CELEX: 62013CJ0565
Predhodno odločanje
Zunanji odnosi
Sporazum med Evropsko skupnostjo in Kraljevino Maroko o partnerstvu v ribiškem sektorju
Izključitev vsakršne možnosti, da bi plovila Skupnosti izvajala ribolovne dejavnosti v maroških ribolovnih območjih na podlagi dovoljenja, ki ga izdajo maroški organi brez posredovanja pristojnih organov Evropske unije

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Kraljevino Maroko o partnerstvu v ribiškem sektorju, ki je bil odobren v imenu Skupnosti z Uredbo Sveta (ES) št. 764/2006 z dne 22. maja 2006 (
UL L 141, str. 1
, v nadaljevanju: sporazum o ribolovu).
Ta predlog je bil vložen v okviru kazenskega postopka, ki je bil uveden proti O. Ahlströmu in L. Kjellbergu ter zoper družbi Fiskeri Ganthi AB (v nadaljevanju: Fiskeri Ganthi) in Fiskeri Nordic AB (v nadaljevanju: Fiskeri Nordic), ki se jim očita, da so od aprila 2007 do vključno maja 2008 v maroških ribolovnih območjih izvajali nedovoljen ribolov.
Pravni okvir
Sporazum o ribolovu
V četrti uvodni izjavi preambule sporazuma o ribolovu sta stranki navedli, da sta odločeni, da zaradi skupnega interesa sodelujeta pri uvedbi odgovornega ribolova za zagotovitev dolgoročnega ohranjanja in trajnostnega izkoriščanja živih morskih virov, zlasti z izvajanjem nadzornega sistema nad vsemi ribolovnimi dejavnostmi, da se zagotovi učinkovitost ukrepov razvoja in ohranjanja teh virov. V sedmi uvodni izjavi preambule sporazuma o ribolovu sta stranki tudi izrazili željo, da določita načine in pogoje, ki bodo urejali ribolovne dejavnosti plovil Skupnosti v maroških ribolovnih conah, in pogoje, ki bodo zagotovili podporo Skupnosti za uvedbo odgovornega ribolova v teh ribolovnih conah.
Predmet sporazuma o ribolovu je členu 1 tega sporazuma opredeljen tako:
„Ta sporazum določa načela, pravila in postopke, ki urejajo:
—
gospodarsko, finančno, tehnično in znanstveno sodelovanje v ribiškem sektorju za uvedbo odgovornega ribolova v maroških ribolovnih conah za ohranjanje in trajnostno izkoriščanje ribolovnih virov ter za razvoj maroškega ribiškega sektorja,
—
pogoje za dostop ribiških plovil Skupnosti do maroških ribolovnih con,
—
podrobna pravila za nadzor ribolova v maroških ribolovnih conah za zagotovitev skladnosti z zgoraj navedeni pogoji, učinkovitosti ukrepov za ohranjanje ribolovnih virov in upravljanje z njimi ter preprečevanja nezakonitega, neprijavljenega in s predpisi neurejenega ribolova,
—
partnerstvo med podjetji, katerega cilj je razvoj gospodarskih in z gospodarstvom povezanih dejavnosti v ribiškem sektorju v skupnem interesu.“
Člen 2(d) sporazuma o ribolovu določa, da „plovilo Skupnosti“ v tem sporazumu pomeni „ribiško plovilo, ki pluje pod zastavo države članice Skupnosti in je registrirano v Skupnosti“.
Člen 6 sporazuma o ribolovu, naslovljen „Pogoji za izvajanje ribolova“, v odstavkih 1 in 2 določa:
„1.   Plovila Skupnosti lahko ribolovne dejavnosti v maroških ribolovnih conah izvajajo, samo če imajo dovoljenje za ribolov, ki je bilo izdano v skladu s tem sporazumom. Plovila Skupnosti lahko ribolovne dejavnosti izvajajo le z dovoljenjem, ki ga izdajo pristojni maroški organi na zahtevo pristojnih organov Skupnosti.
2.   Za ribolovne kategorije, ki niso navedene v […] protokolu [o možnostih ribolova in finančnem prispevku, ki ga določa sporazum o ribolovu (v nadaljevanju: protokol)], lahko dovoljenja plovilom Skupnosti izdajo maroški organi. Vendar pa je v duhu partnerstva iz tega sporazuma odobritev teh dovoljenj še naprej odvisna od pozitivnega mnenja Evropske komisije. Postopek, ki omogoča, da lahko plovilo pridobi dovoljenje za ribolov, veljavne takse in način plačila za lastnika plovila se bodo določili sporazumno. Postopek, ki omogoča, da lahko plovilo pridobi dovoljenje za ribolov, veljavne takse in način plačila za lastnika plovila se bodo določili sporazumno.“
Člen 7 sporazuma o ribolovu, naslovljen „Finančni prispevek“, v odstavku 1 določa:
„Skupnost dodeli Maroku finančni prispevek v skladu s pogoji, določenimi v Protokolu in Prilogi [k sporazumu o ribolovu]. Ta prispevek se izračuna na podlagi naslednjih dveh spremenljivih delov:
(a)
finančni prispevek za dostop plovil Skupnosti do maroških ribolovnih con in brez poseganja v dajatve, ki jih morajo plovila Skupnosti plačati za dovoljenja;
(b)
finančna podpora Skupnosti za uvedbo nacionalne ribiške politike, ki temelji na odgovornem ribolovu in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v maroških vodah.“
Pravo Unije
V drugi uvodni izjavi Uredbe Sveta (ES) št. 3317/94 z dne 22. decembra 1994 o določitvi splošnih določb glede dovoljenja za ribolov v vodah tretje države po sporazumu o ribolovu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 4, zvezek 2, str. 194), ki je veljala v času dejanskega stanja v postopku v glavni stvari, je bilo navedeno, „ker je za zagotovitev učinkovitega in preglednega upravljanja ribolovnih aktivnosti, ki jih izvajajo plovila Skupnosti po sporazumih o ribolovu, sklenjenimi med Skupnostjo in tretjimi državami, treba, da vsaka država članica tistim svojim ribiškim plovilom, ki so pridobila ribolovno dovoljenje tretjih držav, dovoli izvajanje takšnih aktivnosti, in ker mora biti za spoštovanje obveznosti Skupnosti do tretjih držav ribolov v vodah tretje države brez takega dovoljenja prepovedan“.
Člen 1 navedene uredbe je določal:
„1.   Ta uredba opredeljuje splošne določbe za ribolov z ribiškimi plovili Skupnosti v vodah tretje države po sporazumu o ribolovu, sklenjenem med Skupnostjo in to državo, pri čemer za take aktivnosti velja pogoj pridobitve ribolovnega dovoljenja te tretje države.
2.   Aktivnosti ribolova v vodah tretje države po sporazumu, sklenjenem med Skupnostjo in to državo, lahko izvajajo samo tista ribiška plovila, ki imajo veljavno ribolovno karto po sporazumu o ribolovu.“
Člen 2 te uredbe je določal, da „ribolovna karta po sporazumu o ribolovu“ pomeni dovoljenje za ribolov, ki ga ribiškemu plovilu Skupnosti izda država članica, pod katere zastavo pluje, po sporazumu o ribolovu med Skupnostjo in tretjo državo, ki kot dopolnilo ribolovnega dovoljenja plovilu omogoča izvajanje ribolovnih aktivnosti v ribolovnem območju te tretje države.
Člen 3 Uredbe št. 3317/94 je določal:
„Država članica plovilom, ki plujejo pod njeno zastavo, izdaja ribolovne karte po sporazumu o ribolovu in jih upravlja v skladu s pogoji, opredeljenimi v tej uredbi.“
Člen 5 navedene uredbe je določal:
„1.   Država članica za plovila, ki plujejo pod njeno zastavo, Komisiji takoj pošlje vse vloge za izdajo ribolovnih dovoljenj tretje države za opravljanje ribolovnih aktivnosti v skladu z možnostmi za ribolov, ki so dodeljene Skupnosti skladno s sporazumom o ribolovu, sklenjenim s tretjo državo. Zagotoviti mora, da bodo vloge v skladu z določbami sporazuma in pravili Skupnosti.
2.   Komisija vloge vsake države članice preuči glede na možnosti za ribolov, dodeljenih tej državi v skladu s pravili Skupnosti, in pogoji, določenimi v sporazumu o ribolovu, ki veljajo za plovila Skupnosti. Komisija najpozneje v 10 delovnih dneh od datuma prejema vloge države članice oziroma v roku, določenem v sporazumu o ribolovu, tretji državi pošlje vloge za izdajo ribolovnega dovoljenja le-te za plovila Skupnosti, ki želijo opravljati ribolovne aktivnosti v vodah tretje države. Če Komisija pri preučitvi vloge ugotovi, da ta ne ustreza pogojem iz tega odstavka, mora Komisija zadevno državo članico takoj obvestiti, da vloge ali dela vloge ne more poslati tretji državi, in pri tem navesti razloge.
3.   Komisija državo članico, pod katere zastavo pluje ribiško plovilo, takoj obvesti o tem, da je zadevna tretja država izdala ribolovno dovoljenje za opravljanje ribolovnih aktivnosti oziroma o tem, da ga ne bo izdala. V zadnjem primeru Komisija nadaljuje ustrezno preverjanje ob posvetovanju z državo članico, pod katere zastavo pluje ribiško plovilo, in zadevno tretjo državo.“
Švedsko pravo
Predložitveno sodišče navaja, da v skladu s členi od 19 do 23 zakona o ribištvu (fiskelagen, SFS 1993, št. 787) švedska vlada oziroma organ, ki ga določi, in sicer Fiskeriverket (nacionalni odbor za ribištvo) v času dejanskega stanja, sprejema predpise o izvajanju ribolova. Člen 24 tega zakona določa, da se predpisi, izdani na podlagi navedenih členov od 19 do 23, uporabljajo za dejavnosti morskega ribolova, ki jih izvajajo švedska plovila zunaj švedske ekonomske cone v mednarodnih vodah in drugih vodah, v katerih se ribolovne dejavnosti izvajajo na podlagi mednarodnih sporazumov.
Člen 40 zakona o ribištvu določa, da se oseba, ki namerno ali iz malomarnosti krši predpise, izdane na podlagi členov 19, 20, prvi odstavek, ali členov od 21 do 23 tega zakona, kaznuje z globami ali zaporno kaznijo do enega leta. Oseba, ki namerno ali iz hude malomarnosti krši predpise Unije o skupni ribiški politiki, med drugim vključno z določbami o nedovoljenem ribolovu, se kaznuje z enako kaznijo. Kaznivo dejanje iz navedenega člena 40 se kaznuje z zaporno kaznijo do dveh let, če gre za hudo kaznivo dejanje.
Predpisi Fiskeriverket o dostopu do ribolovnih con in nadzoru nad njimi (Fiskeriverkets föreskrifter om resurstillträde och kontroll på fiskets område, FIFS 2004, str. 25, v nadaljevanju: predpisi Fiskeriverket), kakor so veljali v času dejanskega stanja v postopku v glavni stvari, in katerih področje uporabe je v skladu z njegovim poglavjem 1, člen 1, razširjeno na Uredbo št. 3317/94, v poglavju 3, člen 1, določajo:
„Plovila s skupno dolžino najmanj pet metrov se lahko uporabljajo za komercialni morski ribolov samo na podlagi dovoljenja, ki ga v ta namen izda Fiskeriverket“.
Poglavje 4 predpisov Fiskeriverket, naslovljeno „Dodatno dovoljenje za ribolov […]“, določa:
„Ribolov na podlagi sporazuma o ribolovu, sklenjenega med [Evropsko skupnostjo] in tretjimi državami
Člen 1
Vloga za ribolovno dovoljenje v tretji državi in ribolovno karto na podlagi ribolovnega sporazuma iz Uredbe […] št. 3317/94 se vloži pri Fiskeriverket.
Ribolovna karta se izda z vključitvijo plovila na osnovni seznam.
Člen 2
Pogoji za izdajo dovoljenja iz člena 1 so naslednji:
1.   Ob vstopu na območje tretje države se pristojnemu organu v tretji državi prek radijske postaje Stockholm Radio pošlje poročilo o vstopu. Poročilo vsebuje zunanjo identifikacijsko številko, ime in radijski klicni signal plovila. Ob izstopu plovila iz območja se prek iste radijske postaje pošlje poročilo o izstopu.
2.   Fiskeriverket določi število plovil s posebnimi dovoljenji, ki so lahko hkrati prisotna v območjih tretjih držav.
3.   Upoštevajo se predpisi, kot jih določijo organi tretje države.
4.   Fiskeriverket lahko določi dodatne pogoje.
Ribolov na podlagi posameznih sporazumov o ribolovu v vodah tretjih držav, na podlagi kvot drugih držav in v mednarodnih vodah zunaj ribolovnega območja ali ekonomske cone
Člen 3
Ribolov v vodah tretje države, ki ga izvaja švedsko plovilo z dovoljenjem za komercialni ribolov, v okoliščinah, ki niso navedene v členu 1, na podlagi kvot drugih držav ali v mednarodnih vodah zunaj ribolovnih območij ali ekonomskih con je dovoljen le po pridobitvi posebnega dovoljenja, ki ga izda Fiskeriverket.“
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
Iz predložitvene odločbe je razvidno, da je bil proti O. Ahlströmu, zakonitemu zastopniku družbe Fiskeri Ganthi, lastnice plovila
Aldo
, in L. Kjellbergu, zakonitemu zastopniku družbe Fiskeri Nordic, lastnice plovila
Nordic IV
, na podlagi členov 24 in 40 zakona o ribištvu, poglavja 3, člen 1, in poglavja 4, člen 3, predpisov Fiskeriverket uveden kazenski postopek, ker sta od aprila 2007 do vključno maja 2008 bodisi namerno bodisi iz hude malomarnosti ob obali Zahodne Sahare izvajala komercialni ribolov, pri čemer sta uporabljala ti plovili, ki sta bili registrirani v švedskem ladijskem registru, ne da bi plovili imeli in na krovu hranili zahtevana dovoljenja, ki jih izda Fiskeriverket, in sicer splošno plovno dovoljenje za komercialni ribolov in posebno dovoljenje za ribolov v zadevnih vodah v skladu s sporazumom o ribolovu.
Podredno, Kammaråklagaren (javni tožilec) je kot pravno podlago za navedena kazenska pregona navedel člen 40 zakona o ribištvu, člen 3 Uredbe Komisije (ES) št. 1281/2005 z dne 3. avgusta 2005 o upravljanju z dovoljenji za gospodarski ribolov in osnovnih podatkih, ki jih morajo ta vsebovati (
UL L 203, str. 3
), in člen 22(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 4, zvezek 5, str. 460) v povezavi s členom 6 sporazuma o ribolovu.
Kammaråklagaren je v utemeljitev teh pregonov med drugim navedel, da sta navedeni plovili, katerih posadko so sestavljali švedski in maroški ribiči, neprekinjeno izvajali ribolov z ribiškimi vlečnimi mrežami in imeli za leto 2007 skupni dohodek vsaj 14 milijonov švedskih kron (SEK), za leto 2008 pa 6 milijonov SEK. Dejanji je kvalificiral za hudi kaznivi dejanji, ker sta bili sistematični in dolgotrajni ter sta vključevali dejavnost posebej znatnega obsega in ulov precejšnje vrednosti.
O. Ahlström in L. Kjellberg zanikata očitani dejanji in prerekata svojo kazensko odgovornost. Zatrjujeta, da je ribiški plovili
Aldo
in
Nordic IV
na podlagi pogodbe o zakupu, imenovane „zakup ladje brez posadke“, zakupila maroška družba Atlas Pelagic, ki ima svoja dovoljenja za ribolov v maroških teritorialnih vodah in dovoljenja drugih maroških oseb. Ta družba naj bi v okviru svoje dejavnosti zakupila in samostojno uporabljala obe ribiški plovili. Menita, da se za opravljanje navedene dejavnosti ni zahtevalo nobeno dovoljenje švedskega ali katerega koli drugega evropskega organa, ker se predpisi Fiskeriverket za zakup, ki sta ga opravili družbi Fiskeri Ganthi in Fiskeri Nordic, ne uporabljajo. Določbe prava Unije naj ne bi bile kršene, ker se člen 6(1) sporazuma o ribolovu in sporazum ne uporablja za dejansko stanje v postopku v glavni stvari.
Hovrätten för Västra Sverige (prizivno sodišče zahodne Švedske), ki mu je bila predložena pritožba zoper sodbo Göteborgs tingsrätt (prvostopenjsko sodišče v Göteborgu), meni, da ni jasno, ali je s pravom Unije in sporazumom o ribolovu prepovedan ribolov s plovili Skupnosti v maroških vodah brez dovoljenja Unije ali ene od njenih držav članic.
Predložitveno sodišče v bistvu meni, da je člen 6(2) sporazuma o ribolovu mogoče razlagati v smislu take izključitve. Vendar navaja, da po mnenju nekaterih teoretikov ta določba dopušča razlago, da se plovilu Skupnosti lahko dovoli ribolov na podlagi zasebnega dovoljenja, ki ga izda tretja država. Dodaja, da se v obravnavani zadevi zatrjuje, da so pristojni maroški organi zadevno ribolovno dejavnost obeh plovil šteli za skladno s sporazumom o ribolovu in so zato izdali zahtevana ribolovna dovoljenja.
V teh okoliščinah je Hovrätten för Västra Sverige prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.
Ali je mogoče šteti, da je člen 6(1) [sporazuma o ribolovu] določba o izključnosti v smislu, da izključuje, da bi bil plovilom Skupnosti dovoljen ribolov v maroških ribolovnih območjih na podlagi dovoljenj, ki jih pristojni maroški organi izdajo izključno maroškim imetnikom ribolovnih kvot?
2.
Ali je mogoče šteti, da je člen 6(1) [sporazuma o ribolovu] določba o izključnosti v smislu, da izključuje, da bi maroške družbe zakupile plovila Skupnosti na podlagi pogodbe o zakupu plovila, imenovane ‚zakup ladje brez posadke‘ (na standardnem obrazcu ‚Barecon 2001‘ BIMCO Standard Bareboat Charter), za ribolov v maroških ribolovnih območjih, ki se izvaja na podlagi dovoljenj, ki jih pristojni maroški organi izdajo izključno maroškim imetnikom ribolovnih kvot?
3.
Ali na odgovor na drugo vprašanje vpliva dejstvo, da zakupodajalec maroški družbi daje tudi strokovno znanje v obliki upravljanja, posadke ribiškega plovila in tehnične podpore?
4.
Ali [sporazum o ribolovu] določa, da ima Kraljevina Maroko pravico, da hkrati ob upoštevanju [tega] sporazuma pod 29. severnim vzporednikom razvije in izvaja domači industrijski pelagični ribolov? Če je odgovor pritrdilen, ali ima Kraljevina Maroko na podlagi tega sporazuma pravico zakupiti ali dodeliti dovoljenja neposredno ribiškim plovilom, ki plujejo pod zastavo ene od držav članic [Evropske unije] za domači ribolov, ne da bi bilo potrebno dovoljenje [zadnjenavedene]?
Vprašanja za predhodno odločanje
Predložitveno sodišče z vprašanji, ki jih je treba obravnavati skupaj, v bistvu sprašuje, ali je treba sporazum o ribolovu, predvsem njegov člen 6, razlagati tako, da izključuje vsakršno možnost, da bi plovila Skupnosti izvajala ribolovne dejavnosti v maroških ribolovnih območjih na podlagi dovoljenja, ki ga izdajo maroški organi brez posredovanja pristojnih organov Unije.
Navedeno sodišče se zlasti sprašuje, ali sporazum o ribolovu izključuje možnost, da bi maroška družba, ki ima zgolj dovoljenje, ki so ga pristojni maroški organi izdali maroškim imetnikom ribolovnih kvot, zakupila plovilo Skupnosti na podlagi pogodbe o zakupu plovila, imenovane „zakup ladje brez posadke“, za ribolov v teh ribolovnih območjih. Poleg tega se sprašuje, ali velja enako, če zakupodajalka zagotovi tudi strokovno znanje in tehnično podporo.
Navesti je treba, da sta stranki sporazuma o ribolovu v preambuli k temu sporazumu izrazili željo, da določita načine in pogoje, ki bodo urejali ribolovne dejavnosti plovil Skupnosti v maroških ribolovnih conah. Predmet tega sporazuma, kot je naveden v njegovem členu 1, je, da se določijo načela, pravila in postopki, ki med drugim urejajo pogoje za dostop teh plovil do navedenih ribolovnih con. Ker navedeni sporazum ne določa nobenega odstopanja od teh pogojev, morajo te pogoje izpolniti vsa plovila Skupnosti, ki so v skladu s členom 2(d) sporazuma o ribolovu plovila, ki plujejo pod zastavo države članice Skupnosti, registrirane v Skupnosti, in želijo izvajati dejavnosti ribolova v teh conah.
Člen 6 sporazuma o ribolovu v zvezi s pogoji za izvajanje ribolova v odstavku 1 tako določa, da lahko plovila Skupnosti ribolovne dejavnosti v maroških ribolovnih conah izvajajo, samo če imajo dovoljenje za ribolov, ki je bilo izdano v skladu s tem sporazumom o ribolovu.
V skladu s samim besedilom navedene določbe lahko plovila Skupnosti izvajajo ribolovne dejavnosti v maroških ribolovnih conah, samo če imajo dovoljenje, ki ga izdajo pristojni organi Kraljevine Maroko na zahtevo pristojnih organov Unije. Člen 6(2) sporazuma o ribolovu pa določa, da lahko za ribolovne kategorije, ki niso navedene v protokolu, dovoljenja plovilom Skupnosti izdajo maroški organi, vendar pa je v duhu partnerstva iz sporazuma o ribolovu ta podelitev „še naprej odvisna od pozitivnega mnenja Evropske komisije“.
Iz tega je razvidno, da se za to, da bi plovilo Skupnosti smelo izvajati ribolovne dejavnosti v maroških ribolovnih conah, vedno zahteva posredovanje pristojnih organov Unije in da zato tako plovilo v teh conah ne more izvajati takih dejavnosti na podlagi dovoljenja, ki ga izdajo pristojni maroški organi brez takega posredovanja.
V zvezi s tem je treba navesti, da je bil z Uredbo št. 3317/94 v členu 5 določen postopek, ki ga morata upoštevati država članica, pod katere zastavo pluje plovilo, in Komisija, da bi pridobili dovoljenja za ribolov, ki jih izdajo tretje države za izvajanje ribolovnih dejavnosti v okviru možnosti za ribolov, ki so odobrene Skupnosti v skladu s sporazumom o ribolovu, pri čemer je Komisiji naloženo, da preuči vloge za pridobitev takih dovoljenj, preden jih pošlje zadevni tretji državi. Ta uredba je poleg tega določala, da morajo plovila Skupnosti, kot je to razvidno iz njene druge uvodne izjave in iz njenih členov 1(2), 2 in 3, da bi izvajala ribolovne dejavnosti v vodah tretjih držav v skladu s sporazumom o ribolovu med Skupnostjo in to tretjo državo, pridobiti dovoljenje za ribolov, ki ga izda država članica, pod katere zastavo pluje plovilo.
Poleg tega je treba navesti, da bi bila odobritev možnosti dostopa plovilom Skupnosti do maroških ribolovnih con, da bi tam izvajala ribolovne dejavnosti, z izključitvijo posredovanja pristojnih organov Unije, v nasprotju s ciljem sporazuma o ribolovu, katerega namen je, kot je to razvidno iz njegove preambule in členov 1 in 3, uvedba odgovornega ribolova v teh ribolovnih conah za zagotovitev dolgoročnega ohranjanja in trajnostnega izkoriščanje ribolovnih virov, zlasti z izvajanjem nadzornega sistema nad vsemi ribolovnimi dejavnostmi, da se zagotovi učinkovitost ukrepov razvoja in ohranjanja teh virov. Taka možnost bi namreč lahko plovilom Skupnosti povečala dostop do teh ribolovnih območij in izkoriščanje teh virov, in to brez nadzora pristojnih organov Unije.
Poleg tega naj dostop plovil Skupnosti do maroških ribolovnih con, ki niso določene v sporazumu o ribolovu, ne bi bil združljiv z namenom in ciljem finančnega prispevka, ki ga Unija plačuje Kraljevini Maroko na podlagi člena 7 tega sporazuma in ki v skladu s tem členom pomeni finančni prispevek za dostop plovil Skupnosti do maroških ribolovnih con in finančno podporo za uvedbo nacionalne ribiške politike, ki temelji na odgovornem ribolovu in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v maroških vodah.
Zato ni mogoče sprejeti, da imajo plovila Skupnosti dostop do maroških ribolovnih con, da bi tam izvajala ribolovne dejavnosti, tako da v ta namen sklenejo pogodbo o zakupu plovila, imenovano „zakup ladje brez posadke“, z maroško družbo, ki ima dovoljenje, ki ga izdajo maroški organi maroškim imetnikom ribolovnih kvot, oziroma tako, da uporabijo druge pravne instrumente za dostop do teh ribolovnih con, da bi tam izvajala take dejavnosti, ki so zunaj okvira sporazuma o ribolovu, in to brez posredovanja pristojnih organov Unije.
Ob upoštevanju zgoraj navedenega je treba na postavljena vprašanja odgovoriti tako, da je treba sporazum o ribolovu, predvsem njegov člen 6, razlagati tako, da izključuje vsakršno možnost, da bi plovila Skupnosti izvajala ribolovne dejavnosti v maroških ribolovnih območjih na podlagi dovoljenja, ki ga izdajo maroški organi brez posredovanja pristojnih organov Unije.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopkih v glavni stvari ena od stopenj v postopkih pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:

Sporazum med Evropsko skupnostjo in Kraljevino Maroko o partnerstvu v ribiškem sektorju, ki je bil odobren v imenu Skupnosti z Uredbo Sveta (ES) št. 764/2006 z dne 22. maja 2006, predvsem njegov člen 6, je treba razlagati tako, da izključuje vsakršno možnost, da bi plovila Skupnosti izvajala ribolovne dejavnosti v maroških ribolovnih območjih na podlagi dovoljenja, ki ga izdajo maroški organi, brez posredovanja pristojnih organov Evropske unije.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: švedščina.