CELEX: 62012TJ0436
Ochranná známka Spoločenstva
Konanie o vyhlásenie neplatnosti
Obrazová ochranná známka Spoločenstva Rock & Rock
Skoršie národné slovné ochranné známky MASTERROCK, FIXROCK, FLEXIROCK, COVERROCK a CEILROCK
Relatívny dôvod zamietnutia
Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009

Okolnosti predchádzajúce sporu
Dňa 12. novembra 2003 vedľajší účastník konania Ceramicas del Foix, SA, podal na Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) prihlášku ochrannej známky Spoločenstva podľa nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (
Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1
; Mim. vyd. 17/001, s. 146) v znení zmien a doplnení [nahradeného nariadením Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (
Ú. v. EÚ L 78, s. 1
)].
Prihlasovanou ochrannou známkou je nasledujúce obrazové označenie:
Tovary, pre ktoré sa žiadal zápis ochrannej známky, patria najmä do tried 2, 19 a 27 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom, zmenenom a doplnenom znení, a pre každú z týchto tried zodpovedajú tomuto opisu:
—
trieda 2: „farby, fermeže, laky; konzervačné prísady proti korózii a proti skazeniu dreva; farbivá, pigmenty; moridlá; živice v surovom stave; kovy vo forme fólie a práškov pre maliarov, dekoratérov, tlačiarov a umelcov“,
—
trieda 19: „stavebné materiály (nekovové); nekovové neohybné rúry pre stavebníctvo; asfalt, smola a bitúmen; nekovové prenosné stavby; pomníky okrem kovových. Všetky vyššie uvedené výrobky s výnimkou všetkých druhov výrobkov z minerálnej vlny a zvukovoizolačných materiálov pre stavebné účely“,
—
trieda 27: „koberce, predložky, rohože, rohožky, linoleum a iné podlahové krytiny; tapety okrem textilných“.
Dňa 10. januára 2008 bolo predmetné označenie zapísané ako ochranná známka Spoločenstva (ďalej len „napadnutá ochranná známka“) pre tovary uvedené v bode 3 vyššie.
Dňa 14. apríla 2008 podala žalobkyňa Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG návrh na vyhlásenie neplatnosti napadnutej ochrannej známky podľa článku 52 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 40/94 [teraz článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009] v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009].
Návrh na vyhlásenie neplatnosti bol založený na týchto ochranných známkach:
—
skoršia slovná ochranná známka MASTERROCK, zapísaná v Nemecku 9. júla 2002 pod číslom 30212141 pre tovary a služby zahrnuté do tried 17, 19 a 37,
—
skoršia slovná ochranná známka FIXROCK, zapísaná v Nemecku 23. augusta 1999 pod číslom 39920622 pre tovary zahrnuté do tried 6, 17 a 19,
—
skoršia slovná ochranná známka FLEXIROCK, zapísaná v Nemecku 21. septembra 1994 pod číslom 2078534 pre tovary zahrnuté do triedy 19,
—
skoršia slovná ochranná známka COVERROCK, zapísaná v Nemecku 17. septembra 1997 pod číslom 39732094 pre tovary zahrnuté do tried 17 a 19,
—
skoršia slovná ochranná známka CEILROCK, zapísaná v Nemecku 18. júna 2003 pod číslom 30306452 pre tovary zahrnuté do tried 6, 17 a 19.
Tovary, na ktoré sa vzťahujú skoršie ochranné známky, zahrnuté v triedach 6, 17 a 19, sú stavebnými materiálmi, ktoré sa vyrábajú hlavne z minerálnej vlny. Navyše sa ochranná známka MASTERROCK vzťahuje aj na služby „stavebné inžinierstvo“ a „inštalačné služby“ zahrnuté do triedy 37.
Návrh na vyhlásenie neplatnosti bol založený na všetkých tovaroch a službách označených skoršími ochrannými známkami a smeroval proti všetkým tovarom označeným napadnutou ochrannou známkou.
Zrušovacie oddelenie rozhodnutím zo 7. februára 2011 zamietlo návrh na vyhlásenie neplatnosti podaný žalobkyňou. Podľa neho majú niektoré tovary, na ktoré sa vzťahujú kolidujúce označenia, priemerný stupeň podobnosti, kým iné sú odlišné alebo vzdialene podobné. Navyše podľa neho kolidujúce označenia vykazovali nepatrný stupeň vizuálnej, fonetickej a koncepčnej podobnosti, s výnimkou skoršej ochrannej známky CEILROCK, ktorá sa od napadnutej ochrannej známky odlišuje. Aj vzhľadom na vysokú úroveň pozornosti príslušnej skupiny verejnosti dospelo k záveru, že pravdepodobnosť zámeny neexistuje.
Dňa 3. marca 2011 žalobkyňa podala proti rozhodnutiu zrušovacieho oddelenia odvolanie na ÚHVT.
Rozhodnutím z 10. júla 2012 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) druhý odvolací senát potvrdil rozhodnutie zrušovacieho oddelenia. Dospel k záveru, že úroveň pozornosti príslušnej skupiny verejnosti je osobitne vysoká. V podstate tiež potvrdil konštatovania zrušovacieho oddelenia, pokiaľ ide o podobnosť predmetných tovarov a kolidujúcich označení, pričom zdôraznil opisnú povahu spoločného prvku „rock“. Navyše sa domnieval, že v prejednávanej veci nemožno uplatniť rozšírenú ochranu poskytovanú skupinám ochranných známok. V dôsledku toho konštatoval, že pravdepodobnosť zámeny neexistuje.
Konanie a návrhy účastníkov konania
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
—
zrušil napadnuté rozhodnutie,
—
uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.
ÚHVT a vedľajší účastník konania navrhujú, aby Všeobecný súd:
—
zamietol žalobu,
—
uložil žalobkyni povinnosť nahradiť trovy konania.
Právny stav
Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza jediný žalobný dôvod založený na porušení článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 53 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009.
Podľa týchto článkov sa ochranná známka Spoločenstva vyhlási za neplatnú na základe návrhu majiteľa skoršej ochrannej známky, ak z dôvodu jej zhody alebo podobnosti so skoršou ochrannou známkou a z dôvodu zhody alebo podobnosti tovarov alebo služieb, ktoré tieto dve ochranné známky označujú, existuje pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti na území, na ktorom je skoršia ochranná známka chránená. Pravdepodobnosť zámeny zahŕňa aj pravdepodobnosť asociácie so skoršou ochrannou známkou. Okrem toho sa podľa článku 8 ods. 2 písm. a) bodu ii) nariadenia č. 207/2009 pod skoršími ochrannými známkami rozumejú ochranné známky zapísané v členskom štáte s dátumom podania prihlášky, ktorý je skorší ako dátum podania prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.
Podľa ustálenej judikatúry pravdepodobnosť zámeny predstavuje pravdepodobnosť, keď sa verejnosť môže domnievať, že predmetné tovary alebo služby pochádzajú od jedného podniku, prípadne od podnikov, ktoré sú ekonomicky prepojené. Pravdepodobnosť zámeny sa má posudzovať celkovo podľa toho, ako príslušná skupina verejnosti vníma predmetné označenia a tovary alebo služby, pričom je potrebné prihliadnuť na všetky rozhodujúce okolnosti prejednávanej veci, najmä na vzájomnú závislosť medzi podobnosťou označení a podobnosťou označených tovarov alebo služieb [rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. júla 2003, Laboratorios RTB/ÚHVT – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS), T‑162/01, Zb.,
EU:T:2003:199
, body 30 až 33, a rozsudok Všeobecného súdu zo 7. novembra 2013, Three‑N‑Products/ÚHVT – Munindra (AYUR), T‑63/13,
EU:T:2013:583
, bod 14].
V prejednávanej veci žalobkyňa tvrdí to isté ako odvolací senát, podľa ktorého sú tovary, na ktoré sa vzťahujú kolidujúce označenia, čiastočne podobné a vo zvyšnej časti vzdialene podobné alebo odlišné. Všeobecný súd sa domnieva, že táto analýza je správna.
O príslušnej skupine verejnosti
Podľa judikatúry, čo sa týka stupňa pozornosti príslušnej skupiny verejnosti na účely celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny, priemerný spotrebiteľ predmetných tovarov a služieb sa má považovať za riadne informovaného a primerane pozorného a obozretného. Je tiež potrebné zohľadniť skutočnosť, že úroveň pozornosti priemerného spotrebiteľa sa môže meniť v závislosti od kategórie predmetných tovarov alebo služieb [pozri rozsudok z 13. februára 2007, Mundipharma/ÚHVT – Altana Pharma (RESPICUR), T‑256/04, Zb.,
EU:T:2007:46
, bod 42 a citovanú judikatúru].
V prejednávanej veci sa odvolací senát domnieval, že relevantným územím je Nemecko, krajina zápisu a ochrany skorších ochranných známok, a že príslušná skupina verejnosti sa skladá z priemerných nemeckých spotrebiteľov a odborníkov z odvetvia stavebníctva. Domnieval sa, že úroveň pozornosti verejnosti je v čase nákupu osobitne vysoká z dôvodu ceny a očakávanej dlhodobej trvanlivosti predmetných tovarov.
Žalobkyňa toto odôvodnenie nespochybňuje.
Je potrebné zdôrazniť, že uvedené tovary, ktoré sú z veľkej časti stavebnými materiálmi, nie sú určené na to, aby ich priemerní spotrebitelia denne používali. Ich špecializovaná povaha si vyžaduje presný a obozretný výber, nezávisle od ceny a množstva predaných tovarov. Navyše samotná skutočnosť, že určitý typ tovarov spotrebiteľ nenakupuje pravidelne, preukazuje, že úroveň jeho pozornosti je skôr vysoká. Je potrebné dodať, že aj keď je časť predmetných tovarov prístupná širokej verejnosti, málokedy dochádza k tomu, že by ich nakupovali samotní spotrebitelia, ktorí túto úlohu spravidla zveria odborníkovi, alebo sa poradia so spotrebiteľmi, ktorých úroveň znalostí v danej oblasti je vyššia ako priemerná [pozri v tomto zmysle rozsudok z 13. októbra 2009, Deutsche Rockwool Mineralwoll/ÚHVT – Redrock Construction (REDROCK), T‑146/08,
EU:T:2009:398
, body 45 a 46].
Je potrebné dodať, že znalosti o vlastnostiach, kvalite a obchodnom zdroji stavebných materiálov sú pre príslušnú skupinu verejnosti o to významnejšie, že často dochádza k tomu, že tieto tovary – ak sú začlenené do určitej nehnuteľnosti – môžu byť často nahradené len s vysokými nákladmi. Navyše ich zlá kvalita môže na nehnuteľnosti spôsobiť škody, čo si môže vyžiadať nákladný zásah. Z týchto dôvodov je možné rozumne predpokladať, že aj keď priemerný spotrebiteľ, ktorý úlohu spočívajúcu vo výbere týchto tovarov nezverí odborníkovi, vyhľadá si na internete informácie o predmetných tovaroch, a v každom prípade ho zaujíma pôvod a identita výrobcu týchto tovarov.
To isté platí, aj pokiaľ ide o služby v oblasti stavebníctva, na ktoré sa vzťahuje ochranná známka MASTERROCK, ktorých voľba predpokladá presný a obozretný výber a vyžaduje vysokú úroveň opatrnosti zo strany príslušnej skupiny verejnosti.
V dôsledku toho je potrebné potvrdiť záver odvolacieho senátu, podľa ktorého je úroveň pozornosti príslušnej skupiny verejnosti osobitne vysoká.
O porovnaní označení
Žalobkyňa odvolaciemu senátu vytýka, že nesprávne posúdil podobnosť kolidujúcich označení a opisný charakter prvku „rock“ v kontexte tovarov v odvetví stavebníctva.
Je potrebné pripomenúť, že celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny vo vzťahu k vizuálnej, fonetickej alebo koncepčnej podobnosti kolidujúcich označení sa má zakladať na celkovom dojme, ktorý tieto označenia vytvárajú, s osobitným zohľadnením ich rozlišovacích a dominantných prvkov. To, ako ochranné známky vníma priemerný spotrebiteľ daných tovarov alebo služieb, zohráva rozhodujúcu úlohu pri celkovom posúdení tejto pravdepodobnosti. V tejto súvislosti priemerný spotrebiteľ zvyčajne vníma ochrannú známku ako celok a neskúma jej jednotlivé detaily(pozri rozsudok z 12. júna 2007, ÚHVT/Shaker, C‑334/05 P, Zb.,
EU:C:2007:333
, bod 35 a citovanú judikatúru).
Posúdenie podobnosti dvoch ochranných známok sa nemôže obmedziť na zohľadnenie len jednej zložky kombinovanej ochrannej známky a na jej porovnanie s inou ochrannou známkou. Naopak, porovnanie sa musí uskutočniť preskúmaním predmetných ochranných známok, každej ako celku, čo nevylučuje, že celkovému dojmu, ktorý kombinovaná ochranná známka zanechá v pamäti príslušnej skupiny verejnosti, môže za určitých okolností dominovať jedna alebo viac jej zložiek (pozri rozsudok ÚHVT/Shaker, už citovaný v bode 26 vyššie,
EU:C:2007:333
, bod 41 a citovanú judikatúru). Posúdenie podobnosti sa môže vykonať iba na základe dominantného prvku, len ak sú všetky ďalšie zložky ochrannej známky zanedbateľné (rozsudky ÚHVT/Shaker, už citovaný v bode 26 vyššie,
EU:C:2007:333
, bod 42, a z 20. septembra 2007, Nestlé/ÚHVT, C‑193/06 P,
EU:C:2007:539
, bod 42). Mohlo by to tak byť najmä v prípade, keď táto zložka môže sama prevládať v predstave, ktorú si príslušná skupina verejnosti zachová v pamäti z ochrannej známky, a to tak, že všetky ostatné zložky ochrannej známky sú v celkovom dojme, ktorý známka vyvoláva, zanedbateľné (rozsudok Nestlé/ÚHVT, už citovaný,
EU:C:2007:539
, bod 43).
– Úvodné pripomienky
Podľa judikatúry na účely posúdenia rozlišovacej spôsobilosti prvku tvoriaceho ochrannú známku je potrebné skúmať, či tento prvok je dostatočne spôsobilý identifikovať tovary alebo služby, pre ktoré bola ochranná známka zapísaná, ako tovary a služby pochádzajúce od určitého podniku, a tak odlíšiť tieto tovary alebo služby od tovarov alebo služieb iných podnikov. V rámci tohto posúdenia je potrebné zohľadňovať predovšetkým vnútorné vlastnosti dotknutého prvku s ohľadom na otázku, či vo vzťahu k tovarom alebo službám, pre ktoré bola ochranná známka zapísaná, tento prvok má alebo nemá opisnú povahu [rozsudky z 13. júna 2006, Inex/ÚHVT – Wiseman (Vyobrazenie kravskej kože), T‑153/03, Zb.,
EU:T:2006:157
, bod 35, a z 27. februára 2008, Citigroup/ÚHVT – Link Interchange Network (WORLDLINK), T‑325/04,
EU:T:2008:51
, bod 66].
Okrem toho z hľadiska posúdenia fonetickej, vizuálnej a koncepčnej podobnosti kolidujúcich označení je relevantná identifikácia slovných prvkov, ktoré sú pre spotrebiteľa zrozumiteľné [pozri v tomto zmysle rozsudky z 25. júna 2010, MIP Metro/ÚHVT – CBT Comunicación Multimedia (Metromeet), T‑407/08, Zb.,
EU:T:2010:256
, body 37 a 38].
V prvom rade je potrebné pripomenúť, že odvolací senát potvrdil analýzu zrušovacieho oddelenia, podľa ktorej príslušná skupina verejnosti identifikuje prvok „rock“ ako zrozumiteľný výraz, rovnako ako prvky „master“, „fix“, „flexi“ a „cover“, ktoré patria do základnej slovnej zásoby anglického jazyka.
Tento prístup schválený žalobkyňou je potrebné potvrdiť.
V druhom rade sa odvolací senát domnieval, že prvok „rock“, ktorý je v kolidujúcich označeniach spoločný, je vo vzťahu k dotknutým tovarom opisný. Nemecká verejnosť, ktorá sa zaujíma o tovary označené kolidujúcimi označeniami, je totiž schopná slovo „rock“ pochopiť ako slovo odvolávajúce sa najmä na kameň, čo odkazuje na stavebné materiály.
Žalobkyňa toto odôvodnenie spochybňuje a domnieva sa, že v skorších ochranných známkach je dominantným spoločný prvok „rock“.
Žalobkyňa po prvé tvrdí, že Deutsches Patent‑ und Markenamt (nemecký úrad pre patenty a ochranné známky) zapísal pod číslom 30229274 nemeckú ochrannú známku Rock, ako aj veľký počet ochranných známok obsahujúcich prvok „rock“, ako sú ochranné známky MASTERROCK, FIXROCK, FLEXIROCK, COVERROCK a CEILROCK. To podľa nej predstavuje dôkaz o tom, že nemecká verejnosť nechápe slovo „rock“ ako slovo označujúce tovary zo stavebného priemyslu, akými sú tovary patriace do triedy 19. Podľa nej tiež ÚHVT uverejnil prihlášku ochrannej známky č. 6885594, ktorá sa týka len označenia ROCK.
V tejto súvislosti postačuje pripomenúť, že samotná skutočnosť, že ochranná známka bola zapísaná ako národná ochranná známka alebo ochranná známka Spoločenstva, nevylučuje, aby bola z veľkej miery opisnou, alebo inými slovami, aby mala iba nepatrnú vnútornú rozlišovaciu spôsobilosť vo vzťahu k označovaným tovarom a službám (pozri rozsudok REDROCK, už citovaný v bode 21 vyššie,
EU:T:2009:398
, bod 51 a citovanú judikatúru).
Po druhé žalobkyňa tvrdí, že pre príslušnú skupinu nemecky hovoriacej verejnosti má slovo „rock“ konkrétny význam zodpovedajúci slovu „sukňa“ v nemčine alebo odkazuje na hudobný štýl, ale nechápe sa ako slovo znamenajúce „kameň“.
Je potrebné pripomenúť, že angličtina je celosvetovo rozšíreným jazykom, ktorý sa používa aj v stavebnom priemysle. Aj keď priemerný nemecky hovoriaci spotrebiteľ nemá dôkladnú znalosť angličtiny, výraz „rock“ je súčasťou základných anglických slov, a tak si odborníci, ako aj spotrebitelia tento výraz spájajú s výrazom „kameň“ (rozsudok REDROCK, už citovaný v bode 21 vyššie,
EU:T:2009:398
, bod 53).
Navyše je potrebné zdôrazniť, že aspoň časť stavebných materiálov, na ktoré sa vzťahuje napadnutá ochranná známka, a takmer všetky tovary, na ktoré sa vzťahujú skoršie ochranné známky, sa vyrábajú zo surovín, ktorých základom je kameň, ktoré si môže príslušná skupina verejnosti, osobitne v ich prírodnom stave, ľahko spojiť s výrazom „rock“, a to aj v zmysle „skala“ alebo „útes“, pričom tento výraz je vo vzťahu k nim do značnej miery opisný (rozsudok REDROCK, už citovaný v bode 21 vyššie,
EU:T:2009:398
, bod 54).
Toto konštatovanie nemožno spochybniť tvrdením žalobkyne, podľa ktorého má výraz „rock“ v nemčine iné významy, a to označenie hudobného štýlu a časti dámskeho oblečenia. Na účely posúdenia rozlišovacej spôsobilosti alebo opisného charakteru označenia je totiž potrebné zohľadniť ten zmysel uvedeného označenia, ktorý odkazuje na predmetné tovary alebo označuje jednu z ich vlastností (rozsudok Súdneho dvora z 23. októbra 2003, ÚHVT/Wrigley, C‑191/01 P, Zb.,
EU:C:2003:579
, bod 32, a rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. októbra 2009, REDROCK, už citovaný v bode 21 vyššie,
EU:T:2009:398
, bod 55).
Okrem toho v prejednávanej veci výraz „rock“ sprostredkúva aj chváliaci odkaz, pokiaľ ide o vlastnosti daných tovarov a služieb, ktoré spadajú najmä pod stavebné materiály a stavebnú činnosť, a to v tom zmysle, že ho možno chápať tak, že odkazuje na odolnosť a stabilitu skalných útesov alebo iných kamenných útvarov. Chváliaci výraz týkajúci sa vlastností daných tovarov alebo služieb pritom voči nim nemá vysokú vnútornú rozlišovaciu spôsobilosť [pozri v tomto zmysle rozsudky zo 16. januára 2008, Inter‑Ikea/ÚHVT – Waibel (idea), T‑112/06,
EU:T:2008:10
, bod 51, a REDROCK, už citovaný v bode 21 vyššie,
EU:T:2009:398
, bod 56].
Z toho vyplýva, že spoločný prvok „rock“ je vo vzťahu k tovarom a službám, na ktoré sa vzťahujú kolidujúce označenia, vo veľkej miere opisný a chváliaci, takže má len nepatrnú vnútornú rozlišovaciu spôsobilosť, ako to správne uviedol odvolací senát.
V treťom rade sa odvolací senát tiež domnieval, že ostatné prvky vyskytujúce sa v skorších ochranných známkach MASTERROCK, FIXROCK, FLEXIROCK a COVERROCK majú nepatrnú rozlišovaciu spôsobilosť. Podľa neho si príslušná skupina nemecky hovoriacej verejnosti v duchu spája prvé prvky uvedených označení s prípadnými vlastnosťami, ktoré má minerálna vlna, a síce s jej flexibilitou („flexi“), schopnosťou rýchleho pripevnenia na steny („fix“), vynikajúcou kvalitou („master“) alebo používaním na pokrytie („cover“). Výrazy zodpovedajúce týmto slovným prvkom patria do základného anglického jazyka, a navyše sú podobné nemeckým výrazom „fix“, „flexibel“ a „Meister“. Rovnako tak je aj výraz „cover“ anglicizmom, ktorý je súčasťou nemeckého jazyka.
Žalobkyňa s týmito úvahami súhlasí.
Všeobecný súd sa domnieva, že príslušná skupina verejnosti si prvky „flexi“, „fix“, „master“ a „cover“ spája s fyzickými vlastnosťami stavebných materiálov, a konkrétnejšie s vlastnosťami minerálnej vlny, alebo v prípade prvku „cover“ s ich predpokladaným používaním. Vzhľadom na to, že uvedené prvky sú vo veľkej miere opisné a chváliace, majú len nepatrnú rozlišovaciu spôsobilosť, takže je potrebné analýzu odvolacieho senátu potvrdiť.
– O vizuálnom hľadisku porovnania
Odvolací senát sa v prejednávanej veci domnieval, že aj napriek prítomnosti prípony „rock“ v každom z predmetných označení je ich podobnosť obmedzená z dvoch dôvodov, a to na jednej strane z dôvodu ich rôznych predpôn a na strane druhej z dôvodu grafického prvku napadnutej ochrannej známky a jeho oddelenia prostredníctvom znaku &. V rámci celkového vizuálneho dojmu má teda podobnosť medzi označeniami nepatrný stupeň.
Žalobkyňa toto tvrdenie spochybňuje.
V prvom rade sa žalobkyňa domnieva, že prvky „master“, „fix“, „flexi“ a „cover“ sú vo vzťahu k predmetným tovarom a službám opisné a že grafické prvky napadnutej ochrannej známky sú zanedbateľné. Prvok „rock“ je teda dominantný tak v skorších ochranných známkach MASTERROCK, FIXROCK, FLEXIROCK a COVERROCK, ako aj v napadnutej ochrannej známke Rock & Rock. Vzhľadom na to, že dominantné prvky sú zhodné, kolidujúce označenia vykazujú z vizuálneho hľadiska vysoký stupeň podobnosti.
Na účely posúdenia dominantnej povahy jednej alebo viacerých zložiek kombinovanej ochrannej známky je potrebné zohľadniť najmä vnútorné vlastnosti týchto zložiek porovnávaním ich vlastností s vlastnosťami iných zložiek. Navyše je možné podporne zohľadniť príslušné umiestnenie jednotlivých zložiek v konfigurácii kombinovanej ochrannej známky [rozsudok z 23. októbra 2002, Matratzen Concord/ÚHVT – Hukla Germany (MATRATZEN), T‑6/01, Zb.,
EU:T:2002:261
, bod 35].
Je potrebné pripomenúť, že tak slovný prvok „rock“, ako aj slovné prvky „master“, „fix“, „flexi“ a „cover“ sú vo vzťahu k predmetným tovarom a službám vo veľkej miere opisné a chváliace (pozri body 41 a 44 vyššie).
Navyše podľa judikatúry spotrebiteľ obvykle prisudzuje väčší význam začiatočnej časti slov [rozsudok zo 17. marca 2004, El Corte Inglès/ÚHVT – González Cabello a Iberia Líneas Aéreas de España (MUNDICOR), T‑183/02 a T‑184/02, Zb.,
EU:T:2004:79
, bod 81].
V prejednávanej veci pritom začiatočnú časť skorších ochranných známok MASTERROCK, FIXROCK, FLEXIROCK a COVERROCK tvoria slovné prvky „master“, „fix“, „flexi“ a „cover“.
Tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého je v uvedených skorších ochranných známkach dominantným slovný prvok „rock“, je teda potrebné odmietnuť.
Pokiaľ ide o skoršiu ochrannú známku CEILROCK, prvok „ceil“ nemá na rozdiel od prvku „rock“ význam, ktorý by odkazoval na predmetné tovary. Navyše sa prvok „ceil“ nachádza na začiatku ochrannej známky. Príslušná skupina verejnosti venuje teda pri vizuálnom vnímaní označení oveľa väčšiu pozornosť tomuto prvku než spoločnému prvku „rock“.
Z toho vyplýva, že tvrdenie žalobkyne týkajúce sa dominantnej povahy prvku „rock“ v skorších ochranných známkach musí byť odmietnuté.
V druhom rade je potrebné zdôrazniť, že vzhľadom na neexistenciu dominantných prvkov odvolací senát vykonal porovnanie predmetných ochranných známok, pričom každú z nich preskúmal ako celok.
Vzhľadom na judikatúru citovanú v bode 27 vyššie je potrebné tento prístup potvrdiť.
Je potrebné konštatovať, že kolidujúce označenia majú zhodný druhý slovný prvok „rock“, ale líšia sa svojimi prvými slovnými prvkami, keďže napadnutá ochranná známka sa tiež začína prvkom „rock“, zatiaľ čo prvými prvkami skorších ochranných známok sú výrazy „master“, „fix“, „flexi“, „cover“ a „ceil“.
Navyše aj keď grafické zobrazenie ochrannej známky Rock & Rock nie je nijako osobitne fantazijné, odlišuje vizuálny dojem vyvolaný touto ochrannou známkou od vizuálnych dojmov vyvolaných skoršími ochrannými známkami, ako to správne uviedol odvolací senát. To isté platí pre znak & oddeľujúci obidva prvky napadnutej ochrannej známky.
Napokon aj keď je pravda, že prvým prvkom napadnutej ochrannej známky je tiež výraz „rock“, ktorý sa nachádza na konci skorších ochranných známok, je potrebné zdôrazniť, že zdvojenie prvku „rock“ predstavuje nezvyčajné vyobrazenie, ktoré ešte viac odlišuje vizuálny dojem vyvolaný touto ochrannou známkou od vizuálnych dojmov vyvolaných skoršími ochrannými známkami. Uvedené zdvojenie tak neutralizuje skutočnosť, že predpona napadnutej ochrannej známky zodpovedá prípone skorších ochranných známok.
Vzhľadom na tieto úvahy je potrebné napadnuté rozhodnutie potvrdiť, pričom je potrebné dospieť k záveru, že vizuálna podobnosť medzi kolidujúcimi označeniami je nepatrná.
– O fonetickom hľadisku porovnania
Pokiaľ ide o fonetické hľadisko porovnania, odvolací senát sa domnieval, že podobnosť medzi príponami označení je obmedzená v dôsledku ich odlišných predpôn. Odvolací senát sa navyše domnieval, že predpony predmetných označení obsahujú odlišné samohlásky, s jedinou výnimkou písmena „o“ v prvku „cover“. Preto sa domnieval, že existuje nepatrný stupeň fonetickej podobnosti.
Žalobkyňa spochybňuje toto odôvodnenie a tvrdí, že predmetné označenia vykazujú z fonetického hľadiska vysoký stupeň podobnosti.
Ako príklad uvádza skoršiu ochrannú známku COVERROCK. Podľa žalobkyne je sekvencia samohlások a počet hlások zhodný v prípade označení COVERROCK a Rock & Rock. Výslovnosť prvku „koverrok“ je teda veľmi podobná výslovnosti prvku „rokentrok“ a pre príslušnú skupinu verejnosti je veľmi ťažké tieto ochranné známky odlíšiť, obzvlášť v hlučnom priemyselnom alebo stavebnom prostredí alebo v prípade, že ochranné známky sa vyslovujú po telefóne.
Je potrebné zdôrazniť, že označenia COVERROCK a Rock & Rock sa skladajú z troch slabík a že sekvencia samohlások „o“, „e“ a „o“ je rovnaká v prípade, že sa zohľadnia pravidlá nemeckej výslovnosti.
Prvá časť (cover) predmetnej skoršej ochrannej známky však obsahuje sekvenciu spoluhlások „k“, „v“ a „r“, ktorá je úplne odlišná od sekvencie „r“, „kk“, „n“ a „d“ v napadnutej ochrannej známke. Je potrebné dodať, že podľa judikatúry citovanej v bode 50 vyššie spotrebiteľ obvykle prisudzuje väčší význam začiatočnej časti označení.
Označenia COVERROCK a Rock & Rock sú teda z fonetického hľadiska len nepatrne podobné.
Je potrebné dodať, že ostatné skoršie ochranné známky MASTERROCK, FIXROCK, FLEXIROCK a CEILROCK sú ochrannej známke Rock & Rock ešte menej podobné, keďže sekvencia hlások, ktoré obsahujú, je ešte viac vzdialená sekvencii hlások napadnutej ochrannej známky.
Žalobkyňa sa napokon nemôže platne odvolávať na prostredie. Výber stavebných materiálov je totiž etapou odlišnou od fyzických stavebných prác a nič nenasvedčuje tomu, že by k výberu predmetných tovarov a služieb dochádzalo na stavenisku alebo len na základe ústne získaných informácií. Rovnako tak telefonická komunikácia žiadnym spôsobom nebráni príslušnej skupine verejnosti v tom, aby zaznamenala uvedené odlišnosti vo výslovnosti kolidujúcich označení.
Vzhľadom na tieto úvahy je potrebné potvrdiť konštatovanie odvolacieho senátu, podľa ktorého je fonetická podobnosť medzi kolidujúcimi označeniami nepatrná.
– O koncepčnom hľadisku porovnania
Odvolací senát v napadnutom rozhodnutí upozornil na opisný charakter zložiek kolidujúcich označení, s výnimkou prvku „ceil“. Konštatoval, že spoločný prvok „rock“ odkazuje v prípade skorších ochranných známok na minerálnu vlnu (po anglicky „rockwool“), ktorá je hlavnou surovinou tovarov, na ktoré sa vzťahujú skoršie ochranné známky. Prvky „master“, „flexi“, „fix“ a „cover“ odkazujú na vlastnosti alebo použitie minerálnej vlny. Naopak v prípade napadnutej ochrannej známky odkazuje prvok „rock“ skôr na hudobný štýl, keďže príslušná skupina verejnosti si výraz Rock & Rock spája s výrazom „rock and roll“, a napadnutú ochrannú známku vníma ako slovnú hračku. Z koncepčného hľadiska je teda úroveň podobnosti podľa odvolacieho senátu nepatrná.
Žalobkyňa toto odôvodnenie spochybňuje. Tvrdí, že prvok „rock“ je v kolidujúcich označeniach dominantný a odkazuje na tú istú myšlienku, a to v zmysle „kameň“ alebo „skala“. Podľa žalobkyne tak medzi týmito označeniami existuje z koncepčného hľadiska stredný stupeň podobnosti.
Je potrebné pripomenúť, že tvrdenia žalobkyne, ktorých cieľom je preukázať dominantnú povahu prvku „rock“, už boli odmietnuté vzhľadom na nepatrnú rozlišovaciu spôsobilosť tohto výrazu vo vzťahu k predmetným tovarom a službám (pozri body 37 až 41 vyššie).
Napokon je potrebné konštatovať, že príslušná skupina verejnosti si spája predpony „master“, „fix“, „flexi“ a „cover“ v spojení s príponou „rock“ s fyzickými vlastnosťami „kameňa“ alebo „skaly“ alebo s vlastnosťami či predpokladaným použitím minerálnej vlny, zatiaľ čo ochranná známka Rock & Rock je vnímaná skôr ako slovná hračka na základe výrazu „rock & roll“, ktorý je hudobným štýlom.
Pokiaľ ide o skoršiu ochrannú známku CEILROCK, príslušná skupina verejnosti pochopí len prvok „rock“, a to v jeho pôvodnom zmysle „kameň“ alebo „skala“. Tento význam je vzdialený od koncepčnej hodnoty výrazu „rock & rock“ opísanej v bode 73 vyššie.
Odvolací senát sa teda správne domnieval, že koncepčná podobnosť kolidujúcich označení je naďalej nepatrná.
Na záver je potrebné konštatovať, že odvolací senát sa správne domnieval, že medzi kolidujúcimi označeniami existuje z vizuálneho, fonetického a koncepčného hľadiska len nepatrný stupeň podobnosti.
O tvrdení založenom na pojme „séria“ alebo „skupina“ ochranných známok
Odvolací senát dospel v napadnutom rozhodnutí k záveru, že žalobkyňa sa nemôže domáhať rozšírenej ochrany poskytovanej skupine ochranných známok.
Žalobkyňa tvrdí, že je majiteľkou série nemeckých ochranných známok a ochranných známok Spoločenstva obsahujúcich sériový prvok „rock“, ktorý umožňuje rozpoznať jej ochranné známky. Preto sa domnieva, že príslušná skupina verejnosti si bude prvok „rock“ spájať s jej skoršími ochrannými známkami, čo vyvolá pravdepodobnosť zámeny na základe asociácie medzi predmetnými označeniami, a to o to viac, že je podnikom, ktorý patrí k prvému svetovému výrobcovi tovarov z minerálnej vlny. Žalobkyňa tvrdí, že druhý prvok „rock“ napadnutej ochrannej známky sa nenachádza na inom mieste, ako je miesto, na akom sa nachádza v skupine skorších ochranných známok, čo zvyšuje pravdepodobnosť zámeny.
Je potrebné pripomenúť, že pravdepodobnosť asociácie je špecifickým prípadom pravdepodobnosti zámeny, charakterizovaným skutočnosťou, že predmetné ochranné známky, aj keď v cieľovej skupine verejnosti nemôže dôjsť priamo k ich zámene, môžu byť vnímané ako dve ochranné známky patriace tomu istému majiteľovi ochrannej známky [pozri rozsudok z 9. apríla 2003, Durferrit/ÚHVT – Kolene (NU‑TRIDE), T‑224/01, Zb.,
EU:T:2003:107
, bod 60 a citovanú judikatúru]. Na účely zohľadnenia tohto kritéria je potrebné, aby bol návrh na vyhlásenie neplatnosti založený na existencii viacerých ochranných známok vykazujúcich spoločné vlastnosti umožňujúce považovať ich za súčasť tej istej série alebo skupiny (rozsudok z 18. decembra 2008, Les Éditions Albert René/ÚHVT, C‑16/06 P, Zb.,
EU:C:2008:739
, bod 101). Faktor série alebo skupiny ochranných známok je však relevantný len v prípade, že spoločný prvok má rozlišovaciu spôsobilosť. Ak je totiž tento prvok opisný, nie je spôsobilý vyvolať pravdepodobnosť zámeny [pozri v tomto zmysle rozsudok zo 6. júla 2004, Grupo El Prado Cervera/ÚHVT – Héritiers Debuschewitz (CHUFAFIT), T‑117/02, Zb.,
EU:T:2004:208
, bod 59].
V prvom rade je potrebné pripomenúť, že Všeobecný súd už rozhodol, že rozšírenej ochrany poskytovanej skupine ochranných známok sa nemožno platne domáhať v prípade, že spoločný prvok skorších ochranných známok je vo veľkej miere opisný vo vzťahu k daným tovarom a službám. Výraz, ktorý odkazuje na povahu uvedených tovarov a služieb, totiž nemôže predstavovať rozlišujúci spoločný základ skupiny ochranných známok [pozri v tomto zmysle rozsudok z 13. júla 2012, Caixa Geral de Depósitos/ÚHVT – Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona (la Caixa), T‑255/09,
EU:T:2012:383
, bod 82].
Je potrebné pripomenúť, že prvok „rock“ je vo vzťahu k tovarom a službám, na ktoré sa vzťahujú skoršie ochranné známky, vo veľkej miere opisný a chváliaci. Podľa judikatúry citovanej v bodoch 79 a 80 vyššie teda nie je spôsobilý byť spoločným prvkom skupiny ochranných známok.
V druhom rade toto konštatovanie podporuje uznesenie z 30. januára 2014, Industrias Alen/The Clorox Company (C‑422/12 P, Zb.,
EU:C:2014:57
, bod 45), v ktorom Súdny dvor uviedol, že konštatovanie o existencii pravdepodobnosti zámeny ochranných známok CLOROX a CLORALEX neznamená, že by bol majiteľovi skoršej ochrannej známky priznaný monopol na prvok „clor“, ktorý vo veľkej miere opisuje predmetné tovary, keďže existencia pravdepodobnosti zámeny vedie len k ochrane určitej kombinácie prvkov, ale nie k ochrane opisného prvku, ktorý je súčasťou tejto kombinácie, ako takého.
Uznanie skupiny ochranných známok so sériovým prvkom „rock“ by pritom viedlo práve k monopolizácii prvku „rock“, ktorý je vo vzťahu k tovarom a službám, na ktoré sa vzťahujú skoršie ochranné známky, vo veľkej miere opisný a chváliaci. Ochrana zosilnená v dôsledku uznania existencie skupiny ochranných známok by v praxi znamenala, že by si žiadny iný subjekt nemohol nechať zapísať ochrannú známku obsahujúcu prvok „rock“ a mohlo by mu byť prípadne aj zakázané, aby tento prvok používal v reklamných sloganoch a materiáloch. Takéto obmedzenie voľnej súťaže vyplývajúce z vyhradenia základného výrazu anglického jazyka jedinému hospodárskemu subjektu nemožno odôvodniť snahou odmeniť tvorivé alebo reklamné úsilie majiteľa skorších ochranných známok. Ak totiž nejde o rozlišovaciu spôsobilosť zvýšenú v dôsledku používania, obchodná hodnota, ktorú predstavuje uvedené vyhradenie, nie je výsledkom takéhoto úsilia majiteľa, ale len výsledkom zmyslu daného slova, ktorý je predurčený predmetným jazykom a ktorý odkazuje na vlastnosti predmetných tovarov a služieb.
V treťom rade sa žalobkyňa nemôže platne odvolávať na rozsudok z 27. apríla 2010, UniCredito Italiano/ÚHVT – Union Investment Privatfonds (UNIWEB) (T‑303/06 a T‑337/06,
EU:T:2010:160
). V tomto rozsudku totiž Všeobecný súd zdôraznil význam rozlišovacej spôsobilosti sériového prvku „uni“ vo vzťahu k predmetným službám a domnieval sa, že táto spôsobilosť dosahovala takú úroveň, že tento prvok bol sám osebe spôsobilý v príslušnej skupine verejnosti vyvolať priamu asociáciu s predmetnou sériou (rozsudok UNIWEB, už citovaný,
EU:T:2010:160
, body 35, 38 a 39). V prejednávanej veci však takáto úroveň rozlišovacej spôsobilosti neexistuje.
Prvok „uni“ má totiž určite pre priemerného nemeckého spotrebiteľa určitý význam, ale nemožno ho priamo spájať s finančnými službami, osobitne s investičnými fondmi, na ktoré sa vzťahujú skoršie ochranné známky vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok UNIWEB, už citovaný v bode 84 vyššie (
EU:T:2010:160
). Naopak, prvok „rock“ uvedený v prejednávanej veci odkazuje na vlastnosti stavebných materiálov a služieb, na ktoré sa vzťahujú skoršie ochranné známky. Keďže skutkový kontext je v tomto kľúčovom bode odlišný, riešenie prijaté v uvedenom rozsudku nemožno v predmetnej veci použiť.
Z toho vyplýva, že vzhľadom na to, že v prejednávanej veci je prvok „rock“ vo vzťahu k tovarom a službám, na ktoré sa vzťahujú skoršie ochranné známky, vo veľkej miere opisný a chváliaci, nie je spôsobilý na to, aby predstavoval spoločný základ skupiny ochranných známok.
Pre úplnosť je potrebné pripomenúť, že podľa judikatúry sa aj v prípade skupiny ochranných známok rozšírená ochrana, ktorej cieľom je zabrániť pravdepodobnosti asociácie, poskytuje len v prípade, že novšia ochranná známka vykazuje vlastnosti, na základe ktorých ju je možné zahrnúť do série. Tak to napríklad nemusí byť v prípade, že sa spoločný prvok skorších sériových ochranných známok používa v prihlasovanej ochrannej známke s odlišným sémantickým obsahom (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. februára 2006, Il Ponte Finanziaria/ÚHVT – Marine Enterprise Projects (BAINBRIDGE), T‑194/03, Zb.,
EU:T:2006:65
, body 126 a 127, a rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2010, UNIWEB, už citovaný v bode 84 vyššie,
EU:T:2010:160
, bod 34).
V prejednávanej veci má pritom prvok „rock“ odlišný sémantický obsah v napadnutej ochrannej známke Rock & Rock a v skorších ochranných známkach, keďže odkazuje na hudobný štýl v rámci slovnej hračky, pokiaľ ide o napadnutú ochrannú známku, zatiaľ čo v skorších ochranných známkach odkazuje na „kameň“, „skalu“ alebo aj minerálnu vlnu, pričom prvky „fix“, „flexi“ a „cover“ spresňujú ich fyzické vlastnosti či predpokladané používanie (pozri body 44 a 73 vyššie).
Tvrdenia žalobkyne založené na rozšírenej ochrane poskytovanej sérii alebo skupine ochranných známok musia byť preto odmietnuté.
O rozlišovacej spôsobilosti skorších ochranných známok
Odvolací senát v napadnutom rozhodnutí potvrdil závery zrušovacieho oddelenia, podľa ktorých je rozlišovacia spôsobilosť skorších ochranných známok FLEXIROCK, FIXROCK, MASTERROCK a COVERROCK nepatrná z dôvodu, že ich prvky sú vo veľkej miere opisné, zatiaľ čo ochranná známka CEILROCK je fantazijná.
Žalobkyňa v tejto súvislosti neuvádza žiadne konkrétne tvrdenie.
Je potrebné pripomenúť, že vo všetkých skorších ochranných známkach odkazuje prvok „rock“ na „kameň“, „skalu“ alebo aj na minerálnu vlnu, pričom prvky „fix“, „flexi“ a „cover“ spresňujú ich fyzické vlastnosti či predpokladané používanie (pozri body 44 a 73 vyššie). Navyše prvok „master“ má chváliaci význam, ktorý si bude verejnosť spájať s významom výrazu „rock“ uvedeným v tomto bode. Preto je potrebné potvrdiť konštatovanie odvolacieho senátu, podľa ktorého majú skoršie ochranné známky FLEXIROCK, FIXROCK, MASTERROCK a COVERROCK len nepatrnú rozlišovaciu spôsobilosť.
Napokon keďže príslušná skupina verejnosti nepriznáva prvku „ceil“ žiadny konkrétny význam, slovné spojenie CEILROCK je fantazijné, takže má priemernú rozlišovaciu spôsobilosť.
O pravdepodobnosti zámeny
Odvolací senát sa v napadnutom rozhodnutí domnieval, že vzhľadom na nepatrnú rozlišovaciu spôsobilosť skorších ochranných známok s výnimkou ochrannej známky CEILROCK, ktorá je fantazijná, nepatrnú podobnosť medzi kolidujúcimi označeniami a osobitne vysokú úroveň pozornosti príslušnej skupiny verejnosti neexistuje medzi kolidujúcimi označeniami žiadna pravdepodobnosť zámeny.
Žalobkyňa toto posúdenie spochybňuje, pričom tvrdí, že pravdepodobnosť zámeny existuje.
Z predchádzajúcej analýzy vyplýva, že tovary, na ktoré sa vzťahujú kolidujúce označenia, sú čiastočne podobné a vo zvyšnej časti sú nepatrne podobné alebo odlišné. Okrem toho úroveň pozornosti príslušnej skupiny verejnosti je osobitne vysoká a medzi kolidujúcimi označeniami existuje len nepatrný stupeň podobnosti, ktorý navyše vyplýva z prvku, ktorý je vo vzťahu k predmetným tovarom vo veľkej miere opisný a chváliaci, a vo vzťahu k predmetným službám je chváliaci. Napokon je potrebné pripomenúť, že rozlišovacia spôsobilosť skorších ochranných známok je nepatrná, s výnimkou ochrannej známky CEILROCK, ktorej rozlišovacia spôsobilosť je bežná.
V rámci celkového posúdenia kolidujúcich označení a vzhľadom na skutočnosť, že pri nákupe predmetných tovarov je úroveň pozornosti príslušnej skupiny verejnosti osobitne vysoká, sú vizuálne, fonetické a koncepčné rozdiely medzi kolidujúcimi označeniami dostatočné na to, aby napriek podobnosti niektorých predmetných tovarov zabránili tomu, aby podobnosti vyplývajúce z prítomnosti spoločného prvku „rock“ vyvolali u priemerného nemeckého spotrebiteľa a odborníkov z odvetvia stavebníctva pravdepodobnosť zámeny (pozri v tomto zmysle rozsudok REDROCK, už citovaný v bode 21 vyššie,
EU:T:2009:398
, bod 86).
V dôsledku toho je potrebné jediný žalobný dôvod žalobkyne, a teda aj žalobu v celom jej rozsahu zamietnuť.
O trovách
Podľa článku 134 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže žalobkyňa nemala vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania ÚHVT a vedľajšieho účastníka konania v súlade s ich návrhmi.

Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (deviata komora)
rozhodol a vyhlásil:

1.
Žaloba sa zamieta.

2.
Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG je povinná nahradiť trovy konania.

Berardis
Czúcz
Popescu
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 8. júla 2015.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.