CELEX: 62013CJ0032
Securitate socială
Regulamentul (CEE) nr. 1408/71
Alocații familiale
Articolele 77 și 78
Prestații pentru copiii aflați în întreținerea titularilor de pensii sau de indemnizații și pentru orfani
Regulamentul (CE) nr. 883/2004
Prestații familiale
Articolul 67
Membrii de familie care își au reședința într-un alt stat membru
Noțiunea «pensie»
Titularul unei pensii acordate în temeiul reglementării germane pentru educarea copiilor, după decesul persoanei de care acest titular divorțase («Erziehungsrente»)

Cererea de decizie preliminară privește interpretarea articolelor 77 și 78 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996 (
JO 1997, L 28, p. 1
, Ediție specială, 05/vol. 4, p. 35), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 592/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008 (
JO L 177, p. 1
, denumit în continuare „Regulamentul nr. 1408/71”), precum și a articolului 67 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (
JO L 166, p. 1
, rectificare în
JO 2004, L 200, p. 1
, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 988/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 (
JO L 284, p. 43
, denumit în continuare „Regulamentul nr. 883/2004”).
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între doamna Würker, pe de o parte, și Familienkasse Nürnberg (Casa de alocații familiale din Nürnberg, denumită în continuare „Familienkasse”), pe de altă parte, cu privire la refuzul acesteia din urmă de a‑i plăti doamnei Würker alocații pentru copiii aflați în întreținere.
Cadrul juridic
Dreptul Uniunii
Regulamentul nr. 1408/71
Articolul 1 litera (u) din Regulamentul nr. 1408/71 prevede că, în sensul acestui regulament:
„(i)
prestații familiale
înseamnă toate prestațiile în natură sau în numerar menite să acopere cheltuielile familiale în temeiul dispozițiilor articolului 4 alineatul (1) litera (h), cu excepția alocațiilor speciale pentru nou‑născuți sau de adopție menționate în anexa II;
(ii)
indemnizații familiale
înseamnă prestațiile periodice în numerar acordate exclusiv în funcție de numărul și, dacă este cazul, [de] vârsta membrilor de familie”.
Potrivit articolului 4 alineatul (1) litera (h) din regulamentul menționat, acesta din urmă se aplică „tuturor legislațiilor referitoare la următoarele domenii de securitate socială: [...] prestații familiale”.
În cuprinsul titlului III din același regulament, intitulat „Dispoziții speciale privind diferitele categorii de prestații”, capitolul 3, care reunește articolele 44-51a, este intitulat „Limita de vârstă și decesul (pensii)”, în timp ce capitolul 8, în care figurează articolele 77-79a, este intitulat „Prestațiile pentru copiii aflați în întreținerea titularilor de pensii sau de indemnizații și pentru orfani”.
Articolul 77 din Regulamentul nr. 1408/71, intitulat „Copiii aflați în întreținerea titularilor de pensii sau indemnizații”, prevede:
„(1)   Termenul «prestații», în sensul prezentului articol, desemnează alocațiile familiale pentru titularii unei pensii sau [unei] indemnizații pentru limită de vârstă, invaliditate sau accident de muncă sau boală profesională, precum și majorările sau suplimentele la aceste pensii sau indemnizații prevăzute pentru copiii acestor titulari, cu excepția suplimentelor acordate în temeiul asigurării pentru accidente de muncă și boli profesionale.
(2)   Prestațiile se acordă în conformitate cu următoarele reguli, indiferent de statul membru pe al cărui teritoriu titularul pensiei sau indemnizației sau copiii au reședința:
(a)
unui titular al unei pensii sau [unei] indemnizații datorate în temeiul legislației unui singur stat membru, în conformitate cu legislația statului membru competent pentru acordarea pensiei sau indemnizației;
[...]”
Articolul 78 din acest regulament, intitulat „Orfanii”, are următorul cuprins:
„(1)   Termenul «prestații», în sensul prezentului articol, înseamnă alocațiile familiale și, după caz, alocațiile suplimentare sau speciale pentru orfani.
(2)   Prestațiile pentru orfani se acordă în conformitate cu următoarele reguli, indiferent de statul membru pe al cărui teritoriu orfanul sau persoana fizică sau juridică care îl întreține efectiv are reședința:
(a)
pentru orfanul unui lucrător salariat sau al unui lucrător care a desfășurat o activitate independentă decedat după ce s‑a aflat sub incidența legislației unui stat membru, numai în conformitate cu legislația statului respectiv;
(b)
pentru orfanul unui lucrător salariat sau al unui lucrător care a desfășurat o activitate independentă decedat după ce s‑a aflat sub incidența legislației mai multor state membre:
[...]
[...]”
Articolul 79 din regulamentul menționat, intitulat „Dispoziții comune privind prestațiile pentru copiii aflați în întreținerea titularilor de pensii sau indemnizații și pentru orfani”, prevede la alineatul (1) primul paragraf:
„Prestațiile, în sensul articolelor 77, 78 și 78a, se acordă, în conformitate cu legislația stabilită prin punerea în aplicare a dispozițiilor respectivelor articole, de către instituția responsabilă pentru aplicarea acestei legislații și pe cheltuiala acesteia, ca și cum titularul pensiilor sau indemnizațiilor sau persoana decedată s‑ar fi supus numai legislației statului competent.”
Regulamentul nr. 883/2004
Regulamentul nr. 1408/71 a fost înlocuit prin Regulamentul nr. 883/2004, care, conform articolului 91 din acesta din urmă și articolului 97 din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului nr. 883/2004 (
JO L 284, p. 1
), a devenit aplicabil la 1 mai 2010, dată de la care Regulamentul nr. 1408/71 a fost abrogat.
Considerentul (34) al Regulamentului nr. 883/2004 prevede:
„Deoarece prestațiile familiale au un domeniu de aplicare foarte larg, în măsura în care unele acoperă situații care ar putea fi descrise drept clasice, în timp ce altele se disting prin caracterul lor specific, [...] este necesar să se reglementeze toate aceste prestații.”
Articolul 1 din acest regulament prevede:
„În sensul prezentului regulament:
[...]
(w)
«pensia» include, de asemenea, indemnizațiile, prestațiile în capital care le pot substitui și plățile efectuate cu titlu de rambursare a cotizațiilor, precum și, sub rezerva dispozițiilor din titlul III, majorările rezultate din reevaluare sau alocațiile suplimentare;
[...]
(z)
«prestații familiale»: toate prestațiile în natură sau în numerar pentru acoperirea cheltuielilor familiei, cu excepția avansurilor din pensiile alimentare și a alocațiilor speciale de naștere sau de adopție prevăzute în anexa I.”
Articolul 67 din regulamentul menționat are următorul cuprins:
„Persoana are dreptul la prestații familiale în conformitate cu legislația statului membru competent, inclusiv pentru membrii familiei sale care își au reședința în alt stat membru, ca și cum aceștia și‑ar avea reședința în primul stat membru. Cu toate acestea, titularul unei pensii are dreptul la prestații familiale în conformitate cu legislația statului membru competent pentru pensia sa.”
Dreptul german
Dreptul la plata alocațiilor pentru copiii aflați în întreținere se întemeiază pe Legea privind alocațiile pentru copiii aflați în întreținere (Bundeskindergeldgesetz).
Legea privind impozitul pe venit (Einkommensteuergesetz) subordonează plata alocațiilor pentru copiii aflați în întreținere condiției ca beneficiarul să fie supus integral la plata impozitului în Germania și, prin urmare, potrivit instanței de trimitere, condiției ca acesta să aibă reședința în statul membru menționat.
În temeiul articolului 47 alineatul (1) din cartea VI din Codul securității sociale (Sozialgesetzbuch, Sechstes Buch, denumit în continuare „SGB VI”), persoanele asigurate au dreptul la pensia pentru educare până la împlinirea vârstei normale de pensionare în cazul în care:
—
desfacerea căsătoriei lor s‑a pronunțat după data de 30 iunie 1977, iar persoana de care au divorțat (denumită în continuare „fostul soț”) a decedat,
—
cresc propriul copil sau copilul fostului soț decedat (limită de vârstă: 18 ani),
—
nu s‑au recăsătorit și
—
au realizat, până la data decesului fostului soț, perioada generală de stagiu.
În decizia de trimitere se arată că, potrivit legislației germane, pensia pentru educare are caracterul unei pensii de urmaș (pensie pentru deces).
Litigiul principal și întrebările preliminare
Doamna Würker, resortisant german născut la 24 februarie 1963, primește o pensie pentru educare în temeiul articolului 47 alineatul (1) din SGB VI în urma decesului, la 4 decembrie 1991, al fostului său soț, împreună cu care are un copil, Diana.
Doamna Würker trăiește în Suedia de la 1 septembrie 2008 împreună cu ceilalți doi copii ai săi, Laura și Chris, precum și cu tatăl lor, fără a fi căsătorită cu acesta din urmă.
Potrivit instanței de trimitere, chiar dacă Diana a împlinit vârsta de 18 ani, doamna Würker are, în temeiul articolului 47 alineatul (1) din SGB VI, dreptul la o pensie pentru educare în favoarea copiilor săi Laura și Chris, născuți la 24 martie 1995 și, respectiv, la 15 noiembrie 1997.
Din dosarul de care dispune Curtea reiese că autoritățile suedeze, luând în considerare în special perceperea de către doamna Würker a pensiei pentru educare prevăzută de SGB VI, au respins o cerere a persoanei interesate prin care aceasta solicita să i se acorde alocațiile familiale prevăzute de reglementarea suedeză.
În plus, potrivit deciziei de trimitere, nu se contestă de către părțile din litigiul principal că, de la 1 septembrie 2008, doamna Würker nu se mai poate prevala de un drept la alocațiile pentru copiii aflați în întreținere în temeiul Legii privind impozitul pe venit. Astfel, printr‑o decizie din 11 ianuarie 2010, Casa de alocații familiale din Plauen (Germania) a respins o cerere a doamnei Würker de acordare a beneficiului unei astfel de alocații pentru motivul lipsei reședinței și al nesupunerii persoanei interesate la plata impozitului pe venit în Germania. Această decizie a devenit definitivă.
Printr‑o decizie din 7 septembrie 2010, Familienkasse a confirmat respingerea, din 22 februarie 2010, a cererii doamnei Würker de acordare, începând cu mutarea sa în Suedia, a alocațiilor pentru copiii aflați în întreținere în favoarea copiilor săi Laura și Chris. Această decizie a fost motivată prin faptul că, pe de o parte, doamna Würker nu percepea niciunul dintre tipurile de pensii menționate la articolul 77 din Regulamentul nr. 1408/71 și că, pe de altă parte, articolul 78 din acest regulament conferă cu atât mai puțin copiilor în cauză un drept la alocațiile respective cu cât aceștia nu sunt copiii fostului soț decedat al doamnei Würker.
Acțiunea din litigiul principal este îndreptată împotriva acestei decizii. Potrivit instanței de trimitere, litigiul cu care este sesizată are ca obiect dreptul la plata alocațiilor pentru copiii aflați în întreținere întemeiat pe Legea privind alocațiile pentru copiii aflați în întreținere coroborată cu normele de coordonare a sistemelor de securitate socială la nivelul Uniunii.
În urma unei cereri a instanței respective adresate Familienkasse, aceasta din urmă a considerat că doamna Würker nu putea să pretindă beneficiul alocațiilor pentru copiii aflați în întreținere nici în temeiul Regulamentului nr. 883/2004, care a înlocuit Regulamentul nr. 1408/71 de la 1 mai 2010.
Instanța de trimitere arată că, pentru perioada cuprinsă între luna septembrie 2008 și luna aprilie 2010, este înclinată să urmeze argumentația Familienkasse. În schimb, pentru perioada începând de la 1 mai 2010, această instanță consideră că, în baza articolului 67 din Regulamentul nr. 883/2004, se justifică un drept la prestații familiale în temeiul reglementării germane.
În aceste condiții, Sozialgericht Nürnberg a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)
Articolul 77 sau articolul 78 din Regulamentul [...] nr. 1408/71 trebuie interpretat în sensul că perceperea unei pensii pentru educare («Erziehungsrente») conferă un drept față de statul membru care plătește pensia?
2)
Situația s‑a modificat începând cu 1 mai 2010, data intrării în vigoare a Regulamentului [...] nr. 883/2004, iar articolul 67 din acest regulament trebuie interpretat în sensul că orice tip de pensie (inclusiv pensia germană pentru educare) dă naștere [acestui] drept[...]?”
Cu privire la întrebările preliminare
Cu privire la prima întrebare
Trebuie amintit că, în temeiul articolului 77 alineatul (2) litera (a) și al articolului 78 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul nr. 1408/71, atunci când titularul unei pensii sau [unei] indemnizații pentru limită de vârstă, invaliditate ori accident de muncă sau boală profesională ori lucrătorul decedat s‑a aflat sub incidența legislației unui singur stat membru, alocațiile familiale se acordă în conformitate cu legislația statului respectiv. În temeiul articolului 79 alineatul (1) primul paragraf din acest regulament, prestațiile menționate se acordă în conformitate cu legislația respectivă de către instituția responsabilă pentru aplicarea acesteia și pe cheltuiala sa.
Potrivit jurisprudenței, „alocațiile familiale” a căror plată este astfel prevăzută la articolele 77 și 78 din Regulamentul nr. 1408/71 sunt exclusiv prestațiile care corespund definiției care figurează la articolul 1 litera (u) punctul (ii) din acest regulament, cu excluderea oricărei alte prestații familiale pentru copiii aflați în întreținere (a se vedea în acest sens Hotărârea din 20 octombrie 2011, Perez Garcia și alții,
C-225/10, Rep., p. I-10111
, punctul 31 și jurisprudența citată).
În speță, este cert că alocațiile pentru copiii aflați în întreținere prevăzute de reglementarea germană corespund acestei definiții și că, prin urmare, ele sunt susceptibile să intre în domeniul de aplicare al articolelor 77 și 78 din Regulamentul nr. 1408/71 (a se vedea în acest sens Hotărârea Pérez Garcia și alții, citată anterior, punctul 33).
În această privință, trebuie totuși să se amintească faptul că, potrivit propriului conținut, articolul 78 alineatul (2) literele (a) și (b) primul paragraf din Regulamentul nr. 1408/71 guvernează doar dreptul la prestațiile pentru „orfanul unui lucrător decedat” (a se vedea Hotărârea din 14 martie 1989, Baldi,
1/88, Rec., p. 667
, punctul 15, și Hotărârea din 21 februarie 2013, Dumont de Chassart, C‑619/11, punctul 35).
Or, din elementele furnizate Curții reiese că, deși doamna Würker continuă să beneficieze de pensia pentru educare prevăzută de SGB VI în favoarea copiilor săi Laura și Chris, aceștia nu sunt copiii defunctului.
Rezultă că o astfel de pensie nu intră în domeniul de aplicare al articolului 78 din Regulamentul nr. 1408/71.
În ceea ce privește articolul 77 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1408/71, din propriul mod de redactare reiese că această dispoziție vizează doar titularii unor pensii sau [unor] indemnizații „pentru limită de vârstă, invaliditate sau accident de muncă sau boală profesională”.
În consecință, într‑o cauză precum litigiul principal, numai în cazul în care o prestație precum pensia pentru educare prevăzută de SGB VI ar putea, în pofida modului său de redactare, să fie asimilată uneia dintre categoriile de pensii sau de indemnizații enumerate la articolul 77 alineatul (1) menționat le‑ar reveni autorităților germane, în calitate de autorități competente pentru plata acestei pensii, sarcina de a‑i acorda doamnei Würker alocațiile familiale pentru copiii săi Laura și Chris.
În aceste condiții, trebuie să se considere că, prin intermediul primei întrebări, instanța de trimitere solicită să se stabilească dacă articolul 77 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1408/71 trebuie interpretat în sensul că o prestație precum pensia pentru educare prevăzută la articolul 47 alineatul (1) din SGB VI, care este acordată, în caz de deces, fostului soț al defunctului pentru educarea copiilor acestui fost soț, poate fi asimilată unei „pensii sau [unei] indemnizații pentru limită de vârstă, invaliditate sau accident de muncă sau boală profesională”, în sensul acestei dispoziții din regulamentul menționat.
Potrivit jurisprudenței Curții, calificarea unei anumite prestații în economia generală a Regulamentului nr. 1408/71 se întemeiază, în esență, pe elementele constitutive ale acestei prestații, în special pe obiectivele sale și pe condițiile sale de acordare, iar nu pe calificarea pe care i‑o dă legislația națională (a se vedea, prin analogie cu distincția dintre prestațiile excluse din domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 1408/71 și prestațiile care intră în acest domeniu de aplicare, în special Hotărârea din 6 iulie 1978, Directeur régional de la Sécurité sociale de Nancy,
9/78, Rec., p. 1661
, punctul 12, Hotărârea din 5 martie 1998, Molenaar,
C-160/96, Rec., p. I-843
, punctul 19, și Hotărârea din 24 octombrie 2013, Lachheb, C‑177/12, punctul 28).
Trebuie să se constate de la bun început că, astfel cum reiese din cuprinsul punctului 15 din prezenta hotărâre, pensia pentru educare prevăzută la articolul 47 alineatul (1) din SGB VI nu presupune nici survenirea unui accident de muncă sau a unei boli profesionale, nici o afecțiune psihică, mentală sau fizică care să îl împiedice pe succesorul în drepturi să desfășoare o activitate profesională.
Reiese din dosarul prezentat Curții, în special din observațiile guvernului german, că pensia pentru educare instituită la 1 iulie 1977 își are originea în reforma dreptului german al căsătoriei și familiei în cadrul căreia, pe de o parte, în materie de divorț, „principiul culpei” ar fi fost înlocuit cu „principiul destrămării căsătoriei” și, pe de altă parte, dreptul la întreținere după divorț ar fi fost separat, în principiu, de răspunderea pentru destrămarea căsătoriei. În cadrul acestei reforme, pensia pentru educare ar viza completarea unor eventuale lacune în materie de acoperire care pot apărea, în detrimentul fostului soț supraviețuitor, între „repartizarea compensatorie a drepturilor la pensie”, a cărei introducere a făcut caducă pensia de urmaș care era acordată până atunci soțului divorțat supraviețuitor, și întreținerea soțului divorțat.
Astfel cum reiese din cuprinsul punctului 15 din prezenta hotărâre, această pensie pentru educare presupune decesul unuia dintre foștii soți. Potrivit explicațiilor furnizate de guvernul german, pensia menționată urmărește să compenseze creanța de întreținere legată de întreținerea unui copil care s‑a stins odată cu acest deces și să evite ca părintele supraviețuitor să fie obligat să desfășoare o activitate profesională care nu este în interesul copilului.
Reiese, de asemenea, din elementele furnizate Curții că, până în anul 1991, dreptul de a beneficia de pensia pentru educare lua naștere numai în cazul în care soțul supraviețuitor continua să se ocupe de educarea unui copil care putea pretinde o pensie de orfan. Începând cu anul 1992, sfera persoanelor care pot pretinde beneficiul unei astfel de pensii ar fi fost însă lărgită, astfel că dreptul la pensia menționată ca urmare a decesului fostului soț s‑ar putea naște chiar și în cazul în care un copil ar rezulta, precum în litigiul principal, dintr‑o nouă relație a succesorului în drepturi.
Reiese, pe de altă parte, din explicațiile furnizate de guvernul german că dreptul la beneficiul pensiei pentru educare se naște independent de orice condiție de vârstă minimală a succesorului în drepturi și că împlinirea vârstei normale de pensionare prevăzute de reglementarea germană determină stingerea dreptului la această pensie, care este înlocuită de la momentul respectiv cu pensia pentru limită de vârstă.
Ținând seama de ceea ce precedă, trebuie să se considere că o prestație precum pensia pentru educare prevăzută de SGB VI prezintă mai degrabă caracteristicile unei pensii plătite în caz de deces, precum o pensie de urmaș, decât pe cele ale uneia dintre categoriile de pensii sau de indemnizații specifice enumerate la articolul 77 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1408/71, și anume pensiile sau indemnizațiile „pentru limită de vârstă, invaliditate sau accident de muncă sau boală profesională”.
Rezultă că o prestație precum pensia pentru educare prevăzută la articolul 47 alineatul (1) din SGB VI nu poate fi asimilată uneia dintre categoriile de pensii sau de indemnizații enumerate la articolul 77 alineatul (1) menționat.
Împrejurarea, amintită de instanța de trimitere, că pensia pentru educare menționată prezintă elemente esențiale ale unei pensii dobândite pe baza unei durate proprii de afiliere, în calitate de lucrător salariat, la sistemul de securitate socială german nu poate repune în discuție această concluzie (a se vedea prin analogie Hotărârea din 31 mai 2001, Leclere și Deaconescu,
C-43/99, Rec., p. I-4265
, punctul 50).
Având în vedere toate considerațiile care precedă, trebuie să se răspundă la prima întrebare că articolul 77 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1408/71 trebuie interpretat în sensul că o prestație precum pensia pentru educare prevăzută la articolul 47 alineatul (1) din SGB VI, care este acordată, în caz de deces, fostului soț al defunctului pentru educarea copiilor acestui fost soț, nu poate fi asimilată unei „pensii sau [unei] indemnizații pentru limită de vârstă, invaliditate sau accident de muncă sau boală profesională”, în sensul acestei dispoziții din regulamentul menționat.
Cu privire la a doua întrebare
Ținând seama de răspunsul oferit la prima întrebare, trebuie să se înțeleagă că cea de a doua întrebare urmărește să se stabilească dacă articolul 67 din Regulamentul nr. 883/2004 trebuie interpretat în sensul că o prestație precum pensia pentru educare prevăzută la articolul 47 alineatul (1) din SGB VI intră în sfera noțiunii „pensie”, în sensul articolului 67 menționat.
În această privință, trebuie arătat că această din urmă dispoziție figurează în capitolul 8, intitulat „Prestații familiale”, din titlul III al Regulamentului nr. 883/2004. Acest capitol este consacrat prestațiilor care figurau anterior în titlul III capitolele 7 și 8 din Regulamentul nr. 1408/71.
Ca urmare a noii definiții a termenilor „prestații familiale”, prevăzută la articolul 1 litera (z) din Regulamentul nr. 883/2004, distincția făcută în cadrul aplicării Regulamentului nr. 1408/71 între „alocații familiale” și „prestații familiale”, amintită la punctul 29 din prezenta hotărâre, nu are vocația de a se aplica situațiilor care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 883/2004, acesta urmărind să reglementeze, potrivit considerentului (34), toate prestațiile familiale, având în vedere domeniul de aplicare foarte larg al acestora.
Astfel cum reiese din chiar titlul său, articolul 67 din Regulamentul nr. 883/2004 privește în special plata prestațiilor familiale în cazul în care „[m]embrii de familie [...] își au reședința într‑un alt stat membru”. Ultima teză a articolului respectiv prevede în această privință o normă specială, potrivit căreia, într‑un asemenea caz, „titularul unei pensii are dreptul la prestații familiale în conformitate cu legislația statului membru competent pentru pensia sa”.
Trebuie arătat că aplicarea acestei dispoziții, spre deosebire de cea a articolului 77 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1408/71, nu este limitată la titularii anumitor categorii de pensii sau de indemnizații.
Or, definiția termenului „pensie” care figurează la articolul 1 litera (w) din Regulamentul nr. 883/2004 este de natură să includă, pe lângă pensiile legate de desfășurarea anterioară a unei activități salariate sau a unei activități independente, precum cele care erau vizate la articolul 77 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1408/71, pensiile plătite în caz de deces, precum pensia pentru educare prevăzută de SGB VI.
Rezultă că o situație precum cea a doamnei Würker, care este titularul unei astfel de pensii pentru educare, intră în domeniul de aplicare al articolului 67 din Regulamentul nr. 883/2004.
Având în vedere considerațiile care precedă, trebuie să se răspundă la a doua întrebare că articolul 67 din Regulamentul nr. 883/2004 trebuie interpretat în sensul că o prestație precum pensia pentru educare prevăzută la articolul 47 alineatul (1) din SGB VI intră în sfera noțiunii „pensie”, în sensul articolului 67 menționat.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera a treia) declară:

1)
Articolul 77 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 592/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008, trebuie interpretat în sensul că o prestație precum pensia pentru educare prevăzută la articolul 47 alineatul (1) din Cartea VI din Codul securității sociale (Sozialgesetzbuch, Sechstes Buch), care este acordată, în caz de deces, fostului soț al defunctului pentru educarea copiilor acestui fost soț, nu poate fi asimilată unei „pensii sau [unei] indemnizații pentru limită de vârstă, invaliditate sau accident de muncă sau boală profesională”, în sensul acestei dispoziții din regulamentul menționat.

2)
Articolul 67 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială trebuie interpretat în sensul că o prestație precum pensia pentru educare prevăzută la articolul 47 alineatul (1) din Cartea VI din Codul securității sociale intră în sfera noțiunii „pensie”, în sensul articolului 67 menționat.

Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: germana.