CELEX: 62011CJ0386
Közbeszerzési szerződések
2004/18/EK irányelv
A »közbeszerzési szerződés« fogalma
Az 1. cikk (2) bekezdésének a) pontja
Két területi vagy települési önkormányzat között létrejött megállapodás
A valamely jogalany tulajdonában álló egyes helyiségek takarítási feladatainak egy másik jogalanyra történő átruházása a költségek megfizetése mellett

Az ítélet indoklása
1. Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 7. kötet 132. o.) 1. cikke (2) bekezdése a) pontjának az értelmezésére vonatkozik.
2. Ezt a kérelmet a Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co. KG (a továbbiakban: Piepenbrock) és a Kreis Düren (düreni járási önkormányzat, Németország) közötti jogvita keretében terjesztették elő egy olyan megállapodástervezet tárgyában, amellyel a Kreis Düren a költségek megfizetése fejében a Stadt Dürenre (düreni települési önkormányzat) ruházza az ennek területén található, de a Kreis Düren tulajdonában álló és általa használt épületek takarításának feladatát.
Jogi háttér
Az uniós jog
3. A 2004/18 irányelv (2) preambulumbekezdése értelmében:
„A tagállamokban az állam, a területi és a települési önkormányzatok, valamint [az egyéb] közjogi intézmények nevében kötött szerződések odaítélése során tiszteletben kell tartani [az EK-]Szerződés elveit, és különösen az áruk szabad mozgásának, a letelepedés szabadságának, valamint a szolgáltatásnyújtás szabadságának az elvét, továbbá az ezekből levezethető olyan elveket, mint az egyenlő bánásmód, a megkülönböztetés-mentesség [helyesen: a hátrányos megkülönböztetés tilalma], a kölcsönös elismerés, az arányosság és az átláthatóság elve. A bizonyos értéket meghaladó közbeszerzési szerződések esetében azonban tanácsos rendelkezéseket hozni az ilyen szerződések odaítélésére vonatkozó nemzeti eljárások közösségi összehangolására vonatkozóan, amely rendelkezéseknek az említett elveken kell alapulniuk annak érdekében, hogy érvényesülésüket biztosítsák, valamint, hogy a közbeszerzések verseny előtti megnyitását garantálják […].”
4. Ezen irányelv 1. cikke a következőket írja elő:
„[…]
(2) a) »Közbeszerzési szerződés«: egy vagy több gazdasági szereplő és egy vagy több ajánlatkérő szerv által írásban megkötött visszterhes szerződés, amelynek tárgya az ezen irányelv szerinti építési beruházás kivitelezése, vagy áru szállítása, vagy szolgáltatás nyújtása.
[…]
d) »Szolgáltatásra irányuló közbeszerzési szerződés«: olyan, az építési beruházásra és az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződéstől eltérő közbeszerzési szerződés, amelynek tárgya a II. mellékletben említett szolgáltatások nyújtása.
[…]
(8) A »vállalkozó«, a »szállító« és a »szolgáltató«: bármely természetes vagy jogi személy, vagy közjogi intézmény, illetve e személyek és/vagy szervezetek csoportja, aki, illetve amely a piacon építési beruházások kivitelezését és/vagy építmények építését, áruk szállítását vagy szolgáltatások nyújtását kínálja.
A »gazdasági szereplő« fogalma magában foglalja a vállalkozó, a szállító és a szolgáltató fogalmát is. Használatára csak az egyszerűsítés érdekében kerül sor.
[…]”
5. Az épülettakarítás a 2004/18 irányelv értelmében vett szolgáltatás, annak II. A. melléklete 14. pontjának megfelelően.
A német jog
6. A Németországi Szövetségi Köztársaság Alkotmánya (Grundgesetz für die Bundesrepublik Deutschland) 28. cikkének (2) bekezdése ekként rendelkezik:
„A települési önkormányzatok számára biztosítani kell azt a jogot, hogy a helyi közösség ügyeit a törvények határain belül saját hatáskörükben szabályozzák. A települési önkormányzatok társulásainak szintén joga van az önigazgatáshoz a törvény adta hatáskörükön belül és a törvényben meghatározott feltételek szerint. […]”.
7. Észak-Rajna-Vesztfália tartomány önkormányzati együttműködésről szóló törvénye (Gesetz über die Kommunale Gemeinschaftsarbeit des Landes Nordrhein-Westfalen, a továbbiakban: GkG NRW) 23. §-ának szövege az alábbi:
„(1) A települési önkormányzatok és azok társulásai megállapodhatnak abban, hogy a felek egyike a többi fél egyes feladatait a saját hatáskörébe vonja, vagy kötelezettséget vállal arra, hogy e feladatokat a többi fél javára ellátja.
(2) Ha valamelyik fél a többiek feladatait a saját hatáskörébe vonja, akkor a feladat ellátásának joga és kötelezettsége erre a félre száll át. Ha a felek valamelyike kötelezettséget vállal arra, hogy valamely feladatot a többiek javára ellát, ez az utóbbiakat mint a feladat gazdáit megillető, illetve terhelő jogokat és kötelezettségeket nem érinti.
(3) A megállapodásban a többi fél részére a feladatok ellátása vagy végrehajtása körében közreműködési jog biztosítható; ez a tisztviselők kinevezésére is alkalmazandó.
(4) A megállapodásban méltányos költségtérítést kell előírni, amelyet főszabály szerint úgy kell meghatározni, hogy az fedezze a hatáskörátvétel vagy a feladatellátás által előidézett költségeket.
(5) Ha a megállapodást határozatlan időre kötötték, vagy ha annak időtartama a 20 évet meghaladja, akkor a megállapodásban meg kell határozni, hogy azt a felek milyen feltételekkel és milyen formában mondhatják fel.”
8. Az előzetes döntéshozatalra utaló határozat kiemeli egyrészt, hogy a GkG NRW ekként különbséget tesz az úgynevezett „megbízásjellegű” megállapodások, amelyekkel valamely jogalany arra vonatkozóan vállal kötelezettséget, hogy egy másik jogalany javára feladatokat lát el, illetve az úgynevezett „hatáskörátruházó” megállapodások között, amelyekkel a hatáskör átszállása mellett a jogalanyok egyike egy másik jogalany egyes feladatait átvállalja. Másrészt a nemzeti ítélkezési gyakorlat értelmében az úgynevezett „megbízásjellegű” megállapodások akkor tartoznak a közbeszerzési jog hatálya alá, ha visszterhes megbízás jellegét öltik.
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
9. A Kreis Düren települési önkormányzati társulás, amelynek a Stadt Düren az egyik tagja. Különböző megállapodások alapján a Piepenbrock biztosította az ezen Kreis tulajdonában lévő épületek takarítását.
10. A Kreis Düren és a Stadt Düren között létrejött egy közjogimegállapodás-tervezet, amellyel az előbbi a Stadt Düren területén található iroda-, hivatali és iskolaépületei takarításának feladatát, kezdetben kétéves kísérleti időszakra, a Stadt Dürenre ruházza.
11. A tervezett megállapodás 1. cikkének szövege a következő:
„(1) A Kreis Düren a tulajdonában álló és a Stadt Düren területén található épületek takarításának őt terhelő feladatát – kötelezettségei alól mentesülve – a Stadt Dürenre ruházza át.
(2) A takarítási feladat a Kreis Düren iroda-, hivatali és iskolaépületeinek, valamint azok üvegfelületeinek takarítását foglalja magában.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben ismertetett feladatot a Stadt Düren saját kizárólagos hatáskörébe vonja. E feladat ellátásának joga és kötelezettsége a Stadt Dürenre száll át (a GkG NRW 23. §-a (1) bekezdésének első fordulata és (2) bekezdésének első mondata). A Stadt Düren átvállalja a Kreis kötelezettségeit, és a felelősség e tekintetben kizárólag őt terheli.
(4) A Stadt Düren a rá az (1) bekezdés alapján átruházott feladatok teljesítésével harmadik személyeket bízhat meg.”
12. E megállapodástervezet rendelkezik a Stadt Düren részéről felmerült költségeknek a GkG NRW 23. §-a (4) bekezdése szerinti megtérítéséről, amelynek összege óradíj alapján kerül meghatározásra.
13. Egyébiránt a Bíróság rendelkezésére álló ügyiratokból kitűnik, hogy az említett tervezet fenntartja a Kreis Düren számára a jogot a megállapodás egyoldalú felmondására a Stadt Düren részéről történő hiányos teljesítés esetén.
14. Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból végül kitűnik, hogy az érintett takarítási feladatokat a Stadt Düren által ellenőrzött Dürener Reinigungsgesellschaft mbH társaság látta el.
15. A Piepenbrock keresetet indított az említett megállapodás közbeszerzési eljáráson kívül történő megkötése Kreis Dürennek való megtiltása iránt, és arra hivatkozott, hogy e feladatok díjazás ellenében történő teljesítése magánszemélyek által is elvégezhető piacképes szolgáltatást képez. Egyebekben ilyen összefüggésben nem „házon belüli” odaítélésről van szó, amely a C-107/98. sz. Teckal-ügyben 1999. november 18-án hozott ítélet (EBHT 1999., I-8121 o.) értelmében kívül esik a közbeszerzési jog alkalmazási körén, mivel ezen kivétel alkalmazásának feltételei nem állnak fenn, míg a Bíróság C-480/06. sz., Bizottság kontra Németország ügyben 2009. június 9-én hozott ítéletére (EBHT 2009., I-4747. o.) történő hivatkozás nem releváns, mert az érintett két közjogi jogalany nem „horizontális együttműködésben” kíván megállapodni.
16. A Piepenbrock keresetét az elsőfokú bíróság elutasította azzal az indokolással, hogy az alapügy tárgyát képező megállapodástervezet a GkG NRW 23. §-a szerinti úgynevezett „hatáskörátruházó” megállapodásra vonatkozik, amely nem tartozik a közbeszerzési jog hatálya alá. E társaság fellebbezést nyújtott be e határozat ellen az Oberlandesgericht Düsseldorf (Düsseldorfi Tartományi Felsőbíróság, Németország) előtt, és arra hivatkozott, hogy a hatáskörátruházó megállapodásnak történő minősítés, tekintettel az alapügy tárgyát képező megállapodástervezet jellemzőire, nem bír jelentőséggel.
17. A Kreis Düren ezzel szemben arra hivatkozik, hogy a közjogi jellegű feladat ilyen átruházása a feladatellátás nemzeti szervezésére vonatkozó döntésnek tekintendő, amely nem tartozik a közbeszerzési jog hatálya alá.
18. A kérdést előterjesztő bíróság kiemeli az alapügy tárgyát képező megállapodástervezet e jellemzőjét, és azt vizsgálja, hogy hatással van-e a közbeszerzésekre vonatkozó szabályok alkalmazására az, hogy e megállapodás közjogi jellegű.
19. A kérdést előterjesztő bíróság megállapítja először is, hogy az érintett feladat nem az EUMSZ 51. cikk első bekezdése és az EUMSZ 62. cikk értelmében vett közhatalom gyakorlása körébe tartozik, következésképpen e címen nem vonható ki az EUM-Szerződés letelepedés szabadságára és szolgáltatásnyújtás szabadságára vonatkozó rendelkezéseinek, valamint az e szabadságok érvényesülését biztosító másodlagos jogi aktusoknak, például a 2004/18 irányelvnek a hatálya alól.
20. A kérdést előterjesztő bíróság megállapítja másodszor, hogy a fent hivatkozott Teckal-ügyben hozott ítéletben feltárt kivétel nem alkalmazható az alapügy tárgyát képező megállapodástervezetre, mivel a Kreis Düren a Stadt Düren, és egyébként a Dürener Reinigungsgesellschaft társaság felett sem gyakorol olyan ellenőrzést, mint amelyet a saját szervei felett.
21. A kérdést előterjesztő bíróság megállapítja harmadszor, hogy az előtte folyamatban lévő ügy tényállása eltér a fent hivatkozott Bizottság kontra Németország ügyben hozott ítélet alapjául szolgáló ügy körülményeitől, amennyiben a jelen alapügy tárgyát képező megállapodástervezet azzal jellemezhető, hogy az érintett közjogi jogalanyok között nincs együttműködés, hiszen egyikük egyszerűen átruházza a másikra egyik feladatát, amit a GkG NRW lehetővé tesz.
22. E bíróságban felmerül mindazonáltal, hogy az említett Bizottság kontra Németország ügyben hozott ítélet nyomán a területi vagy települési önkormányzatok között létrejött, a jelen ügy tárgyát képező megállapodáshoz hasonló, egyéb típusú megállapodások nem vonhatók-e ki a közbeszerzési jog alól. Ekként e bíróságban felvetődik a kérdés, hogy nem kell-e különbséget tenni a közszolgáltatási feladatokat, például a hulladékártalmatlanítást közvetlenül, illetve az e feladatok ellátását csak közvetetten érintő megállapodások között, mint amilyen jelen esetben az ilyen feladat ellátásához használt helyiségek takarítása.
23. Az említett bíróság számára az is kérdéses, hogy az önkormányzatok közötti együttműködésről szóló megállapodások „nemzeti igazgatásszervezési aktusokként” nincsenek-e általános jelleggel kivonva a közbeszerzési jog hatálya alól. Megállapítja e tekintetben, hogy a tagállamok igazgatásának megszervezése nem az Európai Unió feladata, továbbá azt, ho gy a Németországi Szövetségi Köztársaság Alkotmánya 28. cikkének (2) bekezdése biztosítja a települési önkormányzatok önigazgatását és ezáltal a települések önkéntes együttműködésének lehetőségét.
24. A kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi ugyanakkor, hogy az alapügy tárgyát képező megállapodástervezet tárgya gyakorlatilag azonos bármely olyan, a 2004/18 irányelv hatálya alá tartozó megállapodás tárgyával, amellyel a Stadt Dürent visszterhes jelleggel bíznák meg takarítási szolgáltatások nyújtásával. E bíróságban e tekintetben felvetődik a kérdés, hogy az úgynevezett „megbízásjellegű” szerződések és az úgynevezett „hatáskörátruházó” megállapodások közötti, a GkG NRW által tett különbség, amennyiben az érintett megállapodás e második kategóriába tartozik, meghatározó-e, tekintettel arra, hogy amikor egy megállapodás járulékos jellegű feladatokra vonatkozik, amelyek nem érintik közvetlenül a települési önkormányzatok kívülre irányuló tevékenységét, az hogy a megállapodás révén a hatáskör átruházására kerül sor, pusztán formális jelleggel bír, mivel a szerződés – választott típusától függetlenül – gazdasági szempontból azonos következményekkel jár. Ezen oknál fogva e bíróság úgy véli, hogy az alapügy körülményei között az úgynevezett „hatáskörátruházó” megállapodás alkalmazása olyan eszköznek is tekinthető, amellyel „meg kívánták kerülni a közbeszerzésekre vonatkozó szabályokat”, amint az a fent hivatkozott Bizottság kontra Németország ügyben hozott ítélet 48. pontjában áll.
25. Ilyen körülmények között az Oberlandesgericht Düsseldorf úgy határozott, hogy felfüggeszti az eljárást, és a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé előzetes döntéshozatal céljából:
„Azt a két területi vagy települési önkormányzat között létrejött szerződést is […] 2004/18 irányelv […] 1. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében vett »közbeszerzési szerződésnek« kell-e tekinteni, amelynek révén az egyik önkormányzat a másikra a költségek megfizetése ellenében szigorúan korlátozott hatáskört ruház át, különösen akkor, ha az átruházott feladat nem magát a közhatalmi tevékenységet, hanem csupán a járulékos feladatokat érinti?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
26. Kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra keres választ, hogy a 2004/18 irányelv 1. cikke (2) bekezdésének d) pontja szerinti szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződésnek tekintendő, és e címen ezen irányelv rendelkezéseinek hatálya alá tartozik-e az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló olyan megállapodás, amellyel valamely közjogi jogalany egy másik közjogi jogalanyra ruházza iroda-, hivatali és iskolaépületei takarításának feladatát úgy, hogy e második jogalany e feladat teljesítésével harmadik személyeket bízhat meg az említett feladat teljesítése során felmerült költségeknek megfelelő költségtérítés megfizetése mellett, fenntartva ugyanakkor az említett feladat megfelelő teljesítésének ellenőrzésére vonatkozó jogkörét.
27. E vonatkozásban meg kell állapítani ugyanis, hogy az alapügy tárgyát képező megállapodástervezettel a Kreis Düren fenntartja ezen ellenőrzési jogkörét, amennyiben e megállapodásban az szerepel, hogy a Stadt Dürenre ruházott feladatok hiányos teljesítése esetén egyoldalúan felmondhatja a megállapodást.
28. Emlékeztetni kell arra, hogy a 2004/18 irányelv 1. cikke (2) bekezdésének megfelelően a valamely gazdasági szereplő és valamely ajánlatkérő szerv által írásban megkötött olyan visszterhes szerződés, amelynek tárgya az említett irányelv II. A. mellékletében említett szolgáltatás nyújtása, közbeszerzési szerződésnek minősül.
29. E tekintetben először is nincs jelentősége egyrészt annak, hogy e gazdasági szereplő maga is ajánlatkérő szerv, másrészt annak, hogy az érintett jogalany nem követ főtevékenységként haszonszerzési célt, nincs vállalkozásra jellemző szerkezete, vagy pedig jelenléte nem folyamatosan biztosított a piacon (a C-159/11. sz., Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce és társai ügyben 2012. december 19-én hozott ítélet 26. pontja).
30. Másodszor az alapügyben szereplő megállapodástervezet tárgyát képező tevékenységek a 2004/18 irányelv II. A. melléklete 14. kategóriája alá tartozó épülettakarítási szolgáltatások.
31. Harmadszor egy szerződést akkor is a 2004/18 irányelv 1. cikke (2) bekezdése a) pontja értelmében vett „visszterhes szerződésnek kell tekinteni, ha az ott kikötött díjazás a szerződésben foglalt szolgáltatás nyújtása során felmerülő költségek megtérítésére korlátozódik (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce és társai ügyben hozott ítélet 29. pontját).
32. A kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálatok függvényében úgy tűnik egyrészt, hogy az alapügyben szereplő tervezet tárgyát képezőhöz hasonló megállapodás valamennyi fent említett jellegzetességgel rendelkezik, ekként azt főszabály szerint közbeszerzési szerződésnek kell tekinteni.
33. Másrészt úgy tűnik, hogy az ilyen megállapodás nem tartozik a közbeszerzési szerződések azon két típusába, amelyek, noha közjogi jogalanyok között jöttek létre, nem tartoznak az uniós közbeszerzési jog hatálya alá.
34. Először is azon közbeszerzési szerződésekről van szó, amelyek valamely közjogi jogalany és valamely – az utóbbitól jogilag elkülönült – személy között jöttek létre, ahol az említett jogalany az utóbbi személy felett hasonló ellenőrzést gyakorol, mint a saját szervezeti egységei felett, és ezzel egyidejűleg az utóbbi személy tevékenységeinek lényegi részét azon jogi személy vagy személyek javára végzi, amely vagy amelyek irányítják (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Teckal-ügyben hozott ítélet 50. pontját, valamint a fent hivatkozott Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce ügyben hozott ítélet 32. pontját).
35. E tekintetben vitathatatlan, hogy e feltételek egyike sem teljesül az alapügyben szereplő tervezet tárgyát képezőhöz hasonló megállapodás keretében. Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik ugyanis, hogy mindenekelőtt az alapügyben egyik jogalany sem irányítja a másikat. Továbbá az a jogalany, amely valamely feladat elvégzésével megbízza a másikat, noha fenntartja magának e feladat megfelelő teljesítése ellenőrzésének jogát, nem gyakorol az utóbbi személy felett hasonló ellenőrzést, mint a saját szervezeti egységei felett. Végül pedig e második jogalany tevékenységeinek lényegi részét nem az első jogalany javára végzi.
36. Másodszor azon megállapodásokról van szó, amelyek a közjogi jogalanyok között olyan együttműködést hoznak létre, amelynek célja az utóbbiak közös közszolgáltatási feladata végrehajtásának biztosítása (lásd a fent hivatkozott Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce és társai ügyben hozott ítélet 34. pontját).
37. Ilyen esetben az uniós közbeszerzési jogszabályok nem alkalmazhatók, amennyiben az ilyen szerződések kizárólag közjogi jogalanyok között, magánjogi jogalany közreműködése nélkül jönnek létre, amennyiben egyetlen magánszolgáltató sem kerül versenytársaival szemben előnyösebb helyzetbe, és amennyiben az általuk létrehozott együttműködést kizárólag a közérdek szolgálatán alapuló megfontolások és követelmények határozzák meg (lásd a fent hivatkozott Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce és társai ügyben hozott ítélet 35. pontját).
38. A fent említett valamennyi feltétel kumulatív, ekként a közjogi jogalanyok között létrejött szerződés csak akkor kerülhet ki e kivétel címén az uniós közbeszerzési jog hatálya alól, ha e kritériumok mindegyikének megfelel (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce és társai ügyben hozott ítélet 36. pontját).
39. Márpedig a kérdést előterjesztő bíróság megállapításaiból következően nem tűnik úgy, hogy az alapügy tárgyát képező megállapodástervezet tárgya a két szerződő közjogi jogalany közötti együttműködés létrehozása egy közszolgáltatási feladat végrehajtásának biztosítása céljából.
40. Egyebekben ugyancsak e megállapításokból következik, hogy e megállapodás lehetővé teszi, hogy az általa előírt feladat teljesítésével harmadik személyeket bízzanak meg, így e harmadik személyek előnyösebb helyzetbe kerülhetnek az ugyanezen piacon működő más vállalkozásokhoz képest.
41. A fenti megfontolások fényében az előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy az olyan, az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló megállapodást, amellyel – anélkül, hogy az a szerződő felek között közszolgáltatási feladat végrehajtásának biztosítása céljából együttműködést hozna létre – valamely közjogi jogalany egy másik közjogi jogalanyra ruházza iroda-, hivatali és iskolaépületei takarításának feladatát az említett feladat teljesítése során felmerült költségeknek megfelelő költségtérítés megfizetése mellett, és fenntartva az említett feladat megfelelő teljesítésének ellenőrzésére vonatkozó jogkörét úgy, hogy a második jogalany e feladat teljesítésével olyan harmadik személyeket bízhat meg, amelyek adott esetben e feladat ellátásának piacán jelen lehetnek, a 2004/18 irányelv 1. cikke (2) bekezdésének d) pontja szerinti szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződésnek kell tekinteni.
A költségekről
42. Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
Rendelkező rész
A fenti indokok alapján a Bíróság (ötödik tanács) a következőképpen határozott:
Az olyan, az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló megállapodást, amellyel – anélkül, hogy az a szerződő felek között közszolgáltatási feladat végrehajtásának biztosítása céljából együttműködést hozna létre – valamely közjogi jogalany egy másik közjogi jogalanyra ruházza iroda-, hivatali és iskolaépületei takarításának feladatát az említett feladat teljesítése során felmerült költségeknek megfelelő költségtérítés megfizetése mellett, és fenntartva az említett feladat megfelelő teljesítésének ellenőrzésére vonatkozó jogkörét úgy, hogy a második jogalany e feladat teljesítésével olyan harmadik személyeket bízhat meg, amelyek adott esetben e feladat ellátásának piacán jelen lehetnek, az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikke (2) bekezdésének d) pontja szerinti szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződésnek kell tekinteni.