CELEX: 62007TJ0044
Verseny
Kartellek
A butadién gumi és emulziós butadién-sztirol gumi piaca
Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat
A kartellben való részvétel
A jogsértő magatartás betudhatósága
Bírságok
A jogsértés súlya és időtartama
Enyhítő körülmények

A jogvita előzményei
Az Európai Közösségek Bizottsága a (COMP/F/38.638 – „butadién gumi és polimerizációs emulzióval előállított butadién‑sztirol
gumi”‑ügy) 2006. november 29‑én hozott C (2006) 5700 végleges határozatban (a továbbiakban: megtámadott határozat) megállapította,
hogy számos vállalkozás megsértette az EK 81. cikk (1) bekezdését és az Európai Gazdasági Térségről (EGT) szóló megállapodás
53. cikkét, amikor a fent említett termékek piacán kartellben vett részt.
A megtámadott határozatnak az alábbi vállalkozások a címzettjei:
–        a Bayer AG, székhelye: Leverkusen (Németország);
–        a The Dow Chemical Company, székhelye: Midland, Michigan (Egyesült Államok) (a továbbiakban: Dow Chemical);
–        a Dow Deutschland Inc., székhelye: Schwalbach (Németország);
–        a Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH (korábban Dow Deutschland GmbH & Co. OHG), székhelye: Schwalbach;
–        a Dow Europe, székhelye: Horgen (Svájc);
–        az Eni SpA, székhelye: Róma (Olaszország);
–        a Polimeri Europa SpA, székhelye: Brindisi (Olaszország) (a továbbiakban: Polimeri);
–        a Shell Petroleum NV, székhelye: Hága (Hollandia);
–        a Shell Nederland BV, székhelye: Hága;
–        a Shell Nederland Chemie BV, székhelye: Rotterdam (Hollandia);
–        az Unipetrol a.s., székhelye: Prága (Cseh Köztársaság);
–        a Kaučuk a.s., székhelye: Kralupy nad Vltavou (Cseh Köztársaság);
–        a Trade‑Stomil sp. z o.o., székhelye: Łódź (Lengyelország) (a továbbiakban: Stomil).
A Dow Deutschland, a Dow Deutschland Anlagengesellschaft és a Dow Europe társaságokat – közvetlenül vagy közvetetten – teljes
egészében a Dow Chemical irányítja (a továbbiakban együttesen: Dow) (a megtámadott határozat (16)–(21) preambulumbekezdése).
Az Eni tevékenységét az érintett termékek tekintetében kezdetben az Eni által közvetetten, az EniChem SpA leányvállalatán
keresztül (a továbbiakban: EniChem SpA) irányított EniChem Elastomeri Srl biztosította. 1997. november 1‑jén az EniChem Elastomeri
egyesült az EniChem SpA‑val. Az Eni 99,97%‑os ellenőrzést gyakorolt az EniChem SpA felett. 2002. január 1‑jén az EniChem SpA
átruházta a stratégiai vegyipari tevékenységét (beleértve a butadién gumihoz és a polimerizációs emulzióval előállított butadién‑sztirol
gumihoz kapcsolódó tevékenységet) a 100%‑os tulajdonában álló leányvállalatára, a Polimerire. Az Eni 2002.október 21. óta
közvetlenül és teljes mértékben ellenőrzi a Polimerit. 2003. május 1‑jén az EniChem SpA a nevét Syndial SpA‑ra változtatta
(a megtámadott határozat (26)–(32) preambulumbekezdése). A Bizottság a megtámadott határozatban az „EniChem” megnevezést használja
az Eni tulajdonában álló valamennyi társaság vonatkozásában (a továbbiakban: EniChem) (a megtámadott határozat (36) preambulumbekezdése).
A Shell Nederland Chemie a Shell Nederland leányvállalata, amely utóbbit magát teljes egészében a Shell Petroleum irányítja
(a megtámadott határozat (38)–(40) preambulumbekezdése).
A Kaučukot 1997‑ben hozták létre, a Kaučuk Group a.s. és a Chemopetrol Group a.s. egyesülését követően. 1997. július 21‑én
az Unipetrol megszerezte az egyesült vállalkozások valamennyi eszközét, jogát és kötelezettségét. A Kaučuk az Unipetrol 100%‑os
tulajdonában áll (a megtámadott határozat (45) és (46) preambulumbekezdése). A megtámadott határozat szerint egyébként a Cseh
Köztársaságban székhellyel rendelkező Tavorex s.r.o. (a továbbiakban: Tavorex) képviselte 1991 és 2003. február 28. között
az export tekintetében a Kaučukot (és elődjét a Kaučuk Groupot). A megtámadott határozat szerint továbbá a Tavorex 1996 óta
képviselte a Kaučukot a Szintetikus Gumi Európai Szövetségének találkozói során (a megtámadott határozat (49) preambulumbekezdése).
A megtámadott határozat szerint a Stomil közel 30 éven keresztül, legalább 2001‑ig képviselte a Chemical Company Dwory S.A.
(a továbbiakban: Dwory) lengyel gyártót az exporttevékenységei során. A megtámadott határozat szerint továbbá a Stomil képviselte
a Dworyt 1997 és 2000 között a Szintetikus Gumi Európai Szövetségének találkozói során (a megtámadott határozat (51) preambulumbekezdése).
A jogsértés időtartama (a Bayer, az Eni és a Polimeri esetében) 1996. május 20. és 2002. november 28. között, (a Shell Petroleum,
a Shell Nederland és a Shell Nederland Chemie esetében) 1996. május 20. és 1999. május 31. között, (a Dow Chemical esetében)
1996. július 1‑je és 2002. november 28. között, (a Dow Deutschland esetében) 1996. július 1‑je és 2001. november 27. között,
(az Unipetrol és a Kaučuk esetében) 1999. november 16. és 2002. november 28. között, (a Stomil esetében) 1999. november 16.
és 2000. február 22. között, (a Dow Deutschland Anlagengesellschaft esetében) 2001. február 22. és 2002. február 28. között,
illetve (a Dow Europe esetében) 2001. november 26. és 2002. november 28. között került megállapításra (a megtámadott határozat
(476)–(485) preambulumbekezdése és rendelkező részének 1. cikke).
Mind a butadién gumi (a továbbiakban: BR), mind a polimerizációs emulzióból előállított sztirol‑butadién gumi (a továbbiakban:
ESBR) szintetikus gumi, amelyet elsősorban a gumiabroncsgyártásban használnak. E két termék egymással, más szintetikus gumikkal,
illetve természetes gumival helyettesíthető (a megtámadott határozat (3)–(6) preambulumbekezdése).
A megtámadott határozat által érintett gyártókon kívül más, ázsiai és kelet‑európai székhelyű gyártók is értékesítettek korlátozott
mennyiségben BR‑t és ESBR‑t az EGT területén. Egyébként a BR jelentős részét közvetlenül a nagy gumiabroncsgyártók gyártják
(a megtámadott határozat (54) preambulumbekezdése).
2002. december 20‑án a Bayer kapcsolatba lépett a Bizottság szervezeti egységeivel, és kifejezte a BR‑re és az ESBR‑re vonatkozóan
az együttműködésre irányuló szándékát a kartellügyek esetében a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló
bizottsági közlemény (HL 2002. C 45., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 155. o.; a továbbiakban: engedékenységi
közlemény) alapján. Az ESBR‑t illetően a Bayer szóbeli nyilatkozatot tett, amelyben ismertette a kartell tevékenységeit. E
szóbeli nyilatkozatot kazettán rögzítették (a megtámadott határozat (67) preambulumbekezdése).
2003. január 14‑én a Bayer szóbeli nyilatkozatot tett, amelyben kifejtette a kartell BR‑rel kapcsolatos tevékenységeit. E
szóbeli nyilatkozatot kazettán rögzítették. A Bayer a Szintetikus Gumi Európai Szövetsége BR‑bizottságának ülésein készült
jegyzőkönyveket is benyújtott (a megtámadott határozat (68) preambulumbekezdése).
2003. február 5‑én a Bizottság azon döntéséről értesítette a Bayert, hogy bírság alóli feltételes mentességet nyújt számára
(a megtámadott határozat (69) preambulumbekezdése).
2003. március 27‑én a Bizottság az [EK 81. cikk] és [EK 82. cikk] végrehajtásáról szóló első, 1962. február 6‑i 17. tanácsi
rendelet (HL 1962. 13., 204. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 3 o.) 14. cikkének (3) bekezdése alapján
vizsgálatot folytatott a Dow Deutschland & Co. helyiségeiben (a megtámadott határozat (70) preambulumbekezdése).
2003 szeptembere és 2006 júliusa között a Bizottság a megtámadott határozat által érintett vállalkozásokhoz számos információkérést
intézett a 17. rendelet 11. cikke és az [EK] 81. cikkben és [EK] 82. cikkben meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról
szóló, 2002. december 16‑i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet,
205. o.) 18. cikke alapján (a megtámadott határozat (71) preambulumbekezdése).
2003. október 16‑án a Dow Deutschland és a Dow Deutschland & Co. találkozott a Bizottság szervezeti egységeivel, és kifejezte
az együttműködésre irányuló szándékát az engedékenységi közlemény alapján. E találkozó során sor került a kartell BR‑rel és
ESBR‑rel kapcsolatos tevékenységének szóbeli bemutatására. E szóbeli előadást rögzítették. Egy, a kartellel kapcsolatos dokumentumokat
tartalmazó akta is benyújtásra került (a megtámadott határozat (72) preambulumbekezdése).
2005. március 4‑én a Dow Deutschlandot értesítették arról, hogy a Bizottság 30% és 50% közötti bírságcsökkentésben szándékozik
őt részesíteni (a megtámadott határozat (73) preambulumbekezdése).
2005. június 7‑én a Bizottság eljárást indított, és a megtámadott határozatban címzettként szereplő vállalkozásoknak – az
Unipetrol kivételével –, valamint a Dworynak megküldte az első kifogásközlést. Az első kifogásközlést a Tavorexszel szemben
is elfogadták, azonban vele nem közölték, mivel a Tavorex 2004 októbere óta felszámolás alatt áll. Az eljárást a Tavorex tekintetében
így befejezték (a megtámadott határozat (49) és (74) preambulumbekezdése).
Az érintett vállalkozások írásbeli észrevételeket nyújtottak be ezen első kifogásközléssel kapcsolatban (a megtámadott határozat
(75) preambulumbekezdése). A Bizottság betekintést biztosított számukra az iratokba CD‑ROM formájában, illetve a szóbeli nyilatkozatokba
és kapcsolódó iratokba a Bizottság helyiségeiben (a megtámadott határozat (76) preambulumbekezdése).
2005. november 3‑án a Manufacture française des pneumatiques Michelin (a továbbiakban: Michelin) beavatkozási kérelmet terjesztett
elő. 2006. január 13‑án írásbeli beadványt nyújtott be (a megtámadott határozat (78) preambulumbekezdése).
2006. április 6‑án a Bizottság elfogadta a második kifogásközlést a megtámadott határozat címzett vállalkozásaival szemben.
Az érintett vállalkozások erre vonatkozóan írásbeli észrevételeket nyújtottak be (a megtámadott határozat (84) preambulumbekezdése).
2006. május 12‑én a Michelin panaszt terjesztett elő az [EK] 81. és [EK] 82. cikk alapján folytatott eljárásokról szóló, 2004.
április 7‑i 773/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 123., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 81. o.) 5. cikke
alapján (a megtámadott határozat (85) preambulumbekezdése).
2006. június 22‑én a megtámadott határozat címzett vállalkozásai – a Stomil kivételével –, valamint a Michelin részt vettek
a Bizottság előtti szóbeli meghallgatáson (a megtámadott határozat (86) preambulumbekezdése).
A Dwory kartellben való részvételére vonatkozó megfelelő bizonyítékok hiányában a Bizottság úgy határozott, hogy a Dwory vonatkozásában
befejezi az eljárást (a megtámadott határozat (88) preambulumbekezdése). A Bizottság úgy határozott továbbá, hogy a Syndial
vonatkozásában is befejezi az eljárást (a megtámadott határozat (89) preambulumbekezdése).
Egyébként, jóllehet a Bizottság kezdetben két különböző ügyszámot használt (egyet a BR, és egy másikat az ESBR tekintetében)
(COMP/E‑1/38.637 és COMP/E‑1/38.638), az első kifogásközlést követően már csak egyetlen ügyszámot használt (COMP/F/38.638)
(a megtámadott határozat (90) és (91) preambulumbekezdése).
A közigazgatási eljárás 2006. november 29‑én a megtámadott határozat Bizottság általi meghozatalával végződött.
A megtámadott határozat rendelkező részének 1. cikke értelmében a következő vállalkozások megsértették az EK 81. cikket és
az EGT 53. cikket, amikor a lent megjelölt időszakok során egységes és folyamatos megállapodásban vettek részt, amelynek keretében
a BR és az ESBR ágazatában árcélok rögzítésében, ügyfelek nem agresszív megállapodások alapján történő felosztásában, valamint
árra, versenytársakra és ügyfelekre vonatkozó érzékeny információk cseréjében állapodtak meg:
a)      a Bayer 1996. május 20. és 2002. november 28. között;
b)      a Dow Chemical 1996. július 1‑je és 2002. november 28. között; a Dow Deutschland 1996. július 1‑je és 2001. november 27. között;
a Dow Deutschland Anlagengesellschaft 2001. február 22. és 2002. február 28. között; a Dow Europe 2001. november 26. és 2002.
november 28. között;
c)      az Eni 1996. május 20. és 2002. november 28. között; a Polimeri 1996. május 20. és 2002. november 28. között;
d)      a Shell Petroleum 1996. május 20. és 1999. május 31. között; a Shell Nederland 1996. május 20. és 1999. május 31. között;
a Shell Nederland Chemie 1996. május 20. és 1999. május 31. között;
e)      az Unipetrol 1999. november 16. és 2002. november 28. között; a Kaučuk 1999. november 16. és 2002. november 28. között;
f)      a Stomil 1999. november 16. és 2000. február 22. között.
A Bizottság a megtámadott határozatban megállapított tények és jogi értékelés alapján bírságot szabott ki az érintett vállalkozásokra,
melynek összegét a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése és az ESZAK‑Szerződés 65. cikkének (5) bekezdése alapján kiszabott
bírság megállapításának módszeréről szóló iránymutatásban (HL 1998. C 9, 3. o., a továbbiakban: iránymutatás), valamint az
engedékenységi közleményben foglalt módszernek megfelelően számította ki.
A megtámadott határozat rendelkező részének 2. cikke az alábbi bírságokat állapítja meg:
a)      a Bayer esetében: 0 euró;
b)      a Dow Chemical esetében: 64,575 millió euró, amelyből:
i)      60,27 millió euró tekintetében egyetemlegesen felelős a Dow Deutschlanddal;
ii)      47,355 millió euró tekintetében egyetemlegesen felelős a Dow Deutschland Anlagengesellschafttal és a Dow Europe‑pal;
c)      az Eni és a Polimeri esetében egyetemlegesen: 272,25 millió euró;
d)      a Shell Petroleum, a Shell Nederland és a Shell Nederland Chemie esetében egyetemlegesen: 160,875 millió euró;
e)      az Unipetrol és a Kaučuk esetében egyetemlegesen: 17,55 millió euró;
f)      a Stomil esetében: 3,8 millió euró.
A megtámadott határozat rendelkező részének 3. cikke úgy rendelkezik, hogy az 1. cikkben felsorolt vállalkozások haladéktalanul
szüntessék meg az ugyanebben a cikkben meghatározott jogsértéseket, amennyiben ezt eddig nem tették meg, és ezentúl tartózkodjanak
az 1. cikkben megállapított jogsértéssel azonos, illetve minden hasonló tárgyú vagy hatású magatartástól vagy gyakorlattól.

Az eljárás és a felek kérelmei
A Törvényszék Hivatalához 2007. február 16‑án benyújtott keresetlevelével a Kaučuk előterjesztette a jelen keresetet.
A Törvényszék elnöke 2009. április 2‑i határozatában a tanács egyik tagjának akadályoztatása miatt a tanács kiegészítése céljából
N. Wahlt jelölte ki.
Az előadó bíró jelentése alapján a Törvényszék (első tanács) a szóbeli szakasz megnyitása mellett döntött.
A Törvényszék az eljárási szabályzatának 64. cikkében előírt pervezető intézkedések keretében felhívta a Bizottságot, hogy
nyújtson be bizonyos iratokat. A Bizottság e felhívásnak a megszabott határidőn belül eleget tett.
A Törvényszék a 2009. október 14‑i tárgyaláson meghallgatta a felek szóbeli előterjesztéseit és a Törvényszék szóbeli kérdéseire
adott válaszaikat.
A Kaučuk azt kéri, hogy a Törvényszék:
–        semmisítse meg egészében vagy részben a megtámadott határozat 1–3. cikkét, amennyiben az őt érinti;
–        másodlagosan semmisítse meg a megtámadott határozat 2. cikkét, amennyiben az 17,55 millió euró bírságot ró ki a Kaučukra,
és szabjon ki jelentősen alacsonyabb bírságot;
–        a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.
A Bizottság azt kéri, hogy a Törvényszék:
–        utasítsa el a keresetet;
–        a Kaučukot kötelezze a költségek viselésére.

A jogkérdésről
A Kaučuk keresete hét jogalapon nyugszik. Az első jogalap keretében a Kaučuk előadja, hogy a Bizottság tévedett, amikor neki
tudta be a Tavorex magatartását. A második jogalap keretében a Kaučuk azt állítja, hogy nincs bizonyíték arra, hogy a Tavorex
árrögzítő és piacfelosztó megállapodásokban vett részt. A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a Dwory tekintetében
elfogadott megoldáshoz képest nyilvánvaló értékelési hibát követett el a Tavorex kartellben való részvételét illetően. A negyedik
jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a közösségi versenyjogot a Tavorexszel és a Kaučukkal szemben. Az
ötödik jogalap keretében a Kaučuk előadja, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és nyilvánvaló értékelési hibát vétett
a Kaučuk BR‑re vonatkozó jogsértésben való részvételét illetően. A hatodik jogalap azon alapul, hogy nem történt sem gondatlan,
sem szándékos jogsértés. Végül a hetedik jogalap keretében a Kaučuk az iránymutatással kapcsolatban téves jogalkalmazásra
és nyilvánvaló értékelési hibára hivatkozik.
Először a Kaučuk által felhozott második jogalapot kell megvizsgálni.

A második jogalapról, amely azon alapul, hogy nincs bizonyíték arra, hogy a Tavorex árrögzítő és piacfelosztó megállapodásokban
vett részt
A felek érvei
–       A Kaučuk érvei
A Kaučuk előzetesen a Bizottságra háruló bizonyítási teherre vonatkozó ítélkezési gyakorlatra hivatkozik. Így különösen úgy
véli, hogy óvatosan kell kezelni a vállalkozások által az engedékenységi közlemény keretében tett, külső szakértők segítségével
előkészített tanúvallomásokat.
Ezt követően a Kaučuk először is lényegében azt állítja, hogy a megtámadott határozat kevés konkrét bizonyítékot tartalmaz
a Tavorex kartellben való részvételével kapcsolatban. A Kaučuk különösen a megtámadott határozat (125), (141) és (155)–(159) premabulumbekezdését
említi, és úgy véli, hogy az ott szereplő állítások pontatlanok. Sőt ténybeli ellentmondásokat tartalmaznak.
Másodszor a Kaučuk vitatja, hogy T. (Tavorex) közvetlenül kartellben vett részt 1999. november 15‑én és 16‑án. Így különösen
előadja, hogy pontatlanok az N. (Dow) kézzel írott feljegyzésein szereplő, rávonatkozó számadatok, valamint a Dow nyilatkozatában
említett események. Ezzel kapcsolatban a Kaučuk egy táblázatot nyújtott be, amelyben különösen azokat az eltéréseket emeli
ki, amelyek két társaság, a Bridgestone és a Michelin vonatkozásában 1999‑ben és 2000‑ben ténylegesen megvalósult értékesítésekhez
képest mutatkoznak. Szerinte más ügyfelek tekintetében is jelentős különbségek vannak. A Kaučuk ebből arra következtet, hogy
e feljegyzések valószínűleg N. becsléseit tükrözik. Továbbá a Kaučuk megjegyzi, hogy a Dow állításával szemben az ügy iratai
között található bizonyítékok azt mutatják, hogy nem került sor félhivatalos találkozóra 1999. november 16‑án. Egész pontosan
azt állítja a Kaučuk, hogy P. (Bayer) 1999. november 16‑án 16 órakor elhagyta Frankfurtot (Németország). A Kaučuk azt feltételezi,
hogy ha volt egyáltalán félhivatalos találkozó, arra 1999. november 15‑én este került sor. Nincs olyan dokumentum, amely azt
igazolná, hogy T. ekkor jelen volt. T. csak az 1999. november 16‑i hivatalos találkozón vett részt. Végül a Kaučuk hangsúlyozza:
annak, hogy a Bayer megerősíti a Dow nyilatkozatát, nincs bizonyító ereje sem a Tavorexszel, sem pedig vele szemben.
Harmadszor a Kaučuk előadja, hogy nincs bizonyíték arra, hogy 1999. november 15‑től és 16‑tól egységes és folytatólagos jogsértést
követett el. A Kaučuk e tekintetben arra emlékeztet, hogy a Bizottság, miután említést tett az 1999. novemberi döntő találkozóról,
feltételezve, hogy ez indította el a BR‑re és az ESBR‑re vonatkozó jogsértést, három feltehetően 2000‑ben tartott, két 2001‑ben
tartott és két 2002‑ben tartott találkozóra helyezi a hangsúlyt. Ugyanakkor a 2000. augusztus 31‑én és szeptember 1‑jén Prágában,
a 2000. november 30‑án és december 1‑jén Frankfurtban, a 2001. augusztus 30‑án és 31‑én Frankfurtban, valamint a 2001. november
26‑án és 27‑én Hamburgban (Németország) tartott találkozók kapcsán a Bizottság nem állapította meg, hogy a Kaučuk jogellenes
megbeszéléseken vett részt. A 2002. szeptember 2‑i és 3‑i prágai találkozót illetően a Kaučuk megemlíti, hogy annak ellenére,
hogy a Dwory e találkozón részt vett, a Bizottság nem állapította meg, hogy a Dwory egységes és folytatólagos jogsértésben
vett részt (a megtámadott határozat 161. lábjegyzete). A Kaučuk úgy véli, hogy a Bizottságnak vele kapcsolatban is ugyanerre
a következtetésre kellett volna jutnia. Továbbá a Dow alkalmazottai által adott válaszok homályosak és kétértelműek, sőt ellentétesek
az első nyilatkozataikkal, amelyeket még önállóan tettek. Végül, ami a 2002. november 28‑i és 29‑i londoni (Egyesült Királyság)
találkozót illeti, semmilyen jogellenes megbeszélésre nem került sor. A Kaučuk ebből arra következtet, hogy a Bizottságnak
nem sikerült megállapítania, hogy az ő esetében az 1999 novemberétől 2002 novemberéig tartó időszakban egységes és folytatólagos
jogsértésre került sor. A bizonyítékok minősége túl gyenge ahhoz, hogy alátámasszák a Tavorex, és ezáltal a Kaučuk felelősségét.
–       A Bizottság érvei
Előzetesen a Bizottság az ítélkezési gyakorlatra figyelemmel értelmezi a ráháruló bizonyítási terhet, és úgy véli, hogy a
jelen esetben valamennyi körülmény együttesen és meggyőzően bizonyítja, hogy a Tavorex/Kaučuk a megtámadott határozatban említett
időszakban kartellben vett részt. Így különösen azt hangsúlyozza a Bizottság, hogy az engedékenységi közlemény keretében tett
vállalati nyilatkozatok képezik a bizonyítékokat.
Ezt követően a Bizottság először azokat a bizonyítékokat sorolja fel, amelyek szerinte az ügy iratai között hitelt érdemlően
igazolják, hogy a Tavorex/Kaučuk részt vett a szóban forgó jogsértésben. A Bizottság különösen a Kaučukot érintő kartelltalálkozókra,
valamint az 1999. szeptember 2‑án és 3‑án Richmond‑on‑Thames‑ben (Egyesült Királyság) tartott találkozóra hivatkozik. Azt
állítja, hogy a Kaučuk puszta cáfolatain kívül semmi nem bizonyítja, hogy az utóbbi nem vett részt a kartellben. Azt sem támasztja
alá semmi, hogy a Kaučuk kilépett volna a kartellből. A Kaučuk nem tagadja, hogy T. (Tavorex) valamennyi ágazati találkozón
jelen volt 1999 és 2002 között. A kartelltalálkozók e hivatalos találkozók mellett zajlottak. Pontosabban a Bizottság cáfolja
azokat az érveket, amelyeket a Kaučuk a megtámadott határozat (125), (141) és (155)–(159) premabulumbekezdésével kapcsolatban
felhozott.
Másodszor azzal kapcsolatba, hogy T. (Tavorex) közvetlenül részt vett az 1999. november 15‑én és 16‑án tartott félhivatalos
találkozón, a Bizottság hangsúlyozza, hogy a Kaučuk nem vitatta T. tartózkodási helyét az első és a második kifogásközlésre
adott válaszaiban. A Bizottság szerint a Kaučuk soha nem állította, hogy T. nem lehetett jelen a megtámadott határozatban
szereplő találkozón. Ezért elfogadhatatlanok a Kaučuk azon érvei, amelyeket e tekintetben a Törvényszék előtt felhozott (lásd
ebben az értelemben a Törvényszék T‑339/04. sz., France Télécom kontra Bizottság ügyben 2007. március 8‑án hozott ítéletét
[EBHT 2007., II‑521. o.]). Az ügy érdemével kapcsolatban a Bizottság elismeri, hogy a Dow nyilatkozatának egyes részei pontatlannak
tűnnek a félhivatalos találkozó időpontját illetően (amely a Dow szerint 1999. november 16‑án este volt). Ugyanakkor az ügy
iratai azt igazolják, hogy a félhivatalos találkozóra az 1999. november 15‑éről 16‑ára virradó éjszakán került sor. A Bizottság
előadja továbbá, hogy számos bizonyíték megerősíti azt, hogy T. jelen volt a találkozón, még akkor is, ha P. (Bayer) költségszámlája
nem említi T.‑t a résztvevők között. A Bizottság azt is hangsúlyozza, hogy még a Kaučuk szerint is nagyon valószínű, hogy
T. Frankfurtban tartózkodott 1999. november 16‑át megelőző este, mivel mindig a saját tulajdonú gépkocsiját használta, amikor
Prágából jött. Továbbá a Bizottság kiemeli, hogy a Dow T.‑t is megemlíti e találkozó résztvevői között. A Dow, melynek kijelentéseit
a Bayer is megerősítette, azt is nyilatkozta, hogy valamennyi résztvevő, T.‑t is beleértve, ármegállapodást kötött és számadatokat
cserélt. N. (Dow) kézzel írott feljegyzéseiben a szóban forgó számadatok (a Kaučuk gyártóhelye, „Kralupy” miatt) a „KRA” rovat
alatt voltak feltüntetve. A Bizottság nem állította a megtámadott határozatban, hogy a feltüntetett értékesítési adatok helyesek,
azonban a Dow és a Bayer tanúvallomásai, valamint N. feljegyzései mindenképpen azt igazolják, hogy T. részt vett az 1999.
november 15‑én lezajlott jogellenes találkozón.
Harmadszor annak kapcsán, hogy a Kaučuk vitatja, hogy egységes és folytatólagos jogsértésről lenne szó, a Bizottság kifejti,
hogy a 2000. február 21‑i és 22‑i találkozót illetően nem talált bizonyítékot arra, hogy jogellenes megállapodás jött létre.
Ami a 2000. augusztus 31‑i és szeptember 1‑jei prágai találkozót illeti, ez alkalommal a Bizottság nem tette felelőssé a Kaučukot
a kartellmegállapodás miatt, hanem a megtámadott határozatban megállapította, hogy a Dow – többek között a Kaučuk vonatkozásában –
árakkal kapcsolatos információkat cserélt. A 2000. november 30‑i és december 1‑jei frankfurti találkozó kapcsán a Bayer nyilatkozata
nem említi közvetlenül a Kaučukot mint résztvevőt. Ugyanakkor a kartell folytatódott. A 2001. augusztus 30‑i és 31‑i Frankfurtban
tartott találkozó kapcsán a Bizottság elismeri, hogy a Kaučuk közvetlenül nem érintett, de hangsúlyozza, hogy a Dow nyilatkozata
megerősíti a vádat, és a Kaučuk vitathatatlanul jelen volt a hivatalos találkozón. A 2001. november 26‑án és 27‑én Hamburgban
tartott találkozót illetően a Bizottság azt állítja, hogy I. (Dow) elektronikus leveleiből kitűnik, hogy a kartell általános
jelleggel folytatódott. A 2002. szeptember 2‑i és 3‑i prágai találkozó kapcsán a Bizottság megemlíti, hogy mindenki, aki a
Bayernél az ESBR‑ért volt felelős, közvetlenül és egyöntetűen azzal vádolja T.‑t (Tavorex), hogy ármegállapodásokban vett
részt. Így különösen a Bayer (P.) tanúvallomása egy belső elektronikus levélen alapul, amely a megtámadott határozatban bizonyítékként
szerepel. A 2002. november 28‑i és 29‑i londoni találkozót illetően a Bizottság úgy értelmezi P. nyilatkozatát, mint amely
T.‑re is vonatkozik. Végül semmi nem utal arra, hogy a Kaučuk (vagy a Tavorex) egyértelműen távol tartotta volna magát a kartelltől.
A Törvényszék álláspontja
Az EK 81. cikk (1) bekezdésének megsértésével kapcsolatos bizonyításfelvételt illetően emlékeztetni kell arra, hogy a Bizottság
kötelezettsége bizonyítani az általa megállapított jogsértést, és olyan bizonyítékokat előterjeszteni, amelyek a jogilag megkövetelt
módon igazolják a jogsértést megvalósító körülmények fennállását (a Bíróság C‑185/95. P. sz., Baustahlgewebe kontra Bizottság
ügyben 1998. december 17‑én hozott ítéletének [EBHT 1998., I‑8417. o.] 58. pontja, valamint a C‑49/92. P. sz., Bizottság kontra
Anic Partecipazioni ügyben 1999. július 8‑án hozott ítéletének [EBHT 1999., I‑4125. o.] 86. pontja). Így a Bizottságnak pontos
és egybevágó bizonyítékot kell szolgáltatnia azon szilárd meggyőződésének alátámasztására, hogy az állítólagos jogsértés megtörtént
(lásd a Törvényszék T‑62/98. sz., Volkswagen kontra Bizottság ügyben 2000. július 6‑án hozott ítélet [EBHT 2000., II–2707. o.]
43. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot). Arra is emlékeztetni kell, hogy az EK 81. cikk (1) bekezdése értelmében
vett megállapodás létezéséhez elég az, hogy az érintett vállalkozások kifejezzék az arra irányuló közös akaratukat, hogy meghatározott
piaci magatartást tanúsítanak (a Bíróság 41/69. sz., ACF Chemiefarma kontra Bizottság ügyben 1970. július 15‑én hozott ítéletének
[EBHT 1970., 661. o.] 112. pontja, a 209/78–215/78. és 218/78. sz., Van Landewyck és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben
1980. október 29‑én hozott ítéletének [EBHT 1980., 3125. o.] 86. pontja, valamint a Törvényszék T‑7/89. sz., Hercules Chemicals
kontra Bizottság ügyben 1991. december 17‑én hozott ítéletének [EBHT 1991., II‑1711. o.] 256. pontja). A bíróságban felmerülő
bárminemű kételynek annak a vállalkozásnak a javát kell szolgálnia, amely a jogsértést megállapító határozat címzettje. A
bíróság tehát nem állapíthatja meg, hogy a Bizottság jogilag megkövetelt módon bizonyította a kérdéses jogsértés fennállását,
amennyiben a bíróságnak még bármiféle kételye van e kérdéssel kapcsolatosan (a Törvényszék a T‑38/02. sz., Groupe Danone kontra
Bizottság ügyben 2005. október 25‑én hozott ítéletének [EBHT 2005., II‑4407. o.] 215. pontja).
Továbbá azok a tevékenységek, amelyekre a versenyellenes magatartások és megállapodások irányulnak, általában titkosan folynak
le, a találkozókat titkosan tartják, továbbá az erre vonatkozó dokumentáció a legminimálisabbra szorítkozik. Ebből következik,
hogy még ha a Bizottság fel is fedez olyan iratokat, amelyek kifejezetten tanúsítják a piaci szereplők közötti jogellenes
kapcsolatfelvételt, e dokumentumok általában töredékesek és szórványosak, és ezért gyakran következtetésekkel kell bizonyos
részleteket rekonstruálni. Ezért az esetek nagy részében a versenyellenes magatartás vagy megállapodás létezését bizonyos
egybeesésekből és ténykörülményekből kell kikövetkeztetni, amelyek együtt figyelembe véve, más összefüggő magyarázat hiányában
a versenyszabályok megsértésének bizonyítékául szolgálhatnak (a Bíróság C‑204/00. P., C‑205/00. P., C‑211/00. P., C‑213/00. P.,
C‑217/00. P. és C‑219/00. P. sz., Aalborg Portland és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2004. január 7‑én hozott
ítéletének [EBHT 2004., I‑123. o.] 55–57. pontja, valamint a C‑403/04. P. és C‑405/04. P. sz., Sumitomo Metal Industries és
Nippon Steel kontra Bizottság egyesített ügyekben 2007. január 25‑én hozott ítéletének [EBHT 2007., I‑729. o.] 51. pontja).
A jelen esetben a kartelltalálkozók kapcsán (a megtámadott határozat 4.3 pontja) a Kaučuk elsősorban azt vitatja, hogy T.
(Tavorex) 1999. november 15‑én és 16‑án Frankfurtban jogellenes megállapodásban vett részt. A Kaučuk másodsorban pedig azt
vitatja, hogy a Bizottság vele szemben felrótta, hogy 1999. november 16. és 2002. november 28. között jogsértésre került sor.
Előzetesen el kell utasítani a Bizottság azon érveit, amelyek az 1999. szeptember 2‑án és 3‑án Richmond‑on‑Thames‑ben tartott
találkozóra (a megtámadott határozat (189)–(193) premabulumbekezdése) vonatkoznak, mivel e találkozó kívül esik azon a jogsértési
időszakon, amelyet a Bizottság a Kaučuk terhére rótt.
Az 1999. november 15‑én és 16‑án Frankfurtban lezajlott találkozó kapcsán a Bizottság azt állítja, hogy a Szintetikus Gumi
Európai Szövetségének hivatalos találkozója mellett kartelltalálkozóra került sor „1999. november 16‑án este és éjszaka” (a
megtámadott határozat (212) preambulumbekezdése). E jogellenes találkozón P. (Bayer), F., N., V. (Dow), L. (Stomil), L. (EniChem)
és T. (Tavorex) vett részt. Az érintett személyek először egy szálloda bárjában találkoztak, majd egy tárgyalótermet béreltek
(a megtámadott határozat (202) preambulumbekezdése).
E tekintetben először is az ügy irataihoz csatolt bizonyítékok arra utalnak, amint azt a Kaučuk is állítja, hogy P. (Bayer)
nem volt jelen 1999. november 16‑án este Frankfurtban. A Bizottság elismeri ezt a tényt.
Másodszor meg kell állapítani, hogy a megtámadott határozat számos ellentmondást tartalmaz a szóban forgó jogellenes találkozó
pontos időpontjával kapcsolatban. Így a Bizottság a megtámadott határozat (212) preambulumbekezdésében a Dow nyilatkozata
alapján azt írja, hogy „1999. november 16‑án este és éjszaka”. A Bizottság a megtámadott határozat (297) preambulumbekezdésében
azt is állítja, hogy a szóban forgó jogellenes találkozót „az 1999. november 15‑ről 16‑ra virradó éjszaka” tartották. Továbbá
a megtámadott határozat 4.3.8 pontjában 1999. november 15‑e és 16‑a szerepel. Végül a határozat rendelkező része 1999. november
16‑át határozza meg a Kaučuk jogsértésének kezdő időpontjaként.
Harmadszor több tárgyi bizonyíték is ellentmondást mutat a szóban forgó jogellenes találkozó feltételezett időpontjával és
a Bizottság által adott egyéb lehetséges magyarázatokkal kapcsolatban. Így többek között 1999. november 15‑e szerepel P. (Bayer)
költségszámláján, amely a szálloda bárjában kifizetett 84,5 német márka (DEM) összegre vonatkozik. Ellenben a tárgyalóterem
bérleti díjának kifizetése 436 DEM összegben 1999. november 16‑án lett rögzítve. Továbbá N. (Dow) kézzel írott feljegyzései
kizárólag 1999. november 16‑át említik. Végül a Dow nyilatkozata, amely a megtámadott határozat (202) preambulumbekezdésében
szerepel, kimondja, hogy a jogellenes találkozóra a Szintetikus Gumi Európai Szövetségének november 16‑án délelőtt tartott
hivatalos találkozója után került sor.
Negyedszer a Bizottság nem vitatja, amint arra a Kaučuk is utal a beadványaiban, hogy T. (Tavorex) (az egyesült királysági
találkozókat kivéve) gépkocsival járt a Szintetikus Gumi Európai Szövetségének találkozóira, és hogy a Prága és Frankfurt
közötti útszakasz megközelítőleg öt órát vett igénybe. E feltételek mellett lehetséges, még ha esetleg nagy erőfeszítés árán
is, hogy T. 1999. november 16‑án reggel közvetlenül Frankfurtba ment. Az ügy irataiban szereplő bizonyítékok egyike sem cáfolja
e feltételezést. A Bizottság azon érvével kapcsolatban, amely szerint elfogadhatatlan a Kaučuk arra vonatkozó kifogása, hogy
T. november 15‑én este jelen lett volna Frankfurtban, elegendő megállapítani, hogy a Kaučuk nem tesz mást, mint vitatja azt
– a megtámadott határozat (212) preambulumbekezdéséhez képest új – feltételezést, hogy 1999. november 15‑én este jogellenes
találkozóra kerülhetett sor. Ezért a Bizottság érveit el kell utasítani.
Ötödször a Dow nyilatkozata, amely a megtámadott határozat (202) preambulumbekezdésében szerepel, azt állítja, hogy P. (Bayer),
F., N., V. (Dow), L. (Stomil), L. (EniChem) és T. (Tavorex) a szálloda bárjában találkoztak, mielőtt egy tárgyalótermet béreltek.
Márpedig P.‑nek a kifizetett fogyasztásról szóló költségszámlája nem említi T.‑t a szállodai bárban tartott találkozó résztvevői
között.
Hatodszor N. (Dow) kézzel írott feljegyzéseit illetően bizonyos, hogy a Bizottság nem állapította meg a Kaučuk felelősségét
a BR‑re vonatkozó kartell kapcsán. Ezért N. kézzel írott feljegyzéseinek BR‑re vonatkozó része nem lehet bizonyító erejű a
Kaučukkal szemben. N. kézzel írott feljegyzéseinek azon részét illetően, amely az ESBR‑re vonatkozik, meg kell állapítani,
hogy ott a kartell résztvevői mellett más, a kartellben nem részes gyártók is említésre kerültek mint egyes ügyfelek beszállítói.
E sajátos körülmények között, különös tekintettel a szóban forgó jogellenes találkozó feltételezett időpontjával kapcsolatban
felmerült ellentmondásokra, nem zárható ki, hogy az értékesítésekre vonatkozó becslések csupán egyes gyártók között valósultak
meg, anélkül hogy pontosan meg lehetne állapítani, hogy (a Tavorex közvetítésével) részt vett‑e ebben a Kaučuk.
A jelen eset valamennyi sajátos körülményének együttes figyelembevételével a Törvényszék úgy ítéli meg, hogy kétely merül
fel azzal kapcsolatban, hogy T. (Tavorex) részt vett‑e az 1999. november 15‑i és 16‑i jogellenes találkozón Frankfurtban.
E kétely a Kaučuk javára szól.
Az 1999. november hónapot követő találkozók kapcsán pedig nem lehet bizonyossággal megállapítani, hogy a Tavorex közvetlenül
részt vett‑e valamely kartelltalálkozón.
Így különösen a Bizottság nem említi a Tavorexet azon vállalkozások között, amelyek a 2000. augusztus 31‑i és szeptember 1‑jei
prágai találkozó alkalmával megállapodást kötöttek (a megtámadott határozat (221) premabulumbekezdése). A 2000. november 30‑i
és december 1‑jei frankfurti találkozó (a megtámadott határozat (222)–(225) premabulumbekezdése) kapcsán kétséges, hogy a
szóban forgó megállapodás a Tavorexszel létrejöhetett W. (Bayer) gépkocsijában, különös tekintettel arra, amit a Bizottság
sem vitat, hogy T. (Tavorex) a Frankfurtban tartott találkozókra saját tulajdonú gépkocsijával járt. A 2001. augusztus 30‑i
és 31‑i találkozó kapcsán, amelyet szintén Frankfurtban tartottak (megtámadott határozat (226)–(230) premabulumbekezdése),
a megtámadott határozatban szereplő vállalati nyilatkozatok nem említik kifejezetten a Tavorexet vagy a Kaučukot. A 2001.
november 26‑i és 27‑i találkozó (a megtámadott határozat (231)–(237) premabulumbekezdése) vonatkozásában a Bizottság nem állapította
meg különmegállapodás létrejöttét, de kijelentette, hogy a szóban forgó megállapodások eddig tartottak.
Ami a 2002. szeptember 2‑i és 3‑i prágai találkozót (a megtámadott határozat (238)–(245) premabulumbekezdése) illeti, a Bizottság
által felhozott bizonyítékok első ránézésre igazolni látszanak azt, hogy jogellenes megállapodások jöttek létre. Ugyanakkor
kétely merül fel azzal kapcsolatban, hogy T. (Tavorex) részt vett‑e az említett jogellenes találkozón. A Bizottság következtetése
ugyanis különösen a Bayer nyilatkozatán alapul, amely a megtámadott határozat (240) premabulumbekezdésében szerepel, és amelynek
alapja többek között a P. által adott tájékoztatás, amely nyilatkozat szerint T. közvetlenül részt vett a szóban forgó jogellenes
találkozón. Márpedig a Bayer is jelezte a megtámadott határozat (156) premabulumbekezdésében szereplő nyilatkozatában, amely
szintén a P. által adott tájékoztatáson alapul, hogy T. 1996 novembere és „1999 vége” között vett részt a hivatalos találkozók
mellett rendezett félhivatalos találkozókon. Tehát némi ellentmondás van a Bayer két nyilatkozata között. Ez az ellentmondás
kételyt támaszt azzal kapcsolatban, hogy T. valóban részt vett‑e a 2002. szeptember 2‑án és 3‑án Prágában tartott jogellenes
találkozón. E kétely a Kaučuk javára szól.
Végül pedig, ami a 2002. november 28‑i és 29‑i londoni találkozót illeti, a Bizottság nem állapította meg, hogy ekkor jogellenes
megállapodás megkötésére került volna sor az érintett vállalkozások között.
A jelen eset valamennyi körülményének együttes figyelembevételével a Törvényszék úgy ítéli meg, hogy a megtámadott határozat
kartelltalálkozókra vonatkozó részében szereplő bizonyítékok a Tavorex (és így a Kaučuk) tekintetében nem elegendőek ahhoz,
hogy azokból arra lehessen következtetni, hogy e vállalkozás részt vett a szóban forgó jogellenes megállapodásokban.
A megtámadott határozatnak a kartell ismertetésére vonatkozó részében (a megtámadott határozat 4.2 pontja) említett bizonyítékok
sem vonhatják kétségbe e következtetést.
E tekintetben a Törvényszék úgy ítéli meg, hogy még ha van is némi bizonyító erejük a megtámadott határozat 4.2 pontjában
szereplő egyes bizonyítékoknak, mint például a Bayer általános nyilatkozatának a megtámadott határozat (156) preambulumbekezdésében,
ezek nem elegendőek ahhoz, hogy – a kartelltalálkozókra vonatkozó előzetesen említett sajátos körülményekre, és arra a kételyre
tekintettel, amely a felperes javára szól – igazolják azt az állítást, hogy a Kaučuk jogsértést követett el.
E körülmények összességére tekintettel, azok átfogó értékelése alapján a Törvényszék úgy ítéli meg, hogy a Bizottság tévesen
állapította meg, hogy a Tavorex (és így a Kaučuk) kartellben vett részt.
Következésképpen a Kaučukra vonatkozó részében meg kell semmisíteni a megtámadott határozatot, anélkül hogy meg kellene vizsgálni
a kereset alátámasztására felhozott többi jogalapot, különösképpen a versenyszabályok megsértése körében a megbízók és közvetítők
közötti jogviszony kérdését.

A költségekről
Az eljárási szabályzat 87. cikkének 2. §‑a alapján a Törvényszék a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a
pernyertes fél ezt kérte. Mivel a Bizottság pervesztes lett, a Kaučuk kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.
A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (első tanács)
a következőképpen határozott:
1)
A Törvényszék az EK 81. cikk és az EGT‑Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.638 – „butadién
gumi és polimerizációs emulzióval előállított butadién‑sztirol gumi”‑ügy) 2006. november 29‑én hozott C (2006) 5700 végleges
bizottsági határozatot megsemmisíti abban a részében, amelyben az a Kaučuk a.s.‑t érinti.
2)
A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.
Dehousse
Wiszniewska‑Białecka
Wahl
Kihirdetve Luxembourgban, a 2011. július 13‑i nyilvános ülésen.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: angol.