CELEX: 62012CJ0612
Обжалване
Конкуренция
Картели
Нидерландски пазар на битум за пътни настилки
Определяне на брутната цена на битума за пътни настилки
Определяне на отстъпка за пътностроителните предприятия
Регламент (ЕО) № 1/2003
Член 27
Право на защита
Намаляване на глобата

С жалбата си Ballast Nedam NV (наричано по-нататък „Ballast Nedam“) иска отмяна на решение Ballast Nedam/Комисия (T‑361/06,
EU:T:2012:491
, наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“), с което Общият съд на Европейския съюз отхвърля жалбата, с която това дружество иска да се отмени в засягащата го част Решение C (2006) 4090 окончателен на Комисията от 13 септември 2006 г. относно процедурата по член [81 ЕО] (дело COMP/F/38.456 — Битум (Нидерландия) (наричано по-нататък „спорното решение“) или, при условията на евентуалност, това решение да бъде отменено в частта, в която се определя продължителността на нарушението, за което отговаря дружеството, и да се намали размерът на наложената на същото глоба.
Правна уредба
Член 27, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове [81 ЕО] и [82 ЕО] (
ОВ L 1, 2003 г., стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167), гласи:
„Преди да вземе решения, както е предвидено в членове 7, 8, 23 и член 24, параграф 2, Комисията предоставя на предприятията или на сдруженията на предприятия, ответни страни в производството пред Комисията, възможност да бъдат изслушани по въпросите, по които Комисията е предявила възражения. Комисията основава своите решения само на онези предявени възражения, по които засегнатите страни са имали възможност да изразят становище. Жалбоподателите се привличат за тясно сътрудничество по производството“.
Обстоятелствата по спора и спорното решение
Обстоятелствата по спора са изложени в точки 1—7 от обжалваното съдебно решение и могат да бъдат обобщени, както следва.
Жалбоподателят ръководи групата Ballast Nedam, която осъществява дейност в строителния сектор в Нидерландия. Считано от 1995 г., дейностите на групата в областта на пътното строителство са съсредоточени в дружеството Ballast Nedam Grond en Wegen BV (наричано по-нататък „BNGW“) — изцяло притежавано дъщерно дружество на Ballast Nedam Infra BV (наричано по-нататък „BN Infra“), самото то изцяло притежавано от Ballast Nedam. Считано от 1 октомври 2000 г., дейностите на групата Ballast Nedam в областта на пътното строителство се осъществяват пряко от BN Infra.
След като British Petroleum plc подава заявление за освобождаване от глоба по реда на Известие на Комисията от 19 февруари 2002 година относно освобождаване от глоби или намаляване на техния размер по дела във връзка с картели (
ОВ C 45, стр. 3
) по повод на евентуален картел на пазара на битума за пътни настилки в Нидерландия, на 1 и 2 октомври 2002 г. Комисията извършва внезапни проверки в помещенията на някои дружества и на 4 юли 2003 г. изпраща искания за предоставяне на информация до редица дружества, сред които и BN Infra. Последното отговаря на 12 септември 2003 г. На 10 февруари 2004 г. Комисията отправя искане за предоставяне на информация до Ballast Nedam, което отговаря на 9 март 2004 г.
На 18 октомври 2004 г. Комисията образува административно производство и издава изложение на възраженията, изпратено на следващия ден до няколко дружества, сред които Ballast Nedam и BN Infra, на което изложение Ballast Nedam отговаря на 20 май 2005 г.
На 13 септември 2006 г. Комисията приема спорното решение, с което констатира, че дружествата, които са негови адресати, са участвали в еднократно и продължително нарушение на член 81 ЕО, изразяващо се в съвместното редовно определяне през разглежданите периоди на брутната цена за продажбата и закупуването на битум за пътни настилки в Нидерландия, на еднаква отстъпка от брутната цена за участващите в картела пътностроителни предприятия и на намалена максимална отстъпка от брутната цена за останалите пътностроителни предприятия.
Ballast Nedam, също както и дъщерното му дружество BN Infra, е признато за виновно за това нарушение за периода от 21 юни 1996 г. до 15 април 2002 г.
Като се има предвид, че BN Infra пряко е участвало в нарушението за периода от 1 октомври 2000 г. до 15 април 2002 г. и притежава изцяло капитала на BNGW през периода от 21 юни 1996 г. до 30 септември 2000 г., от една страна, и че Ballast Nedam притежава пряко и непряко целия капитал на BN Infra и на BNGW, от друга, на Ballast Nedam и BN Infra е наложена солидарно платима глоба от 4,65 милиона евро.
Производството пред Общия съд и обжалваното съдебно решение
С жалба, подадена в секретариата на Общия съд на 5 декември 2006 г., Ballast Nedam иска отмяна на спорното решение или, при условията на евентуалност, отмяна на това решение в частта, в която се определя продължителността на нарушението, за което отговаря, от една страна, и намаляване на наложената му глоба, от друга.
Ballast Nedam посочва пред Общия съд две основания за отмяна.
По второто основание, което е единственото релевантно за целите на настоящата жалба срещу решението на Общия съд, Ballast Nedam поддържа, че Комисията е нарушила член 27, параграф 1 от Регламент № 1/2003 и правото му на защита, доколкото в изложението на възраженията не е упоменала, че презумира отговорността на Ballast Nedam за действията на дъщерното му дружество BNGW, поради това че първото действително е упражнявало решаващо влияние върху второто в периода от 21 юни 1996 г. до 1 октомври 2000 г.
В точка 64 от обжалваното съдебно решение Общият съд напомня съдебната практика относно точността на изложенията на възражения, която се изисква, за да може в административното производство предприятието да е в състояние да изложи становището си по въпроса за квалификацията на съответните деяния. Съгласно тази съдебна практика изложението на възраженията трябва в частност да посочва в какво качество дадено предприятие е обвинено във връзка с твърдените деяния (решение Papierfabrik August Koehler и др./Комисия, C‑322/07 P, C‑327/07 P и C‑338/07 P,
EU:C:2009:500
, точка 39).
В точки 68—71 от обжалваното съдебно решение Общият съд приема следното:
„68
В изложението на възраженията Комисията най-напред припомня, че всяка група от разглежданите предприятия е представлявала самостоятелно предприятие и дружеството майка на групата е било в състояние да упражнява решаващо влияние върху поведението на своите дъщерни дружества (точка 324). След това тя посочва, че жалбоподателят е участвал в картела посредством директора на BNGW (точка [235] от изложението на възраженията), впоследствие на BN Infra (точка 339 от изложението на възраженията), и доколкото жалбоподателят е контролирал изцяло капитала на BN Infra (преди това Ballast Nedam Wegenbouw BV и BNGW) чрез опосредяващото образувание Ballast Nedam Nederland, тя презумира упражняването на решаващо влияние от дружеството майка върху поведението на неговите две дъщерни дружества. Накрая Комисията предоставя някои допълнителни доказателства за наличието на единно предприятие на жалбоподателя и BN Infra (точка 340 от изложението на възраженията). С оглед на всички тези доказателства Комисията решава, че следва да отправи изложението на възраженията на BN Infra заради прякото му участие (и това на неговите праводатели) в споразуменията, а на жалбоподателя — заради участието му посредством действителното упражняване на решаващо влияние върху поведението на BN Infra (точка 342 от изложението на възраженията).
От всички тези доказателства следва, че макар текстът на изложението на възраженията да е могъл да бъде по-ясен, по-специално във връзка с отношенията между BN Infra и BNGW, Комисията е предоставила на жалбоподателя достатъчни доказателства за разбиране на фактите и обстоятелствата в подкрепа на твърдението ѝ за наличие на нарушение, като недвусмислено е уточнила юридическите лица, на които е възможно да бъде наложена глоба. Всъщност само по себе си обстоятелството, че в изложението на възраженията Комисията не е посочила никакво допълнително доказателство за съществуващо между жалбоподателя и BNGW единно предприятие, не е достатъчно, за да се приеме, че тя не е посочила ясно намерението си да приложи презумпцията за действително упражняване от жалбоподателя на решаващо влияние върху търговското поведение на BN Infra и на BNGW. По този начин Общият съд счита, че въз основа на наличните в изложението на възраженията данни няма как жалбоподателят да не е знаел, че може да стане адресат, в качеството на дружество майка на BNGW, на окончателно решение на Комисията.
Впрочем трябва да се посочи, че в отговор на формулираното в изложението на възраженията твърдение жалбоподателят посочва […], че BN Infra не е правоприемник на BNGW, а изцяло е неговото дружество майка, като е представил доводи, имащи за цел да докажат самостоятелността на BNGW спрямо него.
При тези обстоятелства Общият съд счита, че жалбоподателят е бил в състояние от етапа на изложението на възраженията да разбере обхвата на формулираното от Комисията възражение по отношение на своето участие в нарушението в качеството на дружество майка на BNGW и по този начин надлежно да подготви защитата си“.
Общият съд отхвърля изцяло жалбата.
Искания на страните
Ballast Nedam иска от Съда:
—
да отмени изцяло или частично решението на Общия съд, формулирано в диспозитива на обжалваното съдебно решение,
—
ако уважи жалбата, да уважи също така изцяло или отчасти първоинстанционните искания на Ballast Nedam, и
—
да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по производствата пред двете инстанции.
Комисията иска от Съда:
—
да отхвърли жалбата, и
—
да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
По жалбата
В подкрепа на жалбата си пред Съда Ballast Nedam сочи две основания, а именно нарушение на член 27, параграф 1 от Регламент № 1/2003 и на правото му на защита и съответно неправилно прилагане от Общия съд на общите принципи за отговорността на дружествата майки за извършените от техните дъщерни дружества нарушения на картелното право.
По първото основание — неправилно тълкуване и прилагане на член 27, параграф 1 от Регламент № 1/2003 и неправилно прилагане на правилата за правото на защита
Доводи на страните
По първото основание, свързано с точки 68—71 от обжалваното съдебно решение, Ballast Nedam твърди, че Общият съд неправилно е приложил правото, когато в точка 69 от решението си е приел, че въз основа на наличните в изложението на възраженията данни няма как жалбоподателят да не е знаел, че може да стане адресат на окончателно решение на Комисията в качеството си на дружество майка на BNGW.
В жалбата си до Съда Ballast Nedam поддържа, че в изложението на възраженията Комисията е трябвало да посочи BNGW като извършител на нарушението и изрично да укаже на Ballast Nedam, че може да му се търси солидарна отговорност за заплащането на наложената на BNGW глоба. В точка 342 от изложението на възраженията обаче BNGW не било споменато, а и освен това изложението на възраженията не било адресирано до него.
Комисията изтъква, че твърдението за наличие на това основание е неоснователно.
Съображения на Съда
Общият съд не допуска правна грешка, когато в точка 64 от обжалваното съдебно решение напомня съдебната практика относно точността на изложенията на възражения, която се изисква, за да може в административното производство предприятието да е в състояние да изложи становището си по въпроса за квалификацията на съответните деяния.
Както личи от точка 68 от обжалваното съдебно решение, Общият съд приема, че в изложението на възраженията Комисията е установила съществуващите връзки между жалбоподателя и BN Infra и поради това в точка 342 от изложението е решила, че то следва да бъде адресирано до BN Infra заради прякото му участие (с това на праводателите му) в споразуменията и до жалбоподателя — заради участието му посредством действителното упражняване на решаващо влияние върху поведението на BN Infra.
Що се отнася до участието на BNGW, в точка 69 от обжалваното съдебно решение Общият съд признава, че Комисията не е посочила никакво допълнително доказателство за съществуващо между жалбоподателя и BNGW единно предприятие и че в това отношение изложението на възраженията е можело да бъде по-ясно. Той обаче намира, че това не е достатъчно, за да се приеме, че Комисията не е посочила ясно намерението си да приложи презумпцията за действително упражняване от жалбоподателя на решаващо влияние върху търговското поведение на BN Infra и на BNGW.
С това Общият съд прилага неправилно изискването за точност на изложението на възраженията, съгласно което това изложение трябва да посочва в какво качество дадено предприятие е обвинено във връзка с твърдените деяния (решение Papierfabrik August Koehler и др./Комисия,
EU:C:2009:500
, точка 39).
Всъщност в точка 69 от обжалваното съдебно решение Общият съд неправилно приема, че няма как жалбоподателят да не е знаел, че може да стане адресат на окончателно решение на Комисията в качеството си на дружество майка на BNGW, при положение че от самите констатации на Общия съд личи, че в точка 342 от изложението на възраженията Комисията не е посочила, че това изложение е адресирано до жалбоподателя заради упражняваното от него решаващо влияние върху търговското поведение на BNGW, и при положение че Общият съд признава, че изложението на възраженията не е било ясно по този въпрос.
По-конкретно, Общият съд не е можел да приеме, че констатацията в точка 235 от изложението на възраженията, а именно че жалбоподателят е участвал в картела чрез директора на BNGW, е била годна ясно да укаже на жалбоподателя, че Комисията възнамерява да ангажира производната му отговорност като дружество майка на BNGW, при положение че в изложението на възраженията последното дружество е споменато единствено като праводател на BN Infra.
Освен това неяснотата, произтичаща от текста на изложението на възраженията, се засилва още повече поради факта, че до BNGW изобщо не е адресирано изложение на възражения.
Що се отнася до споменатия в точка 70 от обжалваното съдебно решение отговор на жалбоподателя по изложението на възраженията във връзка с BNGW, от него не може да се заключи, че от прочита на изложението на възраженията жалбоподателят е разбрал, че Комисията го смята за отговорен заради дейностите на BNGW.
Предвид тези факти Общият съд неправилно е приложил правото, когато е приел, че не е налице нарушение на правото на защита на жалбоподателя.
Тъй като твърденията на жалбоподателя по първото основание за обжалване са основателни, трябва да се приеме, че това основание е налице, и съответно обжалваното съдебно решение да бъде отменено в частта, в която се приема, че не е налице посоченото от жалбоподателя нарушение на член 27, параграф 1 от Регламент № 1/2003 и на правото на защита в административното производство, приключило с издаването на спорното решение.
По второто основание, а именно неправилно прилагане на правото, що се отнася до отговорността на Ballast Nedam за нарушението
По второто основание, свързано с точки 72—77 от обжалваното съдебно решение, жалбоподателят се оплаква, че Общият съд не е разбрал правилно смисъла на изложените от него доводи в съдебното заседание от 30 юни 2011 г. и впоследствие неправилно е приложил правото, като в точка 75 от решението си е приел, че „[Ballast Nedam] не може да твърди, че Комисията нямала основание да му вмени неправомерното поведение на BNGW за периода от 21 юни 1996 г. до [30 септември 2000 г.], нито да го осъди да заплати солидарно глобата“, при положение че изобщо не е било констатирано нарушение от страна на BNGW.
Доколкото и на това основание жалбоподателят отново възразява, макар и с различни доводи от изложените по предходното основание, срещу подвеждането му под отговорност за поведението на неговото дъщерно дружество BNGW, разглежданото основание, ако се допусне, че е налице, не би довело до отмяна на обжалваното съдебно решение в по-голяма част от тази, в която то вече следва да бъде отменено поради наличието на първото основание.
Поради това не е необходимо да бъде разглеждано второто основание.
По жалбата до Общия съд
Съгласно член 61, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз, ако жалбата е основателна, Съдът отменя решението на Общия съд. Той може сам да постанови окончателно решение по делото, когато фазата на производството позволява това.
В настоящия случай е така.
В това отношение, препращайки към становището си в първоинстанционното производство, жалбоподателят иска спорното решение да бъде отменено в частта, в която се отнася до него, и да бъде намалена солидарно платимата глоба от 4,65 милиона евро, която му е наложена с член 2, буква a) от това решение.
От една страна, тъй като в случая жалбоподателят не е получил възможност надлежно да се защити в административното производство във връзка с участието си в разглежданото нарушение като дружество майка, което изцяло притежава BNGW, член 1, буква а) от спорното решение следва да бъде отменен, доколкото се отнася до отговорността на жалбоподателя за поведението на BNGW за периода от 21 юни 1996 г. до 30 септември 2000 г.
От друга страна, що се отнася до поведението на BN Infra, за което жалбоподателят също отговаря съгласно изводите в спорното решение, Общият съд окончателно намалява наложената глоба на 3,45 милиона евро, тъй като констатира, че BN Infra не носи производна отговорност за поведението на BNGW за периода от 21 юни 1996 г. до 1 октомври 2000 г. (решение Ballast Nedam Infra/Комисия, T‑362/06,
EU:T:2012:492
).
При тези условия размерът на солидарно платимата от жалбоподателя глоба по член 2, буква a) от спорното решение се определя на 3,45 милиона евро.
По съдебните разноски
Съгласно член 184, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда, когато жалбата е основателна и Съдът се произнася окончателно по спора, той се произнася по съдебните разноски.
Съгласно член 138, параграф 1 от този правилник, приложим към производството по обжалване по силата на член 184, параграф 1 от същия, загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане.
Тъй като жалбата на Ballast Nedam е уважена и Съдът намалява наложената му глоба, следва Комисията да бъде осъдена да заплати всички съдебни разноски по настоящото производство. Освен това предвид основанията, на които Ballast Nedam обжалва пред Общия съд и за част от които окончателно е прието, че не са налице, следва всяка от страните да понесе своите разноски в първоинстанционното производство.

По изложените съображения Съдът (пети състав) реши:

1)
Отменя решение Ballast Nedam/Комисия (T‑361/06) в частта, в която се приема, че не е налице посоченото от Ballast Nedam NV нарушение на член 27, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове [81 ЕО] и [82 ЕО], и на правото на защита в административното производство, приключило с издаването на Решение C (2006) 4090 окончателен на Комисията от 13 септември 2006 г. относно процедурата по член [81 ЕО] (дело COMP/F/38.456 — Битум (Нидерландия).

2)
Отменя член 1, буква а) от Решение C (2006) 4090 окончателен в частта, в която се отнася до нарушението на член 81 ЕО, извършено от Ballast Nedam NV в периода от 21 юни 1996 г. до 30 септември 2000 г.

3)
Отменя член 2, буква a) от Решение C (2006) 4090 окончателен в частта, в която размерът на дължимата от Ballast Nedam NV глоба е определен на 4,65 милиона евро.

4)
Определя на 3,45 милиона евро размера на солидарно платимата от Ballast Nedam NV глоба по член 2, буква a) от Решение C (2006) 4090 окончателен.

5)
Европейската комисия понася изцяло съдебните разноски в настоящото производство по обжалване.

6)
Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски в първоинстанционното производство.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: нидерландски.