CELEX: 62013CJ0032
Sosiaaliturva
Asetus (ETY) N:o 1408/71
Perheavustukset
77 ja 78 artikla
Etuudet eläkkeensaajien huollettaville lapsille ja orvoille
Asetus (EY) N:o 883/2004
Perhe-etuudet
67 artikla
Toisessa jäsenvaltiossa asuvat perheenjäsenet
Eläkkeen käsite
Sellaisen eläkkeen saaja, joka myönnetään Saksan lainsäädännön nojalla lasten kasvatusta varten sen henkilön kuoltua, jonka kanssa eläkkeensaaja on ollut avioliitossa ja josta hän on eronnut (Erziehungsrente)

Ennakkoratkaisupyyntö koskee sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 (
EYVL 1997, L 28, s. 1
), sellaisena kuin se on muutettuna 17.6.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 592/2008 (
EUVL L 177, s. 1
; jäljempänä asetus N:o 1408/71), 77 ja 78 artiklan tulkintaa sekä sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 (
EUVL L 166, s. 1
ja oikaisu
EUVL 2004, L 200, s. 1
), sellaisena kuin se on muutettuna 16.9.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 988/2009 (
EUVL L 284, s. 43
; jäljempänä asetus N:o 883/2004), 67 artiklan tulkintaa.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Petra Würker ja Familienkasse Nürnberg (Nürnbergin perheavustuskassa) ja jossa on kyse siitä, että viimeksi mainittu kieltäytyi maksamasta Würkerille lapsilisää.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Unionin oikeus
Asetus N:o 1408/71
Asetuksen N:o 1408/71 1 artiklan u alakohdan mukaan kyseisessä asetuksessa
”i)
’perhe-etuuksilla’ tarkoitetaan kaikkia luontois- tai rahaetuuksia, jotka on tarkoitettu korvaamaan perhekustannuksia 4 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitetun lainsäädännön mukaisesti, lukuun ottamatta liitteessä II mainittuja erityisiä syntymä- tai adoptioavustuksia
ii)
’perheavustuksilla’ tarkoitetaan yksinomaan perheenjäsenten lukumäärän ja tapauksen mukaan iän perusteella määräajoin suoritettavia rahaetuuksia.”
Asetuksen 4 artiklan 1 kohdan h alakohdan mukaan asetusta sovelletaan kaikkeen perhe-etuuksia koskevilla sosiaaliturvan aloilla annettuun lainsäädäntöön.
Asetuksen III osastossa, jonka otsikko on ”Eri etuusryhmiä koskevia erityissäännöksiä”, oleva 3 luku, johon sisältyvät 44–51 a artikla, on otsikoitu ”Vanhuus ja kuolema (eläkkeet), kun taas 8 luku, johon sisältyvät 77–79 a artikla, on otsikoitu ”Etuudet eläkeläisten huollettaville lapsille ja orvoille”.
Asetuksen N:o 1408/71 77 artiklassa, jonka otsikko on ”Eläkeläisten huollettavat lapset”, säädetään seuraavaa:
”1.   Ilmaisulla ’etuudet’ tarkoitetaan tässä artiklassa perheavustuksia henkilöille, jotka saavat vanhuus-, työkyvyttömyys- tai tapaturma- tai ammattitautieläkettä ja tällaisiin eläkkeisiin maksettavia korotuksia tai lisiä tällaisten eläkeläisten lasten suhteen, poikkeuksena lisät, jotka myönnetään työtapaturma- ja ammattitautivakuutusjärjestelmistä.
2.   Etuudet myönnetään seuraavien sääntöjen mukaisesti riippumatta jäsenvaltiosta, jonka alueella eläkeläinen tai lapset asuvat:
a)
eläkeläiselle, joka saa eläkettä vain yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, joka on vastuussa eläkkeestä;
– –”
Asetuksen 78 artiklassa, jonka otsikko on ”Orvot”, säädetään seuraavaa:
”1.   Ilmaisulla ’etuudet’ tarkoitetaan tässä artiklassa perheavustuksia ja tietyissä tapauksissa orpojen lisä- tai erityisavustuksia.
2.   Orvon etuudet myönnetään seuraavien sääntöjen mukaisesti riippumatta jäsenvaltiosta, jonka alueella orpo tai hänestä tosiasiallisesti huolehtiva luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö asuu:
a)
sellaisen kuolleen palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan, joka on vain yhden jäsenvaltion lainsäädännön alainen, orvolle tämän valtion lainsäädännön mukaisesti
b)
sellaisen kuolleen palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan orvolle, joka on usean jäsenvaltion lainsäädännön alainen:
– –
– –”
Asetuksen N:o 1408/71 79 artiklan, joka on otsikoitu ”Eläkeläisten huollettavien lapsien ja orpojen etuuksia koskevia yhteisiä säännöksiä”, 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Edellä 77, 78 ja 78 a artiklassa tarkoitetut etuudet annetaan sen lainsäädännön mukaisesti, joka määräytyy noiden artiklojen säännöksiä soveltamalla, laitoksesta, joka on vastuussa tämän lainsäädännön soveltamisesta, ja sen kustannuksella, niin kuin eläkeläiseen tai vainajaan olisi sovellettu vain toimivaltaisen valtion lainsäädäntöä.”
Asetus N:o 883/2004
Asetus N:o 1408/71 korvattiin asetuksella N:o 883/2004, joka viimeksi mainitun asetuksen 91 artiklan ja asetuksen N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16.9.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009 (
EUVL L 284, s. 1
) 97 artiklan mukaisesti tuli voimaan 1.5.2010, mistä lukien asetus N:o 1408/71 kumottiin.
Asetuksen N:o 883/2004 johdanto-osan 34 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”Koska perhe-etuudet ulottuvat hyvin laajalle ja tarjoavat suojelua sekä tilanteissa, joita voitaisiin nimittää perinteisiksi, että erityistilanteissa, – – sääntelyn piiriin on syytä sisällyttää kaikki kyseiset etuudet.”
Kyseisen asetuksen 1 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
– –
w)
’eläkkeellä’ – – eläkkeiden lisäksi myös niiden sijasta maksettavia kertasuoritteisia etuuksia ja maksujen palauttamisen muodossa annettavia rahasuorituksia sekä, jollei III osaston säännöksistä muuta johdu, nykyarvoon muuntavia korotuksia tai lisäavustuksia;
– –
z)
’perhe-etuudella’ luontois- tai rahaetuuksia, jotka on tarkoitettu korvaamaan perheestä aiheutuvia kustannuksia, lukuun ottamatta liitteessä I mainittuja elatustukia sekä erityisiä synnytys- ja adoptioavustuksia.”
Asetuksen 67 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Henkilöllä on oikeus perhe-etuuksiin toimivaltaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, myös toisessa jäsenvaltiossa asuvien perheenjäsentensä osalta, ikään kuin he asuisivat ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa. Eläkkeensaajalla on kuitenkin oikeus perhe-etuuksiin hänen eläkkeensä osalta toimivaltaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti.”
Saksan oikeus
Oikeus lapsilisään perustuu liittovaltion lapsilisälakiin (Bundeskindergeldgesetz).
Tuloverolaissa (Einkommensteuergesetz) asetetaan lapsilisän maksamisen edellytykseksi, että edunsaaja on yleisesti verovelvollinen Saksassa, ja siis – ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan – se, että hänen asuinpaikkansa on myös tässä jäsenvaltiossa.
Sosiaaliturvalain VI osan (Sozialgesetzbuch, Sechstes Buch, jäljempänä SGB VI) 47 §:n 1 momentin mukaan vakuutetulla on säännönmukaisen eläkeiän saavuttamiseen asti oikeus kasvatuseläkkeeseen (Erziehungsrente) silloin, kun
—
vakuutetun avioliitto on purkautunut avioerolla 30.6.1977 jälkeen ja entinen aviopuoliso on kuollut
—
vakuutettu hoitaa omaa lastaan tai entisen aviopuolisonsa lasta (ikäraja 18 vuotta)
—
hän ei ole avioitunut uudelleen ja
—
yleinen odotusaika oli täyttynyt hänen osaltaan entisen aviopuolison kuollessa.
Ennakkoratkaisupyynnössä todetaan, että Saksan lainsäädännön mukaan kasvatuseläke on luonteeltaan perhe-eläke (kuoleman johdosta maksettava eläke).
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
Saksan kansalainen Petra Würker, joka on syntynyt 24.2.1963 ja jolla on lapsi Diana entisen aviopuolisonsa kanssa, saa entisen aviopuolisonsa 4.12.1991 tapahtuneen kuoleman jälkeen kasvatuseläkettä SGB VI:n 47 §:n 1 momentin nojalla.
Würker on asunut 1.9.2008 lähtien Ruotsissa kahden muun lapsensa Lauran ja Chrisin sekä näiden isän kanssa, jonka kanssa hän ei ole avioliitossa.
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan Würkerillä on, vaikka Diana on täyttänyt 18 vuotta, SGB VI:n 47 §:n 1 momentin mukaan oikeus kasvatuseläkkeeseen lapsistaan Laurasta, joka on syntynyt 24.3.1995, ja Chrisistä, joka on syntynyt 15.11.1997.
Unionin tuomioistuimen käytettävissä olevasta asiakirja-aineistosta käy ilmi, että Ruotsin viranomaiset ovat, ottaen huomioon muun muassa sen, että Würker saa SGB VI:n mukaista kasvatuseläkettä, hylänneet Würkerin Ruotsin lainsäädännön mukaisia perhe-etuuksia koskevan hakemuksen.
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan pääasian asianosaisten kesken on lisäksi riidatonta, että Würker ei voi enää 1.9.2008 lähtien vedota lapsilisää koskevaan oikeuteen tuloverolain mukaisesti. Plauenin (Saksa) perheavustuskassa hylkäsi 11.1.2010 tekemällään päätöksellä Würkerin tällaista etuutta koskevan hakemuksen sen vuoksi, että hän ei asu Saksassa eikä ole siellä tuloverovelvollinen. Päätös on lainvoimainen.
Familienkasse pysytti 7.9.2010 tekemällään päätöksellä 22.2.2010 tehdyn päätöksen, jolla oli hylätty Würkerin hakemus, joka koski lapsilisää hänen lastensa Lauran ja Chrisin osalta hänen Ruotsiin muutostaan lukien. Päätöksen perusteluna oli yhtäältä, että Würker ei saanut asetuksen N:o 1408/71 77 artiklassa mainittujen eläkelajien mukaista eläkettä, ja toisaalta, että hänellä ei ollut oikeutta tähän etuuteen kyseisistä lapsista myöskään asetuksen N:o 1408/71 78 artiklan nojalla, koska he eivät ole Würkerin edesmenneen entisen aviopuolison lapsia.
Pääasian kanne on nostettu tästä päätöksestä. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan sen käsiteltävänä oleva riita koskee oikeutta liittovaltion lapsilisälain, kun sitä luetaan yhdessä sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista unionissa koskevien sääntöjen kanssa, mukaan myönnettävään lapsilisään.
Familienkasse katsoi kyseisen tuomioistuimen sille esittämän kysymyksen johdosta, että Würker ei voinut vaatia lapsilisää myöskään asetuksen N:o 883/2004 nojalla, jolla asetus N:o 1408/71 oli korvattu 1.5.2010 lukien.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että se yhtyy syyskuun 2008 ja huhtikuun 2010 välisen ajan osalta Familienkassen näkemykseen. Kyseinen tuomioistuin katsoo sen sijaan 1.5.2010 alkavan ajanjakson osalta, että oikeus Saksan lainsäädännön mukaisiin perhe-etuuksiin voidaan perustella asetuksen N:o 883/2004 67 artiklan perusteella.
Näissä olosuhteissa Sozialgericht Nürnberg päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Onko asetuksen – – N:o 1408/71 77 tai 78 artiklaa tulkittava siten, että kasvatuseläkkeen (Erziehungsrente) saaminen antaa oikeuden eläkettä maksavaa jäsenvaltiota kohtaan?
2)
Onko tilanne muuttunut jotenkin 1.5.2010 voimaan tulleen asetuksen – – N:o 883/2004 myötä ja onko asetuksen N:o 883/2004 67 artiklaa tulkittava siten, että oikeus syntyy kaikkien eläkelajien (myös saksalaisen kasvatuseläkkeen) perusteella?”
Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
Ensimmäinen kysymys
On muistettava, että asetuksen N:o 1408/71 77 artiklan 2 kohdan a alakohdassa ja 78 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetään, että kun henkilö, joka saa vanhuus-, työkyvyttömyys- tai tapaturma- tai ammattitautieläkettä, taikka kuollut työntekijä on ollut vain yhden jäsenvaltion lainsäädännön alainen, perheavustukset myönnetään kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti. Asetuksen 79 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan etuudet annetaan tämän lainsäädännön mukaisesti laitoksesta, joka on vastuussa tämän lainsäädännön soveltamisesta, ja sen kustannuksella.
Oikeuskäytännön mukaan ”perheavustukset”, joiden maksamisesta asetuksen N:o 1408/71 77 ja 78 artiklassa säädetään, ovat ainoastaan etuuksia, jotka vastaavat asetuksen 1 artiklan u alakohdan ii alakohdassa olevaa määritelmää, eivätkä niihin kuulu muut huollettavien lasten hyväksi tarkoitetut perhe-etuudet (ks. vastaavasti asia
C-225/10, Pérez Garcia ym., tuomio 20.10.2011, Kok., s. I-10111
, 31 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Käsiteltävässä asiassa on riidatonta, että Saksan lainsäädännön mukaiset lapsilisät ovat tämän määritelmän mukaisia ja että ne voivat siis kuulua asetuksen N:o 1408/71 77 ja 78 artiklan soveltamisalaan (ks. vastaavasti em. asia Pérez Garcia ym., tuomion 33 kohta).
Tältä osin on kuitenkin palautettava mieleen, että asetuksen N:o 1408/71 78 artiklan 2 kohdan a alakohdassa ja b alakohdan ensimmäisessä alakohdassa säännellään sanamuodon mukaan ainoastaan ”kuolleen työntekijän orvon” oikeutta etuuksiin (ks. asia
1/88, Baldi, tuomio 14.3.1989, Kok., s. 667
, 15 kohta ja asia C-619/11, Dumont de Chassart, tuomio 21.2.2013, 35 kohta).
Unionin tuomioistuimelle esitetyistä seikoista käy ilmi, että vaikka Würker saa edelleen SGB VI:ssa säädettyä kasvatuseläkettä lastensa Lauran ja Chrisin osalta, nämä eivät ole edesmenneen lapsia.
Tästä seuraa, että kyseinen eläke ei kuulu asetuksen N:o 1408/71 78 artiklan soveltamisalaan.
Asetuksen N:o 1408/71 77 artiklan 1 kohdan sanamuodosta puolestaan käy ilmi, että kyseinen säännös koskee pelkästään henkilöitä, jotka saavat ”vanhuus-, työkyvyttömyys- tai tapaturma- tai ammattitautieläkettä”.
Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa asiassa on niin, että vain silloin, kun SGB VI:ssa säädetyn kaltainen kasvatuseläke voidaan sen nimityksestä riippumatta rinnastaa johonkin mainitun 77 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista eläkkeen lajeista, Saksan viranomaisten on tämän eläkkeen maksamiseen toimivaltaisina viranomaisina myönnettävä Würkerille perheavustuksia tämän lapsista Laurasta ja Chrisistä.
Näin ollen on katsottava, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin kysyy ensimmäisellä kysymyksellään, onko asetuksen N:o 1408/71 77 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että SGB VI:n 47 §:n 1 momentissa säädetyn kaltainen kasvatuseläke, joka kuolemantapauksessa myönnetään edesmenneen entiselle puolisolle tämän edesmenneen lasten kasvatusta varten, voidaan rinnastaa asetuksen tässä säännöksessä tarkoitettuun ”vanhuus-, työkyvyttömyys- tai tapaturma- tai ammattitautieläkkeeseen”.
Oikeuskäytännössä on katsottu, että määrätyn etuuden luokittelu asetuksen N:o 1408/71 yleisessä rakenteessa tehdään pääasiallisesti kunkin etuuden tunnusomaisten osatekijöiden, erityisesti sen tarkoituksen ja myöntämisedellytysten, perusteella eikä suinkaan sillä perusteella, miten etuus luokitellaan kansallisessa lainsäädännössä (ks. analogisesti asetuksen N:o 1408/71 soveltamisalan ulkopuolelle jäävien ja soveltamisalaan kuuluvien etuuksien välille tehtävästä erosta erityisesti asia
9/78, Directeur régional de la Sécurité sociale de Nancy, tuomio 6.7.1978, Kok., s. 1661
, 12 kohta; asia
C-160/96, Molenaar, tuomio 5.3.1998, Kok., s. I-843
, 19 kohta ja asia C-177/12, Lachheb, tuomio 24.10.2013, 28 kohta).
On aivan ensiksi todettava, että – kuten edellä 15 kohdasta ilmenee – SGB VI:n 47 §:n 1 momentissa tarkoitettu kasvatuseläke ei edellytä työtapaturmaa, ammattitautia tai fyysistä, henkistä tai psyykkistä vammaa, joka on esteenä etuuteen oikeutetun ammattitoiminnan harjoittamiselle.
Unionin tuomioistuimelle toimitetusta asiakirja-aineistosta, erityisesti Saksan hallituksen esittämistä huomautuksista, käy ilmi, että 1.7.1977 käyttöön otetun kasvatuseläkkeen synty liittyy Saksan avioliitto- ja perhelainsäädännön uudistukseen, jonka yhteydessä yhtäältä avioerossa syyllisyysperiaate korvattiin avioliiton epäonnistumisen periaatteella, ja toisaalta avioeron jälkeinen oikeus elatukseen erotettiin lähtökohtaisesti avioliiton epäonnistumiseen liittyvästä vastuukysymyksestä. Tässä uudistuksessa kasvatuseläkkeellä pyrittiin täyttämään eloonjääneelle entiselle puolisolle haitalliset turvan aukot, joita saattoi esiintyä korvaavan eläkeoikeuksien jakamisen, jonka myötä eloon jääneelle entiselle puolisolle siihen asti myönnetty perhe-eläke kävi tarpeettomaksi, ja eronneen puolison elatuksen välillä.
Kuten edellä 15 kohdasta käy ilmi, tämän kasvatuseläkkeen edellytyksenä on, että entinen puoliso on kuollut. Saksan hallituksen esittämien selvitysten mukaan kyseisellä eläkkeellä pyritään kompensoimaan lapsen huoltoon liittyvä elatussaatavaa koskeva oikeus, joka on päättynyt kyseisen kuoleman yhteydessä, ja välttämään se, että eloonjääneen vanhemman olisi harjoitettava ammattitoimintaa, joka ei ole lapsen edun mukaista.
Unionin tuomioistuimelle esitetyistä seikoista käy ilmi myös, että vuoteen 1991 saakka oikeus kasvatuseläkkeeseen syntyi vain silloin, kun eloonjäänyt puoliso kasvatti lasta, jolla oli oikeus orvon eläkkeeseen. Vuodesta 1992 lähtien tähän eläkkeeseen oikeutettujen henkilöiden piiri kuitenkin laajeni siten, että oikeus kyseiseen eläkkeeseen entisen puolison kuoleman perusteella saattoi olla olemassa myös silloin, kun lapsi oli syntynyt etuuteen oikeutetun uudesta suhteesta, kuten pääasiassa.
Saksan hallituksen esittämistä selvityksistä käy lisäksi ilmi, että kasvatuseläkettä koskevaan oikeuteen ei liity etuuteen oikeutetun vähimmäisikää koskevaa edellytystä ja että Saksan lainsäädännön mukaisen säännönmukaisen eläkeiän saavuttaminen merkitsee tätä eläkettä koskevan oikeuden lakkaamista; se korvataan tällöin vanhuuseläkkeellä.
Edellä esitetyn perusteella on katsottava, että SGB VI:ssa säädetyn kaltaisella kasvatuseläkkeellä on enemmän perhe-eläkkeen kaltaisen kuolemantapauksessa maksettavan eläkkeen ominaispiirteitä kuin jonkin asetuksen N:o 1408/71 77 artiklan 1 kohdassa luetelluista eläkkeen lajeista – eli ”vanhuus-, työkyvyttömyys- tai tapaturma- tai ammattitautieläkkeen” – ominaispiirteitä.
Tästä seuraa, että SGB VI:n 47 §:n 1 momentissa säädetyn kasvatuseläkkeen kaltaista etuutta ei voida rinnastaa johonkin mainitun 77 artiklan 1 kohdassa luetelluista eläkkeen lajeista.
Se ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mainitsema seikka, että kasvatuseläkkeeseen sisältyy sellaisen eläkkeen olennaisia osatekijöitä, jonka henkilö on saavuttanut kuulumalla itse vakuutettuna palkattuna työntekijänä Saksan sosiaaliturvajärjestelmään, ei voi saattaa tätä päätelmää kyseenalaiseksi (ks. analogisesti asia
C-43/99, Leclere ja Deaconescu, tuomio 31.5.2001, Kok., s. I-4265
, 50 kohta).
Kaiken edellä esitetyn perusteella ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että asetuksen N:o 1408/71 77 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että SGB VI:n 47 §:n 1 momentissa tarkoitetun kasvatuseläkkeen kaltaista etuutta, joka kuolemantapauksessa myönnetään edesmenneen entiselle puolisolle kyseisen entisen puolison lasten kasvatusta varten, ei voida rinnastaa mainitun asetuksen kyseisessä säännöksessä tarkoitettuun ”vanhuus-, työkyvyttömyys- tai tapaturma- tai ammattitautieläkkeeseen”.
Toinen kysymys
Kun otetaan huomioon ensimmäiseen kysymykseen annettu vastaus, toinen kysymys on ymmärrettävä siten, että sillä pyritään ratkaisemaan, onko asetuksen N:o 883/2004 67 artiklaa tulkittava siten, että SGB VI:n 47 §:n 1 momentissa säädetyn kasvatuseläkkeen kaltainen etuus kuuluu kyseisessä artiklassa tarkoitetun eläkkeen käsitteen alaan.
Tältä osin on todettava, että viimeksi mainittu säännös sisältyy asetuksen N:o 883/2004 III osastossa olevaan 8 lukuun, jonka otsikko on ”Perhe-etuudet”. Luku koskee etuuksia, jotka aiemmin sisältyivät asetuksen N:o 1408/71 III osaston 7 ja 8 lukuun.
Sen vuoksi, että asetuksen N:o 883/2004 1 artiklan z alakohtaan sisältyy uusi ilmaisun ”perhe-etuudet” määritelmä, edellä 29 kohdassa mainittua, asetusta N:o 1408/71 sovellettaessa tehtyä eroa perheavustusten ja perhe-etuuksien välillä ei ole tarkoitus soveltaa tilanteisiin, jotka kuuluvat asetuksen N:o 883/2004 soveltamisalaan, koska viimeksi mainitun asetuksen tarkoituksena on sen johdanto-osan 34 perustelukappaleen mukaisesti kaikkien perhe-etuuksien sääntely, koska perhe-etuudet ulottuvat hyvin laajalle.
Kuten asetuksen N:o 883/2004 67 artiklan otsikosta käy ilmi, se koskee perhe-etuuksien maksamista muun muassa tilanteessa, jossa ”[perheenjäsenet asuvat] toisessa jäsenvaltiossa”. Artiklan viimeiseen virkkeeseen sisältyy tältä osin erityissääntö, jonka mukaan tällaisessa tapauksessa ”eläkkeensaajalla on – – oikeus perhe-etuuksiin hänen eläkkeensä osalta toimivaltaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti”.
On huomattava, että tämän säännöksen, toisin kuin asetuksen N:o 1408/71 77 artiklan 1 kohdan soveltaminen, ei rajoitu tietynlajisten eläkkeiden saajiin.
Asetuksen N:o 883/2004 1 artiklan w alakohtaan sisältyvä eläkkeen määritelmä kattaa asetuksen N:o 1408/71 77 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kaltaisten aiempaan palkattuun työntekoon tai itsenäiseen ammatinharjoittamiseen liittyvien eläkkeiden lisäksi SGB VI:ssa säädetyn kasvatuseläkkeen kaltaiset kuolemantapauksessa maksettavat eläkkeet.
Tästä seuraa, että sen kaltainen tilanne, jossa kasvatuseläkettä saava Würker on, kuuluu asetuksen N:o 883/2004 67 artiklan soveltamisalaan.
Edellä esitetyn perusteella toiseen kysymykseen on vastattava, että asetuksen N:o 883/2004 67 artiklaa on tulkittava siten, että SGB VI:n 47 §:n 1 momentissa tarkoitetun kasvatuseläkkeen kaltainen etuus kuuluu kyseisessä 67 artiklassa tarkoitetun eläkkeen käsitteen alaan.
Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kolmas jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

1)
Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 17.6.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 592/2008, 77 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sosiaaliturvalain VI osan (Sozialgesetzbuch, Sechstes Buch) 47 §:n 1 momentissa tarkoitetun kasvatuseläkkeen kaltaista etuutta, joka kuolemantapauksessa myönnetään edesmenneen entiselle puolisolle kyseisen entisen puolison lasten kasvatusta varten, ei voida rinnastaa mainitun asetuksen kyseisessä säännöksessä tarkoitettuun ”vanhuus-, työkyvyttömyys- tai tapaturma- tai ammattitautieläkkeeseen”.

2)
Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 67 artiklaa on tulkittava siten, että sosiaaliturvalain VI osan 47 §:n 1 momentissa tarkoitetun kasvatuseläkkeen kaltainen etuus kuuluu kyseisessä 67 artiklassa tarkoitetun eläkkeen käsitteen alaan.

Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: saksa.