CELEX: 62013CJ0524
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Dane
Smernica 69/335/EHS
Nepriame dane z tvorby a zo zvyšovania základného imania
Článok 10 písm. c)
Transformácia kapitálovej spoločnosti na iný typ kapitálovej spoločnosti, ktorá nevedie k nijakému zvýšeniu základného imania
Poplatky za vyhotovenie notárskej zápisnice, ktorou sa osvedčuje táto transformácia

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 10 písm. c) smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania (
Ú. v. ES L 249, s. 25
; Mim. vyd. 09/001, s. 11).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi pánom Braunom, štátnym notárom, a Land Baden‑Württemberg (spolková krajina Bádensko‑Württembersko), ktorého predmetom je podiel na poplatkoch, ktoré boli pánovi Braunovi zaplatené za vyhotovenie notárskych zápisníc o rôznych úkonoch týkajúcich sa transformácií kapitálových spoločností, vyberaný touto spolkovou krajinou.
Právny rámec
Právo Únie
Podľa siedmeho odôvodnenia smernice 69/335 „by mali byť [kapitálové] dane zosúladené z hľadiska ich štruktúry, ako aj z hľadiska ich sadzieb“. Ôsme odôvodnenie tejto smernice ďalej stanovuje, že „zadržanie ďalších nepriamych daní s rovnakými charakteristikami ako kapitálové dane alebo dane vyberané kolkom pri cenných papieroch môžu mariť účel opatrení prijatých v tejto smernici, a tie dane by preto mali byť zrušené“.
Článok 4 uvedenej smernice stanovuje:
„1.   Nasledujúce transakcie [úkony –
neoficiálny preklad
] budú podliehať kapitálovej dani:
a)
vytváranie kapitálového podniku [založenie kapitálovej spoločnosti –
neoficiálny preklad
];
…
c)
zvýšenie kapitálu kapitálového podniku príspevkom aktív ľubovolného druhu [zvýšenie základného imania kapitálovej spoločnosti vkladom majetku akéhokoľvek druhu –
neoficiálny preklad
];
…
e)
transfer z tretej krajiny do členského štátu výkonného centra manažmentu [miesta skutočného vedenia –
neoficiálny preklad
] podniku, firmy [spoločnosti –
neoficiálny preklad
], asociácie alebo právnickej osoby, ktorej registrovaný úrad [sídlo –
neoficiálny preklad
] je v tretej krajine a ktorá sa považuje pre ten členský štát na účely platenia kapitálových daní za kapitálový podnik [kapitálovú spoločnosť –
neoficiálny preklad
];
f)
transfer z tretej krajiny do členského štátu registrovaného úradu [sídla –
neoficiálny preklad
] podniku, firmy [spoločnosti –
neoficiálny preklad
], združenia alebo právnickej osoby, ktor[ej] výkonné centrum manažmentu [miesto skutočného vedenia –
neoficiálny preklad
] je v tretej krajine a ktor[á] sa považuje v tom členskom štáte na účely platenia kapitálovej dane za kapitálový podnik [kapitálovú spoločnosť –
neoficiálny preklad
];
…
3.   Vytvorenie [založenie –
neoficiálny preklad
] podľa ods. 1 písm. a) nebude zahŕňať nijaké zmeny ústavných nástrojov alebo nariadení kapitálového podniku a menovite [zmeny zakladateľskej listiny alebo stanov kapitálovej spoločnosti, a to najmä –
neoficiálny preklad
]:
a)
konverziu kapitálového podniku na rôzny typ kapitálového podniku [transformáciu kapitálovej spoločnosti na iný typ kapitálovej spoločnosti –
neoficiálny preklad
];
…“
Článok 10 tej istej smernice stanovuje:
„Okrem kapitálových daní členské štáty nebudú uplatňovať z hľadiska podnikov, firiem [spoločností –
neoficiálny preklad
], združení alebo právnických osôb pracujúcich pre zisk akékoľvek dane z hľadiska [žiadnu formu dane v prípade –
neoficiálny preklad
]:
a)
transakcií vzťahujúcich sa na článok 4 [úkonov uvedených v článku 4 –
neoficiálny preklad
];
b)
príspevkov, úverov alebo ustanovení služieb, vyskytujúcich sa ako časť transakcií vzťahujúcich sa na článok 4 [úkonov uvedených v článku 4 –
neoficiálny preklad
];
c)
registrácie alebo iných formalít požadovaných pred začatím podnikania, pre ktoré podnik, firma [ktorým spoločnosť –
neoficiálny preklad
], združenie alebo právnická osoba pracujúca pre zisk môže podliehať z dôvodu právnej formy.“
Článok 12 ods.1 písm. e) smernice 69/335 stanovuje, že „bez zreteľa na články 10 a 11 môžu členské štáty uvaliť… dane platené spôsobom poplatkov alebo príspevkov“.
Podľa článku 16 smernice Rady 2008/7/ES z 12. februára 2008 o nepriamych daniach z navyšovania kapitálu (
Ú. v. EÚ L 46, s. 11
) bola smernica 69/335 zrušená s účinnosťou od 1. januára 2009. Keďže však osvedčovacie úkony, za ktoré boli zaplatené notárske poplatky, o ktoré ide v konaní vo veci samej, boli vykonané pred nadobudnutím účinnosti smernice 2008/7, uplatní sa na ne smernica 69/335.
Nemecké právo
V súlade s § 114 ods. 1 spolkového zákona o notároch (Bundesnotarordnung) spolková krajina Bádensko‑Württembersko uznáva funkciu štátneho notára, ktorého odmena zahŕňa jednak stály plat podľa zákona spolkovej krajiny o platoch úradníkov (Landesbesoldungsgesetz) a jednak časť poplatkov, ktoré vyberá.
§ 11 ods. 2 zákona spolkovej krajiny Bádensko‑Württembersko o súdnych poplatkoch (Baden‑Württembergisches Landesjustizkostengesetz) v znení z 28. júla 2005 (
Gesetzblatt für Baden‑Württemberg
2005, č. 12 z 5. augusta 2005, s. 580, ďalej len „LJKG BW“) stanovuje:
„Na základe § 12 a § 13 je príjmom štátnej pokladnice podiel na poplatkoch za:
a)
…
b)
vyhotovenie notárskej zápisnice o transformácii, ktorá nevedie k zvýšeniu základného imania ani nadobúdajúcej spoločnosti, ani spoločnosti, ktorej právna forma sa zmenila,
c)
…“
LJKG BW bol zmenený a doplnený zákonom z 13. decembra 2011 o zmene a doplnení zákona spolkovej krajiny o súdnych poplatkoch a o zmene a doplnení niektorých ďalších zákonov (Gesetz zur Änderung des Landesjustizkostengesetzes und anderer Gesetze) (
Gesetzblatt für Baden‑Württemberg
2011, č. 21 zo 16. decembra 2011, s. 545) a v súčasnosti stanovuje, že v prípadoch uvedených v § 11 LJKG BW sa spolková krajina so spätnou účinnosťou od 1. júna 2002 vzdáva podielu na poplatkoch uvedených v tomto ustanovení. § 10 ods. 2 druhý pododsek uvedeného zákona z 13. decembra 2011 však obsahuje toto prechodné ustanovenie:
„Na poplatky, ktoré vznikli do 31. decembra 2008, v súvislosti s:
…
2.
vyhotovením notárskej zápisnice o transformácii, ktorá nevedie k zvýšeniu základného imania ani nadobúdajúcej spoločnosti, ani spoločnosti, ktorej právna forma sa zmenila,
…
sa naďalej uplatňujú právne predpisy, ktoré boli do tohto dátumu uplatniteľné na tieto notárske zápisnice.“
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
Pán Braun vyhotovil ako štátny notár v období rokov 2002 až 2005 rôzne notárske zápisnice, ktorých predmetom bola transformácia kapitálových spoločností na iný typ kapitálových spoločností. Osvedčované transformácie neviedli k zvýšeniu základného imania ani nadobúdajúcej spoločnosti, ani spoločnosti, ktorej právna forma sa zmenila.
Uznesením predsedu Landgericht Freiburg (Krajský súd vo Freiburgu) z 11. decembra 2008 o poplatkoch prijatým na základe § 11 ods. 2 písm. b) LJKG BW bol podiel na poplatkoch, ktorý mal pán Braun z dôvodu týchto notárskych zápisníc odviesť do štátnej pokladnice, stanovený na 8124,62 eura.
Listom z 23. decembra 2008 pán Braun spochybnil toto uznesenie.
Opravným uznesením z 19. augusta 2013 Landgericht Freiburg mierne zmenil spoplatnenie stanovené v uznesení z 11. decembra 2008. Čo sa však týka notárskych zápisníc, o ktoré ide v konaní vo veci samej, zostalo zdanenie na základe prechodného ustanovenia v § 10 ods. 2 druhom pododseku zákona z 13. decembra 2011 o zmene a doplnení zákona spolkovej krajiny o súdnych poplatkoch a o zmene a doplnení niektorých ďalších zákonov nezmenené.
Spor bol následne predložený Amtsgericht Karlsruhe (Správny súd v Karlsruhe).
Podľa vnútroštátneho súdu, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, transformácia kapitálovej spoločnosti na iný typ kapitálovej spoločnosti v súlade s článkom 4 ods. 3 písm. a) smernice 69/335 nie je založením kapitálovej spoločnosti v zmysle článku 4 ods. 1 písm. a) tejto smernice, v dôsledku čoho nepodlieha táto transformácia kapitálovej dani. Tento súd sa po tom, čo pripomenul, že článok 10 písm. c) uvedenej smernice sa na rozdiel od článku 10 písm. a) a b) tejto smernice výslovne nevzťahuje na úkony uvedené v jej článku 4, domnieva, že nemožno vylúčiť, že odvedenie časti poplatkov stanovenej v uzneseniach z 11. decembra 2008 a 19. augusta 2013 do štátnej pokladnice predstavuje zdanenie, ktoré je na základe článku 10 písm. c) smernice 69/335 zakázané.
Vnútroštátny súd sa tiež domnieva, že z rozsudku vo veci Agas (C‑152/97,
EU:C:1998:511
) nemožno vyvodiť, že je potrebné obmedziť pôsobnosť tohto článku 10 písm. c) na formality súvisiace s úkonmi uvedenými v článku 4 smernice 69/335.
Za týchto podmienok Amtsgericht Karlsruhe rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Má sa smernica… 69/335… vykladať v tom zmysle, že poplatky, ktoré [vyberie] štátny notár za vyhotovenie notárskej zápisnice o právnom úkone, ktorého predmetom je transformácia kapitálovej spoločnosti na iný typ kapitálovej spoločnosti, sú daňami v zmysle tejto smernice, aj keď transformácia nevedie k zvýšeniu základného imania ani nadobúdajúcej spoločnosti, ani spoločnosti, ktorej právna forma sa zmenila?“
O prejudiciálnej otázke
Svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 10 písm. c) smernice 69/335 má vykladať v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide v konaní vo veci samej, ktorá stanovuje, že sa do štátnej pokladnice odvádza podiel na poplatkoch vyberaných štátnym notárom za vyhotovenie notárskej zápisnice o právnom úkone, ktorého predmetom je transformácia kapitálovej spoločnosti na iný typ kapitálovej spoločnosti, ktorá nevedie k zvýšeniu základného imania ani nadobúdajúcej spoločnosti, ani spoločnosti, ktorej právna forma sa zmenila.
O prípustnosti
Aj keď, ako uvádza spolková krajina Bádensko‑Württembersko, vedľajšia veta v prejudiciálnej otázke neobsahuje prísudok, toto konštatovanie nevedie k neprípustnosti uvedenej otázky, pretože obsah tejto otázky možno s istotou vyvodiť z návrhu na začatie prejudiciálneho konania.
Spolková krajina Bádensko‑Württembersko sa tiež domnieva, že otázku treba vyhlásiť za neprípustnú, pretože požadovaný výklad práva Únie je v rámci sporu vo veci samej medzi štátnym notárom a orgánmi verejnej moci irelevantný. Údajný rozpor práva Únie a predmetnej vnútroštátnej právnej úpravy by bol relevantný iba v rámci sporu medzi subjektom povinným zaplatiť notárske poplatky, napríklad transformovanou spoločnosťou, a štátnym notárom.
Z ustálenej judikatúry Súdneho dvora nepochybne vyplýva, že Súdny dvor môže odmietnuť rozhodovať o návrhu na začatie prejudiciálneho konania podanom vnútroštátnym súdom, ak je úplne zjavné najmä to, že požadovaný výklad ustanovení práva Únie nemá žiadnu súvislosť s existenciou alebo predmetom sporu vo veci samej (pozri v tomto zmysle rozsudky Rosenbladt, C‑45/09,
EU:C:2010:601
, bod 33 a citovanú judikatúru, ako aj MA a i., C‑648/11,
EU:C:2013:367
, bod 37).
Táto podmienka však nie je v prejednávanej veci splnená. Aj keď sám pán Braun nie je ako štátny notár subjektom povinným zaplatiť poplatky, o ktoré ide v konaní vo veci samej, nemohla by mu byť uložená povinnosť odvádzať do štátnej pokladnice podiel na poplatkoch, ak by sa preukázalo, že povinnosť odvádzať tento podiel je v rozpore s právom Únie. Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý má vnútroštátnemu súdu umožniť vykonať posúdenie zákonnosti predmetného vnútroštátneho režimu, ktorý upravuje výber takého podielu na poplatku spolkovou krajinou Bádensko‑Württembersko, preto má priamy vzťah s predmetom sporu vo veci samej.
Prejudiciálna otázka je preto prípustná.
O veci samej
Na úvod treba pripomenúť, že článok 10 smernice 69/335 v spojení s ôsmim odôvodnením tejto smernice zakazuje dane podobné kapitálovej dani (pozri najmä rozsudky Ponente Carni a Cispadana Costruzioni, C‑71/91 a C‑178/91,
EU:C:1993:140
, bod 29; Denkavit Internationaal a i., C‑2/94,
EU:C:1996:229
, bod 23, ako aj Albert Reiss Beteiligungsgesellschaft, C‑466/03,
EU:C:2007:385
, bod 48).
Článok 10 písm. c) smernice 69/335 sa vzťahuje najmä na dane a poplatky, ktoré sú bez ohľadu na svoju formu uplatňované v súvislosti s registráciou alebo akoukoľvek inou formalitou požadovanou pred začatím podnikania, ktorej môže spoločnosť podliehať z dôvodu svojej právnej formy (rozsudok Albert Reiss Beteiligungsgesellschaft,
EU:C:2007:385
, bod 49).
V tejto súvislosti Súdny dvor vo veciach týkajúcich sa právnej úpravy platnej v spolkovej krajine Bádensko‑Württembersko už spresnil, že notárske poplatky vyberané štátnymi notármi za úkon patriaci do pôsobnosti smernice 69/335 predstavujú daň podľa tejto smernice, keďže uvedené poplatky sú, aj keď len sčasti, odvádzané orgánu verejnej moci zamestnávajúcemu štátnych notárov a použité na financovanie jeho úloh (pozri v tomto zmysle uznesenie Gründerzentrum, C‑264/00,
EU:C:2002:201
, body 27 a 28; rozsudky Längst, C‑165/03,
EU:C:2005:412
, body 37 a 41, a Albert Reiss Beteiligungsgesellschaft,
EU:C:2007:385
, bod 40).
Pokiaľ ide o otázku, či sa také notárske poplatky, o aké ide v konaní vo veci samej, vyberajú za „registráciu alebo iné formality požadované pred začatím podnikania, pre ktoré podnik, firma [ktorým spoločnosť –
neoficiálny preklad
]… môže podliehať z dôvodu právnej formy“, v zmysle článku 10 písm. c) smernice 69/335, z ustálenej judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že toto ustanovenie treba vykladať extenzívne tak, že sa týka nielen formalít požadovaných od kapitálových spoločností pred začatím podnikateľskej činnosti, ale aj podmienok týkajúcich sa výkonu podnikateľskej činnosti touto spoločnosťou a pokračovania v jej výkone (pozri rozsudok Albert Reiss Beteiligungsgesellschaft,
EU:C:2007:385
, bod 51 a citovanú judikatúru).
Súdny dvor v tejto súvislosti opakovane konštatoval, že ak musí byť úkon vykonaný kapitálovou spoločnosťou, a to najmä zvýšenie jej základného imania, zmena jej stanov alebo nadobudnutie nehnuteľnosti v dôsledku fúzie, vo vnútroštátnom práve povinne predmetom právnej formality, potom táto formalita podmieňuje výkon podnikateľskej činnosti touto spoločnosťou a pokračovanie v jej výkone (rozsudok Albert Reiss Beteiligungsgesellschaft,
EU:C:2007:385
, bod 52; pozri tiež v tomto zmysle rozsudky Komisia/Grécko, C‑426/98,
EU:C:2002:180
, body 12 a 30, ako aj Badischer Winzerkeller, C‑264/04,
EU:C:2006:402
, body 26 až 29).
Vo veci samej boli notárske poplatky vyberané za vyhotovenie notárskej zápisnice o transformáciách kapitálových spoločností na iný typ kapitálových spoločností. Vzhľadom na to, že podľa právnej úpravy spolkovej krajiny Bádensko‑Württembersko musí byť taká transformácia notársky osvedčená, treba túto povinnosť považovať za formalitu, ktorá podmieňuje výkon podnikateľskej činnosti takto transformovanou kapitálovou spoločnosťou a pokračovanie v jej výkone (pozri analogicky rozsudok Albert Reiss Beteiligungsgesellschaft,
EU:C:2007:385
, bod 54). Taká notárska zápisnica preto predstavuje predbežnú formalitu, ktorej kapitálová spoločnosť z dôvodu svojej právnej formy podlieha v zmysle článku 10 písm. c) smernice 69/335.
Spolková krajina Bádensko‑Württembersko však zdôrazňuje, že transformácie spoločností, v prípade ktorých vznikol spor vo veci samej, neviedli k nijakému zvýšeniu základného imania ani nadobúdajúcich spoločností, ani spoločností, ktorých právna forma sa zmenila. Podľa uvedenej spolkovej krajiny sa článok 10 písm. c) smernice 69/335 môže uplatniť jedine na daň vyberanú pri príležitosti úkonu, ktorý vedie k zvýšeniu základného imania dotknutej spoločnosti.
Takúto argumentáciu nemožno prijať.
Z článku 4 ods. 3 písm. a) smernice 69/335 totiž jasne vyplýva, že členské štáty nemôžu vyberať kapitálové dane za „konverziu kapitálového podniku na rôzny typ kapitálového podniku [transformáciu kapitálovej spoločnosti na iný typ kapitálovej spoločnosti –
neoficiálny preklad
]“. Toto ustanovenie sa nevyhnutne týka transformácií spoločností bez zvýšenia základného imania. Na transformáciu so zvýšením základného imania sa totiž uplatňuje článok 4 ods. 1 písm. c) uvedenej smernice. Cieľ sledovaný článkom 4 ods. 3 písm. a) smernice 69/335 by však bol narušený, ak by mohli byť v súvislosti s transformáciou kapitálovej spoločnosti na iný typ kapitálovej spoločnosti vyberané iné dane, ktoré majú rovnaký účinok ako kapitálová daň.
Navyše z judikatúry uvedenej v bode 29 tohto rozsudku vyplýva, že pôsobnosť článku 10 písm. c) smernice 69/335 sa neobmedzuje na úkony, ktoré vedú k zvýšeniu základného imania dotknutej spoločnosti.
Článok 10 písm. c) smernice 69/335 preto bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide v konaní vo veci samej, ktorá stanovuje, že sa do štátnej pokladnice odvádza podiel na poplatkoch vyberaných štátnym notárom za vyhotovenie notárskej zápisnice o právnom úkone, ktorého predmetom je transformácia kapitálovej spoločnosti na iný typ kapitálovej spoločnosti, ktorá nevedie k zvýšeniu základného imania ani nadobúdajúcej spoločnosti, ani spoločnosti, ktorej právna forma sa zmenila.
Naopak článok 10 písm. c) smernice 69/335 nezakazuje, aby štátny notár vyberal za také notárske zápisnice poplatky, ktoré predstavujú jeho konečný príjem, pokiaľ uvedené poplatky majú povahu poplatkov alebo príspevkov v zmysle článku 12 ods. 1 písm. e) smernice 69/335.
Na základe všetkých predchádzajúcich úvah treba na prejudiciálnu otázku odpovedať tak, že článok 10 písm. c) smernice 69/335 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide v konaní vo veci samej, ktorá stanovuje, že sa do štátnej pokladnice odvádza podiel na poplatkoch vyberaných štátnym notárom za vyhotovenie notárskej zápisnice o právnom úkone, ktorého predmetom je transformácia kapitálovej spoločnosti na iný typ kapitálovej spoločnosti, ktorá nevedie k zvýšeniu základného imania ani nadobúdajúcej spoločnosti, ani spoločnosti, ktorej právna forma sa zmenila.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:

Článok 10 písm. c) smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide v konaní vo veci samej, ktorá stanovuje, že sa do štátnej pokladnice odvádza podiel na poplatkoch vyberaných štátnym notárom za vyhotovenie notárskej zápisnice o právnom úkone, ktorého predmetom je transformácia kapitálovej spoločnosti na iný typ kapitálovej spoločnosti, ktorá nevedie k zvýšeniu základného imania ani nadobúdajúcej spoločnosti, ani spoločnosti, ktorej právna forma sa zmenila.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.