CELEX: 62012CJ0612
Apelācija
Konkurence
Aizliegtas vienošanās
Nīderlandes ceļu seguma bitumena tirgus
Ceļu seguma bitumena bruto cenas noteikšana
Atlaides ceļu būvētājiem noteikšana
Regula (EK) Nr. 1/2003
27. pants
Tiesības uz aizstāvību
Naudas soda samazināšana

Ar savu apelācijas sūdzību
Ballast Nedam NV
(turpmāk tekstā – “
Ballast Nedam
”) lūdz atcelt spriedumu lietā T‑361/06
Ballast Nedam
/Komisija (
EU:T:2012:491
, turpmāk tekstā – “pārsūdzētais spriedums”), ar kuru Eiropas Savienības Vispārējā tiesa noraidīja tās prasību atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu C(2006) 4090, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL 81.] pantu (Lieta COMP/F/38.456 – Bitumens (Nīderlande); turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”), ciktāl tas attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzēju, un, pakārtoti, pirmkārt, prasību atcelt minēto lēmumu daļā, kurā ar to noteikts pārkāpuma ilgums attiecībā uz apelācijas sūdzības iesniedzēju, un, otrkārt, prasību samazināt tai uzlikto naudas sodu.
Atbilstošās tiesību normas
Padomes 2002. gada 16. decembra Regulas (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti [EKL 81. un 82. pantā] (
OV 2003, L 1, 1. lpp.
), 27. panta 1. punktā ir noteikts:
“Pirms lēmumu pieņemšanas, kas paredzēta 7., 8., 23. pantā un 24. panta 2. punktā, Komisija uzņēmumiem vai uzņēmumu apvienībām, uz kurām attiecas Komisijas vadītie [..] procesi, sniedz iespēju izteikties par jautājumiem, par kuriem Komisija izteikusi iebildumus. Komisija savu lēmumu balsta vienīgi uz iebildumiem, kurus attiecīgajām pusēm bija iespēja komentēt. Sūdzību iesniedzējus cieši iesaista [..] procesos.”
Tiesvedības priekšvēsture un apstrīdētais lēmums
Tiesvedības priekšvēsturi, kas aprakstīta pārsūdzētā sprieduma 1.–7. punktā, var rezumēt šādi.
Prasītāja vada grupu
Ballast Nedam
, kas darbojas būvniecības nozarē Nīderlandē. Sākot no 1995. gada, grupas ceļu būvniecības darbi tika centralizēti sabiedrībā
Ballast Nedam Grond en Wegen BV
(turpmāk tekstā – “
BNGW
”), kas ir meitassabiedrība, kura pilnībā pieder
Ballast Nedam Infra BV
(turpmāk tekstā – “
BN Infra
”), kas savukārt pilnībā pieder
Ballast Nedam
. Kopš 2000. gada 1. oktobra grupas
Ballast Nedam
ceļu būvniecības darbības veica tieši
BN Infra
.
Pēc
British Petroleum
pieteikuma par atbrīvojumu no naudas soda atbilstoši Komisijas 2002. gada 19. februāra Paziņojumam par atbrīvojumu no sodanaudas [naudas soda] un sodanaudas [naudas soda] samazināšanu karteļu gadījumos (
OV C 45, 3. lpp.
) attiecībā uz iespējamu aizliegtu vienošanos Nīderlandes ceļu seguma bitumena tirgū Komisija 2002. gada 1. un 2. oktobrī veica pārbaudes dažu sabiedrību telpās un nosūtīja informācijas pieprasījumus vairākām sabiedrībām, tostarp – 2003. gada 4. jūlijā –
BN Infra
. Šī pēdējā minētā uz to atbildēja 2003. gada 12. septembrī. 2004. gada 10. februārī Komisija nosūtīja informācijas pieprasījumu
Ballast Nedam
, kas uz to atbildēja 2004. gada 9. martā.
2004. gada 18. oktobrī Komisija uzsāka administratīvo procesu un pieņēma paziņojumu par iebildumiem, kurš nākamajā dienā tika nosūtīts vairākām sabiedrībām, tostarp
Ballast Nedam
un
BN Infra
, un uz šo paziņojumu
Ballast Nedam
atbildēja 2005. gada 20. maijā.
2006. gada 13. septembrī Komisija pieņēma apstrīdēto lēmumu, kurā tā konstatēja, ka sabiedrības, kas ir šā lēmuma adresātes, ir piedalījušās vienotā un turpinātā EKL 81. panta pārkāpumā, attiecīgajos laikposmos attiecībā uz ceļu seguma bitumena pārdošanu un iepirkšanu Nīderlandē regulāri kolektīvi nosakot bruto cenu, vienotu atlaidi no bruto cenas ceļu būvētājiem, kas bija aizliegtās vienošanās dalībnieki, un mazāka apmēra maksimālo atlaidi no bruto cenas citiem ceļu būvētājiem.
Ballast Nedam
, tāpat kā tās meitassabiedrība
BN Infra
, tika atzīta par vainīgu šā pārkāpuma izdarīšanā attiecībā uz laikposmu no 1996. gada 21. jūnija līdz 2002. gada 15. aprīlim.
Ņemot vērā, pirmkārt,
BN Infra
tiešo dalību pārkāpumā laikposmā no 2000. gada 1. oktobra līdz 2002. gada 15. aprīlim un to, ka laikposmā no 1996. gada 21. jūnija līdz 2000. gada 30. septembrim tai pilnībā piederēja
BNGW
, un, otrkārt, faktu, ka
Ballast Nedam
tieši vai netieši pilnībā piederēja
BN Infra
un
BNGW
,
Ballast Nedam
un
BN Infra
solidāri tika uzlikts naudas sods EUR 4,65 miljonu apmērā.
Tiesvedība Vispārējā tiesā un pārsūdzētais spriedums
Ar prasības pieteikumu, kas Vispārējās tiesas [tolaik – Pirmās instances tiesa] kancelejā iesniegts 2006. gada 5. decembrī,
Ballast Nedam
lūdza atcelt apstrīdēto lēmumu un, pakārtoti, pirmkārt, daļēji atcelt minēto lēmumu daļā, kurā ar to noteikts pārkāpuma ilgums attiecībā uz
Ballast Nedam
, un, otrkārt, samazināt tai uzlikto naudas sodu.
Savas prasības atbalstam
Ballast Nedam
izvirzīja divus pamatus.
Ar savu otro pamatu, kurš ir vienīgais, kam ir nozīme šajā apelācijas sūdzībā,
Ballast Nedam
apgalvoja, ka, nenorādot paziņojumā par iebildumiem, ka Komisija ir prezumējusi
Ballast Nedam
atbildību tās meitassabiedrības
BNGW
dēļ, balstoties uz apstākli, ka pirmā minētā faktiski īstenoja izšķirošu ietekmi uz otro minēto laikposmā no 1996. gada 21. jūnija līdz 2000. gada 1. oktobrim, Komisija esot pārkāpusi Regulas Nr. 1/2003 27. panta 1. punktu un tiesības uz aizstāvību.
Pārsūdzētā sprieduma 64. punktā Vispārējā tiesa atgādināja judikatūru attiecībā uz nepieciešamo paziņojuma par iebildumiem precizitāti, lai uzņēmumam administratīvā procesa gaitā būtu iespēja darīt zināmu savu viedokli par apgalvoto faktu atbilstību. Saskaņā ar šo judikatūru paziņojumā par iebildumiem tostarp ir jābūt norādītam, kādā statusā uzņēmumam tiek pārmesti apgalvotie fakti (spriedums
Papierfabrik August Koehler
u.c./Komisija, C‑322/07 P, C‑327/07 P un C‑338/07 P,
EU:C:2009:500
, 39. punkts).
Pārsūdzētā sprieduma 68.–71. punktā Vispārējā tiesa nosprieda:
“68
Paziņojumā par iebildumiem Komisija vispirms ir atgādinājusi, ka katra attiecīgā uzņēmumu grupa veido vienu uzņēmumu un ka grupas mātessabiedrība spēj īstenot izšķirošu ietekmi uz savu meitassabiedrību rīcību (324. punkts). Turpinājumā tā ir norādījusi, ka prasītāja ir bijusi aizliegtās vienošanās dalībniece ar
BNGW
direktora starpniecību (paziņojuma par iebildumiem [235]. punkts) un pēc tam ar
BN Infra
direktora starpniecību (paziņojuma par iebildumiem 339. punkts), un, tā kā prasītāja kontrolēja visu
BN Infra
(iepriekš
Ballast Nedam Wegenbouw BV
un
BNGW
) pamatkapitālu ar starpnieksabiedrības
Ballast Nedam Nederland
starpniecību, Komisija ir prezumējusi, ka mātessabiedrība īsteno izšķirošu ietekmi uz šo divu meitassabiedrību rīcību. Visbeidzot, Komisija ir sniegusi dažus papildu elementus saistībā ar vienota uzņēmuma pastāvēšanu starp prasītāju un
BN Infra
(paziņojuma par iebildumiem 340. punkts). Ņemot vērā visus šos elementus, Komisija ir nolēmusi adresēt paziņojumu par iebildumiem
BN Infra
saistībā ar tās tiešo dalību (un tās tiesisko priekšteču dalību) nolīgumos un prasītājai – sakarā ar tās dalību, faktiski īstenojot izšķirošu ietekmi uz
BN Infra
rīcību (paziņojuma par iebildumiem 342. punkts).
No visiem šiem apstākļiem izriet, ka, lai gan paziņojumā par iebildumiem ietvertais formulējums varētu būt skaidrāks, it īpaši saistībā ar attiecībām starp
BN Infra
un
BNGW
, Komisija ir sniegusi prasītājai pietiekamu informāciju, lai tā varētu izprast faktus un apstākļus, kas izmantoti, lai atbalstītu Komisijas apgalvojumu par pārkāpuma esamību, un nepārprotami norādījusi juridiskās personas, kurām varētu tikt uzlikti naudas sodi. Proti, tikai ar apstākli, ka paziņojumā par iebildumiem Komisija nav sniegusi nevienu papildu pierādījumu par vienota uzņēmuma esamību starp prasītāju un
BNGW
, nepietiek, lai konstatētu, ka tā nav skaidri norādījusi, ka tā grasās piemērot prezumpciju par prasītājas izšķirošas ietekmes uz
BN Infra
un
BNGW
komerciālo rīcību faktisku izmantošanu. Līdz ar to Vispārējā tiesa uzskata, ka, ņemot vērā paziņojumā par iebildumiem ietverto informāciju, prasītāja nevarēja nezināt, ka Komisijas galīgais lēmums tai var tikt adresēts kā
BNGW
mātessabiedrībai.
Turklāt ir jākonstatē, ka, atbildot uz šo paziņojumā par iebildumiem ietverto apgalvojumu, prasītāja [..] ir norādījusi, ka
BN Infra
bija nevis
BNGW
tiesību pārņēmēja, bet gan tās mātessabiedrība ar 100 % līdzdalību, un izvirzījusi argumentus, lai pierādītu
BNGW
autonomiju no tās.
Šajos apstākļos Vispārējā tiesa uzskata, ka prasītājai jau paziņojuma par iebildumiem stadijā ir tikusi dota iespēja apzināties Komisijas iebilduma tvērumu saistībā ar prasītājas kā
BNGW
mātessabiedrības dalību pārkāpumā un tātad lietderīgi nodrošināt savu aizstāvību.”
Vispārējā tiesa prasību pilnībā noraidīja.
Lietas dalībnieku prasījumi
Ballast Nedam
prasījumi Tiesai ir šādi:
—
pilnībā vai daļēji atcelt Vispārējās tiesas nolēmumu, kas ir izteikts pārsūdzētā sprieduma rezolutīvajā daļā;
—
apelācijas sūdzības apmierināšanas gadījumā pilnībā vai daļēji apmierināt
Ballast Nedam
pirmajā instancē izvirzītos prasījumus, un
—
piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.
Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:
—
noraidīt apelācijas sūdzību, un
—
piespriest apelācijas sūdzības iesniedzējai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Par apelācijas sūdzību
Lai pamatotu savu apelācijas sūdzību,
Ballast Nedam
izvirza divus pamatus, kas respektīvi attiecas uz Regulas Nr. 1/2003 27. panta 1. punkta, kā arī tiesību uz aizstāvību pārkāpumu un to, ka Vispārējā tiesa esot kļūdaini piemērojusi pamatprincipus, kas regulē mātessabiedrību atzīšanu par vainojamām par to meitassabiedrību izdarīto tiesību aizliegtās vienošanās jomā pārkāpumiem.
Par pirmo pamatu attiecībā uz kļūdu tiesību piemērošanā saistībā ar Regulas Nr. 1/2003 27. panta 1. punkta interpretāciju un tiesībām uz aizstāvību
Lietas dalībnieku argumenti
Ar savu pirmo pamatu, kas ir vērsts pret pārsūdzētā sprieduma 68.–71. punktu,
Ballast Nedam
norāda, ka, minētā sprieduma 69. punktā secinot, ka, ņemot vērā paziņojumā par iebildumiem ietverto informāciju, apelācijas sūdzības iesniedzēja nevarēja nezināt, ka Komisijas galīgais lēmums tai var tikt adresēts kā
BNGW
mātessabiedrībai, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā.
Savā apelācijas sūdzībā
Ballast Nedam
norāda, ka paziņojumā par iebildumiem Komisijai
BNGW
esot bijusi jāidentificē kā sabiedrība pārkāpēja un
Ballast Nedam
esot bijusi tieši jāinformē, ka pastāv iespēja, ka tā tiks atzīta par solidāri atbildīgu par
BNGW
uzliktā naudas soda samaksu. Paziņojuma par iebildumiem 342. punktā
BNGW
tomēr neesot minēta, un turklāt paziņojums par iebildumiem tai neesot ticis adresēts.
Komisija apgalvo, ka šis pamats nav pamatots.
Tiesas vērtējums
Pārsūdzētā sprieduma 64. punktā atgādinot judikatūru attiecībā uz nepieciešamo paziņojuma par iebildumiem precizitāti, lai uzņēmumam administratīvā procesa gaitā būtu iespēja darīt zināmu savu viedokli par apgalvoto faktu atbilstību, Vispārējā tiesa nav pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā.
Kā izriet no pārsūdzētā sprieduma 68. punkta, Vispārējā tiesa ir uzskatījusi, ka paziņojumā par iebildumiem Komisija ir pierādījusi saikni starp apelācijas sūdzības iesniedzēju un
BN Infra
un tādējādi paziņojuma par iebildumiem 342. punktā ir nolēmusi adresēt paziņojumu par iebildumiem
BN Infra
saistībā ar tās tiešo dalību (un tās tiesisko priekšteču dalību) nolīgumos un prasītājai – sakarā ar tās dalību, faktiski īstenojot izšķirošu ietekmi uz
BN Infra
rīcību.
Saistībā ar
BNGW
dalību Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 69. punktā ir atzinusi, ka paziņojumā par iebildumiem Komisija nav sniegusi nevienu papildu pierādījumu par vienota uzņēmuma starp prasītāju un
BNGW
esamību un ka šajā ziņā paziņojums par iebildumiem varētu būt bijis skaidrāks. Tomēr tā uzskatīja, ka ar to nepietiek, lai konstatētu, ka Komisija nav skaidri norādījusi, ka tā grasās piemērot prezumpciju par prasītājas izšķirošas ietekmes uz
BN Infra
un
BNGW
komerciālo rīcību faktisku izmantošanu.
Šādi rīkojoties, Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā saistībā ar paziņojuma par iebildumiem precizitātes prasību, atbilstoši kurai šajā paziņojumā ir jānorāda, kādā statusā uzņēmumam tiek pārmesti apgalvotie fakti (spriedums
Papierfabrik August Koehler
u.c./Komisija,
EU:C:2009:500
, 39. punkts).
Pārsūdzētā sprieduma 69. punktā Vispārējā tiesa ir kļūdaini konstatējusi, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja nevarēja nezināt, ka Komisijas galīgais lēmums tai var tikt adresēts kā
BNGW
mātessabiedrībai, lai gan no pašas Vispārējās tiesas izdarītajiem konstatējumiem izriet, ka paziņojuma par iebildumiem 342. punktā Komisija nav norādījusi, ka šis paziņojums ir adresēts apelācijas sūdzības iesniedzējai tādēļ, ka tā ir īstenojusi izšķirošu ietekmi uz
BNGW
komerciālo rīcību, un ka Vispārējā tiesa ir atzinusi, ka šajā ziņā paziņojums par iebildumiem nav skaidrs.
Vispārējā tiesa tostarp nevarēja uzskatīt, ka paziņojuma par iebildumiem 235. punktā veiktais konstatējums, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja ir bijusi aizliegtās vienošanās dalībniece ar
BNGW
direktora starpniecību, būtu varējis tai skaidri norādīt, ka Komisija paredz saukt to pie atbildības, kura ir atvasināta no tā, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja ir bijusi
BNGW
mātessabiedrība, lai gan paziņojumā par iebildumiem šī pēdējā minētā sabiedrība ir minēta tikai tās kā
BN Infra
priekšteces statusā.
Turklāt paziņojuma par iebildumiem redakcijas neskaidrību apstiprina tas, ka
BNGW
nav ticis nosūtīts neviens paziņojums par iebildumiem.
Runājot par pārsūdzētā sprieduma 70. punktā minēto apelācijas sūdzības iesniedzējas atbildi uz paziņojumu par iebildumiem, kas ir saistīta ar
BNGW
, no tās nevar tikt secināts, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja no paziņojuma par iebildumiem redakcijas būtu secinājusi, ka Komisija to uzskata par atbildīgu saistībā ar
BNGW
darbību.
Ņemot vērā šos apstākļus, Vispārējā tiesa, uzskatīdama, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesības uz aizstāvību nav pārkāptas, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā.
Tā kā šīs apelācijas sūdzības pirmais pamats ir pamatots, tas ir jāapmierina, un tādējādi pārsūdzētais spriedums tiktāl, ciktāl ar to ir noraidīts apelācijas sūdzības iesniedzējas pamats par Regulas Nr. 1/2003 27. panta 1. punkta, kā arī tiesību uz aizstāvību pārkāpumu administratīvajā procesā, kas ir noslēdzies ar apstrīdēto lēmumu, ir jāatceļ.
Par otro pamatu attiecībā uz kļūdu tiesību piemērošanā saistībā ar
Ballast Nedam
atzīšanu par vainojamu pārkāpumā
Ar savu otro pamatu, kas ir vērsts pret pārsūdzētā sprieduma 72.–77. punktu, apelācijas sūdzības iesniedzēja iebilst, ka Vispārējā tiesa nav ievērojusi 2011. gada 30. jūnija tiesas sēdē tās norādīto argumentu nozīmi un tā rezultātā, šī sprieduma 75. punktā nospriežot, ka “[
Ballast Nedam
] nevar apgalvot, ka Komisija nebija tiesīga to vainot par
BNGW
pārkāpjošo rīcību laikposmā no 1996. gada 21. jūnija līdz [2000. gada 30. septembrim], ne arī noteikt tai pienākumu solidāri samaksāt naudas sodu”, lai gan attiecībā uz tās meitassabiedrību
BNGW
nav konstatēts neviens pārkāpums, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā.
Tā kā šis pamats, lai arī izmantojot citus argumentus nevis tos, kas ir tikuši izvirzīti iepriekš minētā pamata atbalstam, tāpat ir vērsts uz to, lai apstrīdētu apelācijas sūdzības iesniedzējas atzīšanu par vainojamu par tās meitassabiedrības
BNGW
rīcību, tas, ja tiek pieņemts, ka tas ir pamatots, nevar izraisīt plašāku pārsūdzētā sprieduma atcelšanu par to, kas izriet no pirmā pamata apmierināšanas fakta.
Tādēļ šis pamats nav jāizskata.
Par prasību Vispārējā tiesā
Atbilstoši Eiropas Savienības Tiesas statūtu 61. panta pirmajai daļai gadījumā, ja apelācijas sūdzība ir pamatota, Tiesa atceļ Vispārējās tiesas nolēmumu. Tā var pati taisīt galīgo spriedumu attiecīgajā lietā, ja to ļauj tiesvedības stadija.
Tā tas ir šajā gadījumā.
Šajā ziņā apelācijas sūdzības iesniedzēja, atsaucoties uz saviem pirmajā instancē izteiktajiem apsvērumiem, lūdz atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, kura attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzēju, un norāda, ka solidārais naudas sods EUR 4,65 miljonu apmērā, kas tai ir uzlikts šī lēmuma 2. panta a) punktā, ir jāsamazina.
Šajā lietā, pirmkārt, tā kā apelācijas sūdzības iesniedzējai nav tikusi sniegta iespēja lietderīgi nodrošināt savu aizstāvību administratīvajā procesā attiecībā uz tās dalību pārkāpumā mātessabiedrības, kurai pieder viss
BNGW
pamatkapitāls, statusā, apstrīdētā lēmuma 1. panta a) punkts tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītājas vainošanu
BNGW
rīcībā attiecībā uz laikposmu no 1996. gada 21. jūnija līdz 2000. gada 30. septembrim, ir jāatceļ.
Otrkārt, runājot par
BN Infra
rīcību, atbildība par kuru ar apstrīdēto lēmumu tāpat ir uzlikta apelācijas sūdzības iesniedzējai, Vispārējā tiesa ir galīgi samazinājusi uzlikto naudas sodu līdz naudas summai EUR 3,45 miljonu apmērā, konstatējot, ka
BN Infra
nevar tikt uzskatīta par netieši atbildīgu par
BNGW
rīcību attiecībā uz laikposmu no 1996. gada 21. jūnija līdz 2000. gada 1. oktobrim (spriedums
Ballast Nedam Infra
/Komisija, T‑362/06,
EU:T:2012:492
).
Šajos apstākļos naudas sods, kas solidāri uzlikts apelācijas sūdzības iesniedzējai apstrīdētā lēmuma 2. panta a) punktā, tiek noteikts EUR 3,45 miljonu apmērā.
Par tiesāšanās izdevumiem
Atbilstoši Tiesas reglamenta 184. panta 2. punktam, ja apelācijas sūdzība ir pamatota un Tiesa lietā taisa galīgo spriedumu, Tiesa lemj par tiesāšanās izdevumiem.
Atbilstoši reglamenta 183. panta 1. punktam, kas piemērojams apelācijas tiesvedībā, pamatojoties uz reglamenta 184. panta 1. punktu, lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs.
Tā kā
Ballast Nedam
iesniegtā apelācijas sūdzība ir tikusi apmierināta un tai uzlikto naudas sodu Tiesa ir samazinājusi, Komisijai ir jāpiespriež atlīdzināt visus ar šo tiesvedību saistītos tiesāšanās izdevumus. Turklāt, ņemot vērā
Ballast Nedam
Vispārējā tiesā izvirzītos pamatus, daļa no kuriem ir tikuši galīgi noraidīti, ir jānospriež, ka visi lietas dalībnieki paši sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar tiesvedību pirmajā instancē.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (piektā palāta) nospriež:

1)
spriedumu lietā T‑361/06
Ballast Nedam
/Komisija atcelt tiktāl, ciktāl ar to ir noraidīts
Ballast Nedam NV
izvirzītais pamats attiecībā uz Padomes 2002. gada 16. decembra Regulas (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti [EKL 81. un 82. pantā], 27. panta 1. punkta un tiesību uz aizstāvību pārkāpumu administratīvajā procesā, kura rezultātā tika pieņemts Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmums C(2006) 4090, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL 81. pantu] (Lieta COMP/F/38.456 – Bitumens (Nīderlande));

2)
Lēmuma C(2006) 4090, galīgā redakcija, 1. panta a) punktu atcelt tiktāl, ciktāl tas attiecas uz
Ballast Nedam NV
laikposmā no 1996. gada 21. jūnija līdz 2000. gada 30. septembrim izdarīto EKL 81. panta pārkāpumu;

3)
Lēmuma C(2006) 4090, galīgā redakcija, 2. panta a) punktu atcelt tiktāl, ciktāl
Ballast Nedam NV
maksājamais naudas sods tajā ir noteikts EUR 4,65 miljonu apmērā;

4)
Lēmuma C(2006) 4090, galīgā redakcija, 2. panta a) punktā
Ballast Nedam NV
solidāri uzliktais naudas sods tiek noteikts EUR 3,45 miljonu apmērā;

5)
Eiropas Komisija atlīdzina visus šajā apelācijas tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus;

6)
visi lietas dalībnieki paši sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar tiesvedību pirmajā instancē.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – holandiešu.