CELEX: 62010CJ0101
Starptautiskās attiecības
Asociācijas nolīgumi
Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru pirms Bulgārijas Republikas pievienošanās Eiropas Savienībai Bulgārijas pilsoņiem bija liegta iespēja tikt iekļautiem advokātu palīgu reģistrā
Šāda tiesiskā regulējuma saderība ar EK un Bulgārijas asociācijas nolīgumā paredzēto diskriminācijas pilsonības dēļ aizliegumu saistībā ar darba nosacījumiem

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt 38. panta 1. punkta pirmo ievilkumu Eiropas nolīgumā, ar ko
izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bulgārijas Republiku, no otras puses, kas
Kopienu vārdā noslēgts un apstiprināts ar Padomes un Komisijas 1994. gada 19. decembra Lēmumu 94/908/EOTK, EK, Euratom (OV
L 358, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “Asociācijas nolīgums ar Bulgārijas Republiku”).
Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar tiesvedību starp G. Pavlovu, Bulgārijas pilsoni, un G. Famiru, Vīnē praktizējošu advokātu,
no vienas puses, un
Ausschuss der Rechtsanwaltskammer Wien
(Vīnes Advokātu kolēģijas komiteja), no otras puses, par lūguma, pirmkārt, iekļaut G. Pavlovu advokātu palīgu reģistrā un,
otrkārt, izsniegt viņam apliecinājumu par pārstāvības pilnvarām tiesā noraidīšanu.

Atbilstošās tiesību normas

Savienības tiesības
Asociācijas nolīgums ar Bulgārijas Republiku
Asociācijas nolīguma ar Bulgārijas Republiku 7. panta 1. punktā ir noteikts, ka “asociācijā ir paredzēts pārejas laikposms,
kura maksimālais ilgums ir 10 gadi un kurš sadalīts divos secīgos posmos, kas katrs ilgst piecus gadus. Pirmais posms sākas,
stājoties spēkā šim nolīgumam”. Šis asociācijas nolīgums stājās spēkā 1995. gada 1. februārī.
Asociācijas nolīguma ar Bulgārijas Republiku 38. panta 1. punktā, kurš ir ietverts tā IV sadaļas ar virsrakstu “Brīva darbaspēka
aprite, uzņēmējdarbība, pakalpojumu sniegšana” I nodaļā, ir paredzēts:
“Ievērojot nosacījumus un kārtību, kas ir spēkā katrā dalībvalstī:
–        katras dalībvalsts piešķirtais statuss Bulgārijas pilsoņiem darba ņēmējiem, kas nodarbināti tās teritorijā, nedrīkst būt diskriminējošs
uz pilsonības pamata, salīdzinot ar tās pilsoņiem, darba apstākļu, atalgojuma vai atlaišanas ziņā,
[..].”
Asociācijas nolīguma ar Bulgārijas Republiku 42. panta 1. punktā ir noteikts:
“Ņemot vērā darba tirgus situāciju dalībvalstī un ievērojot tās tiesību aktus un minētajā dalībvalstī spēkā esošos noteikumus
brīvas darbaspēka aprites jomā:
–        esošās iespējas, ar kurām dalībvalstis [atbilstoši divpusējiem nolīgumiem] nodrošina Bulgārijas darba ņēmējiem pieeju darba
tirgum, ir jāsaglabā un pēc iespējas jāuzlabo,
–        citas dalībvalstis izskata iespēju noslēgt līdzīgus nolīgumus.”
Šā paša asociācijas nolīguma 45. panta 1. punktā, kas ir ietverts tā IV sadaļas II nodaļā ar virsrakstu “Uzņēmējdarbība”,
ir paredzēts:
“Katra dalībvalsts, stājoties spēkā šim nolīgumam, paredz iespēju Bulgārijas uzņēmumiem un pilsoņiem sākt un veikt uzņēmējdarbību
savā teritorijā, turklāt apstākļos, kas nav nelabvēlīgāki par tiem, kas nodrošināti šīs dalībvalsts uzņēmumiem un pilsoņiem,
izņemot jomās, kas aprakstītas XVa pielikumā.”
Šā paša asociācijas nolīguma 47. pantā, kas ir ietverts iepriekš minētajā II nodaļā, ir noteikts:
“Lai Kopienas un Bulgārijas pilsoņiem atvieglotu darbības uzsākšanu un turpināšanu reglamentētā profesionālā darbībā attiecīgi
Bulgārijā un Kopienā, Asociācijas padome konstatē, kādi pasākumi ir jāveic, lai nodrošinātu kvalifikāciju savstarpējo atzīšanu.
Tā var veikt visus pasākumus, kas šai nolūkā ir vajadzīgi.”
Šā asociācijas nolīguma 59. panta 1. punktā, kas ir ietverts tā IV sadaļas IV nodaļā ar virsrakstu “Vispārīgie noteikumi”,
ir paredzēts:
“Attiecībā uz šo sadaļu nekas šajā Līgumā neliedz Pusēm piemērot savus tiesību aktus un noteikumus par fizisko personu iebraukšanu
un uzturēšanos, darbu, darba nosacījumiem un fizisko personu uzņēmējdarbības veikšanu un pakalpojumu sniegšanu, ja vien tās
tos nepiemēro tādā veidā, ka tiek atceltas vai pasliktinās priekšrocības, kas ir paredzētas jebkurai Pusei saskaņā ar kādu
konkrētu šā Līguma noteikumu. [..]”

Valsts tiesiskais regulējums
Noteikumi, ar kuriem tiek regulēta advokāta profesija un piekļuve šai profesijai, ir ietverti attiecīgi Advokāta eksāmenu
likumā (
Rechtsanwaltsprüfungsgesetz
,
BGBl.
556/1985, šajā lietā piemērojamajā
BGBl
. 71/1999 publicētajā redakcijā, turpmāk tekstā – “
RAPG
”) un Austrijas Advokatūras noteikumos (
Österreichische Rechtsanwaltsordnung
,
RGBl
. 96/1868, šajā lietā piemērojamajā
BGBl
. 128/2004 publicētajā redakcijā, turpmāk tekstā – “
RAO
”).

RAPG
Pamata lietā atbilstošo
RAPG
noteikumu redakcija ir šāda:
“1. pants
Advokāta eksāmenā tiek pierādītas advokāta profesijas praktizēšanai vajadzīgās spējas un zināšanas, īpaši eksāmena kārtotāja
spēja uzsākt un kārtot advokātam uzdotās publiskās un privātās lietas, kā arī prasme sagatavot juridiskus dokumentus un atzinumus,
kā arī spēja rakstveidā un mutvārdos izklāstīt juridiskos un faktiskos lietas apstākļus.
2. pants
1.      Advokatūras eksāmenu var kārtot pēc doktora grāda tiesību zinātnēs (“
Doktorat der Rechte
”) iegūšanas vai tiesību zinātņu augstāko profesionālo studiju programmu absolventi saskaņā ar 1978. gada 2. marta likumu
[..] par tiesību zinātņu studijām pēc maģistra grāda tiesību zinātnēs
Magisterium der Rechtswissenschaften
iegūšanas un pēc triju gadu ilgas prakses, no kuriem vismaz deviņi mēneši pavadīti tiesā un vismaz divi gadi – advokātu birojā.
[..]”

RAO
Pamata lietā atbilstošo
RAO
noteikumu redakcija ir šāda:
“1. pants
1.      Lai strādātu advokāta profesijā [Austrijā], nav vajadzīgs, ka personu ieceļ kāda iestāde; pietiekams ir pierādījums par turpmāk
uzskaitīto nosacījumu izpildi un reģistrācija advokātu reģistrā (5. un 5.a pants).
[..]
2.      Šie nosacījumi ir šādi:
a)     Austrijas pilsonība;
[..]
d)     prakse likumā noteiktā veidā un ilgumā;
e)     sekmīgi nokārtots advokāta eksāmens;
[..]
3.      Kādas Eiropas Savienības dalībvalsts pilsonība vai kādas citas Eiropas Ekonomikas Zonas līguma dalībvalsts pilsonība, vai
arī Šveices Konfederācijas pilsonība ir līdzvērtīga Austrijas pilsonībai.
2. pants
1.      Advokāta profesijas praktizēšanai nepieciešamā prakse izpaužas kā juridiska darbība tiesā vai prokuratūrā un advokātu birojā.
[..] Prakse advokātu birojā ir atzīstama tikai tad, ja šī darbība ir pamatnodarbošanās un tās veikšanu neietekmē kāda cita
profesionāla darbība [..].
2.      Atbilstīgi 1. punktam praksei jāilgst piecus gadus, no kuriem vismaz deviņiem mēnešiem – tiesā vai prokuratūrā un vismaz trīs
gadiem – advokātu birojā Austrijā.
[..]
15. pants
1.      Ja advokāta pieaicināšana lietā ir paredzēta likumā, advokāts var visās tiesās un iestādēs ļaut sevi pārstāvēt viņa birojā
strādājošam advokāta palīgam ar aizstāšanas pilnvarām, pats uzņemoties atbildību; tomēr nav pieļaujama dokumentu, kurus sagatavojis
advokāta palīgs, iesniegšana tiesās un iestādēs.
2.      Advokāta palīgam ir aizstāšanas pilnvaras, ja tas ir sekmīgi nokārtojis advokatūras eksāmenu. [..]
3.      Ja advokāta pieaicināšana lietā nav likumā paredzēta, advokāts var visās tiesās un iestādēs ļaut sevi pārstāvēt citam viņa
birojā strādājošam advokāta palīgam ar aizstāšanas pilnvarām, pats uzņemoties atbildību; tomēr nav pieļaujama dokumentu, kurus
sagatavojis advokāta palīgs, iesniegšana tiesās un iestādēs.
4.      Advokātu kolēģijas komiteja pie kāda advokāta praksē esošam advokāta palīgam izsniedz leģitimizācijas apliecību, no kuras
izriet aizstāvēšanas pilnvaras tiesā saskaņā ar 2. punktu [“
große Legitimationsurkunde
”] vai pārstāvības pilnvaras saskaņā ar 3. punktu [“
kleine Legitimationsurkunde
”].
[..]
30. pants
1.      Lai panāktu iekļaušanu advokātu palīgu reģistrā, uzsākot praksi advokātu birojā, [Advokātu kolēģijas] komitejā ir jāiesniedz
pieteikums, pievienojot pierādījumus par Austrijas pilsonību, un juridiskās prakses uzsākšanai nepieciešamo prasību izpilde
un prakses laiks tiek aprēķināts tikai kopš šī pieteikuma iesniegšanas.
[..]
4.      Par atteikumu iekļaut advokātu palīgu reģistrā, par izslēgšanu no šī reģistra un par atteikumu apstiprināt prakses laiku advokāta
birojā ieinteresētajām personām ir tiesības iesniegt pārsūdzību
Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission
[Advokātu Augstākajā apelāciju un disciplinārlietu komisijā] [..].
5.      Austrijas pilsonībai ir līdzvērtīga Eiropas Savienības dalībvalsts pilsonība vai citas Eiropas Ekonomikas Zonas līguma dalībvalsts
pilsonība, vai arī Šveices Konfederācijas pilsonība.”

Pamata lieta un prejudiciālie jautājumi
G. Pavlovs 2002. gadā pabeidza tiesību zinātņu studijas Vīnē. Kopš 2004. gada viņš ir darba ņēmējs Vīnē praktizējošā advokāta
G. Famiras advokātu birojā. G. Pavlovam ir uzturēšanās atļauja Austrijā un atļauja veikt uzņēmējdarbību atbilstīgi Austrijas
tiesību aktiem, kas dod tam pieeju darba tirgum un tiesības strādāt visā Austrijas teritorijā. G. Famiram ir nodarbinātības
dienesta izsniegta atļauja, kas tam laika posmā no 2004. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim ļauj nodarbināt G. Pavlovu algota
advokāta palīga statusā.
2004. gada 2. janvārī G. Famira un G. Pavlovs lūdza iekļaut G. Pavlovu advokātu palīgu reģistrā. Vienlaikus viņi, pamatojoties
uz
RAO
15. panta 3. punktu, lūdza izsniegt G. Pavlovam apliecinājumu par pārstāvības pilnvarām tiesā (“
kleine Legitimationsurkunde
”).

Ausschuss der Rechtsanwaltskammer Wien
otrā nodaļa ar 2004. gada 6. aprīļa rīkojumu noraidīja šo lūgumu, pamatojot ar to, ka G. Pavlovs neatbilst
RAO
30. panta 1. un 5. punktā paredzētajam nosacījumam attiecībā uz pilsonību. 2004. gada 15. jūnijā par šo rīkojumu iesniegto
sūdzību
Ausschuss der Rechtsanwaltskammer Wien
plenārsēdē noraidīja.
Ar 2006. gada 1. augusta rīkojumu
Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission
noraidīja G. Pavlova un G. Famiras sūdzību par 2004. gada 15. jūnija rīkojumu, norādot, ka advokāta profesija ir reglamentēta
profesija un ka šis tiesiskais regulējums attiecas arī uz advokātu palīgiem. Tā nolēma, ka atbilstoši Asociācijas nolīgumam
ar Bulgārijas Republiku diskriminācija ir aizliegta tikai attiecībā uz darba nosacījumiem, taču attiecībā uz piekļuvi reglamentētām
profesijām šo nolīgumu noslēgušās valstis var ieviest savus ierobežojumus.
2007. gada 8. oktobrī
Verfassungsgerichtshof
(Konstitucionālā tiesa) atcēla 2006. gada 1. augusta rīkojumu un nodeva lietu atpakaļ
Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission
, uzskatot, ka, neiesniedzot Eiropas Savienības Tiesā lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecībā uz Asociācijas nolīguma
ar Bulgārijas Republiku attiecīgo normu interpretāciju, tā ir pārkāpusi valsts Konstitūcijā garantētās sūdzības iesniedzēju
tiesības uz procesu atbilstošā tiesā.
Ar 2008. gada 17. aprīļa rīkojumu
Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission
, ņemot vērā juridiskās situācijas izmaiņas saistībā ar Bulgārijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, kas notika
2007. gada 1. janvārī, atcēla
Ausschuss der Rechtsanwaltskammer Wien
2004. gada 6. aprīļa un 15. jūnija rīkojumus. Uzskatot, ka, sākot no šā datuma, ir izpildīti
RAO
30. panta 1. un 5. punktā paredzētie nosacījumi, tā nodeva lietu atpakaļ
Ausschuss der Rechtsanwaltskammer Wien
, lai tā pieņemtu jaunu nolēmumu pēc papildu pierādījumu savākšanas pasākumiem.
2009. gada 2. jūlijā
Verfassungsgerichtshof
atcēla 2008. gada 17. aprīļa rīkojumu, uzskatot, ka Bulgārijas Republikas pievienošanās Eiropas Savienībai nekādi nav ietekmējusi
apstākli, ka laika posmam no 2004. līdz 2006. gadam ir būtiska nozīme attiecībā uz G. Pavlova situāciju, jo, pirmkārt, viņš
advokatūras eksāmenu varēja kārtot tikai pēc vismaz divu gadu prakses advokāta birojā un, otrkārt, lai viņš tiktu iekļauts
advokātu reģistrā, viņam bija jāpierāda vismaz trīs gadu prakse advokātu birojā. Tādējādi, lai atrisinātu jautājumu attiecībā
uz laika posmu no 2004. līdz 2006. gadam, saskaņā ar
Verfassungsgerichtshof
2007. gada 8. oktobra lēmumu ir jāvēršas Tiesā ar lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu par Asociācijas nolīguma ar Bulgārijas
Republiku 38. panta interpretāciju.
Šādos apstākļos
Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)   Vai [Asociācijas nolīguma ar Bulgārijas Republiku] 38. panta 1. punkts bija tieši piemērojams laika posmā no 2004. gada 2. janvāra
līdz 2006. gada 31. decembrim procedūrā par Bulgārijas pilsoņa iekļaušanu advokātu palīgu reģistrā?
Apstiprinošas atbildes uz pirmo jautājumu gadījumā:
2)     vai [Asociācijas nolīguma ar Bulgārijas Republiku] 38. panta 1. punkts liedz [
RAO
] 30. panta 1. un 5. punktu, saskaņā ar kuru reģistrācijai cita starpā ir izvirzāmi nosacījumi par Austrijas vai citas – par
līdzvērtīgu atzītas – pilsonības pierādīšanu, piemērot pieteikumam par ietveršanu advokātu palīgu reģistrā, ko 2004. gada
2. janvārī iesniedzis pie austriešu advokāta nodarbināts Bulgārijas pilsonis, kā arī leģitimizācijas apliecības izsniegšanai
atbilstoši [
RAO
] 15. panta 3. punktam un pieteikuma noraidīšanai tikai pilsonības dēļ, neraugoties uz citu prasību izpildi un atļaujas veikt
uzņēmējdarbību un darba atļaujas Austrijā esamību?”

Par prejudiciālajiem jautājumiem
Ar abiem šiem jautājumiem, kuri ir jāizskata kopā, iesniedzējtiesa būtībā vēlas noskaidrot, vai pirms attiecīgās dalībvalsts
pievienošanās Eiropas Savienībai Asociācijas nolīguma ar Bulgārijas Republiku 38. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā paredzētajam
nediskriminācijas principam bija pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums kā
RAO
30. panta 1. un 5. punktā paredzētais, saskaņā ar kuru Bulgārijas pilsonis šajā tiesiskajā regulējumā paredzēta, ar pilsonību
saistīta nosacījuma dēļ nevarēja tikt iekļauts advokātu palīgu reģistrā, nedz arī saņemt apliecinājumu par pārstāvības pilnvarām
tiesā.
No Asociācijas nolīguma ar Bulgārijas Republiku 38. panta 1. punkta pirmā ievilkuma formulējuma izriet, ka šajā noteikumā
paredzētais aizliegums nepieļauj nekādu diskrimināciju pilsonības dēļ, kas attiecīgajai personai, kura jau ir likumīgi nodarbināta
dalībvalsts teritorijā, varētu rasties darba nosacījumu, atalgojuma vai atlaišanas no darba ziņā.
G. Pavlovs šajā ziņā apgalvo, ka iekļaušana advokātu palīgu reģistrā ir saistīta ar attiecīgās profesijas darba nosacījumiem
un ka pilsonības dēļ izdarītais atteikums iekļaut to šajā reģistrā atbilstoši
RAO
30. panta 1. un 5. punktam līdz ar to ir atzīstams par Asociācijas nolīguma ar Bulgārijas Republiku 38. panta 1. punkta pirmajā
ievilkumā aizliegtu diskrimināciju.
No iesniedzējtiesas Tiesā iesniegtās informācijas izriet, ka saskaņā ar pamata lietā izvērtējamajiem valsts tiesību aktiem
pieeja praksei neizbēgami ir saistīta ar iekļaušanu advokātu palīgu reģistrā un ka šī iekļaušana tādējādi ir advokāta palīga
darba veikšanas priekšnosacījums. Pirms iekļaušanas šajā reģistrā attiecīgā persona var likumīgi strādāt vienīgi kā jurists,
nevis kā advokāta palīgs.
Tāpat ir jāpiebilst, ka, lai gan advokātu palīgu darbība var tikt veikta darba tiesisko attiecību ietvaros, kā tas ir pamata
lietā, tā tomēr ir uzskatāma arī par apmācības, kas ir nepieciešama, lai varētu strādāt reglamentētajā advokāta profesijā,
praktisko daļu (šajā ziņā skat. 2003. gada 13. novembra spriedumu lietā C‑313/01
Morgenbesser
,
Recueil
, I‑13467. lpp., 51. punkts).
Līdz ar to ir jāsecina, ka iepriekš minētā iekļaušana advokātu palīgu reģistrā ir pieejas pamata lietā aplūkojamajai reglamentētajai
advokāta profesijai priekšnosacījums.
Tādējādi ir jānoskaidro, vai Asociācijas nolīguma ar Bulgārijas Republiku 38. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā paredzētais
diskriminācijas pilsonības dēļ aizliegums attiecas arī uz tādiem pieeju reglamentētajai advokāta profesijai reglamentējošiem
noteikumiem kā pamata lietā.
Asociācijas nolīgumā ar Bulgārijas Republiku nekas neliecina par to, ka no tā 38. panta 1. punkta pirmā ievilkuma vai kāda
cita tā noteikuma būtu iespējams izsecināt līgumslēdzēju pušu vēlmi novērst visa veida diskrimināciju pilsonības dēļ attiecībā
uz Bulgārijas pilsoņu pieeju reglamentētajām profesijām. Šajā ziņā ir jāņem vērā arī tas, ka šis noteikums ir ietverts iepriekš
minētā nolīguma IV sadaļas I nodaļā ar virsrakstu “Brīva darbaspēka aprite”, bet uz reglamentētām profesijām attiecas šā nolīguma
II nodaļā ietvertais 47. pants, kas ir veltīts uzņēmējdarbībai un attiecas uz pieeju reglamentētām profesijām, šajā aspektā
neparedzot nediskriminācijas pilsonības dēļ pienākumu.
No tā izriet, ka Asociācijas nolīguma ar Bulgārijas Republiku 38. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā paredzētais nediskriminācijas
princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neattiecas uz tādiem pieeju reglamentētajai advokāta profesijai reglamentējošiem
noteikumiem kā pamata lietā. Tādējādi iekļaušana advokātu palīgu reģistrā, kas, kā norādīts šā sprieduma 25. punktā, ir pieejas
reglamentētajai advokāta profesijai priekšnosacījums, nav uzskatāma par vienu no darba nosacījumiem iepriekš minētā 38. panta
1. punkta pirmā ievilkuma izpratnē.
Attiecībā uz uzturēšanās un darba atļaujām, uz kurām G. Pavlovs ir norādījis kā tādām, kas dod tam pieeju advokāta palīga
profesijas veikšanai, pietiek norādīt, ka iesniedzējtiesa ir tā, kurai ir jāpārbauda, vai šīs uzņemošās dalībvalsts iestāžu
izsniegtās atļaujas atbilstoši valsts tiesību aktiem ir atzīstamas par lēmumiem ar šādu piemērojamību un vai tās pašas par
sevi paredz pieeju advokāta profesijas veikšanai.
No iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet, ka uz iesniedzējtiesas uzdotajiem jautājumiem ir jāatbild šādi: Asociācijas nolīguma
ar Bulgārijas Republiku 38. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā paredzētais nediskriminācijas princips ir jāinterpretē tādējādi,
ka tam pirms Bulgārijas Republikas pievienošanās Eiropas Savienībai nebija pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums
kā
RAO
30. panta 1. un 5. punktā, tā pamata lietā piemērojamajā redakcijā, paredzētais, saskaņā ar kuru Bulgārijas pilsonis šajā
tiesiskajā regulējumā paredzēta, ar pilsonību saistīta nosacījuma dēļ nevarēja tikt iekļauts advokātu palīgu reģistrā un līdz
ar to saņemt apliecinājumu par pārstāvības pilnvarām tiesā.

Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz lietas dalībniekiem šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās
izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto lietas dalībnieku izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (ceturtā palāta) nospriež:
Eiropas nolīguma, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bulgārijas Republiku,
no otras puses, kas Kopienu vārdā noslēgts un apstiprināts ar Padomes un Komisijas 1994. gada 19. decembra Lēmumu 94/908/EOTK,
EK, Euratom, 38. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā paredzētais nediskriminācijas princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tam
pirms Bulgārijas Republikas pievienošanās Eiropas Savienībai nebija pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums kā Austrijas
Advokatūras noteikumu (
Österreichische Rechtsanwaltsordnung
), to pamata lietā piemērojamajā redakcijā, 30. panta 1. un 5. punktā paredzētais, saskaņā ar kuru Bulgārijas pilsonis šajā
tiesiskajā regulējumā paredzēta, ar pilsonību saistīta nosacījuma dēļ nevarēja tikt iekļauts advokātu palīgu reģistrā un līdz
ar to saņemt apliecinājumu par pārstāvības pilnvarām tiesā.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – vācu.