CELEX: 62014FJ0020
Avalik teenistus
Pension
Vanaduspension
Ennetähtaegselt pensionile jäämine ilma pensioniõiguste vähendamiseta
Personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 üldised rakendussätted
Üldiste rakendussätete õiguspärasuse vaidlustamine
Teenistuse huvid
Määratlemine
Puudumine
Taotleja tööstaaž
Kogu liidu institutsioonides ja väljaspool liidu institutsioone töötatud aja arvessevõtmine
Institutsiooni hindamisruum
Õiguspärasus

I. Barnett palub hagiavaldusega, mis saabus Avaliku Teenistuse Kohtu kantseleisse 10. märtsil 2014, tühistada Euroopa Majandus‑ ja Sotsiaalkomitee (EMSK) 11. juuli 2013. aasta otsus, millega koostati nende isikute nimekiri, kelle suhtes kohaldatakse 2013. aastal Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade kuni 31. detsembrini 2013 kohaldatud redaktsiooni (edaspidi „personalieeskirjad“) VIII lisa artikli 9 lõikes 2 sätestatud meedet, osas, milles selle otsusega ei kohaldatud kõnealust meedet I. Barnetti suhtes, ja otsus, millega jäeti rahuldamata tema kaebus.
Õiguslik raamistik
Personalieeskirjade artiklis 52 on sätestatud:
„Ilma et see piiraks [personalieeskirjade] artikli 50 sätteid, jääb ametnik pensionile:
[…]
b)
tema oma taotluse põhjal selle kuu viimasel päeval, mille kohta on taotlus esitatud, kui ta on vähemalt 63‑aastane või kui ta on 55–63‑aastane ja vastab kohe makstava pensioni saamise tingimustele vastavalt [personalieeskirjade] VIII lisa artiklile 9. […]
[…]“.
Personalieeskirjade artikkel 77 näeb ette:
„Ametnikul, kes on teenistuses olnud vähemalt kümme aastat, on õigus saada vanaduspensioni. Tal on siiski õigus saada nimetatud pensioni teenistuse pikkusest olenemata, kui ta on üle 63 aasta vana, kui teda ei ole olnud võimalik tööle ennistada tema reservis viibimise ajal või kui ta on lahkunud teenistusest teenistuse huvides.
[…]
Pensioniiga saabub 63 aastaselt.“
Personalieeskirjade VIII lisa artikkel 9 on sõnastatud järgmiselt:
„1.   Enne 63‑aastaseks saamist teenistusest lahkuv ametnik võib taotleda, et tema vanaduspensioni hakataks maksma:
a)
edasilükatuna alates tema 63‑aastaseks saamise kalendrikuule järgneva kuu esimese päevast; või
b)
kohe, kui ta on saanud vähemalt 55‑aastaseks. Sel juhul vähendatakse vanaduspensioni summa võrra, mis arvutatakse ametniku vanuse põhjal pensioni saamise alguse ajal.
Pensioni vähendatakse 3,5% iga aasta kohta seni, kui ametnik ei ole veel omandanud õigust saada personalieeskirjade artiklis 77 nimetatud vanaduspensioni. Kui personalieeskirjade artiklis 77 nimetatud vanaduspensioni saamise õigust andva ea ja asjaomase isiku tegeliku vanuse vahe ületab kogu aastate arvu, lisatakse vähendusele üks aasta.
2.   Ametisse nimetav asutus või ametiisik võib teenistuse huvides otsustada üldiste rakendussätetega kehtestatud objektiivsete kriteeriumide ja läbipaistvate menetluste alusel mitte kohaldada asjaomaste ametnike suhtes ühtegi vähendust. Nende ametnike ja ajutiste teenistujate koguarv, kes jäävad pensionile, ilma et nende pensioni vähendataks igal aastal, ei ole suurem kui 10% kõikide institutsioonide ametnikest, kes on eelmisel aastal pensionile jäänud. Aastane protsendimäär võib kõikuda vahemikus 8‐12%, tingimusel et kahe aasta kogumäär on 20% ja võttes arvesse eelarvelist neutraalsust. Enne viie aasta möödumist esitab [Euroopa K]omisjon Euroopa Parlamendile ja [Euroopa Liidu N]õukogule hindamisaruande käesoleva meetme rakendamise kohta. Vajaduse korral teeb komisjon [ELTL] artikli 336 alusel ettepaneku kinnitada iga viie aasta järel maksimaalseks aastaseks maksimummääraks 5‐10% kõikide institutsioonide eelmisel aastal pensionile jäänud ametnikest.“
EMSK president võttis 13. märtsi 2009. aasta otsusega nr 192/09 A vastu üldised rakendussätted (edaspidi „üldised rakendussätted“), mida on osundatud personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõikes 2 (edaspidi „EMSK üldised rakendussätted“). EMSK üldised rakendussätted võeti vastu kahes keeleversioonis: prantsuse ja inglise keeles.
EMSK üldiste rakendussätete prantsuskeelses versioonis on sätestatud:
„[…]
5.
Selleks et neil oleks sellele õigus, peavad huvitatud ametnikud või ajutised teenistujad vastama järgmistele tingimustele:
—
olema teenistuses personalieeskirjade artikli 36 tähenduses;
—
olema vähemalt 55 aastat vana enne selle taotluses silmas peetava kalendriaasta lõppu, mille jooksul [personalieeskirjade] VIII lisa artikli 9 [lõikes 2] ette nähtud meedet kohaldatakse;
—
olema olnud ametniku või/ja teenistujana ühe [Euroopa Liidu] institutsiooni või asutuse personalieeskirjade artiklite 1a ja 1b tähenduses teenistuses vähemalt [viisteist] aastat. Teenistusajana võetakse arvesse ainult teenistusperioode personalieeskirjade artikli 36 tähenduses.
6.
Et teha kindlaks taotlused, mis vastavad kõige paremini teenistuse huvidele, ja tagada täielik läbipaistvus nende ametnike nimekirjade koostamisel, kelle suhtes võib meedet kohaldada, luuakse järgmine punktide andmise süsteem:
a)
asjaomase isiku vanus […]:
[…]
57 aastat või enam: 1,5 punkti;
58 aastat või enam: 2 punkti;
59 aastat või enam: 2,5 punkti;
60 aastat või enam: 3 punkti.
b)
tööstaaž […]:
15‐20 aastat kutsealast tegevust: 0,5 punkti;
üle 20 aasta kutsealast tegevust: 1 punkt;
üle 21 aasta kutsealast tegevust: 1,5 punkti;
üle 22 aasta kutsealast tegevust: 2 punkti;
üle 23 aasta kutsealast tegevust: 2,5 punkti;
üle 24 aasta kutsealast tegevust: 3 punkti;
üle 25 aasta kutsealast tegevust: 3,5 punkti;
üle 21 aasta kutsealast tegevust: 4 punkti.
c)
[viie]aastase ajavahemiku kohta, mis jõuab lõpule ennetähtaegse [pensioni] meetme kohaldamise aasta 31. detsembril, olemas olevates hindamisaruannetes antud punktide aritmeetiline keskmine […]:
kuni 3 punkti, viimane väärtus k.a: 0 punkti;
üle 3 punkti ja kuni 3,5 punkti, viimane väärtus k.a: 1 punkt;
[…]
üle 4 punkti ja kuni 4,5 punkti, viimane väärtus k.a: 3 punkti;
üle 4,5 punkti ja kuni 5 punkti, viimane väärtus k.a: 4 punkti.
Nende ametnike nimekirja koostamisel, kellel on õigus meetme kohaldamisele enda suhtes, võtab [ametisse nimetav asutus] arvesse punktide a + b + c summat, mis tuleneb eespool kirjeldatud süsteemist.
[…]
[Ametisse nimetav asutus] tohib sellest korrast kõrvale kalduda ainult erandjuhtudel ja ühiskomitee arvamuse põhjal, kusjuures selle komisjoniga konsulteeritakse kõikidel juhtudel.
7.
Vastavalt olemasolevatele võimalustele ja eespool nimetatud kriteeriumide põhjal koostab [ametisse nimetav asutus] nende ametnike ja teenistujate nimekirja, kelle suhtes võib meedet jooksval aastal kohaldada, võttes arvesse teenistuse huve. Seda nimekirja täiendatakse vajaduse korral täiendava reservnimekirjaga.
Nimekirjad avaldatakse institutsioonisiseselt ja nendest antakse kandidaatidele teada. Asjast huvitatud isikutel on aega [kümme] tööpäeva, et otsustada, kas nad soovivad oma kandidatuuri tagasi võtta. Kui mõni põhinimekirjas olev kandidaat võtab oma kandidatuuri tagasi, asendatakse ta täiendavas reservnimekirjas oleva kandidaadiga.
[…]“.
[Siin ja edaspidi on osundatud üldisi rakendussätteid tsiteeritud mitteametlikus tõlkes.]
EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunktis b on ühes joonealuses märkuses täpsustatud, et „tööstaaž“ vastab „[t]egelikele ja nõuetekohaselt tõendatud tööperioodidele, mis arvutatakse ennetähtaegse [pensioni] meetme kohaldamise aasta 31. [detsembri] seisuga“.
EMSK üldiste rakendussätete ingliskeelse versiooni punktis 6 on sätestatud:
„In order to identify which applications best serve the interests of the service and to ensure complete transparency in the drawing-up of the list of officials who can benefit from the facility, a following points system shall be established based on the following criteria:
[…]
b)
Length of employement […]
[…]“.
Euroopa Parlament, Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Komisjon, Euroopa Liidu Kohus ja Euroopa Liidu Kontrollikoda võtsid oma personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 üldised rakendussätted vastu vastavalt 6. oktoobril, 29. aprillil, 28. aprillil, 20. oktoobril ja 21. detsembril 2004.
Parlamendi personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 üldiste rakendussätete (edaspidi „parlamendi üldised rakendussätted“) artiklis 5 „Kandidatuuri arutamine personali [peadirektoraadi] ja selle talituse või fraktsiooni poolt, kuhu isik on määratud“, on sätestatud:
„[…]
4.   Teenistuse huvide seisukohast peetakse esmatähtsaks niisuguse ametniku taotlust, kelle suhtes kohaldatakse ümberkorraldusmeetmeid, mille institutsioon on otsustanud võtta: ametniku ametikohustuste lõppemine parajasti võetavate ümberkorraldusmeetmete tulemusena sel põhjusel, et ei leitud ühtegi uut ülesannet, mida ta võiks täita, ega ole neid ette näha ka lähitulevikus.
5.   Prioriteetsusgruppide […] ja nendevahelise prioriteetsuse järjekorra kindlaksmääramisel võtab talitus arvesse ka […] tööstaaži, mille kandidaat on Euroopa Parlamendis omandanud, ja tema vanust[.]
[…]“.
[Siin ja edaspidi on osundatud üldisi rakendussätteid tsiteeritud mitteametlikus tõlkes.]
Parlamendi üldiste rakendussätete artikli 6 „Valikumenetlus, mida personali [peadirektoraat] kohaldab“, lõikes 2 on nähtud ette:
„[Nende ametnike ja ajutiste teenistujate nimekirja puhul, keda personali peadirektoraadi peadirektor peab sobivaks, et lubada nad ennetähtaegselt pensionile], võetakse arvesse:
[…]
b)
teenistuse huve, eelkõige vajadust uuendada parlamendis oskusi […];
[…]“.
Nõukogu personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 üldiste rakendussätete (edaspidi „nõukogu üldised rakendussätted“) artiklis 5 on sätestatud:
„1.   Mõistet „teenistuse huvid“ hinnatakse, lähtudes järgmistest asjaoludest ja erinevatest teguritest:
—
teatavate talituste struktuurilise ümberkorraldamise vajadused;
—
vajadus uuendada või korraldada ümber oskusi, mis on nõukogu peasekretariaadis nõutavad, lähtudes talle antud uutest ülesannetest ja laienemisega seotud piirangutest.
2.   [Ametisse nimetav asutus] pöördub aegsasti ühiskomitee poole, et viimane esitaks oma arvamuse objektiivsete ja konkreetsete kriteeriumide kohta, mis võimaldavad kohaldada lõiget 1 asjaomasel jooksval aastal. Ühiskomitee esitab oma arvamuse [viieteistkümne] tööpäeva jooksul alates tema poole pöördumise kuupäevast.“ [mitteametlik tõlge]
Olles konsulteerinud vastavalt nõukogu üldiste rakendussätete artikli 5 lõikele 2 ühiskomiteega selle artikli lõikes 1 ette nähtud teenistuse huvide kriteeriumi rakendamise küsimuses, kehtestas nõukogu ametisse nimetav asutus 2004. aastaks järgmised kriteeriumid, millest töötajatele teatati 15. juuli 2004. aasta personaliteatega nr 105/04:
„a)
vastavalt [nõukogu] üldiste rakendussätete artiklile 5 teenistuse huvid, mida hinnatakse eelkõige järgmise põhjal:
—
teatavate talituste struktuurilise ümberkorraldamise vajadused,
—
vajadused uuendada või korraldada ümber oskusi, mis on nõukogu peasekretariaadis nõutavad, lähtudes talle antud uutest ülesannetest ja liidu laienemisega seotud piirangutest,
[50 punkti];
b)
tegelik tööstaaž Euroopa ühenduste institutsioonides,
[25 punkti];
c)
ametniku teened, võttes arvesse tema tööd institutsioonis ja kogu tema karjääri jooksul,
[25 punkti].“
[mitteametlik tõlge]
Komisjoni personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 üldiste rakendussätete (edaspidi „komisjoni üldised rakendussätted“) artiklis 5 „Kandidatuuri arutamine komisjoni talituste poolt“ on nähtud ette:
„[…]
2.   Iga talitus või peadirektoraat koostab igal aastal lõigetes 4, 5, 6 ja 7 kehtestatud kriteeriumide põhjal kandidaatide nimekirja.
Kõlbulikud kandidaadid jaotatakse kolme prioriteetsusgruppi selle põhjal, kas teenistuse huvid temaga seoses on suured, väikesed või ei ole neid üldse. […]
[…]
4.   Kui ametniku ametikohustuste puhul on täidetud järgmised kriteeriumid, loetakse, et tema taotlus on teenistuse huvide seisukohast prioriteetne:
a)
ümberkorraldusmeetmetega seotud kriteeriumid:
i)
ametniku ametikohustuste lõppemine parajasti võetavate ümberkorraldusmeetmete tulemusena sel põhjusel, et ei leitud ühtegi uut ülesannet, mida ta võiks täita, ega ole neid ette näha ka lähitulevikus;
ii)
niisuguste parajasti võetavate ümberkorraldusmeetmete kohaldamine, mis puudutavad kandidaati, kellele on tema oskuste tõttu raske leida uut ametikohta;
iii)
hiljutised ümberkorraldusmeetmed, mis puudutavad kandidaati ja eeldavad, et talle antakse uued ametikohustused, mis osutusid tema oskusi arvestades sobimatuks;
iv)
niisuguste ümberkorraldusmeetmete tõenäosus lähitulevikus, mis ilmselt puudutavad kandidaati, eelkõige siis, kui võib juhtuda, et asjaomase isiku ametikohustused kaotatakse järk-järgult või neid muudetakse olulisel määral või neid ei saa tema peadirektoraadis või talituses enam pidada prioriteetseks eesmärgiks ja uuele ametikohale määramine võib osutada tema oskuste laadi arvestades keerukaks;
v)
kandidaat töötab tundlikul ametikohal ja ta on sunnitud võtma kaheteistkümne järgneva kuu jooksul enda peale ametikohustusi, mille puhul ei ole kindlaks määratud sobivat ametikohta ega ole seda võimalik nimetatud ajavahemiku jooksul ka teha;
b)
kandidaadi oskustega seotud kriteeriumid:
—
kui ametikoha uued nõuded ei vasta enam kandidaadi võimetele ja oskustele ning uuele ametikohale määramine võib osutuda keerukaks.
[…]
6.   Lõikes 2 osundatud prioriteetsusgruppide ja nendevahelise prioriteetsuse järjekorra kindlaksmääramisel võib talitus võtta arvesse ka […] tööstaaži, mille kandidaat on komisjonis omandanud, ja/või tema positiivset panust talituse ja/või komisjoni töösse.
[…]“.
[mitteametlik tõlge]
Euroopa Kohtu personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 üldiste rakendussätete (edaspidi „Euroopa Kohtu üldised rakendussätted“) artikli 5 teises lõigus on sätestatud:
„Ühiskomitee edastab [viieteistkümne] tööpäeva jooksul alates tema poole pöördumisest ametisse nimetavale asutusele nende ametnike ja ajutiste teenistujate nimekirja – milles kandidaadid on esitatud prioriteetsuse järjekorras ‐, keda ta peab teenistuse huvidest lähtudes isikuteks, kelle suhtes võib meedet kohaldada. See nimekiri koostatakse eelkõige järgmiste objektiivsete kriteeriumide põhjal:
—
asjaomase isiku tööalane olukord muu hulgas talitust ümber korraldavate meetmete võtmise tulemusena
—
vanus
—
tööstaaž
[…]“.
[mitteametlik tõlge]
Kontrollikoja personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 üldiste rakendussätete (edaspidi „kontrollikoja üldised rakendussätted“) artikkel 5 on sõnastatud järgmiselt:
„[…]
Ühiskomitee edastab [viieteistkümne] tööpäeva jooksul alates tema poole pöördumisest ametisse nimetavale asutusele nende ametnike ja ajutiste teenistujate nimekirja, keda ta peab teenistuse huvidest lähtudes isikuteks, kelle suhtes võib meedet kohaldada. See nimekiri koostatakse eelkõige järgmiste objektiivsete kriteeriumide põhjal prioriteetsuse järjekorras:
—
asjaomase isiku tööalane olukord muu hulgas talitust ümber korraldavate meetmete võtmise tulemusena
—
asjaomase isiku panus institutsiooni töösse
—
vanus
—
tööstaaž Euroopa ühenduste institutsioonides
—
asjaomase isiku isiklik või perekondlik olukord.
[…]“.
[mitteametlik tõlge]
Vaidluse aluseks olevad asjaolud
Hageja asus EMSK teenistusse 1. märtsil 1982 ajutise teenistujana. 1. juunil 1982 võeti ta tööle katseajal oleva ametnikuna ja seejärel, 1. detsembril 1982 nimetati ta alaliselt ametisse.
Prantsuse ja inglise keeles avaldatud 18. märtsi 2013. aasta personaliteatega (edaspidi „18. märtsi 2013. aasta teade“) paluti EMSK nendel töötajatel, kes on huvitatud võimalusest minna pensionile ennetähtaegselt ilma pensioniõiguste vähendamiseta, anda sellest teada, esitades oma kandidatuuri hiljemalt 7. aprillil 2013. Selles teates oli märgitud, et 2013. aastal võimaldatakse seda kahele töötajale.
Kaheksa EMSK töötajat, nende hulgas hageja, esitasid oma kandidaatuuri määratud tähtaja jooksul.
EMSK ametisse nimetav asutus koostas 11. juuli 2013. aasta otsusega nende kahe isiku nimekirja, kelle suhtes kohaldatakse 2013. aastal personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõikes 2 ette nähtud meedet ning kelleks käsitletaval juhul on X ja Y.
Hageja esitas 14. augusti 2013. aasta kirjaga personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 alusel kaebuse EMSK ametisse nimetava asutuse 11. juuli 2013. aasta otsuse peale, millega koostati nende kahe isiku nimekiri, kes lubatakse 2013. aastal ennetähtaegselt pensionile ilma pensioniõiguste vähendamiseta, sest tema nime selles nimekirjas ei olnud ja seega oli tema 19. märtsil 2013 esitatud kandidatuur tagasi lükatud (edaspidi „vaidlustatud otsus“).
See kaebus jäeti EMSK ametisse nimetava asutuse 9. detsembri 2013. aasta otsusega rahuldamata (edaspidi „kaebuse rahuldamata jätmise otsus“). Sellele otsusele olid lisatud kaks tabelit, millest esimene näitas X‑ile ja Y‑ile ning hagejale EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunktide a, b ja c kohaselt antud punkte ning antud punktide kogusummasid ‐ mis olid vastavalt 9,5 punkti, 9,5 punkti ja 8,5 punkti – ning teine näitas kandidaatide pingerida; selle teise tabeli järgi asetus hageja kolmandale kohale X‑i ja Y‑i järele.
Hageja saadeti tema enda taotlusel pensionile alates 1. jaanuarist 2014 ja seega tema pensioniõigusi vähendati.
Poolte nõuded ja menetlus
Hageja palub Avaliku Teenistuse Kohtul:
„[–] […] tühistada EMSK otsus, mille järgi ei kohaldatud [tema] suhtes […] 2013. aastal personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõikes 2 ette nähtud meedet, […] niisugusena, nagu seda keeldumisotsust täpsustati [11. juuli 2013. aasta otsusega, millega koostati nende kahe isiku nimekiri, kes lubatakse 2013. aastal ennetähtaegselt pensionile ilma pensioniõigusi vähendamata, ja kaebuse rahuldamata jätmise otsusega] […];
[–] […] mõista kohtukulud välja [EMSK‑lt]“.
EMSK palub Avaliku Teenistuse Kohtul:
—
tunnistada hagi vastuvõetavaks, kuid põhjendamatuks;
—
mõista kohtukulud välja hagejalt.
EMSK‑l paluti kohtukantselei 6. märtsi 2015. aasta kirjaga vastata menetlust korraldavatele meetmetele, mida ta ka tegi.
Parlamendil, nõukogul, komisjonil, Euroopa Kohtul ja kontrollikojal paluti samuti kohtukantselei 6. märtsi 2015. aasta kirjadega vastata menetlustoimingule ja konkreetselt esitada personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 üldised rakendussätted, mille nende vastavad ametisse nimetavad asutused olid vastu võtnud. Need institutsioonid täitsid selle nõude.
Õiguslik käsitlus
Hagi ese
Oma esimese nõudega palub hageja peale vaidlustatud otsuse tühistamise tühistada ka kaebuse rahuldamata jätmise otsus.
Tuleb meenutada, et formaalselt kaebuse rahuldamata jätmise otsuse peale suunatud nõuded toovad kaasa Avaliku Teenistuse Kohtu poole pöördumise otsuse suhtes, mille peale kaebus esitati, kui kaebuse rahuldamata jätmise otsusel kui niisugusel ei ole iseseisvat sisu (vt selle kohta kohtuotsus, 17.1.1989, Vainkler vs. parlament,
293/87
,
EU:C:1989:8
, punkt
, ja kohtuotsus, 15.9.2011, Munch vs. Siseturu Ühtlustamise Amet,
F‑6/10
,
EU:F:2011:139
, punkt
).
Käsitletaval juhul tõdeb Avaliku Teenistuse Kohus, et vaidlustatud otsuses ei ole esitatud põhjendusi, miks hageja suhtes ei kohaldatud personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõikes 2 ette nähtud meedet, ning et nende ametnike nimekiri, kelle suhtes eespool osundatud meedet kohaldati, puudutab hagejat ainult kaudselt, sest teda selles nimekirjas ei ole. Kaebuse rahuldamata jätmise otsusega kinnitati ainult vaidlustatud otsust ja täiendati seda, esitades põhjused, miks kanti nende nimekirja, kelle suhtes meedet kohaldatakse, X ja Y, kui ka põhjused, miks hageja sellest nimekirjast välja jäeti.
Niisugusel juhul analüüsitakse tõesti esialgse huve kahjustava akti õiguspärasust, võttes arvesse kaebuse rahuldamata jätmise otsuses esitatud põhjendusi, kusjuures loetakse, et need põhjendused langevad kokku selle esialgse akti põhjendustega (kohtuotsus, 9.12.2009, komisjon vs. Birkhoff,
T‑377/08 P
,
EU:T:2009:485
, punktid
ja
ning seal viidatud kohtupraktika).
Järelikult ei ole nõudel tühistada kaebuse rahuldamata jätmise otsus iseseisvat sisu ja hagi tuleb käsitada nii, et see on esitatud vaidlustatud otsuse peale, mille põhjendusi on täpsustatud kaebuse rahuldamata jätmise otsusega.
Sisulised küsimused
Hageja põhjendab oma hagi kahe väitega. Esimese väite kohaselt ‐ mille ta esitab esimese võimalusena ‐ on EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkti b tõlgendamisel rikutud õigusnormi. Teise väite kohaselt ‐ mis on esitatud teise võimalusena juhuks, kui Avaliku Teenistuse Kohus peaks esimese väite tagasi lükkama, ‐ on EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkt b õigusvastane.
Esimese võimalusena esitatud esimene väide, mille kohaselt on EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkti b tõlgendamisel rikutud õigusnormi
– Poolte argumendid
Hageja väidab esimese võimalusena, et X ja Y ning tema said erineva arvu punkte seetõttu, et EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkti b tõlgendati valesti. Punktide andmisel selles õigusnormis ette nähtud tööstaaži kriteeriumist lähtudes võttis EMSK nimelt arvesse X‑i ja Y‑i kogu kutsealast tegevust – nii liidu institutsioonides kui ka väljaspool –, ehkki arvesse oleks pidanud võtma üksnes teenistusaastaid liidu institutsioonides. Kui EMSK oleks tõlgendanud eespool viidatud punkti 6 alapunkti b õigesti, oleks hageja asetunud esimesele kohale, sest ta oli asunud liidu institutsioonidesse tööle mitu aastat enne X‑i ja Y‑it.
Hageja põhjendab oma esimest väidet mitme argumendiga. Esiteks väidab ta, et EMSK üldiste rakendussätete punkte 5 ja 6 tuleb tõlgendada üksteise järel ning et nendes on mõlemas tingimata silmas peetud liidu institutsioonides või asutustes töötatud aastaid.
Teiseks väidab hageja, et tõlgendus, mille soovitab valida EMSK ning mille kohaselt hõlmavad vastavalt EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkti b prantsus‑ ja ingliskeelses versioonis kasutatud väljendid „durée de l’activité professionnelle“ ja „length of employment“ kogu kutsealast tegevust, millega kandidaadid, kes soovivad minna ennetähtaegselt pensionile ilma pensioniõiguste vähendamiseta, on oma elu jooksul tegelenud, muudab selles õigusnormis ette nähtud kõikide punktide andmise võimaluste kasutamise praktiliselt võimatuks, sest see viib peaaegu vältimatult selleni, et iga kandidaat saab selles kriteeriumis ette nähtud maksimumarvu punkte.
Kolmandaks kinnitab hageja, et väljendi „length of employment“ kasutamine EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkti b ingliskeelses versioonis näitab, et silmas peetakse ainult nende kandidaatide teenistust liidu institutsioonides, kes soovivad minna ennetähtaegselt pensionile ilma pensioniõiguste vähendamiseta. Lisaks on 18. märtsi 2013. aasta teate ingliskeelses versioonis kasutatud väljendit „length of service“ seal, kus prantsuskeelses versioonis on kasutatud väljendit „durée de [l’]activité professionnelle“, mis kinnitab veelgi, et EMSK on kohustatud võtma arvesse ainult liidu institutsioonides töötatud aastaid.
Neljandaks väidab hageja, et EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkti b tõlgendus, mille soovitab valida EMSK, võib tekitada olukorra, kus väljaspool liidu institutsioone aset leidnud kutsealase tegevuse aastaid võetakse nendes institutsioonides töötatud aastatega võrdselt arvesse ka siis, kui töönädala kestus oli piiratud. Niisugune olukord võib aga viia võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumiseni, sest on võimalik, et selle tulemusena „omandatakse soodustus, mis seisneb selles, et sama tööperioodi eest saadakse täiendavaid pensioniõigusi“.
Viiendaks ja viimaseks leiab hageja, et võttes arvesse lahknevust EMSK üldiste rakendussätete kahe keeleversiooni vahel, tuleb EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkti b tõlgendada, lähtudes selle regulatsiooni üldisest ülesehitusest ja eesmärgist, millesse see õigusnorm kuulub. Seega ei ole mingit põhjust arvata, et EMSK tahtis anda väljaspool liidu institutsioone omandatud töökogemusele ja teenistusele nendes institutsioonides sama kaalu. Vastupidi, tõenäolisem on, et EMSK soovis soodustada ametnikke, kes pühendasid suure osa oma tööalasest elust tema või teiste liidu institutsioonide teenistusele, nende ametnike ees, kes on töötanud liidu institutsioonides lühemat aega. Niisugusest kriteeriumist on pealegi lähtunud parlament, nõukogu ja Euroopa Kohus.
EMSK väidab esiteks vastu, et EMSK üldiste rakendussätete punktid 5 ja 6 on sõnastatud meelega erinevalt. EMSK üldiste rakendussätete punktis 5 on nõutud, et kandidaadil, kes taotleb personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõikes 2 ette nähtud meetme kohaldamist enda suhtes, oleks täitunud 15 „teenistusaastat“ liidu ametniku või teenistujana, samas kui EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunktis b on kasutatud meelega väljendit „kutsealane tegevus“ – väljend, mida on kasutatud mitu korda personalieeskirjades nende erinevate kutsealaste tegevuste tähistamiseks, millega asjaomane ametnik või töötaja tegeles väljaspool liidu institutsioone.
Teiseks arvab EMSK, et EMSK üldiste rakendussätete punktidel 5 ja 6 on erinev ulatus. EMSK üldiste rakendussätete punktis 5 on määratud kindaks kriteeriumid, millele peavad vastama kandidaadid, et neil oleks õigus minna ennetähtaegselt pensionile ilma pensioniõiguste vähendamiseta, samas kui nende üldiste rakendussätete punktis 6 on kehtestatud valikukriteeriumid, mis võimaldavad väljavalitud kandidaatide vahel valikut teha.
Kolmandaks kinnitab EMSK, et hageja väide viib võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumiseni, sest selle tulemusena soodustatakse ametnikke ja teenistujaid, kes on asutajaliikmesriikide või liiduga väga vara ühinenud riikide kodanikud.
Neljandaks arvab EMSK, et EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkti b 4. joonealune märkus (vt käesoleva kohtuotsuse punkt 7) näitab, et selle õigusnormi kohaldamisel on lubatud võtta arvesse kandidaadi kõiki kutsealaseid tegevusi, sealhulgas neid, millega ta tegeles väljaspool liidu institutsioone. Et selles joonealuses märkuses on viidatud „[t]egelikele ja nõuetekohaselt tõendatud tööperioodidele“, saab see osundada ainult töökogemusele, mis omandati väljaspool liidu institutsioone, sest ametniku tööalast karjääri liidu institutsioonides ei ole vaja institutsioonile tõendada, kuna viimasel on kõik vajalikud tõendid selle karjääri kohta.
Viiendaks rõhutab EMSK, et nii väljend „durée de l’activité professionnelle“ EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkti b prantsuskeelses tekstis kui ka sellele vastav väljend „[l]ength of employment“ ingliskeelses versioonis kinnitavad tema seisukohta, et arvesse võib võtta kandidaadi ükskõik missugust töökogemust, sealhulgas kutsealane tegevus, millega tegeldi väljaspool liidu institutsioone. Mis puudutab 18. märtsi 2013. aasta teate ingliskeelset versiooni, siis väljendit „length of service“ kasutati seal, kus prantsuskeelses versioonis on „durée de [l’]activité professionnelle“, ekslikult. Igal juhul ei saa niisugune viga personaliteates tekitada mingit õigust: ainus autentne tekst on – ükskõik kas prantsuse või inglise keeles – EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkt b.
Kuuendaks vaidlustab EMSK väite, et EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkti b temapoolne tõlgendus võib tuua kaasa võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumise, sest kõnesolev meede ei võimalda anda täiendavaid pensioniõigusi ametnikule, kes on töötanud väljaspool liidu institutsioone, vaid võimaldab sellel ametnikul ainult ennetähtaegselt pensionile minna ilma pensioniõiguste vähendamiseta.
Seitsmendaks ja viimaseks leiab EMSK – viidates Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikale selles küsimuses –, et EMSK üldiste rakendussätete prantsus‑ ja ingliskeelne versioon ei ole lahknevad ning et igal juhul näitavad EMSK üldiste rakendussätete üldine ülesehitus ja eesmärk just, et nende punkti 6 alapunkti b temapoolne tõlgendus on õige.
– Avaliku Teenistuse Kohtu hinnang
Kaebuse rahuldamata jätmise otsusele lisatud kahest tabelist ilmneb, et X ja Y paigutati mõlemad võrdselt esimesele kohale, kusjuures kummagi keskmine hinne oli 4,30 ja nad said kumbki kokku 9,5 punkti, millest 2,5 punkti selle eest, et neil täitus 31. detsembriks 2013 59 eluaastat; 4 punkti oma tööstaaži eest, mis oli X‑il 33 ja Y‑il 26 aastat, ning 3 punkti oma hindamisaruannete eest. Hageja paigutati vahetult X‑i ja Y‑i järele kolmandale kohale, sest tema keskmine hinne oli 4,50 ja ta sai kokku 8,5 punkti, s.o 1,5 punkti selle eest, et tal täitus 31. detsembriks 2013 57 eluaastat, 4 punkti oma tööstaaži eest, milleks oli 31 aastat, ja 3 punkti oma hindamisaruannete eest.
Kohtutoimikust ilmneb, et X ja Y asusid mõlemad liidu institutsioonidesse tööle 1991. aastal. Et nad läksid pensionile 2013. aastal, oli X seega töötanud liidu institutsioonides igal juhul 22 aastat ja Y veidi alla 23 aasta. Mis puudutab hagejat, siis on kindel, et tema töötas EMSK‑s 31 aastat.
Et määrata kindlaks punktid, mis tuleb anda X‑i ja Y‑i – vastavalt 33 ja 26 aastat – tööstaažiga seotud kriteeriumi kohaselt, lisas EMSK seega nende kutsealase tegevuse aastad, mis neil olid täitunud väljaspool liidu institutsioone, juurde nende aastatele institutsioonide teenistuses, mida oli käsitletaval juhul veidi alla 23 aasta ja igal juhul üle 22 aasta. Kui EMSK oleks aga võtnud arvesse ainult nende teenistusaastaid liidu institutsioonides, oleksid X ja Y saanud selle kriteeriumi põhjal ainult 2 punkti, mis oleks andnud neile kokku 7,5 punkti ja mille tulemusena oleks hageja asetunud esimesele kohale.
Järelikult kerkib küsimus, kas EMSK võis EMSK üldiste rakendussätete artikli 6 punktis b ette nähtud kandidaatide tööstaaži arvutamisel arvesse võtta kandidaatide kogu töökogemust, mille nad olid omandanud nii liidu institutsioonides kui ka väljaspool neid, või võis ta võtta arvesse ainult liidu institutsioonides täitunud teenistusaastaid.
Avaliku Teenistuse Kohus tõdeb selles küsimuses esiteks, et 18. märtsi 2013. aasta teate prantsuskeelses versioonis on kasutatud väljendit „durée de [l’]activité professionnelle“ seal, kus ingliskeelses versioonis on kasutatud väljendit „length of service“, mis tähendab teenistuse kestust aastates. See keeleline erinevus ei saa aga tekitada hagejale mingit õigust, sest 18. märtsi 2013. aasta teade on EMSK üldiste rakendussätete rakendusmeede ja seega nende rakendussätete suhtes alama astme õigusnorm. Teiseks märgib Avaliku Teenistuse Kohus, et väljendid „durée de l’activité professionnelle“ ja „length of employement“ EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkti b prantsus‑ ja ingliskeelses versioonis ei ole lahknevad, vaid nende sõnastus ei võimalda anda selget vastust eelmises punktis esitatud küsimusele. Seega tuleb EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkti b tõlgendada teleoloogiliselt ja selle kontekstist lähtudes.
EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkti b niisuguse tõlgenduse puhul on nõutav, et see oleks kooskõlas ülimuslike õigusnormidega ja eelkõige personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõikega 2 (vt selle kohta kohtuotsus, 12.9.2006, De Soeten vs. nõukogu,
F‑86/05
,
EU:F:2006:87
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika), mille tõttu peab Avaliku Teenistuse Kohus analüüsima eeskätt selle viimase õigusnormi
ratio legis
’t.
Selles küsimuses märgib Avaliku Teenistuse Kohus, et kaks dokumenti, mis on koostatud personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 ettevalmistava materjalina ja mille nõukogu esitas vastuseks menetlustoimingutele, annavad teavet selle õigusnormi eesmärgi kohta. Näiteks nõukogu eesistuja 19. mai 2003. aasta teate nr 9522/03 kohaselt, mis sisaldab nõukogu eesistuja ettepanekut nõukogule personalieeskirjade uuesti läbivaatamise küsimuses, on kõnesoleva sätte „eesmärk hõlbustada personalijuhtimist, eelkõige väikestes institutsioonides“. Nõukogu eesistuja 26. septembri 2003. aasta teate nr 12957/03 järgi, millega kiidetakse heaks kooskõlastuskomisjoni tulemused personalieeskirjade uuesti läbivaatamise raames ja mis saadeti alaliste esindajate komiteele, peab see säte „tagama institutsioonidele sobiva paindlikkuse, eelkõige seoses [liidu] laienemise protsessiga“. Avaliku Teenistuse Kohus märgib, et seejärel võeti vastu nõukogu 22. märtsi 2004. aasta määruse (EÜ, Euratom), millega muudetakse Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirju ja Euroopa ühenduste muude teenistujate teenistustingimusi (
EÜT L 124, lk 1
; ELT eriväljaanne 01/02, lk 130), põhjendus 33, milles on nähtud ette, et „[ennetähtaegselt pensionile jäämise korda käsitlev] säte peaks olema kavandatud eelkõige personalijuhtimise hõlbustamiseks väiksemates institutsioonides“.
Avaliku Teenistuse Kohus leiab, et personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2
ratio legis
on hõlbustada personalijuhtimist liidu institutsioonides, võimaldades ennetähtaegset pensionileminekut ilma pensionõiguste vähendamiseta. Selle sätte eesmärk ei ole niisiis soodustada ametnikke või teenistujaid, kellel on oma tööelu lõpuks pikem teenistusaeg liidu institutsioonides kui neil, kelle teenistusaeg liidu institutsioonides on lühem seetõttu, et nende tööstaaž on suuremas osas kui esimesena mainitud isikutel omandatud väljaspool institutsioone.
Teiseks tuleb märkida, et vastavalt personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõikele 2 võib ennetähtaegselt pensionile ilma pensionõiguste vähendamiseta personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 alusel lubada ainult „teenistuse huvides“. Selles küsimuses on otsustatud, et teenistuse huve tuleb hinnata objektiivsete kriteeriumide põhjal ja läbipaistvate menetluste kohaselt, mis on üldiste rakendussätetega eelnevalt kehtestatud, ning et seadusandja soovis piiritleda administratsiooni hindamisruumi teenistuse huvide küsimuses. On ka otsustatud, et personalieeskirjadejärgse soodustuse tähtsus ja tagatised, mille seadusandja on selle andmisel ette näinud, õigustavad seda, et liidu kohus teostab kriteeriumide põhjal, mille institutsioonid on ise kindlaks määranud, täpset kontrolli hinnangu üle, mille ametisse nimetav asutus teenistuse huvidele andis (kohtuotsus, 12.9.2006, De Soeten vs. nõukogu,
F‑86/05
,
EU:F:2006:87
, punkt
). Iga liidu institutsioon võtab üldiste rakendussätetega vastu ennetähtaegset pensionile lubamist ilma pensioniõiguste vähendamiseta õigustavate teenistuse huvide oma määratluse.
Personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõikest 2 ilmneb ka, et seadusandja soovis jätta kõigi liidu institutsioonide ametisse nimetavatele asutustele kaalutlusõiguse seoses kriteeriumidega, mida kasutatakse ilma pensionõigusi vähendamata ennetähtaegselt pensionile lubatavate ametnike ja teenistujate väljavalimiseks, tingimusel et need kriteeriumid on objektiivsed ja eelnevalt kehtestatud. Eespool nimetatud sättes ei ole seega nõutud, et kõik liidu institutsioonid võtaksid vastu ühised kriteeriumid kandidaatide vahel valiku tegemiseks. EMSK märgib õigesti, et kui seadusandja tahe oleks olnud niisugune, oleks ta saanud kohustada institutsioone kehtestama need vastastikusel kokkuleppel või oleks ta võinud need sätestada otse personalieeskirjades – mida ta ei teinud. Et ei ole olemas ka õiguse üldpõhimõtet, mis kohustanuks kõiki liidu institutsioone valima personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 üldiste rakendussätete vastuvõtmisel samad kriteeriumid, tuleb järeldada, et iga liidu institutsioon võis oma vastavates üldistes rakendussätetes vabalt kindlaks määrata need teenistuse huvid, mis õigustavad ennetähtaegselt pensionile lubamist ilma pensioniõiguste vähendamiseta, ning kehtestada objektiivsed kriteeriumid, mis on tema arvates sobivad valiku tegemisel nende kandidaatide hulgast, kes taotlevad selle meetme kohaldamist enda suhtes.
Et viidatud personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõige 2 ei kohusta institutsioone võtma arvesse liidu institutsioonides omandatud tööstaaži kui objektiivset kriteeriumi, mis võimaldaks teha valiku ilma pensionõigusi vähendamata ennetähtaegselt pensionile minna soovijate vahel, kuid samas ei keela see säte institutsioonidel seda teha, siis ei ole välistatud, et institutsioon kasutab oma hindamisruumi, kehtestades personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 üldistes rakendussätetes muude kriteeriumide hulgas kriteeriumina ka tööstaaži liidu institutsioonide teenistuses. Niisuguse valiku tulemusena on eelis seega ametnikel, kes on töötanud rohkem aastaid liidu institutsioonide teenistuses, ‐ eelis, mis tagab neile parema positsiooni nende kandidaatide pingereas, kes on taotlenud personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõikes 2 ette nähtud meetme kohaldamist enda suhtes, kui kolleegidel, kes on töötanud vähem liidu institutsioonides.
Niisuguse valiku on muide teinud – nagu ilmneb käesoleva kohtuotsuse punktidest 9–16 – parlament, nõukogu, komisjon, Euroopa Kohus ja kontrollikoda. Mis puudutab parlamenti ja komisjoni, siis parlamendi üldiste rakendussätete artikli 5 lõikes 5 ja komisjoni üldiste rakendussätete artikli 5 lõikes 6 on mõlemas sätestatud, et asjaomases institutsioonis omandatud tööstaaž kujutab endast ühte kriteeriumi, mida kandidaatide väljavalimisel tuleb arvesse võtta. Nõukogu ja kontrollikoja osas ilmneb nõukogu personaliteate nr 105/04 punktist 3 ja kontrollikoja üldiste rakendussätete artiklist 5, et tööstaaži ükskõik missuguses liidu institutsioonis võetakse arvesse. Mis puudutab Euroopa Kohut, siis Euroopa Kohtu üldiste rakendussätete artiklis 5 on sätestatud, et „tööstaaž“ kujutab endast ühte objektiivset kriteeriumi. Kui Avaliku Teenistuse Kohus teda menetlustoimingu raames küsitles, täpsustas Euroopa Kohus, et see termin ei hõlma mitte ainult ametniku teenistusperioode Euroopa Kohtu teenistuses, vaid ka teenistusperioode liidu teiste institutsioonide teenistuses.
Et eelmises punktis nimetatud institutsioonide valik ei ole EMSK‑le kuidagi siduv, on tal õigus kasutada hindamisruumi, kehtestades oma personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 üldistes rakendussätetes kandidaatide väljavalimise objektiivseks kriteeriumiks asjaomaste isikute kogu tööstaaži, piirdumata ainult kutsealase tegevusega liidu institutsioonides.
Esitatud kaalutlustest lähtudes tuleb küsimusele, kas niisuguse tööstaaži arvutamisel, nagu on nähtud ette EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunktis b, võib EMSK arvesse võtta kandidaatide kogu töökogemust nii liidu institutsioonides kui ka väljaspool institutsioone, vastata jaatavalt.
Tuleb veel lisada, et seda järeldust ei lükka ümber hageja argument, et EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkti b niisugune tõlgendus võib tuua kaasa võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumise, sest väljavalitud kandidaatidele, kes tegelesid kutsealase tegevusega ka väljaspool liidu institutsioone, antakse „sama teenistusperioodi eest täiendavaid pensioniõigusi“.
Et pensioniõigused arvutatakse liidu institutsioonides töötatud teenistusaastate põhjal, võttes arvesse ülekantud siseriiklikke pensioniõigusi, kui neid on, ei anna see, kui ennetähtaegselt pensionile ilma pensioniõiguste vähendamiseta lubatakse ametnik, kes võib tugineda kutsealasele tegevusele väljaspool liidu institutsioone, täiendavaid pensioniõigusi võrreldes niisuguse ametniku olukorraga, kes läheb samuti ennetähtaegselt pensionile ilma pensioniõiguste vähendamiseta ja omandas kogu oma töökogemuse liidu institutsioonides.
Kõike eespool esitatut arvestades tuleb käesolev väide põhjendamatuse tõttu tagasi lükata. Seega tuleb teha otsus väite kohta, mille hageja esitas teise võimalusena.
Teise võimalusena esitatud teine väide, mille kohaselt on EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkt b õigusvastane
– Poolte argumendid
Teise võimalusena väidab hageja, et kui EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkti b tuleb tõlgendada nii, et see hõlmab ka tööd väljaspool liidu institutsioone, on see õigusvastane. Ehkki institutsioonidel on teatav hindamisruum nende objektiivsete kriteeriumide kindlaksmääramisel, mille nad personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 alusel vastu võtavad, on lisaks vaja, et need kriteeriumid oleksid kehtestatud teenistuse huvidest lähtudes. Et teenistuse huvides on tõesti ainult teenistus liidu institutsioonides, mitte töö väljaspool institutsioone, on EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunktiga b eiratud personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõiget 2.
Kohtuistungil väitis hageja selles küsimuses, et EMSK oli kohustatud võtma vastu objektiivsed kriteeriumid, lähtudes enda konkreetsetest teenistuse huvidest, ning et liidu kohus peab saama teostada nende teenistuse huvide õiguspärasuse kontrolli. Ta rõhutas, et liidu kohus peab teadma, missugused need teenistuse huvid on, ning analüüsima, kas EMSK kehtestatud objektiivsed kriteeriumid võimaldavad neid huve teenida. Käsitletaval juhul ei ole EMSK üldistes rakendussätetes aga midagi, mis võimaldaks hinnata, missuguseid teenistuse huve EMSK järgib, kui kohaldab oma üldiste rakendussätete punkti 6 alapunktis b ette nähtud tööstaaži kriteeriumi.
EMSK väidab vastu, et tal on teenistuse huvides meetmeid võttes ulatuslik kaalutlusõigus ja et liidu kohus peab diskrimineerimiskeelu põhimõtte järgimist kontrollides piirduma selle kontrollimisega, ega EMSK ei ole teinud vahet meelevaldselt või viisil, mis on ilmselges vastuolus teenistuse huvidega. EMSK jätkab, et tema üldiste rakendussätete punktis 6 toodud objektiivsed kriteeriumid ei ole meelevaldsed ega teenistuse huvidega vastuolus.
– Avaliku Teenistuse Kohtu hinnang
Nagu on märgitud käesoleva kohtuotsuse punktides 55 ja 56, võib isiku personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 alusel ilma pensioniõiguste vähendamiseta ennetähtaegselt pensionile lubada siis, kui see on põhjendatud teenistuse huvides – mainitud huvi määratleb iga liidu institutsioon vabalt oma personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 üldistes rakendussätetes. Seejärel peab ametisse nimetav asutus kandidaatide vahel valiku tegemiseks nägema ette objektiivsed kriteeriumid ja läbipaistvad menetlused, mis peavad samuti olema kehtestatud personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 üldistes rakendussätetes, ja neid kohaldama.
Selles küsimuses tõdeb Avaliku Teenistuse Kohus, et parlamendi, nõukogu, komisjoni, Euroopa Kohtu ja kontrollikoja üldised rakendussätted sisaldavad tõesti teenistuse huvide määratlust personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 tähenduses. Näiteks parlamendi üldiste rakendussätete artikli 5 lõikes 4 on viidatud ümberkorraldusmeetmetele, mille parlament on otsustanud võtta, ja eelkõige ametniku ametikohustuste lõppemisele parajasti võetavate ümberkorraldusmeetmete tulemusena sel põhjusel, et ei leitud ühtegi uut ülesannet, mida ta võiks täita, ega ole neid ette näha ka lähitulevikus. Ka nõukogu üldiste rakendussätete artikli 5 lõikes 1 on sätestatud, et mõistet „teenistuse huvid“ hinnatakse, lähtudes niisugustest asjaoludest ja erinevatest teguritest nagu teatavate talituste struktuurilise ümberkorraldamise vajadused ning vajadus uuendada või korraldada ümber oskusi, mis on nõukogu peasekretariaadis nõutavad, lähtudes talle antud uutest ülesannetest ja liidu laienemisega seotud piirangutest. Komisjoni üldiste rakendussätete artikli 5 lõikes 4 on teenistuse huvide hindamiseks määratud kindlaks kriteeriumid, mis on seotud niisuguste ümberkorraldusmeetmetega nagu käimasolevad ümberkorraldusmeetmed. Mis puudutab Euroopa Kohut ja kontrollikoda, siis Euroopa Kohtu üldiste rakendussätete artiklis 5 ja kontrollikoja üldiste rakendussätete artiklis 5 on teenistuse huvidena määratletud teenistuse ümberkorraldamist.
Seejärel tõdeb Avaliku Teenistuse Kohus, et eelmises punktis nimetatud viie institutsiooni üldistes rakendussätetes on kindlaks määratud objektiivsed kriteeriumid, mis võimaldavad anda ühtedele kandidaatidele teiste ees eelise, näiteks nende vanus, töökogemuse pikkus või ka isiklik ja perekondlik olukord ning menetlus, mida kandidaadid ja institutsioon peavad järgima.
Seevastu EMSK üldiste rakendussätete punktis 6 on nähtud ette: „[e]t teha kindlaks taotlused, mis vastavad kõige paremini teenistuse huvidele, ja tagada täielik läbipaistvus nende ametnike nimekirjade koostamisel, kelle suhtes võib meedet kohaldada, luuakse […] punktide andmise süsteem“. EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 kohaselt võetakse selles punktide andmise süsteemis arvesse asjaomase isiku vanust (EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkt a), tema tööstaaži (EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkt b), mida tuleb ‐ nagu on leitud käesoleva kohtuotsuse punktis 60 – mõista nii, et see hõlmab asjaomase isiku kogu töökogemust, ja viie viimase aasta hindamisaruannete punktide aritmeetilist keskmist (EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkt c).
EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 sõnastusest ilmneb seega, et EMSK on ainult kindlaks määranud kriteeriumid, mis puudutavad esiteks kandidaatide vanust, kutsetegevuse kestust ja teeneid viimastel teenistusaastatel EMSK‑s või institutsioonides, – kriteeriumid, mis peavad aitama lihtsalt kandidaatide vahel valikut teha, ning teiseks menetluse, mida viimased peavad oma taotluste esitamisel ja ametisse nimetav asutus oma otsuse tegemisel järgima, kuid ta ei ole määratlenud teenistuse huve, mis õigustavad personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõikes 2 ette nähtud meetme kohaldamist.
EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 sõnastuse äsja läbi viidud analüüs näitab, et EMSK arvas, et selle asutuse teenistuse huvides on soodustada seda, et vanimad ametnikud, kes on oma karjääri jooksul kõige kauem töötanud ja on saanud oma viimastes hindamisaruannetes kõige rohkem punkte, saaksid minna ennetähtaegselt pensionile. Need kriteeriumid ei vasta aga iseenesest personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2
ratio legis
’ele, mida on meenutatud käesoleva kohtuotsuse punktis 54 ja milleks on hõlbustada institutsioonide personalijuhtimist.
Kui EMSK‑le esitati kohtuistungil vastav küsimus, kinnitas ta, et EMSK üldistes rakendussätetes ei ole määratletud personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõikes 2 osundatud teenistuse huve. Tema kinnituste kohaselt analüüsib EMSK kõigepealt, kas on olemas „kogu asutuse üldine huvi“ kohaldada personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõiget 2, ning kui on, siis algatab ta kandidatuuride esitamise menetluse EMSK kogu personali ulatuses. Kõik sobivad kandidaadid, kelle puhul on täidetud vanust, tööstaaži ja teeneid puudutavad kriteeriumid, kantakse saadud punktide vähenevas järjekorras nimekirja. See nimekiri avaldatakse ja edastatakse kandidaatidele. Kandidaadid võivad siis otsustada, kas loobuda ennetähtaegselt pensionile minekust või mitte.
Avaliku Teenistuse Kohus peab seega tõdema, et EMSK ei ole määratlenud oma personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 üldistes rakendussätetes teenistuse huve, mis õigustavad ennetähtaegselt pensionile lubamist ilma pensioniõiguste vähendamiseta, ning et praktikas on EMSK samastanud teenistuse huvid vanimate, karjääri jooksul kõige kauem töötanud ja oma viimastes hindamisaruannetes kõige rohkem punkte saanud ametnike ennetähtaegse pensionile minekuga.
EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunktis b ette nähtud liidu institutsioonides või väljaspool neid täitunud tööstaaži kriteerium ei üksi ega koos vanust ja teeneid puudutavate kriteeriumidega ‐ mis on ette nähtud EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunktides a ja c ‐ ei võimalda siiski hinnata teenistuse huve, mis õigustavad ennetähtaegset pensionile lubamist ilma pensioniõiguste vähendamiseta.
Sellest järeldub, et ei EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkt b üksi ega tõlgendatuna koostoimes EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunktidega a ja c ei võimalda EMSK‑l hinnata teenistuse huve personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõike 2 tähenduses, millest lähtuvalt EMSK peab hindama ilma pensionõiguste vähendamiseta ennetähtaegselt pensionile lubamise taotlusi.
Olles kuulanud kohtuistungil ära poolte seisukohad küsimuses, kas see, kuidas EMSK on võtnud oma üldistes rakendussätetes arvesse teenistuse huve, võib õigustada vaidlustatud otsuse tühistamist, tuleb õigusvastasuse väitega seega nõustuda ja tunnistada EMSK üldiste rakendussätete punkti 6 alapunkt b käsitletava juhtumi suhtes kohaldamatuks ning teise väitega nõustuda.
Et vaidlustatud otsus põhineb õigusvastasel sättel, on see otsus õigusvastane ja tuleb tühistada.
Kohtukulud
Kodukorra artikli 101 alusel, ilma et see piiraks kodukorra teise osa kaheksanda peatüki teiste sätete kohaldamist, kannab kaotaja pool kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Sama kodukorra artikli 102 lõikes 1 on sätestatud, et kui õiglus seda nõuab, võib Avaliku Teenistuse Kohus otsustada, et kaotaja pool kannab vaid osa kohtukuludest või et ta ei kanna neid üldse.
Käesoleva kohtuotsuse põhjendustest ilmneb, et EMSK on kohtuvaidluse kaotanud. Lisaks on hageja oma nõuetes sõnaselgelt nõudnud kohtukulude väljamõistmist EMSK‑lt. Et käesoleva juhtumi asjaolud ei õigusta kodukorra artikli 102 lõike 1 kohaldamist, peab EMSK kandma oma kohtukulud ja temalt mõistetakse välja hageja kohtukulud.

Esitatud põhjendustest lähtudes
AVALIKU TEENISTUSE KOHUS (teine koda)
otsustab:

1.
Tühistada Euroopa Majandus‑ ja Sotsiaalkomitee 11. juuli 2013. aasta otsus, millega koostati nende isikute nimekiri, kelle suhtes kohaldatakse 2013. aastal Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 lõikes 2 sätestatud meedet, osas, milles selle otsusega ei kohaldatud kõnealust meedet I. Barnetti suhtes.

2.
Jätta Euroopa Majandus‑ ja Sotsiaalkomitee kulud tema enda kanda ja mõista temalt välja I. Barnetti kohtukulud.

Bradley
Kreppel
Rofes i Pujol
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 22. septembril 2015 Luxembourgis.
Kohtusekretär
W. Hakenberg
Koja president
K. Bradley
(
*
)   Kohtumenetluse keel: prantsuse.