CELEX: 62013CJ0032
Socijalna sigurnost
Uredba (EEZ) br. 1408/71
Obiteljski doplaci
Članci 77. i 78.
Davanja za uzdržavanu djecu umirovljenika i za djecu bez roditelja
Uredba (EZ) br. 883/2004
Obiteljska davanja
Članak 67.
Članovi obitelji koji borave u drugoj državi članici
Pojam ‘mirovina’
Umirovljenik koji nakon smrti osobe od koje se razveo na temelju njemačkih propisa prima mirovinu radi podizanja djece (Erziehungsrente)

Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članaka 77. i 78. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe i njihove obitelji koje se kreću unutar Zajednice, kako je izmijenjena i ažurirana Uredbom Vijeća (EZ) br. 118/97 od 2. prosinca 1996. (
SL 1997, L 28, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 7., str. 7.), kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 592/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. (
SL L 177, str. 1
., u daljnjem tekstu: Uredba br. 1408/71) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 118.), kao i članka 67. Uredbe (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (
SL L 166, str. 1
. i ispravak SL L 2004, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 160.), kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 988/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. (
SL L 284, str. 43
., u daljnjem tekstu: Uredba br. 883/2004) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 213.).
Zahtjev je upućen u okviru spora između P. Würker i Familienkasse Nürnberg (tijelo iz Nürnberga nadležno za obiteljske doplatke, u daljnjem tekstu: Familienkasse) u vezi s odbijanjem potonjeg da joj isplati doplatke za uzdržavanu djecu.
Pravni okvir
Pravo Unije
Uredba br. 1408/71
Članak 1. točka (u) Uredbe br. 1408/71 predviđa da u smislu te uredbe:
„i)
,obiteljska davanja' znači sva davanja u naravi ili novcu namijenjena podmirenju obiteljskih troškova prema zakonodavstvu određenom člankom 4. stavkom 1. točkom (h), isključujući posebne doplatke za rođenje djeteta navedene u Prilogu II.;
ii)
,obiteljski doplaci' znači obročne novčane naknade koje se stječu isključivo u odnosu na broj i, ako je primjereno, dob članova obitelji“.
Sukladno članku 4. stavku 1. točki (h) spomenute uredbe, potonji izraz primjenjuje se na „cjelokupno zakonodavstvo koje se odnosi na grane socijalne sigurnosti koje uključuju [...] obiteljska davanja“.
U glavi III. iste uredbe, pod naslovom „Posebne odredbe koje se odnose na različite kategorije davanja“, poglavlje 3. koje obuhvaća članke 44. do 51.a naslovljeno je „Starost i smrt (mirovine)“, a poglavlje 8., u kojem se nalaze članci 77. do 79.a, naslovljeno je „Davanja za uzdržavanu djecu umirovljenika i za djecu bez roditelja“.
Članak 77. Uredbe br. 1408/71, naslovljen „Uzdržavana djeca umirovljenika“, određuje:
„1.   Izraz ,davanja' u smislu ovog članka označava obiteljske doplatke za osobe koje primaju mirovinu za slučaj starosti, invalidnosti, ozljede na radu ili profesionalne bolesti te povećanja ili dodatke takvim mirovinama vezane za djecu tih umirovljenika, uz iznimku dodataka koji se stječu prema sustavima osiguranja za ozljede na radu i profesionalne bolesti.
2.   Davanja se stječu u skladu sa sljedećim pravilima, bez obzira na državu članicu na čijem državnom području umirovljenik ili djeca borave:
(a)
za umirovljenika koji prima mirovinu prema zakonodavstvu samo jedne države članice, u skladu sa zakonodavstvom države članice nadležne za mirovinu;
[...]“
Članak 78. te uredbe, naslovljen „Djeca bez roditelja“, glasi kako slijedi:
„1.   Izraz ,davanja' u smislu ovog članka označava obiteljske doplatke i, ako je primjereno, dodatne ili posebne doplatke i mirovine za djecu bez roditelja.
2.   Davanja za djecu bez roditelja stječu se u skladu sa sljedećim pravilima, bez obzira na državu članicu na čijem državnom području dijete bez roditelja ili fizička ili pravna osoba koja ga stvarno uzdržava boravi ili je smještena:
(a)
za dijete bez roditelja preminulog radnika koji je podlijegao zakonodavstvu jedne države članice, samo u skladu sa zakonodavstvom te države;
(b)
za dijete bez roditelja preminulog radnika koji je podlijegao zakonodavstvu nekoliko država članica:
[...]
[...]“
Članak 79. spomenute uredbe, naslovljen „Odredbe zajedničke davanjima za uzdržavanu djecu umirovljenika i za djecu bez roditelja“, u stavku 1. prvom podstavku navodi:
„Davanja u smislu članaka 77., 78. i 78.a pružaju se u skladu sa zakonodavstvom određenim primjenom odredaba tih članaka od strane ustanove nadležne za primjenu tog zakonodavstva i o njezinom trošku, kao da se na umirovljenika ili preminulog radnika primjenjivalo samo zakonodavstvo nadležne države.“
Uredba br. 883/2004
Uredbu br. 1408/71 zamijenila je Uredba br. 883/2004 koja je, sukladno članku 91. potonje i članku 97. Uredbe (EZ) br. 987/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o utvrđivanju postupka provedbe Uredbe (EZ) br. 883/2004 (
SL L 284, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 171.), stupila na snagu 1. svibnja 2010., datum od kojega je Uredba br. 1408/71 stavljena izvan snage.
Uvodna izjava 34. Uredbe br. 883/2004 navodi:
„Budući da je opseg obiteljskih davanja vrlo širok jer osigurava zaštitu i u situacijama koje bi se mogle opisati kao klasične i u situacijama posebne prirode, [...] nužno je urediti sva davanja takve vrste.“
Članak 1. te uredbe predviđa:
„U smislu ove uredbe:
[...]
(w)
,mirovina' ne obuhvaća samo mirovine već i paušalna davanja koja ih mogu zamijeniti te davanja u obliku povrata doprinosa i, u skladu s odredbama glave III., povećanja na ime usklađivanja ili dodatne doplatke;
[...]
(z)
,obiteljsko davanje' znači sva davanja u naravi ili novčana davanja namijenjena podmirivanju obiteljskih troškova, isključujući predujmove davanja za uzdržavanje i posebne doplatke za rođenje i usvajanje djeteta spomenute u Prilogu I.“
Članak 67. spomenute uredbe glasi kako slijedi:
„Osoba ima pravo na obiteljska davanja u skladu sa zakonodavstvom nadležne države članice, uključujući i davanja za članove svoje obitelji koji borave u drugoj državi članici, kao da borave u prvoj državi članici. Međutim umirovljenik ima pravo na obiteljska davanja u skladu sa zakonodavstvom države članice koja je nadležna za njegovu mirovinu.“
Njemačko pravo
Pravo na isplatu doplataka za uzdržavanu djecu temelji se na Zakonu o doplacima za uzdržavanu djecu (Bundeskindergeldgesetz).
Zakon o porezu na dohodak (Einkommensteuergesetz) čini isplatu doplataka za uzdržavanu djecu ovisnom o uvjetu da je korisnik u cijelosti porezni obveznik poreza u Njemačkoj i, posljedično, prema sudu koji je uputio zahtjev, o uvjetu da on boravi u toj državi članici,.
Na temelju članka 47. stavka 1. knjige VI Zakonika o socijalnoj sigurnosti (Sozialgesetzbuch, Sechstes Buch, u daljnjem tekstu: SGB VI), osiguranici imaju pravo na mirovinu za podizanje djeteta dok ne dosegnu dob za umirovljenje kada:
—
je razvod braka postao pravomoćan nakon 30. lipnja 1977. i kada je osoba od koje su se razveli (u daljnjem tekstu: bivši bračni drug) preminula,
—
podižu vlastito dijete ili dijete preminulog bivšeg bračnog druga (dobno ograničenje: 18 godina),
—
nisu sklopili novi brak i
—
su do dana smrti bivšeg bračnog druga napunili dob koja se općenito traži.
U odluci kojom se upućuje prethodno pitanje navodi se da prema njemačkom zakonodavstvu mirovina za podizanje djeteta ima značajke obiteljske mirovine (mirovina za slučaj smrti).
Glavni postupak i prethodna pitanja
P. Würker, njemačka državljanka rođena 24. veljače 1963., od smrti bivšeg bračnog druga 4. prosinca 1991. s kojim ima jedno dijete, Dijanu, prima mirovinu za podizanje djeteta na temelju članka 47. stavka 1. SGB‑a VI.
P. Würker od 1. rujna 2008. živi u Švedskoj s drugo dvoje djece, Laurom i Chrisom, te s njihovim ocem, s kojim nije sklopila brak.
Prema sudu koji je uputio zahtjev, iako je Diana navršila 18 godina, P. Würker ima na temelju članka 47. stavka 1. SGB‑a VI pravo na mirovinu za podizanje djeteta za svoju djecu Lauru i Chrisa, rođene 24. ožujka 1995. odnosno 15. studenoga 1997.
Iz spisa kojim Sud raspolaže proizlazi da su švedska tijela odbila zahtjev zainteresirane kojim je tražila da joj se dodijele obiteljski doplaci predviđeni švedskim propisima, vodeći osobito računa o tome da P. Würker prima mirovinu za podizanje djeteta predviđenu SGB‑om VI.
Osim toga, prema sudu koji je uputio zahtjev među strankama glavnog postupka nesporno je da P. Würker od 1. rujna 2008. na temelju Zakona o porezu na dohodak više nema pravo na davanja za uzdržavanu djecu . U biti, tijelo iz Plauena (Njemačka) nadležno za obiteljske doplatke odlukom od 11. siječnja 2010. odbilo je zahtjev zainteresirane za ostvarivanje tog doplatka zbog činjenice da ona nema boravište i da nije porezni obveznik poreza na dohodak u Njemačkoj. Ta odluka postala je konačna.
Odlukom od 7. rujna 2010. Familienkasse je potvrdio odluku od 22. veljače 2010. o odbijanju zahtjeva P. Würker kojim je tražila da joj se, počevši od njezinog preseljenja u Švedsku, za njezinu djecu Lauru i Chrisa dodijele doplaci za uzdržavanu djecu. Ta odluka obrazložena je činjenicom da, s jedne strane, P. Würker nije primala nijednu mirovinu od onih koje su predviđene u članku 77. Uredbe br. 1408/71 i da, s druge strane, članak 78. te uredbe više ne dodjeljuje djeci u pitanju pravo na te doplatke s obzirom na to da ona nisu djeca preminulog bivšeg bračnog druga P. Würker.
Tužba u glavnom postupku usmjerena je protiv te odluke. Prema sudu koji je uputio zahtjev predmet postupka koji je pred njim pokrenut jest pravo na isplatu doplataka za uzdržavanu djecu temeljem Zakona o potporama za uzdržavanu djecu zajedno s pravilima o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti na razini Unije.
Nastavno na zahtjev tog suda upućen na Familienkasse, potonji je smatrao da P. Würker ne može zahtijevati pravo na doplatke za uzdržavanu djecu ni na temelju Uredbe br. 883/2004, koja je od 1. svibnja 2010. zamijenila Uredbu br. 1408/71.
Sud koji je uputio zahtjev navodi da je za razdoblje između rujna 2008. i travnja 2010. sklon slijediti argumentaciju Familienkasse. Suprotno tomu, za razdoblje od 1. svibnja 2010. taj sud smatra da se pravo na obiteljska davanja na osnovi njemačkih propisa može opravdati na temelju članka 67. Uredbe br. 883/2004.
U tim okolnostima Sozialgericht Nürnberg odlučio je prekinuti postupak i Sudu postaviti sljedeća prethodna pitanja:
„1.
Trebaju li se članci 77. ili 78. Uredbe [...] br. 1408/71 tumačiti na način da primanje mirovine za podizanje djece (
Erziehungsrente
) dodjeljuje pravo protiv države koja daje mirovinu?
2.
Je li se situacija promijenila od 1. svibnja 2010., stupanjem na snagu Uredbe [...] br. 883/2004 i treba li se članak 67. te uredbe tumačiti na način da bilo koja vrsta mirovine (uključujući i njemačku mirovinu za podizanje djeteta) stvara [to] pravo?“
O prethodnim pitanjima
Prvo pitanje
Valja podsjetiti na to da se, na temelju članka 77. stavka 2. točke (a) i članka 78. stavka 2. točke (a) Uredbe br. 1408/71, kada osobe koje primaju mirovinu za slučaj starosti, invalidnosti, ozljede na radu ili profesionalne bolesti ili preminuli radnik podliježu zakonodavstvu samo jedne države članice, obiteljski doplaci dodjeljuju sukladno zakonodavstvu spomenute države članice. Na temelju članka 79. stavka 1. prvog podstavka te uredbe, ta davanja daje institucija zadužena za njezinu primjenu, o svom trošku i sukladno tom zakonodavstvu.
Prema sudskoj praksi „obiteljski doplaci“, čija se isplata predviđa člancima 77. i 78. Uredbe br. 1408/71, samo su ona davanja koja zadovoljavaju definiciju iz članka 1. točke (u), (ii) te uredbe, isključujući sva ostala obiteljska davanja za uzdržavanu djecu (u tom smislu vidjeti presudu od 20. listopada 2011., Pérez Garcia i dr.,
C-225/10, Zb., str. I-10111.
, t. 31. i navedenu sudsku praksu).
U predmetnom slučaju nesporno je da doplaci za uzdržavanu djecu predviđeni njemačkim propisima odgovaraju toj definiciji i da stoga mogu ulaziti u područje primjene članaka 77. i 78. Uredbe br. 1408/71 (u tom smislu vidjeti gore navedenu presudu Pérez Garcia i dr., t. 33.).
S tim u vezi valja međutim podsjetiti na to da se članak 78. stavak 2. točke (a) i (b) prvi podstavak Uredbe br. 1408/71 odnosi samo na pravo na davanja „djeteta preminulog radnika“, tim riječima (vidjeti presude od 14. ožujka 1989., Baldi,
1/88, Zb., str. 667.
, t. 15. i od 21. veljače 2013., Dumont de Chassart, C‑619/11, t. 35.).
No iz podataka dostavljenih Sudu proizlazi da P. Würker nastavlja koristiti mirovinu za podizanje djeteta predviđenu SGB‑om VI za svoju djecu Lauru i Chrisa iako oni nisu djeca preminuloga.
Iz toga slijedi da ta mirovina ne ulazi u područje primjene članka 78. Uredbe br. 1408/71.
Što se tiče članka 77. stavka 1. Uredbe br. 1408/71, iz njegove formulacije proizlazi da se ta odredba odnosi samo na osobe koje primaju mirovinu za slučaj „starosti, invalidnosti, ozljede na radu ili profesionalne bolesti“.
U predmetu kao što je onaj u glavnom postupku njemačka bi tijela kao tijela nadležna za isplatu te mirovine bila obvezna P. Würker dodijeliti obiteljske doplatke za njezinu djecu Lauru i Chrisa samo ako bi se davanje kao što je mirovina za podizanje djeteta predviđena SGB‑om VI moglo svrstati u neku od kategorija mirovina navedenih u spomenutom članku 77. stavku 1., bez obzira na njegovu formulaciju.
U tim okolnostima valja smatrati da sud koji je uputio zahtjev svojim prvim pitanjem pita treba li se članak 77. stavak 1. Uredbe br. 1408/71 tumačiti na način da se davanje, kao što je mirovina za podizanje djeteta predviđena u članku 47. stavku 1. SGB‑a VI, koje se u slučaju smrti dodjeljuje bivšem bračnom drugu preminuloga za potrebe podizanja djece tog bivšeg bračnog druga, može smatrati „mirovinom za slučaj starosti, invalidnosti, ozljede na radu ili profesionalne bolesti“ u smislu navedene odredbe te uredbe.
Prema praksi Suda kvalificiranje određenog davanja u skladu s općom strukturom Uredbe br. 1408/71 počiva ponajprije na konstitutivnim elementima tog davanja, osobito na njegovoj svrsi i uvjetima dodjeljivanja, a ne na kvalifikaciji koju mu dodijeli nacionalno zakonodavstvo (vidjeti, analogno s razlikovanjem davanja isključenih iz područja primjene Uredbe br. 1408/71 i davanja koja osobito proizlaze iz presuda od 6. srpnja 1978., Directeur régional de la Sécurité sociale de Nancy,
9/78, Zb., str. 1661.
, t. 12.; od 5. ožujka 1998., Molenaar,
C-160/96, Zb., str. I-843.
, t. 19. i od 24. listopada 2013., Lachheb, C‑177/12, Zb., t. 28.).
Prvo treba utvrditi da, kao što i proizlazi iz točke 15. ove presude, mirovina za podizanje djeteta predviđena u članku 47. stavku 1. SGB‑a VI ne pretpostavlja ni neočekivanu ozljedu na radu ili profesionalnu bolest ni fizičku, psihičku ili mentalnu povredu koja bi imatelja prava spriječila u obavljanju profesionalne djelatnosti.
Iz spisa dostavljenog Sudu, a osobito iz očitovanja njemačke vlade, proizlazi da mirovina za podizanje djeteta koja je ustanovljena 1. srpnja 1977. potječe od reforme njemačkog bračnog i obiteljskog prava u okviru koje je, s jedne strane, u području razvoda „načelo krivnje“ zamijenjeno „načelom neuspjeha braka“ i, s druge strane, pravo na uzdržavanje nakon razvoda načelno odvojeno od odgovornosti za neuspjeh braka. U sklopu te reforme mirovina za podizanje djeteta trebala je popuniti eventualne praznine koje su se u području doprinosa mogle pojaviti na teret preživjelog bračnog druga između „izravnanja mirovinskih prava“, čije je uvođenje ukinulo obiteljsku mirovinu koja se dotad dodjeljivala preživjelom razvedenom bračnom drugu, i potpore za uzdržavanje razvedenog bračnog druga.
Kao što proizlazi iz točke 15. ove presude, ta mirovina za podizanje djeteta pretpostavlja smrt bivšeg bračnog druga. Prema objašnjenjima koje je dostavila njemačka vlada spomenuta mirovina ima za cilj nadoknaditi tražbinu za uzdržavanje povezanu s brigom o djetetu koja je nastala tom smrću i izbjeći to da preživjeli roditelj mora obavljati profesionalnu djelatnost koja ne bi bila u interesu djeteta.
Iz podataka dostavljenih Sudu također proizlazi da je do 1991. pravo na korištenje mirovine za podizanje djeteta nastajalo tek kada bi preživjeli bračni drug nastavio podizati dijete koje je imalo pravo zahtijevati mirovinu za dijete bez roditelja. Međutim, od 1992. godine krug osoba koje su imale pravo zahtijevati korištenje te mirovine se proširio time što je pravo na spomenutu mirovinu zbog smrti bivšeg bračnog druga moglo nastati čak i kada je dijete bilo rođeno u novoj vezi imatelja prava, kao što je slučaj u glavnom postupku.
Usto, iz objašnjenja koja je podnijela njemačka vlada proizlazi da pravo na korištenje mirovine za podizanje djeteta nastaje neovisno o bilo kakvom uvjetu vezanom za minimalnu dob imatelja prava i da činjenica da navršena dob za umirovljenje predviđena njemačkim propisima za posljedicu ima gubitak prava na tu mirovinu, koja se zatim zamjenjuje starosnom mirovinom.
Vodeći računa o prethodno navedenome, valja smatrati da mirovina kao što je mirovina za podizanje djeteta predviđena SGB‑om VI ima više značajki mirovine koja se isplaćuje za slučaj smrti, kao što je obiteljska mirovina, nego neke od kategorija mirovina posebno navedenih u članku 77. stavku 1. Uredbe br. 1408/71 odnosno mirovina „za slučaj starosti, invalidnosti, ozljede na radu ili profesionalne bolesti“.
Iz navedenoga slijedi da se davanje kao što je mirovina za podizanje djeteta predviđena u članku 47. stavku 1. SGB‑a VI ne može svrstati u neku od kategorija mirovina navedenih u spomenutom članku 77. stavku 1.
Okolnost, na koju podsjeća sud koji je uputio zahtjev, da spomenuta mirovina za podizanje djeteta sadrži bitne elemente mirovine ostvarene na osnovi vlastitog sudjelovanja, kao zaposlene osobe, u njemačkom sustavu socijalne sigurnosti ne može dovesti u pitanje taj zaključak (vidjeti, analogijom, presudu od 31. svibnja 2001., Leclere i Deaconescu,
C-43/99, Zb., str. I-4265.
, t. 50.).
S obzirom na sva prethodna razmatranja, na prvo pitanje valja odgovoriti tako da se članak 77. stavak 1. Uredbe br. 1408/71 treba tumačiti na način da se davanje kao što je mirovina za podizanje djeteta predviđena u članku 47. stavku 1. SGB‑a VI, koja se u slučaju smrti dodjeljuje bivšem bračnom drugu preminulog za potrebe odgoja djece tog bivšeg bračnog druga, ne može smatrati „mirovinom za slučaj starosti, invalidnosti, ozljede na radu ili profesionalne bolesti“ u smislu navedene odredbe te uredbe.
Drugo pitanje
Vodeći računa o odgovoru na prvo pitanje, valja smatrati da drugo pitanje ima za cilj utvrditi treba li se članak 67. Uredbe br. 883/2004 tumačiti na način da davanje kao što je mirovina za podizanje djeteta predviđena u članku 47. stavku 1. SGB‑a VI ulazi u pojam „mirovina“ u smislu navedenog članka 67.
S tim u vezi valja ustvrditi da se potonja odredba nalazi u poglavlju 8. glave III. Uredbe br. 883/2004, naslovljenom „Obiteljska davanja“. To poglavlje posvećeno je davanjima koja su se prije toga nalazila u glavi III. poglavljima 7. i 8. Uredbe br. 1408/71.
Zbog nove definicije pojma „obiteljska davanja“ iz članka 1. točke (z) Uredbe br. 883/2004, razlikovanje „obiteljskih doplataka“ i „obiteljskih davanja“ koje je ostvareno u okviru primjene Uredbe br. 1408/71, a na koje se podsjeća u točki 29. ove presude, ne primjenjuje se na situacije koje ulaze u područje primjene Uredbe br. 883/2004 jer potonja sukladno uvodnoj izjavi 34. ima za cilj urediti sva obiteljska davanja, imajući u vidu njihovo široko područje primjene.
Kao što proizlazi iz samog njegovog naslova, članak 67. Uredbe br. 883/2004 tiče se isplata obiteljskih davanja, osobito u slučaju kada je riječ o „članovima obitelji koji borave u drugoj državi članici“. Posljednja rečenica tog članka s tim u vezi postavlja posebno pravilo prema kojem u takvom slučaju „umirovljenik ima pravo na obiteljska davanja u skladu sa zakonodavstvom države članice koja je nadležna za njegovu mirovinu“.
Valja ustvrditi da se primjena te odredbe, za razliku od one iz članka 77. stavka 1. Uredbe br. 1408/71, ne ograničava na nositelje prava na određene kategorije mirovina.
Dakle, definicija pojma „mirovina“ koja se nalazi u članku 1. točki (w) Uredbe br. 883/2004 takve je naravi da osim mirovina vezanih za prethodnu djelatnost zaposlene ili samozaposlene osobe na koje se odnosi članak 77. stavak 1. Uredbe br. 1408/71 obuhvaća i mirovine isplaćene u slučaju smrti, kao što je mirovina za podizanje djeteta predviđena SGB‑om VI.
Iz navedenoga slijedi da situacija P. Würker, koja je nositeljica prava na takvu mirovinu za podizanje djeteta, ulazi u područje primjene članka 67. Uredbe br. 883/2004.
Uzimajući u obzir prethodna razmatranja, na drugo pitanje valja odgovoriti tako da se članak 67. Uredbe br. 883/2004 treba tumačiti na način da davanje kao što je mirovina za podizanje djeteta predviđena u članku 47. stavku 1. SGB‑a VI ulazi u pojam „mirovine“ u smislu navedenog članka 67.
Troškovi
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.

Slijedom navedenoga, Sud (treće vijeće) odlučuje:

1.
Članak 77. stavak 1. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe i njihove obitelji koje se kreću unutar Zajednice, kako je izmijenjena i ažurirana Uredbom Vijeća (EZ) br. 118/97 od 2. prosinca 1996., kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 592/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008., treba se tumačiti na način da se davanje, kao što je mirovina za podizanje djeteta predviđena u članku 47. stavku 1. knjizi VI njemačkog Zakonika o socijalnoj sigurnosti, koja se u slučaju smrti dodjeljuje bivšem bračnom drugu preminulog za potrebe podizanja djece tog bivšeg bračnog druga, ne može smatrati „mirovinom za slučaj starosti, invalidnosti, ozljede na radu ili profesionalne bolesti“ u smislu navedene odredbe te uredbe.

2.
Članak 67. Uredbe (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti treba se tumačiti na način da davanje kao što je mirovina za podizanje djeteta predviđena u članku 47. stavku 1. knjizi VI njemačkog Zakonika o socijalnoj sigurnosti ulazi u pojam „mirovine“ u smislu navedenog članka 67.

Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: njemački.