CELEX: 62013CJ0546
Előzetes döntéshozatal iránti kérelem
2658/87/EGK rendelet
Közös Vámtarifa
Tarifális besorolás
Kombinált Nómenklatúra
8471 és 8518 vámtarifaszámok
Elektromágneses jel hanghullámmá történő átalakítása útján hangot előállító, kizárólag számítógéphez csatlakoztatható és külön forgalmazott hangszórók

Az előzetes döntéshozatali iránti kérelem a vám‑ és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23‑i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (
HL L 256., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.) I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúrának (a továbbiakban: KN) a 2000. október 13‑i 2388/2000/EK bizottsági rendeletből (
HL L 264., 1. o.
), a 2001. augusztus 6‑i 2031/2001/EK bizottsági rendeletből (
HL L 279., 1. o.
), a 2002. augusztus 1‑jei 1832/2002/EK bizottsági rendeletből (
HL L 290., 1. o.
), valamint a 2003. szeptember 11‑i 1789/2003/EK bizottsági rendeletből (
HL L 281., 1. o
) eredő változatában foglalt 8471 60 90 és 8518 22 90 vámtarifaalszámok értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet az egyrészről az Agenzia delle Dogane (vámhivatal) és az Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane (a vámhivatal veronai kirendeltsége), valamint másrészről az ADL American Dataline Srl (a továbbiakban: ADL) között folyamatban lévő eljárás keretében terjesztették elő, melynek tárgya hangszóróknak a KN‑be való besorolása.
Jogi háttér
A harmonizált áruleíró és kódrendszer
A Vámegyüttműködési Tanácsot, amely jelenleg a Vámigazgatások Világszervezete (WCO), az e tanács felállításáról szóló, Brüsszelben 1950. december 15‑én megkötött megállapodás hozta létre. A Harmonizált Áruleíró és Kódrendszert (a továbbiakban: HR) a WCO dolgozta ki, és a harmonizált áruleíró és kódrendszerről szóló, 1983. június 14‑én, Brüsszelben aláírt nemzetközi egyezmény (a továbbiakban: a HR‑ről szóló egyezmény) hozta létre, amely egyezményt – annak 1986. június 24‑én kelt módosító jegyzőkönyvével együtt – az Európai Gazdasági Közösség nevében az 1987. április 7‑i 87/369/EGK tanácsi határozat (
HL L 198., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 288. o.) hagyott jóvá.
A HR‑ről szóló egyezmény 3. cikkének (1) bekezdése szerint minden szerződő fél kötelezettséget vállal arra, hogy tarifa‑ és statisztikai nómenklatúrái megegyeznek a HR‑rel, minden hozzátoldás és változtatás nélkül felhasználja annak valamennyi vámtarifaszáma és ‑alszáma szövegét, és a hozzájuk tartozó kódszámokat, és követi az említett rendszer számozási sorrendjét. Minden szerződő fél kötelezettséget vállal arra is, hogy alkalmazza a HR általános értelmezési szabályait, valamint a HR áruosztályainak, árucsoportjainak és alszámainak valamennyi megjegyzését, és nem módosítja az utóbbiak hatályát.
A WCO a HR‑ről szóló egyezmény 8. cikkében meghatározott feltételek szerint jóváhagyja a HR bizottsága által elfogadott magyarázó megjegyzéseket és áruosztályozási véleményeket.
Az alapügy időpontjában a HR‑nek a KN 8471 vámtarifaszámra vonatkozó magyarázó megjegyzése a következő volt:
“I. Automatikus adatfeldolgozó gép és egységei;
Az adatfeldolgozás mindenféle információnak, előre megállapított logikai sorrend szerint és speciális célra vagy célokra történő kezelésében áll..
[...]”
A HR‑nek a 8471 vámtarifaszámra vonatkozó magyarázó megjegyzése, amely a HR‑ről szóló egyezmény 8. cikkének (2) bekezdése értelmében 2002. február 1‑jén lépett hatályba, a következő módon került megfogalmazásra:
„D. Külön bemutatott egységek
[...]
Komplett adatfeldolgozó rendszernek kell tekinteni minden olyan egységet, amely adatfeldolgozó funkciót lát el, és amely megfelel az alábbi feltételeknek:
a)
kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használatos típus;
b)
összekapcsolható a központi feldolgozó egységgel akár közvetlenül, akár egy vagy több más egységen keresztül; és
c)
az adatokat olyan alakban (kódok vagy jelek) képes fogadni vagy átadni, amelyet a rendszer használni tud.
Ha az egység saját funkciója eltér az adatfeldolgozástól, a funkciójának megfelelő vámtarifaszám alá kell sorolni, ennek hiányában gyűjtő vámtarifaszám alá (lásd az 5 E áruosztályhoz fűzött megjegyzést).
[...]”.
A HR‑nek a 8518 vámtarifaszámra vonatkozó magyarázó megjegyzése, amely a HR‑ről szóló egyezmény 8. cikkének (2) bekezdése értelmében 2004. február 1‑jén lépett hatályba, a következő módon került megfogalmazásra:
„B. Hangszóró, dobozba szerelve is
[...]
A hangszórók a felhasználásuk szerint felszerelhetők különböző formájú (általában akusztikai hatású) keretekre vagy vázakra, vagy akár bútorokba is. Mindezek e vtsz. alá tartoznak, ha az összeszerelt egység fő funkcióját a hangszóró adja. A külön bemutatott keretek, vázak ugyancsak e vtsz. alá tartoznak, ha kétségtelenül megállapítható, hogy ezek elsősorban hangszórókhoz készültek, kivéve természetesen a 94. árucsoportba tartozó bútorokat, ha normál funkciójuk mellett felépítésük folytán hangszórók beszerelésére is alkalmasak.
E vtsz. alá tartoznak az automatikus adatfeldolgozó gépekhez történő összekapcsolásra tervezett hangszórók, amennyiben külön mutatják be azokat.”
A 2658/87 rendelet
A 2000. január 31‑i 254/2000/EK tanácsi rendelettel (
HL L 28., 16. o.
; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 9. kötet, 357. o.) módosított 2658/87 rendelet 10. cikkének (2) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Ahol erre a bekezdésre történik hivatkozás, ott [a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárásokról szóló, 1999. június 28‑i 1999/468/EK tanácsi határozat (
HL L 184., 23. o.
; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 124. o.)] 4. és 7. cikkét kell alkalmazni.
Az 1999/468/EK határozat 4. cikkének (3) bekezdésében megállapított határidő három hónap.”
Az említett, módosított rendelet 12. cikke a következőket írja elő:
„(1)   A Bizottság az 1. cikknek megfelelően minden évben rendelettel elfogadja a [KN] egységes szerkezetű változatát a vámtételekkel együtt, amint az a Tanács vagy a Bizottság által elfogadott intézkedésekből következik. Az említett rendeletet legkésőbb október 31‑ig ki kell hirdetni az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában, és azt a következő év január 1‑jétől kell alkalmazni.
(2)   A Közös Vámtarifára és a Taric‑ra [az Európai Közösségek integrált vámtarifája] vonatkozó intézkedéseket és információkat, amennyire csak lehetséges, számítógépes eszközökkel, elektronikus formában kell terjeszteni.
(3)   A Közös Vámtarifa és a Taric egységes alkalmazásának érdekében a Közösség – amennyire csak lehetséges, számítógépes eszközök használatával – segíti a tagállami vámlaboratóriumok munkájának koordinációját és összehangolását.”
A KN
Az Európai Unióba importált áruk vámtarifális besorolását a KN szabályozza. A KN‑nek azok a változatai, amelyek az alapügy tényállására alkalmazandók, mely 2001‑től 2003‑ig valósult meg, a 2388/2000, a 2031/2001, az 1832/2002 és az 1789/2003 rendeletből következnek. A KN 84. árucsoportjának általános szabályai és vámtarifaszámai, valamint az említett áruosztálynak az előzetes döntéshozatal iránti kérelem által érintett megjegyzései az e rendeletekből eredő változatok közül mindegyikben azonos szöveggel rendelkeznek.
A KN értelmezésére vonatkozó általános szabályok, amelyek az első rész I. szakaszának A. címe alatt találhatók, a következőképpen rendelkeznek:
„Az áruknak a [KN alá] történő besorolására a következő elvek az irányadók.
1.
Az áruosztályok, árucsoportok és árualcsoportok címe csak a hivatkozások megkönnyítésére szolgál; jogi szempontból az áruk besorolását a vámtarifaszámokban szereplő árumegnevezések és az azokhoz kapcsolódó, az áruosztályokhoz, illetve az árucsoportokhoz tartozó Megjegyzések alapján, valamint – ha az adott vámtarifaszám vagy megjegyzés eltérően nem rendelkezik – a következő rendelkezések alapján kell meghatározni.
[...]
3.
Ha […] az árut első látásra két vagy több vámtarifaszám alá lehetne besorolni, a besorolást az alábbiak szerint kell elvégezni:
a)
Azt a vámtarifaszámot, amely az árut legpontosabban határozza meg, előnyben kell részesíteni azokkal a vámtarifaszámokkal szemben, amelyek általánosabb meghatározást tartalmaznak. Ha azonban a két vagy több vámtarifaszám mindegyike csak a kevert vagy összetett árukat alkotó alapanyagok vagy anyagok valamelyikére, illetve a kiskereskedelmi forgalom számára készletben kiszerelt áruk egyes darabjaira vonatkozik, akkor ezeket a vámtarifaszámokat a kérdéses árukra vonatkozóan egyformán pontosnak kell tekinteni még akkor is, ha valamelyik vámtarifaszám teljesebb és pontosabb leírást ad, mint a szóba jöhető többi.
b)
Az áruk keverékét és azokat a különböző alapanyagokból álló, illetve különböző alkotórészekből előállított összetett árukat, valamint azokat a kiskereskedelmi forgalom számára készletben kiszerelt árukat, amelyek a 3. a) szabály alkalmazásával nem sorolhatók be, aszerint az alapanyag, illetve alkotórész szerint kell besorolni, amelyik az ilyen áru lényeges jellemzőjét meghatározza, ha ez az anyag vagy alkotórész megállapítható.
c)
Ha az árukat a 3. a) vagy a 3. b) szabály szerint nem lehet besorolni, akkor azokat az egyaránt szóba jöhető vámtarifaszámok közül számsorrendben az utolsó alá kell besorolni.
[...]
6.
A vámtarifaszámok alszámai alá történő árubesorolást a vámtarifaalszámok szövegében foglalt árumegnevezések, az azokhoz kapcsolódó esetleges alszámos megjegyzések, valamint a fenti általános szabályok megfelelő alkalmazásával kell meghatározni azzal, hogy csak azonos szintű vámtarifaalszámok hasonlíthatók össze. E szabály értelmében a vonatkozó áruosztályhoz és árucsoporthoz tartozó megjegyzéseket is alkalmazni kell, feltéve hogy azok ellentétes rendelkezést nem tartalmaznak.”
A KN második része foglalja magában a XVI. áruosztályt, amelynek címe „Gépek és mechanikus berendezések; villamossági cikkek; ezek alkatrészei; hangfelvevő és ‑lejátszó készülékek, kép‑ és hangfelvevő és ‑lejátszó készülékek televízióhoz; ezek alkatrészei és tartozékai”.
A KN XVI. áruosztályához tartozó 3., 4. és 5. magyarázat szövege a következő:
„3.
Eltérő rendelkezés hiányában az összetett gépet, a két vagy több gépből összeszerelt gépet, amely az összeszerelés következtében egy egészet képez, és azt a gépet, amely felépítése szerint két vagy több különböző, egymást felváltó vagy kiegészítő tevékenység kifejtésére tervezett, úgy kell besorolni, mintha kizárólag abból a gépből állna, amely a fő művelet (célművelet) elvégzésére szolgál.
4.
Az önálló részekből álló gépet (beleértve a gépösszeállításokat is) (csővel, erőátviteli szerkezettel, elektromos vezetékkel vagy más szerkezettel összekapcsolva is), ha a 84. vagy 85. árucsoport valamely vtsz.‑a alatt világosan meghatározott feladat elvégzésére szolgál, akkor az egészet az adott feladatot meghatározó vtsz. alá kell sorolni.
5.
A megjegyzésben foglalt rendelkezések alkalmazásában a »gép« kifejezés magába foglalja a 84. és a 85. árucsoportba tartozó bármilyen gépet, gépsort, berendezést, felszerelést és készüléket is.”
A KN XVI. áruosztálya magában foglalja a 84. árucsoportot, melynek címe „Atomreaktorok, kazánok, gépek és mechanikus berendezések; ezek alkatrészei”. Ez az árucsoport többek között a következő vámtarifaszámokat foglalja magában:
„8471 Automatikus adatfeldolgozó gép és egységei; mágneses vagy optikai leolvasó, adatátíró gép a kódolt adat adathordozóra történő átírására és máshol nem említett gép ilyen adatok feldolgozásához;
[...]
—
Más automatikus adatfeldolgozó gép :
[...]
8471 60 – Input‑ vagy outputegység, tárolóegységgel egy burkolatban is :
[...]
8471 60 90 – – –
[...]”
Ezen 84. árucsoport 5. megjegyzésének szövege a következő:
„[...]
B)
Az automatikus adatfeldolgozó gépek olyan rendszer alakjában is előfordulhatnak, amely változó számú önálló egységből áll. Figyelembe véve a lenti E) pontot, az adott egységet akkor kell az automatikus adatfeldolgozó rendszer részének tekinteni, ha eleget tesz az összes alábbi feltételnek:
a)
kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használatos;
b)
összekapcsolható a központi feldolgozó egységgel akár közvetlenül, akár egy vagy több más egységen keresztül;
és
c)
az adatokat olyan alakban (kódok vagy jelek) képes fogadni vagy átadni, amelyet a rendszer használni tud.
[...]
E.
A meghatározott, nem adatfeldolgozási feladat ellátására szolgáló gépeket, amelyek automatikus adatfeldolgozó gépet foglalnak magukba, vagy azzal összekapcsolva működnek, a megfelelő feladatot meghatározó vtsz. alá, ennek hiányában a más figyelembe vehető vtsz. alá kell besorolni.”
A KN 84. árucsoportja 5. megjegyzésének C) és D) pontját a későbbiekben módosította a 2006. október 17‑i 1549/2006/EK bizottsági rendelet (
HL L 301., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 14. kötet, 3. o.), amely 2007. január 1‑jén lépett hatályba. Az említett árucsoport 5. megjegyzése C) pontjának szövege a következő:
„C)
Az alábbi D) és E) pont alapján [helyesen: az alábbi D) és E) pont sérelme nélkül] az adott egységet akkor kell az automatikus adatfeldolgozó rendszer részének tekinteni, ha eleget tesz az összes alábbi feltételnek:
1)
kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használatos;
2)
összekapcsolható a központi feldolgozó egységgel akár közvetlenül, akár egy vagy több más egységen keresztül; és
3)
az adatokat olyan alakban (kódok vagy jelek) képes fogadni vagy átadni, amelyet a rendszer használni tud.
Az automatikus adatfeldolgozó gépek külön behozott egységeit a 8471 vtsz. alá kell besorolni.
[...].”
A KN 84. áruosztálya 5. megjegyzése D) pontjának 3. alpontja az 1549/2006 rendelettel módosított változatában a következő szöveget tartalmazta:
„D)
Külön történő bemutatás esetén a 8471 vtsz. még akkor sem vonatkozik az alábbiakra, ha azok eleget tesznek a fenti Megjegyzések 5. C) pontjában foglalt összes feltételnek:
[...]
3)
hangszórók és mikrofonok; ;
[...]”
A KN XVI. áruosztálya magában foglalja továbbá a 85. árucsoportot, melynek címe „Elektromos gépek és elektromos felszerelések és ezek alkatrészei; hangfelvevő és ‑lejátszó, televíziós kép‑és hangfelvevő és ‑lejátszó készülékek, és ezek alkatrészei és tartozékai”.
A KN‑nek a 2388/2000 rendeletből eredő változatában a KN 8518 vámtarifaszám szövege az alábbi:
„8518 Mikrofon és tartószerkezete; hangszóró, dobozba szerelve is; fejhallgató és fülhallgató, mikrofonnal összeépítve is, hangfrekvenciás elektromos erősítő, elektromos hangerősítő egység:
[...]
8518 22 – – Több hangszóró ugyanabba a dobozba szerelve
[...]
8518 22 90 – – – Más”
A KN 8518 vámtarifaszám szövege mind a 2031/2001 rendeletből eredő változatban, mind pedig az 1832/2002 rendeletből eredő változatban az alábbi:
„8518 Mikrofon és tartószerkezete; hangszóró, dobozba szerelve is; fejhallgató és fülhallgató, mikrofonnal összeépítve is, valamint egy mikrofonból és egy vagy több hangszóróból álló egység; hangfrekvenciás elektromos erősítő, elektromos hangerősítő egység:
[...]
8518 22 – – Több hangszóró ugyanabba a dobozba szerelve:
[...]
8518 22 90 – – – Más”
A KN‑nek az 1789/2003 rendeletből eredő változatában a KN 8518 vámtarifaszám szövege az alábbi:
„8518 Mikrofon és tartószerkezete; hangszóró, dobozba szerelve is; fejhallgató és fülhallgató, mikrofonnal összeépítve is, valamint egy mikrofonból és egy vagy több hangszóróból álló egység; hangfrekvenciás elektromos erősítő, elektromos hangerősítő egység:
[...]
8518 22 – – Több hangszóró ugyanabba a dobozba szerelve
[...]
8518 22 90 – – – Más”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
Az ADL 2001 decembere és 2003 októbere között az amerikai egyesült államokbeli székhellyel rendelkező, Harman Multimedia nevű társaság által gyártott és kizárólag APPLE márkájú számítógép output perifériaegységeként történő használatra szánt hangszórókat importált az Unióba.
Vámnyilatkozatában az importált hangszórókat a KN 8471 60 90 vámtarifaszám alá sorolta be számítógép perifériaegységeként, és ily módon vámmentességben részesült. Az Ufficio di Verona és a trevisói (Olaszország) vámhivatal által az ezen importok némelyike tekintetében lefolytatott áruellenőrzés során e besorolás nem képezte semmilyen kifogás tárgyát.
2005‑ben az Ufficio di Verona egy jogerős vámmegállapító határozatra vonatkozó felülvizsgálati eljárás keretében utólagosan könyvelésbe vette az ADL által megfizetendő vámot, és megállapította, hogy az említett hangszórókat tévesen minősítették a KN 8471 60 90 vámtarifaalszám alá tartozó számítógépes perifériaegységnek, amely vámmentességben részesül, ehelyett azok a 45%‑os vámtétellel terhelt, a KN 8518 22 90 vámtarifaalszám alá tartozó hangszóróknak minősülnek.
Az illetékes Commissioni tributaria (adóügyi bíróságok), amelyeknek az ADL‑t a vám megfizetésére kötelező határozatok megsemmisítése iránti keresetet érdemben el kellett bírálniuk, helyt adtak az ADL kérelmeinek.
A Commissione tributaria della regione Veneto (Veneto tartomány regionális adóügyi bírósága) a 2009. július 10‑én hozott ítéletében megállapította, hogy az érintett hangszórókat helyesen sorolták be a KN 8471 60 90 vámtarifaalszám alá, mivel azok használati utasításaiból az derül ki, hogy e készülék „kizárólag MAC OS 9.04 vagy újabb verziójú operációs rendszerrel működő számítógéphez USB‑kábellel csatlakoztatva használható[k]”, így azok nem kompatibilisek „sem a személyi számítógéptől eltérő audio berendezéssel, sem olyan személyi számítógéppel, amely a MAC OS 9 operációs rendszertől eltérő operációs rendszerrel működik”.
Az Agenzia delle Dogane a kérdést előterjesztő bíróság előtt megtámadta ezt az ítéletetet, többek között a szóban forgó hangszórók hibás tarifális besorolására hivatkozva. Lényegében azzal érvelt, hogy a behozott áruk hangszóróként („speakers multumediali”) kerültek meghatározásra, amelyek funkciója hang előállítása elektromágneses jel hanghullámmá történő átalakítása útján, és amelyek kizárólag személyi számítógépekhez csatlakoztathatók. Az Agenzia delle Dogane álláspontja szerint az importált áruk tehát magukban hordozzák mindazokat a jellemzőket, amelyek alapján besorolhatók mind a KN 8518 vámtarifaszám alá mint hangszórók, mind pedig a KN 8471 60 vámtarifaalszám alá mint automatikus adatfeldolgozó gépekhez tartozó egységek.
A kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy egyrészt az ügyet érdemben elbíráló bíróság által megállapított azon műszaki tényező, miszerint az importált áruk kizárólag számítógéphez csatlakoztatva használhatóak, és csak egy meghatározott operációs rendszerrel működnek, alátámasztja a KN 8471 60 90 vámtarifaalszám alá való besorolás megalapozottságát. Másrészt álláspontja szerint a hangszóró funkciójára vonatkozó elem, mivel a hangszóró célja hang előállítása, a KN 8518 22 90 vámtarifaalszám alá való besorolás mellett szól, mivel e meghatározott funkció „az adatfeldolgozáson kívüli feladatot” jelent, amint az a KN 84. árucsoportjához fűzött 5. megjegyzés E) pontjából kitűnik.
E körülmények között a Corte suprema di cassazione (legfelsőbb semmítőszék) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Ellentétes‑e az [2658/87] rendelet 10. cikkének (2) bekezdésével és 12. cikkével, valamint a jogbiztonság elvével az, hogy e rendelet 1. mellékletének a Vámtarifa címet viselő második részében foglalt 84. árucsoporthoz fűzött magyarázó megjegyzéseket érintő, az [1549/06] rendelettel bevezetett módosítása (amely az automatikus adatfeldolgozó gépektől külön történő bemutatásuk esetén kizárta a hangszórókat a [KN] 8471 vámtarifaszám hatálya alól) olyan értelmezés alapjául szolgálhat, miszerint az [ADL] által behozott […] áruk saját, az adatfeldolgozáson „kívüli” funkcióval (hang előállítása és erősítése) rendelkeznek?
2)
Az [ADL] által behozott […] árukat, amennyiben azok automatikus adatfeldolgozó géptől elkülönülten forgalmazott „hangszórónak” minősülnek, olyan eszközöknek kell‑e tekinteni, amelyek „egy meghatározott, az adatfeldolgozáson kívüli feladatot látnak el”, amennyiben ilyen feladat a hang előállítása és erősítése, vagy nem tekinthetők a rendszer egy meghatározott, az adatfeldolgozáson kívüli feladatot ellátó egységének, mivel a különös műszaki jellemzőire (USB‑kábellel való kizárólagos csatlakozás, a MAC OS 9 operációs rendszer szükségessége) figyelemmel „nem látnak el olyan feladatot, amelynek ellátására egy ilyen gép nélkül képesek lennének” [azaz automatikus adatfeldolgozó gép nélkül] (a Peacock‑ítélet [C‑339/98,
EU:C:2000:573
] 14. és 15. pontjában, valamint az Olicom‑ítélet [C‑142/06. sz.
EU:C:2007:449
] 20., 29. és 30. pontjában, jóllehet ezen ítéletek más típusú eszközre – hálózati kártya, „kombinált hálózati kártya” – vonatkoznak, úgy tűnik, hogy a Bíróság az „eltérő” feladat hiányát a kizárólag a számítógépen keresztül történő működés és az adatfeldolgozó által továbbított jelek fogadására és kimenő jelekké történő átalakítására való alkalmasság két tényezőjére vezeti vissza)?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
A második kérdésről
A második kérdésével, amelyet elsőként célszerű vizsgálni, a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy az alapügy tárgyát képező árukat automatikus adatfeldolgozó gépekhez tartozó egységekként a KN 8471 60 90 vámtarifaalszám alá, vagy hangszórókként a KN 8518 22 90 vámtarifaalszám alá kell sorolni.
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a jogbiztonság és az ellenőrzések elősegítése érdekében az áruk tarifális besorolásának meghatározó feltételeit általában az áruk objektív jellemzői és tulajdonságai között kell keresni, amint azokat a KN vámtarifaszáma és az áruosztályok, illetve árucsoportok megjegyzései meghatározzák (Delphi Deutschland ítélet, C‑423/10,
EU:C:2011:315
, 23. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
A KN tekintetében az Európai Bizottság, illetve a harmonizált áruleíró és kódrendszer tekintetében a WCO által kidolgozott magyarázó megjegyzések fontos eligazítást nyújtanak az egyes vámtarifaszámok tartalmának értelmezéséhez, mindazonáltal nem rendelkeznek jogi kötőerővel (Delphi Deutschland ítélet,
EU:C:2011:315
, 24. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Ezenfelül az áru rendeltetése a megfelelő vámtarifaszám alá történő besorolás objektív szempontját képezheti, amennyiben az szorosan az adott áruhoz tartozik, amely kötődésnek az áru objektív jellemzői és tulajdonságai alapján megállapíthatónak kell lennie (lásd: Olicom‑ítélet, C‑142/06,
EU:C:2007:449
, 18. pont).
Meg kell állapítani, hogy a KN 8471 60 90 vámtarifaalszám szövege: „Más”. Amint azonban a 8471 60 vámtarifaalszámot megelőző alcím szövegéből kitűnik, a KN 8471 60 90 vámtarifaalszáma valójában „más digitális automatikus adatfeldolgozó gépekre” vonatkozik. Azt is meg kell állapítani, hogy a KN 8518 22 90 vámtarifaalszámának szövege: „Más”. Ugyanakkor a KN 8518 22 vámtarifaalszámának szövegéből következik, hogy a KN 8518 22 90 vámtarifaalszáma az ugyanabba a dobozba szerelt több hangszóróra vonatkozik.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a KN 84. áruosztályához tartozó 5. megjegyzés E) pontja szerint „a meghatározott, nem adatfeldolgozási feladat ellátására szolgáló gépeket, amelyek automatikus adatfeldolgozó gépet foglalnak magukban, vagy azzal összekapcsolva működnek, a megfelelő feladatot meghatározó vtsz. alá, ennek hiányában a más figyelembe vehető vtsz. alá kell besorolni”.
E megjegyzés szövegéből az következik, hogy az automatikus adatfeldolgozó géppel működő gépek által ellátott „meghatározott feladatnak”„nem adatfeldolgozási feladatnak” kell lennie (Kip Europe és társai ítélet, C‑362/07 és C‑363/07,
EU:C:2008:710
, 32. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Ezenfelül az említett megjegyzés általános szerkezetéből és céljából következik, hogy az e megjegyzésben szereplő „a megfelelő feladatot meghatározó vtsz. alá kell besorolni” fordulat nem azt a célt szolgálja, hogy egy adott, az adatfeldolgozás körébe tartozó funkció a besorolandó készülék által szintén ellátott többi funkcióhoz képest meghatározó legyen, hanem annak a megakadályozása képezi a célját, hogy azokat a készülékeket, amelyek funkciója nem adatfeldolgozás, a 8471 vámtarifaszám alá sorolják önmagában amiatt, hogy automatikus adatfeldolgozó gépet foglalnak magukban, vagy azzal összekapcsolva működnek (Kip Europe és társai ítélet,
EU:C:2008:710
, 33. pont).
Az „adatfeldolgozás” fogalmát illetően egyfelől a HR‑nek a KN 8471 vámtarifaszámra vonatkozó magyarázó megjegyzéseiben foglalt I. fejezet első bekezdése kimondja, hogy az ilyen adatfeldolgozás mindenféle információnak előre megállapított logikai sorrend szerint és speciális célra vagy célokra történő kezelésében áll. Másfelől, tekintettel mind az említett magyarázó megjegyzés általános rendszerére, mind annak szövegkörnyezetére, úgy tűnik, hogy e fogalmat úgy kell érteni, hogy abba főszabály szerint beletartozik az adatok bármely felhasználása, így azok tárolása, módosítása, megőrzése, átalakítása vagy szerkesztése is (lásd: Data I/O ítélet, C‑370/08,
EU:C:2010:284
, 35. pont).
Következésképpen az alapügy tárgyát képező áruk, melyeknek a saját meghatározott feladata hang előállítása elektromágneses jel hanghullámmá történő átalakítása útján, nem adatfeldolgozási feladatot látnak el. Amint az a jelen ítélet 38. pontjából következik, az, hogy a hangszórót olyan más készülékhez kell csatlakoztatni, mint a KN 8471 vámtarifaszáma alá tartozó automatikus adatfeldolgozó gép, nem akadályozza meg annak a saját meghatározott feladata szerinti vámtarifaszám alá való besorolását.
Ezenfelül a KN 8518 vámtarifaszáma alatt szereplő „hangszóró” kifejezés értelmezését illetően emellett figyelembe kell venni a HR‑nek a 8518 vámtarifaszámra vonatkozó magyarázó megjegyzésének B. pontját, még az érintett áruk behozatalának az ezen magyarázó megjegyzés hatálybalépését megelőző időszaka tekintetében is. Mivel ugyanis az említett vámtarifaszám szövege a „hangszórók” tekintetében az 1789/2003 rendeletből eredő változatban azonos volt a KN ugyanezen vámtarifaszámának a 2388/2000, 2031/2001 és 1832/2002 rendeletből eredő változatban szereplő szövegével, főszabály szerint a „hangszóró” kifejezésnek ez utóbbiaknak nem kell az említett magyarázó megjegyzések B) pontjából következőtől eltérő értelmet tulajdonítani (lásd ebben az értelemben: Delphi Deutschland ítélet,
EU:C:2011:315
, 26. pont).
Az említett, a KN 8518 vámtarifaszámára vonatkozó magyarázó megjegyzés B) pontjából következik, hogy e vámtarifaszám alá tartoznak az automatikus adatfeldolgozó gépekhez történő összekapcsolásra tervezett hangszórók, amennyiben külön mutatják be azokat.
A fenti megfontolásokra tekintettel a második kérdésre azt a választ kell adni, hogy a KN‑t úgy kell értelmezni, hogy az olyan árukat, mint amelyek az alapügy tárgyát képezik, amelyek „MAC OS 9” vagy újabb verziójú operációs rendszerrel ellátott számítógéphez csatlakoznak, hangszórókként e nómenklatúra 8518 22 90 vámtarifaalszáma alá kell besorolni.
A második kérdésről
A második kérdésre adott válaszra tekintettel az első kérdésre szükségtelen válaszolni.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján, a Bíróság (tizedik tanács) a következőképpen határozott:

A vám‑ és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23‑i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúrának a 2000. október 13‑i 2388/2000/EK bizottsági rendeletből, a 2001. augusztus 6‑i 2031/2001/EK bizottsági rendeletből, a 2002. augusztus 1‑jei 1832/2002/EK bizottsági rendeletből, valamint a 2003. szeptember 11‑i 1789/2003/EK bizottsági rendeletből eredő változatát úgy kell értelmezni, hogy az olyan árukat, mint amelyek az alapügy tárgyát képezik, amelyek „MAC OS 9” vagy újabb verziójú operációs rendszerrel ellátott számítógéphez csatlakoznak, hangszórókként e nómenklatúra 8518 22 90 vámtarifaalszáma alá kell besorolni.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: olasz.