CELEX: 62012CJ0182
Colný kódex Spoločenstva
Článok 137
Vykonávacie nariadenie k Colnému kódexu Spoločenstva
Článok 561 ods. 2
Podmienky úplného oslobodenia od dovozného cla
Dovoz vozidla, ktorého vlastník má sídlo v treťom štáte, do členského štátu
Súkromné využitie vozidla povolené vlastníkom inak ako pracovnou zmluvou uzavretou s užívateľom
Neexistencia oslobodenia

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 561 ods. 2 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (
Ú. v. ES L 253, s. 1
; Mim. vyd. 02/006, s. 3), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 993/2001 zo 4. mája 2001 (
Ú. v. ES L 141, s. 1
; Mim. vyd. 02/011, s. 286, ďalej len „vykonávacie nariadenie“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi pánom Feketem na jednej strane a Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága (Generálne riaditeľstvo colnej a daňovej kontroly Transdanubia, ktoré je súčasťou Štátnej finančnej a colnej správy) na druhej strane vo veci určenia colného štatútu vozidla registrovaného v Guinea-Bissau, ktoré bolo dovezené na územie Európskej únie a využívané na súkromné účely pánom Feketem v Maďarsku.
Právny rámec
Článok 137 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (
Ú. v. ES L 302, s. 1
; Mim. vyd. 02/004, s. 307, ďalej len „colný kódex“) stanovuje:
„Režim dočasné použitie umožňuje aby tovar, ktorý nie je tovarom Spoločenstva a ktorý má byť spätne vyvezený v nezmenenom stave, s výnimkou bežne zníženej hodnoty spôsobenej jeho obvyklým použitím, bol na colnom území Spoločenstva používaný s úplným alebo čiastočným oslobodením od dovozného cla a bez toho, aby bol predmetom obchodno-politických opatrení.“
Článok 232 vykonávacieho nariadenia týkajúci sa režimu dočasného dovozu stanovuje:
„1.   Nasledujúce predmety, ak neboli deklarované písomne alebo ústne, sa považujú za deklarované pre režim dočasného dovozu aktom uvedeným v článku 233 za podmienok uvedených v článku 579:
…
b)
dopravné prostriedky uvedené v článkoch 556 až 561;
…“
Článok 234 ods. 2 tohto nariadenia upravuje:
„Ak sa pri kontrole zistí, že úkon uvedený v článku 233, bol vykonaný, ale dovezený alebo odobratý tovar nespĺňa podmienky uvedené v článkoch 230 až 232, má sa za to, že príslušný tovar bol dovezený alebo vyvezený protizákonne.“
Podľa článku 560 ods. 1 prvého pododseku toho istého nariadenia „osoby…, ktoré majú sídlo v colnom území Spoločenstva, môžu využívať výhody úplného odpustenia dovozných ciel, ak súkromne používajú dopravné prostriedky len príležitostne, na základe pokynov registrovaného držiteľa a tento držiteľ sa nachádza v čase použitia na colnom území“.
Článok 561 ods. 2 vykonávacieho nariadenia spresňuje:
„Dovozné clá sa úplne odpustia, ak dopravné prostriedky využíva na komerčné alebo súkromné účely fyzická osoba, ktorá má sídlo na colnom území Spoločenstva a zamestnáva ju vlastník dopravného prostriedku, ktorý má sídlo mimo uvedeného územia alebo na základe iného oprávnenia od vlastníka.
Súkromne využitie musí byť v pracovnej zmluve uvedené.
Colné orgány môžu obmedziť dočasný dovoz dopravných prostriedkov podľa tohto ustanovenia v prípade systematického používania.“
Skutkové okolnosti vo veci samej a prejudiciálna otázka
Pán Fekete, ktorý má pobyt v Maďarsku a ktorý má dvojité štátne občianstvo, maďarské, ako aj občianstvo Guinea-Bissau, vystupuje ako zakladateľ a predseda správnej rady nadácie „Együtt Afrikáért Alapítvány“ („Zjednotení pre Afriku“) so sídlom v Guinea-Bissau. Táto nadácia je vlastníkom osobného motorového vozidla značky Cadillac Escalade, ktoré doviezla na územie Únie bez colného vyhlásenia pod režimom dočasného dovozu s úplným odpustením dovozných ciel.
Pán Fekete využíva toto vozidlo na súkromné účely na colnom území Únie.
Podľa informácií poskytnutých vnútroštátnym súdom a maďarskou vládou bol pán Fekete počas toho, ako viedol uvedené vozidlo 13. apríla 2011, kontrolovaný policajným orgánom v Székesfehérvári (Maďarsko). Pán Fekete počas vypočúvania políciou uviedol, že nedisponuje súhlasom na vyžívanie tohto vozidla, keďže je zakladateľom a predsedom správnej rady uvedenej nadácie. Keďže pán Fekete nebol schopný predložiť doklad o colnom štatúte uvedeného vozidla, začal colný orgán 14. apríla 2011 z úradnej moci konanie na tento účel.
Z vnútroštátneho rozhodnutia a z pripomienok maďarskej vlády tiež vyplýva, že 13. mája 2011 predložil pán Fekete v rámci tohto konania daktylografický dokument v maďarskom jazyku datovaný 1. septembra 2008, ktorý bol vystavený v Senegale pánom Toure Mourdje vo funkcii predsedu správnej rady nadácie Együtt Afrikáért Alapítvány. Tento dokument oprávňoval pána Feketeho na využitie a vedenie predmetného vozidla. V tejto súvislosti vláda uvádza, že hoci je sporné osvedčenie o evidencii podpísané v roku 2008 a nie je podpísané dvoma svedkami, ako to vyžaduje maďarské právo, osvedčenie o evidencii tohto vozidla v Guinea-Bissau pochádza z 30. marca 2011, teda mesiac pred policajnou kontrolou vykonanou v Maďarsku. Navyše toto osvedčenie obsahuje nepresné a nekompletné údaje a dokonca vyvoláva pochybnosti, pokiaľ ide o určité výrazy použité v portugalskom jazyku, o možnosti kvalifikácie tohto dokumentu ako osvedčenia o evidencii.
Colný orgán prvého stupňa rozhodnutím z 18. mája 2011 konštatoval, že pri dočasnom dovoze uvedeného vozidla došlo k porušeniu pravidiel práva Únie, keďže pán Fekete nedisponoval pracovnou zmluvou upravujúcou využitie vozidla na súkromné účely v zmysle článku 561 ods. 2 vykonávacieho nariadenia. Tento orgán preto v súlade s článkom 202 colného kódexu rozhodol, že za toto vozidlo vznikol colný dlh a uložil povinnosť zaplatiť sumu 729355 HUF (približne 2500 eur) ako clo a 2005727 HUF (teda približne 7000 eur) ako daň z pridanej hodnoty.
Pán Fekete následne podal proti tomuto rozhodnutiu odvolanie na druhostupňový colný orgán pričom tvrdil, že predmetné vozidlo, ktoré je vo vlastníctve nadácie, bolo dovezené na územie Únie bez formálnych požiadaviek stanovených v takzvanom „Istanbulskom dohovore“, schválenom rozhodnutím Rady 93/329/EHS z 15. marca 1993 o uzatvorení Dohovoru o prepustení tovaru do režimu dočasného použitia a o prijatí príloh k nemu (Ú. v. ES, L 130, s. 1; Mim. vyd. 02/005, s. 3). Navyše tvrdil, že colný orgán sa mylne oprel o neexistenciu pracovnej zmluvy v zmysle článku 561 ods. 2 vykonávacieho nariadenia pre odmietnutie úplného odpustenia cla. Keďže takouto zmluvou nedisponoval, mal tento orgán iba overiť, či súkromné využitie tohto vozidla bolo možné „na základe iného oprávnenia od vlastníka“ v zmysle tohto ustanovenia. Pán Fekete ďalej uvádza, že predložil osvedčenie predsedu správnej rady nadácie Együtt Afrikáért Alapítvány, ktoré ho oprávňovalo na využitie a vedenie vozidla patriaceho uvedenej nadácii. V každom prípade sa pán Fekete domnieval, že vzhľadom na činnosť, ktorú vykonáva v nadácii, mal byť považovaný za jej pracovníka, aj keď ním nie je podľa vnútroštátneho práva.
Po zamietnutí jeho odvolania podal pán Fekete na vnútroštátny súd správnu žalobu, ktorou sa domáhal opätovného preskúmania rozhodnutia druhostupňového colného orgánu. Tvrdil predovšetkým, že na účely úplného odpustenia cla na základe článku 561 ods. 2 vykonávacieho nariadenia nie je potrebná pracovná zmluva, keďže uvedené vozidlo využíva na súkromné účely, k čomu bol oprávnený na základe osvedčenia z 1. septembra 2008. Maďarský colný orgán, opierajúc sa o zápisnicu zo stretnutia Výboru pre colný kódex zo 6. júla 2010 (TAXUD/A3/0039/2010-EN), naopak tvrdí, že na účely uplatnenia odpustenia upraveného týmto ustanovením musí byť využitie vozidla na súkromné účely upravené v pracovnej zmluve medzi vlastníkom vozidla so sídlom mimo Únie a súkromnou osobou so sídlom v Únii. Takáto zmluva však v predmetnom prípade chýba.
Vnútroštátny súd však uvádza, že hoci článok 561 ods. 2 vykonávacieho nariadenia skutočne upravuje, že v prípade, ak je fyzická osoba využívajúca vozidlo zamestnaná vlastníkom dopravného prostriedku, musí byť využitie uvedeného vozidla na súkromné účely upravené v pracovnej zmluve, zdá sa, že znenie tohto ustanovenia upravuje úplne odpustenie dovozného cla aj vtedy, ak sa využitie vozidla fyzickou osobou uskutoční „na základe iného oprávnenia od jeho vlastníka“.
Za týchto podmienok Székesfehérvári Törvényszék rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Je podľa článku 561 ods. 2 [vykonávacieho] nariadenia na účely súkromného využitia dopravného prostriedku postačujúci súhlas udelený vlastníkom dopravného prostriedku, ktorý má sídlo mimo územia Spoločenstva, alebo je súkromné využitie dopravného prostriedku možné iba v rámci pracovnoprávneho vzťahu, konkrétne, ak to (vlastník) uvedie v pracovnej zmluve?“
O prejudiciálnej otázke
Svojou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd pýta, či sa má článok 561 ods. 2 vykonávacieho nariadenia vykladať v tom zmysle, že úplné oslobodenie od dovozného cla pre dopravný prostriedok využívaný na súkromné účely osobou so sídlom na colnom území Únie môže byť priznané iba vtedy, ak bolo toto súkromné využitie upravené v pracovnej zmluve medzi touto osobu a vlastníkom vozidla so sídlom mimo tohto územia alebo, naopak, v tom zmysle, že toto oslobodenie môže byť taktiež priznané v prípade, ak ho osoba, nezávisle od existencie pracovného vzťahu, môže využívať „na základe iného oprávnenia od jeho vlastníka“ na takéto súkromné účely.
Pán Fekete tvrdí, že osoba, ktorá využíva vozidlo na súkromné účely, môže byť úplne oslobodená od dovozného cla, aj keď nemá formálne uzavretú pracovnú zmluvu s vlastníkom vozidla alebo ak toto využitie nie je upravené pracovnou zmluvou uzatvorenou medzi stranami. Podľa pána Feketeho postačuje na úplné oslobodenie od dovozného cla, ak je takáto osoba oprávnená „na základe iného oprávnenia od jeho vlastníka“ v zmysle článku 561 ods. 2 vykonávacieho nariadenia.
Maďarská vláda a Európska komisia naopak zastávajú názor, že na účely priznania úplného oslobodenia od dovozného cla upraveného článkom 561 ods. 2 vykonávacieho nariadenia môže byť komerčné využitie vozidla síce povolené inak vlastníkom vozidla, avšak súkromné využitie tohto vozidla musí byť nutne upravené v pracovnej zmluve medzi osobou užívateľa a vlastníkom uvedeného vozidla.
V tejto súvislosti treba uviesť, že článok 561 ods. 2 prvý pododsek vykonávacieho nariadenia upravuje, že úplné oslobodenie od dovozného cla dopravného prostriedku môže byť povolené, ak je toto využívané fyzickou osobou so sídlom na colnom území Únie na súkromné alebo komerčné účely.
V konaní vo veci samej je zrejmé, že sporné vozidlo je využívané len na súkromné účely.
Z názvu článku 561 ods. 2 prvého pododseku vykonávacieho nariadenia vyplýva, že udelenie úplného oslobodenia od dovozného cla podlieha v kontexte tohto ustanovenia podmienke, že táto fyzická osoba je zamestnaná vlastníkom dopravného prostriedku so sídlom mimo tohto územia alebo, že je „na základe iného oprávnenia od jeho vlastníka“ oprávnená využívať uvedený dopravný prostriedok. V prípade využívania vozidla na súkromné účely však druhý pododsek tohto článku upravuje, že súkromné využitie musí byť upravené v pracovnej zmluve.
Zo spojeného výkladu oboch pododsekov tak vyplýva, že aj keď môže byť využitie na komerčné účely zaiste povolené „na základe iného oprávnenia od jeho vlastníka“ na účely úplného oslobodenia od dovozného cla podľa článku 561 ods. 2 vykonávacieho nariadenia, nie je to, tak pokiaľ ide o využitie na súkromné účely, ktoré sa nemôže uskutočniť inak ako v rámci pracovného pomeru a ktoré musí nutne byť upravené v pracovnej zmluve.
Takisto treba uviesť, ako to správne zdôraznila maďarská vláda, že aktuálne znenie článku 561 ods. 2 vykonávacieho nariadenia vyplýva z nariadenia č. 993/2001, ktoré, tak ako to vyplýva z jeho odôvodnenia 9, viedlo k zjednodušeniu a racionalizácii ustanovení nachádzajúcich sa pod hlavou III časti II nariadenia č. 2454/93 a upravuje najmä dočasný dovoz. Článok 1 bod 28 nariadenia č. 993/2001 nahradil hlavu III nariadenia č. 2454/93 nazvanú „Colné konania s hospodárskym dopadom“, pod ktorou sa nachádzali články 496 až 787 tohto nariadenia, novou hlavou III, taktiež nazvanou „Colné konania s hospodárskym dopadom“, a pod ktorou sa od nadobudnutia účinnosti nariadenia č. 993/2001 nachádzali články 496 až 592 vykonávacieho nariadenia.
V tejto súvislosti teda články zodpovedajúce článku 561 ods. 2 vykonávacieho nariadenia, tak ako sa nachádzajú v predchádzajúcom znení tohto nariadenia v čase nadobudnutia účinnosti nariadenia č. 993/2001, a síce článok 718 ods. 1, ods. 3 písm. a) a b), článok 718 ods. 6 a ods. 7 písm. b) druhá zarážka, ako aj článok 719 ods. 4 písm. b), podmieňujú taktiež udelenie úplného oslobodenia od dovozného cla dovezeného vozidla v prípade využitia na súkromné účely osobou so sídlom v Únii na rozdiel od jeho majiteľa tomu, že táto osoba má s vlastníkom uzavretú pracovnú zmluvu a že súkromné využitie je v tejto pracovnej zmluve upravené.
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy treba na položenú otázku odpovedať tak, že článok 561 ods. 2 vykonávacieho nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že úplné oslobodenie od dovozného cla upravené v tomto ustanovení pre dopravný prostriedok využívaný na súkromné účely osobou so sídlom na colnom území Únie môže byť udelené iba vtedy, ak bolo toto súkromné využitie upravené v pracovnej zmluve tejto osoby s vlastníkom vozidla so sídlom mimo tohto územia.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol takto:

Článok 561 ods. 2 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, zmenený a doplnený nariadením Komisie (ES) č. 93/2001 zo 4. mája 2001, sa má vykladať v tom zmysle, že úplné oslobodenie od dovozného cla upravené v tomto ustanovení pre dopravný prostriedok využívaný na súkromné účely osobou so sídlom na colnom území Európskej únie môže byť udelené iba vtedy, ak bolo toto súkromné využitie upravené v pracovnej zmluve tejto osoby s vlastníkom vozidla so sídlom mimo tohto územia.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: maďarčina.