CELEX: 62012CJ0182
Carinski zakonik Skupnosti
Člen 137
Uredba o izvajanju carinskega zakonika
Člen 561(2)
Pogoji za popolno oprostitev uvoznih dajatev
Uvoz vozila, čigar lastnik ima sedež v tretji državi, v državo članico
Pooblastilo lastnika za zasebno uporabo vozila, ki ni bilo dano v pogodbi o zaposlitvi z uporabnikom
Neoprostitev

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 561(2) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 6, str. 3), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 993/2001 z dne 4. maja 2001 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 11, str. 286, v nadaljevanju: izvedbena uredba).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med G. Feketejem in Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága (regionalna uprava za carinski in davčni nadzor v Középdunántúlu, ki spada pod nacionalno upravo za finance in carino) glede določitve carinskega statusa vozila, ki je bilo registrirano v Gvineji Bissauu in vneseno na območje Evropske unije, G. Fekete pa ga je na Madžarskem uporabljal v zasebne namene.
Pravni okvir
Člen 137 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307, v nadaljevanju: carinski zakonik) določa:
„Postopek začasnega uvoza omogoča, da se neskupnostno blago, ki je namenjeno za ponovni izvoz in ni doživelo nobene spremembe, razen običajnega razvrednotenja zaradi uporabe, uporablja na carinskem območju Skupnosti s popolno ali delno oprostitvijo uvoznih dajatev in ne da bi bilo predmet ukrepov trgovinske politike.“
Člen 232 izvedbene uredbe, ki se nanaša na postopek začasnega uvoza, določa:
„1.   Kadar ni izrecno pisno ali ustno prijavljeno, se šteje, da je bilo blago prijavljeno za začasni uvoz z dejanjem iz člena 233, pri čemer se upošteva člen 579:
[…]
(b)
prevozna sredstva iz členov 556 do 561;
[…]“
Člen 234(2) te uredbe določa:
„Če se pri kontroli ugotovi, da je dejanje iz člena 233 izvršeno, ne da bi blago, ki je bilo vneseno ali izneseno, izpolnjevalo pogoje iz členov 230 do 232, se šteje, kakor da je to blago vneseno ali izvoženo nezakonito.“
V skladu s členom 560(1), prvi pododstavek, te uredbe uživajo „[f]izične osebe s sedežem na carinskem območju Skupnosti […] popolno oprostitev uvoznih dajatev, kadar priložnostno uporabljajo prevozna sredstva zasebno po navodilih nosilca registracije, ki je v času uporabe na carinskem območju“.
Člen 561(2) izvedbene uredbe določa:
„Popolna oprostitev uvoznih dajatev se odobri, kadar prevozna sredstva komercialno ali zasebno uporablja fizična oseba s sedežem na carinskem območju Skupnosti, ki jo zaposluje lastnik prevoznih sredstev s sedežem zunaj tega območja ali jo lastnik kako drugače pooblasti.
Zasebno uporabo je treba predvideti v pogodbi o zaposlitvi.
Pri stalni uporabi lahko carinski organi po tej določbi omejijo začasen uvoz prevoznih sredstev.“
Dejansko stanje v postopku v glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
G. Fekete, ki prebiva na Madžarskem in ima dvojno državljanstvo – madžarsko in bissavsko – se je predstavil kot ustanovitelj in predsednik upravnega odbora ustanove Együtt Afrikáért Alapítvány (Skupaj za Afriko) s sedežem v Gvineji Bissauu. Ta ustanova je lastnica osebnega vozila znamke Cadillac Escalade, ki je bilo na območje Unije vneseno brez carinske deklaracije, v postopku začasnega uvoza s popolno oprostitvijo uvoznih dajatev.
G. Fekete uporablja to vozilo v zasebne namene na carinskem območju Unije.
V skladu z informacijami, ki sta jih predložila predložitveno sodišče in madžarska vlada, je policija v Székesfehérváru (Madžarska) 13. aprila 2011 nad G. Feketejem, medtem ko je vozil to vozilo, opravila pregled. Med policijskim zaslišanjem naj bi G. Fekete navedel, da nima dovoljenja za uporabo tega vozila, ker je ustanovitelj in predsednik upravnega odbora navedene ustanove. Ker G. Fekete carinskega statusa vozila ni mogel izkazati, je carinski organ 14. aprila 2011 po uradni dolžnosti začel postopek za določitev carinskega statusa.
Iz predložitvene odločbe in stališč madžarske vlade je prav tako razvidno, da je G. Fekete 13. maja 2011 v okviru tega postopka predložil tipkan dokument v madžarskem jeziku z dne 1. septembra 2008, ki naj bi ga v Senegalu sestavil Toure Mourdje, ki je predsednik upravnega odbora ustanove Együtt Afrikáért Alapítvány. V skladu s tem dokumentom naj bi G. Fekete smel uporabljati in voziti zadevno vozilo. Madžarska vlada v zvezi s tem poudarja, da medtem ko naj bi bilo zadevno pooblastilo podpisano leta 2008 in ga naj ne bi podpisali dve priči, kot to zahteva madžarsko pravo, naj bi bilo potrdilo o registraciji tega vozila v Gvineji Bissauu datirano s 30. marcem 2011, to je en mesec pred policijskim pregledom, opravljenim na Madžarskem. Poleg tega naj bi to potrdilo vsebovalo netočne in nepopolne podatke in naj bi glede na nekatere uporabljene izraze v portugalskem jeziku celo vzbujalo dvom glede možnosti, da se opredeli kot potrdilo o registraciji.
Carinski organ prve stopnje je z odločbo z dne 18. maja 2011 ugotovil, da so bili z začasnim uvozom zadevnega vozila kršeni predpisi prava Unije, saj G. Fekete nima pogodbe o zaposlitvi, v kateri bi bila predvidena uporaba vozila v zasebne namene, v smislu člena 561(2) izvedbene uredbe. Ta organ je zato odločil, da je v skladu s členom 202 carinskega zakonika za to vozilo nastal carinski dolg, in je odredil plačilo carine v višini 729.355 HUF (približno 2500 EUR) in davka na dodano vrednost v višini 2.005.727 HUF (približno 7000 EUR).
G. Fekete se je zoper to odločbo pritožil pri carinskem organu druge stopnje, pri čemer je zatrjeval, da je bilo zadevno vozilo, ker je v lasti ustanove, na območje Unije vneseno brez formalnosti, v skladu z določbami t. i. Istanbulske konvencije, ki je bila potrjena s Sklepom Sveta 93/329/EGS z dne 15. marca 1993 o sklenitvi Konvencije o začasnem uvozu in sprejetju njenih prilog (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 5, str. 3). Poleg tega je trdil, da se je carinski organ napačno oprl na neobstoj pogodbe o zaposlitvi v smislu člena 561(2) izvedbene uredbe, da je zavrnil odobritev popolne oprostitve carinskih dajatev. Ker G. Fekete take pogodbe ni imel, naj bi moral ta organ preveriti le, ali je bilo za zasebno uporabo tega vozila dano „kako drug[o] pooblasti[lo]“ lastnika v smislu te določbe. V zvezi s tem G. Fekete dalje navaja, da je predložil pooblastilo predsednika upravnega odbora ustanove Együtt Afrikáért Alapítvány, v skladu s katerim je smel uporabljati in voziti vozilo v lasti te ustanove. G. Fekete je menil, da bi se na podlagi nalog, ki jih je opravljal v navedeni ustanovi, vsekakor moralo šteti, da je v njej zaposlen, čeprav ga ni mogoče opredeliti kot zaposlenega v navedeni ustanovi na podlagi predpisov nacionalnega prava.
Po zavrnitvi pritožbe je G. Fekete pri predložitvenem sodišču sprožil upravni spor za ponovno preučitev odločbe carinskega organa druge stopnje. Zatrjeval je predvsem, da se za popolno oprostitev carinskih dajatev na podlagi člena 561(2) izvedbene uredbe ne zahteva obstoj pogodbe o zaposlitvi, saj je vozilo uporabljal v zasebne namene, za kar je bil pooblaščen s pooblastilom z dne 1. septembra 2008. Madžarski carinski organ pa se je skliceval na zapisnik s seje odbora za carinski zakonik z dne 6. julija 2010 (TAXUD/A3/0039/2010 EN) in trdil, da mora biti za uporabo oprostitve iz zgoraj navedene določbe uporaba vozila v zasebne namene predvidena v pogodbi o zaposlitvi, sklenjeni med lastnikom tega vozila s sedežem zunaj Unije in fizično osebo s sedežem v Uniji. V tej zadevi pa naj take pogodbe ne bi bilo.
Predložitveno sodišče opozarja, da se – čeprav člen 561(2) izvedbene uredbe dejansko določa, da mora biti, kadar je fizična oseba, ki uporablja vozilo, zaposlena pri lastniku prevoznega sredstva, zasebna uporaba tega vozila predvidena v pogodbi o zaposlitvi – zdi, da je v skladu z besedilom te določbe popolna oprostitev uvoznih dajatev mogoča tudi, kadar je za to, da fizična oseba vozilo uporablja v zasebne namene, dano „kako drug[o] pooblasti[lo]“ lastnika tega vozila.
V teh okoliščinah je Székesfehérvári Törvényszék prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali na podlagi člena 561(2) [izvedbene u]redbe […] za uporabo prevoznega sredstva v zasebne namene zadostuje pooblastilo lastnika prevoznega sredstva s sedežem zunaj območja Skupnosti ali pa je uporaba prevoznega sredstva v zasebne namene mogoča samo v okviru delovnega razmerja, natančneje, če je to (lastnik) določil v pogodbi o zaposlitvi?“
Vprašanje za predhodno odločanje
Predložitveno sodišče z vprašanjem za predhodno odločanje sprašuje, ali je treba člen 561(2) izvedbene uredbe razlagati tako, da je mogoče popolno oprostitev uvoznih dajatev za prevozno sredstvo, ki ga oseba s sedežem na carinskem območju Unije uporablja v zasebne namene, odobriti le, če je bila ta zasebna uporaba predvidena v pogodbi o zaposlitvi, sklenjeni med to osebo in lastnikom vozila s sedežem zunaj tega območja, ali pa tako, da se lahko ta oprostitev odobri tudi, če lastnik vozila osebo neodvisno od obstoja delovnega razmerja drugače pooblasti za uporabo tega vozila v zasebne namene.
G. Fekete zatrjuje, da se lahko osebi, ki vozilo uporablja v zasebne namene, odobri popolna oprostitev uvoznih dajatev, tudi če je na lastnika vozila formalno ne veže pogodba o zaposlitvi ali tudi če ta uporaba ni predvidena v pogodbi o zaposlitvi, sklenjeni med strankama. Po mnenju G. Feketeja za odobritev popolne oprostitve uvoznih dajatev zadošča, da tako osebo „lastnik kako drugače pooblasti“ v smislu člena 561(2) izvedbene uredbe.
Madžarska vlada in Evropska komisija, nasprotno, menita, da lahko za namene odobritve popolne oprostitve uvoznih dajatev, določene v členu 561(2) izvedbene uredbe, lastnik vozila sicer res da kako drugo pooblastilo za komercialno uporabo vozila, vendar pa mora biti zasebna uporaba vozila nujno predvidena v pogodbi o zaposlitvi, sklenjeni med osebo, ki vozilo uporablja, in lastnikom vozila.
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da člen 561(2), prvi pododstavek, izvedbene uredbe določa, da se lahko popolna oprostitev uvoznih dajatev za prevozno sredstvo odobri, kadar prevozno sredstvo ali v zasebne ali v komercialne namene uporablja fizična oseba s sedežem na carinskem območju Unije.
V zadevi iz postopka v glavni stvari ni sporno, da se zadevno vozilo uporablja le v zasebne namene.
Iz besedila člena 561(2), prvi pododstavek, izvedbene uredbe izhaja, da je v okviru te določbe odobritev popolne oprostitve uvoznih dajatev pogojevana s tem, da je navedena fizična oseba zaposlena pri lastniku prevoznega sredstva s sedežem zunaj tega območja ali da jo lastnik tega prevoznega sredstva „kako drugače pooblasti“. Vendar pa drugi pododstavek tega člena za zasebno uporabo vozila določa, da jo je treba predvideti v pogodbi o zaposlitvi.
Tako iz povezanih določb teh dveh pododstavkov izhaja, da lahko za namene odobritve popolne oprostitve uvoznih dajatev v skladu s členom 561(2) izvedbene uredbe lastnik sicer res da „kako drug[o] pooblasti[lo]“ za komercialno uporabo, vendar pa to ne velja za zasebno uporabo, ki je mogoča le v okviru delovnega razmerja in mora biti nujno predvidena v pogodbi o zaposlitvi.
Prav tako je treba ugotoviti, da je, kot je pravilno poudarila madžarska vlada, trenutno besedilo člena 561(2) izvedbene uredbe rezultat Uredbe št. 993/2001, s katero so bile, kot izhaja iz uvodne izjave 9 te uredbe, določbe pod naslovom III dela II Uredbe št. 2454/93, ki se med drugim nanašajo na začasni uvoz, le poenostavljene in racionalizirane. S členom 1, točka 28, Uredbe št. 993/2001 je bil namreč naslov III Uredbe št. 2454/93, „Carinski postopki z ekonomskim učinkom“, pod katerim so bili členi od 496 do 787 te uredbe, nadomeščen z novim naslovom III, ki se prav tako glasi „Carinski postopki z ekonomskim učinkom“, pod katerim so od začetka veljavnosti Uredbe št. 993/2001 členi od 496 do 592 izvedbene uredbe.
Člena iz različice izvedbene uredbe pred začetkom veljavnosti Uredbe št. 993/2001, ki ustrezata členu 561(2) te uredbe, namreč člena 718(1), (3)(a) in (b), (6) ter (7)(b), druga alinea, in 719(4)(b), sta odobritev popolne oprostitve uvoznih dajatev za uvoženo vozilo v primeru zasebne uporabe s strani osebe s sedežem v Uniji, ki ni lastnik vozila, prav tako pogojevala s tem, da to osebo na lastnika veže pogodba o zaposlitvi in da je v tej pogodbi o zaposlitvi predvidena zasebna uporaba.
Glede na zgoraj navedeno je na zastavljeno vprašanje treba odgovoriti, da je treba člen 561(2) izvedbene uredbe razlagati tako, da je mogoče popolno oprostitev uvoznih dajatev iz te določbe za prevozno sredstvo, ki ga oseba s sedežem na carinskem območju Unije uporablja v zasebne namene, odobriti le, če je bila ta zasebna uporaba predvidena v pogodbi o zaposlitvi, sklenjeni med to osebo in lastnikom vozila s sedežem zunaj tega območja.
Stroški
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (osmi senat) razsodilo:

Člen 561(2) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 993/2001 z dne 4. maja 2001, je treba razlagati tako, da je mogoče popolno oprostitev uvoznih dajatev iz te določbe za prevozno sredstvo, ki ga oseba s sedežem na carinskem območju Evropske unije uporablja v zasebne namene, odobriti le, če je bila ta zasebna uporaba predvidena v pogodbi o zaposlitvi, sklenjeni med to osebo in lastnikom vozila s sedežem zunaj tega območja.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: madžarščina.