CELEX: 62009CJ0493
Liikmesriigi kohustuste rikkumine
ELTL artikkel 63 ja EMP lepingu artikkel 40
Kapitali vaba liikumine
Välismaised ja siseriiklikud pensionifondid
Ettevõtte tulumaks
Dividendid
Maksuvabastus
Erinev kohtlemine

Euroopa Komisjon palub oma hagiavalduses Euroopa Kohtul tuvastada, et kuna Portugali Vabariik maksustab mitteresidendist pensionifondide
saadud dividende kõrgema määraga kui dividende, mida saavad Portugali territooriumil asuvad pensionifondid, on Portugali Vabariik
rikkunud ELTL artiklist 63 ja 2. mail 1992 sõlmitud Euroopa Majanduspiirkonna lepingu (EÜT 1994, L 1, lk 3; ELT eriväljaanne 11/52,
lk 3; edaspidi „EMP leping”) artiklist 40 tulenevaid kohustusi.

Õiguslik raamistik
Maksusoodustusi reguleeriva õigusakti (Estatuto dos Beneficios Fiscais, edaspidi „EBF”) artikli 16 lõike 1 kohaselt on tulu,
mida saavad Portugali õiguse alusel asutatud ja tegutsevad pensionifondid ja nendega võrdsustatud üksused, ettevõtte tulumaksust
(Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Colectivas, edaspidi „IRC”) vabastatud.
EBF artikli 16 lõikes 4 on sätestatud, et selle artikli lõikes 1 kehtestatud tingimuste järgimata jätmise korral ei kuulu
ettenähtud soodustus asjaomasel majandusaastal kohaldamisele ning pensionifonde ja nendega võrdsustatud üksusi, sealhulgas
vastastikuse abistamise ühinguid haldavad äriühingud on põhivõlgnikena vastutavad nende hallatavate fondide või varaga seotud
maksuvõlgade eest ning nad peavad tasuma võlgnetava maksu ettevõtte tulumaksu seadustiku (Código do Imposto sobre o Rendimento
das Pessoas Colectivas, edaspidi „CIRC”) artikli 120 lõikes 1 ette nähtud tähtaja jooksul.
CIRC artikli 4 lõikes 2 on sätestatud, et selliste juriidiliste isikute ja muude üksuste puhul, mille tegelik asukoht või
juhatuse tegevuskoht ei ole Portugali territooriumil, maksustatakse IRC‑ga tulu, mille nad on saanud selle riigi territooriumil.
CIRC artikli 80 lõike 4 punktis c on täpsustatud, et ettevõtte tulumaks on 20%, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse topeltmaksustamise
vältimise lepingu sätteid.
CIRC artikli 4 lõike 3 punkti c alapunkti 3 kohaselt kuulub kapitalipaigutusest saadav tulu, mille väljamaksja elukoht või
tema tegelik asukoht või juhatuse tegevuskoht on Portugali territooriumil või mille maksmine toimub Portugalis asuva püsiva
tegevuskoha kaudu, mitteresidentide tulu hulka, mida maksustatakse Portugalis.
Vastavalt CIRC artikli 88 lõike 1 punktile c, lõike 3 punktile b ja lõikele 5 on IRC lõplik kinnipeetav maks.
CIRC artikli 88 lõige 11 sätestab:
„Eraldi maksustatakse 20% maksumääraga tulu, sh kapitalitulu, mille on maksust täielikult või osaliselt vabastatud maksukohustuslased
saanud IRC maksukohustuslaseks olevalt üksuselt, kui väärtpaberid, mis olid tulu saamise aluseks, ei olnud katkematult sama
maksukohustuslase omandis nende kasutamise kuupäevale eelneva aasta jooksul ning neid ei hoitud selle ajavahemiku saavutamiseks
vajaliku aja jooksul.”
CIRC artikli 88 lõige 12 sätestab:
„Vastavalt lõikele 11 kindlaks määratud maksusummast arvatakse maha maks, mis võib olla kinni peetud, kuna kinnipeetud maksu
ei saa sel juhul maha arvata artikli 90 lõike 2 alusel.”

Kohtueelne menetlus
Komisjon saatis 23. märtsil 2007 Portugali Vabariigile märgukirja, milles väitis, et Portugali maksusätted, mis puudutavad
väljaspool Portugali territooriumi asuvate pensionifondide saadud dividendide ja intresside maksustamist, on vastuolus ELTL
artikliga 63 ja EMP lepingu artikliga 40.
Kuna komisjon ei jäänud Portugali Vabariigi 18. juunil 2007 saadetud vastusega rahule, saatis ta viimasele 8. mail 2008 põhjendatud
arvamuse, milles palus võtta arvamuse täitmiseks vajalikud meetmed kahe kuu jooksul selle kättesaamisest.
Portugali Vabariik tunnistas oma 14. augusti 2008. aasta vastuses, et kõnealune maksusüsteem kujutab endast küll kapitali
vaba liikumise piirangut, kuid selline piirang on liidu õiguse kohaselt põhjendatud. Täpsemalt väidab ta, et Portugalis asuvatele
pensionifondidele kehtiva soodsama maksusüsteemiga kompenseeritakse neile seadusest tulenevad spetsiifilised kohustused.
Kuna komisjon ei jäänud Portugali Vabariigi selgitusega rahule, otsustas ta esitada käesoleva hagi.

Menetlus Euroopa Kohtus
Euroopa Kohtu kantseleisse 8. aprillil 2010 esitatud avalduses palus EFTA järelevalveasutus Euroopa Liidu Kohtu põhikirja
artikli 40 kolmanda lõigu ning kodukorra artikli 93 alusel astuda käesolevas kohtuasjas menetlusse komisjoni nõuete toetuseks.
Euroopa Kohtu president jättis selle taotluse 15. juuli 2010. aasta määrusega rahuldamata.

Hagi

Poolte argumendid
Komisjon väidab, et Portugali maksusüsteem, mida kohaldatakse pensionifondidele, põhjustab nimetatud fondide erineva kohtlemise
nende asukoha tõttu. Nimelt on Portugali õiguse alusel asutatud ja tegutsevatele pensionifondidele makstavad dividendid IRC‑st
täielikult vabastatud, samas kui mitteresidendist pensionifondidel tuleb nimetatud maksu tasuda.
Komisjoni arvates kujutab selline erinev kohtlemine endast kapitali vaba liikumise piirangut, kuna mitteresidendist pensionifondide
investeeringud Portugali äriühingutesse on muudetud vähem atraktiivseks.
Portugali Vabariik täpsustab esmalt, et CIRC artikli 88 lõike 11 kohaselt ei kohelda residendist ja mitteresidendist pensionifonde
erinevalt, kui makstavate dividendide aluseks on väärtpaberid, mis olid dividende saava fondi omandis vähem kui ühe aasta
jooksul, kuna mõlemal juhul on selline tulu IRC‑ga maksustatav.
Muudel juhtude osas on Portugali Vabariik nõus, et tegu on kapitali vaba liikumise piiranguga, kuid lisab, et see on põhjendatud
kahel alusel.
Esiteks, pensionifondidele kohaldatav maksusüsteem on põhjendatud maksusüsteemi ühtsuse säilitamise huvides. Nii kompenseerib
residendist pensionifondide tulu maksust vabastamise Portugalis elavate pensionäride vanaduspensioni maksustamine füüsilise
isiku tulumaksuga. Pensionide valdkonnas on nimetatud ülekaalukast üldisest huvist tuleneva põhjuse sedavõrd lai tõlgendus
vajalik, et kõrvaldada igasugune oht kahjustada sotsiaalkindlustussüsteemi rahalist tasakaalu.
Portugali Vabariik väidab teiseks, et piirdumine IRC‑st vabastamisel residendist pensionifondidega tugineb maksukontrolli
tõhususega seotud nõuetele. Sellist maksuvabastust võimaldavate õiguslike tingimuste kohaselt on nõutav, et Portugali maksuhaldur
saaks maksust vabastatud fondi otseselt kontrollida.
Nii ei ole Portugali residendist pensionifondid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. juuni 2003. aasta direktiivile
2003/41/EÜ tööandjapensioni kogumisasutuste tegevuse ja järelevalve kohta (ELT L 235, lk 10; ELT eriväljaanne 05/04, lk 350)
allutatud mitte üksnes eriti rangetele hoolsusnõuetele ja investorite kaitset puudutavatele nõuetele, vaid ka Portugali õigusele
omastele täiendavatele tingimustele iseäranis seoses rahalise vastutusega. Nii sätestab EBF artikli 16 lõige 4, et pensionifonde
haldavad äriühingud on põhivõlgnikena vastutavad nende hallatavate fondide või varaga seotud maksuvõlgade eest.
Nende asjaolude kontrollimine on aga iseäranis keerukas ning eeldab, et Portugali maksuhaldur saaks otse pöörduda nende pensionifondide
poole, mis on IRC‑st vabastatud. Eeskätt juhul, kui ei järgita IRC‑st vabastamise kohta Portugali õigusnormides sätestatud
nõudeid, on hädavajalik avaldada otsest survet fondile, et tagada IRC‑na võlgnetavate summade tasumine. Sellist survet oleks
võimatu tagada mõnes muus liikmesriigis, seda enam EMP lepinguosaliseks olevas kolmandas riigis asuvate pensionifondide puhul,
kuna liidu õigusnormid maksualase koostöö kohta ei ole selles kontekstis kohaldatavad.
Komisjon leiab neile väidetele vastates esiteks, et maksusüsteemi ühtsusest tulenevat põhjendust ei saa toetada kapitali vaba
liikumise piirangu puhul, mille on põhjustanud Portugali pensionifondide maksustamise süsteem.
Ühest küljest ei kujuta mitteresidendist pensionifondide tulult kinnipeetav IRC sotsiaalkindlustussüsteemi otsest rahastamisallikat.
Teisest küljest on IRC vabastusest tulenev maksutulude kaotuse kompenseerimine pensionifondide maksustamise teel tõhus vaid
neil juhtudel, mil pensionisaajad elavad Portugalis.
Teiseks leiab komisjon, et kõnealust piirangut ei saa õigustada ka maksukontrolli tõhususega seotud kaalutlused.
Nimelt, esiteks ei õigusta väidetav konkurentsieelis, mis on mitteresidendist pensionifondidel seoses järgitavate nõuetega,
nende vähemsoodsat maksualast kohtlemist.
Teiseks, mitteresidendist pensionifondide maksualast kohtlemist ei saa käsitada nii, nagu oleks selle eesmärk kaitsta äriühinguid,
millesse nad investeerivad, või Portugalis elavaid eraisikuid. Sellega püütakse vaid piirduda IRC‑st vabastamisel residendist
pensionifondidega, jätmata mitteresidendist fondidele võimalust tõendada, et nad pakuvad tagatisi, mis on samaväärsed residendist
fondide tagatistega. Järelikult piisab selleks, et tagada Portugali Vabariigi seatud eesmärkide saavutamine, kui nõuda mitteresidendist
pensionifondidelt, et nad esitaksid tõendid oma seisundi ja õigusliku raamistiku kohta, milles nad tegutsevad, kuna liidu
õigusega ja ka EMP lepingu osalisteks olevaid kolmandaid riike puudutavate mitme- ja kahepoolsete lepingutega sätestatud koostöö
ja vastastikuse abi mehhanismid võimaldavad Portugali ametivõimudel viia läbi vajalikke kontrolle või nõuda sisse maksuvõlgu.

Euroopa Kohtu hinnang
Kapitali vaba liikumise piirang
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt kuuluvad ELTL artikli 63 lõikega 1 keelatud meetmete hulka sellised kapitali liikumise
piirangud, mis võivad pärssida mitteresidentide tahet liikmesriiki investeerida või pärssida selle liikmesriigi residentide
tahet investeerida teise liikmesriiki (10. veebruari 2011. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑436/08 ja C‑437/08: Haribo
Lakritzen Hans Riegel ja Österreichische Salinen, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 50).
Mis puudutab küsimust, kas kõnealused siseriiklikud õigusnormid kujutavad endast kapitali vaba liikumise piirangut, siis tuleb
sedastada, et selleks, et Portugali territooriumil asuvate äriühingute poolt pensionifondidele makstavad dividendid ei oleks
IRC‑ga maksustatavad, peab nende dividendide puhul olema täidetud kaks tingimust. Esiteks tuleb neid maksta pensionifondidele,
mis on asutatud Portugali õiguse alusel ja kes selle alusel ka tegutsevad. Teiseks, neid dividende tuleb maksta väärtpaberitelt,
mis on katkematult sama pensionifondi omandis nende kasutamise kuupäevale eelnevale aastale vastava minimaalse ajavahemiku
jooksul või mida hoiti selle ajavahemiku saavutamiseks vajaliku aja jooksul.
Sellest nähtub, et tulenevalt kõnealuste õigusnormidega ette nähtud esimesest tingimusest, on investeering, mille võib teha
Portugali äriühingusse mitteresidendist pensionifond, vähem atraktiivne kui see investeering, mida võiks teha residendist
pensionifond. Nimelt, esimesel juhul maksustatakse üksnes Portugali äriühingu makstud dividendid 20% IRC määraga, isegi kui
need tulenevad väärtpaberitest, mis olid selle fondi omandis kasutamise kuupäevale eelnevale aastale vastava minimaalse ajavahemiku
jooksul. Selline erinev kohtlemine toob kaasa mitteresidendist pensionifondide huvi vähenemise investeerida Portugali äriühingutesse
ja Portugalis elavate hoiustajate huvi vähenemise investeerida sellistesse pensionifondidesse.
Nimetatud erineva kohtlemisega ei ole siiski tegu juhul, kui residendist äriühingu makstud dividendid tulenevad väärtpaberitest,
mis ei olnud selle maksukohustuslase omandis kasutamise kuupäevale eelneva aasta jooksul. CIRC artikli 88 lõike 11 kohaselt
ei ole EBF artikli 16 lõikes 1 ette nähtud maksuvabastus neil tingimustel kohaldatav, kuivõrd neid dividende maksustatakse
IRC‑ga sõltumata sellest, milline on neid saava pensionifondi asukoht.
Neil asjaoludel tuleb asuda seisukohale, et selliste dividendide maksustamise osas, mida maksavad Portugali territooriumil
asuvad äriühingud väärtpaberitelt, mis on pensionifondi omandis rohkem kui ühe aasta jooksul, kujutavad vaidlusalused õigusnormid
kapitali vaba liikumise piirangut, mis on ELTL artikliga 63 keelatud.
Põhjused, mis võivad õigustada kõnealuseid õigusnorme
Nagu tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, võivad kapitali vaba liikumist piiravad siseriiklikud meetmed olla õigustatud
ELTL artiklis 63 nimetatud põhjustel või üldisest huvist tulenevatel ülekaalukatel põhjustel, tingimusel et need oleksid taotletava
eesmärgi saavutamiseks sobivad ega läheks kaugemale sellest, mis on eesmärgi saavutamiseks vajalik (1. juuli 2010. aasta otsus
kohtuasjas C‑233/09: Dijkman ja Dijkman-Lavaleije, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 49 ja seal viidatud kohtupraktika).
Portugali Vabariigi sõnul on kõnealused õigusnormid põhjendatud vajadusega säilitada ühest küljest maksusüsteemi ühtsus ja
teisest küljest selliste nõuete kontrollimise tõhusus, millele peavad vastama pensionifondid, et saada vaidlusalune ettevõtte
tulumaksu vabastus.
–       Eesmärk, mis on seotud vajadusega säilitada maksusüsteemi ühtsus
Tuleb meenutada, et Euroopa Kohus on juba nõustunud sellega, et maksusüsteemi ühtsuse säilitamise vajadus võib õigustada EÜ
asutamislepinguga tagatud põhivabaduste teostamise piirangut (27. novembri 2008. aasta otsus kohtuasjas C‑418/07: Papillon,
EKL 2008, lk I‑8947, punkt 43, ning eespool viidatud kohtuotsus Dijkman ja Dijkman-Lavaleije, punkt 54).
Selleks et niisugune õigustus oleks põhjendatud, peab Euroopa Kohtu arvates olema igal juhul otsene seos asjaomase maksusoodustuse
ja kindla soodustust tasakaalustava maksu vahel; otsest seost tuleb hinnata asjaomaste õigusnormidega taotletavast eesmärgist
lähtudes (vt eespool viidatud kohtuotsused Papillon, punkt 44, ning Dijkman ja Dijkman-Lavaleije, punkt 55).
Selles osas ei ole Portugali Vabariik piisavalt tõendanud, et selline seos on olemas, kuna ta väitis pelgalt seda, et ettevõtte
tulumaksu vabastus kompenseerib Portugalis asuvate pensionifondidega liitunute poolt neile makstavatelt pensionidelt tasumisele
kuuluva tulumaksu ning see võimaldab vältida sellise tulu topeltmaksustamist.
Lisaks tuleb sedastada, et esiteks ei nähtu kõnealustest õigusnormidest, et Portugalis elavatele isikutele mitteresidendist
pensionifondide makstavat tulu ei maksustata tulumaksuga. Järelikult on sellistel asjaoludel mitteresidendist fondidele makstud
dividendid ettevõtte tulumaksuga maksustatavad ja nende fondide poolt residentidele makstavad summad tulumaksuga maksustatavad.
Teiseks, kui mitteresidendist isik saab residendist fondilt tulu, on saadud dividendid ettevõtte tulumaksust vabastatud, sõltumata
sellest, kuidas maksustatakse tulu, mida see fond maksab tulusaaja asukohariigis.
Lisaks, mis puudutab argumenti Portugali pensionisüsteemi jätkusuutlikkuse tagamise vajaduse kohta, siis Portugali Vabariik
ei ole esitanud sellist teavet, mis võimaldaks kindlaks teha, millises ulatuses võib asjaolu, et mitteresidendist fondidele
makstavad dividendid maksust vabastatakse, mõjutada sellise süsteemi rahastamist.
Järelikult, võttes arvesse Portugali Vabariigi esitatud teavet, ei saa viimane tugineda vajadusele säilitada maksusüsteemi
ühtsus, selleks et õigustada kõnealuste õigusnormidega kaasnevat kapitali vaba liikumise piirangut.
–       Eesmärk, mis on seotud vajadusega tagada maksukontrolli tõhusus
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt kujutab vajadus tagada maksukontrolli tõhusus endast sellist ülekaalukat üldist huvi,
mis võib õigustada aluslepinguga tagatud liikumisvabaduste teostamise piirangut (eespool viidatud kohtuotsus Dijkman ja Dijkman-Lavaleije,
punkt 58 ja seal viidatud kohtupraktika).
Portugali Vabariigi sõnul on IRC‑st vabastamine tasu pensionifondidele selle eest, et nad järgivad direktiivis 2003/41 ja
Portugali õigusaktides sätestatud nõudeid.
Selliste tingimuste eesmärk, millele peavad vastama residendist pensionifondid, et saada IRC vabastust, on eelkõige tagada
Portugali pensionisüsteemi jätkusuutlikkus, kehtestades neile fondidele eriti ranged reeglid juhtimise, toimimise, kapitaliseerimise
ja finantsvastutuse valdkonnas. Seega on maksuhalduril nende nõuete kontrollimine võimalik vaid siis, kui pensionifondid asuvad
Portugalis.
Selle kohta tuleb aga märkida, et vaidlusalused õigusnormid välistavad põhimõtteliselt mitteresidendist pensionifondide IRC‑st
vabastamise, andmata neile võimalust tõendada, et nad vastavad Portugali õigusaktides kehtestatud nõuetele. Seega ei saa Portugali
Vabariik väita, et residendist ja mitteresidendist pensionifondide kohtlemise vahel täheldatud erinevus IRC‑ga maksustamisel
oleks tasu esimesena nimetatud fondidele selle eest, et nad järgivad nendes õigusnormides sätestatud nõudeid. Mitteresidendist
pensionifondide puhul on nimelt igal juhul maksuvabastus välistatud, isegi kui nad vastavad maksuvabastuse saamiseks esitatud
nõuetele.
Seega ei saa maksukontrolli tõhususe põhjendusel õigustada siseriiklikke õigusnorme, mis täielikult takistavad pensionifondil
tõendi esitamise selle kohta, et ta vastab nõuetele, mis võimaldaks tal saada IRC‑st vabastust, kui ta asuks Portugalis. Nimelt
ei ole võimalik välistada
a priori
, et teises liikmesriigis kui Portugal asuvad pensionifondid oleksid võimelised esitama asjakohaseid dokumentaalseid tõendeid,
mis võimaldaks Portugali ametiasutustel kontrollida selgelt ja täpselt, kas nad vastavad oma asukohariigis Portugali seadustes
ette nähtud nõuetega samaväärsetele nõuetele.
Selline hinnang kehtib Euroopa Liidu liikmesriikide ja Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) riikide puhul – millele viitas ka kohtujurist
oma ettepaneku punktides 57 ja 58 – iseäranis seetõttu, et 20. jaanuari 2006. aasta dekreetseadus nr 12/2006, millele Portugali
Vabariik kostja vastuses tugines, seadis eesmärgiks üle võtta direktiiv 2003/41, mille kohaldamisala laiendati EMP riikidele.
Igal juhul ei saa seda, et mitteresidendist pensionifondidel on täiesti võimatu saada samasugust maksuvabastust, nagu saavad
Portugali residendist pensionifondid, pidada proportsionaalseks Portugali Vabariigi väidetavate raskustega asjakohase teabe
kogumisel ja maksuvõlgade sissenõudmisel.
Esiteks, mõnes muus liikmesriigis kui Portugal asuvate fondide osas näevad nõukogu 19. detsembri 1977. aasta direktiiv 77/799/EMÜ
liikmesriikide pädevate asutuste vastastikuse abi kohta otsese maksustamise valdkonnas (EÜT L 336, lk 15; ELT eriväljaanne 09/01,
lk 63) ja nõukogu 26. mai 2008. aasta direktiiv 2008/55/EÜ vastastikuse abi kohta teatavate lõivude, tollimaksude, maksude
ja muude meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel (ELT L 150, lk 28) Portugali ametivõimudele ette nii koostöö ja abistamise
raamistiku, mis võimaldab neil saada siseriiklike õigusaktidega nõutavat teavet, kui ka vahendid nõuda mitteresidendist pensionifondilt
sisse võimalikud maksuvõlad.
Teiseks, mis puudutab EMP riigis asuvaid pensionifonde, siis kuigi käesoleva kohtuotsuse eelnevas punktis kirjeldatud mehhanisme
ei saa tõepoolest antud seisus kohaldada, tuleb siiski sedastada, et esiteks ei muuda kõnealused õigusnormid ettevõtete tulumaksuvabastuse
saamist sõltuvaks Portugali Vabariigi ja EMP riikide vahelise kahepoolse abistamise lepingu olemasolust, mis võimaldaks samaväärset
koostööd ja abistamist, mida rakendatakse liidu liikmesriikide vahel. Teiseks, nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 70
märkis, tuleks selliste maksuvõlgade sissenõudmise tagamiseks võtta kapitali vaba liikumist vähem piiravad meetmed, kui näevad
ette kõnealused õigusnormid, nagu kohustus anda vajalikud finantstagatised võlgade tasumise kohta
a priori
.
Sellest nähtub, et kapitali vaba liikumise piirang, mis tuleneb vaidlusalustest õigusnormidest, ei ole Portugali Vabariigi
esitatud alustel põhjendatud.
Neil asjaoludel tuleb otsustada, et kuna Portugali Vabariik võimaldab ettevõtte tulumaksu vabastust üksnes Portugali territooriumil
asuvatele pensionifondidele, on Portugali Vabariik rikkunud ELTL artiklist 63 ja EMP lepingu artiklist 40 tulenevaid kohustusi.

Kohtukulud
Kodukorra artikli 69 lõike 2 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda
nõudnud. Kuna komisjon on kohtukulude hüvitamist nõudnud ja Portugali Vabariik on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud
temalt välja mõista.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (esimene koda) otsustab:
1.
Kuna Portugali Vabariik võimaldab ettevõtte tulumaksu vabastust üksnes Portugali territooriumil asuvatele pensionifondidele,
on Portugali Vabariik rikkunud ELTL artiklist 63 ja 2. mai 1992. aasta Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artiklist 40 tulenevaid
kohustusi.
2.
Mõista kohtukulud välja Portugali Vabariigilt.
Allkirjad
*
Kohtumenetluse keel: portugali.