CELEX: 62013CJ0032
Social trygghet
Förordning (EEG) nr 1408/71
Familjebidrag
Artiklarna 77 och 78
Förmåner för minderåriga barn till pensionärer och för barn som mist en av föräldrarna eller båda föräldrarna
Förordning (EG) nr 883/2004
Familjeförmåner
Artikel 67
Familjemedlemmar som är bosatta i en annan medlemsstat
Begreppet ’pension’
Innehavare av en pension som i enlighet med den tyska lagstiftningen beviljas för vård av barn efter att den person från vilken nämnda rättsinnehavare har skiljt sig, avlidit (‘Erziehungsrente’)

Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artiklarna 77 och 78 i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen (
EGT L 149, s. 2
; svensk specialutgåva, område 5, volym 1, s. 57), i dess ändrade och uppdaterade lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 118/97 av den 2 december 1996 (
EGT L 28, 1997, s. 1
), i dess ändrade lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 592/2008 av den 17 juni 2008 (
EUT L 117, s. 1
) (nedan kallad förordning nr 1408/71) samt av artikel 67 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen (
EUT L 166, s. 1
, och rättelse i
EUT L 200, 2004, s. 1
), i dess ändrade lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 988/2009 av den 16 september 2009 (
EUT L 284, s. 43
) (nedan kallad förordning nr 883/2004).
Begäran har framställts i ett mål mellan Petra Würker och Familienkasse Nürnberg (försäkringskassan i Nürnberg) (nedan kallad Familienkasse), angående den senares vägran att betala ut barnbidrag till henne.
Tillämpliga bestämmelser
Unionsrätt
Förordning nr 1408/71
I artikel 1 u i förordning nr 1408/71 föreskrivs, såvitt gäller tillämpningen av denna förordning, följande:
”i)
Familjeförmåner: alla vårdförmåner eller kontanförmåner som är avsedda att täcka en familjs utgifter enligt den lagstiftning som anges i artikel 4.1 h, med undantag för de särskilda bidrag vid barns födelse eller vid adoption som nämns i bilaga II.
ii)
Familjebidrag: periodiska kontantförmåner som utges endast på grundval av familjemedlemmarnas antal och, i förekommande fall, deras ålder.”
Enligt artikel 4.1 h i nämnda förordning gäller förordningen ”all lagstiftning om följande grenar av social trygghet: … Familjeförmåner”.
Under avdelning III i denna förordning, med rubriken ”Särskilda bestämmelser för olika slag av förmåner” har kapitel 3, som innehåller artiklarna 44–51a, rubriken ”Ålderdom och dödsfall (pensioner)”, medan kapitel 8, som innehåller artiklarna 77–79a, har rubriken ”Förmåner för pensionärers minderåriga barn och för barn som mist en av föräldrarna eller båda föräldrarna”.
Artikel 77 i förordning nr 1408/71, med rubriken ”Pensionärers minderåriga barn”, har följande lydelse:
”1.   I denna artikel avses med ’förmåner’ dels familjebidrag för personer som får pension till följd av ålderdom, invaliditet, olycksfall i arbetet eller arbetssjukdom, dels sådana ökningar av eller tillägg till pensioner som utges för barn till pensionären, med undantag för de tillägg som utges enligt försäkringssystem för olycksfall i arbetet och arbetssjukdomar.
2.   Oavsett inom vilken medlemsstats territorium som pensionären eller barnen är bosatta gäller följande:
a)
Till den som får pension enligt endast en medlemsstats lagstiftning skall förmånerna utges enligt lagstiftningen i den medlemsstat som svarar för pensionen.
...”
Artikel 78 i förordningen, med rubriken ”Barn som mist en av föräldrarna eller båda föräldrarna”, har följande lydelse:
”1.   I denna artikel avses med ’förmåner’ de familjebidrag och, i förekommande fall, de tillägg eller särskilda bidrag som utges för barn som mist en av föräldrarna eller båda föräldrarna.
2.   Förmåner till barn som mist en av föräldrarna eller båda föräldrarna skall beviljas enligt följande regler, oavsett inom vilken medlemsstats territorium som barnet eller den fysiska eller juridiska person som faktiskt försörjer barnet är bosatt:
a)
Barn till sådana avlidna anställda eller egenföretagare som omfattades av endast en medlemsstats lagstiftning enligt denna stats lagstiftning.
b)
Barn till sådana avlidna anställda eller egenföretagare som omfattades av flera medlemsstaters lagstiftningar:
…
...”
Artikel 79 i nämnda förordning har rubriken ”Gemensamma bestämmelser om förmåner för minderåriga barn till pensionärer och för barn som mist en av föräldrarna eller båda föräldrarna”. Artikel 79.1 första stycket har följande lydelse:
”Förmåner som avses i artiklarna 77, 78 och 78a skall utges enligt den lagstiftning som har fastställts med tillämpning av bestämmelserna i dessa artiklar av den institution som svarar för tillämpningen av denna lagstiftning och på dess bekostnad som om pensionären eller den avlidne endast hade omfattats av den behöriga statens lagstiftning.”
Förordning nr 883/2004
Förordning nr 1408/71 har ersatts av förordning nr 883/2004 som, i enlighet med artikel 91 däri och artikel 97 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 987/2009 av den 16 september 2009 om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 (
EUT L 284, s. 1
), blev tillämplig den 1 maj 2010, då förordning nr 1408/71 upphävdes.
I skäl 34 i förordning nr 883/2004 anges följande:
”Eftersom familjeförmåner har ett mycket stort tillämpningsområde och erbjuder skydd i såväl så kallade klassiska situationer som i andra situationer som är specifika till sin natur, … är det nödvändigt att bestämmelser fastställs för samtliga dessa förmåner.”
I artikel 1 i förordningen anges följande:
”I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:
...
w)
pension: omfattar inte endast pensioner utan även engångsbelopp som kan ersätta pensioner, utbetalningar i form av ersättning för avgifter samt, om inget annat föreskrivs i bestämmelserna i avdelning III, uppräkningar eller tilläggsbidrag.
...
z)
familjeförmån: alla förmåner och kontantförmåner som är avsedda att kompensera för en familjs utgifter, exklusive förskott avseende underhållsstöd till barns vårdnadshavare samt de särskilda bidrag vid barns födelse och vid adoption som anges i bilaga I.”
I artikel 67 i förordning nr 883/2004 föreskrivs följande:
”Personer skall ha rätt till familjeförmåner i enlighet med lagstiftningen i den behöriga medlemsstaten även för sina familjemedlemmar som är bosatta i en annan medlemsstat som om de vore bosatta i den förra medlemsstaten. Pensionstagare skall dock ha rätt till familjeförmåner i enlighet med lagstiftningen i den medlemsstat som är behörig beträffande deras pensioner.”
Tysk rätt
Rätten till barnbidrag grundas på förbundslagen om barnbidrag (Bundeskindergeldgesetz).
Inkomstskattelagen (Einkommensteuergesetz) uppställer som krav för att erhålla barnbidrag, att mottagaren är oinskränkt skattskyldig i Tyskland och följaktligen, enligt den hänskjutande domstolen, har hemvist i denna medlemstat.
Enligt 47 § stycke 1 sociallagen, del VI (Sozialgesetzbuch, Sechstes Buch) (nedan kallad SGB VI), har den försäkrade, fram till den lagstadgade pensionsåldern, rätt till pension för vård av barn under förutsättning att
—
äktenskapet upplösts efter den 30 juni 1977 och den person från vilken den försäkrade skilt sig (nedan kallad den tidigare maken) har avlidit,
—
den försäkrade uppfostrar sitt eget eller den tidigare makens barn (åldersgräns 18 år),
—
den försäkrade inte har ingått nytt äktenskap, och att
—
att den försäkrade hade fullgjort de allmänna avgiftsperioderna då den tidigare maken avled.
I beslutet om hänskjutande anges att pension för vård av barn enligt den tyska lagstiftningen har karaktären av efterlevandepension (pension till följd av dödsfall).
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
Petra Würker är tysk medborgare och född år 1963. Hon erhåller sedan hennes tidigare make, med vilken hon har barnet Diana, avlidit den 4 december 1991 pension för vård av barn i enlighet med 47 § stycke 1 SGB VI.
Petra Würker bor sedan den 1 september 2008 i Sverige med sina två andra barn, Laura och Chris, och deras pappa, med vilken hon inte är gift.
Enligt den hänskjutande domstolen har Petra Würker, trots att Diana är över 18 år, rätt till pension för vård av barn enligt 47 § stycke 1 SGB VI för barnen Laura och Chris, vilka är födda den 24 mars 1995 respektive den 15 november 1997.
Av de handlingar som domstolen har tillgång till framgår att de svenska myndigheterna, med hänsyn bland annat till att Petra Würker erhåller pension för vård av barn enligt SGB VI, har avslagit hennes begäran om familjetillägg enligt svensk lagstiftning.
Enligt den hänskjutande domstolen är parterna i det nationella målet eniga om att Petra Würker, sedan den 1 september 2008, inte längre kan åberopa en rätt till barnbidrag med stöd av inkomstskattelagen. I beslut av den 11 januari 2010 avslog nämligen försäkringskassan i Plauen (Tyskland) Petra Würkers ansökan om att beviljas ett sådant stöd med hänvisning till att hon varken hade hemvist eller var oinskränkt inkomstskattskyldig i Tyskland. Detta beslut har vunnit laga kraft.
I beslut av den 7 september 2010 fastställde Familienkasse beslutet av den 22 februari 2010 att avslå Petra Würkers ansökan om att, från och med hennes flytt till Sverige, beviljas barnbidrag för barnen Laura och Chris. Familienkasse motiverade sitt avslagsbeslut dels med att Petra Würker inte erhöll någon av de pensioner som avses i artikel 77 i förordning nr 1408/71, dels med att artikel 78 i denna förordning inte heller förskriver någon rätt till dessa förmåner för de berörda barnen, eftersom de inte är barn till Petra Würkers framlidne tidigare make.
Talan i det nationella målet har väckts mot detta beslut. Enligt den hänskjutande domstolen är föremålet för det mål som är anhängigt vid den, rätten till utbetalning av barnbidrag med stöd av förbundslagen om barnbidrag, jämförd med reglerna om samordning av de sociala trygghetssystemen på unionsnivå.
Som svar på en fråga från den hänskjutande domstolen angav Familienkasse att Petra Würker inte heller hade rätt till barnbidrag i enlighet med förordning nr 883/2004, som från och med den 1 maj 2010 ersatt förordning nr 1408/71.
Den hänskjutande domstolen är benägen att godta Familienkasses argument vad gäller perioden mellan september 2008 och april 2010. Vad gäller perioden efter den 1 maj 2010 anser den däremot att en rätt till familjeförmåner enligt den tyska lagstiftningen är motiverad med hänsyn till artikel 67 i förordning nr 883/2004.
Mot denna bakgrund beslutade Sozialgericht Nürnberg att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfrågor till domstolen:
”1)
Ska artikel 77 eller 78 i [förordning nr 1408/71] tolkas så, att den omständigheten att pension för vård av barn (Erziehungsrente) betalas ut ger upphov till en rätt gentemot den medlemsstat som betalar ut denna pension?
2)
Har situationen förändrats i och med ikraftträdandet av förordning … nr 883/2004 den 1 maj 2010 och ska artikel 67 i denna förordning tolkas så, att varje slags pension (och även den tyska pensionen för vård av barn) ger upphov till denna rätt?”
Prövning av tolkningsfrågorna
Den första frågan
Domstolen erinrar om att det följer av artiklarna 77.2 a och 78.2 a i förordning nr 1408/71 att när de personer som får pension till följd av ålderdom, invaliditet, olycksfall i arbetet eller arbetssjukdom, eller avlidna anställda, endast omfattades av en medlemsstats lagstiftning, ska familjebidrag regleras enligt denna stats lagstiftning. Enligt artikel 79.1 första stycket i förordningen ska dessa förmåner utges enligt nämnda lagstiftning av den institution som svarar för tillämpningen av den och på dess bekostnad.
Enligt rättspraxis ska de ”familjebidrag” som det föreskrivs utbetalning av i artiklarna 77 och 78 i förordning nr 1408/71 således endast avse förmåner som uppfyller kriterierna i den definition som anges i artikel 1 u ii i förordningen, vilket utesluter alla andra familjeförmåner för underhållsberättigade barn (se, för ett liknande resonemang, dom av den 20 oktober 2011 i mål C‑225/10, Perez Garcia m.fl., REU 2011, s. I‑10111, punkt 31 och där angiven rättapraxis).
I förevarande fall är det utrett att barnbidrag enligt den tyska lagstiftningen uppfyller denna definition och att de följaktligen kan omfattas av tillämpningsområdet för artiklarna 77 och 78 i förordning nr 1408/71 (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Pérez Garcia m.fl., punkt 33).
I detta hänseende påpekar domstolen att artikel 78.2 a och b första stycket i förordning nr 1408/71 endast rör rätten till förmåner för ”barn till avlidna arbetstagare” (se dom av den 14 mars 1989 i mål
1/88, Baldi, REG 1989, s. 667
, punkt 15, och av den 21 februari 2013 i mål C-619/11, Dumont de Chassart, punkt 35).
Det framgår av de handlingar som inkommit till domstolen att även om Petra Würker fortsätter att för barnen Laura och Chris erhålla den pension för vård av barn som föreskrivs i SGB VI, är dessa barn inte barn till den avlidne.
Av detta följer att en sådan pension inte omfattas av artikel 78 i förordning nr 1408/71.
Av lydelsen i artikel 77.1 i förordning nr 1408/71 framgår att artikeln enbart avser personer som får pension till följd av ”ålderdom, invaliditet, olycksfall i arbetet eller arbetssjukdom”.
I ett sådant mål som det nationella är det alltså enbart när en sådan förmån som den pension för vård av barn som föreskrivs i SGB VI, oberoende av dess lydelse, kan likställas med en av de pensioner som räknas upp i nämnda artikel 77.1, som de tyska myndigheterna, i egenskap av behöriga myndigheter för utbetalning av denna pension, ska bevilja Petra Würker familjebidrag för sina barn Laura och Chris.
Under dessa omständigheter kan det konstateras att den hänskjutande domstolen har ställt sin första fråga för att få klarhet i huruvida artikel 77.1 i förordning nr 1408/71 ska tolkas så, att en sådan förmån som den pension för vård av barn som föreskrivs i 47 § stycke 1 SGB VI, vilken vid dödsfall beviljas den avlidnes tidigare make för vård av denne tidigare makes barn, kan likställas med ”pension till följd av ålderdom, invaliditet, olycksfall i arbetet eller arbetssjukdom”, i den mening som avses i denna förordning.
I enlighet med domstolens praxis ska klassificeringen av en bestämd förmån inom ramen för den allmänna systematiken i förordning nr 1408/71 i huvudsak göras med hänsyn till förmånens grundläggande beståndsdelar, bland annat dess syfte och förutsättningarna för att förmånen ska beviljas, och inte med hänsyn till hur förmånen betecknas i den nationella lagstiftningen (se, analogt med den åtskillnad som görs mellan de förmåner som inte omfattas av tillämpningsområdet för förordning nr 1408/71 och de förmåner som omfattas av detta, bland annat, dom av den 6 juli 1978 i mål
9/78, Directeur régional de la Sécurité sociale de Nancy, REG 1978, s. 1661
, punkt 12, av den 5 mars 1998 i mål
C-160/96, Molenaar, REG 1998, s. I-843
, punkt 19, och av den 24 oktober 2013 i mål C‑177/12, Lachheb, punkt 28).
Det ska inledningsvis konstateras att rätten till den pension för vård av barn som föreskrivs i 47 § stycke 1 SGB VI, såsom följer av punkt 15 ovan, inte förutsätter ett olycksfall i arbetet eller arbetssjukdomar, och inte heller en fysisk, mental eller psykisk skada som hindrar rättsinnehavaren från att utöva förvärvsverksamhet.
Det framgår av de handlingar som ingetts till domstolen, och i synnerhet av den tyska regeringens yttranden, att denna pension för vård av barn, som inrättades den 1 juli 1977, har sitt ursprung i reformen av den tyska lagstiftningen på området för äktenskap och familj, där dels den tidigare i samband med äktenskapsskillnad gällande ”skuldprincipen” ersattes med ”söndringsprincipen”, dels rätten till underhåll efter äktenskapet i princip avskiljdes från ansvaret för äktenskapets sammanbrott. Inom ramen för denna reform hade pensionen för vård av barn till syfte att fylla de eventuella luckor som skulle kunna uppkomma till nackdel för en efterlevande tidigare make, mellan dels den ”kompensatoriska fördelningen av pensionsrättigheter”, genom vilken den efterlevandepension som den efterlevande frånskilde maken fram till dess hade haft rätt till gjordes överflödig, dels underhållet till den frånskilde maken.
Såsom följer av punkt 15 ovan förutsätter rätten till pension för vård av barn att en tidigare make avlidit. Enligt de uppgifter som den tyska regeringen har lämnat in är syftet med nämnda pension dels att kompensera för den fordran på underhåll som är knuten till vården av ett barn och som upphör i samband med dödsfallet, dels att förhindra att den efterlevande föräldern tvingas bedriva en förvärvsverksamhet som inte ligger i barnets intresse.
Likaså framgår av de handlingar som lämnats in till domstolen att det fram till och med år 1991 endast var möjligt att få pensionen för vård av barn när den efterlevande maken hade vård om ett barn som hade rätt till en pension för barn som mist en av föräldrarna eller båda föräldrarna. Sedan år 1992 har den krets av personer som kan beviljas denna förmån emellertid vidgats så att nämnda pension, till följd av den tidigare makens död, även kan beviljas när ett barn, såsom i förevarande fall, tillkommit i samband med att rättsinnehavaren haft ett nytt förhållande.
Det framgår dessutom av den tyska regeringens förklaringar dels att rätten till pension för vård av barn inte förutsätter att rättsinnehavaren ska ha uppnått en viss ålder, dels att rätten till nämnda pension upphör när rättsinnehavaren uppnått den tyska lagstadgade pensionsåldern, varvid den ersätts med ålderspension.
Med hänsyn till det ovanstående anser domstolen att en sådan förmån som den pension för vård av barn som föreskrivs i SGB VI snarare uppvisar sådana drag som kännetecknar en pension som utgår i samband med dödsfall, såsom efterlevandepension, än de drag som kännetecknar någon av de pensioner som särskilt räknas upp i artikel 77.1 i förordning nr 1408/71, närmare bestämt pensioner till följd av ”ålderdom, invaliditet, olycksfall i arbetet eller arbetssjukdom”.
Av detta följer att en sådan förmån som den pension för vård av barn som föreskrivs i 47 § stycke 1 SGB VI inte kan likställas med någon av de pensioner som räknas upp i artikel 77.1 i förordning nr 1408/71.
Denna slutsats påverkas inte av den omständigheten, vilken den hänskjutande domstolen erinrat om, att nämnda pension för vård av barn i väsentliga delar liknar en pension som en arbetstagare i denna egenskap tjänat in genom varaktig anslutning till det tyska socialförsäkringssystemet (se, analogt, dom av den 31 maj 2001 i mål
C-43/99, Leclere och Deaconescu, REG 2001, s. I-4265
, punkt 50).
Med hänsyn till det ovanstående ska den första frågan besvaras enligt följande: Artikel 77.1 i förordning nr 1408/71 ska tolkas så, att en sådan förmån som den pension för vård av barn som föreskrivs i 47 § stycke 1 SGB VI, som i samband med dödsfall beviljas den avlidnes tidigare make för vård av denne tidigare makes barn, inte kan likställas med ”pension till följd av ålderdom, invaliditet, olycksfall i arbetet eller arbetssjukdom”, i den mening som avses i nämnda förordning.
Den andra frågan
Med hänsyn till svaret på den första frågan ska den andra frågan förstås så att den syftar till att få klargjort huruvida artikel 67 i förordning nr 883/2004 ska tolkas så att en sådan förmån som den pension för vård av barn som föreskrivs i 47 § stycke 1 SGB VI omfattas av begreppet ”pension” i den mening som avses i nämnda artikel 67.
I detta avseende ska det konstateras att denna senare bestämmelse ingår i kapitel 8, med rubriken Familjeförmåner, i avdelning III i förordning nr 883/2004. Detta kapitel avser de förmåner som behandlades i den tidigare avdelning III, kapitlen 7 och 8 i förordning nr 1408/71.
På grund av den nya definitionen av familjeförmåner i artikel 1 z i förordning nr 883/2004, har den åtskillnad som inom ramen för tillämpningen av förordning nr 1408/71 har gjorts mellan familjebidrag och familjeförmåner, och som avses i punkt 29 ovan, ingen bäring på situationer som omfattas av förordning nr 883/2004, eftersom denna senare förordning, i enlighet med dess skäl 34, har till syfte att reglera samtliga familjeförmåner med hänsyn till deras mycket stora tillämpningsområde.
I likhet med vad som följer av själva rubriken, avser alltså artikel 67 i förordning nr 883/2004 betalning av familjeförmåner i de fall där ”familjemedlemmar[na] är bosatta i en annan medlemsstat”. Den sista meningen i denna artikel utgör härvid en specialbestämmelse enligt vilken ”[p]ensionstagare skall … ha rätt till familjeförmåner i enlighet med lagstiftningen i den medlemsstat som är behörig beträffande deras pensioner”.
Domstolen konstaterar härvid att tillämpningen av denna bestämmelse, till skillnad från vad som gäller avseende artikel 77.1 i förordning nr 1408/71, inte är begränsad till en särskild kategori pensionstagare.
Definitionen av begreppet ”pension” i artikel 1 w i förordning nr 883/2004 kan följaktligen omfatta inte bara pensioner knutna till en sådan tidigare avlönad eller oavlönad verksamhet som avses i artikel 77.1 i förordning nr 1408/71, utan även pensioner som betalas ut vid dödsfall, såsom den pension för vård av barn som föreskrivs i SGB VI.
Av detta följer att en sådan situation som den i vilken Petra Würker, som erhåller en sådan pension för vård av barn, befinner sig i, omfattas av tillämpningsområdet för artikel 67 i förordning nr 883/2004.
Mot bakgrund av vad ovan anförts ska den andra tolkningsfrågan besvaras enligt följande: Artikel 67 i förordning nr 883/2004 ska tolkas så, att en sådan förmån som den pension för vård av barn som föreskrivs i 47 § stycke 1 SGB VI omfattas av begreppet ”pension” i nämnda artikel.
Rättegångskostnader
Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.

Mot denna bakgrund beslutar domstolen (tredje avdelningen) följande:

1)
Artikel 77.1 i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, i dess ändrade och uppdaterade lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 118/97 av den 2 december 1996, i dess ändrade lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 592/2008 av den 17 juni 2008, ska tolkas så, att en sådan förmån som den pension för vård av barn som föreskrivs i 47 § stycke 1 sociallagen, del VI (Sozialgesetzbuch, Sechstes Buch), som i samband med dödsfall beviljas den avlidnes tidigare make för vård av denne tidigare makes barn, inte kan likställas med ”pension till följd av ålderdom, invaliditet, olycksfall i arbetet eller arbetssjukdom”, i den mening som avses i nämnda förordning.

2)
Artikel 67 i rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen ska tolkas så, att en sådan förmån som den pension för vård av barn som föreskrivs i 47 § stycke 1 sociallagen, del VI, omfattas av begreppet ”pension” i nämnda artikel.

Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: tyska.