CELEX: 62012CJ0612
Överklagande
Konkurrens
Konkurrensbegränsande samverkan
Nederländska marknaden för vägbitumen
Fastställande av bruttopriset på vägbitumen
Fastställande av en rabatt till vägbyggnadsföretag
Förordning (EG) nr 1/2003
Artikel 27
Rätten till försvar
Nedsättning av böterna

Ballast Nedam NV (nedan kallat Ballast Nedam) har yrkat att domstolen ska upphäva den dom som meddelades av Europeiska unionens tribunal i målet Ballast Nedam/kommissionen (T‑361/06,
EU:T:2012:491
) (nedan kallad den överklagade domen). Genom denna dom ogillade tribunalen Ballast Nedams talan om, i första hand, ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 13 september 2006 K(2006) 4090 slutlig om ett förfarande enligt artikel 81 [EG] (Ärende COMP/F/38.456 – Bitumen (Nederländerna)) (nedan kallat det omtvistade beslutet) i den del det avser Ballast Nedam. Tribunalen ogillade även Ballast Nedams andrahandsyrkande om delvis ogiltigförklaring av det angripna beslutet, i den del överträdelsens varaktighet fastslogs avseende bolaget, och om nedsättning av det bötesbelopp som bolaget hade påförts.
Tillämpliga bestämmelser
Artikel 27.1 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna [81 EG] och [82 EG] (
EGT L 1, 2003, s. 1
) har följande lydelse:
”Innan kommissionen fattar beslut enligt artiklarna 7, 8, 23 och 24.2 skall den ge de företag eller företagssammanslutningar som omfattas av det förfarande som kommissionen inlett tillfälle att yttra sig över kommissionens invändningar. Kommissionen skall grunda sina beslut endast på invändningar som de berörda parterna har fått tillfälle att yttra sig över. De klagande skall vara nära knutna till förfarandet.”
Bakgrund till tvisten och det omtvistade beslutet
Tvistens bakgrund har återgetts i punkterna 1–7 i den överklagade domen och kan sammanfattas enligt följande.
Ballast Nedam leder Ballast Nedam-koncernen som är verksam inom byggsektorn i Nederländerna. Från och med år 1995 koncentrerades koncernens vägbyggnadsverksamhet till Ballast Nedam Grond en Wegen BV (nedan kallat BNGW), som är ett helägt dotterbolag till Ballast Nedam Infra BV (nedan kallat BN Infra), som i sin tur ägs i sin helhet av Ballast Nedam. Från och med den 1 oktober 2000 sköttes Ballast Nedam-koncernens vägbyggnadsverksamhet direkt av BN Infra.
British Petroleum plc hade inkommit med en ansökan om immunitet från böter i enlighet med kommissionens meddelande av den 19 februari 2002 om immunitet mot böter och nedsättning av böter i kartellärenden (
EGT C 45, s. 3
) som gällde en påstådd konkurrensbegränsande samverkan på marknaden för vägbitumen i Nederländerna. Efter denna ansökan genomförde kommissionen den 1 och den 2 oktober 2002 oanmälda inspektioner i vissa företags lokaler och begärde även att ett flertal bolag skulle inkomma med upplysningar. BN Infra fick en sådan begäran den 4 juli 2003, som det besvarade den 12 september 2003. Den 10 februari 2004 riktade kommissionen en begäran om upplysningar till Ballast Nedam, som bolaget besvarade den 9 mars 2004.
Den 18 oktober 2004 inledde kommissionen det administrativa förfarandet och antog ett meddelande om invändningar som dagen därpå översändes till flera bolag, bland annat Ballast Nedam och BN Infra. Ballast Nedam besvarade detta meddelande den 20 maj 2005.
Kommissionen antog det omtvistade beslutet den 13 september 2006. I detta beslut angav kommissionen att de bolag som beslutet var riktat till hade deltagit i en enda, fortlöpande överträdelse av artikel 81 EG. Överträdelsen bestod i att, för köp och försäljning av vägbitumen i Nederländerna, tillsammans och regelbundet under de berörda perioderna ha fastställt bruttopriset, en enhetlig rabatt på bruttopriset till de vägbyggnadsföretag som deltog i den konkurrensbegränsande samverkan och en mindre maximirabatt på bruttopriset till andra vägbyggnadsföretag.
Ballast Nedam befanns skyldig till denna överträdelse i fråga om perioden 21 juni 1996–15 april 2002, precis som dotterbolaget BN Infra.
Mot bakgrund av, för det första, att BN Infra hade deltagit direkt i överträdelsen under perioden 1 oktober 2000–15 april 2002 och innehaft hela aktiekapitalet i BNGW under perioden 21 juni 1996–30 september 2000 och, för det andra, att Ballast Nedam direkt eller indirekt innehade hela aktiekapitalet i BN Infra och BNGW påfördes Ballast Nedam och BN Infra böter med 4,65 miljoner euro med solidariskt ansvar.
Förfarandet vid tribunalen och den överklagade domen
Genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 5 december 2006 yrkade Ballast Nedam i första hand ogiltigförklaring av det omtvistade beslutet och i andra hand dels delvis ogiltigförklaring av detta beslut, i den del överträdelsens varaktighet fastslogs avseende bolaget, dels att det bötesbelopp som bolaget hade påförts skulle sättas ned.
Ballast Nedam anförde två grunder till stöd för sin talan.
Genom sin andra grund, som är den enda som är relevant för detta överklagande, gjorde Ballast Nedam gällande att kommissionen åsidosatte artikel 27.1 i förordning nr 1/2003, liksom rätten till försvar, när den i meddelandet om invändningar underlät att ange att det förelåg en presumtion om Ballast Nedams ansvar för dotterbolaget BNGW:s handlingar, grundad på det faktum att bolaget utövat ett avgörande inflytande över BNGW under perioden 21 juni 1996–1 oktober 2000.
I punkt 64 i den överklagade domen erinrade tribunalen om den rättspraxis enligt vilken ett meddelande om invändningar måste vara så tydligt att ett företag under det administrativa förfarandet kan framföra sina synpunkter på relevansen av de omständigheter som läggs företaget till last. Enligt denna rättspraxis ska det i meddelandet om invändningar bland annat anges i vilken egenskap ett företag kan komma att ställas till svars för de omständigheter som görs gällande (dom Papierfabrik August Koehler m.fl./kommissionen, C‑322/07 P, C‑327/07 P och C‑338/07 P,
EU:C:2009:500
, punkt 39).
I punkterna 68–71 i den överklagade domen uttalade tribunalen följande:
”68
I meddelandet om invändningar erinrade kommissionen först om att varje koncern utgjorde ett enda företag och att koncernernas moderbolag haft möjlighet att utöva ett avgörande inflytande över sina dotterbolags agerande (punkt 324). Därefter angav kommissionen att sökanden hade deltagit i den konkurrensbegränsande samverkan genom BNGW:s direktör (punkt [235] i meddelandet om invändningar), sedermera BN Infras direktör (punkt 339 i meddelandet om invändningar), samt att kommissionen, mot bakgrund av att sökanden – genom det mellanliggande bolaget Ballast Nedam Nederland – kontrollerade hela BN Infras (tidigare Ballast Nedam Wegenbouw BV och BNGW) kapital, presumerade att moderbolaget faktiskt utövade ett avgörande inflytande över sina dotterbolags beteenden. Kommissionen framlade slutligen vissa ytterligare omständigheter till styrkande av att sökanden och BN Infra utgjorde en företagsenhet (punkt 340 i meddelandet om invändningar). Mot bakgrund av en samlad bedömning av denna bevisning beslutade kommissionen att rikta meddelandet om invändningar till BN Infra för dess (och bolagets föregångares) direkta deltagande i samverkansavtalen och till sökanden för dess deltagande genom ett faktiskt utövande av ett avgörande inflytande över BN Infras beteende (punkt 342 i meddelandet om invändningar).
Även om meddelandet om invändningar hade kunnat formuleras tydligare, i synnerhet gällande banden mellan BN Infra och BNGW, finner tribunalen vid en samlad bedömning av dessa omständigheter att kommissionen gav sökanden tillräckligt med uppgifter för att den skulle kunna förstå vilka faktiska omständigheter kommissionen hade beaktat till stöd för sitt påstående att det förelegat en överträdelse och klart angav vilka juridiska personer som kunde komma att åläggas böter. Enbart den omständigheten att kommissionen inte presenterade någon ytterligare bevisning i meddelandet om invändningar till styrkande av att sökanden och BNGW tillsammans utgjorde en företagsenhet är inte tillräckligt för att slå fast att kommissionen inte tydligt angett att den ämnade tillämpa presumtionen att sökanden faktiskt hade utövat ett avgörande inflytande över BN Infras och BNGW:s affärsbeteende. Tribunalen finner därför att det, mot bakgrund av de uppgifter som framkom i meddelandet om invändningar, inte kunde undgå sökanden att den kunde komma att bli föremål för kommissionens slutliga beslut i egenskap av BNGW:s moderbolag.
Tribunalen konstaterar vidare att sökanden … bemötte kommissionens anklagelse i nämnda meddelande och gjorde gällande att BN Infra inte var BNGW:s rättsliga efterträdare, utan dess moderbolag som innehade samtliga aktier, samt framställde argument för att visa på BNGW:s självständighet i relation till bolaget.
Under dessa omständigheter finner tribunalen att sökanden alltsedan tidpunkten för meddelandet om invändningar kunnat inse vilken räckvidd kommissionens meddelande om invändningar hade avseende bolagets deltagande i överträdelsen i egenskap av BNGW:s moderbolag och därigenom haft förutsättning att förbereda sitt försvar på ett tillbörligt sätt.”
Tribunalen ogillade talan i sin helhet.
Parternas yrkanden
Ballast Nedam har yrkat att domstolen ska
—
helt eller delvis upphäva tribunalens avgörande såsom detta formulerats i domslutet i den överklagade domen,
—
för det fall förstahandsyrkandet bifalls, helt eller delvis bifalla Ballast Nedams yrkanden i första instans, och
—
förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna i båda instanserna.
Kommissionen har yrkat att domstolen ska
—
ogilla överklagandet, och
—
förplikta klaganden att ersätta rättegångskostnaderna.
Prövning av överklagandet
Ballast Nedam har anfört två grunder till stöd för sitt överklagande. För det första anser Ballast Nedam att artikel 27.1 i förordning nr 1/2003 och rätten till försvar har åsidosatts. För det andra anser Ballast Nedam att tribunalen gjort sig skyldig till en felaktig tillämpning av de grundläggande principer som gäller beträffande när ett moderbolag ska göras ansvarigt för dotterbolags överträdelser av konkurrenslagstiftningen.
Den första grunden: Felaktigt rättstillämpning vad avser tolkningen av artikel 27.1 i förordning nr 1/2003 och rätten till försvar
Parternas argument
Genom sin första grund, vilken avser punkterna 68–71 i den överklagade domen, har Ballast Nedam gjort gällande att tribunalen gjorde sig skyldig till en felaktig rättstillämpning när den i punkt 69 i nämnda dom fann att det mot bakgrund av de uppgifter som framkom i meddelandet om invändningar inte hade kunnat undgå Ballast Nedam att bolaget kunde komma att bli föremål för kommissionens slutliga beslut i egenskap av BNGW:s moderbolag.
Ballast Nedam har i sitt överklagande gjort gällande att kommissionen i meddelandet om invändningar borde ha identifierat BNGW som lagöverträdande enhet och uttryckligen underrättat Ballast Nedam om att bolaget kunde komma att hållas solidariskt ansvarigt för de böter som påfördes BNGW. Punkten 342 i meddelandet nämnde dock inte BNGW, och meddelandet var för övrigt inte riktat till BNGW.
Kommissionen har gjort gällande att talan inte kan vinna bifall såvitt avser denna grund.
Domstolens bedömning
Tribunalen gjorde sig inte skyldig till en felaktig rättstillämpning när den i punkt 64 i den överklagade domen erinrade om den rättspraxis enligt vilken ett meddelande om invändningar måste vara så tydligt att ett företag under det administrativa förfarandet kan framföra sina synpunkter på relevansen av de omständigheter som läggs företaget till last.
Av punkt 68 i den överklagade domen framgår att tribunalen fann att kommissionen i meddelandet om invändningar hade kommit fram till att det förelåg sådana band mellan Ballast Nedam och BN Infra att kommissionen, i punkt 342 i detta meddelande om invändningar, beslutade att rikta meddelandet om invändningar till BN Infra för dess (och bolagets föregångares) direkta deltagande i samverkansavtalen och till Ballast Nedam för dess deltagande genom ett faktiskt utövande av ett avgörande inflytande över BN Infras beteende.
Vad gäller BNGW:s deltagande medgav tribunalen, i punkt 69 i den överklagade domen, att kommissionen inte presenterade någon ytterligare bevisning i meddelandet om invändningar till styrkande av att Ballast Nedam och BNGW tillsammans utgjorde en företagsenhet, och att meddelandet om invändningar hade kunnat formuleras tydligare härvidlag. Tribunalen fann emellertid att detta inte är tillräckligt för att slå fast att kommissionen inte tydligt angett att den ämnade tillämpa presumtionen att Ballast Nedam faktiskt hade utövat ett avgörande inflytande över BN Infras och BNGW:s affärsbeteende.
Härigenom gjorde sig tribunalen skyldig till en felaktig rättstillämpning vad gäller kravet att ett meddelande om invändningar ska vara tillräckligt tydligt. Enligt detta krav ska det i meddelandet om invändningar bland annat anges i vilken egenskap ett företag kan komma att ställas till svars för de omständigheter som görs gällande (dom Papierfabrik August Koehler m.fl./kommissionen,
EU:C:2009:500
, punkt 39).
Tribunalens bedömning i punkt 69 i den överklagade domen, att det inte kunde undgå Ballast Nedam att bolaget kunde komma att bli föremål för kommissionens slutliga beslut i egenskap av BNGW:s moderbolag, var felaktig. Det framgår nämligen av tribunalens egna konstateranden att kommissionen i punkt 342 i meddelandet om invändningar inte hade angett att detta meddelande hade riktats till Ballast Nedam på grund av att bolaget hade utövat ett avgörande inflytande över BNGW:s affärsbeteende, och att tribunalen medgav att meddelandet om invändningar var otydligt på denna punkt.
I synnerhet saknade tribunalen fog för att slå fast att konstaterandet, i punkt 235 i meddelandet om invändningar, att Ballast Nedam deltagit i den konkurrensbegränsade samverkan genom BNGW:s direktör innebar att det klart angetts för Ballast Nedan att kommissionen avsåg att hålla bolaget ansvarigt i dess egenskap av moderbolag till BNGW, trots att meddelandet om invändningar endast nämnde sistnämnda bolag i dess egenskap av föregångare till BN Infra.
Otydligheten i meddelandet om invändningar förvärras dessutom av den omständigheten att inget meddelande om invändningar riktades till BNGW.
Av Ballast Nedams svar på meddelandet om invändningar vad gällde BNGW, som nämns i punkt 70 i den överklagade domen, kan inte slutsatsen dras att Ballast Nedam genom meddelandet om invändningar hade förstått att kommissionen höll bolaget ansvarigt för BNGW:s handlingar.
Tribunalen gjorde mot denna bakgrund sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den fann att Ballast Nedams rätt till försvar inte hade åsidosatts.
Överklagandet ska således bifallas på den första grunden. Följaktligen ska den överklagade domen upphävas i den del tribunalen inte godtog Ballast Nedams grund att artikel 27.1 i förordning nr 1/2003 och rätten till försvar hade åsidosatts under det förfarande som föregick det omtvistade beslutet.
Den andra grunden: Felaktig rättstillämpning vad gäller Ballast Nedams ansvar för överträdelsen
Genom sin andra grund, vilken avser punkterna 72–77 i den överklagade domen, har Ballast Nedam gjort gällande följande: Tribunalen missförstod de argument som Ballast Nedam framförde vid förhandlingen den 30 juni 2011. Följaktligen gjorde sig tribunalen skyldig till en felaktig rättstillämpning när den i punkt 75 i den överklagade domen fastställde att ”[Ballast Nedam] … inte med framgång [kunde] hävda att kommissionen varken hade rätt att hålla bolaget ansvarigt för BNGW:s rättsstridiga beteende mellan den 21 juni 1996 och [den 30 september 2000] eller att påföra bolaget böter med solidariskt betalningsansvar” trots att det inte konstaterats att BNGW gjort sig skyldigt till någon överträdelse.
Förevarande grund bygger förvisso på andra omständigheter än den första grunden, men den syftar likväl också till att förhindra att Ballast Nedam hålls ansvarigt för dotterbolaget BNGW:s beteende. Även om överklagandet bifölls på denna grund skulle detta således inte kunna medföra ett mer långtgående upphävande av den överklagade domen än vad som följer av bifallet av talan på den första grunden.
Denna grund ska således inte prövas.
Prövning av den talan som väckts vid tribunalen
Om överklagandet är välgrundat ska domstolen enligt artikel 61 första stycket i stadgan för Europeiska unionens domstol upphäva tribunalens avgörande. I ett sådant fall kan domstolen själv slutligt avgöra ärendet, om detta är färdigt för avgörande.
Så förhåller det sig i detta fall.
Ballast Nedam har med hänvisning till sina yttranden vid tribunalen yrkat att det omtvistade beslutet ska ogiltigförklaras i den del det avser Ballast Nedam och att de böter med solidariskt betalningsansvar på 4,65 miljoner euro som påförts bolaget i artikel 2 a i nämnda beslut ska sättas ned.
Ballast Nedam gavs i förevarande fall inte tillfälle att på ett ändamålsenligt sätt förbereda sitt försvar under det administrativa förfarandet såvitt avser frågan om bolagets deltagande i den aktuella överträdelsen i egenskap av moderbolag till det helägda BNGW. Artikel 1 a i det omtvistade beslutet ska således ogiltigförklaras i den del som Ballast Nedam hålls ansvarigt för BNGW:s beteende under perioden 21 juni 1996–30 september 2000.
Vad vidare gäller BN Infras beteende, som Ballast Nedam också hålls ansvarigt för i det omtvistade beslutet, fann tribunalen att BN Infra inte kunde hållas ansvarigt för BNGW:s beteende under perioden 21 juni 1996–1 oktober 2000 och satte slutgiltigt ned de påförda böterna till 3,45 miljoner euro (dom Ballast Nedam Infra/kommissionen, T‑362/06,
EU:T:2012:492
).
Mot denna bakgrund fastställs det bötesbelopp som med solidariskt ansvar ålagts Ballast Nedam i artikel 2 a i det omtvistade beslutet till 3,45 miljoner euro.
Rättegångskostnader
Enligt artikel 184.2 i domstolens rättegångsregler ska domstolen besluta om rättegångskostnaderna när överklagandet bifalls och domstolen avgör målet slutligt.
Enligt artikel 138.1 i nämnda rättegångsregler, som enligt artikel 184.1 i rättegångsreglerna ska tillämpas i mål om överklagande, ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna om detta har yrkats.
Domstolen har bifallit Ballast Nedams överklagande och satt ned bolagets böter. Kommissionen ska således förpliktas att ersätta samtliga kostnader som är hänförliga till förevarande förfarande. Med beaktande av de grunder som Ballast Nedam åberopade vid tribunalen, av vilka en del slutgiltigt underkändes, är det vidare lämpligt att låta respektive part bära sina kostnader för förfarandet i första instans.

Mot denna bakgrund beslutar domstolen (femte avdelningen) följande:

1)
Europeiska unionens tribunals dom i mål T‑361/06, Ballast Nedam/kommissionen, upphävs i den del tribunalen underkände den grund som Ballast Nedam NV åberopat om åsidosättande av artikel 27.1 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna [81 EG] och [82 EG] och rätten till försvar under det administrativa förfarande som föregick kommissionens beslut av den 13 september 2006 K(2006) 4090 slutlig om ett förfarande enligt artikel 81 [EG] (Ärende COMP/F/38.456 – Bitumen (Nederländerna)).

2)
Artikel 1 a i beslut K(2006) 4090 slutlig ogiltigförklaras såvitt avser Ballast Nedam NV:s överträdelse av artikel 81 [EG] under perioden 21 juni 1996–30 september 2000.

3)
Artikel 2 a i beslut K(2006) 4090 slutlig ogiltigförklaras i den del det bötesbelopp som Ballast Nedam NV ska betala fastställts till 4,65 miljoner euro.

4)
Det bötesbelopp som med solidariskt ansvar åläggs Ballast Nedam NV i artikel 2 a i beslut K(2006) 4090 slutlig fastställs till 3,45 miljoner euro.

5)
Europeiska kommissionen ska ersätta samtliga kostnader som är hänförliga till förevarande överklagande.

6)
Respektive part ska bära sina kostnader för förfarandet i första instans.

Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: nederländska.