CELEX: 62013CJ0250
Преюдициално запитване
Социална сигурност
Споразумение между Европейската общност и Конфедерация Швейцария
Регламент (ЕИО) № 574/72
Член 107, параграфи 1 и 6
Регламент (ЕО) № 987/2009
Член 90
Работници мигранти
Конвертиране на валути
Отчитане на семейните обезщетения, получени в Швейцария, при изчисляването от държава членка на детските надбавки
Диференцираща добавка
Дата, която следва да се вземе предвид при конвертирането в евро на швейцарските семейни обезщетения

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 107 от Регламент (ЕИО) № 574/72 на Съвета от 21 март 1972 година за определяне на реда за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1408/71 за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (
ОВ L 74, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 74), в изменената му и актуализирана редакция с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г. (
ОВ L 28, 1997 г., стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 35 и поправка в
ОВ L 32, 6.2.2008 г.
), изменен с Регламент (ЕО) № 1386/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 5 юни 2001 г. (
ОВ L 187, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 51, наричан по-нататък „Регламент № 574/72“), както и на член 90 от Регламент (ЕО) № 987/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за установяване процедурата за прилагане на Регламент (ЕО) № 883/2004 за координация на системите за социална сигурност (
ОВ L 284, стр. 1
).
Запитването е отправено в рамките на спор между г‑жа Wagener и Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Villingen-Schwenningen (Федерална агенция по заетостта — служба за детски надбавки, Вилинген-Швенинген, наричана по-нататък „Familienkasse“) във връзка с отпускането на надбавки за деца на издръжка (наричани по-нататък „детските надбавки“) в Германия.
Правна уредба
Международното право
Споразумението между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора, което е подписано в Люксембург на 21 юни 1999 г. (
ОВ L 114, 2002 г., стр. 6
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 74, стр. 97, наричано по-нататък „Споразумението относно свободното движение на хора“), е влязло в сила на 1 юни 2002 г.
Съгласно член 8 от това споразумение Договарящите се страни уреждат, в съответствие с приложение II от същото споразумение, съгласуването на системите за социална сигурност.
Първоначалният текст на член 1 от приложение II към въпросното споразумение предвижда:
„1.   Договарящите се страни се споразумяха, по отношение на координацията на схемите за социална сигурност, да прилагат помежду си актовете на Общността, на които се прави позоваване, които са в сила към датата на сключване на Споразумението и така както са променени с раздел А от настоящото приложение […].
2.   Терминът „държава членка (държави членки)“, съдържащ се в актовете, посочени в раздел А от настоящото приложение, трябва да се разбира като включващ Швейцария в допълнение на страните, обхванати от съответните актове на Общността“.
Първоначалният текст на раздел А от приложение II към Споразумението относно свободното движение на хора препраща към Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (
ОВ L 149, стр. 2
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26), в изменената му и актуализирана редакция с Регламент № 118/97, изменен с Регламент (ЕО) № 307/1999 на Съвета от 8 февруари 1999 г. (
ОВ L 38, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 103, наричан по-нататък „Регламент № 1408/71“), и към Регламент № 574/72.
Правото на Съюза
Регламенти (ЕИО) № 1408/71 и № 574/72
Съгласно член 13, параграф 2, буква а) от Регламент № 1408/71 лицето, което е наето на работа на територията на една държава членка (наричана по-нататък „държавата на заетост“), по принцип е подчинено на законодателството на тази държава. Освен това съгласно член 73 от същия регламент заетото лице, което е подчинено на законодателството на посочената държава, има право, по отношение на членовете на неговото семейство, които пребивават в друга държава членка (наричана по-нататък „държавата на пребиваване“), на семейните обезщетения, предвидени от законодателството на държавата на заетост, както ако те пребиваваха в тази държава, при спазване на разпоредбите на приложение VI от същия регламент.
Съгласно член 10, параграф 1, буква а) от Регламент № 574/72:
„Правото на дължими обезщетения или семейни помощи съгласно законодателството на държава членка, според което придобиването на право на тези обезщетения или помощи не зависи от условия за осигуряване, трудова или самостоятелна трудова заетост, се спира, когато през един и същи период и за един и същи член на семейството се дължат обезщетения единствено съгласно националното законодателство на друга държава членка или при прилагане на разпоредбите на членове 73, 74, 77 или 78 от [Регламент № 1408/71], до размера на тези обезщетения“.
Член 107 от Регламент № 574/72, озаглавен „Конвертиране на валути“, има следното съдържание:
„1.   За прилагането на следните разпоредби:
а)
Регламент [№ 1408/71]: член 12, параграфи 2, 3 и 4, член 14г, параграф 1, член 19, параграф 1, буква б), последно изречение, член 22, параграф 1, (ii), последно изречение, член 25, параграф 1, буква б), предпоследно изречение, член 41, параграф 1, букви в) и г), член 46, параграф 4, член 46а, параграф 3, член 50, член 52, буква б), последно изречение, член 55, параграф 1, (ii), последно изречение, член 70, параграф 1, алинея 1, член 71, параграф 1, буква а) (ii) и буква б) (ii), предпоследно изречение;
б)
Регламент [№ 574/72]: член 34, параграфи 1, 4 и 5,
обменният курс в дадена валута на стойности, представени в друга валута[, е] курсът, изчислен от Комисията и основаващ се на средномесечната стойност през съответния период, определен в параграф 2, на съответните обменни курсове, публикувани от Европейската централна банка.
2.   Референтният период е:
—
януари за приложими обменни курсове от 1 април следващата година,
—
април за приложими обменни курсове от 1 юли следващата година,
—
юли за приложими обменни курсове от 1 октомври следващата година,
—
октомври за приложими обменни курсове от 1 януари следващата година.
4.   Датата, която следва да се взема предвид за определяне на обменните курсове, които ще се прилагат в случаите по параграф 1, се определя от административната комисия [за социална сигурност на работниците мигранти] по предложение на Одиторския съвет.
5.   Обменните курсове, които ще се прилагат в случаите по параграф 1, се публикуват в
Официален вестник на Европейските общности
през предпоследния месец преди месеца, от чието първо число те трябва да се прилагат.
6.   В случаите, които не са предвидени в параграф 1, конвертирането се извършва по официалния обменен курс в деня на плащането както по отношение на изплащането, така и по отношение на възстановяването на […] обезщетения“.
Регламенти (ЕО) № 883/2004 и № 987/2009
Регламент № 1408/71 е заменен от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност (
ОВ L 166, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82 и поправка в
ОВ L 33, 7.2.2008 г., стр. 12
). Регламент № 574/72 е заменен от Регламент № 987/2009. В съответствие с член 91 от Регламент № 883/2004 и с член 97 от Регламент № 987/2009 тези нови регламенти са приложими от 1 май 2010 г.
След приемането на въпросните регламенти Решение № 1/2012 на Съвместния комитет, създаден съгласно Споразумението между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора от 31 март 2012 година за замяна на приложение II към посоченото споразумение относно координацията на схемите за социална сигурност (
ОВ L 103, стр. 51
), предвижда, считано от 1 април 2012 г. — датата, на която влиза в сила — нов текст на това приложение. Вместо към регламенти № 1408/71 и № 574/72, новият текст на раздел А от посоченото приложение препраща към регламенти № 883/2004 и № 987/2009.
Съгласно член 67 от Регламент № 883/2004 лицето има право на семейни обезщетения в съответствие със законодателството на компетентната държава членка, включително за членовете на неговото семейство, които пребивават в друга държава членка.
Член 68, параграф 2 от цитирания регламент гласи:
„В случай на съвпадане на права, семейните обезщетения се предоставят в съответствие със законодателството, което е определено, че има предимство в съответствие с параграф 1. Правата на семейни обезщетения по силата на друго или други съответни законодателства се спират до размера, предвиден от първото законодателство и се предоставя диференцираща добавка, ако е необходимо, за сумата, надвишаваща този размер. Въпреки това такава диференцираща добавка не трябва да се предоставя за деца, които пребивават в друга държава членка, когато правото на обезщетение в случая се основава само на пребиваване“.
Член 87, параграф 1 от посочения регламент съдържа следната преходна разпоредба, която съгласно член 93 от Регламент № 987/2009 се прилага и спрямо случаите, обхванати от последния регламент:
„Не се придобиват права съгласно настоящия регламент за периода, предхождащ датата на прилагане“.
Член 90 от Регламент № 987/2009 предвижда:
„За целите на прилагането на [Регламент № 883/2004] и [Регламент № 987/2009] за обменен курс между две парични единици служи референтният курс, обявен от Европейската централна банка. Датата, която се взема предвид при определяне на обменния курс, се посочва от Административната комисия [за координация на системите за социална сигурност]“.
Тази комисия е приела Решение № Н3 от 15 октомври 2009 година относно датата, която се взема предвид при определяне на обменния курс, посочен в член 90 от Регламент № 987/2009 (
ОВ C 106, 2010 г., стр. 56
).
Германското право
Член 62, параграф 1, точка 1 от Закона за данъка върху доходите (Einkommensteuergesetz) гласи:
„Що се отнася до деца по смисъла на член 63, право на детски надбавки по настоящия закон имат лицата:
1.
с местожителство или обичайно пребиваване на територията на страната […]“.
Озаглавеният „Други обезщетения за дете“ член 65 от посочения закон предвижда в параграф 1, точка 2:
„Детски надбавки не се изплащат за дете, за което се получава или би било получавано, ако се подаде съответното заявление, едно от следните обезщетения:
[…]
2.
обезщетения за дете, предоставени в чужбина и подобни на детските надбавки или на едно от посочените в точка 1 обезщетения“.
Спорът по главното производство и преюдициалните въпроси
Г‑н и г‑жа Wagener живеят в Германия с трите си деца. Г‑жа Wagener не работи. Г‑н Wagener е нает на работа в Швейцария от 1 октомври 2006 г. От октомври 2006 г. до ноември 2011 г. въз основа на тази заетост той получава в Швейцария семейни надбавки в швейцарски франкове за трите си деца.
През същия период г‑н Wagener е получавал и детски надбавки в Германия. Familienkasse не е била уведомена, че г‑н Wagener извършва трудова дейност в Швейцария, поради което тези надбавки са били изплащани в пълен размер.
След като през февруари 2012 г. е уведомена за извършването на тази дейност, с решение от 18 октомври 2012 г. Familienkasse преустановява с обратна сила тези надбавки, считано от октомври 2006 г., и изисква размерът им да бъде възстановен.
Същевременно Familienkasse приема, че по силата на член 10, параграф 1, буква а) от Регламент № 574/72 г‑жа Wagener има право да получава т.нар. „диференциращи“ добавки от германската държава в размер, който съответства на разликата между размера на германските детски надбавки и швейцарските семейни надбавки. Освен това Familienkasse приканва г‑жа Wagener да направи искане в този смисъл.
След като е уведомена за точния размер на получените в Швейцария семейни надбавки обаче с решение от 17 октомври 2012 г. Familienkasse отхвърля искането за отпускане на диференцираща добавка към семейните надбавки за периода октомври 2006 г. — ноември 2011 г. за първите две деца на г‑жа Wagener със съображението, че швейцарските семейни надбавки са по-големи от германските детски надбавки. Що се отнася до третото дете, тя отпуска на г‑жа Wagener диференцираща добавка към семейните надбавки от 39,42 EUR за този петгодишен период.
При конвертирането в евро на швейцарските семейни обезщетения Familienkasse се основава на обменния курс, определен от Bundesagentur für Arbeit (Федерална агенция по заетостта) за четвъртото тримесечие на 2012 г.
С жалба, подадена по административен ред на 8 ноември 2012 г., г‑жа Wagener оспорва прилагането на този обменен курс. С решение от 21 ноември 2012 г. Familienkasse оставя без уважение тази жалба, като уточнява, че конвертирането е извършено съгласно член 107, параграфи 1 и 2 от Регламент № 574/72.
Впоследствие г‑жа Wagener подава жалба по съдебен ред пред запитващата юрисдикция и поддържа по-специално, че същото конвертиране трябва да се извърши, като се приложат регламенти № 883/2004 и № 987/2009 във връзка с Решение № H3.
Запитващата юрисдикция счита, от една страна, че тези регламенти се прилагат едва от 1 април 2012 г., що се отнася до Конфедерация Швейцария. От друга страна, тя цитира противоречива национална съдебна практика относно конвертирането на валути, когато се изчислява паричното изражение на правото на диференцираща добавка към детските надбавки. Запитващата юрисдикция посочва, че някои национални юрисдикции са приложили член 107, параграф 6 от Регламент № 574/72, докато други, като Finanzgericht München (финансов съд, Мюнхен), са се основали на член 107, параграф 1 от същия регламент, въпреки че член 10 от последния регламент не е споменат в тази разпоредба.
Според Finanzgericht München член 107, параграф 6 от Регламент № 574/72 не е подходящ за валутното конвертиране на социалните обезщетения с оглед изчисляването на диференциращата добавка към детските надбавки съгласно член 10 от този регламент, защото не уточнява датата, на която трябва да се извърши това конвертиране. В допълнение, прилагането на член 107, параграф 6 от споменатия регламент прави по-сложни практическите ред и условия за изчисляване от компетентния орган на обезщетенията, изплащани на редица получатели през дълъг период, задължавайки посочения орган да изчислява размера на тези обезщетения съобразно датата на всяко плащане на въпросните обезщетения на всеки отделен получател. Също така смята, че е налице празнота в правото на Съюза, която би следвало да се запълни с прилагането по аналогия на член 107, параграф 1 от същия регламент.
При тези условия Finanzgericht Baden-Württemberg решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
При обстоятелства като тези по главното производство, при които на 17 октомври 2012 г. отговарящата за семейните обезщетения германска служба отпуска и изплаща (чрез прихващане) на основание член 10, параграф 1, буква а) от Регламент № 574/72 детски надбавки за периода от октомври 2006 г. до ноември 2011 г. в размер на разликата на тези надбавки спрямо семейните надбавки на Конфедерация Швейцария, как трябва да се извърши конвертирането на швейцарските семейни надбавки от швейцарски франкове в евро — съгласно член 107, параграф 1 от Регламент № 574/72, съгласно член 107, параграф 6 от Регламент № 574/72 или съгласно член 90 от Регламент № 987/2009 във връзка с [Решение № НЗ]?
2)
Ако отговорът на първия въпрос е, че конвертирането следва изцяло или частично да се извърши съгласно член 107, параграф 6 от Регламент № 574/72: при посочените в първия въпрос обстоятелства коя е релевантната за конвертирането дата — тази, на която в чуждата държава е изплатено подлежащото на приспадане обезщетение, или тази, на която се плаща националното обезщетение, от което се приспада полученото в чуждата държава обезщетение?
3)
Ако отговорът на първия въпрос е, че конвертирането следва изцяло или частично да се извърши съгласно член 107, параграф 1 от Регламент № 574/72: при обстоятелства като тези по главното производство как трябва да се определи референтният период съгласно член 107, параграфи 2 и 4 от Регламент № 574/72? За конвертирането има ли значение кога швейцарската институция е разрешила или е изплатила семейните обезщетения, подлежащи на приспадане?
4)
Ако отговорът на първия въпрос е, че конвертирането следва изцяло или частично да се извърши съгласно член 90 от Регламент № 987/2009 във връзка с Решение № НЗ […]: съгласно коя разпоредба (точка 2, точка 3, буква а) или точка 3, буква б) от Решение № НЗ […] и как следва да се извърши конвертирането на семейните обезщетения, ако самото национално законодателство относно националните семейни обезщетения изключва възможността за изплащане на обезщетения (член 65, параграф 1, точка 2 от [Закона за данъка върху доходите]) и такива се отпускат само въз основа на правото на Съюза? За конвертирането има ли значение кога швейцарската институция е разрешила или е изплатила семейните обезщетения?“.
По преюдициалните въпроси
По първия въпрос
С първия си въпрос запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали при обстоятелства като тези в случая по главното производство валутното конвертиране на семейни обезщетения трябва да се извърши съгласно член 107, параграф 1 от Регламент № 574/72, съгласно член 107, параграф 6 от този регламент или пък съгласно член 90 от Регламент № 987/2009.
В това отношение от член 1, параграф 1 от приложение II към Споразумението относно свободното движение на хора във връзка с Решение № 1/2012 следва, че в контекста на координацията на обезщетенията, визирани от споменатото споразумение, регламенти № 1408/71 и № 574/72 се прилагат през периода 1 юни 2002 г. — 31 март 2012 г. От друга страна, регламенти № 883/2004 и № 987/2009 се прилагат от 1 април 2012 г.
В случая по главното производство германските органи трябва да конвертират в евро семейните обезщетения, изплатени от швейцарската държава за периода октомври 2006 г. — ноември 2011 г. Следователно правото на тези обезщетения се урежда от разпоредбите на регламенти № 1408/71 и № 574/72, и по-конкретно от член 13, параграф 2, буква а) и член 73 от Регламент № 1408/71, както и от член 10, параграф 1, буква а) от Регламент № 574/72, а не от разпоредбите на регламенти № 883/2004 и № 987/2009.
При това положение валутното конвертиране на посочените обезщетения трябва да се извърши съгласно член 107 от Регламент № 574/72, отнасящ се до конвертирането на визираните от разпоредбите на регламенти № 1408/71 и № 574/72 обезщетения, а не въз основа на член 90 от Регламент № 987/2009, защото, видно от формулировката на последната разпоредба, същата е релевантна само когато се прилагат разпоредбите на регламенти № 883/2004 и № 987/2009.
За да се установи кой параграф на член 107 от Регламент № 574/72 е приложим към случая по главното производство, следва да се напомни, че член 107, параграф 1 от същия регламент определя правилата за валутно конвертиране единствено с оглед прилагането на разпоредбите, които са изрично споменати там (вж. в този смисъл решение Grisvard и Kreitz, C‑201/91,
EU:C:1992:368
, точки 23 и 25).
Член 107, параграф 1 от посочения регламент обаче не препраща нито към член 13, параграф 2, буква а) от Регламент № 1408/71, нито към член 73 от този регламент, нито към член 10, параграф 1, буква а) от Регламент № 574/72. Ето защо той не може да бъде приложен в случая по главното производство.
Доколкото, видно от текста на член 107, параграф 6 от Регламент № 574/72, той трябва да се прилага в случаите, които не са предвидени в член 107, параграф 1 от този регламент, именно първата разпоредба урежда валутното конвертиране на процесните обезщетения по главното производство.
Този извод не се опровергава от довода, че член 107, параграф 6 от въпросния регламент не улеснява валутното конвертиране на обезщетенията с оглед изчисляването на диференциращата добавка към семейните обезщетения съгласно член 10 от същия регламент.
Текстът на член 107 от Регламент № 574/72 относно връзката между параграфи 1 и 6 от него е ясен, така че доводите, които се основават на по-голямото удобство на споменатия в член 107, параграф 1 от въпросния регламент метод, не могат да противоречат на този текст (вж. в този смисъл решение Grisvard и Kreitz,
EU:C:1992:368
, точки 23 и 25).
Колкото до наличието на евентуални въпроси относно датата на валутното конвертиране съгласно член 107, параграф 6 от посочения регламент, това не може да оправдае неприлагането на тази разпоредба. Напротив, отговорът на тези въпроси трябва да произтича от тълкуването на разглежданата разпоредба.
С оглед на изложените дотук съображения на първия въпрос следва да се отговори, че при обстоятелства като тези в случая по главното производство валутното конвертиране на семейни обезщетения трябва да се извърши съгласно член 107, параграф 6 от Регламент № 574/72.
По втория въпрос
С втория си въпрос запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали член 107, параграф 6 от Регламент № 574/72 следва да се тълкува в смисъл, че валутното конвертиране на семейни обезщетения като разглежданите по главното производство с оглед изчисляването на диференциращата добавка към семейните обезщетения съгласно член 10, параграф 1, буква а) от този регламент трябва да се извърши по официалния обменен курс в деня на плащането на тези обезщетения от държавата на заетост, или в смисъл, че то трябва да се извърши по официалния обменен курс в деня на плащането на тази добавка от държавата на пребиваване.
В това отношение член 107, параграф 6 от цитирания регламент предвижда, че в случаите на изплащане на обезщетения валутното конвертиране се извършва по официалния обменен курс в деня на плащането.
В допълнение, от член 13, параграф 2, буква а) и член 73 от Регламент № 1408/71 във връзка с член 10, параграф 1, буква а) от Регламент № 574/72 следва, че работникът има право на пълния размер на семейните обезщетения, предвидени от законодателството на държавата на заетост, докато правото му на семейните обезщетения, предвидени от законодателството на държавата на пребиваване, отпада до размера на първите обезщетения.
Следователно, когато семейните обезщетения, предвидени от законодателството на държавата на заетост, са по-високи от предвидените от законодателството на държавата на пребиваване, правото на работника да получава последните, отпада изцяло. Така този работник не получава никакво плащане от страна на държавата на пребиваване.
Текстът на член 107, параграф 6 от Регламент № 574/72 обвързва безусловно конвертирането на обезщетенията с официалния обменен курс в деня на „плащането“, поради което трябва да се тълкува в смисъл, че се отнася до конвертирането на обезщетенията, изплащани от държавата на заетост, защото такива се изплащат във всички случаи, докато предвидените от държавата на пребиваване обезщетения се изплащат само при определени условия и следователно изплащането им е условно и несигурно.
Впрочем такова тълкуване гарантира полезното действие на правилата за ненатрупване, като предвиденото в член 10, параграф 1, буква а) от Регламент № 574/72 правило, които трябва да гарантират на получателя на изплащани от няколко държави членки обезщетения, че общият размер на обезщетенията съвпада с размера на най-благоприятното обезщетение, което се дължи на същия съгласно законодателството на само една от тези държави (вж. в този смисъл решение Romano, 98/80,
EU:C:1981:104
, точка 24).
Всъщност следва да се отбележи, че в случай като този по главното производство получателят на семейните обезщетения, изплащани от държавата на заетост, пребивава в държавата членка, която предоставя диференциращата добавка към семейните обезщетения, така че изплащаните от държавата на заетост обезщетения се прехвърлят в държавата на пребиваване. Едва след като държавата на заетост е изплатила това обезщетение и размерът му е конвертиран във валутата на държавата на пребиваване, заинтересованото лице може да получи въпросната добавка в последната държава, ако конвертираният размер е по-нисък от размера на същото обезщетение, което се дължи съгласно законодателството на държавата на пребиваване.
С оглед на изложените дотук съображения на втория въпрос следва да се отговори, че валутното конвертиране на семейни обезщетения като разглежданите по главното производство с оглед изчисляването на диференциращата добавка към семейните обезщетения съгласно член 10, параграф 1, буква а) от Регламент № 574/72 трябва да се извърши по официалния обменен курс в деня на плащането на тези обезщетения от държавата на заетост.
По третия и четвъртия въпрос
Предвид отговора, даден на първия въпрос, третият и четвъртият въпрос не е необходимо да бъдат разглеждани.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (девети състав) реши:

1)
При обстоятелства като тези в случая по главното производство валутното конвертиране на семейни обезщетения трябва да се извърши съгласно член 107, параграф 6 от Регламент (ЕИО) № 574/72 на Съвета от 21 март 1972 година за определяне на реда за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1408/71 за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в изменената му и актуализирана редакция с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (ЕО) № 1386/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 5 юни 2001 г.

2)
Член 107, параграф 6 от Регламент № 574/72 в изменената му и актуализирана редакция с Регламент № 118/97, изменен с Регламент № 1386/2001, трябва да се тълкува в смисъл, че валутното конвертиране на семейни обезщетения като разглежданите по главното производство с оглед изчисляването на диференциращата добавка към семейните обезщетения съгласно член 10, параграф 1, буква а) от този регламент трябва да се извърши по официалния обменен курс в деня на плащането на тези обезщетения от държавата членка, на чиято територия съответният работник е нает на работа.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.