CELEX: 62013CJ0250
Trimitere preliminară
Securitate socială
Acord între Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană
Regulamentul (CEE) nr. 574/72
Articolul 107 alineatele (1) și (6)
Regulamentul (CE) nr. 987/2009
Articolul 90
Lucrători migranți
Conversia monedelor
Luare în considerare a prestațiilor familiale primite în Elveția la calcularea de către un stat membru a alocațiilor pentru creșterea copilului aflat în întreținere
Supliment reprezentând diferența dintre prestații
Data care trebuie luată în considerare pentru conversia în euro a prestațiilor familiale elvețiene

Cererea de decizie preliminară privește interpretarea articolului 107 din Regulamentul (CEE) nr. 574/72 al Consiliului din 21 martie 1972 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 de aplicare a regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității (
JO L 74, p. 1
, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 74), în versiunea sa modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996 (
JO 1997, L 28, p. 1
, Ediție specială, 05/vol. 4, p. 35), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1386/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iunie 2001 (
JO L 187, p. 1
, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 51, denumit în continuare „Regulamentul nr. 574/72”), precum și a articolului 90 din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (
JO L 284, p. 1
).
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între doamna Wagener, pe de o parte, și Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Villingen‑Schwenningen (Agenția Federală pentru Ocuparea Forței de Muncă – Casa de Alocații Familiale din Villingen‑Schwenningen, denumită în continuare „Familienkasse”), pe de altă parte, cu privire la acordarea în Germania a alocațiilor pentru creșterea copilului aflat în întreținere.
Cadrul juridic
Dreptul internațional
Acordul dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor, semnat la Luxemburg la 21 iunie 1999 (
JO 2002, L 114, p. 6
, Ediție specială, 11/vol. 74, p. 97, denumit în continuare „Acordul privind libera circulație a persoanelor”, a intrat în vigoare la 1 iunie 2002.
Articolul 8 din acest acord prevede că părțile contractante adoptă dispoziții, în conformitate cu anexa II la acordul respectiv, pentru coordonarea sistemelor de securitate socială.
Articolul 1 din anexa II la același acord prevedea, în versiunea sa inițială:
„(1)   Părțile contractante convin, în ceea ce privește coordonarea sistemelor de securitate socială, să aplice între ele actele comunitare la care se face trimitere, astfel cum sunt în vigoare la data semnării acordului și astfel cum au fost modificate de secțiunea A din prezenta anexă […]
(2)   Termenii «stat membru» sau «state membre» care figurează în actele menționate la secțiunea A din prezenta anexă cuprind și Elveția pe lângă statele a căror situație este reglementată de actele comunitare relevante.”
Versiunea inițială a secțiunii A din anexa II la Acordul privind libera circulație a persoanelor făcea referire la Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității (
JO L 149, p. 2
, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26), în versiunea sa modificată și actualizată prin Regulamentul nr. 118/97, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 307/1999 al Consiliului din 8 februarie 1999 (
JO L 38, p. 1
, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 103, denumit în continuare „Regulamentul nr. 1408/71”), precum și la Regulamentul nr. 574/72.
Dreptul Uniunii
Regulamentele (CEE) nr. 1408/71 și nr. 574/72
Potrivit articolului 13 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul nr. 1408/71, persoana care desfășoară o activitate salariată pe teritoriul unui stat membru (denumit în continuare „statul de încadrare în muncă”) se supune, în principiu, legislației acestui stat. În plus, conform articolului 73 din acest regulament, lucrătorul salariat aflat sub incidența legislației statului respectiv are dreptul, în ceea ce privește membrii de familie care au reședința într‑un alt stat membru (denumit în continuare „statul de reședință”), la prestațiile familiale prevăzute de legislația primului stat ca și cum ar avea reședința pe teritoriul acestuia, sub rezerva dispozițiilor anexei VI la regulamentul menționat.
Potrivit articolului 10 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 574/72:
„Dreptul la prestații sau alocații familiale datorate în temeiul legislației unui stat membru, conform căreia dobândirea dreptului la aceste prestații sau alocații nu este subordonată unor condiții de asigurare, activitate salariată sau independentă, se suspendă atunci când, în cursul aceleiași perioade și pentru același membru de familie, sunt datorate prestații numai în temeiul legislației naționale a altui stat membru sau prin aplicarea articolului 73, 74, 77 sau 78 din [Regulamentul nr. 1408/71], până la concurența sumei prestațiilor respective.”
Articolul 107 din Regulamentul nr. 574/72, intitulat „Conversia monetară”, are următorul cuprins:
„(1)   În aplicarea următoarelor dispoziții:
(a)
din [Regulamentul nr. 1408/71]: articolul 12 alineatele (2), (3) și (4), articolul 14d alineatul (1), articolul 19 alineatul (1) litera (b) ultima teză, articolul 22 alineatul (1) punctul (ii) ultima teză, articolul 25 alineatul (1) litera (b) penultima teză, articolul 41 alineatul (1) literele (c) și (d), articolul 46 alineatul (4), articolul 46a alineatul (3), articolul 50, articolul 52 litera (b) ultima teză, articolul 55 alineatul (1) punctul (ii) ultima teză, articolul 70 alineatul (1) primul paragraf, articolul 71 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și litera (b) punctul (ii) penultima teză;
(b)
din [Regulamentul nr. 574/72]: articolul 34 alineatele (1), (4) și (5),
rata de conversie într‑o monedă a sumelor calculate într‑o altă monedă de schimb este rata calculată de către Comisie pe baza mediei lunare, aferentă perioadei de referință definite la alineatul (2), a ratelor de schimb de referință publicate de Banca Centrală Europeană.”
(2)   Perioada de referință este:
—
ianuarie pentru cursurile de schimb aplicabile de la 1 aprilie următor;
—
aprilie pentru cursurile de schimb aplicabile de la 1 iulie următor;
—
iulie pentru cursurile de schimb aplicabile de la 1 octombrie următor;
—
octombrie pentru cursurile de schimb aplicabile de la 1 ianuarie următor.
(4)   Cursurile de schimb ce trebuie luate în considerare pentru stabilirea cursurilor de schimb pentru cazurile menționate la alineatul (1) sunt stabilite de Comisia administrativă [pentru securitatea socială a lucrătorilor migranți] la propunerea Comisiei de audit.
(5)   Cursurile de schimb ce trebuie aplicate în cazurile prevăzute la alineatul (1) se publică în
Jurnalul Oficial al Comunităților Europene
în cursul penultimei luni înaintea lunii din a cărei primă zi urmează să se aplice.
(6)   În cazurile care nu sunt prevăzute la alineatul (1), conversia se efectuează la cursul oficial de schimb din ziua plății atât pentru plată, cât și pentru rambursarea prestațiilor.”
Regulamentele (CE) nr. 883/2004 și nr. 987/2009
Regulamentul nr. 1408/71 a fost înlocuit cu Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (
JO L 166, p. 1
, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82, rectificare în
JO L 200, p. 1
). Regulamentul nr. 574/72 a fost înlocuit cu Regulamentul nr. 987/2009. Aceste noi regulamente au devenit aplicabile la 1 mai 2010, conform articolului 91 din Regulamentul nr. 883/2004 și articolului 97 din Regulamentul nr. 987/2009.
În urma adoptării acestor regulamente, Decizia nr. 1/2012 a Comitetului mixt instituit în temeiul Acordului dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor din 31 martie 2012 de înlocuire a anexei II la acordul respectiv referitoare la coordonarea sistemelor de securitate socială (
JO L 103, p. 51
) a prevăzut, începând cu 1 aprilie 2012, data intrării sale în vigoare, o nouă versiune a acestei anexe. Secțiunea A din anexa menționată, în această nouă versiune, face referire la Regulamentele nr. 883/2004 și nr. 987/2009 în loc de Regulamentele nr. 1408/71 și nr. 574/72.
Potrivit articolului 67 din Regulamentul nr. 883/2004, o persoană are dreptul la prestații familiale în conformitate cu legislația statului membru competent, inclusiv pentru membrii familiei sale care își au reședința în alt stat membru.
Articolul 68 alineatul (2) din regulamentul respectiv prevede:
„În cazul cumulului de drepturi, prestațiile familiale se acordă în conformitate cu legislația desemnată ca având prioritate în conformitate cu alineatul (1). Drepturile la prestații familiale acordate în temeiul altei sau altor legislații conflictuale se suspendă până la valoarea prevăzută de prima legislație și se acordă, după caz, sub forma unui supliment reprezentând diferența, pentru partea care depășește această valoare. Nu este însă necesar ca această diferență suplimentară să fie acordată copiilor care sunt rezidenți într‑un alt stat membru, dacă dreptul la prestațiile în cauză se întemeiază exclusiv pe locul de reședință.”
Articolul 87 alineatul (1) din același regulament conține următoarea dispoziție tranzitorie care, conform articolului 93 din Regulamentul nr. 987/2009, se aplică și situațiilor reglementate de acest din urmă regulament:
„În conformitate cu prezentul regulament, nu se dobândesc drepturi pentru perioada anterioară datei aplicării sale.”
Articolul 90 din Regulamentul nr. 987/2009 prevede:
„În scopul punerii în aplicare a [Regulamentului nr. 883/2004] și a [Regulamentului nr. 987/2009], cursul de schimb între cele două monede este cursul de referință publicat de Banca Centrală Europeană. Comisia administrativă [pentru coordonarea sistemelor de securitate socială] fixează data care trebuie luată în considerare pentru stabilirea cursului de schimb.”
Această comisie a adoptat Decizia nr. H3 din 15 octombrie 2009 privind datele care trebuie luate în considerare pentru stabilirea cursurilor de schimb menționate la articolul 90 din Regulamentul nr. 987/2009 (
JO 2010, C 106, p. 56
).
Dreptul german
Articolul 62 alineatul (1) punctul 1 din Legea privind impozitul pe venit (Einkommensteuergesetz) prevede:
„În ceea ce privește copiii în sensul articolului 63, are dreptul la alocații familiale în temeiul prezentei legi orice persoană:
1.
care își are domiciliul sau reședința obișnuită pe teritoriul național […]”.
Sub titlul „Alte prestații pentru copii”, articolul 65 alineatul (1) punctul 2 din legea respectivă prevede:
„Alocațiile pentru creșterea copilului aflat în întreținere nu sunt plătite pentru un copil care beneficiază de una dintre prestațiile următoare sau care ar beneficia de una dintre aceste prestații dacă s‑ar fi formulat o cerere în acest sens:
[…]
2.
prestații pentru copii acordate în străinătate și care sunt comparabile cu alocațiile pentru creșterea copilului aflat în întreținere sau cu una dintre prestațiile menționate la punctul 1”.
Litigiul principal și întrebările preliminare
Soții Wagener locuiesc în Germania împreună cu cei trei copii ai lor. Doamna Wagener nu desfășoară nicio activitate profesională. Domnul Wagener lucrează în Elveția ca salariat din data de 1 octombrie 2006. Datorită acestei activități, el a primit, în franci elvețieni, alocații familiale pentru cei trei copii ai săi pentru perioada cuprinsă între luna octombrie 2006 și luna noiembrie 2011.
În cursul aceleiași perioade, domnul Wagener a primit și în Germania alocații pentru creșterea copilului aflat în întreținere. Întrucât Familienkasse nu a fost informată cu privire la activitatea profesională desfășurată de domnul Wagener în Elveția, aceste alocații au fost plătite integral.
După ce, în luna februarie 2012, a fost informată cu privire la desfășurarea acestei activități, Familienkasse, prin decizia din 18 octombrie 2012, a anulat acordarea alocațiilor respective începând cu luna octombrie 2006, solicitând rambursarea cuantumului acestora.
În aceste condiții, Familienkasse a considerat că doamna Wagener avea dreptul, în temeiul articolului 10 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 574/72, la anumite alocații din partea statului german, numite „diferențiale”, într‑un cuantum corespunzător diferenței dintre cuantumurile alocațiilor germane pentru creșterea copilului aflat în întreținere și cea a alocațiilor familiale elvețiene. Astfel, Familienkasse a invitat‑o pe doamna Wagener să formuleze o cerere în acest sens.
Cu toate acestea, în urma comunicării cuantumului precis al alocațiilor familiale primite în Elveția, Familienkasse a respins, prin decizia din 17 octombrie 2012, cererea de acordare a unui supliment reprezentând diferența dintre prestații pentru perioada cuprinsă între luna octombrie 2006 și luna noiembrie 2011 în privința primilor doi copii ai doamnei Wagener, apreciind că cuantumurile alocațiilor elvețiene erau mai mari decât cele ale alocațiilor germane. În privința celui de al treilea copil, Familienkasse a acordat doamnei Wagener pentru această perioadă de cinci ani un supliment reprezentând diferența dintre prestații în cuantum de 39,42 euro.
Pentru conversia în euro a prestațiilor familiale elvețiene, Familienkasse s‑a bazat pe un curs de schimb stabilit de Bundesagentur für Arbeit (Agenția Federală pentru Ocuparea Forței de Muncă) pentru trimestrul al patrulea 2012.
Prin reclamația din 8 noiembrie 2012, doamna Wagener a contestat aplicarea acestui curs de schimb. Prin decizia din 21 noiembrie 2012, Familienkasse a respins această reclamație, precizând că respectiva conversie s‑a efectuat în conformitate cu articolul 107 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 574/72.
Ulterior, doamna Wagener a introdus o acțiune la instanța de trimitere, susținând în principal că respectiva conversie trebuie să se efectueze în conformitate cu Regulamentele nr. 883/2004 și nr. 987/2009 coroborate cu Decizia nr. H3.
Instanța de trimitere apreciază, pe de o parte, că aceste regulamente nu se aplică în ceea ce privește Confederația Elvețiană decât începând cu 1 aprilie 2012. Pe de altă parte, aceasta invocă jurisprudența națională divergentă referitoare la conversia monedelor pentru calculul drepturilor la suplimentul reprezentând diferența dintre prestații. Astfel, în timp ce anumite instanțe naționale au aplicat articolul 107 alineatul (6) din Regulamentul nr. 574/72, altele precum Finanzgericht München (Tribunalul Financiar din München) s‑au întemeiat pe articolul 107 alineatul (1) din acest regulament, deși articolul 10 din regulamentul menționat nu este menționat în această dispoziție.
Potrivit acestei din urmă instanțe, articolul 107 alineatul (6) din Regulamentul nr. 574/72 nu se pretează la conversia monetară a prestațiilor sociale în vederea calculării unui supliment reprezentând diferența dintre prestațiile familiale în temeiul articolului 10 din acest regulament, întrucât nu precizează data la care trebuie efectuată această conversie. În plus, aplicarea articolului 107 alineatul (6) din respectivul regulament ar face mai complexe modalitățile practice de calcul de către autoritatea competentă a prestațiilor plătite o perioadă îndelungată unui număr mare de beneficiari, obligând această autoritate să calculeze cuantumul prestațiilor respective în funcție de data fiecărei plăți a prestațiilor respective pentru fiecare beneficiar în parte. Astfel, ar exista o lacună în dreptul Uniunii care ar trebui corectată prin aplicarea prin analogie a articolului 107 alineatul (1) din același regulament.
În aceste condiții, Finanzgericht Baden‑Württemberg a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)
În împrejurări precum cele din litigiul principal, în care o casă de alocații familiale germană a acordat și a plătit prin compensare la 17 octombrie 2012, în temeiul articolului 10 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 574/72, prestații pentru copii aferente perioadei octombrie 2006-noiembrie 2011, având drept valoare diferența față de alocațiile familiale acordate de Confederația Elvețiană, conversia alocațiilor familiale elvețiene din franci elvețieni în euro trebuie să aibă loc potrivit articolului 107 alineatul (1) din Regulamentul nr. 574/72, potrivit articolului 107 alineatul (6) din Regulamentul nr. 574/72 sau potrivit articolului 90 din Regulamentul nr. 987/2009 coroborat cu [Decizia nr. H3]?
2)
În cazul în care, potrivit răspunsului la prima întrebare, conversia trebuie să se facă complet sau parțial conform articolului 107 alineatul (6) din Regulamentul nr. 574/72: în împrejurările menționate la prima întrebare, este relevantă pentru conversie data la care s‑a efectuat plata prestației străine care urmează să fie scăzută sau este relevantă data la care se plătește prestația națională din care se va scădea prestația străină?
3)
În cazul în care, potrivit răspunsului la prima întrebare, conversia trebuie să se facă complet sau parțial conform articolului 107 alineatul (1) din Regulamentul nr. 574/72: în împrejurări precum cele din litigiul principal, cum va avea loc stabilirea perioadei de referință în temeiul articolului 107 alineatele (2) și (4) din Regulamentul nr. 574/72? Este relevantă pentru conversie data la care instituția debitoare elvețiană a acordat sau a plătit prestațiile familiale care urmează să fie scăzute?
4)
În cazul în care, potrivit răspunsului la prima întrebare, conversia trebuie să se facă complet sau parțial conform articolului 90 din Regulamentul nr. 987/2009 coroborat cu Decizia nr. H3 […]: conform cărei dispoziții [punctul 2, punctul 3 litera (a) sau punctul 3 litera (b)] din Decizia nr. H3 […] și în ce mod va avea loc conversia prestațiilor familiale, în cazul în care legislația națională privind prestațiile familiale naționale prevede o excludere a prestațiilor [articolul 65 alineatul (1) punctul 2 din Legea privind impozitul pe venit], iar acordarea are loc doar în temeiul dreptului Uniunii? Este relevantă pentru conversie data la care instituția elvețiană debitoare a acordat sau a plătit prestațiile familiale?”
Cu privire la întrebările preliminare
Cu privire la prima întrebare
Prin intermediul primei întrebări, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă, în împrejurări precum cele din litigiul principal, conversia monetară a alocațiilor familiale trebuie efectuată conform articolului 107 alineatul (1) din Regulamentul nr. 574/72, conform articolului 107 alineatul (6) din acest regulament sau conform articolului 90 din Regulamentul nr. 987/2009.
În această privință, din articolul 1 alineatul (1) din anexa II la Acordul privind libera circulație a persoanelor coroborat cu Decizia nr. 1/2012 reiese că, în domeniul coordonării prestațiilor prevăzute în acordul respectiv, Regulamentele nr. 1408/71 și nr. 574/72 se aplică în perioada cuprinsă între 1 iunie 2002 și 31 martie 2012. În schimb, Regulamentele nr. 883/2004 și nr. 987/2009 se aplică începând cu 1 aprilie 2012.
În litigiul principal, este de competența autorităților germane să convertească în euro prestațiile familiale plătite de statul elvețian, aferente perioadei cuprinse între luna octombrie 2006 și luna noiembrie 2011. Dreptul la aceste prestații este astfel reglementat prin dispozițiile Regulamentelor nr. 1408/71 și nr. 574/72, mai precis, prin articolul 13 alineatul (2) litera (a) și prin articolul 73 din Regulamentul nr. 1408/71, precum și prin articolul 10 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 574/72, iar nu prin dispozițiile Regulamentelor nr. 883/2004 și nr. 987/2009.
În aceste condiții, conversia monetară a prestațiilor respective trebuie efectuată în temeiul articolului 107 din Regulamentul nr. 574/72 privind conversia prestațiilor prevăzute de dispozițiile Regulamentelor nr. 1408/71 și nr. 574/72, iar nu în temeiul articolului 90 din Regulamentul nr. 987/2009, întrucât, potrivit acestei din urmă dispoziții, aceasta este dedicată exclusiv aplicării dispozițiilor Regulamentelor nr. 883/2004 și nr. 987/2009.
Pentru a identifica alineatul articolului 107 din Regulamentul nr. 574/72 aplicabil litigiului principal, trebuie amintit că articolul 107 alineatul (1) din acest regulament definește modalitățile de conversie monetară exclusiv în scopul aplicării dispozițiilor expres menționate în acesta (a se vedea în acest sens Hotărârea Grisvard și Kreitz, C‑201/91,
EU:C:1992:368
, punctele 23 și 25).
Or, articolul 107 alineatul (1) din regulamentul respectiv nu se referă nici la articolul 13 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul nr. 1408/71, nici la articolul 73 din acest regulament, nici la articolul 10 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 574/72. În consecință, nu poate fi aplicat în litigiul principal.
Întrucât articolul 107 alineatul (6) din Regulamentul nr. 574/72 trebuie, potrivit formulării sale, să se aplice în cazurile care nu sunt prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din acest regulament, această primă dispoziție este cea care reglementează conversia monetară a prestațiilor în discuție în litigiul principal.
Această concluzie nu este infirmată de argumentul potrivit căruia articolul 107 alineatul (6) din regulamentul respectiv nu facilitează operațiunile de conversie monetară a prestațiilor în vederea calculării suplimentului reprezentând diferența dintre alocațiile familiale în temeiul articolului 10 din același regulament.
Astfel, întrucât formularea articolului 107 din Regulamentul nr. 574/72 este clară în ceea ce privește raportul dintre alineatele (1) și (6), argumentele fondate pe o mai mare comoditate a metodei menționate la articolul 107 alineatul (1) din acest regulament nu pot contrazice o astfel de formulare (a se vedea în acest sens Hotărârea Grisvard și Kreitz,
EU:C:1992:368
, punctele 23 și 25).
În ceea ce privește existența unor eventuale nelămuriri privind data conversiei monetare în temeiul articolului 107 alineatul (6) din regulamentul respectiv, ea nu ar putea justifica neaplicarea acestei dispoziții. Răspunsul la aceste întrebări trebuie, dimpotrivă, să rezulte din interpretarea dispoziției în cauză.
Având în vedere toate considerațiile precedente, trebuie să se răspundă la prima întrebare că, în împrejurări precum cele din litigiul principal, conversia monetară a alocațiilor familiale trebuie efectuată conform articolului 107 alineatul (6) din Regulamentul nr. 574/72.
Cu privire la a doua întrebare
Prin intermediul celei de a doua întrebări, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă articolul 107 alineatul (6) din Regulamentul nr. 574/72 trebuie interpretat în sensul că o conversie monetară a alocațiilor familiale precum cele în discuție în litigiul principal, în vederea calculării suplimentului reprezentând diferența dintre alocațiile familiale în temeiul articolului 10 alineatul (1) litera (a) din acest regulament, trebuie efectuată la cursul de schimb oficial din ziua plății acestor alocații de către statul de încadrare în muncă sau în sensul că trebuie efectuată la cursul de schimb oficial din ziua plății acestui supliment de către statul de reședință.
În această privință, articolul 107 alineatul (6) din regulamentul respectiv prevede că, în cazul plății prestațiilor, conversia monetară se face la cursul de schimb oficial din ziua plății.
Pe de altă parte, reiese din articolul 13 alineatul (2) litera (a) și din articolul 73 din Regulamentul nr. 1408/71 coroborate cu articolul 10 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 574/72 că lucrătorul are dreptul la totalitatea alocațiilor familiale prevăzute de legislația statului de încadrare în muncă, în timp ce dreptul său la alocațiile familiale prevăzute de legislația statului de reședință este suspendat până la concurența cuantumului acestor prime prestații.
Rezultă că, atunci când alocațiile familiale prevăzute de legislația statului de încadrare în muncă sunt mai mari decât cele prevăzute de legislația statului de reședință, dreptul lucrătorului la acestea din urmă este suspendat pentru integralitatea lor. Prin urmare, un astfel de lucrător nu primește nicio plată din partea statului de reședință.
Or, dat fiind că formularea articolului 107 alineatul (6) din Regulamentul nr. 574/72 leagă în mod necondiționat conversia prestațiilor de cursul de schimb oficial din ziua „plății”, acesta trebuie interpretat ca vizând conversia prestațiilor plătite de statul de încadrare în muncă în măsura în care plata acestora se efectuează în orice caz, în timp ce plata prestațiilor prevăzute de statul de reședință nu se efectuează decât în condiții precise și, prin urmare, este condiționată și incertă.
O astfel de interpretare garantează de altfel efectul util al regulilor anticumul, precum cea prevăzută la articolul 10 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 574/72, care urmăresc să garanteze beneficiarului prestațiilor plătite de mai multe state membre un cuantum total al prestațiilor care este identic cu cuantumul prestației celei mai favorabile care i se cuvine în temeiul legislației unuia singur dintre aceste state (a se vedea în acest sens Hotărârea Romano, 98/80,
EU:C:1981:104
, punctul 24).
Astfel, trebuie arătat că, într‑un litigiu precum cel principal, beneficiarul alocațiilor familiale plătite de statul de încadrare în muncă își are reședința în statul membru care acordă suplimentul reprezentând diferența dintre prestațiile de alocații familiale, astfel încât alocațiile plătite de statul de încadrare în muncă sunt transferate în statul de reședință. Or, persoana interesată poate beneficia de suplimentul respectiv în statul de reședință abia în urma plății acestei prestații de către statul de încadrare în muncă și a conversiei cuantumului acesteia în moneda statului de reședință, în cazul în care cuantumul convertit este mai mic decât cel al aceleiași prestații datorate în temeiul legislației statului de reședință.
Având în vedere toate considerațiile precedente, trebuie să se răspundă la a doua întrebare că articolul 107 alineatul (6) din Regulamentul nr. 574/72 trebuie interpretat în sensul că, pentru conversia monetară a alocațiilor familiale precum cele în discuție în litigiul principal, în vederea calculării suplimentului reprezentând diferența dintre prestațiile de alocații familiale în temeiul articolului 10 alineatul (1) litera (a) din acest regulament, trebuie să se utilizeze cursul de schimb oficial din ziua plății acestor alocații de către statul de încadrare în muncă.
Cu privire la a treia și a patra întrebare
Având în vedere răspunsul dat la prima întrebare, nu este necesar să se răspundă la a treia și la a patra întrebare.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera a noua) declară:

1)
În împrejurări precum cele din litigiul principal, conversia monetară a alocațiilor familiale trebuie efectuată conform articolului 107 alineatul (6) din Regulamentul (CEE) nr. 574/72 al Consiliului din 21 martie 1972 de stabilire a modalităților de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea sa modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1386/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iunie 2001.

2)
Articolul 107 alineatul (6) din Regulamentul nr. 574/72, în versiunea sa modificată și actualizată prin Regulamentul nr. 118/97, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1386/2001, trebuie interpretat în sensul că, pentru conversia monetară a alocațiilor familiale precum cele în discuție în litigiul principal, în vederea calculării suplimentului reprezentând diferența dintre prestațiile de alocații familiale în temeiul articolului 10 alineatul (1) litera (a) din acest regulament, trebuie să se utilizeze cursul de schimb oficial din ziua plății acestor alocații de către statul membru pe teritoriul căruia lucrătorul în cauză desfășoară o activitate salariată.

Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: germana.