CELEX: 62009TJ0237
Aplinka
Direktyva 2003/87/EB
Prekybos šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos kvotomis sistema
Belgijos nacionalinis emisijos kvotų paskirstymo planas 2008-2012 m. laikotarpiui
Reglamento (EB) Nr. 2216/2004 44 straipsnis
Vėlesnės pataisos
Naujas rinkos dalyvis
Sprendimas, kuriuo Bendrijos nepriklausomo sandorių žurnalo vyriausiajam administratoriui nurodoma į lentelę "Nacionalinis paskirstymo planas" įtraukti pataisą

Teisinis pagrindas
2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 96/61/EB (
OL L 275, p. 32
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 631), iš dalies pakeistos 2004 m. spalio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/101/EB (
OL L 338, p. 18
), 1 straipsnyje įtvirtinta prekybos šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos kvotomis sistema Europos bendrijoje (toliau – prekybos kvotomis sistema), siekiant, kad būtų skatinamas taupus ir ekonomiškai efektyvus šiltnamio efektą sukeliančių išmetamųjų dujų, ypač anglies dioksido, emisijos mažinimas.
Dėl to Direktyvoje 2003/87 iš esmės nustatyta, kad šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijai iš jos I priede išvardytų įrenginių būtinas išankstinis leidimas ir kvotos, paskirstytos remiantis nacionaliniais paskirstymo planais (toliau – NPP).
Direktyvos 2003/87 9 straipsnyje, be kita ko, numatyta:
„1.   Kiekvienam 11 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytam laikotarpiui visos valstybės narės parengia [NPP] ir nurodo bendrą leidimų skaičių, kurį jos ketina skirti tam laikotarpiui, ir kaip tą skaičių jos ketina skirti. [NPP] grindžiamas objektyviais ir skaidriais kriterijais, įskaitant išvardytuosius III priede, ir deramai atsižvelgiant į visuomenės pastabas <...>
<…>
3.   Komisija per tris mėnesius nuo valstybės narės [NPP] pateikimo pagal šio straipsnio 1 dalį gali atmesti [NPP] arba bet kokį jo aspektą remdamasi tuo, kad jis neatitinka III priede išvardytų kriterijų arba 10 straipsnio nuostatų. Valstybė narė, pagal 11 straipsnio 1 arba 2 dalį, sprendimą priima tik tada, jeigu pasiūlytiems pakeitimams pritaria Komisija. Komisija nurodo kiekvieno sprendimo atmesti planą priežastis.“
Pagal Direktyvos 2003/87 11 straipsnio 2 dalį:
„Penkerių metų laikotarpiui, prasidedančiam 2008 m. sausio 1 d., ir kiekvienam vėlesniam penkerių metų laikotarpiui, kiekviena valstybė narė nusprendžia dėl bendro leidimų skaičiaus, kurį ji skirs tam laikotarpiui, ir pradeda tų leidimų skyrimo kiekvieno įrenginio operatoriui procesą. Šis sprendimas priimamas bent prieš dvylika mėnesių iki atitinkamo laikotarpio pradžios ir grindžiamas pagal 9 bei 10 straipsnius parengtu valstybės narės [NPP] ir deramai atsižvelgiant į visuomenės pastabas.“
2004 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2216/2004 dėl standartizuotos ir apsaugotos registrų sistemos sutinkamai su Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu 280/2004/EB (
OL L 386, p. 1
), iš dalies pakeisto 2007 m. liepos 31 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 916/2007 (
OL L 200, p. 5
), 38 straipsnio „[NPP] lentelė 2005–2007 metams“ 1 ir 2 dalyse numatyta:
„1.   Vadovaudamasi Direktyvos 2003/87/EB 11 straipsniu kiekviena valstybė narė iki 2004 m. spalio 1 d. pateikia Komisijai [NPP] lentelę. Jei [NPP] lentelė atitinka Komisijai pateiktą [NPP], kuris nebuvo atmestas remiantis Direktyvos 2003/87/EB 9 straipsnio 3 dalimi, arba kuriame padarytoms pataisoms Komisija pritarė, Komisija įpareigoja vyriausiąjį administratorių <...> [NPP] lentelę įtraukti į Bendrijos nepriklausomą sandorių žurnalą.
2.   Valstybė narė Komisiją informuoja apie kiekvieną [NPP] padarytą pataisymą ir, atitinkamai, apie pataisymus [NPP] lentelėje. Jei pataisymas [NPP] lentelėje padarytas laikantis Komisijai pateikto [NPP], kuris nebuvo atmestas remiantis Direktyvos 2003/87 <...> 9 straipsnio 3 dalimi, arba kuriame padarytoms pataisoms Komisija pritarė, bei pataisyme atsižvelgta į [NPP] nurodytą metodologiją, ar pataisyta pakeičiant datą, Komisija įpareigoja vyriausiąjį administratorių į <...> [NPP] lentelę įtraukti padarytus pataisymus. Kitais atvejais, valstybė narė Komisiją informuoja apie padarytus pataisymus, ir jei Komisija, vadovaudamasi Direktyvos 2003/87/EB 9 straipsnio 3 dalyje numatyta procedūra, pataisymų neatmeta, ji įpareigoja vyriausiąjį administratorių į <...> [NPP] lentelę įtraukti padarytus pataisymus.“
Iš dalies pakeisto Reglamento Nr. 2216/2004 44 straipsnio „[NPP] lentelė 2008–2012 metams <...>“ 1 ir 2 dalyse numatyta:
„1.   Vadovaudamasi Direktyvos 2003/87/EB 11 straipsniu kiekviena valstybė narė iki 2007 m. sausio 1 d. <...> pateikia Komisijai [NPP] lentelę. Jei [NPP] lentelė atitinka Komisijai pateiktą [NPP], kuris nebuvo atmestas remiantis Direktyvos 2003/87/EB 9 straipsnio 3 dalimi, arba kuriame padarytoms pataisoms Komisija pritarė, Komisija įpareigoja vyriausiąjį administratorių <...> [NPP] lentelę įtraukti į Bendrijos nepriklausomą sandorių žurnalą.
2.   Valstybė narė praneša Komisijai apie kiekvieną [NPP] pataisą ir nurodo kiekvieną atitinkamą pataisą [NPP] lentelėje. Jei pataisymas [NPP] lentelėje padarytas laikantis Komisijai pateikto [NPP], kuris nebuvo atmestas pagal Direktyvos 2003/87/EB 9 straipsnio 3 dalį arba kuriame padarytoms pataisoms Komisija pritarė, o pataisos reikėjo, nes duomenys buvo patikslinti, Komisija nurodo vyriausiajam administratoriui į <...> [NPP] lentelę įtraukti atitinkamą pataisą.
Visos pataisos, susijusios su naujais rinkos dalyviais, daromos atliekant automatinio [NPP] lentelės pakeitimo veiksmą, kaip nustatyta šio reglamento XI a priede.
Visos pataisos, nesusijusios su naujais rinkos dalyviais, daromos pagal iniciacijos procedūrą, kaip nustatyta šio reglamento XIV priede.
Visais kitais atvejais valstybė narė praneša Komisijai apie padarytas savo [NPP] pataisas, ir jei Komisija, vadovaudamasi Direktyvos 2003/87/EB 9 straipsnio 3 dalimi, pataisų neatmeta, ji nurodo vyriausiajam administratoriui į <...> [NPP] lentelę įtraukti padarytas pataisas <...>.“
Ginčo aplinkybės
2006 m. rugsėjo 29 d. raštu Belgijos Karalystė, remdamasi Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 1 dalimi, pateikė Europos Bendrijų Komisijai savo NPP 2008–2012 metams.
Belgijos NPP sudarė trys paskirstymo planai, kuriuos parengė atitinkamai Flandrijos, Briuselio ir Valonijos regionai, atsakingi, be kita ko, už aplinkos apsaugą. Tai koordinavimo remiantis bendradarbiavimo susitarimais, sudarytais tarp šių trijų regionų ir federalinės valstybės, rezultatas.
2007 m. sausio 16 d. sprendimu dėl [NPP], kurį Belgijos [Karalystė] pateikė pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB, Komisija nurodė, kad nepateiks prieštaravimų dėl Belgijos NPP su sąlyga, kad bus padarytos tam tikros pataisos.
2008 m. vasario 28 d. Belgijos Karalystė pateikė Komisijai pakeistą NPP. Jame padaryti pakeitimai, be kita ko, buvo susiję su šio NPP Valonijos dalimi.
2008 m. balandžio 18 d. raštu, pasirašytu Aplinkos generalinio direktorato (GD) generalinio direktoriaus, Komisija informavo Belgijos karalystę, kad kai kurie Belgijos NPP pakeitimai, susiję su Valonijos dalimi, yra nepriimtini.
2008 m. birželio 27 d. raštu Belgijos Karalystė pateikė Komisijai naują NPP pakeitimą.
Pakeisto Belgijos NPP 37 puslapyje esančiame skyriuje „Informacija apie kvotų naujiems rinkos dalyviams rezervo valdymą“, be kita ko, nurodyta:
„<...> kvotos, nurodytos Valonijos regiono „Emission Trading“ skiltyje, paskirstomos naujiems rinkos dalyviams ir neviršija 1750277 kvotų per metus.
<…>
[Valonijos] regionas siekia panaudoti rezervo kvotas naujiems rinkos dalyviams remiantis šiais pagrindais:
Įrenginiai, kuriuos apima rezervas: 2004 m. lapkričio 10 d. Valonijos dekretu, įtvirtinančiu prekybos kvotomis sistemą <...>, nauji rinkos dalyviai apibrėžiami taip <...>:
„<...> nauja rinkos dalyve, kuriai taikoma prekybos kvotomis sistema <...> už atitinkamą referencinį laikotarpį, laikoma:
a)
įmonė, vykdanti Komisijai <...> pateiktame Valonijos regiono paskirstymo plane nenurodytą vieną ar kelias veiklos rūšis arba eksploatuojanti įrenginius, dėl kurių išmetamos nurodytos šiltnamio efektą sukeliančios dujos, kuri gavo šios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos aplinkos apsaugos leidimą po minėto pateikimo Komisijai;
b)
įmonė, vykdanti Komisijai <...> pateiktame Valonijos regiono paskirstymo plane nenurodytą vieną ar kelias veiklas arba eksploatuojanti įrenginius, dėl kurių išmetamos nurodytos šiltnamio efektą sukeliančios dujos, kuri arba gavo šios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos aplinkos apsaugos leidimą po minėto pateikimo Komisijai dėl jų pobūdžio ar funkcionavimo pakeitimo arba dėl įrenginių išplėtimo, o tai gerokai padidina nurodytą šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisiją, palyginti su ta veikla ir įrenginiais, į kuriuos buvo atsižvelgta nustatant pradinį paskirstymą, arba kuri po minėto pateikimo Komisijai atsakinga už žymų šios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos padidėjimą dėl registruoto <...> pakeitimo ar išplėtimo, palyginti su ta veikla ar įrenginiais, į kuriuos buvo atsižvelgta nustatant pradinį paskirstymą.“
Pakeisto Belgijos NPP 38 puslapyje, be kita ko, patikslinta, kad Valonijos regionas rezervo kvotas skirstys remdamasis „paraiškų pateikimo pirmumo taisykle iki bus išnaudotas rezervas 2008–2012 metų laikotarpiui“.
Pakeisto Belgijos NPP 51 ir 52 puslapiuose yra Va, Vb ir Vc priedai.
Va priede „Nauji rinkos dalyviai, jau įtraukti į [NPP]“ ir „Nauji rinkos dalyviai, kuriems nuo 2008 m. turi būti paskirstytos kvotos“, yra lentelė su įrenginių sąrašu, tarp kurių 11 numeriu įrašyta „šeštoji
Arcelor-Mittal
aukštakrosnė“. Puslapio apačioje esančioje pastaboje patikslinta, kad kvotos šiam įrenginiui ir kitiems lentelėje nurodytiems įrenginiams „bus paskirstytos esant rezervui“. Minėtoje lentelėje įrenginiui „šeštoji
Arcelor-Mittal
aukštakrosnė“ numatytos 12949538 kvotos 2008–2012 m. laikotarpiui. Be to, šioje lentelėje nurodytam laikotarpiui šiam įrenginiui skirtų kvotų skaičius skaidomas metais. Todėl antrame šios lentelės stulpelyje, skirtame 2008 m., įrenginiui „šeštoji
Arcelor-Mittal
aukštakrosnė“ skirtų kvotų skaičius yra 700000, o nuo trečios iki šeštos lentelėse, skirtose 2009–2012 m., šis skaičius yra 1000000 2009 m. ir 3749846 atitinkamai kiekvieniems iš 2010–2012 metų.
Vb priede pateiktas įrenginių sąrašas pavadinimu „Nauji rinkos dalyviai, gavę aplinkos apsaugos leidimą, tačiau dar neveikiantys (Vertinimas)“.
Vc priede pateiktas įrenginių sąrašas pavadinimu „Nauji rinkos dalyviai, dar negavę aplinkos apsaugos leidimų ir dar neveikiantys (Vertinimas)“.
Galiausiai Belgijos NPP VI priede pavadinimu „Vidutinis metinis paskirstymas esamoms įmonėms ir naujiems įrenginiams (ar gamybos padidėjimui), jau įtrauktiems į 2008–2012 m. paskirstymo planą (Paskirstymo lentelė)“ pateikta kvotų paskirstymo įrenginiams lentelė. Tarp jame nurodytų įrenginių 11 numeriu įrašytas „Arcelor – Cockerill Sambre_HF6_Seraing“, kuris atitinkamose skiltyse 2008–2012 m. apibrėžiamas kaip „naujas rinkos dalyvis“, tačiau nenurodoma, kiek skiriama kvotų.
2008 m. birželio 30 d. raštu, kurį pasirašė Aplinkos GD generalinis direktorius, Komisija informavo Belgijos Karalystę, kad dėl naujo pakeisto Belgijos NPP nepateiks prieštaravimų.
2008 m. liepos 30 d. raštu Belgijos Karalystė pranešė Komisijai apie savo sprendimą dėl kvotų paskirstymo, priimto vadovaujantis Direktyvos 2003/87 11 straipsnio 2 dalimi, ir apie savo NPP lentelę, sudarytą remiantis Reglamento Nr. 2216/2004 44 straipsnio 1 dalimi, 2008–2012 m. paskirstymo laikotarpiui.
2008 m. spalio 10 d. sprendimu Komisija įpareigojo vyriausiąją administratorių įtraukti Belgijos NPP lentelę į Bendrijos nepriklausomą sandorių žurnalą. To sprendimo 2 konstatuojamoje dalyje nurodyta, kad „Komisija mano, jog pateikta [Belgijos NPP] lentelė atitinka sprendimą dėl kvotų paskirstymo ir yra grindžiama Belgijos Karalystės pateiktu pakeistu [NPP], dėl kurio Komisija prieštaravimų nepateikė“. Remiantis 2008 m. spalio 10 d. sprendimo 2 punktu, Belgijos NPP lentelė pateikta to sprendimo priede.
2009 m. vasario 18 d. raštu Belgijos Karalystė pateikė Komisijai pakeistą Belgijos NPP lentelę su pataisomis. Šioje lentelėje, pateiktoje šio rašto priede ir pavadintoje „Belgijos NPP lentelės 2008–2012 m. pataisos“ ir „Paskirstymo pataisos“, daroma nuoroda į 116 numeriu pažymėtą
Arcelor-Mittal
įrenginį pavadinimu „Arcelor-Cockerill Sambre_HF6_Seraing“, esantį Serene (toliau – įrenginys Nr. 116), kuriam 2008 m. numatytas kvotų skaičius yra 700000 ir jokių kvotų (tuščios skiltys) – 2009–2012 m. Todėl bendras kvotų, kurios turi būti paskirstytos šiam įrenginiui už visą 2008–2012 laikotarpį, skaičius, nurodytas paskutiniame šios lentelės stulpelyje, yra 700000.
2009 m. kovo 27 d. sprendimo (toliau – ginčijamas sprendimas), priimto remiantis Reglamento Nr. 2216/2004 44 straipsnio 2 dalimi, 1 punktu Komisija įpareigojo vyriausiąjį administratorių prašomas Belgijos NPP lentelės pataisas įtraukti į Bendrijos nepriklausomą sandorių žurnalą.
Pagal ginčijamo sprendimo 2 punktą Belgijos NPP lentelės pataisos nurodytos to sprendimo priede. Šiame priede nėra pataisų, susijusių su įrenginiu Nr. 116.
Ginčijamo sprendimo 3 konstatuojamojoje dalyje nurodyta:
„Komisija mano, kad pateiktos pataisos, susijusios su įrenginiu Nr. 116 <...>, nepriimtinos, nes jos neatitinka [Belgijos NPP] nurodytos metodologijos <...>.“
Pagal minėto sprendimo 4 konstatuojamąją dalį Komisija mano, kad kitos pateiktos pataisos atitinka [Belgijos NPP].
Procesas ir šalių reikalavimai
Ši byla pradėta ieškovo, Valonijos regiono, ieškiniu, kurį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2009 m. birželio 17 d.
Atskiru dokumentu, kurį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo tą pačią dieną, Valonijos regionas paprašė, kad sprendimas būtų priimtas taikant pagreitintą procedūrą, numatytą Bendrojo Teismo procedūros reglamento 76a straipsnyje.
Pareiškimu, kurį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2009 m. liepos 9 d., Valonijos regionas atsiėmė savo prašymą taikyti pagreitintą procedūrą.
Valonijos regionas Bendrojo Teismo prašo:
—
panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo buvo atmesta Belgijos NPP lentelės pataisa, susijusi su kvotų paskirstymu įrenginiui Nr. 116 2008–2012 m. laikotarpiu,
—
priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
Komisija Bendrojo Teismo prašo:
—
atmesti ieškinį,
—
priteisti iš Valonijos regiono bylinėjimosi išlaidas.
Bendrasis teismas, taikydamas Procedūros reglamento 64 straipsnyje numatytas proceso organizavimo priemones, paprašė šalių pateikti tam tikrus dokumentus ir raštu atsakyti į klausimus. Šalys įvykdė šiuos prašymus per nustatytą terminą.
Kadangi vienas kolegijos narys negalėjo vykdyti savo pareigų, Bendrasis Teismas pagal Procedūros reglamento 32 straipsnio 3 dalį į kolegiją paskyrė kitą trūkstamą teisėją.
Remdamasis teisėjo pranešėjo pranešimu, Bendrasis Teismas (pirmoji kolegija) nusprendė pradėti žodinę proceso dalį.
Per 2011 m. rugsėjo 20 d. teismo posėdį buvo išklausytos šalių kalbos ir atsakymai į Bendrojo Teismo pateiktus klausimus.
Dėl teisės
Panaikinimo pagrindų santrauka
Pagrįsdamas savo prašymą iš dalies panaikinti ginčijamą sprendimą, Valonijos regionas nurodo keturis ieškinio pagrindus.
Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento Nr. 2216/2004 44 straipsnio 2 dalies pažeidimu. Šis ieškinio pagrindas suskaidytas į dvi dalis, susijusias su teisės klaida ir akivaizdžia vertinimo klaida.
Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti, kaip tai suprantama pagal EB 253 straipsnį, pažeidimu.
Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principų pažeidimu.
Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su „Bendrijos lojalumo ir gero administravimo principų“ pažeidimu.
Dėl ieškovo nurodytų ieškinio pagrindų reikšmės
Komisija iš esmės tvirtina, kad Valonijos regiono nurodyti panaikinimo pagrindai yra nereikšmingi.
Komisijos teigimu, taikant Reglamento Nr. 2216/2004 44 straipsnio 2 dalies ketvirtą pastraipą, apie bet kokį NPP pakeitimą, neatitinkantį minėto reglamento 44 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje numatytų kriterijų, valstybė narė turi iš naujo pranešti taikant Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalyje numatytą procedūrą, nes NPP lentelės pataisų registravimo procedūra negali pakeisti pranešimo procedūros ir leisti Komisijai registruoti pataisas, kuriomis reikalaujama pakeisti patį NPP. Šiuo atveju Belgijos Karalystė tik paprašė registruoti tam tikras NPP lentelės pataisas, įskaitant ir susijusią su įrenginiu Nr. 116, tačiau dėl šios pataisos buvo būtina pakeisti patį Belgijos NPP, nes pakeitimas nebuvo grindžiamas minėtame NPP numatytais metodais. Todėl Komisija ginčijamame sprendime nenusprendė dėl pataisos, susijusios su įrenginiu Nr. 116. Tik siekiant išsamumo prašoma pataisa buvo paskelbta ginčijamo sprendimo 3 konstatuojamoje dalyje, bet ne rezoliucinėje dalyje. Todėl nuoroda į pataisos, susijusios su įrenginiu Nr. 116, registravimo nebuvimą negali pakeisti ginčijamo sprendimo turinio ar pobūdžio ir šiuo klausimu pakeisti jį aiškiu sprendimu dėl atmetimo, kaip tai nurodo ir ieškovas.
Tačiau reikia konstatuoti, kad Komisija klaidingai tvirtina, jog ginčijamu sprendimu nesukeliama neigiamų privalomų teisinių pasekmių Valonijos regionui šiuo aspektu.
Žinoma, kaip matyti iš nusistovėjusios teismų praktikos, nepaisant to, kokie yra motyvai, kuriais grindžiamas sprendimas, tik sprendimo rezoliucinė dalis gali turėti teisinių pasekmių ir sukelti žalą. Tačiau ieškinys dėl panaikinimo negali būti pareikštas dėl pačių sprendimo motyvuose pateiktų vertinimų ir jiems Sąjungos teismų teisėtumo kontrolė gali būti taikoma tik tiek, kiek, būdami žalą sukeliančio akto motyvai, jie yra būtinas šio akto rezoliucinės dalies pagrindas (šiuo klausimu žr. 2004 m. sausio 28 d. Teisingumo Teismo nutarties
Nyderlandai prieš Komisiją
,
C-164/02, Rink. p. I-1177
, 21 punktą ir 2007 m. balandžio 30 d. Pirmosios instancijos teismo nutarties
EnBW Energie Baden-Württemberg prieš Komisiją
,
T-387/04, Rink. p. II-1195
, 127 punktą). Tačiau šiuo atveju, nors ginčijamo sprendimo rezoliucine dalimi prašoma pataisa, susijusi su įrenginiu Nr. 116, aiškiai neatmetama kaip nepriimtina, iš minėto sprendimo priedo 2 straipsnio ir 3 konstatuojamosios dalies matyti, kad būtent dėl šioje konstatuojamojoje dalyje nurodyto nepriimtinumo motyvo ši pataisa nebuvo įtraukta į pataisų priedą, kurį, remiantis to sprendimo 1 punktu, vyriausiasis administratorius buvo įpareigotas įtraukti į Belgijos NPP lentelę.
Todėl net ir darant prielaidą, kaip tvirtina Komisija, kad Belgijos Karalystė, remdamasi Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalimi, šiuo atveju turėjo laikytis pakeisto NPP pateikimo procedūros ir kad Komisija, remiantis Reglamento Nr. 2216/2004 44 straipsnio 2 dalimi, neturėjo teisės nagrinėti ir atmesti prašymo dėl pataisos, susijusios su įrenginiu Nr. 116, iš ginčijamo sprendimo, atsižvelgiant į jo pagrindinius motyvus, iš esmės matyti, kad Komisija užėmė aiškią poziciją dėl šio prašymo ir jį atmetė kaip nepriimtiną.
Nei Komisijos argumentas, kad ji nesprendė dėl nagrinėjamos pataisos, nei argumentas dėl ginčijamo sprendimo 3 konstatuojamosios dalies reikšmės jo rezoliucinei daliai nebuvimo nekvestionuoja tokio vertinimo, kaip tai, be to, pripažino Komisija per posėdį. 3 konstatuojamoji dalis, kuria tik patikslinama tiek ginčijamo sprendimo 2 straipsnio, tiek jo priedo, kuriame nėra su įrenginiu Nr. 116 susijusios prašomos pataisos, apimtis, vadovaujantis šio sprendimo 45 punkte minėta teismų praktika, yra ne tik minėto sprendimo 2 straipsnio, bet ir to sprendimo 1 straipsnio, kurių nuostatos kartu apibrėžia vyriausiajam administratoriui duoto įpareigojimo apimtį ir kurie turi būti skaitomi atsižvelgiant į minėtą konstatuojamąją dalį, būtinas pagrindas.
Remiantis tuo darytina išvada, kad ieškiniui pagrįsti nurodyti panaikinimo pagrindai yra reikšmingi ir kad reikia atmesti Komisijos argumentus šiuo aspektu.
Dėl ieškinio pagrindo, susijusio su Reglamento Nr. 2216/2004 44 straipsnio 2 dalies pažeidimu
Šio ieškinio pagrindo pirma dalimi, susijusia su teisės klaida, Valonijos regionas iš esmės tvirtina, kad Komisija neturėjo teisės priimti ginčijamo sprendimo tiek, kiek juo buvo atmesta su įrenginiu Nr. 116 susijusi prašoma pataisa, ir grįsti jo Reglamento Nr. 2216/2004 44 straipsnio 2 dalies antruoju sakiniu, kurio taikymo apimties nebuvo paisoma. Skirtingai nei to paties reglamento 38 straipsnio 2 dalies antrajame sakinyje, taikytiname 2005–2007 m. paskirstymo laikotarpiui, šioje nuostatoje nenurodomas NPP lentelės pataisos atmetimas dėl Komisijos nurodyto motyvo, t. y. dėl tariamo nagrinėjamos pataisos neatitikimo NPP įtvirtintiems metodams.
Antroje dalyje, susijusioje su akivaizdžia vertinimo klaida, Valonijos regionas pažymi, kad Reglamento Nr. 2216/2004 44 straipsnio 2 dalimi išskiriamos dviejų rūšių pataisos, kurias valstybės narės gali daryti „NPP“ lentelėje, t. y., pirma, pirmoje pastraipoje – pataisos, grindžiamos NPP nuostatomis, kurių neatmetė Komisija ir kurias lemia duomenų patikslinimas, ir, antra, ketvirtoje pastraipoje – pataisos, dėl kurių reikia keisti NPP ir todėl, vadovaujantis Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalimi, reikalingas tyrimas. Valonijos regiono teigimu, su įrenginiu Nr. 116 susijusi prašoma pataisa grindžiama Belgijos NPP ir nereikia jo keisti remiantis Reglamento Nr. 2216/2004 44 straipsnio 2 dalyje numatytu antruoju taisymo būdu. Šiuo aspektu ji iš esmės patikslina, kad iš Belgijos NPP Va priedo aiškiai matyti, jog kvotos įrenginiui Nr. 116 „bus paskirstytos esant rezervui“, o tai leidžia taikyti progresinį kvotų paskirstymą atsižvelgiant į biudžetinius įsipareigojimus ir rezervo būklę, turint omenyje, be kita ko, galimą esamų įrenginių uždarymą ir veiksmingą skelbiamų pramoninių projektų realizavimą.
Komisija subsidiariai tvirtina, kad šis panaikinimo pagrindas nepagrįstas.
Dėl ieškinio pagrindo pirmos dalies Komisija iš esmės tvirtina, kad NPP lentelė gali būti laikoma grindžiama NPP, tik jeigu ji grindžiama minėtame NPP numatytais paskirstymo mechanizmais, bet ne kitais metodais, kurie nėra jame numatyti. Pagal Reglamento Nr. 2216/2004 44 straipsnio 2 dalį turi būti laikomasi dviejų sąlygų, t. y. kad prašoma pataisa būtų grindžiama NPP ir kad ją lemtų duomenų patikslinimas, o to nebuvo šiuo atveju. Komisijos teigimu, registracijos nebuvimas dėl motyvo, kad ginčijama pataisa nebuvo grindžiama Belgijos NPP, apima minėtame NPP numatytų metodų neatitikimo motyvą. Todėl ji galėjo grįsti ginčijamą sprendimą ir ginčijamos pataisos registravimo nebuvimą motyvu, susijusiu su šios pataisos nesuderinamumu su Belgijos NPP numatytais metodais.
Dėl ieškinio pagrindo antros dalies Komisija iš esmės pažymi, kad kvotų paskirstymas, kurio buvo prašoma įrenginiui Nr. 116, prieštarauja Belgijos NPP, kuriame numatyta, jog visiems naujiems rinkos dalyviams dėl kvotų paskirstymo bus nuspręsta iki 2008–2012 m. laikotarpio pabaigos. Be to, pagal šį NPP įrenginiui Nr. 116 negali būti naudojamas rezervas, bet kvotos skirstomos tik „esant rezervui“. Šis paskirstymo metodas neturėtų būti aiškinamas kaip suteikiantis kompetentingai institucijai diskreciją kiekvienais metais nustatyti kvotų skaičių, kurį planuojamą paskirti atitinkamam įrenginiui. Priešingai, visus Belgijos NPP numatytus paskirstymo metodus reikia aiškinti nuosekliai ir „kaip įpareigojančius kompetentingą valdžios instituciją paskirstyti įrenginiui [Nr. 116] kvotas, kurių bendras ir metinis skaičius gali būti mažesnis nei Belgijos NPP Va priede numatytus skaičius, atsižvelgiant į rezervo būklę, visam 2008–2012 m. laikotarpiui“.
Komisija mano, kad šis vertinimas atitinka Direktyvos 2003/87, būtent jos 9 straipsnio 1 dalies, pagal kurią NPP turi būti laikomasi III priedo kriterijų, ypač 5 ir 6 kriterijų dėl įmonių nediskriminavimo principo ir pareigos užtikrinti naujų rinkos dalyvių prieigą prie prekybos sistemos, esmę. Šiuo aspektu argumentui, grindžiamam naujų „pirmo rango“ rinkos dalyvių, kuriems vieninteliams taikomos Belgijos NPP 5 skirsnio nuostatos, ir naujų „antro rango“ rinkos dalyvių, kuriems taikoma papildoma paskirstymo taisyklė, t. y. paskirstymas „esant rezervui“, diferencijavimu, negali būti pritarta, nes bendros šio skirsnio taisyklės turi būti taikomos visiems naujiems rinkos dalyviams, įskaitant „antrojo rango“ dalyvius. Komisijos teigimu, tuo atveju, jei nepakanka rezervo, kad būtų galima paskirstyti kvotas naujiems „antrojo rango“ rinkos dalyviams, ir jei šis rezervas nepapildomas, šie nauji rinkos dalyviai, taikant „paraiškų pateikimo pirmumo“ taisyklę, negauna jokių kvotų. Remdamasi tuo Komisija daro išvadą, kad pagal kvotų paskirstymo visam 2008–2012 m. laikotarpiui taisyklę naujam „antrojo rango“ rinkos dalyviui, kaip antai įrenginiui Nr. 116, kvotos turi būti paskirstytos 2008–2012 m., bet ne tik vieniems ar dvejiems metams. Todėl paskirstytinų kvotų skaičių reikia nustatyti iš anksto visam šiam laikotarpiui, bet ne metams ir ne savavališkai, kol bus išnaudotas papildytame rezerve esamų kvotų skaičius, kaip numatyta taisyklėje, kuria draudžiama naudoti rezervą pradinio kvotų, kurios buvo gautos atitinkamiems įrenginiams, paskirstymo koregavimams
ex post
. Todėl šiuo atveju įrenginiui Nr. 116 už visą minėtą laikotarpį buvo galima paskirti tik 700000 kvotų.
Bendrasis Teismas primena, kad Reglamento Nr. 2216/2004 44 straipsnio 2 dalyje numatyti du kumuliaciniai kriterijai tam, kad būtų galima padaryti pataisas NPP lentelėje nesilaikant Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalyje numatytos pakeisto NPP pateikimo procedūros. Viena vertus, tokia pataisa turi būti grindžiama Komisijai pateiktu ir jos neatmestu NPP ir, antra vertus, ją turi lemti „duomenų patikslinimas“. Be to, jei laikomasi šių dviejų kumuliacinių kriterijų, Komisija, vadovaudamasi Reglamento Nr. 2216/2004 44 straipsnio 2 dalies pirmosios pastraipos antruoju sakiniu
in fine
, turi įpareigoti vyriausiąjį administratorių įtraukti atitinkamą pataisą į NPP lentelę.
Kalbant apie pirmąjį iš šių kriterijų, reikia nustatyti, ar Komisija įrodė, jog turėjo teisę ginčijamame sprendime daryti išvadą, kad nebuvo būtina įpareigoti vyriausiąjį administratorių įtraukti prašomą pataisą, susijusią su įrenginiu Nr. 116, į Belgijos „NPP“ lentelę motyvuojant tuo, kad ši pataisa „nebuvo grindžiama Komisijai pateiktu ir jos neatmestu [NPP]“.
Šiuo aspektu visų pirma reikia pažymėti, kad nors ginčijamas sprendimas formaliai grindžiamas Reglamento Nr. 2216/2004 44 straipsnio 2 dalimi, to sprendimo 3 konstatuojamoje dalyje iš esmės tik konstatuojama, kad prašymas dėl pataisos, susijusios su įrenginiu Nr. 116, yra nepriimtinas, nes „neatitinka [Belgijos NPP] nurodytos metodologijos“; šis motyvas iš esmės atitinka to paties reglamento 38 straipsnio 2 dalyje, kuri netaikoma šiam atvejui, nes apima pirmąjį paskirstymo laikotarpį – 2005–2007 m., nurodytą motyvą.
Be to, net jei būtų pritarta Komisijos argumentui, kad jos šiuo atveju taikomas kriterijus, t. y. kriterijus, susijęs su atitikimu „[NPP] nurodytai metodologijai“, nesuderinamas su kriterijumi, susijusiu su tuo, kad prašymas dėl pataisos turi būti „grindžiamas [NPP]“, motyvas, jog prašoma pataisa, susijusi su įrenginiu Nr. 116, negrindžiama Komisijai pateiktu ir jos neatmestu Belgijos NPP, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 2216/2004 44 straipsnio 2 dalį, nenurodytas nei ginčijamame sprendime, nei vykstant procesui pateiktose Komisijos pastabose.
Be to, reikia konstatuoti, kad Belgijos NPP Va priede „Nauji rinkos dalyviai, jau įtraukti į [NPP]“ ir „Nauji rinkos dalyviai, kuriems kvotos turi būti paskirstytos iki 2008 m.“ yra lentelė, kurioje 11 numeriu pažymėtas įrenginys „šeštoji
Arcelor-Mittal
aukštakrosnė“. Atsakydamos į rašytinius Bendrojo Teismo klausimus, šalys vieningai pripažino, kad šis įrenginys sutampa su įrenginiu „Arcelor – Cockerill Sambre_HF6_Seraing“, kuris minėto NPP VI priede buvo pažymėtas tuo pačiu numeriu, o prašyme dėl ginčijamos Belgijos NPP pataisos, kuris 2009 m. vasario 18 d. Belgijos Karalystės raštu buvo pateiktas Komisijai ir kuriame buvo numatytas 700000 kvotų, skirtų šiam įrenginiui tiek 2008 m., tiek visam 2008–2012 m. laikotarpiui, skaičius, – 116 numeriu (žr. šio sprendimo 23 punktą).
Taip pat akivaizdu, kad Belgijos NPP Va priedo lentelėje 2008–2012 m. laikotarpiui numatytas bendras 12949538 kvotų, skirtų įrenginiui „šeštoji
Arcelor-Mittal
aukštakrosnė“, skaičius, kuris paskirstytas kiekvieniems metams: 700000 – 2008 m., 1000000 – 2009 m. ir 3749846 – atitinkamai kiekvieniems iš 2010–2012 metų (žr. šio sprendimo 16 punktą), tačiau tokio paskirstymo nėra Belgijos NPP VI priedo lentelėje, kurioje 2008–2012 m. skirtose skiltyse tik nurodyti žodžiai „naujas rinkos dalyvis“ (žr. šio sprendimo 19 punktą).
Todėl 700 000 kvotų skaičius, numatytas įrenginiui Nr. 116 už 2008 m., kuris yra Belgijos NPP lentelės ginčijamos pataisos objektas, akivaizdžiai tiksliai atitinka Belgijos NPP Va priedo lentelėje tam pačiam įrenginiui numatytą kvotų skaičių. Komisija neginčija šio sutapimo ir to, kad ji neginčijo šio NPP turinio vykstant Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalyje numatytai kontrolės procedūrai.
Šiuo aspektu Komisija iš esmės tik nurodė, kad šios 700 000 kvotų turi būti laikomos maksimaliu galimu kiekiu įrenginiui Nr. 116 visam paskirstymo laikotarpiui nuo 2008 m. iki 2012 m., bet ne vien 2008 m. (žr. šio sprendimo 54 punktą
in fine
). Tokį aiškinimą akivaizdžiai patvirtina pataisytos Belgijos NPP lentelės, kurią Belgijos Karalystė pateikė 2009 m. vasario 18 d., paskutinis stulpelis, kuriame, kaip ir pirmame stulpelyje 2008 m. numatytas kvotų skaičius, nurodytas bendras 700 000 kvotų skaičius visam laikotarpiui nuo 2008 m. iki 2012 m. Tačiau vien ši aplinkybė negali patvirtinti pagrindinio Komisijos prieštaravimo, kad prašymas dėl ginčijamos pataisos nėra grindžiamas pateiktu ir neatmestu Belgijos NPP, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 2216/2004 44 straipsnio 2 dalį, bet, priešingai, patvirtina, kad įrenginiui Nr. 116 skirtas bendras kvotų skaičius, prašytas visam tam laikotarpiui, buvo gerokai mažesnis už maksimalų kvotų skaičių, numatytą Belgijos NPP Va lentelėje. Todėl vykstant procesui Komisija neturėtų kaltinti Belgijos Karalystės tuo, kad ji pateikė prašymą dėl pataisos, kuria siekiama pakeisti kvotų skaičių, taikomą tik 2008 m., bet ne vėlesniems metams po atitinkamo paskirstymo laikotarpio.
Esant šioms sąlygoms, reikia manyti, kad Komisija, iš esmės tvirtindama, jog prašymas dėl ginčijamos pataisos, susijusios su įrenginiu Nr. 116, nebuvo grindžiamas Komisijai pateiktu ir jos neatmestu Belgijos NPP, padarė klaidą dėl Reglamento Nr. 2216/2004 44 straipsnio 2 dalies taikymo. Todėl nereikia pareikšti nuomonės dėl klausimo, ar šis prašymas buvo susijęs su „duomenų patikslinimu“, dėl kurio Komisija, be to, neišreiškė savo pozicijos nei ginčijamame sprendime, nei savo rašytinėse pastabose.
Galiausiai Komisija neturėtų ginčyti šio vertinimo tvirtindama, kad prašymas dėl ginčijamos pataisos vis dėlto nesuderinamas su Belgijos NPP dėl to, kad, pirma, jis neatitinka minėtame NPP numatytų metodų ir, antra, kaip ji būtent tvirtino per posėdį, remiantis bendrais prekybos kvotomis sistemos veikimo principais, maksimalus kvotų, kurias galima paskirstyti visiems naujiems rinkos dalyviams, skaičius turi būti nustatytas iš anksto ir visam atitinkamam paskirstymo laikotarpiui.
Kalbant apie pirmąjį argumentą, reikia konstatuoti, kad, kaip pripažino ir pati Komisija, Belgijos NPP Va priedo lentelėje yra išnašoje įtvirtinta nuostata, kurioje paaiškinama, kad šioje lentelėje nurodytiems įrenginiams kvotos bus „paskirstomos esant rezervui“. Tačiau Komisija šiuo klausimu nepateikė jokių prieštaravimų vykstant Belgijos NPP kontrolės procedūrai pagal Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalį ir vykstant procesui neginčijo, kad ši nuostata susijusi su specialiu kvotų „paskirstymo metodu“ naujiems „antrojo rango“ rinkos dalyviams (žr. šio sprendimo 53 punktą). Remiantis Valonijos regiono paaiškinimais, kurių neginčijo Komisija, ši nuostata leidžia Belgijos valdžios institucijoms kvotas atitinkamiems įrenginiams paskirstyti laikantis maksimalaus metinio skaičiaus, numatyto minėtoje lentelėje, tik tuo atveju, jei rezervas šiuo aspektu yra pakankamas. Todėl jei prašymas dėl pataisos, susijusios su įrenginiu Nr. 116, faktiškai grindžiamas šiuo paskirstymo metodu, Komisija neturėtų tvirtinti, kad jis nesuderinamas su Belgijos NPP (žr., be kita ko, ginčijamo sprendimo 3 konstatuojamąją dalį). Be to, šiuo klausimu nereikšmingas Komisijos argumentas, kad šis paskirstymo metodas negali būti aiškinamas kaip suteikiantis kompetentingai valdžios institucijai diskreciją kiekvienais metais nustatyti kvotų, kurias ji planuoja paskirstyti atitinkamam įrenginiui, skaičių, nes prašymu dėl ginčijamos pataisos būtent tik prašoma į Belgijos NPP lentelę įrašyti tą patį įrenginiui Nr. 116 2008 m. skirtų kvotų skaičių kaip ir numatytas Belgijos NPP Va priedo lentelėje, ir kvotų skaičių, kuris gerokai mažesnis už maksimalią ribą, kuri šioje lentelėje nustatyta visam 2008–2012 m. laikotarpiui.
Kalbant apie antrąjį argumentą, susijusį su bendrų prekybos kvotomis sistemos veikimo principų, reikalaujančių, kad valstybė iš anksto nustatytų maksimalų kvotų, kurias galima paskirstyti atitinkamiems įrenginiams, skaičių visam paskirstymo laikotarpiui, nesilaikymu, reikia pažymėti, kad ginčijamame sprendime nėra jokių šį argumentą patvirtinančių aplinkybių. Be to, kaip matyti jau iš šio sprendimo 62 punkto, Komisija šiuo atveju neįrodė, kad 700 000 kvotų paskyrimas įrenginiui Nr. 116 tiek vien 2008 m., kaip numatyta Belgijos NPP Va priedo lentelės pirmame stulpelyje, tiek visam 2008–2012 m. laikotarpiui, kaip numatyta tos pačios lentelės paskutiniame stulpelyje, prieštarauja šiems bendriesiems principams. Žinoma, atsižvelgiant į bendrą taisyklę, kuria, vadovaujantis 11 straipsnio 2 dalimi, skaitoma kartu su Direktyvos 2003/87 III priede numatytais paskirstymo kriterijais, reikalaujama iš anksto nustatyti bendrą turimą kvotų skaičių nagrinėjamuoju paskirstymo laikotarpiu, kumuliaciniai kriterijai „pataisa“ ir „duomenų patikslinimas“, būdami išimtys, turi būti aiškinami siaurai tam, kad būtų išsaugotas pranešimo procedūros remiantis Reglamento Nr. 2216/2004 44 straipsnio 2 dalies ketvirta pastraipa, skaitoma kartu su Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalimi, veiksmingumas. Iš tiesų tik siauras aiškinimas gali užtikrinti visišką išankstinę vėlesnių valstybės narės prašomų pakeitimų kontrolę minėtų paskirstymo kriterijų atžvilgiu. Tačiau remiantis tuo, kas išdėstyta šio sprendimo 62 punkte, darytina vienintelė išvada, kad prašymas dėl ginčijamos pataisos turi būti aiškinamas kaip apimantis visą 2008–2012 m. laikotarpį.
Esant šioms sąlygoms reikia pritarti pirmajam ieškinio pagrindui ir panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo buvo atmestas prašymas dėl ginčijamos pataisos, susijusios su įrenginiu Nr. 116, ir nėra būtinybės nagrinėti kitų Valonijos regiono nurodytų ieškinių pagrindų ir kaltinimų.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi Komisija bylą pralaimėjo, ji turi padengti bylinėjimosi išlaidas pagal Valonijos regiono reikalavimus.

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (pirmoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Panaikinti 2009 m. kovo 27 d. Komisijos sprendimą, kuriuo vyriausiasis administratorius įpareigojamas Belgijos „nacionalinio paskirstymo plano“ pataisą įtraukti į Bendrijos nepriklausomą sandorių žurnalą, tiek, kiek juo atsisakoma įpareigoti šį administratorių į minėtą žurnalą įtraukti su įrenginiu Nr. 116 „Arcelor – Cockerill Sambre_HF6_Seraing“ susijusią kvotų paskirstymo pataisą, kaip 2009 m. vasario 18 d. raštu prašė Belgijos Karalystė.

2.
Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Azizi
Martins Ribeiro
Frimodt Nielsen
Paskelbta 2012 m. vasario 1 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: prancūzų.