CELEX: 62012TJ0048
Achiziții publice de servicii
Procedură de cerere de ofertă
Prestarea de servicii de traducere în limba polonă
Decizie de modificare a deciziei prin care reclamanta este clasată pe prima poziție pe lista ofertanților selecționați
Atribuirea contractului‑cadru principal unui alt ofertant
Cerere de reevaluare
Termen
Suspendarea procedurii
Transparență
Egalitate de tratament

Cadrul juridic
Atribuirea contractelor de achiziții publice de servicii de către Parlamentul European este reglementată de dispozițiile titlului V din partea I din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (
JO L 248, p. 1
, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198, denumit în continuare „regulamentul financiar”), precum și de dispozițiile titlului V din partea I din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a regulamentului financiar (
JO L 357, p. 1
, Ediție specială, 01/vol. 4, p. 3, denumit în continuare „normele de aplicare”), în versiunile aplicabile faptelor din speță.
Regulamentul financiar
Articolul 100 alineatul (2) din regulamentul financiar prevede:
„Autoritatea contractantă notifică tuturor candidaților sau ofertanților ale căror candidaturi sau oferte au fost respinse motivele pe care s‑a întemeiat această decizie și comunică tuturor ofertanților ale căror oferte sunt admisibile și care au depus o cerere scrisă caracteristicile și avantajele relative ale ofertei reținute, precum și numele ofertantului căruia îi este atribuit contractul.
Cu toate acestea, se impune a nu divulga anumite detalii în cazul în care dezvăluirea acestora ar împiedica aplicarea legii, ar fi contrară interesului public sau ar dăuna intereselor legitime de afaceri ale întreprinderilor publice sau private sau ar putea denatura concurența loială între întreprinderi.”
Articolul 103 din regulamentul financiar prevede următoarele:
„Atunci când procedura de adjudecare este viciată de erori substanțiale, neregularități sau de fraudă, instituțiile suspendă procedura și pot lua toate măsurile necesare, inclusiv anularea procedurii.
În cazul în care, după adjudecarea contractului, procedura de adjudecare sau executarea contractului se dovedesc a fi viciate de erori substanțiale, neregularități sau fraudă, instituțiile pot să nu încheie contractul sau să suspende execuția contractului sau, dacă este cazul, să rezilieze contractul, în funcție de stadiul procedural atins.
[…]”
Normele de aplicare
Articolul 149 din normele de aplicare prevede:
„(1)   Autoritățile contractante informează cât mai curând posibil candidații și ofertanții cu privire la deciziile luate în ceea ce privește atribuirea contractului sau a contractului‑cadru sau admiterea în cadrul unui sistem de achiziții dinamic, inclusiv cu privire la motivele deciziei de a nu atribui un contract sau un contract‑cadru sau de a nu institui un sistem de achiziții dinamic pentru care a avut loc o licitație competitivă sau de a reîncepe procedura.
(2)   Autoritatea contractantă comunică, în termen de maximum cincisprezece zile calendaristice de la primirea unei solicitări scrise, informațiile prevăzute la articolul 100 alineatul (2) din regulamentul financiar.
(3)   În cazul contractelor atribuite de instituțiile comunitare în nume propriu, cu o valoare mai mare sau egală cu pragurile menționate la articolul 158 și care nu sunt eliminate din domeniul de aplicare al Directivei 2004/18/CE, autoritatea contractantă îi informează pe toți ofertanții sau candidații declarați necâștigători, în mod simultan și individual, prin poștă, fax sau e‑mail, cu privire la neacceptarea cererii sau ofertei lor, în oricare din etapele următoare:
(a)
la scurt timp de la luarea deciziilor pe baza criteriilor de excludere și de selecție și înaintea deciziei de atribuire în cazul procedurilor de achiziții publice organizate în două etape separate;
(b)
în ceea ce privește deciziile de atribuire și de respingere a ofertelor, cât mai curând posibil după decizia de atribuire și cel târziu în cursul săptămânii următoare acesteia.
Autoritatea contractantă precizează, pentru fiecare caz, motivele detaliate pentru care oferta sau cererea nu a fost acceptată și căile de atac disponibile.
În același timp cu informarea candidaților sau ofertanților necâștigători cu privire la neacceptarea ofertelor sau cererilor lor, autoritatea contractantă informează și ofertantul câștigător cu privire la decizia de atribuire, precizând că decizia comunicată nu constituie un angajament din partea autorității contractante.
Ofertanții sau candidații necâștigători pot solicita în scris, prin poștă, fax sau e‑mail, informații suplimentare cu privire la motivele respingerii, iar toți ofertanții care au prezentat o ofertă admisibilă pot obține informații despre caracteristicile și avantajele relative ale ofertei acceptate și numele ofertantului câștigător, fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 100 alineatul (2) al doilea paragraf din regulamentul financiar. Autoritatea contractantă răspunde în termen de cel mult cincisprezece zile calendaristice de la data primirii solicitării.”
Articolul 153 din normele de aplicare prevede următoarele:
„(1)   Contractele se suspendă în conformitate cu articolul 103 din regulamentul financiar pentru a verifica dacă au avut într‑adevăr loc presupuse erori sau nereguli grave sau fraude. Dacă acestea nu sunt confirmate, executarea contractului se reia cât mai curând posibil.
(2)   O eroare sau neregulă gravă este o încălcare a unei prevederi contractuale sau de reglementare printr‑o acțiune sau omisiune care cauzează sau poate cauza o pierdere la bugetul comunitar.”
Articolul 158a alineatul (1) din normele de aplicare prevede următoarele:
„Autoritatea contractantă nu semnează contractul sau contractul‑cadru, reglementat de Directiva 2004/18/CE, cu ofertanții câștigători decât după trecerea a 14 zile calendaristice.
Acest termen începe să curgă de la una din datele următoare:
(a)
din ziua următoare datei transmiterii simultane a deciziilor de atribuire și de respingere;
(b)
în cazul în care contractul sau contractul‑cadru este atribuit ca urmare a unei proceduri negociate fără publicarea prealabilă a unui anunț de participare, din ziua următoare datei publicării în
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
a anunțului de atribuire a contractului menționat la articolul 118.
Dacă este necesar, autoritatea contractantă poate suspenda semnarea contractului în scopul efectuării unei analize suplimentare, în cazul în care acest lucru este justificat de solicitările sau observațiile formulate de ofertanții sau candidații declarați necâștigători sau lezați sau de orice alte informații relevante primite. Solicitările, observațiile sau informațiile respective trebuie primite în termenul stabilit la primul paragraf. În caz de suspendare, toți candidații sau ofertanții sunt informați în termen de trei zile lucrătoare de la data deciziei de suspendare.
Cu excepția cazurilor prevăzute la alineatul (2), orice contract semnat înainte de expirarea termenului stabilit la primul paragraf este nul și neavenit.”
Cererea de ofertă
Cererea de ofertă PL/2011/EU (denumită în continuare „cererea de ofertă”) avea ca obiect prestarea unor servicii de traducere din limbile engleză, franceză, germană, italiană și spaniolă în polonă pentru Parlamentul European, pentru Curtea de Conturi a Uniunii Europene, pentru Comitetul Economic și Social European și pentru Comitetul Regiunilor al Uniunii Europene. Aceasta era formată, pe de o parte, din invitația de a depune o ofertă și, pe de altă parte, din caietul de sarcini.
Punctul 23 din caietul de sarcini, care face trimitere la articolele 93 și 94 din regulamentul financiar, precizează criteriile de excludere din prezentul contract.
Potrivit punctului 24 din caietul de sarcini, ofertantul câștigător dispune de un termen de zece zile lucrătoare începând de la data notificării privind atribuirea provizorie a contractului pentru a furniza dovada că nu se află în situațiile menționate la punctul 23 din caietul de sarcini.
Punctul 26.3 din caietul de sarcini, intitulat „Atribuirea contractului”, prevede următoarele:
„Contractele sunt atribuite ofertanților care prezintă oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere economic, apreciată în funcție de criteriul de atribuire care este raportul calitate‑preț.
[…]
Este întocmită o listă care conține un număr maxim de cinci ofertanți și contractul principal se atribuie ofertantului care prezintă oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere economic.”
Punctul 27 din caietul de sarcini, intitulat „Comunicarea rezultatelor”, prevede:
„Autoritatea contractantă informează simultan și individual fiecare ofertant a cărui ofertă a fost respinsă, prin scrisoare cu confirmare de primire și prin e‑mail sau prin fax, cu privire la faptul că oferta sa nu a fost reținută. Autoritatea contractantă precizează în fiecare caz motivele respingerii ofertei, precum și căile de atac disponibile.
Autoritatea contractantă comunică, simultan cu notificările de respingere, decizia de atribuire ofertantului căruia i se atribuie contractul, precizând că aceasta nu constituie un angajament din partea autorității contractante. Contractul nu va putea fi semnat înainte de trecerea unui termen de paisprezece zile calendaristice începând din ziua următoare datei transmiterii simultane a deciziilor de respingere și de atribuire. În orice caz, decizia de atribuire devine definitivă doar după ce ofertantul selecționat prezintă dovezile cerute privind criteriile de excludere menționate la punctul 23 din prezentul caiet de sarcini, iar acestea sunt acceptate de autoritatea contractantă. O astfel de acceptare se comunică întotdeauna în scris și permite ofertantului selecționat să semneze contractul după trecerea termenului de paisprezece zile calendaristice.
Orice contract semnat înainte de trecerea termenului de paisprezece zile calendaristice este nul și neavenit.
Orice ofertant a cărui ofertă a fost respinsă poate solicita în scris, prin poștă, fax sau e‑mail, informații suplimentare cu privire la motivele respingerii ofertei sale. Doar ofertanții care au prezentat o ofertă admisibilă vor putea obține informații despre caracteristicile și avantajele relative ale ofertei reținute, precum și numele ofertantului câștigător. Ofertele candidaților care nu sunt eliminați și care îndeplinesc criteriile de selecție sunt considerate admisibile. Cu toate acestea, se impune a nu divulga anumite detalii în cazul în care dezvăluirea acestora ar împiedica aplicarea legii, ar contraveni interesului public sau ar prejudicia interesele legitime de afaceri ale întreprinderilor publice sau private sau ar putea denatura concurența loială între întreprinderi.”
La punctul 28 din caietul de sarcini, intitulat „Suspendarea procedurii”, se prevăd următoarele:
„Dacă este necesar, după comunicarea rezultatelor și înaintea semnării contractului, serviciile ordonatoare vor putea suspenda semnarea contractului în scopul efectuării unei analize suplimentare, în cazurile în care acest lucru este justificat de solicitările sau observațiile formulate de ofertanții declarați necâștigători sau lezați ori de orice alte informații relevante primite în legătură cu procedura. Solicitările, observațiile sau informațiile respective trebuie primite în termen de paisprezece zile calendaristice începând din ziua următoare datei transmiterii simultane a deciziilor de atribuire și de respingere sau, dacă este cazul, începând din ziua următoare publicării unui anunț privind atribuirea contractului. În caz de suspendare, toți ofertanții sunt informați în termen de trei zile lucrătoare de la data deciziei de suspendare. În urma examinărilor suplimentare ca urmare a suspendării procedurii, serviciile ordonatoare pot confirma decizia de atribuire, o pot modifica sau, după caz, pot anula procedura. Orice nouă decizie trebuie să fie motivată și comunicată în scris tuturor ofertanților implicați.”
Istoricul cauzei
La 22 martie 2011, Parlamentul European a lansat cererea de ofertă.
Reclamanta, Euroscript – Polska Sp. z o.o., o societate poloneză cu activitate în domeniul traducerii, a prezentat o ofertă în termenul acordat.
Prin scrisoarea din 18 octombrie 2011 (denumită în continuare „decizia inițială”), Parlamentul European a informat reclamanta despre faptul că oferta sa era selecționată și că se găsea pe prima poziție pe lista ofertanților selecționați. Conform articolelor 23 și 24 din caietul de sarcini, reclamanta era invitată să furnizeze dovezile privind criteriile de excludere prevăzute la articolul 93 din regulamentul financiar în termen de zece zile lucrătoare începând de la primirea deciziei inițiale. Aceasta din urmă preciza următoarele:
„Ne […] rezervăm dreptul de a suspenda semnarea contractului în scopul efectuării unei analize suplimentare, dacă acest lucru este justificat de solicitările sau observațiile formulate de ofertanții declarați necâștigători sau de orice alte informații relevante primite, caz în care veți fi informat.
Prezenta notificare de atribuire a contractului nu constituie un angajament din partea noastră. Până la semnarea contractului, autoritatea contractantă poate fie să se retragă din contract, fie să anuleze procedura de achiziții, fără ca acest lucru să vă confere dreptul la despăgubire.”
În aceeași zi, Parlamentul European a adresat Agencja MAart, o societate poloneză care a prezentat de asemenea o ofertă în cadrul cererii de ofertă în cauză, o scrisoare prin care i‑a comunicat faptul că oferta sa era reținută și că se găsea pe a doua poziție pe lista ofertanților care ocupau pozițiile cele mai bune în clasament. Aceasta era invitată, în aceiași termeni cu cei ai deciziei inițiale, să furnizeze probe privind criteriile de excludere.
Prin scrisoarea din 24 noiembrie 2011, Agencja MAart a solicitat Parlamentului European detalii cu privire la evaluarea ofertei sale, înainte de a solicita, prin scrisoarea din 30 noiembrie 2011, suspendarea procedurii și reexaminarea ofertelor selecționate pe baza elementelor și a omisiunilor privind oferta sa, detaliate în anexa la scrisoarea sa.
Comitetul de evaluare s‑a reunit la 6 decembrie 2011 pentru a reexamina oferta Agencja MAart. Acesteia i‑au fost atribuite 3,58 puncte de calitate suplimentare.
Ca urmare a acestei reuniuni, Parlamentul European a adoptat, la 8 decembrie 2011, o nouă decizie conținând lista ofertanților selecționați pentru atribuirea contractului. Agencja MAart era plasată pe prima poziție, iar reclamanta pe a doua poziție.
Prin scrisoarea din 9 decembrie 2011, Parlamentul European a informat‑o pe reclamantă cu privire la faptul că oferta sa figura din acel moment pe a doua poziție din lista ofertanților clasați pe cele mai bune poziții, în urma atribuirii a 3,58 puncte de calitate suplimentare în favoarea Agencja MAart (denumită în continuare „decizia atacată”).
Prin scrisoarea din 12 decembrie 2011, reclamanta a solicitat Parlamentului European, în temeiul regulamentului financiar, să îi furnizeze caracteristicile și avantajele relative ale ofertei candidatului plasat pe prima poziție. Reclamanta a solicitat de asemenea Parlamentului European să îi comunice data la care Agencja MAart atacase decizia care a clasat‑o pe prima poziție între ofertanții plasați pe cele mai bune poziții, motivele pentru care Agencja MAart a obținut 3,58 puncte de calitate suplimentare, precum și motivul pentru care nu fusese informată în legătură cu suspendarea semnării contractului.
Parlamentul European i‑a răspuns reclamantei printr‑o scrisoare din 20 decembrie 2011, în care preciza că comitetul de evaluare a atribuit 94,9 puncte Agencja MAart după ce aceasta obținuse 3 puncte de calitate suplimentare pentru luarea în considerare a comentariilor autorității contractante și 0,58 puncte pentru competențele privind două limbi suplimentare, și anume ceha și bulgara. Acesta a anexat la scrisoarea respectivă evaluarea ofertei reclamantei realizată de comitetul de evaluare, care detalia cele 75,45 puncte atribuite, precum și comentariile acestuia.
Printr‑o scrisoare adresată Parlamentului European la 22 decembrie 2011, reclamanta a solicitat caracteristicile relative ale ofertei candidatului celui mai bine clasat, precum și numele acestuia, și și‑a reiterat solicitările conținute în scrisoarea sa din 12 decembrie 2011 privind data la care Agencja MAart atacase decizia care a clasat‑o pe prima poziție între ofertanții cel mai bine clasați și motivul pentru care nu fusese informată în legătură cu suspendarea semnării contractului de servicii de traducere.
În răspunsul adresat reclamantei la 12 ianuarie 2012, Parlamentul European a detaliat natura și cronologia faptelor care au condus la modificarea clasamentului ofertanților selecționați, precizând că nu intervenise vreo suspendare a procedurii.
Prin scrisoarea din 12 ianuarie 2012, reclamanta a solicitat din nou Parlamentului European să îi pună la dispoziție caracteristicile și avantajele relative ale ofertei candidatului celui mai calificat. Aceasta a arătat de asemenea că cererea Agencja MAart de reevaluare a ofertei sale era tardivă și, în consecință, inadmisibilă, astfel încât comitetul de evaluare nu mai era abilitat să ia decizia din 6 decembrie 2011.
În răspunsul său din 18 ianuarie 2012, Parlamentul European i‑a arătat reclamantei că decizia sa inițială nu constituia o decizie de atribuire a contractului, întrucât aceasta fusese adoptată la 9 decembrie 2011. Prin urmare, aceasta ar fi data de la care termenul de paisprezece zile ar fi început să curgă. În scrisoarea menționată, Parlamentul European i‑a comunicat reclamantei prețul unei pagini standard propus de Agencja MAart și a anexat evaluarea ofertei acesteia din urmă de către comitetul de evaluare. Parlamentul European a informat‑o de asemenea că contractul intrase în vigoare la 3 ianuarie 2012.
Prin scrisoarea din 18 ianuarie 2012, adresată Direcției generale traduceri a Parlamentului European, reclamanta a invocat existența unor nereguli în procedura de atribuire a contractului de servicii de traducere pentru limba polonă și a solicitat directorului general să abroge decizia atacată și să îi atribuie contractul principal.
Procedura și concluziile părților
Prin cererea introductivă depusă la grefa Tribunalului la 6 februarie 2012, reclamanta a introdus prezenta acțiune.
Întrucât compunerea camerelor a fost modificată, cauza a fost repartizată Camerei a șasea a Tribunalului.
Pe baza raportului judecătorului raportor, Tribunalul (Camera a șasea) a decis deschiderea procedurii orale.
Reclamanta solicită Tribunalului:
—
anularea deciziei atacate;
—
în subsidiar, anularea cererii de ofertă;
—
obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.
Parlamentul European solicită Tribunalului:
—
respingerea acțiunii ca nefondată;
—
obligarea reclamantei la plata cheltuielilor de judecată.
Pledoariile părților și răspunsurile acestora la întrebările orale adresate de Tribunal au fost ascultate în ședința din 30 ianuarie 2014.
În ședință, Parlamentul European a fost invitat să prezinte, în termen de trei săptămâni, scrisoarea pe care o trimisese Agencja MAart. Parlamentul European a dat curs acestei cereri la 4 februarie 2014.
Reclamanta a depus observațiile cu privire la acest înscris la 14 februarie 2014.
Procedura orală a fost încheiată la 24 februarie 2014.
În drept
În susținerea acțiunii formulate, reclamanta invocă două motive, primul fiind întemeiat pe un abuz de putere, iar al doilea fiind întemeiat pe încălcarea normelor și a principiilor Uniunii Europene. Trebuie să se analizeze mai întâi cel de al doilea motiv.
Argumentele părților
În cadrul celui de al doilea motiv, reclamanta arată că Agencja MAart decăzuse din drepturi în momentul în care a contactat Parlamentul European și a solicitat ulterior reevaluarea ofertei sale, având în vedere că dispunea, potrivit caietului de sarcini, de un termen de paisprezece zile care a început să curgă de la notificarea deciziei inițiale, pentru a solicita autorității contractante să îi fie comunicate caracteristicile și avantajele relative ale ofertei candidatului câștigător. Întrucât decizia inițială devenise definitivă, aceasta apreciază că Parlamentul European putea să refuze semnarea contractului doar cu condiția să suspende sau să anuleze procedura de achiziții ori să renunțe la aceasta.
Potrivit reclamantei, atât punctul 27, cât și punctul 28 din caietul de sarcini menționează un termen de paisprezece zile, astfel încât acesta nu se aplică doar în ipoteza unei cereri de suspendare introduse de un candidat a cărui ofertă a fost respinsă. Dimpotrivă, din articolul 158a din normele de aplicare ar rezulta că acest termen se aplică în toate cazurile, independent de existența sau de inexistența unei decizii de suspendare a semnării contractului, cu excepția cazurilor prevăzute la alineatul (2) al acestei dispoziții. Termenul menționat ar avea ca scop încheierea procedurii de atribuire, pentru a evita prelungirea la infinit a acesteia. În aceste condiții, reclamanta susține că Parlamentul European nu putea să admită cererea de reevaluare prezentată de Agencja MAart la mai mult de o lună după decizia inițială.
Reclamanta subliniază faptul că a trimis Parlamentului European înscrisurile sale referitoare la criteriile de excludere la expirarea termenului de paisprezece zile, astfel încât Parlamentul European se găsea în imposibilitatea de a reveni asupra deciziei sale inițiale în absența unei cereri de suspendare a semnării contractului.
Parlamentul European arată că Agencja MAart a solicitat reevaluarea ofertei sale în termenul de evaluare a criteriilor de excludere. Or, nu ar exista niciun termen de decădere pentru introducerea unei astfel de cereri, aceasta putând fi formulată, astfel cum a fost cazul în speță, până la semnarea contractului. Parlamentul European arată de asemenea că nicio cerere de suspendare a semnării contractului, care, de altfel, constituie doar o posibilitate a autorității contractante, nu a fost formulată în termenul de paisprezece zile prevăzut în acest scop.
În opinia Parlamentului European, reclamanta face o confuzie între, pe de o parte, termenul de cincisprezece zile prevăzut la articolul 149 alineatul (3) al patrulea paragraf din normele de aplicare, care se referă la termenul în care autoritatea contractantă trebuie să comunice caracteristicile și avantajele relative ale ofertei acceptate candidatului care a prezentat o ofertă acceptabilă care solicită acest lucru și, pe de altă parte, termenul de paisprezece zile menționat la articolul 158a alineatul (1) al treilea paragraf din normele de aplicare, care se referă la modalitățile de suspendare a semnării contractului pentru examinare suplimentară. Parlamentul European susține că nu a săvârșit nicio eroare de drept prin faptul că nu a considerat necesar să suspende semnarea contractului. Chiar presupunând că termenul prevăzut la articolul 158a alineatul (1) al treilea paragraf din normele de aplicare este un termen de decădere, Parlamentul European arată că Agencja MAart și‑a comunicat observațiile înaintea adoptării deciziei definitive de atribuire care constituie decizia atacată.
Parlamentul European apreciază că a procedat la o examinare obiectivă a ofertelor prezentate potrivit modalităților cererii de ofertă. Acesta arată de asemenea că reclamanta nu a introdus o cerere de suspendare a semnării contractului după notificarea deciziei atacate.
Aprecierea Tribunalului
Din caietul de sarcini rezultă că trebuie să se distingă trei faze succesive ale procedurii de atribuire a contractelor de achiziții: o primă fază în cursul căreia sunt puse în aplicare criterii de selecție definite la punctul 25, o a doua fază în cursul căreia ofertele sunt evaluate potrivit criteriilor de atribuire definite la punctul 26 și o a treia fază în cursul căreia sunt aplicate criterii de excludere definite la punctul 24.
Conform punctului 26.3 din caietul de sarcini, comitetul de evaluare întocmește o listă care conține un număr maxim de cinci ofertanți selecționați și atribuie contractul principal candidatului care prezintă oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere economic.
Reiese din dosar că decizia inițială a fost luată cu aplicarea criteriilor de atribuire definite la punctul 26 din caietul de sarcini. Pe de altă parte, Parlamentul European a informat ofertanții în cauză, la 18 octombrie 2011, că oferta lor fusese reținută și le‑a adus la cunoștință clasamentul. Scrisorile adresate la această dată reclamantei și Agencja MAart prevedeau că Parlamentul European „notificase toți ofertanții cu privire la rezultatul fazelor de selecție și de atribuire a cererii de ofertă […] și le solicitase ofertanților selecționați să furnizeze documentele necesare pentru faza de excludere”. Se preciza de asemenea că „această notificare de atribuire a contractului nu constitu[ia] un angajament din partea [Parlamentului European]”.
Deși este descrisă ca fiind o „notificare privind atribuirea provizorie a contractului” la punctul 24 din caietul de sarcini, decizia inițială încheia a doua fază menționată la punctul 44 de mai sus și conferea, astfel, ofertanților în cauză posibilitatea de a dovedi că îndeplinesc criteriile de excludere. În aceste condiții, decizia inițială constituia o decizie de atribuire în sensul, pe de o parte, al articolului 149 alineatul (3) al treilea paragraf din normele de aplicare, al cărui conținut este amintit la al doilea paragraf al punctului 27 din caietul de sarcini, și, pe de altă parte, în sensul articolului 158a alineatul (1) din normele de aplicare, referitor la perioada de așteptare înainte de semnarea contractului, care prevede, la alineatul (1) litera (a) al acestui articol, că contractul poate fi semnat de autoritatea contractantă doar după expirarea unui termen de paisprezece zile calendaristice, care curge din ziua următoare datei transmiterii simultane a deciziilor de atribuire și de respingere. Acest termen este menționat de asemenea la punctul 27 din caietul de sarcini.
În plus, trebuie amintit că, potrivit articolului 158a alineatul (1) al treilea paragraf din normele de aplicare, reluat la punctul 28 din caietul de sarcini, solicitările sau observațiile formulate de ofertanții sau candidații declarați necâștigători sau lezați trebuie să fie primite de autoritatea contractantă în acest termen de paisprezece zile calendaristice, care curge începând din ziua următoare datei transmiterii simultane a deciziilor de atribuire și de respingere, și că, dacă este necesar, autoritatea contractantă poate suspenda semnarea contractului în scopul efectuării unei analize suplimentare, în cazul în care acest lucru este justificat de solicitările sau observațiile formulate de ofertanții sau candidații declarați necâștigători sau lezați sau de orice alte informații relevante primite.
Întrucât decizia de atribuire i‑a fost notificată reclamantei și Agencja MAart la 18 octombrie 2011, termenul de paisprezece zile a început să curgă la 19 octombrie 2011 și a expirat la 2 noiembrie 2011.
Agencja MAart a adresat, la 24 noiembrie 2011, o scrisoare Parlamentului European pentru a obține detalii referitoare la evaluarea ofertei sale.
Trebuie arătat că articolul 149 alineatul (2) din normele de aplicare nu prevede niciun termen pentru formularea unei astfel de cereri. Pe de altă parte, întrucât aceasta din urmă nu urmărea să obțină caracteristicile și avantajele relative ale ofertei clasate pe cel mai bun loc și nici numele ofertantului câștigător, articolul 149 alineatul (3) ultimul paragraf din normele de aplicare nu se aplica în speță.
În temeiul informațiilor pe care le‑a obținut, Agencja MAart a adresat ulterior, la 30 noiembrie 2011, o scrisoare Parlamentului European, în care solicita suspendarea procedurii și reexaminarea ofertelor reținute pe baza elementelor și a omisiunilor pe care le subliniase referitor la oferta sa.
Astfel, o solicitare de acest fel intra sub incidența dispozițiilor articolului 158a alineatul (1) al treilea paragraf din normele de aplicare și trebuia, în consecință, să fie primită în termenul de paisprezece zile stabilit de acestea.
Această interpretare este confirmată de faptul că nici regulamentul financiar, nici normele de aplicare și nici caietul de sarcini nu au în vedere faptul că ofertanții pot să adreseze „solicitări, observații sau informații” autorității contractante cu depășirea termenului de paisprezece zile prevăzut la articolul 158a alineatul (1) al treilea paragraf din normele de aplicare, astfel cum este amintit la punctul 28 din caietul de sarcini.
În această privință, trebuie amintit că realizarea obiectivului unei proceduri de cerere de ofertă ar fi compromisă în cazul în care ofertanții ar putea să adreseze autorității contractante, în orice moment al procedurii, solicitări, observații sau informații, obligând astfel autoritatea contractantă să răspundă la acestea și, dacă este necesar, să suspende sau să reia procedura pentru a îndrepta eventualele nereguli (a se vedea în acest sens și prin analogie Hotărârea Curții din 30 septembrie 2010, Strabag și alții,
C-314/09, Rep., p. I-8769
, punctul 37).
În speță, este cert că scrisoarea Agencja MAart a fost adresată Parlamentului European la 30 noiembrie 2011, cu alte cuvinte la mai multe săptămâni după expirarea termenului prevăzut la articolul 158a alineatul (1) al treilea paragraf, și anume la 2 noiembrie 2011. În consecință, Agencja MAart decăzuse din termen în momentul în care a solicitat suspendarea procedurii și reexaminarea ofertelor reținute.
Trebuie să se observe totuși că articolul 103 primul și al doilea paragraf din regulamentul financiar prevede următoarele:
„Atunci când procedura de adjudecare este viciată de erori substanțiale, neregularități sau de fraudă, instituțiile suspendă procedura și pot lua toate măsurile necesare, inclusiv anularea procedurii.
În cazul în care, după adjudecarea contractului, procedura de adjudecare sau executarea contractului se dovedesc a fi viciate de erori substanțiale, neregularități sau fraudă, instituțiile pot să nu încheie contractul sau să suspende execuția contractului sau, dacă este cazul, să rezilieze contractul, în funcție de stadiul procedural atins.”
În consecință, chiar dacă termenul prevăzut de articolul 158a alineatul (1) al treilea paragraf expirase în momentul în care Agencja MAart a solicitat suspendarea procedurii și reexaminarea ofertelor reținute, Parlamentul European putea, în cazul în care constata o eroare substanțială, să suspende procedura de achiziții și, dacă era necesar, să efectueze o nouă evaluare a ofertelor candidaților.
În această privință, trebuie amintit că, potrivit jurisprudenței în materie de achiziții publice, instituția contractantă trebuie să respecte, în fiecare etapă a unei proceduri de cerere de ofertă, atât principiul egalității de tratament a ofertanților, cât și principiul transparenței (Hotărârea Curții din 25 aprilie 1996, Comisia/Belgia,
C-87/94, Rec., p. I-2043
, punctul 54, și Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 1998, Embassy Limousines & Services/Parlamentul European,
T-203/96, Rec., p. II-4239
, punctul 85). Acesta din urmă determină obligația autorității contractante de a face publice toate informațiile precise privind întreaga desfășurare a procedurii. Obiectivele de publicitate pe care autoritatea contractantă trebuie să le respecte în cadrul obligației de transparență sunt, pe de o parte, asigurarea ca toți ofertanții să aibă aceleași șanse și, pe de altă parte, protejarea așteptărilor legitime ale ofertanților selecționați (a se vedea în acest sens Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2009, Centro Studi Manieri/Consiliul,
T-125/06, Rec., p. II-69
, punctele 86-89).
În speță, trebuie să se constate, pe de o parte, că Parlamentul European nu a suspendat procedura în curs, ci s‑a limitat să convoace o nouă reuniune a comitetului de evaluare la 6 decembrie 2011, fără să avertizeze în legătură cu acest aspect pe niciunul dintre ofertanții cărora le fusese notificată decizia inițială. Or, o astfel de reexaminare a unei oferte impunea ca Parlamentul European să suspende atribuirea contractului și să informeze ofertanții selecționați în legătură cu acest aspect, astfel încât să respecte obligația de transparență, ceea ce acesta nu a făcut în speță.
Pe de altă parte, Parlamentul European a efectuat, cu încălcarea procedurii prevăzute de regulamentul financiar și de normele de aplicare, o nouă evaluare a unei singure oferte dintre cele prezentate, în speță cea a Agencja MAart, iar nu a tuturor ofertelor care îi fuseseră prezentate, ocazionând astfel un tratament diferit al ofertei unuia dintre candidații participanți la procedura de cerere de ofertă, cu încălcarea principiului egalității de tratament.
Prin urmare, trebuie să se anuleze decizia atacată, fără a fi necesară pronunțarea cu privire la primul motiv.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Potrivit articolului 87 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, partea care cade în pretenții este obligată, la cerere, la plata cheltuielilor de judecată. Întrucât Parlamentul European a căzut în pretenții, se impune obligarea acestuia la plata cheltuielilor de judecată, conform concluziilor reclamantei.

Pentru aceste motive,
TRIBUNALUL (Camera a șasea)
declară și hotărăște:

1)
Anulează Decizia Parlamentului European din 9 decembrie 2011 de modificare a Deciziei din 18 octombrie 2011 prin care Euroscript – Polska Sp. z o.o. este clasată pe prima poziție pe lista ofertanților selecționați și i se atribuie contractul principal în cadrul procedurii de cerere de ofertă PL/2011/EU privind prestarea de servicii de traducere în limba polonă (JO 2011/S 56‑090361).

2)
Obligă Parlamentul European la plata cheltuielilor de judecată.

Frimodt Nielsen
Dehousse
Collins
Pronunțată astfel în ședință publică la Luxemburg, la 16 iulie 2014.
Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: franceza.