dohľadu.
B & S podala proti dvom platobným výmerom odpor, ako aj, pokiaľ ide o tretí platobný výmer, žiadosť o vrátenie peňazí. B & S v tejto súvislosti predložila ďalšie dokumenty, najmä potvrdenia o prijatí dotknutého tovaru, ktoré boli vydané ich príjemcami, a to ozbrojenými silami OSN v Abidžane (Pobrežie Slonoviny), ozbrojenými silami NATO v Kábule (Afganistan) a ozbrojenými silami OSN v Port au Prince (Haiti). Vzhľadom na to, že inšpektor tieto nové dokumenty nepovažoval za dostatočné, platobné výmery ponechal v platnosti.
B & S proti rozhodnutiam inšpektora podala žalobu na rechtbank Haarlem (súd v Haarleme, Holandsko). Tento súd zrušil uvedené rozhodnutia z dôvodu, že na základe dokumentov, ktoré predložila B & S, bolo možné preukázať existenciu neplnenia, ktoré nemalo skutočný vplyv na riadne fungovanie týchto režimov v zmysle článku 204 ods. 1 písm. a) colného kódexu v spojení s článkom 859 bodom 6 vykonávacieho nariadenia, pretože dokumenty B & S dokazovali, že tovar opustil colné územie Európskej únie.
Inšpektor podal proti uvedenému rozsudku rechtbank Haarlem odvolanie na Gerechtshof te Amsterdam (Odvolací súd, Amsterdam). Odvolací súd najprv uviedol, že inšpektor správne usúdil, že nijaký tovar nebol predložený úradom určenia v zmysle článkov 92 a 96 colného kódexu. Potom tento súd konštatoval, že ani jeden z dokumentov, ktoré predložila B & S, nespĺňal záväzné podmienky stanovené v článku 365 ods. 3 alebo článku 366 ods. 2 a 3 vykonávacieho nariadenia. Napokon s odvolaním sa na rozsudok Hamann International (
C‑337/01
,
EU:C:2004:90
) Gerechtshof te Amsterdam rozhodol, že aj napriek tomu, že tovar opustil colné územie Únie, neukončenie tranzitných režimov viedlo k odňatiu tohto tovaru spod colného dohľadu a k vzniku colného dlhu podľa článku 203 colného kódexu.
B & S podala proti tomuto rozsudku kasačný opravný prostriedok na odvolací súdny orgán, Hoge Raad der Nederlanden (Najvyšší súd Holandska). Tento súd zastáva názor, že Gerechtshof te Amsterdam z právneho hľadiska správne rozhodol, že dotknuté tranzitné režimy neboli ukončené v zmysle článku 92 colného kódexu a nebolo možné ich považovať za skončené v zmysle článku 365 ods. 3 alebo článku 366 ods. 2 a 3 vykonávacieho nariadenia. Tento súd sa však domnieva, že rozsudok X (
C‑480/12
,
EU:C:2014:329
) by bolo možné chápať v tom zmysle, že k vzniku colného dlhu podľa článku 203 colného kódexu nedochádza, ak sa preukáže, že tovar nebol prepustený do hospodárskeho obehu v rámci Únie bez preclenia.
Za predpokladu, že by nesplnenie povinnosti spočívajúcej v riadnom ukončení tranzitného režimu nepredstavovalo odňatie tovaru spod colného dohľadu, sa vnútroštátny súd pýta, či takéto nesplnenie možno považovať za také, ktoré nemá skutočný vplyv na riadne fungovanie tohto režimu v zmysle článku 204 ods. 1 písm. a) colného kódexu v spojení s článkom 859 treťou zarážkou a bodom 6 vykonávacieho nariadenia.
Za týchto podmienok Hoge Raad der Nederlanden rozhodol prerušiť súdne konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Majú sa články 203 a 204 colného kódexu v spojení s článkom 859 (osobitne bodom 6) vykonávacieho nariadenia vykladať v tom zmysle, že v prípadoch, keď colný režim [tranzitu] nebol ukončený, ale na základe predložených dokumentov možno konštatovať, že tovar opustil colné územie Európskej únie, toto neukončenie nemá za následok vznik colného dlhu z dôvodu odňatia tovaru spod colného dohľadu v zmysle článku 203 colného kódexu, ale v podstate vedie k vzniku colného dlhu pri dovoze na základe článku 204 tohto kódexu?
2.
Má sa článok 859 bod 6 vykonávacieho nariadenia vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie sa týka výlučne nesplnenia povinností (alebo niektorej z povinností) súvisiacich so (spätným) vývozom tovaru, tak ako sú definované v článkoch 182 až 183 colného kódexu? Alebo sa má slovné spojenie ‚bez uskutočnenia potrebných formalít‘ vykladať tak, že ‚potrebnými formalitami‘ sú aj formality, ktoré je potrebné uskutočniť pred (spätným) vývozom, aby bolo možné colný režim, do ktorého bol tovar prepustený, ukončiť?
3.
V prípade kladnej odpovede na poslednú otázku, má sa článok 859 tretia zarážka vykonávacieho nariadenia vykladať v tom zmysle, že nesplnenie formalít uvedených v druhej otázke nebráni tomu, aby v prípadoch, ako je tento, keď bolo na základe dokumentov preukázané, že tovar po preprave v Únii opustil colné územie Únie, bolo možné považovať podmienku, v zmysle ktorej ‚sú všetky formality potrebné na zosúladenie situácie tovaru s právnym predpisom následne vykonané‘, za splnenú?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
Vnútroštátny súd sa svojou prvou otázkou v podstate pýta, či sa majú články 203 a 204 colného kódexu vykladať v tom zmysle, že nesplnenie povinnosti spočívajúcej v predložení tovaru umiestneného v tranzitnom režime colnému úradu určenia vedie v zásade ku vzniku colného dlhu na základe článku 204 tohto kódexu a nie na základe jeho článku 203, ak dotknutý tovar opustil colné územie Únie a držiteľ uvedeného režimu nie je schopný predložiť dokumenty v súlade s článkom 365 ods. 3 alebo článkom 366 ods. 2 a 3 vykonávacieho nariadenia.
V prvom rade treba uviesť, že z informácií poskytnutých vnútroštátnym súdom jednak vyplýva, že dotknutý tovar vo veci samej nebol predložený jednotlivým colným úradom určenia, a jednak, že dokumenty, ktoré poskytla B & S inšpektorovi, uvedené v bodoch 14 a 16 tohto rozsudku preukazujú, že tento tovar skutočne opustil colné územie Únie. Tento súd však tvrdí, že tieto dokumenty nespĺňajú požiadavky týkajúce sa predloženia dôkazov stanovené v článku 365 ods. 3 alebo článku 366 ods. 2 a 3 vykonávacieho nariadenia.
Uvedený súd na základe týchto skutočností dospel k záveru, že dotknuté tranzitné režimy vo veci samej neboli ukončené v súlade s článkom 92 ods. 1 colného kódexu a nemožno ich ani považovať za ukončené v zmysle článku 365 ods. 3 alebo článku 366 ods. 2 a 3 vykonávacieho nariadenia. Ani jeden z účastníkov konania na Súdnom dvore tento záver nespochybnil.
Pokiaľ ide o samotnú pôsobnosť článkov 203 a 204 colného kódexu, treba pripomenúť, že táto pôsobnosť je pri každom článku iná. Zatiaľ čo prvý článok sa týka konania, ktoré vedie k odňatiu tovaru spod colného dohľadu, predmetom druhého článku sú nesplnenia povinností a nedodržiavanie podmienok spojených s rôznymi colnými režimami, ktoré nemajú vplyv na colný dohľad (rozsudok DSV Road,
C‑187/14
,
EU:C:2015:421
, bod
).
Zo znenia článku 204 colného kódexu vyplýva, že toto ustanovenie sa uplatňuje len v prípadoch, na ktoré sa nevzťahuje článok 203 tohto kódexu (rozsudok DSV Road,
C‑187/14
,
EU:C:2015:421
, bod
).
Z toho vyplýva, že na určenie, na základe ktorého z týchto dvoch článkov vzniká colný dlh pri dovoze, treba v prvom rade preskúmať, či dané okolnosti predstavujú odňatie spod colného dohľadu v zmysle článku 203 ods. 1 colného kódexu. Ustanovenia článku 204 colného kódexu sa môžu uplatniť iba vtedy, ak je odpoveď na túto otázku záporná (rozsudok DSV Road,
C‑187/14
,
EU:C:2015:421
, bod
).
Pokiaľ ide konkrétnejšie o pojem odňatie spod colného dohľadu uvedený v článku 203 ods. 1 colného kódexu, treba pripomenúť, že podľa judikatúry Súdneho dvora tento pojem treba chápať tak, že zahŕňa akékoľvek konanie alebo opomenutie, ktoré hoci aj dočasne, bráni príslušnému colnému orgánu k prístupu k tovaru pod colným dohľadom a uskutočneniu kontrol stanovených v článku 37 ods. 1 colného kódexu (rozsudok DSV Road,
C‑187/14
,
EU:C:2015:421
, bod
).
Na to, aby došlo k odňatiu spod colného dohľadu, postačuje, aby bol tovar objektívne odňatý spod prípadných kontrol nezávisle od toho, či príslušný orgán tieto kontroly skutočne uskutočnil (rozsudok SEK Zollagentur,
C‑75/13
,
EU:C:2014:1759
, bod
).
Vzhľadom na judikatúru citovanú v bodoch 25 až 29 tohto rozsudku treba konštatovať, že situácia, o akú ide vo veci samej a ktorá je opísaná v bodoch 23 a 24 tohto rozsudku, nespadá do pôsobnosti článku 204 colného kódexu, ale do pôsobnosti článku 203 tohto kódexu.
Ako totiž uviedol generálny advokát v bodoch 25 a 26 svojich návrhov, povinnosť držiteľa tranzitného režimu predložiť tovar colnému úradu určenia stanovená v článku 96 ods. 1 písm. a) colného kódexu zohráva kľúčovú úlohu pre fungovanie colného dohľadu v rámci tohto režimu, pretože v súlade s článkom 92 ods. 2 uvedeného kódexu toto predloženie umožňuje colným orgánom určiť na základe porovnania údajov, ktoré má k dispozícii colný úrad odoslania, a tých, ktoré má k dispozícii colný úrad určenia, či tranzitný režim bol správne ukončený.
V situácii, o akú ide vo veci samej, bráni nesplnenie povinnosti predložiť tovar colnému úradu určenia predtým, ako opustí colné územie Únie, príslušným orgánom vykonať colné kontroly stanovené v článku 37 ods. 1 colného kódexu, konkrétne kontrolu stanovenú v článku 92 ods. 2 tohto kódexu, ktorá je rozhodujúca pre fungovania tranzitného režimu, pretože umožňuje týmto orgánom určiť, či bol tranzitný režim ukončený správne. Takéto nesplnenie povinnosti vedie k odňatiu spod colného dohľadu v zmysle článku 203 colného kódexu, pretože ani požiadavky stanovené v článku 365 ods. 3 alebo článku 366 ods. 2 alebo 3 vykonávacieho nariadenia, na základe ktorých možno takýto režim považovať za ukončený, bez ohľadu na skutočnosť, či bol tovar predložený colnému orgánu určenia, nie sú splnené.
V súvislosti s tvrdením Európskej komisie, že v prejednávanej veci je existencia odňatia spod colného dohľadu vylúčená, pretože dotknutý tovar vo veci samej sa nachádzal pod dohľadom colných orgánov až do okamihu, keď opustil colné územie Únie, treba konštatovať, že B &S si tým, že odňala uvedený tovar spod colného režimu ešte skôr, ako opustil toto územie, nesplnila svoju povinnosť vyplývajúcu z článku 96 ods. 1 písm. a) colného kódexu predložiť tento tovar jeho jednotlivým colným úradom určenia pred jeho opustením colného územia Únie.
Navyše samotná skutočnosť, že dotknutý tovar vo veci samej opustil colné územie Únie, nebráni tomu, aby bolo nesplnenie povinnosti predložiť tento tovar jeho jednotlivým colným úradom určenia kvalifikované ako „odňatie spod colného dohľadu“, ktoré vedie k vzniku colného dlhu na základe článku 203 colného kódexu. Súdny dvor už totiž dospel k záveru o existencii takéhoto odňatia, bez ohľadu na to, že nešlo o neoprávnené prepustenie tohto tovaru do hospodárskeho obehu v Únii.
V rozsudku Hamann International (
C‑337/01
,
EU:C:2004:90
) Súdny dvor teda rozhodol, ako to vyplýva najmä z bodov 21 až 24, 32 a 36 tohto rozsudku, že vzhľadom na okolnosti vo veci, v ktorej bol vyhlásený uvedený rozsudok, nesplnenie povinnosti umiestniť tovar do tranzitného režimu vedie k odňatiu spod colného dohľadu v zmysle článku 203 colného kódexu, hoci dotknutý tovar opustil územie Únie. V rozsudku SEK Zollagentur (
C‑75/13
,
EU:C:2014:1759
) Súdny dvor uviedol, ako to vyplýva najmä z bodov 18 a 33 tohto rozsudku, že dočasné neposkytnutie dokumentu o tranzite tovaru, ktorý je uvedený na tomto dokumente, sa musí kvalifikovať ako „odňatie uvedeného tovaru spod colného dohľadu“ v zmysle tohto článku, hoci dotknutý tovar bol riadne prepustený do hospodárskeho obehu Únie jeho prepustením do voľného obehu.
Okrem toho treba pripomenúť, že hospodársky charakter dovozného cla nebráni tomu, že v situácii, keď tovar opustí colné územie Únie, dochádza k vzniku colného dlhu na základe článku 203 ods. 1 colného kódexu, pričom článok 239 tohto kódexu stanovuje vrátenie alebo odpustenie zo zákona dlžného cla (pozri v tomto zmysle rozsudok Hamann International,
C‑337/01
,
EU:C:2004:90
, bod
).
Napokon ani konštatovanie uvedené v bode 30 tohto rozsudku nemožno spochybniť tvrdením vnútroštátneho súdu a spoločnosti B & S, podľa ktorého z rozsudku X (
C‑480/12
,
EU:C:2014:329
) vyplýva, že nesplnenie povinnosti predložiť dotknutý tovar vo veci samej jeho jednotlivým colným úradom určenia nevedie ku vzniku colného dlhu na základe článku 203 colného kódexu, pretože keď tento tovar opustí územie Únie, zaniká nebezpečenstvo neoprávneného prepustenia tohto tovaru do hospodárskeho obehu Únie.
Z bodu 27 tohto rozsudku, ako aj z opisu skutkových okolností týkajúcich sa veci, v ktorej bol vyhlásený uvedený rozsudok, totiž vyplýva, že sa tento rozsudok týkal prípadu, v ktorom bol dotknutý tovar predložený, hoci oneskorene, colnému úradu určenia. Dotknutý tovar vo veci samej však nebol vôbec predložený jeho jednotlivým colným úradom určenia, na základe čoho by sa mohli orgány uistiť, že tranzitný režim bol ukončený správne.
Ako uviedol generálny advokát v bodoch 30 a 31 svojich návrhov vzhľadom na judikatúru citovanú v bode 35 tohto rozsudku, z rozsudku X (
C‑480/12
,
EU:C:2014:329
) nemožno vyvodiť, že tento rozsudok uvádza všeobecné pravidlo, podľa ktorého len samotný dôkaz o tom, že nedošlo k neoprávnenému prepusteniu tovaru do hospodárskeho obehu Únie, by sám osebe postačoval na konštatovanie, že nedošlo k odňatiu spod colného dohľadu, alebo k vzniku colného dlhu podľa článku 203 colného kódexu.
Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy treba na prvú otázku odpovedať, že články 203 a 204 colného kódexu sa majú vykladať v tom zmysle, že nesplnenie povinnosti spočívajúcej v predložení tovaru umiestneného v tranzitnom režime colnému úradu určenia vedie ku vzniku colného dlhu na základe článku 203 tohto kódexu, a nie na základe jeho článku 204 v prípade, že dotknutý tovar opustil colné územie Únie a držiteľ uvedeného režimu nie je schopný predložiť dokumenty v súlade s článkom 365 ods. 3 alebo článkom 366 ods. 2 a 3 vykonávacieho nariadenia.
O druhej a tretej otázke
Treba konštatovať, že článok 859 vykonávacieho nariadenia, ktorý je predmetom druhej a tretej otázky, sa neuplatňuje na situácie uvedené v článku 203 colného kódexu. Teda vzhľadom na odpoveď danú na prvú otázku nie je potrebné odpovedať na druhú a tretiu otázku.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:

Články 203 a 204 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1791/2006 z 20. novembra 2006, sa majú vykladať v tom zmysle, že nesplnenie povinnosti spočívajúcej v predložení tovaru umiestneného v tranzitnom režime colnému úradu určenia vedie ku vzniku colného dlhu na základe článku 203 nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 1791/2006, a nie na základe článku 204 nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 1791/2006, v prípade, že dotknutý tovar opustil colné územie Európskej únie a držiteľ uvedeného režimu nie je schopný predložiť dokumenty v súlade s článkom 365 ods. 3 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2913/92 v znení nariadenia Komisie (ES) č. 993/2001 zo 4. mája 2001 alebo článkom 366 ods. 2 a 3 nariadenia č. 2454/93 v znení nariadenia Komisie (ES) č. 1192/2008 zo 17. novembra 2008.

Podpisy
(
*
)   Jazyk konania: holandčina.