CELEX: 62013CJ0525
Ennakkoratkaisupyyntö
Yhteinen maatalouspolitiikka
Asetus (EY) N:o 2419/2001
Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä
Pinta-alatukihakemus
33 artikla
Sanktiot
Tahalliset sääntöjenvastaisuudet

Ennakkoratkaisupyyntö koskee tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11.12.2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2419/2001 (
EYVL L 327, s. 11
), sellaisena kuin se on muutettuna 23.1.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 118/2004 (
EUVL L 17, s. 7
; jäljempänä asetus N:o 2419/2001), 33 artiklan tulkintaa luettuna yhdessä tämän asetuksen 31 artiklan 2 kohdan kanssa.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa valittajana on Vlaams Gewest (Flanderin hallintoalue) ja vastapuolena Heidi Van Den Broeck ja joka koskee sitä, että Vlaams Gewest perii takaisin Van Den Broeckille satovuodeksi 2003 peltokasvien viljelyä varten myöntämänsä tuen kokonaisuudessaan sillä perusteella, että Van Den Broeckin tukihakemus sisälsi tahallisia sääntöjenvastaisuuksia.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Asetus (ETY) N:o 3508/92
Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä 27.11.1992 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3508/92 (
EYVL L 355, s. 1
), sellaisena kuin se on muutettuna 17.7.2000 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1593/2000 (
EYVL L 182, s. 4
; jäljempänä asetus N:o 3508/92) 1 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Kunkin jäsenvaltion on perustettava yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä, jäljempänä ’yhdennetty järjestelmä’, jota sovelletaan:
a)
kasvituotannon alalla:
i)
[tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille 17.5.1999 annetulla neuvoston] asetuksella (EY) N:o 1251/1999 [(
EYVL L 160, s. 1
), sellaisena kuin se on muutettuna 14.12.1999 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2704/1999 (
EYVL L 327, s. 12
),] perustettuun tiettyjen peltokasvien viljelijöille tarkoitettuun tukijärjestelmään,
ii)
[riisin yhteisestä markkinajärjestelystä 22.12.1995 annetun neuvoston] asetuksen (EY) N:o 3072/95 [(
EYVL L 329, s. 18
), sellaisena kuin se on muutettuna 28.9.1998 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2072/98 (
EYVL L 265, s. 4
),] 6 artiklassa perustettuun riisintuottajia koskevaan tukijärjestelmään,
iii)
[tiettyjä palkoviljoja koskevasta erityistoimenpiteestä 30.7.1996 annetulla neuvoston] asetuksella (EY) N:o 1577/96 [(
EYVL L 206, s. 4
), sellaisena kuin se on muutettuna 22.9.1997 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1826/97 (
EYVL L 260, s. 11
),] käyttöön otettuun tiettyjä palkoviljoja koskevaan erityistoimenpiteeseen,
b)
kotieläintuotannon alalla:
– –
iii)
maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/1999 [(
EYVL L 160, s. 48
)] 19 artiklan mukaisiin suoriin maksuihin
– –”
Saman asetuksen 6 artiklan 1 ja 6 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Saadakseen oikeuden yhden tai useamman tämän asetuksen säännöksiin kuuluvan yhteisön järjestelmän etuihin kunkin tuottajan on tehtävä kultakin vuodelta pinta-alatukihakemus, jossa ilmoitetaan:
—
viljelylohkot, mukaan lukien rehualat, viljelystä poistetut lohkot ja kesannointialat,
—
tarvittaessa kaikki muut tarvittavat tiedot, joista säädetään joko yhteisön järjestelmiä koskevissa asetuksissa tai kyseisen jäsenvaltion sääntelyssä.
– –
6.   Tuottajan on ilmoitettava kuhunkin ilmoitukseen sisältyvän viljelylohkon pinta-ala ja sijainti, joiden perusteella lohko on mahdollista tunnistaa viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmässä.”
Asetus N:o 2419/2001
Asetuksessa N:o 2419/2001 määritellään yhdennetyn järjestelmän yksityiskohtaiset soveltamissäännöt.
Kyseisen asetuksen johdanto-osan 32–34 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(32)
Yhteisön taloudellisten etujen tehokasta suojaamista varten on syytä toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sääntöjenvastaisuuksien ja petosten torjumiseksi. Olisi säädettävä erilliset säännökset toisaalta pinta-alatukijärjestelmistä ja toisaalta eläintukijärjestelmistä näiden tukijärjestelmien erilaisen luonteen huomioon ottamiseksi.
(33)
Suhteellisuusperiaatteen sekä ylivoimaisiin esteisiin, poikkeuksellisiin olosuhteisiin ja luonnonolosuhteisiin liittyvien erityisongelmien huomioon ottamiseksi olisi säädettävä vähennyksistä ja poissulkemisista. Tällaisten vähennysten ja poissulkemisten on oltava eriasteisia todetun sääntöjenvastaisuuden vakavuuden mukaan. Ankarimmillaan viljelijä on suljettava kokonaan pois yhdestä tai useammasta tukijärjestelmästä tietyksi ajaksi.
(34)
Vähennyksistä ja poissulkemisista säädettäessä olisi otettava huomioon niiden eri tukijärjestelmien ominaisuudet, joihin yhdennettyä järjestelmää sovelletaan. Pinta-alatukihakemuksissa sääntöjenvastaisuudet koskevat tavallisesti pinta-alan osia ja jonkin lohkon osalta liikaa ilmoitettu ala voi korvautua liian pieneksi ilmoitetulla alalla saman viljelykasviryhmän muilla lohkoilla. – – Sellaisten pinta-alatukihakemusten osalta, joissa havaitaan sääntöjenvastaisuuksia, olisi säädettävä, että tukihakemuksia mukautetaan tietyn sallitun poikkeaman rajoissa ja että vähennyksiä sovelletaan vasta kun kyseinen sallittu poikkeama ylittyy. – –”
Kyseisen asetuksen 2 artiklan i alakohdassa tarkoitetaan pinta-alatukihakemuksella
”hakemusta asetuksen – – N:o 3508/92 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja b alakohdan iii alakohdassa tarkoitetuissa tukijärjestelmissä maksettavasta tuesta; hakemukseen sisältyy ilmoitus pinta-alan kaikenlaisesta muusta käytöstä, erityisesti rehualan ilmoittaminen eläintukihakemuksia varten”.
Asetuksen N:o 2419/2001 IV osaston I luku, jonka otsikkona on ”Pinta-alatukihakemuksia koskevat havainnot”, muodostuu asetuksen 30–35 artiklasta. Tämän asetuksen 30 artiklan, jonka otsikko on ”Yleiset periaatteet”, sanamuoto on seuraava:
”Tämän luvun soveltamiseksi toisistaan erotetaan seuraavat viljelykasviryhmät:
a)
[naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17.5.1999 annetun neuvoston] asetuksen (EY) N:o 1254/1999 [(
EYVL L 160, s. 21
)] 12 artiklan soveltamiseksi ilmoitetut rehualat;
b)
asetuksen – – N:o 1254/1999 13 artiklan soveltamiseksi ilmoitetut muut rehualat kuin laidunmaa ja muut kuin mainitun asetuksen 13 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetut peltokasvien tuotantoon käytetyt alat;
c)
asetuksen – – N:o 1254/1999 13 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukainen mainitun asetuksen 13 artiklan soveltamiseksi ilmoitettu laidunmaa;
d)
neuvoston asetuksen – – N:o 1255/1999 19 artiklan soveltamiseksi ilmoitettu monivuotinen laidunmaa;
e)
viljelykasvialat, joihin sovelletaan erisuuruisia tukia;
f)
kesannoidut alat ja tarvittaessa kesannoidut alat, joihin sovelletaan erisuuruisia tukia.”
Asetuksen N:o 2419/2001 31 artiklan, jonka otsikko on ”Laskuperusteet”, 1 ja 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Jos todetaan, että jonkin viljelykasviryhmän määritetty pinta-ala on suurempi kuin pinta-alatukihakemuksessa ilmoitettu pinta-ala, tuen määrän laskemisessa otetaan huomioon ilmoitettu pinta-ala.
2.   Jos jonkin viljelykasviryhmän pinta-alailmoituksessa ilmoitettu ala on suurempi kuin hallinnollisessa tai paikalla tehdyssä tarkastuksessa sille määritetty pinta-ala, tuki lasketaan kyseiselle viljelykasviryhmälle määritetyn pinta-alan perusteella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 32–35 artiklan mukaisten vähennysten ja poissulkemisten soveltamista.”
Tämän asetuksen 32 artiklassa, jonka otsikko on ”Vähennykset ja poissulkemiset tapauksissa, joissa on ilmoitettu liikaa”, säädetään seuraavaa:
”1.   Jos jonkin viljelykasviryhmän osalta 31 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoitettu ala on suurempi kuin sille määritetty pinta-ala, tuki on laskettava määritetyn pinta-alan perusteella vähennettynä havaitulla erolla kaksinkertaisena, jos ero on yli kolme prosenttia tai yli kaksi hehtaaria mutta enintään 20 prosenttia määritetystä pinta-alasta.
Jos ero on yli 20 prosenttia määritetystä pinta-alasta, kyseiselle viljelykasviryhmälle ei myönnetä pinta-alaperusteista tukea.
2.   Jos [asetuksen N:o 3508/92] 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tukijärjestelmässä jätetyn tukihakemuksen kattamassa määritetyssä kokonaisalassa havaitaan 31 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoitetun alan olevan yli 30 prosenttia suurempi kuin määritetty pinta-ala, tuki, joka viljelijälle olisi voitu maksaa 31 artiklan 2 kohdan mukaisesti, evätään kyseisenä kalenterivuonna asianomaisissa tukijärjestelmissä.
Jos ero on yli 50 prosenttia, maataloustuottaja jätetään lisäksi tuen ulkopuolelle siihen määrään asti, joka vastaa ilmoitetun pinta-alan ja 31 artiklan 2 kohdan mukaisesti määritetyn pinta-alan erotusta. Kyseinen määrä vähennetään [asetuksen N:o 3508/92] 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tukijärjestelmissä maksettavista tuista, jotka viljelijälle voitaisiin myöntää niiden hakemusten yhteydessä, jotka hän jättää sitä kalenterivuotta, jona havainto tehdään, seuraavien kolmen kalenterivuoden aikana. Jos määrää ei voida täysimääräisesti vähentää mainituista tukimaksuista, jäännöksen maksaminen peruutetaan.”
Kyseisen asetuksen 33 artiklassa, jonka otsikko on ”Säännösten tahallinen noudattamatta jättäminen, säädetään seuraavaa”:
”Jos 31 artiklan 2 kohdan mukaisesti havaittu ilmoitetun ja määritetyn pinta-alan välinen ero aiheutuu tahallisista sääntöjenvastaisuuksista, tukea, joka viljelijälle olisi voitu maksaa 31 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ei myönnetä kyseisenä kalenterivuonna asianomaisissa tukijärjestelmissä.
Lisäksi jos ero on yli 20 prosenttia määritetystä pinta-alasta, maataloustuottaja jätetään lisäksi tuen ulkopuolelle siihen määrään asti, joka vastaa ilmoitetun pinta-alan ja 31 artiklan 2 kohdan mukaisesti määritetyn pinta-alan erotusta. Kyseinen määrä vähennetään [asetuksen N:o 3508/92] 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tukijärjestelmissä maksettavista tuista, jotka viljelijälle voitaisiin myöntää niiden hakemusten yhteydessä, jotka hän jättää sitä kalenterivuotta, jona havainto tehdään, seuraavien kolmen kalenterivuoden aikana. Jos määrää ei voida täysimääräisesti vähentää mainituista tukimaksuista, jäännöksen maksaminen peruutetaan.”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
Heidi Van Den Broeck on maanviljelijä. Hän teki 9.5.2003 Vlaams Gewestille satovuotta 2003 koskevan, asetuksen N:o 2419/2001 2 artiklan i alakohdassa tarkoitetun pinta-alatukihakemuksen. Tämä hakemus koski useita peltokasveja eli maissia (78,34 hehtaaria) ja kuiviksi tuleentuneina korjattavia herneitä (10,08 hehtaaria).
Van Den Broeckille maksettiin 30.1.2004 tukea yhteensä 21072,42 euroa. Tukea ei kuitenkaan myönnetty lohkolle, jolta oli tarkoitus korjata kuivia herneitä, koska Vlaams Gewest totesi, että näitä herneitä ei selvästikään ollut korjattu kuivina. Toisin kuin kuivia herneitä, tuoreita herneitä ei nimittäin katsota peltokasveiksi, joista voidaan maksaa kyseistä tukea.
Vlaams Gewest vaati 30.6.2005 asetuksen N:o 2419/2001 33 artiklan nojalla Van Den Broeckille kaikkien muiden viljelykasvien kuin herneiden osalta maksettujen tukien takaisinmaksua sillä perusteella, että hänen vuonna 2003 tekemänsä hakemus sisälsi tahallisia sääntöjenvastaisuuksia.
Koska Van Den Broeck ei maksanut takaisin vaadittua summaa, Vlaams Gewest pidätti satovuoden 2005 tilatuen ennakon. Van Den Broeck nosti tästä Vlaams Gewestin päätöksestä kanteen rechtbank van eerste aanleg te Brusselissa (Brysselin ensimmäisen asteen tuomioistuin) ja vaati erityisesti sen toteamista, että hernesadolta on maksettava tukea ja että satovuodelta 2003 maksettu tuki on saatu lopullisesti.
Rechtbank van eerste aanleg te Brussel katsoi 22.1.2008 antamassaan tuomiossa, että lohkosta, jolta oli korjattu herneitä, ei tarvinnut maksaa tukea, mutta että Vlaams Gewest oli vaatinut virheellisesti kaikkien maksettujen tukien takaisin maksamista. Hof van beroep te Brussel (Brysselin muutoksenhakutuomioistuin) vahvisti tämän tuomion, mutta katsoi kuitenkin, että Van Den Broeckin hakemuksen sääntöjenvastaisuus oli tahallista. Vlaams Gewest teki tästä hof van beroep te Brusselin tuomiosta kassaatiovalituksen.
Hof van Cassatie (ylimmän oikeusasteen tuomioistuin) katsoo, että asetuksen N:o 2419/2001 33 artiklan ensimmäinen kohta on tulkinnanvarainen sen osalta, tarkoitetaanko ”tu[ella], joka viljelijälle olisi voitu maksaa” ja jota hänelle ei seuraamuksenluonteisesti makseta, sitä tukea, johon viljelijällä olisi ollut oikeus 31 artiklan 2 kohdan mukaisesti, eli summaa, joka lasketaan kyseiselle viljelykasviryhmälle määritetyn pinta-alan perusteella, vai sitä tukea, joka myönnetään asianomaisessa tukijärjestelmässä, sellaisena kuin se mainitaan asetuksen N:o 3508/92 1 artiklan 1 kohdassa. Jälkimmäisessä tapauksessa tuen epääminen koskisi näin ollen koko summaa, joka on myönnetty sen tukijärjestelmän perusteella, johon viljelykasviryhmälle, jota sääntöjenvastaisuus koskee, myönnettävät tuet kuuluvat.
Tässä tilanteessa Hof van Cassatie on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko [asetuksen N:o 2419/2001] 33 artiklan ensimmäistä kohtaa tulkittava siten, että se, että ei myönnetä koko kalenterivuodelta tukea, ’joka viljelijälle olisi voitu maksaa [tämän asetuksen] 31 artiklan 2 kohdan mukaisesti – – asianomaisissa tukijärjestelmissä’, koskee tukea, joka on maksettava [asetuksen N:o 3508/92] 1 artiklan 1 kohdassa lueteltujen ’asianomaisten tukijärjestelmien’ mukaisesti, niin, että ei ole evättävä ainoastaan ’kyseistä viljelykasviryhmää’ koskevaa tukea vaan koko tuki, joka perustuu johonkin viimeksi mainitussa säännöksessä luetelluista tukijärjestelmistä, joista kyseinen peltokasviryhmä muodostaa osan?”
Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee kysymyksellään, onko asetuksen N:o 2419/2001 33 artiklan ensimmäistä kohtaa tulkittava siten, että jos pinta-alatukihakemuksen yhteydessä havaitaan tahallinen sääntöjenvastaisuus, viljelijältä evätään kaikki tuet, joihin hänellä olisi voinut olla oikeus tässä hakemuksessa kyseessä olevan sen tukijärjestelmän nojalla, johon viljelykasviryhmä, johon sääntöjenvastaisuus liittyy, kuuluu, vai onko tämä seuraamus rajoitettava tätä viljelykasviryhmää koskeviin tukiin.
Tästä on todettava, että tämän asetuksen 33 artiklan ensimmäisestä kohdasta seuraa, että tässä säännöksessä säädetyn seuraamuksen laajuus riippuu 33 artiklassa olevan ilmaisun ”asianomainen tukijärjestelmä”ja kyseisen asetuksen 31 artiklan 2 kohdassa olevan ilmaisun ”viljelykasviryhmä” merkityksestä.
Asetuksen N:o 2419/2001 33 artiklan ensimmäisessä kohdassa olevasta ilmaisusta ”asianomainen tukijärjestelmä” on korostettava, että tämän asetuksen 2 artiklan i alakohdan mukaan tukijärjestelmät, joissa maksettavasta tuesta pinta-alatukihakemus voidaan tehdä, ovat asetuksen N:o 3508/ 92 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja b alakohdan iii alakohdassa tarkoitettuja tukijärjestelmiä. Näihin tukijärjestelmiin kuuluu viimeksi mainitun asetuksen 1 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa oleva asetuksella N:o 1251/1999 perustettu tiettyjen peltokasvien viljelijöille tarkoitettu tukijärjestelmä.
Pääasiassa kyseessä olevassa pinta-alatukihakemuksessa ilmoitettujen lohkojen tarkoituksena oli asetuksessa N:o 1251/1999 säädetyn peltokasveja koskevan tukijärjestelmän mukaisen tuen saaminen. Näin ollen on katsottava, että tämä erityinen tukijärjestelmä on asetuksen N:o 2149/2001 33 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu asianomainen tukijärjestelmä.
Asetuksen N:o 2419/2001 31 artiklan 2 kohdassa mainitusta viljelykasviryhmän käsitteestä on todettava, että sitä käytetään erityisesti sen tuen laskentaperusteen määrittämiseksi, johon viljelijällä voi olla oikeus tilanteessa, jossa on todettu sääntöjenvastaisuus yhden tai useamman erityisjärjestelmän mukaisessa pinta-alatukihakemuksessa.
Tästä on huomautettava, että tässä säännöksessä ei säädetä seuraamuksesta, vaan siinä ainoastaan määritellään säännöt, joiden nojalla voidaan laskea pinta-ala, johon pinta-alahakemuksen kohteena olevaa tukijärjestelmää tai tukijärjestelmiä voidaan soveltaa silloin, kun ilmenee, että tässä hakemuksessa ilmoitettu pinta-ala on suurempi kuin toimivaltaisten viranomaisten tarkastuksen jälkeen määritelty todellinen pinta-ala, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen N:o 2419/2001 32–35 artiklan mukaisten vähennysten ja poissulkemisten soveltamista (ks. vastaavasti tuomio Haug, C‑286/05,
EU:C:2006:296
, 24 kohta).
Tämän asetuksen 31 artiklan 2 kohdan sanamuodosta käy ilmi, että tällaisessa tapauksessa tuen laskemiseksi otetaan huomioon ainoastaan toimivaltaisten viranomaisten toimittaman tarkastuksen johdosta ”kyseiselle viljelykasviryhmälle” määritetty pinta-ala. Tämän säännöksen soveltamiseksi on näin ollen eroteltava toisistaan pinta-alatukihakemuksessa ilmoitetut eri pinta-alat sen mukaan, mihin kyseisen asetuksen 30 asetuksessa mainituista eri viljelykasviryhmistä ne kuuluvat.
Tämän 30 artiklan sekä asetuksen N:o 2419/2001 32 artiklan mukaan viljelykasviryhmän käsitteellä on kuitenkin erityinen merkitys eikä sen voida katsoa – kuten erityisesti kollektiivisen sanan ”viljelykasvi”käyttäminen osoittaa – koskevan kaikkia yhdelle ja samalle viljelykasville tarkoitettuja alueita. Tämän asetuksen 30 artiklasta nimittäin käy ilmi, että viljelykasviryhmällä tarkoitetaan laajemmin kaikkia pinta-alatukihakemuksessa ilmoitettuja alueita, jotka on tarkoitettu joko rehualaksi, laidunmaaksi tai monivuotiseksi laidunmaaksi, viljelykasvialaksi, ”joihin sovelletaan erisuuruisia tukia”, tai kesannointialaksi.
Näin ollen kyseisen asetuksen 30 artiklan ensimmäisen kohdan e alakohdassa tarkoitettu viljelykasviryhmä tarkoittaa kaikkia pinta-alatukihakemuksessa ilmoitettuja viljelykasveille suunnattuja alueita, vaikka niihin kuhunkin sovellettaisiin erisuuruisia tukia.
Tästä seuraa se, että peltokasvien viljelyyn tarkoitetut alueet, jotka on ilmoitettu pääasiassa asetuksella N:o 1251/1999 perustetun tukijärjestelmän nojalla, muodostavat yhdessä oman viljelykasviryhmänsä, mikäli ne on tarkoitettu asetuksen N:o 2419/2001 30 artiklan ensimmäisen kohdan e alakohdassa tarkoitetuille ”viljelykasv[eille], joihin sovelletaan erisuuruisia tukia.
Edellä esitetystä seuraa, että sen tuen määrittämiseksi, johon viljelijällä oli oikeus ja johon viitataan asetuksen N:o 2419/2001 33 artiklan ensimmäisessä kohdassa, on kaikki peltokasvien viljelyyn tarkoitetut alueet, jotka on ilmoitettu asetuksella N:o 1251/1999 perustetun järjestelmän mukaisessa pinta-alatukihakemuksessa, otettava huomioon omana asetuksen N:o 2419/2001 30 artiklassa tarkoitettuna viljelykasviryhmänä.
Näin ollen asetuksen N:o 2419/2001 33 artiklan ensimmäinen kohta on ymmärrettävä niin, että tällaisessa hakemuksessa ilmenevä tahallinen sääntöjenvastaisuus estää viljelijää saamasta lainkaan tukea, johon hänellä olisi voinut olla oikeus tämän järjestelmän nojalla hänen ilmoittamiensa erilaisten peltokasvien viljelyyn tarkoitettujen alueiden perusteella.
Tätä päätelmää vahvistavat asetuksella N:o 2419/2001 tavoitellut päämäärät. Asetuksen tavoitteena nimittäin on – kuten sen johdanto-osan 32 perustelukappaleessa todetaan – toteuttaa riittäviä toimenpiteitä sääntöjenvastaisuuksien ja petosten estämiseksi yhdennettyyn järjestelmään kuuluvien erilaisten tukijärjestelmien täytäntöönpanossa Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi samassa asetuksessa säädetään, kuten sen johdanto-osan 33 perustelukappaleesta käy ilmi, vähennyksistä ja poissulkemisista, joiden on oltava eriasteisia tukihakemukseen liittyvän sääntöjenvastaisuuden vakavuuden mukaan ja jotka voivat ankarimmillaan johtaa poissulkemiseen kokonaan yhdestä tai useammasta tukijärjestelmästä tietyksi ajaksi (ks. analogisesti tuomio Agrargenossenschaft Pretzsch, C‑417/00,
EU:C:2002:715
, 35–39 kohta).
Näissä olosuhteissa asetuksen N:o 2419/2001 33 artiklan tulkinta, jonka mukaan tahallisia sääntöjenvastaisuuksia pidetään vakavimpina sääntöjenvastaisuuksina seuraamuksia määrättäessä, on pinta-alatukihakemuksissa tapahtuneiden sääntöjenvastaisuuksien ja petosten torjumiseksi säädetyn riittävän varoittavan ja tehokkaan seuraamusjärjestelmän tavoitteen mukainen (ks. analogisesti tuomio National Farmers’ Union ym., C‑354/95,
EU:C:1997:379
, 51 kohta).
On nimittäin niin, että seuraamus, jolla viljelijä jätetään tukijärjestelmän ulkopuolelle, on erittäin varoittava, ja näin ollen sillä voidaan tehokkaasti torjua lukuisia sääntöjenvastaisuuksia, joita maataloustukien yhteydessä tehdään ja jotka voivat niistä unionin talousarviolle aiheutuvan suuren rasituksen vuoksi vaarantaa toimielinten kyseisellä alalla toteuttamat toimenpiteet (ks. vastaavasti tuomio Käserei Champignon Hofmeister, C‑210/00,
EU:C:2002:440
, 38 kohta ja tuomio Bonda, C‑489/10,
EU:C:2012:319
, 29 kohta).
Kaiken edellä esitetyn perusteella on ennakkoratkaisukysymykseen vastattava, että asetuksen N:o 2419/2001 33 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, että jos pinta-alatukihakemuksessa havaitaan tahallinen sääntöjenvastaisuus, viljelijältä evätään kaikki tuet, joihin hänellä olisi voinut olla oikeus hakemuksen kohteena olevan sen tukijärjestelmän nojalla, josta viljelykasviryhmä, johon sääntöjenvastaisuus liittyy, saattoi saada tukea.
Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (yhdeksäs jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11.12.2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2419/2001, sellaisena kuin se on muutettuna 23.1.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 118/2004, 33 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, että jos pinta-alatukihakemuksessa havaitaan tahallinen sääntöjenvastaisuus, viljelijältä evätään kaikki tuet, joihin hänellä olisi voinut olla oikeus hakemuksen kohteena olevan sen tukijärjestelmän nojalla, josta viljelykasviryhmä, johon sääntöjenvastaisuus liittyy, saattoi saada tukea.

Allekirjoitukset
(
*1
)   Oikeudenkäyntikieli: hollanti.