CELEX: 62013CJ0108
Voľný pohyb tovaru
Množstevné obmedzenia
Opatrenia s rovnocenným účinkom
Prípravky na ochranu rastlín
Povolenie na uvedenie na trh
Súbežný dovoz
Požiadavka mať v štáte vývozu povolenie na uvedenie na trh vydané v súlade so smernicou 91/414/EHS

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článkov 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ.
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Mac GmbH (ďalej len „Mac“) a Ministère de l’Agriculture, de l’Agroalimentaire et de la Forêt (francúzske ministerstvo poľnohospodárstva, výživy a lesníctva) vo veci rozhodnutia tohto ministerstva o zamietnutí žiadosti o povolenie na uvedenie prípravku na ochranu rastlín na trh vo Francúzsku v rámci súbežného dovozu prípravku na ochranu rastlín, pre ktorý bolo takéto povolenie vydané v Spojenom kráľovstve.
Právny rámec
Právo Únie
Smernica Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (
Ú. v. ES L 230, s. 1
; Mim. vyd. 03/011 s. 332) stanovuje jednotné pravidlá týkajúce sa podmienok a konaní o vydanie povolenia na uvedenie na trh (ďalej len „PUT“) prípravkov na ochranu rastlín, ako aj ich preskúmanie a ich zrušenie. Zameriava sa nielen na zosúladenie pravidiel týkajúcich sa podmienok a postupov schvaľovania uvedených prípravkov, ale i na zabezpečenie vysokej úrovne ochrany zdravia ľudí a zvierat, ako aj životného prostredia proti hrozbám a nebezpečenstvám vyplývajúcim z nekontrolovaného používania týchto prípravkov. Cieľom tejto smernice je okrem iného zrušiť prekážky voľného pohybu týchto prípravkov.
Smernica 91/414 sa týka najmä povoľovania, uvádzania na trh, používania a kontroly prípravkov na ochranu rastlín v obchodnej forme v rámci Európskej únie. Podľa článku 2 bodu 10 tejto smernice sa pod pojmom „uvádzanie na trh“ rozumie každá dodávka, či už za úhradu alebo bezodplatne, okrem dodávky určenej na uskladnenie, po ktorej nasleduje odoslanie mimo územia Európskeho spoločenstva. Dovoz prípravku na ochranu rastlín na toto územie sa považuje za uvedenie na trh v zmysle tejto smernice.
Podľa článku 3 ods. 1 smernice 91/414:
„Členské štáty nariadia, že prípravky na ochranu rastlín sa nemôžu uvádzať na trh a ani používať na ich území, pokiaľ takýto prípravok nepovolili v súlade s touto smernicou…“
Článok 4 tejto smernice stanovuje najmä podmienky, ktoré musia byť splnené, aby mohol byť prípravok na ochranu rastlín povolený. Podľa toho istého článku povolenia musia spresňovať požiadavky týkajúce sa uvádzania na trh a používania prípravkov a udeľujú sa len na pevne určené obdobie, ktoré nepresiahne desať rokov, stanovené členskými štátmi. Možno ich kedykoľvek preskúmať a za určitých podmienok musia byť zrušené. Ak členský štát zruší PUT, ihneď o tom informuje jeho držiteľa.
Článok 9 smernice 91/414 stanovuje:
„1.   Žiadosť o povolenie prípravku na ochranu rastlín musí podať osoba alebo sa musí podať v mene osoby zodpovednej za prvé uvedenie takéhoto prípravku na trh v členskom štáte príslušným orgánom každého členského štátu, v ktorom sa plánuje uviesť daný prípravok na ochranu rastlín na trh.
…
5.   Členské štáty zabezpečia, aby bol pre každú žiadosť založený spis. Každý spis musí obsahovať najmenej kópiu žiadosti, záznam o správnych rozhodnutiach prijatých členským štátom vo veci žiadosti a týkajúcich sa údajov a dokumentácie uvedenej v článku 13 ods. 1 spolu s jej súhrnom. Členské štáty sprístupnia na základe požiadanie ostatným členským štátom a Komisii súbory dokumentov uvedené v tomto odseku; na požiadanie im podajú všetky informácie potrebné na úplné porozumenie žiadostiam a v prípade, že budú o to požiadané[,] tak zabezpečia predloženie kópie technickej dokumentácie uvedenej v článku 13 ods. 1 písm. a).“
Členský štát, v ktorom sa podáva žiadosť o povolenie prípravku na ochranu rastlín, ktorý je už povolený v inom členskom štáte, musí podľa článku 10 ods. 1 smernice 91/414 za určitých podmienok, a pokiaľ nejde o výnimku, upustiť od vyžadovania opakovania už vykonaných skúšok a analýz.
Podľa článku 12 smernice 91/414:
„1.   V lehote do jedného mesiaca a aspoň na konci každého kvartálu sa budú členské štáty informovať navzájom a budú informovať aj Komisiu písomnou formou o všetkých povolených alebo odobratých povoleniach prípravkov na ochranu rastlín, v súlade s ustanoveniami tejto smernice, pričom uvedú minimálne:
—
meno alebo obchodné meno držiteľa povolenia,
—
obchodný názov prípravku na ochranu rastlín,
—
druh prípravku,
—
názov a množstvo každej účinnej látky, ktorú prípravok obsahuje,
—
použitie alebo použitia, na ktoré je prípravok určený,
—
maximálne dočasné stanovené limity rezíduí, pokiaľ neboli ešte stanovené pravidlami spoločenstva,
—
tam, kde je to dôležité, dôvody zrušenia povolenia,
—
dokumentáciu potrebnú na vyhodnotenie predbežne stanovených maximálnych limitov rezíduí.
2.   Každý členský štát vypracuje ročný zoznam prípravkov na ochranu rastlín povolených na svojom území a tento zoznam oznámi ostatným členským štátom a Komisii.
V súlade s postupom uvedeným v článku 21 bude vytvorený štandardizovaný informačný systém na uľahčenie uplatňovania odsekov 1 a 2.“
Smernica 91/414 bola s účinnosťou od 14. júna 2011 nahradená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117 a 91/414 (
Ú. v. EÚ L 309, s. 1
). Keďže skutkové okolnosti vo veci samej nastali pred prijatím nariadenia č. 1107/2009, na spor vo veci samej sa neuplatňuje.
Francúzske právo
Podľa článku L. 253‑1 poľnohospodárskeho zákonníka (code rural) v znení účinnom v deň vydania rozhodnutia napadnutého vo veci samej:
„I.
Uvádzanie na trh, používanie a držba prípravkov na ochranu rastlín konečným užívateľom sú zakázané, pokiaľ tieto prípravky neboli uvedené na trh na základe [PUT] alebo povolenia na distribúciu na účely pokusov vydaného za podmienok upravených v tejto kapitole.
Používanie prípravkov uvedených v prvom odseku za podmienok odlišných ako sú podmienky stanovené v rozhodnutí o povolení sa zakazuje.
II.
V tejto kapitole sa uplatňujú nasledujúce vymedzenia pojmov:
1.
Prípravky na ochranu rastlín: prípravky, ktoré obsahujú jednu alebo viac aktívnych látok…
2.
Uvádzanie na trh: každá dodávka, či už za úhradu alebo bezodplatne, okrem dodávky určenej na uskladnenie, po ktorej nasleduje odoslanie z územia Európskeho spoločenstva. Dovoz prípravku na ochranu rastlín je uvedením na trh.
…“
Článok R. 253‑52 poľnohospodárskeho zákonníka v znení účinnom v deň, keď nastali skutkové okolnosti vo veci samej, stanovuje:
„Dovoz prípravku na ochranu rastlín pochádzajúceho zo štátu Európskeho hospodárskeho priestoru, v ktorom už bol uvedený na trh na základe [PUT] vydaného v súlade so smernicou 91/414…, a zhodného s prípravkom, ktorý je ďalej označovaný ako ‚referenčný prípravok‘ na vnútroštátne územie je povolený za týchto podmienok:…
Referenčný prípravok bol uvedený na trh na základe [PUT] vydaného ministrom poľnohospodárstva…
Zhoda prípravku dováženého na vnútroštátne územie s referenčným prípravkom sa posudzuje na základe týchto troch kritérií, ktorými sú:
1.
Spoločný pôvod oboch prípravkov v tom zmysle, že boli vyrobené tým istým spôsobom, tou istou spoločnosťou alebo spojenými podnikmi či podnikmi pracujúcimi na základe licencie;
2.
Výroba s použitím tej istej účinnej látky alebo účinných látok;
3.
Podobné účinky oboch prípravkov s prihliadnutím na rozdiely, ktoré sa môžu týkať poľnohospodárskych podmienok, podmienok ochrany rastlín, ako aj životného prostredia, a najmä klimatických podmienok, ktoré súvisia s používaním prípravkov.“
Podľa článku R. 253‑53 uvedeného zákonníka:
„Na dovoz na vnútroštátne územie prípravku na ochranu rastlín pochádzajúceho zo štátu, ktorý je zmluvnou stranou Dohody o Európskom hospodárskom priestore, sa musí podať žiadosť o [PUT].
Výnos ministra poľnohospodárstva, vydaný po vyjadrení ministrov priemyslu, ochrany spotrebiteľa, životného prostredia a zdravotníctva, stanoví zoznam informácií, ktoré musia byť poskytnuté na podporu žiadosti, najmä informácií týkajúcich sa žiadateľa o povolenie a prípravku, ktorý je predmetom žiadosti.
Na stanovenie zhody medzi prípravkom dovezeným na vnútroštátne územie a referenčným prípravkom môže minister poľnohospodárstva navyše:
1.
Použiť informácie uvedené v spise referenčného prípravku;
2.
Požiadať držiteľa povolenia referenčného prípravku, aby mu poskytol informácie, ktoré má k dispozícii;
3.
Požiadať o informácie orgány štátu, ktorý povolil prípravok, ktorý je predmetom dovozu na vnútroštátne územie, ako to upravujú ustanovenia článku 9 ods. 5 smernice 91/414.“
Podľa článku R. 253‑55 toho istého zákonníka:
„Žiadosť o [PUT] prípravku dovážaného na vnútroštátne územie môže byť zamietnutá…:
1.
Z dôvodov súvisiacich s ochranou zdravia ľudí a zvierat, ako aj ochranou životného prostredia;
2.
Pre nedostatok zhody s referenčným prípravkom v zmysle článku R. 253‑52…
Pred zamietnutím… [PUT] môže žiadateľ… o povolenie… predložiť svoje pripomienky ministrovi poľnohospodárstva.“
Skutkové okolnosti vo veci samej a prejudiciálna otázka
V čase, keď nastali skutkové okolnosti veci samej, bolo v súlade s ustanoveniami smernice 91/414 spoločnosti Bayer Cropscience France vydané PUT vo Francúzsku pre prípravok na ochranu rastlín Cerone. Zo spisu tiež vyplýva, že v súlade s ustanoveniami smernice 91/414 bolo pre tento prípravok vydané PUT aj v Spojenom kráľovstve pre spoločnosť Bayer Cropscience Ltd.
Následne bolo povolené uvedenie tohto prípravku na trh v Spojenom kráľovstve pod názvom „Agrotech Ethephon“ v rámci súbežného dovozu na základe [PUT] vydaného v Spojenom kráľovstve spoločnosti Bayer Cropscience Ltd pre Cerone ako referenčný prípravok.
Mac podala 27. novembra 2007 žiadosť o povolenie súbežného dovozu prípravku Agrotech Ethephon do Francúzska s cieľom uviesť ho na trh v tomto členskom štáte pod názvom „Mac Ethephone“.
Dňa 20. februára 2008 Agence française de sécurité sanitaire des aliments (Francúzska agentúra pre bezpečnosť potravín, AFSSA) vydala k tejto žiadosti súhlasné stanovisko, pričom zdôraznila, že „dostupné informácie umožňujú dospieť k záveru, že aktívna látka prípravku Agrotech Ethephon má rovnaký pôvod ako aktívna látka referenčného prípravku Cerone a že celkové zloženie prípravku Agrotech Ethephon a referenčného prípravku Cerone možno považovať za zhodné“.
Rozhodnutím z 29. mája 2009 Ministère de l’Agriculture, de l’Agroalimentaire et de la Forêt zamietlo uvedenú žiadosť z dôvodu, že prípravok s názvom „Agrotech Ethephon“ nezískal v Spojenom kráľovstve PUT vydané v súlade so smernicou 91/414, čo je v rozpore s ustanovením článku R. 253‑52 poľnohospodárskeho zákonníka.
Proti uvedenému rozhodnutiu podala Mac 21. júla 2009 žalobu o neplatnosť, v ktorej najmä uviedla, že ustanovenia článku R. 253‑52 poľnohospodárskeho zákonníka v rozsahu, v akom neumožňujú vydať povolenie na súbežný dovoz prípravku, na ktorý sa už vzťahuje takéto povolenie v štáte vývozu, sú v rozpore s článkom 34 ZFEÚ.
Uznesením zo 16. februára 2011 predseda Tribunal administratif de Paris (Správny súd v Paríži, Francúzsko) postúpil žalobu Conseil d’État (Štátna rada).
Za týchto podmienok Conseil d’État rozhodla prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Bránia články 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ vnútroštátnej právnej úprave, ktorá vydanie povolenia na uvedenie na trh v rámci súbežného dovozu pre prípravok na ochranu rastlín podmieňuje najmä tým, že dotknutý prípravok musí byť v štáte vývozu uvedený na trh na základe [PUT] vydaného v súlade so smernicou 91/414/EHS, a preto neumožňuje vydať povolenie na uvedenie na trh v rámci súbežného dovozu pre prípravok, ktorý bol v štáte vývozu uvedený na trh na základe [PUT] v rámci súbežného dovozu a ktorý je zhodný s prípravkom povoleným v štáte dovozu?“
O prejudiciálnej otázke
Svojou otázkou sa Conseil d’État v podstate pýta, či sa články 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá vylučuje vydanie povolenia na súbežný dovoz prípravku na ochranu rastlín, pre ktorý nebolo v členskom štáte vývozu vydané PUT na základe smernice 91/414, hoci pre tento prípravok bolo vydané povolenie na súbežný dovoz a tento prípravok je zhodný s prípravkom povoleným v členskom štáte dovozu.
Najskôr treba pripomenúť, že prípravky na ochranu rastlín sa považujú za zhodné, ak majú prinajmenšom spoločný pôvod v tom zmysle, že boli vyrobené tou istou spoločnosťou alebo spojenými podnikmi či podnikmi, ktoré pracujú na základe licencie, tým istým spôsobom; že pri výrobe sa použila tá istá účinná látka a že okrem toho majú podobné účinky s prihliadnutím na rozdiely, ktoré sa môžu týkať poľnohospodárskych podmienok, podmienok ochrany rastlín, ako aj životného prostredia, najmä klimatických podmienok, ktoré súvisia s používaním prípravkov (pozri v tomto zmysle rozsudok Komisia/Francúzsko, C‑201/06,
EU:C:2008:104
, bod 39).
Podľa základnej zásady v tejto oblasti každý prípravok na ochranu rastlín uvádzaný na trh členského štátu musia povoliť príslušné orgány tohto členského štátu. Článok 3 ods. 1 smernice 91/414 tak stanovuje, že žiaden prípravok na ochranu rastlín nemôže byť uvedený na trh a používať sa v členskom štáte, pokiaľ tento členský štát najprv nevydal PUT v súlade s touto smernicou. Takáto požiadavka platí aj vtedy, ak už bolo pre dotknutý prípravok vydané PUT v inom členskom štáte (rozsudok Komisia/Francúzsko, C‑201/06,
EU:C:2008:104
, bod 31).
Pokiaľ však ide o súbežný dovoz, smernica 91/414 nestanovuje nijaké podmienky povolenia prípravku na ochranu rastlín, pre ktorý bolo vydané povolenie na súbežný dovoz, vzhľadom na prípravok na ochranu rastlín, pre ktorý už bolo vydané PUT v členskom štáte dovozu v súlade s ustanoveniami tejto smernice. Na túto situáciu sa pritom vzťahujú ustanovenia o voľnom pohybe tovaru, v dôsledku čoho zákonnosť vnútroštátnych opatrení obmedzujúcich súbežný dovoz sa musí skúmať so zreteľom na článok 34 a nasl. ZFEÚ (pozri rozsudky Escalier a Bonnarel, C‑260/06 a C‑261/06,
EU:C:2007:659
, bod 28, ako aj Komisia/Francúzsko,
EU:C:2008:104
, bod 33).
V tejto súvislosti Súdny dvor už rozhodol, že pokiaľ sa takáto operácia týka prípravku na ochranu rastlín, ktorý už bol povolený v súlade so smernicou 91/414 v členskom štáte vývozu a v členskom štáte dovozu, tento prípravok sa nemôže považovať za prvýkrát uvedený na trh v členskom štáte dovozu. Nie je teda nevyhnutné na účely ochrany zdravia ľudí a zvierat alebo životného prostredia podriadiť súbežný dovoz konaniu o vydanie PUT upravenému touto smernicou, keďže príslušné orgány členského štátu dovozu už majú k dispozícii všetky informácie nevyhnutné na uskutočnenie svojej kontroly. Podriadenie dovážaného prípravku konaniu o vydanie PUT by išlo nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov uvedenej smernice, ktoré spočívajú v ochrane verejného zdravia a zdravia zvierat, ako aj životného prostredia, a vyvolávalo by nebezpečenstvo neopodstatneného rozporu so zásadou voľného pohybu tovarov uvedenou v článku 34 ZFEÚ (pozri rozsudky British Agrochemicals Association, C‑100/96,
EU:C:1999:129
, bod 32, a Komisia/Francúzsko,
EU:C:2008:104
, bod 34).
V prípade, ak sa prípravok na ochranu rastlín musí považovať za prípravok, ktorý už bol povolený v členskom štáte dovozu, príslušné orgány tohto štátu musia v súvislosti s dotknutým prípravkom umožniť použitie PUT vydaného v súlade so smernicou 91/414 pre prípravok na ochranu rastlín, ktorý je už na trhu, ibaže by tomu bránili dôvody vychádzajúce z účinnej ochrany zdravia ľudí, zvierat, ako aj životného prostredia (pozri rozsudky British Agrochemicals Association,
EU:C:1999:129
, bod 36, a Komisia/Francúzsko,
EU:C:2008:104
, bod 35).
Na prípravok na ochranu rastlín dovážaný na územie členského štátu prostredníctvom súbežného dovozu sa však nemôže vzťahovať ani automaticky, ani neobmedzene a nepodmienene PUT, ktoré bolo vydané pre prípravok na ochranu rastlín, ktorý je už na trhu tohto štátu. Ak dovážaný prípravok nemožno považovať za prípravok, ktorý už bol povolený v členskom štáte dovozu, tento členský štát môže len vydať PUT pre tento prípravok v súlade s podmienkami stanovenými smernicou alebo zakázať jeho uvedenie na trh a používanie (pozri v tomto zmysle rozsudok Komisia/Francúzsko,
EU:C:2008:104
, bod 36 a citovanú judikatúru).
Z toho, čo bolo uvedené, vyplýva, že ak sa požaduje súbežný dovoz prípravkov na ochranu rastlín na územie členských štátov, členské štáty sú povinné začať konanie na ich kontrolu, pričom toto konanie môže mať tak ako v prejednávanej veci formu tzv. „zjednodušeného“ postupu. Cieľom tohto zjednodušeného postupu na povolenie súbežného dovozu je preveriť, či je pre prípravok, ktorý sa má dovážať, potrebné PUT, alebo či sa má považovať za prípravok, ktorý už bol povolený v členskom štáte dovozu. V tejto súvislosti príslušným orgánom členského štátu dovozu prislúcha preskúmať na žiadosť dotknutých osôb, či sa môže na dotknutý prípravok vzťahovať PUT, ktoré bolo vydané pre prípravok na ochranu rastlín, ktorý je už na trhu v tomto štáte (pozri v tomto zmysle rozsudky Escalier a Bonnarel,
EU:C:2007:659
, bod 32, ako aj Komisia/Francúzsko,
EU:C:2008:104
, bod 37).
Okolnosť, že pre prípravok na ochranu rastlín nebolo v členskom štáte vývozu vydané PUT na základe smernice 91/414, ale povolenie na súbežný dovoz, nemôže vylúčiť vydanie povolenia na súbežný dovoz na základe zjednodušeného postupu kontroly opísaného vyššie.
Uvedený zjednodušený postup totiž vychádza z myšlienky, že ak sa môže prípravok, ktorý sa má dovážať, považovať za zhodný s referenčným prípravkom a nijaký dôvod vychádzajúci z ochrany zdravia ľudí alebo zvierat, ako aj životného prostredia nebráni tomu, aby mohol využiť PUT vydané pre tento referenčný prípravok, podmieňovanie dovozu tým, aby bol prípravok, ktorý sa má dovážať, predmetom kontroly podľa článku 4 smernice 91/414, by predstavovalo obmedzenie obchodu medzi členskými štátmi, ktoré je zakázané článkom 34 ZFEÚ.
V prípade, ak však nemožno preukázať zhodnosť prípravku, ktorý sa má dovážať, s referenčným prípravkom, orgány členského štátu dovozu môžu len povoliť dovoz tohto prípravku v súlade s podmienkami stanovenými smernicou 91/414 alebo zakázať jeho uvedenie na trh a používanie (pozri v tomto zmysle rozsudok Komisia/Francúzsko,
EU:C:2008:104
, bod 36 a citovanú judikatúru).
Je nepochybné, že ako tvrdí francúzska vláda, takéto overenie je možné, iba ak majú orgány členského štátu dovozu k dispozícii všetky informácie potrebné na tento účel.
V tejto súvislosti však treba v prvom rade uviesť, že prípravky, ktoré získali povolenie na súbežný dovoz vydané členským štátom na základe postupu zjednodušenej kontroly, ponúkajú v zásade rovnaké záruky ako prípravky, ktoré získali PUT vydané v súlade so smernicou 91/414. Je nepochybné, že neboli predmetom konania o vydanie PUT na základe ustanovení tejto smernice v členskom štáte, do ktorého boli súbežne dovezené. Považovali sa však za zhodné, v zmysle uvedenom v bode 24 tohto rozsudku, s referenčným prípravkom, ktorý získal PUT v tomto členskom štáte, a kontrolné orgány členského štátu konečného dovozu majú k dispozícii informácie zhromaždené pri vydaní PUT pre prípravok, ktorého súbežný dovozca uviedol, že je zhodný s prípravkom, ktorý chce uviesť na trh tohto členského štátu.
V druhom rade, ako zdôraznil Súdny dvor, orgány členského štátu dovozu majú zákonné a administratívne prostriedky, ktorými môžu prinútiť výrobcu, jeho splnomocneného zástupcu alebo držiteľa licencie na prípravok na ochranu rastlín, ktorý už získal PUT vydané v súlade so smernicou 91/414, aby im poskytli informácie, ktoré majú k dispozícii a ktoré tieto orgány považujú za potrebné. Okrem toho môžu využiť spisovú dokumentáciu predloženú v rámci žiadosti o PUT pre tento prípravok, ako aj požiadať o informácie orgány členského štátu, v ktorom bol povolený súbežný dovoz prípravku (pozri rozsudok British Agrochemicals Association,
EU:C:1999:129
, bod 34). Článok 9 ods. 5 smernice 91/414 pritom stanovuje, že členské štáty sprístupnia na požiadanie ostatným členským štátom spisy, ktoré sú povinné viesť ku každej žiadosti o povolenie, a podajú im všetky informácie, ktoré potrebujú pre ich úplné porozumenie.
Ak bol tento prípravok povolený iba v rámci súbežného dovozu, takéto informácie sa môžu týkať tak uvedeného prípravku, ako aj prípravku, ktorý slúžil ako referenčný prípravok na účely súbežného dovozu. Okrem toho možno získať informácie aj v rámci systému výmeny informácií stanoveného v článku 12 smernice 91/414 od členského štátu, kde bol prípravok vyvezený po prvýkrát a kde získal PUT vydané v súlade so smernicou 91/414.
Navyše ako uviedol generálny advokát v bodoch 52 a 55 svojich návrhov, za okolností, ako sú v prejednávanej veci, keď je prípravok, ktorý získal v členskom štáte PUT vydané v súlade so smernicou 91/414, súbežne spätne dovážaný do tohto štátu po tom, ako bol súbežne dovezený v inom členskom štáte, by malo byť ľahšie zistiť informácie potrebné na vykonanie overenia, ktoré sa vyžaduje v rámci zjednodušeného postupu kontroly, najmä informácie týkajúce sa jeho formulačných prísad, ako aj jeho úpravy, označovania a balenia, keďže referenčný prípravok v členskom štáte konečného určenia je rovnaký ako prípravok, ktorý sa po prvýkrát vyviezol.
Vnútroštátnym orgánom pritom prislúcha dbať na prísne dodržiavanie základného cieľa právnej úpravy Únie, ktorým je ochrana zdravia ľudí a zvierat, ako aj životného prostredia, pričom zásada proporcionality v rámci ochrany voľného pohybu tovaru vyžaduje, aby bola príslušná právna úprava uplatňovaná v rozsahu, v akom je to nevyhnutné na dosiahnutie legitímne sledovaných cieľov ochrany životného prostredia a zdravia ľudí a zvierat (pozri rozsudok Escalier a Bonnarel,
EU:C:2007:659
, bod 37).
V dôsledku toho absolútny zákaz súbežného dovozu prípravkov na ochranu rastlín, ktoré boli predmetom súbežného dovozu v členskom štáte vývozu, ako je zákaz, o ktorý ide vo veci samej, založený na údajnej systémovej nedostatočnosti údajov, ktoré možno sprístupniť štátu dovozu, alebo na jednoduchej možnosti takejto nedostatočnosti, nemôže byť opodstatnený v prípade súbežného spätného dovozu.
Iba ak by po skončení postupu kontroly mali orgány členského štátu konečného dovozu na základe údajov, ktoré majú k dispozícii, dospieť k záveru, že pri predchádzajúcich súbežných dovozoch došlo k takým zmenám v prípravku, ktorý má byť povolený, že ho už nemožno považovať za zhodný prípravok, v zmysle uvedenom v bode 24 tohto rozsudku, s referenčným prípravkom povoleným v členskom štáte konečného určenia, alebo ak by tieto orgány mali usúdiť, že dostupné údaje nepostačujú na zistenie jeho zhody s referenčným prípravkom, alebo ak by mali rozhodnúť, že nie je zaručená primeraná úroveň ochrany zdravia ľudí alebo zvierat, ako aj životného prostredia, boli by oprávnené zamietnuť žiadosť o povolenie dovozu.
Vzhľadom na uvedené úvahy treba na položenú otázku odpovedať tak, že články 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá vylučuje vydanie povolenia na súbežný dovoz prípravku na ochranu rastlín, pre ktorý nebolo v členskom štáte vývozu vydané PUT na základe smernice 91/414, hoci pre tento prípravok bolo vydané povolenie na súbežný dovoz a tento prípravok možno považovať za zhodný s prípravkom, ktorý získal PUT vydané v súlade s touto smernicou v členskom štáte dovozu.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:

Články 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá vylučuje vydanie povolenia na súbežný dovoz prípravku na ochranu rastlín, pre ktorý nebolo v členskom štáte vývozu vydané povolenie na uvedenie na trh na základe smernice Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh, hoci pre tento prípravok bolo vydané povolenie na súbežný dovoz a tento prípravok možno považovať za zhodný s prípravkom, ktorý získal povolenie na uvedenie na trh vydané v súlade s touto smernicou v členskom štáte dovozu.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: francúzština.