CELEX: 62013CJ0250
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Sociálne zabezpečenie
Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou
Nariadenie (EHS) č. 574/72
Článok 107 ods. 1 a 6
Nariadenie (ES) č. 987/2009
Článok 90
Migrujúci pracovníci
Menový prepočet
Zohľadnenie rodinných dávok poberaných vo Švajčiarsku pri výpočte prídavkov na nezaopatrené dieťa členským štátom
Rozdielový doplatok
Dátum, ktorý sa má zohľadniť pri prepočte švajčiarskych rodinných dávok na eurá

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 107 nariadenia Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup pri vykonávaní nariadenia (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktoré sa pohybujú v rámci spoločenstva (
Ú. v. ES L 74, s. 1
, Mim. vyd. 05/001, s. 83), v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996 (
Ú. v. ES L 28, 1997, s. 1
; Mim. vyd. 05/003, s. 3), zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1386/2001 z 5. júna 2001 (
Ú. v. ES L 187, s. 1
; Mim. vyd. 05/004, s. 129, ďalej len „nariadenie č. 574/72“), a článku 90 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (
Ú. v. EÚ L 284, s. 1
).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi pani Wagener a Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Villingen‑Schwenningen (Spolkový úrad práce – Pokladňa rodinných dávok vo Villingene‑Schwenningene, ďalej len „Familienkasse“) vo veci priznania prídavkov na nezaopatrené dieťa v Nemecku.
Právny rámec
Medzinárodné právo
Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na druhej strane o voľnom pohybe osôb [
neoficiálny preklad
] podpísaná 21. júna 1999 v Luxemburgu (
Ú. v. ES L 114, 2002, s. 6
; ďalej len „dohoda o voľnom pohybe osôb“) nadobudla platnosť 1. júna 2002.
Článok 8 tejto dohody upravuje, že na koordináciu systémov sociálneho zabezpečenia zmluvné strany prijmú opatrenia v súlade s prílohou II tejto dohody.
Článok 1 prílohy II tej istej dohody uvádzal vo svojom pôvodnom znení:
„1.   Zmluvné strany v súvislosti s koordináciou systémov sociálneho zabezpečenia sa dohodli, že budú medzi sebou uplatňovať akty Spoločenstva, na ktoré sa tu odvoláva a ktoré sú v platnosti k dátumu podpisu tejto dohody a sú v znení oddielu A tejto prílohy…
2.   Výraz ‚členský štát (členské štáty)‘ uvedený v oddiele A tejto prílohy treba chápať tak, že okrem členských štátov, na ktoré sa vzťahujú príslušné akty Spoločenstva, zahrnuje aj Švajčiarsko“ [
neoficiálny preklad
].
Pôvodné znenie oddielu A prílohy II dohody o voľnom pohybe osôb odkazovalo na nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (
Ú. v. ES L 149, s. 2
; Mim. vyd. 05/001, s. 35) v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97, zmeneným a doplneným nariadením Rady (ES) č. 307/1999 z 8. februára 1999 (
Ú. v. ES L 38, s. 1
; Mim. vyd. 05/003, s. 335, ďalej len „nariadenie č. 1408/71“), a na nariadenie č. 574/72.
Právo Únie
Nariadenia (EHS) č. 1408/71 a č. 574/72
Podľa článku 13 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1408/71 sa na osobu, ktorá je zamestnaná na území jedného členského štátu (ďalej len „štát zamestnania“) v zásade vzťahujú právne predpisy uvedeného štátu. Okrem toho v súlade s článkom 73 tohto nariadenia zamestnanec, na ktorého sa vzťahujú právne predpisy členského štátu, má pre svojich rodinných príslušníkov, ktorí majú bydlisko v inom členskom štáte (ďalej len „štát bydliska“), podľa ustanovení prílohy VI uvedeného nariadenia nárok na rodinné dávky stanovené právnymi predpismi členského štátu zamestnania, ako keby mali bydlisko na jeho území.
Podľa článku 10 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 574/72:
„Nárok na dávky alebo rodinné prídavky splatné podľa právnych predpisov členského štátu, podľa ktorých nadobudnutie nároku na tieto dávky alebo prídavky nepodlieha podmienkam poistenia, zamestnania alebo samostatnej zárobkovej činnosti, sa pozastaví, ak sú počas rovnakého obdobia dávky splatné tomu istému rodinnému príslušníkovi len podľa vnútroštátnych právnych predpisov druhého členského štátu alebo pri uplatňovaní článku 73, 74, 77 alebo 78 nariadenia [č. 1408/71], a to do výšky týchto dávok.“
Článok 107 nariadenia č. 574/72 s názvom „Menový prepočet“ znie:
„1.   Na účely týchto ustanovení:
a)
nariadenie [č. 1408/71]: článok 12 ods. 2, 3 a 4, článok 14d ods. 1, článok 19 ods. 1 písm. b), posledná veta, článok 22 ods. 1 bod ii), posledná veta, článok 25 ods. 1 písm. b) predposledná veta, článok 41 ods. 1 písm. c) a d), článok 46 ods. 4, článok 46a ods. 3, článok 50, článok 52 písm. b) posledná veta, článok 55 ods. 1 bod ii), posledná veta, článok 70 ods. 1, prvý pododsek, článok 71 ods. 1 písm. a) bod ii) a písm. b) bod ii), predposledná veta;
b)
nariadenie [č. 574/72] : článok 34 ods. 1, 4 a 5
sa pri prepočte súm uvedených v mene iného štátu používa kurz, ktorý vypočíta Komisia a ktorý sa zakladá na mesačnom priemere referenčných výmenných kurzov, ktoré uverejňuje Európska centrálna banka, za rozhodujúce obdobie uvedené v odseku 2.
2.   Rozhodujúcim obdobím je:
—
január pre prepočítacie kurzy platné od prvého apríla,
—
apríl pre prepočítacie kurzy platné od prvého júla,
—
júl pre prepočítacie kurzy platné od prvého októbra,
—
október pre prepočítacie kurzy platné od prvého januára.
4.   Dátum, ktorý sa berie do úvahy pri určovaní prepočítacích kurzov, ktoré budú uplatnené v prípadoch uvedených v odseku 1, určí správna komisia [pre sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov] na návrh účtovného výboru.
5.   Prepočítacie kurzy, ktoré budú použité v prípadoch uvedených v odseku 1, budú uverejnené v
Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev
počas predposledného mesiaca, musí to však byť mesiac predchádzajúci mesiacu, od prvého dňa ktorého sa tieto kurzy používajú.
6.   V prípadoch, na ktoré sa nevzťahuje odsek 1, sa prepočet určí podľa oficiálneho výmenného kurzu platného v deň platby, a to pre výplatu aj náhrady dávok.“
Nariadenia (ES) č. 883/2004 a č. 987/2009
Nariadenie č. 1408/71 bolo nahradené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (
Ú. v. EÚ L 166, s. 1
; Mim. vyd. 05/005, s. 72). Nariadenie č. 574/72 bolo nahradené nariadením Európskeho parlamentu a Rady č. 987/2009. Tieto nové nariadenia sa 1. mája 2010 stali uplatniteľnými v súlade s článkom 91 nariadenia č. 883/2004 a článkom 97 nariadenia č. 987/2009.
V dôsledku prijatia týchto nariadení bolo rozhodnutím Spoločného výboru zriadeného na základe Dohody medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na strane druhej o voľnom pohybe osôb č. 1/2012 z 31. marca 2012, ktorým sa nahrádza príloha II uvedenej dohody o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (
Ú. v. EÚ L 103, s. 51
), stanovené nové znenie tejto prílohy od 1. apríla 2012, dňa nadobudnutia jeho platnosti. Oddiel A uvedenej prílohy v tomto novom znení odkazuje na nariadenia č. 883/2004 a č. 987/2009 namiesto na nariadenie č. 1408/71 a nariadenie č. 574/72.
Článok 67 nariadenia č. 883/2004 stanovuje, že osoba má nárok na rodinné dávky v súlade s právnymi predpismi príslušného členského štátu vrátane jej rodinných príslušníkov s bydliskom v inom členskom štáte.
Článok 68 ods. 2 uvedeného nariadenia stanovuje:
„V prípade súbehu nárokov, rodinné dávky sa poskytujú v súlade s právnymi predpismi určenými za prednostné právne predpisy v súlade s odsekom 1. Nároky na rodinné dávky na základe iného protichodného právneho predpisu alebo právnych predpisov sa pozastavia až do výšky poskytovanej podľa prvých právnych predpisov a rozdielový doplatok sa v prípade potreby poskytne v sume, ktorá prevyšuje túto čiastku. Rozdielový doplatok však sa nemusí poskytovať na deti s bydliskom v inom členskom štáte, ak nárok na danú dávku je založený iba na bydlisku.“
Článok 87 ods. 1 toho istého nariadenia obsahuje nasledujúce prechodné ustanovenie, ktoré sa v súlade s článkom 93 nariadenia č. 987/2009 uplatní aj na situácie upravené týmto naposledy uvedeným nariadením:
„Podľa tohto nariadenia nevznikajú žiadne nároky na obdobie pred dátumom uplatňovania tohto nariadenia.“
Článok 90 nariadenia č. 987/2009 stanovuje:
„Na účely uplatňovania nariadenia [č. 883/2004] a nariadenia [č. 987/2009] je výmenným kurzom medzi peňažnými menami referenčný kurz uverejnený Európskou centrálnou bankou. Správna komisia [pre koordináciu systémov sociálneho zabezpečenia] stanoví dátum, ku ktorému sa určí výmenný kurz.“
Táto komisia prijala rozhodnutie č. H3 z 15. októbra 2009 o dátume, ktorý sa má vziať do úvahy pri určovaní prepočítacích kurzov uvedených v článku 90 nariadenia č. 987/2009 (
Ú. v. EÚ C 106, 2010, s. 56
).
Nemecké právo
§ 62 ods. 1 bod 1 zákona o dani z príjmu (Einkommensteuergesetz) stanovuje:
„Pokiaľ ide o deti v zmysle § 63, nárok na rodinné prídavky v zmysle tohto zákona má každý:
1.
kto má svoje bydlisko alebo obvyklý pobyt na vnútroštátnom území…“
Pod názvom „Ďalšie dávky na deti“ článok 65 ods. 1 bod 2 tohto zákona stanovuje:
„Prídavky na nezaopatrené dieťa sa neposkytujú na dieťa, na ktoré je poskytovaná jedna z nasledujúcich dávok alebo by bola poskytovaná, ak by sa o ňu požiadalo:
…
2.
dávky na deti poskytované v zahraničí a porovnateľné s prídavkami na nezaopatrené dieťa alebo s jednou z dávok uvedenou v bode 1“.
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Manželia Wagenerovci bývajúci v Nemecku sú rodičia troch detí. Pani Wagener nevykonáva žiadnu zárobkovú činnosť. Jej manžel pracuje od 1. októbra 2006 vo Švajčiarsku, kde vykonáva závislú zárobkovú činnosť. Na základe tejto činnosti poberal v období od októbra 2006 do novembra 2011 rodinné prídavky na tri deti vo švajčiarskych frankoch.
V rovnakom období zároveň poberal pán Wagener aj v Nemecku prídavky na deti. Keďže neoznámil Familienkasse pracovnú činnosť vo Švajčiarsku, boli tieto prídavky vyplácané v plnej výške.
Po tom, čo bola Familienkassse vo februári 2012 informovaná o výkone tejto činnosti, zrušila rozhodnutím z 18. októbra 2012 vyplácanie uvedených prídavkov od októbra 2006 a požadovala, aby boli v plnej výške vrátené.
Familienkasse však dospela k názoru, že na základe článku 10 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 574/72 má pani Wagener nárok na tzv. rozdielové prídavky od nemeckého štátu vo výške rozdielu medzi nemeckými prídavkami na nezaopatrené deti a švajčiarskymi rodinnými prídavkami. Familienkasse teda vyzvala pani Wagener, aby podala príslušnú žiadosť.
Po oznámení presnej výšky rodinných prídavkov poberaných vo Švajčiarsku však Familienkasse rozhodnutím zo 17. októbra 2012 zamietla žiadosť o priznanie rozdielového doplatku k rodinným prídavkom za obdobie od októbra 2006 do novembra 2011 na prvé dve deti pani Wagener, pretože zistila, že švajčiarske prídavky boli vyššie než nemecké prídavky. Familienkasse priznala pani Wagener na jej tretie dieťa za toto päťročné obdobie rozdielový doplatok vo výške 39,42 eura.
Pri prepočte sumy švajčiarskych rodinných prídavkov na eurá vychádzala Familienkasse z výmenného kurzu za obdobie, ktoré stanovil Bundesagentur für Arbeit (Spolkový úrad práce) pre štvrtý štvrťrok 2012.
Pani Wagener sa 8. novembra 2012 proti použitiu tohto výmenného kurzu odvolala. Familienkasse rozhodnutím z 21. novembra 2012 toto odvolanie zamietla s uvedením, že menový prepočet sa uskutočnil v súlade s článkom 107 ods. 1 a 2 nariadenia č. 574/72.
Následne pani Wagener podala žalobu na vnútroštátny súd, v ktorej okrem iného tvrdila, že ten istý prepočet sa musí uskutočniť podľa nariadení č. 883/2004 a č. 987/2009 v spojení s rozhodnutím č. H3.
Vnútroštátny súd si myslí, že jednak tieto nariadenia sú vo vzťahu k Švajčiarskej konfederácii uplatniteľné až od apríla 2012. Ďalej uvádza rozdielnu vnútroštátnu judikatúru týkajúcu sa menového prepočtu na účely výpočtu nárokov na rozdielový doplatok na nezaopatrené dieťa. Zatiaľ čo niektoré vnútroštátne súdy uplatnili článok 107 ods. 6 nariadenia č. 574/72, iné – ako napríklad Finanzgericht München (Finančný súd, Mníchov) – vychádzali z článku 107 ods. 1 toho istého nariadenia, hoci článok 10 uvedeného nariadenia sa v tomto ustanovení nespomína.
Podľa Finanzgericht München nie je článok 107 ods. 6 nariadenia č. 574/72 vhodným ustanovením pre menový prepočet sociálnych dávok na účely výpočtu rozdielového doplatku k rodinným prídavkom na základe článku 10 tohto nariadenia, keďže nespresňuje dátum, ku ktorému sa má tento prepočet uskutočniť. Použitie článku 107 ods. 6 uvedeného nariadenia by okrem toho viedlo k tomu, že postup výpočtu dávok, ktoré sa vyplácajú veľkému počtu príjemcov počas dlhšieho obdobia, by bol pre príslušný orgán v praxi zložitejší, pretože by tento orgán musel vypočítavať výšku týchto dávok u každého jednotlivého príjemcu ku každému dňu ich výplaty individuálne. V práve Únie je právna medzera, ktorú je potrebné zaplniť analogickým použitím článku 107 ods. 1 toho istého nariadenia.
Za týchto podmienok sa Finanzgericht Baden‑Württemberg rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa za okolností, o aké ide v konaní vo veci samej, keď nemecká pokladňa rodinných dávok priznala 17. októbra 2012 na základe článku 10 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 574/72 prídavky na dieťa za obdobie od októbra 2006 do novembra 2011 vo výške rozdielu oproti rodinným dávkam Švajčiarskej konfederácie a (na základe zaúčtovania) ich vyplatila, prepočet švajčiarskych rodinných dávok zo švajčiarskych frankov na eurá uskutočniť podľa článku 107 ods. 1 nariadenia č. 574/72, podľa článku 107 ods. 6 nariadenia č. 574/72 alebo podľa článku 90 nariadenia č. 987/2009 v spojení s [rozhodnutím č. H3]?
2.
Ak sa má podľa odpovede na prvú otázku prepočet úplne alebo čiastočne uskutočniť podľa článku 107 ods. 6 nariadenia č. 574/72, je za okolností uvedených v prvej otázke z hľadiska prepočtu relevantné, kedy bola vyplatená zahraničná dávka, ktorá sa má započítať, alebo je rozhodujúce to, kedy sa vyplatí tuzemská dávka, voči ktorej sa zahraničná dávka započíta?
3.
Ak sa má podľa odpovede na prvú otázku prepočet úplne alebo čiastočne uskutočniť podľa článku 107 ods. 1 nariadenia č. 574/72, ako sa má za okolností, o aké ide v konaní vo veci samej, stanoviť rozhodujúce obdobie podľa článku 107 ods. 2 a 4 nariadenia č. 574/72? Je z hľadiska prepočtu relevantné, kedy švajčiarska inštitúcia priznala alebo vyplatila rodinné dávky, ktoré sa majú započítať?
4.
Ak sa má podľa odpovede na prvú otázku prepočet úplne alebo čiastočne uskutočniť podľa článku 90 nariadenia č. 987/2009 v spojení s rozhodnutím č. H3…, podľa ktorého ustanovenia [bod 2, bod 3 písm. a) alebo bod 3 písm. b)] rozhodnutia č. H3… a akým spôsobom sa má uskutočniť prepočet rodinných dávok, keď samotné vnútroštátne právo stanovuje v súvislosti s tuzemskou rodinnou dávkou vylúčenie poskytovania dávky (§ 65 ods. 1 bod 2 zákona o dani z príjmu) a k poskytovaniu dochádza len na základe práva Únie? Je z hľadiska prepočtu relevantné, kedy švajčiarska inštitúcia priznala alebo vyplatila rodinné dávky?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
Svojou prvou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa za okolností, o aké ide v konaní vo veci samej, musí menový prepočet takých rodinných prídavkov vykonať podľa článku 107 ods. 1 nariadenia č. 574/72 alebo článku 107 ods. 6 tohto nariadenia, alebo článku 90 nariadenia č. 987/2009.
V tejto súvislosti vyplýva z článku 1 ods. 1prílohy II dohody o voľnom pohybe osôb v spojení s rozhodnutím č. 1/2012, že v oblasti koordinácie dávok, upravených v uvedenej dohode, sa uplatnia počas obdobia od 1. júna 2002 do 31. marca 2012 nariadenia č. 1408/71 a č. 574/72. Nariadenia č. 883/2004 a č. 987/2009 sa naproti tomu použijú od 1. apríla 2012.
V konaní vo veci samej majú nemecké orgány prepočítať rodinné dávky vyplácané švajčiarskym štátom za obdobie od októbra 2006 do novembra 2011 na eurá. Tento nárok na dávky je teda upravený ustanoveniami nariadení č. 1408/71 a č. 574/72 – konkrétnejšie článkom 13 ods. 2 písm. a) a článkom 73 nariadenia č. 1408/71, ako aj článkom 10 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 574/72 – a nie ustanoveniami nariadení č. 883/2004 a č. 987/2009.
Za týchto podmienok sa musí menový prepočet uvedených dávok uskutočniť na základe článku 107 nariadenia č. 574/72, ktorý sa týka prepočtu dávok upravených v ustanoveniach nariadení č. 1408/71 a č. 574/72, a nie na základe článku 90 nariadenia č. 987/2009, pretože podľa posledného uvedeného ustanovenia sa to uplatní iba v súvislosti s použitím ustanovení nariadení č. 883/2004 a č. 987/2009.
Na určenie, ktorý z odsekov článku 107 nariadenia č. 574/72 je vo veci samej uplatniteľný, je potrebné pripomenúť, že článok 107 ods. 1 tohto nariadenia definuje pravidlá menového prepočtu iba na účely použitia ustanovení, ktoré sú v ňom vyslovene uvedené (pozri v tomto zmysle rozsudok Grisvard a Kreitz, C‑201/91,
EU:C:1992:368
, body 23 a 25).
Článok 107 ods. 1 uvedeného nariadenia pritom neodkazuje ani na článok 13 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1408/71, ani na článok 73 tohto nariadenia, ani na článok 10 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 574/72. V konaní vo veci samej preto nie je uplatniteľný.
Článok 107 ods. 6 nariadenia č. 574/72 sa má podľa svojho znenia uplatniť v prípadoch neuvedených v článku 107 ods. 1 tohto nariadenia, týmto prvým uvedeným ustanovením sa teda riadi menový prepočet dávok dotknutých vo veci samej.
Tento záver nie je možné vyvrátiť tvrdením, že článok 107 ods. 6 uvedeného nariadenia nezabezpečuje jednoduchý menový prepočet dávok na účely výpočtu rozdielového doplatku k rodinným prídavkom na základe článku 10 toho istého nariadenia.
Keďže je vzťah medzi odsekmi 1 a 6 článku 107 nariadenia č. 574/72 v súlade so znením tohto ustanovenia jasný, nie je možné v rozpore s týmto znením uvádzať argumenty, že metóda uvedená v článku 107 ods. 1 tohto nariadenia je pohodlnejšia (pozri v tomto zmysle rozsudok Grisvard a Kreitz,
EU:C:1992:368
, body 23 a 25).
Pokiaľ ide o prípadné pochybnosti týkajúce sa dátumu menového prepočtu podľa článku 107 ods. 6 uvedeného nariadenia, ich existencia nemôže byť dôvodom na neuplatnenie tohto ustanovenia. Riešenie takýchto pochybností musí byť naopak založené na výklade predmetného ustanovenia.
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy je potrebné na prvú prejudiciálnu otázku odpovedať tak, že za takých okolností, aké sú okolnosti vo veci samej, sa musí menový prepočet rodinných dávok uskutočniť podľa článku 107 ods. 6 nariadenia č. 574/72.
O druhej otázke
Podstatou druhej prejudiciálnej otázky vnútroštátneho súdu je, či sa má článok 107 ods. 6 nariadenia č. 574/72 vykladať v tom zmysle, že menový prepočet takých rodinných prídavkov, ako sú rodinné prídavky vo veci samej, na účely výpočtu rozdielového doplatku k rodinným prídavkom podľa článku 10 ods. 1 písm. a) tohto nariadenia sa musí uskutočniť pri uplatnení oficiálneho výmenného kurzu platného v deň výplaty týchto prídavkov štátom zamestnania alebo v tom zmysle, že sa musí uskutočniť pri uplatnení oficiálneho výmenného kurzu platného v deň výplaty tohto doplatku štátom bydliska.
V tejto súvislosti článok 107 ods. 6 uvedeného nariadenia stanovuje, že v prípade výplaty dávok sa menový prepočet uskutoční podľa oficiálneho výmenného kurzu platného v deň platby.
Okrem toho, ako vyplýva z článku 13 ods. 2 písm. a) a článku 73 nariadenia č. 1408/71 v spojení s článkom 10 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 574/72 má pracovník v plnom rozsahu nárok na rodinné prídavky upravené právnymi predpismi štátu zamestnania, zatiaľ čo jeho nárok na rodinné prídavky stanovené právnymi predpismi štátu bydliska sa pozastavuje až do výšky týchto dávok.
Z toho vyplýva, že pokiaľ sú rodinné prídavky stanovené právnymi predpismi štátu zamestnania vyššie ako prídavky stanovené právnymi predpismi štátu bydliska, pozastavuje sa nárok pracovníka na posledné uvedené rodinné prídavky až do celej ich výšky. Takýto pracovník teda nedostane od štátu bydliska žiadnu platbu.
Vzhľadom na to, že v súlade so znením článku 107 ods. 6 nariadenia č. 574/72 je menový prepočet dávok bezpodmienečným spôsobom závislý od oficiálneho výmenného kurzu platného v deň „platby“, je potrebné chápať ho tak, že označuje prepočet dávok, ktoré sa vyplácajú štátom zamestnania, keďže táto platba sa uskutočňuje v každom prípade, zatiaľ čo výplata dávok stanovených štátom bydliska sa vykonáva iba za presne stanovených podmienok, a je teda podmienená a neistá.
Takýto výklad zabezpečuje potrebný účinok pravidla zakazujúceho súbeh, ako je upravené v článku 10 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 574/72, ktorého účelom je zaručiť príjemcovi dávok vyplácaných niekoľkými členskými štátmi celkovú výšku dávok, ktorá sa rovná najvýhodnejšej sume, ktorá mu patrí podľa právnych predpisov jedného z týchto štátov (pozri v tomto zmysle rozsudok Romano, 98/80,
EU:C:1981:104
, bod 24).
Je potrebné poukázať na skutočnosť, že v takej veci, o akú ide v konaní vo veci samej, má príjemca rodinných prídavkov vyplácaných štátom zamestnania bydlisko v členskom štáte, ktorý priznáva rozdielový doplatok k rodinným prídavkom, takže prídavky vyplácané štátom zamestnania sú prevedené do štátu bydliska. Dotknutá osoba pritom môže mať nárok na tento doplatok v štáte bydliska, pokiaľ je prepočítaná výška dávky nižšia než suma tej istej splatnej dávky patriacej podľa právnych predpisov štátu bydliska, až po vyplatení tejto dávky štátom zamestnania a po prepočítaní jej výšky do meny štátu bydliska.
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy je potrebné na druhú prejudiciálnu otázku odpovedať tak, že článok 107 ods. 6 nariadenia č. 574/72 sa má vykladať v tom zmysle, že menový prepočet takých rodinných prídavkov, ako sú rodinné prídavky vo veci samej, na účely výpočtu rozdielového doplatku k rodinným prídavkom podľa článku 10 ods. 1 písm. a) tohto nariadenia sa musí uskutočniť na základe oficiálneho výmenného kurzu platného v deň výplaty týchto prídavkov štátom zamestnania.
O tretej a štvrtej otázke
Vzhľadom na odpoveď na prvú otázku nie je potrebné odpovedať na tretiu a štvrtú otázku.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (deviata komora) rozhodol takto:

1.
Za takých okolností, aké sú okolnosti vo veci samej, sa menový prepočet rodinných prídavkov musí uskutočniť podľa článku 107 ods. 6 nariadenia Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup pri vykonávaní nariadenia (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktoré sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1386/2001 z 5. júna 2001.

2.
Článok 107 ods. 6 nariadenia č. 574/72 v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením č. 118/97, zmeneným a doplneným nariadením č. 1386/2001, sa má vykladať v tom zmysle, že menový prepočet takých rodinných prídavkov, ako sú rodinné prídavky vo veci samej, na účely výpočtu rozdielového doplatku k rodinným prídavkom podľa článku 10 ods. 1 písm. a) tohto nariadenia sa musí uskutočniť na základe oficiálneho výmenného kurzu platného v deň výplaty týchto prídavkov členským štátom, na ktorého území je pracovník zamestnaný.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.