CELEX: 62010TJ0408
Konkurencija
Karteliai
Belgijos, Vokietijos, Prancūzijos, Italijos, Nyderlandų ir Austrijos vonios kambarių įrangos rinkos
Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimas
Kainų didinimo derinimas ir keitimasis jautria komercine informacija
Neteisėtų veiksmų inkriminavimas
Baudos
2006 m. baudų dydžio apskaičiavimo gairės
Pažeidimo sunkumas
Koeficientai
Lengvinančios aplinkybės
Baudos dydžio sumažinimas
Didelė papildomoji vertė

)
(Praleista)
Procesas ir šalių reikalavimai
2010 m. rugsėjo 8 d. Bendrojo Teismo kanceliarijoje gautu pareiškimu ieškovė pareiškė šį ieškinį.
Išklausęs teisėjo pranešėjo pranešimą, Bendrasis Teismas (ketvirtoji kolegija) nusprendė pradėti žodinę proceso dalį ir pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 64 dalyje numatytas proceso organizavimo priemones raštu pateikė šalims klausimus; į juos buvo atsakyta per nustatytą terminą.
Per 2013 m. kovo 6 d. posėdį buvo išklausytos šalių kalbos ir atsakymai į Bendrojo Teismo raštu ir žodžiu pateiktus klausimus.
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
—
iš dalies panaikinti ginčijamo sprendimo 1, 2 ir 4 straipsnius tiek, kiek jie su ja susiję,
—
nepatenkinus šio prašymo, sumažinti jai skirtą baudą,
—
priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
Komisija Bendrojo Teismo prašo:
—
atmesti ieškinį,
—
priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
(Praleista)
2.
Dėl papildomo reikalavimo sumažinti ieškovei skirtos baudos dydį
(Praleista)
Dėl antrojo argumento, susijusio su bet kokiu sumažinimu, kuris tam tikromis aplinkybėmis būtų taikomas ieškovės dukterinei bendrovei
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo taip pat ir jai taikyti bet kokį baudos dydžio sumažinimą, kuris tam tikromis aplinkybėmis būtų taikomas vienai iš jos dukterinių bendrovių išnagrinėjus atitinkamus ieškinius, pareikštus bylose
Laufen Austria prieš Komisiją
(T‑411/10) ir
Roca prieš Komisiją
(T‑412/10). Iš tiesų, jei, kaip Komisija teigia ginčijamame sprendime, atsakomybė kyla tik dėl to, kad ji ir jos dukterinės įmonės
Roca France
ir
Laufen Austrija
sudaro vieną įmonę, jai turėtų būti taikomas bet koks solidariai skirtos baudos dydžio sumažinimas, kuris tam tikromis aplinkybėmis būtų pritaikytas minėtai dukterinei bendrovei išnagrinėjus jos pareikštą ieškinį.
Komisija formaliai nesiremia šio argumento nepriimtinumu ir iš esmės teigia, kad ieškovė negali vien remtis savo dukterinių bendrovių
Roca France
ir
Laufen Austrija
pateiktais argumentais, siekdama pasinaudoti bet kokiu baudos dydžio sumažinimu, kuris tam tikromis aplinkybėmis būtų pritaikytas šioms bendrovėms.
Atsakydama į Bendrojo Teismo per posėdį pateiktus klausimus dėl 2013 m. sausio 22 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Komisija prieš Tomkins
(C‑286/11 P) įtakos vertinant šį argumentą Komisija pridūrė, kad pagal minėtą sprendimą tik tuo atveju, kai patronuojanti bendrovė ir jos dukterinė bendrovė savo atitinkamuose ieškiniuose remiasi panašiais pagrindais, dukterinei bendrovei pritaikytą baudos dydžio sumažinimą Bendrasis Teismas gali taikyti ir patronuojančiai bendrovei. Tačiau iš šio sprendimo nematyti, kad dukterinei bendrovei, išnagrinėjus jos pateiktą ieškinį, pritaikytas baudos dydžio sumažinimas automatiškai turi būti taikomas ir patronuojančiai bendrovei.
Atsižvelgus į šalių argumentus pirmiausia reikia išnagrinėti, ar priimtinas antrasis ieškovės argumentas, pateiktas grindžiant jos reikalavimą sumažinti baudos dydį, paskui – ar minėtas argumentas yra pagrįstas.
Dėl antrojo argumento priimtinumo
Šiuo klausimu reikia priminti, kad pagal Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 21 straipsnį ir Procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punktą ieškinyje turi būti nurodytas ginčo dalykas ir pagrindų, kuriais remiamasi, santrauka.
Pagal teismų praktiką šis nurodymas turi būti pakankamai aiškus ir tikslus, kad atsakovė galėtų pasirengti gynybai, o Bendrasis Teismas – priimti sprendimą dėl ieškinio. Tas pats galioja ir bet kokiam reikalavimui, kuris turi būti lydimas pagrindų ir argumentų, kurie tiek atsakovei, tiek teismui leistų įvertinti jo pagrįstumą (1994 m. liepos 7 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Dunlop Slazenger prieš Komisiją
,
T-43/92, Rink. p. II-441
, 183 punktas). Todėl, kad ieškinys būtų priimtinas, pačiame jo tekste turi būti nurodytos pagrindinės teisinės ir faktinės aplinkybės, kuriomis jis yra grindžiamas, arba bent jų santrauka išdėstyta nuosekliai ir suprantamai. Šiuo atžvilgiu, nors ieškinio tekstas specifiniais klausimais gali būti pagrįstas ir papildytas pateikiant nuorodas į prie jo pridėtų dokumentų ištraukas, bendroji nuoroda į kitus dokumentus, netgi ieškinio priedus, negali kompensuoti esminių teisinės argumentacijos aplinkybių nebuvimo, kurios pagal pirma primintas nuostatas turi būti nurodytos pačiame ieškinyje (žr. 2007 m. rugsėjo 17 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Microsoft prieš Komisiją
,
T-201/04, Rink. p. II-3601
, 94 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Šiuo atveju reikia konstatuoti, kad antruoju argumentu, pateiktu grindžiant reikalavimą sumažinti baudos dydį, ieškovė, priešingai, nei teigia Komisija, ne tik daro nuorodą į savo dukterinių bendrovių
Roca France
ir
Laufen Austrija
nagrinėjant jų atitinkamus ieškinius pateiktus rašytinius dokumentus. Atvirkščiai, ieškovė aiškiai patvirtina minėtą argumentą ir nurodo: kadangi ji atsakinga už minėtų dukterinių bendrovių padarytus antikonkurencinius veiksmus tik dėl to, kad yra patronuojanti bendrovė, jai solidariai skirta bauda yra paprasčiausias šios solidarios atsakomybės atspindys. Kartu su šiuo teiginiu ieškovė pateikė savo argumentus, pagal kuriuos mano galinti kaip patronuojanti bendrovė pasinaudoti baudos dydžio sumažinimu, kuris tam tikromis aplinkybėmis būtų pritaikytas jos dukterinėms bendrovėms, ir neturi įrodyti, kaip ir pastarosios, kad apskaičiuodama šios baudos dydį Komisija padarė klaidą.
Šiomis aplinkybėmis reikia atmesti Komisijos argumentą, kad antrasis ieškovės argumentas, pateiktas grindžiant reikalavimą sumažinti baudos dydį, nepriimtinas.
Dėl antrojo argumento pagrįstumo
Pirmiausia reikia pastebėti, kad šios dienos sprendime, skelbiamame byloje
Laufen Austria prieš Komisiją
(T‑411/10), Bendrasis Teismas atmetė
Laufen Austrija
prašymą sumažinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnio 4 dalies a ir c punktuose skirtos baudos dydį.
Taigi antrąjį ieškovės argumentą, pateiktą grindžiant reikalavimą sumažinti baudos dydį, reikia atmesti kaip nereikšmingą tiek, kiek juo siekiama pasinaudoti baudos sumažinimu, kuris tam tikromis aplinkybėmis būtų pritaikytas
Laufen Austrija
.
Paskui reikia pažymėti, kad šios dienos sprendimu, skelbiamu byloje
Roca prieš Komisiją
(T‑412/10), Bendrasis Teismas sumažino
Roca France
ir ieškovei ginčijamo sprendimo 2 straipsnio 4 dalies b punktu solidariai skirtos baudos dydį, motyvuodamas tuo, kad vertindama duomenis, kuriuos
Roca France
pateikė nagrinėjant jos prašymą sumažinti baudos dydį pagal 2002 m. pranešimą dėl bendradarbiavimo, Komisija padarė klaidą. Šiomis aplinkybėmis Bendrasis Teismas sumažino baudą 6 % ir nustatė, kad ginčijamo sprendimo 2 straipsnio 4 dalies b punktu
Roca France
solidariai su ieškove skirtos baudos dydis yra 6298000 EUR.
Todėl atsižvelgiant į šalių argumentus, pavyzdžiui, išdėstytus šio sprendimo 189‐191 punktuose, reikia patikrinti, ar ieškovė, kaip pati teigia, turi teisę į tokį patį baudos dydžio sumažinimą tik dėl to, kad yra patronuojanti bendrovė, pripažinta solidariai atsakinga už šio sprendimo 199 punkte nurodytos baudos sumokėjimą.
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad pagal teismų praktiką, jei patronuojanti bendrovė faktiškai nedalyvavo kartelyje ir jos atsakomybė grindžiama tik dukterinės bendrovės dalyvavimu šiame kartelyje, patronuojančios bendrovės atsakomybė vertintina tik kaip išvestinė, papildoma ir priklausanti nuo dukterinės bendrovės atsakomybės (šiuo klausimu žr. 191 punkte minėto Sprendimo
Komisija prieš Tomkins
39 punktą), todėl negali būti didesnė nei pastarosios atsakomybė (šiuo klausimu žr. 2011 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimo
Tomkins prieš Komisiją
,
T-382/06, Rink. p. II-1157
, 38 punktą, apeliacine tvarka patvirtintą 191 punkte minėto Sprendimo
Komisija prieš Tomkins
39 punkte).
Šiuo atveju reikia priminti, kad ieškovė faktiškai nedalyvavo darant konstatuotą pažeidimą. Iš tikrųjų ji pripažinta atsakinta už
Roca France
veiksmus tik kaip patronuojanti bendrovė, kuriai priklauso visas dukterinės bendrovės įstatinis kapitalas.
Šiomis aplinkybėmis, kadangi ieškovės atsakomybė vertintina tik kaip išvestinė, papildoma ir priklausanti nuo dukterinės bendrovės atsakomybės ir dėl šios priežasties remiantis šio sprendimo 201 punkte minėta teismų praktika negali būti didesnė nei šios atsakomybė, reikia pritarti jos reikalavimui ir patenkinti prašymą taikyti
Roca France
pritaikytą baudos dydžio sumažinimą.
Šiai išvadai neturi įtakos per posėdį pateikti Komisijos argumentai.
Pirma, remdamasi 1999 m. rugsėjo 14 d. Teisingumo Teismo sprendimu
Komisija prieš AssiDomän Kraft Products ir kt
. (
C-310/97 P, Rink. p. I-5363
) ir 2011 m. kovo 29 d. Sprendimu
ArcelorMittal Luxembourg prieš Komisiją ir Komisija prieš ArcelorMittal Luxembourg ir kt
. (
C-201/09 P ir C-216/09 P, Rink. p. I-2239
, 142 punktas) Komisija nurodo, kad ieškovei nepateikus jokio argumento dėl jai solidariai skirtos baudos ginčijamas sprendimas tiek, kiek juo jai skiriama bauda, įgyja jos atžvilgiu
res judicata
galią, neatsižvelgiant į tai, kad išnagrinėjus ieškovės dukterinių bendrovių ieškinius vienai iš jų tam tikromis aplinkybėmis baudos dydis būtų sumažintas.
Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, kad šio sprendimo 205 punkte minėtuose sprendimuose Teisingumo Teismas yra nusprendęs: jei tokio sprendimo adresatas nusprendžia pareikšti ieškinį dėl panaikinimo, Sąjungos teismas sprendžia tik dėl su juo susijusių sprendimo dalių. Atvirkščiai, tos sprendimo dalys, kurios yra susijusios su kitais sprendimo adresatais ir kurių jie neginčija, nėra Sąjungos teismo sprendžiamo ginčo dalykas (205 punkte minėtų sprendimų
Komisija prieš AssiDomän Kraft Products ir kt.
53 punktas ir
ArcelorMittal Luxembourg prieš Komisiją ir Komisija prieš ArcelorMittal Luxembourg ir kt.
142 punktas).
Tačiau, viena vertus, reikia pažymėti, kad ši teismo praktika šiuo atveju nėra svarbi. Ji susijusi su sprendimo panaikinimo iš dalies pasekmėmis. Todėl remiantis ja negalima paneigti išvados, kad kai patronuojančios bendrovės atsakomybė kyla tik dėl to, kad atsakinga jos dukterinė bendrovė, pirmosios atsakomybė negali būti didesnė nei antrosios (šiuo klausimu žr. 191 punkte minėto Sprendimo
Komisija prieš Tomkins
46–50 punktus). Šiomis aplinkybėmis Bendrasis Teismas, nagrinėdamas patronuojančios bendrovės ieškinį, ir, jeigu jo to prašė, gali šiai patronuojančiai bendrovei taikyti bet kokį baudos dydžio sumažinimą, kuris tam tikromis aplinkybėmis būtų pritaikytas dukterinei bendrovei išnagrinėjus šios pareikštą ieškinį.
Kita vertus, kadangi Komisijos argumentą reikia suprasti taip, kad juo siekiama įrodyti, jog pritaręs antrajam ieškovės argumentui, kuriuo grindžiamas jos reikalavimas sumažinti baudos dydį, Bendrasis Teismas būtų priėmęs sprendimą
ultra petita
, reikia priminti, kaip tai konstatuota šio sprendimo 195 punkte, jog nagrinėjant antrą papildomai pateiktą reikalavimą, kuriuo prašoma sumažinti skirtos baudos dydį, ieškovė pateikė minėtą argumentą pagrindžiančių motyvų. Todėl būtent atsižvelgdamas į šiuos motyvus, o ne remdamasis savo iniciatyva pateiktais pagrindais, Bendrasis Teismas šiuo atveju sumažino ieškovei skirtos baudos dydį.
Antra, atsakydama į Bendrojo Teismo raštu pateiktą klausimą Komisija iš esmės nurodė, kad taikant dukterinei bendrovei, išnagrinėjus jos ieškinį, pritaikytą baudos dydžio sumažinimą ir patronuojančiai bendrovei, kaip matyti iš 191 punkte minėto Sprendimo
Komisija prieš Tomkins
56 punkto, nustatyta sąlyga, kad patronuojanti bendrovė ir jos dukterinė bendrovė savo atitinkamuose ieškiniuose turi remtis panašiais pagrindais. Tačiau šiuo atveju ieškovė nesirėmė Komisijos klaida, padaryta apskaičiuojant ieškovei solidariai su jos dukterinėmis bendrovėmis skirtos baudos dydį.
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad 191 punkte minėto Sprendimo
Komisija prieš Tomkins
56 punkte Teisingumo Teismas patvirtino: kadangi
Tomkins plc
savo ieškinyje nesirėmė atgrasymo tikslais taikomo dauginimo koeficiento taikymo klaida, Bendrasis Teismas, nors ir sumažino baudos dydį išnagrinėjęs
Pegler Ltd
.,
Tomkins
dukterinės bendrovės pareikštą ieškinį, kai konstatavo tokią klaidą (2011 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimo
Pegler prieš Komisiją
,
T-386/06, Rink. p. II-1267, 134
ir 144 punktai), vis dėlto teisingai nepritaikė tokio baudos dydžio sumažinimo patronuojančiai bendrovei, kai išnagrinėjo šios ieškinį.
Tačiau nagrinėjamu atveju, nors tiesa, kad ieškovė nesiremia jokia Komisijos klaida, padaryta apskaičiuojant jai solidariai su
Roca France
skirtos baudos dydį, vis dėlto reikia pažymėti, jog, priešingai nei 191 punkte minėto Sprendimo
Komisija prieš Tomkins
56 punkte nurodytomis aplinkybėmis, ieškovė formaliai rėmėsi argumentu, kuriuo prašė Bendrojo Teismo taikyti jai bet kokį baudos dydžio sumažinimą, kuris tam tikromis aplinkybėmis būtų pritaikytas vienai iš dukterinių bendrovių. Todėl 191 punkte minėto Sprendimo
Komisija prieš Tomkins
56 punkte pateiktų argumentų negalima taikyti šioje byloje.
Šiomis aplinkybėmis reikia pritarti antrajam ieškovės argumentui, pateiktam grindžiant reikalavimą sumažinti baudos dydį, tiek, kiek ieškovė prašo taikyti jai
Roca France
pritaikytą baudos dydžio sumažinimą.
Vadinasi, reikia sumažinti ieškovei ginčijamo sprendimo 2 straipsnio 4 dalies b punktu solidariai su
Roca France
skirtos baudos dydį 6 %, t. y. 402000 EUR. Todėl Bendrasis Teismas nustato, kad baudos dydis yra 6298000 EUR.
(Praleista)

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (ketvirtoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Roca Sanitario, SA
2010 m. birželio 23 d. Komisijos sprendimo C (2010) 4185 galutinis dėl SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/39092 – Vonios kambarių įranga) 2 straipsnio 4 dalies b punktu solidariai su
Roca France
skirtos baudos dydis yra 6298000 EUR.

2.
Atmesti likusią ieškinio dalį.

3.
Europos Komisija padengia savo ir vieną trečdalį
Roca Sanitario
patirtų bylinėjimosi išlaidų.

4.
Roca Sanitario
padengia du trečdalius savo bylinėjimosi išlaidų.

Pelikánová
Jürimäe
Van der Woude
Paskelbta 2013 m. rugsėjo 16 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: ispanų.
(
)	Pateikiami tik tie šio sprendimo punktai, kuriuos Bendrasis Teismas mano tikslinga paskelbti.