CELEX: 62011TJ0643
Dempingas
Kinijos kilmės rankinių padėklų krautuvų ir jų pagrindinių dalių importas
Peržiūrėjimas
Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 11 straipsnio 2 dalis
Teisė į gynybą
Faktinė klaida
Akivaizdi vertinimo klaida
Pareiga motyvuoti

)
Ginčo aplinkybės
(Praleista)
Procesas ir šalių reikalavimai
(Praleista)
Dėl teisės
1.1.
Dėl priimtinumo
(Praleista)
2.2.
Dėl esmės
Šioje byloje ieškovės nurodo tris ieškinio pagrindus. Pateikdamos pirmąjį pagrindą ieškovės teigia, kad buvo pažeista jų teisė į teisingą bylos nagrinėjimą, teisė į gynybą ir teisė būti išklausytoms. Pateikdamos antrąjį pagrindą jos tvirtina, kad ginčijamo reglamento 58 ir 60 konstatuojamosiose dalyse Taryba padarė faktinių klaidų. Galiausiai pateikdamos trečiąjį pagrindą ieškovės nurodo, kad išvados, jog žala ir importo, kuris tariamai yra dempingo dalykas, bei tikimybės, kad žala bus toliau daroma, priežastinis ryšys egzistuotų, jei antidempingo priemonės būtų panaikintos, grindžiamos keliomis akivaizdžiomis vertinimo klaidomis.
Dėl pirmojo ieškinio pagrindo, siejamo su ieškovių procesinių teisių pažeidimu
Ieškovės iš esmės mano, kad buvo pažeista jų teisė į teisingą bylos nagrinėjimą, teisė į gynybą ir teisė būti išklausytoms, nes Taryba savavališkai neatsižvelgė į 2007–2009 m. žalos įvertinimą, kurį jos pateikė savo 2011 m. liepos 25 d. rašte. Šį neatsižvelgimą patvirtina tai, kad ginčijamo reglamento 60 konstatuojamojoje dalyje, ieškovių manymu, klaidingai nurodyta, kad jos išnagrinėjo žalos pokyčius nuo 2009 m. iki PTL. Anot ieškovių, jų teisės išsakyti savo nuomonę negalima apriboti paprasčiausia teise turėti galimybę pareikšti pastabas, bet ji reiškia, kad Taryba privalo visiškai atsižvelgti į teiginius, kuriuos jos pateikė savo 2011 m. liepos 25 d. rašte. Todėl neišnagrinėjusi minėto rašto Taryba pažeidė ne tik jų teisę į teisingą bylos nagrinėjimą, bet ir Pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą.
Taryba nesutinka, kad ji pažeidė ieškovių procesines teises ar Pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą.
Dėl ieškovių tvirtinimo, kad buvo pažeista jų teisė į gynybą ir teisė būti išklausytoms, reikia priminti, jog teisės į gynybą paisymas yra pagrindinis Sąjungos teisės principas, o teisė būti išklausytam yra neatsiejama šio principo dalis (šiuo klausimu žr. 1992 m. vasario 12 d. Sprendimo
Nyderlandai ir kt. / Komisija
, C‑48/90 ir C‑66/90, Rink.,
EU:C:1992:63
, 44 punktą; 1994 m. birželio 29 d. Sprendimo
Fiskano / Komisija
, C‑135/92, Rink.,
EU:C:1994:267
, 39 punktą; 1996 m. spalio 24 d. Sprendimo
Komisija / Lisrestal ir kt
., C‑32/95 P, Rink.,
EU:C:1996:402
, 21 punktą; 2012 m. lapkričio 22 d. Sprendimo
M
., C‑277/11, Rink.,
EU:C:2012:744
, 82 punktą ir 2013 m. liepos 18 d. Sprendimo
Komisija ir kt. / Kadi
, C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P, Rink.,
EU:C:2013:518
, 98 punktą); minėtas principas taikomas visiems asmenims (šiuo klausimu žr. 2008 m. gruodžio 18 d. Sprendimo
Sopropé
, C‑349/07, Rink.,
EU:C:2008:746
, 36 punktą).
Beje, ši pagrindinė teisė, kad per procedūrą, kuriai pasibaigus priimamas asmeniui nepalankus aktas, būtų paisoma jo teisės į gynybą, yra aiškiai įtvirtinta Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, kuri pagal ESS 6 straipsnio 1 dalį turi tokią pačią teisinę vertę kaip ir Sutartys. Konkrečiai kalbant, Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punkte nurodyta, kad kiekvieno asmens teisė į tai, kad Sąjungos institucijos jo reikalus tvarkytų nešališkai, teisingai ir per protingą laikotarpį, apima, be kita ko, kiekvieno asmens teisę būti išklausytam prieš taikant bet kokią individualią jam nepalankią priemonę.
Be to, antidempingo bylose nuspręsta, kad teisės į gynybą ir teisės būti išklausytam paisymas tose bylose turi esminės reikšmės (šiuo klausimu žr. 2012 m. vasario 16 d. Sprendimo
Taryba / Interpipe Niko Tube ir Interpipe NTRP
, C‑191/09 P ir C‑200/09 P, Rink.,
EU:C:2012:78
, 77 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Šių teisių paisymas reiškia, kad suinteresuotosioms įmonėms turi būti suteikta galimybė per administracinę procedūrą veiksmingai pareikšti savo nuomonę dėl nurodytų faktų ir aplinkybių tikrumo ir svarbos bei dėl įrodymų, kuriais rėmėsi Komisija teigdama, kad egzistavo dempingo praktika ir iš jos kylanti žala (1991 m. birželio 27 d. Sprendimo
Al‑Jubail Fertilizer / Taryba
, C‑49/88,
EU:C:1991:276
, Rink., 17 punktas ir 2013 m. liepos 11 d. Sprendimo
Hangzhou Duralamp Electronics / Taryba
, T‑459/07,
EU:T:2013:369
, 110 punktas).
Vis dėlto nagrinėjamu atveju ieškovės neįrodo, kad joms nebuvo sudaryta galimybė veiksmingai pareikšti savo nuomonės dėl nurodytų faktų ir aplinkybių tikrumo ir svarbos bei dėl įrodymų, kuriais rėmėsi Sąjungos institucijos padarydamos išvadą, kad turi būti palikti galioti antidempingo muitai. Beje, jos nepateikia jokių įrodymų, kurių jos negalėjo nurodyti ir neturėjo galimybės pateikti Sąjungos institucijoms.
Ieškovės kaltina Sąjungos institucijas tuo, kad šios neatsižvelgė į jų pastabas. Tačiau šis tariamas neatsižvelgimas į jų pastabas nėra jų teisės į gynybą ar teisės būti išklausytoms pažeidimas. Nors pagal šių teisių paisymo principą reikalaujama, kad Sąjungos institucijos sudarytų ieškovėms galimybę veiksmingai pareikšti savo nuomonę, negali būti reikalaujama, kad minėtos institucijos su ja sutiktų. Tam, kad ieškovių pareikšta nuomonė būtų veiksminga, reikia tik to, kad ši nuomonė būtų pareikšta laiku, kad Sąjungos institucijos galėtų su ja susipažinti ir atidžiai įvertinti jos reikšmę priimtino akto turiniui (šiuo klausimu žr. 2009 m. spalio 1 d. Sprendimo
Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware / Taryba
, C‑141/08 P, Rink.,
EU:C:2009:598
, 97, 98 ir 102 punktus ir 38 punkte minėto Sprendimo
Sopropé
,
EU:C:2008:746
, 49 ir 50 punktus).
Vadinasi, ieškovės klaidingai teigia, kad buvo pažeista jų teisė į gynybą ar teisė būti išklausytoms.
Kiek ieškovės teigia, kad buvo pažeista jų teisė į teisingą bylos nagrinėjimą, reikia priminti, kad nors Komisijos ar Tarybos negalima laikyti „teismu“, kaip jis suprantamas pagal 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašytos Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnį (šiuo klausimu žr. 1980 m. spalio 29 d. Sprendimo
van Landewyck ir kt. / Komisija
, 209/78–215/78 ir 218/78,
EU:C:1980:248
, 81 punktą ir 1983 m. birželio 7 d. Sprendimo
Musique Diffusion française ir kt. / Komisija
, 100/80–103/80, Rink.,
EU:C:1983:158
, 7 punktą), vis dėlto Komisija ir Taryba per administracinę procedūrą turi paisyti pagrindinių Sąjungos teisių, įskaitant teisę į gerą administravimą, įtvirtintą Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje. Konkrečiai kalbant, būtent šiame, o ne 47 minėtos chartijos straipsnyje reglamentuojama Komisijoje ir Taryboje vykdoma administracinė procedūra dėl apsaugos nuo valstybių, kurios nėra Sąjungos narės, vykdomo importo dempingo kaina (pagal analogiją žr. 2013 m. liepos 11 d. Sprendimo
Ziegler / Komisija
, C‑439/11 P, Rink.,
EU:C:2013:513
, 154 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Todėl ieškovių kaltinimą reikia aiškinti taip, kad jos teigia, jog buvo pažeista teisė į gerą administravimą, nes nebuvo tinkamai atsižvelgta į pastabas, kurias jos pateikė 2011 m. liepos 25 d. rašte. Ši teisė reiškia, kad kompetentinga institucija privalo rūpestingai ir nešališkai išnagrinėti visas konkrečiam atvejui svarbias aplinkybes (šiuo klausimu žr. 1991 m. lapkričio 21 d. Sprendimo
Technische Universität München
, C‑269/90, Rink.,
EU:C:1991:438
, 14 punktą; 2008 m. lapkričio 6 d. Sprendimo
Nyderlandai / Komisija
, C‑405/07 P, Rink.,
EU:C:2008:613
, 56 punktą ir 2013 m. rugsėjo 16 d. Sprendimo
ATC ir kt. / Komisija
, T‑333/10, Rink.,
EU:T:2013:451
, 84 punktą).
Nagrinėjamu atveju ginčijamo reglamento 60 konstatuojamojoje dalyje Taryba nurodė:
„Komentuodamas nustatytuosius faktus, vienas eksportuojantis Kinijos gamintojas teigė, kad tam tikri rodikliai, pavyzdžiui, gamyba, pardavimo apimtis, pelningumas, pajėgumų naudojimas ir užimtumas, nerodo jokių neigiamų pokyčių Sąjungos pramonėje. Tačiau ši bendrovė išanalizavo raidą tik 2009 m.–PTL, nors žala turėjo būti vertinama atsižvelgiant į Sąjungos pramonės raidą per visą nagrinėjamąjį laikotarpį – 2007 m.–PTL. Kaip paaiškinta 43–49 konstatuojamosiose dalyse, visi Kinijos gamintojo paminėti žalos rodikliai nagrinėjamuoju laikotarpiu rodė neigiamas tendencijas.“
Iš 2011 m. liepos 25 d. ieškovių rašto matyti, kad tik dėl laikotarpio nuo 2009 m. iki PTL ieškovės teigė, jog gamyba, pelningumas, pajėgumų naudojimas ir užimtumas Sąjungos pramonėje nerodo jokių neigiamų pokyčių, bet, atvirkščiai, rodo teigiamus pokyčius.
Ginčijamo reglamento 60 konstatuojamosios dalies antras sakinys „Tačiau ši bendrovė išanalizavo raidą tik 2009 m.–PTL, nors žala turėjo būti vertinama atsižvelgiant į Sąjungos pramonės raidą per visą nagrinėjamąjį laikotarpį – 2007 m.–PTL“ turi būti skaitomas ir aiškinamas atsižvelgiant į pirmąjį šios konstatuojamosios dalies sakinį. Taigi, nors aišku, kad savo 2011 m. liepos 25 d. rašte ieškovės taip pat rėmėsi nagrinėjamu laikotarpiu, išvada, kad tam tikri veiksniai neparodė neigiamų pokyčių, susijusi tik su pokyčiais nuo 2009 m. iki PTL.
Vadinasi, ieškovės klysta, kai iš esmės teigia, kad institucijos pažeidė rūpestingumo pareigą, atsižvelgiant į ginčijamo reglamento 60 konstatuojamojoje dalyje pateiktą vertinimą.
Galiausiai, kiek ieškovės iš esmės tvirtina, kad institucijos pažeidė rūpestingumo pareigą ir Pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą, nes neatsižvelgė į kitas jų pastabas, pateiktas 2011 m. liepos 25 d. rašte, reikia priminti, kad pagal šią nuostatą Sąjungos institucijos turi atsižvelgti į visus svarbius ir tinkamai dokumentais paremtus įrodymus, siekdamos nustatyti, ar antidempingo priemonių panaikinimas gali būti naudingas dempingo ir žalos tęstinumui ar pasikartojimui.
Dėl minėtų motyvų institucijos nepažeidė pareigos ginčijamame reglamente atsižvelgti į gamybos, pelningumo, pajėgumų naudojimo ir užimtumo neigiamų pokyčių Sąjungos pramonėje nebuvimą, apie kurį ieškovės kalba savo 2011 m. liepos 25 d. rašte. Be to, iš ginčijamo reglamento 59 konstatuojamosios dalies matyti, kad institucijos atsižvelgė į pelningumo, gamybos, pardavimo apimties, pajėgumų naudojimo, užimtumo lygio ir produktyvumo pokyčius Sąjungoje nuo 2007 m. iki PTL. Taigi institucijos atsižvelgė į minėtas aplinkybes nagrinėjamu laikotarpiu. Kiek ieškovės teigia, kad institucijos klaidingai įvertino minėtas aplinkybes, atsižvelgiant į 2011 m. liepos 25 d. jų rašte pateiktas pastabas, reikia konstatuoti, kad šis teiginys susijęs su ginčijamame reglamente pateikto vertinimo pagrįstumu, kuris yra trečiojo pagrindo dalykas. Todėl jis nepriklauso formalaus šio reglamento teisėtumo kontrolės sričiai. Darytina išvada, jog ieškovių kaltinimas, kad institucijos pažeidė rūpestingumo pareigą ir Pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą, motyvuojant tuo, kad jos tinkamai neatsižvelgė į ieškovių pastabas, pateiktas 2011 m. liepos 25 d. rašte, turi būti atmestas.
Dėl visų išdėstytų motyvų reikia atmesti pirmąjį ieškovių pagrindą, siejamą su jų procesinių teisių pažeidimu.
Dėl antrojo ieškinio pagrindo, siejamo su faktinėmis klaidomis
Įvadas
(Praleista)
Dėl antrojo ieškinio pagrindo pirmos dalies
(Praleista)
Dėl antrojo ieškinio pagrindo antros dalies
(Praleista)
Dėl antrojo ieškinio pagrindo trečios dalies
(Praleista)
Išvada
(Praleista)
Dėl trečiojo ieškinio pagrindo, siejamo su akivaizdžiomis vertinimo klaidomis
Įvadas
(Praleista)
Dėl trečiojo ieškinio pagrindo pirmos dalies
– Dėl akivaizdžių vertinimo klaidų ir Pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalies ir 3 straipsnio 2, 6 ir 7 dalių pažeidimo
(Praleista)
– Dėl motyvų nenurodymo
(Praleista)
– Išvada
(Praleista)
Dėl trečiojo ieškinio pagrindo antros dalies
– Įvadas
(Praleista)
– Dėl vertinimų, pateiktų ginčijamo reglamento 58 ir 59 konstatuojamosiose dalyse
(Praleista)
– Dėl vertinimų, pateiktų ginčijamo reglamento 61 konstatuojamojoje dalyje
(Praleista)
– Dėl vertinimų, pateiktų ginčijamo reglamento 62 konstatuojamojoje dalyje
(Praleista)
– Dėl vertinimų, pateiktų ginčijamo reglamento 64 konstatuojamojoje dalyje
(Praleista)
– Išvada
(Praleista)
Dėl bylinėjimosi išlaidų
(Praleista)

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (ketvirtoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Atmesti ieškinį.

2.
Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd
ir
Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG
padengia savo ir keturis penktadalius Europos Sąjungos Tarybos patirtų bylinėjimosi išlaidų.

3.
Taryba padengia vieną penktadalį savo bylinėjimosi išlaidų.

4.
Europos Komisija padengia savo patirtas bylinėjimosi išlaidas.

Prek
Labucka
Kreuschitz
Paskelbta 2014 m. gruodžio 12 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
Turinys

Ginčo aplinkybės

Procesas ir šalių reikalavimai

Dėl teisės

1. 1. Dėl priimtinumo

2. 2. Dėl esmės

Dėl pirmojo ieškinio pagrindo, siejamo su ieškovių procesinių teisių pažeidimu

Dėl antrojo ieškinio pagrindo, siejamo su faktinėmis klaidomis

Įvadas

Dėl antrojo ieškinio pagrindo pirmos dalies

Dėl antrojo ieškinio pagrindo antros dalies

Dėl antrojo ieškinio pagrindo trečios dalies

Išvada

Dėl trečiojo ieškinio pagrindo, siejamo su akivaizdžiomis vertinimo klaidomis

Įvadas

Dėl trečiojo ieškinio pagrindo pirmos dalies

– Dėl akivaizdžių vertinimo klaidų ir Pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalies ir 3 straipsnio 2, 6 ir 7 dalių pažeidimo

– Dėl motyvų nenurodymo

– Išvada

Dėl trečiojo ieškinio pagrindo antros dalies

– Įvadas

– Dėl vertinimų, pateiktų ginčijamo reglamento 58 ir 59 konstatuojamosiose dalyse

– Dėl vertinimų, pateiktų ginčijamo reglamento 61 konstatuojamojoje dalyje

– Dėl vertinimų, pateiktų ginčijamo reglamento 62 konstatuojamojoje dalyje

– Dėl vertinimų, pateiktų ginčijamo reglamento 64 konstatuojamojoje dalyje

– Išvada

Dėl bylinėjimosi išlaidų
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.
(
)	Pateikiami tik tie šio sprendimo punktai, kuriuos Bendrasis Teismas mano tikslinga paskelbti.