CELEX: 62013CJ0108
Kaupade vaba liikumine
Koguselised piirangud
Samaväärse toimega meetmed
Fütosanitaarsed tooted
Toote turuleviimise luba
Paralleelne import
Tingimus, et tootel peab olema eksportriigis vastavalt direktiivile 91/414/EMÜ välja antud turuleviimise luba

Eelotsusetaotlus käsitleb ELTL artiklite 34 ja 36 tõlgendamist.
Taotlus on esitatud Mac GmbH ( edaspidi „Mac”) ja Ministère de l’Agriculture, de l’Agroalimentaire et de la Forêt' (põllumajandus-, toidu- ja metsandusministeerium) vahelises kohtuvaidluses, mis puudutab viimase keeldumist lubada paralleelimpordi korras Prantsusmaal turule taimekaitsevahend, millele on antud vastav luba Ühendkuningriigis.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
Nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiiv 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta (
EÜT L 230, lk 1
; ja parandus
EÜT 1992, L 170, lk 40
; ELT eriväljaanne 03/11, lk 332) kehtestab ühtsed eeskirjad, mis käsitlevad taimekaitsevahendite turuleviimise loa (edaspidi „turuleviimise luba”) andmise tingimusi ja korda, samuti nende lubade ülevaatamist ja tühistamist. Direktiivi eesmärk ei ole üksnes ühtlustada nende toodete loa andmise tingimusi ja korda, vaid tagada ka inimeste ja loomade tervise ning keskkonna kõrge kaitsetase ohu ja riskide eest, mis tulenevad nende toodete halvasti kontrollitud kasutamisest. Lisaks püütakse direktiiviga kõrvaldada taimekaitsevahendite vaba liikumise piiranguid.
Direktiiv 91/414 käsitleb eeskätt kaubanduslikust aspektist taimekaitsevahendite lubamist, turuleviimist, kasutamist ja kontrolli Euroopa Liidus. Direktiivi artikli 2 punkti 10 kohaselt tähendab „turuleviimine” üleandmist tasu eest või tasuta, välja arvatud ladustamiseks, millele järgneb lähetamine väljapoole ühenduse territooriumi. Taimekaitsevahendi importimine ühenduse territooriumile on samaväärne turuleviimisega selle direktiivi tähenduses.
Direktiivi 91/414 artikli 3 lõige 1 sätestab:
„Liikmesriigid näevad ette, et taimekaitsevahendit võib nende territooriumil turule viia ja kasutada üksnes juhul, kui nad on asjaomase vahendi kasutamiseks andnud loa vastavalt käesolevale direktiivile […].”
Sama direktiivi artiklis 4 sätestatakse tingimused, mis peavad taimekaitsevahendi jaoks loa andmisel olema täidetud. Selle artikli kohaselt peab loa andmise tingimuseks olema taimekaitsevahendi turuleviimise ja kasutamisega seotud nõuete täitmine ning luba antakse üksnes liikmesriikide poolt kindlaksmääratavaks ajaks, mis võib olla kuni kümme aastat. Load võib uuesti läbi vaadata igal ajal ning need võib teatud tingimustel tühistada. Kui liikmesriik tühistab loa, teatab ta sellest viivitamata selle omanikule.
Direktiivi 91/414 artikkel 9 sätestab:
„1.   Taimekaitsevahendi loa taotluse esitab isik, kes vastutab kõnealuse taimekaitsevahendi esmakordse turuleviimise eest liikmesriigis, või esitatakse taotlus tema nimel pädevatele asutustele igas liikmeriigis, kus kõnealune taimekaitsevahend kavatsetakse turule viia.
[…]
5.   Liikmesriigid tagavad, et iga taotluse kohta koostatakse toimik. Iga toimik peab sisaldama vähemalt taotluse koopiat, ülevaadet liikmesriigi poolt tehtud haldusotsustest, mis käsitlevad taotlust ning artikli 13 lõikes 1 sätestatud andmeid ja dokumente, ja kõnealuste dokumentide kokkuvõtet. Liikmesriigid teevad käesolevas lõikes ette nähtud toimikud taotluse korral teistele liikmesriikidele ja komisjonile kättesaadavaks; samuti esitavad liikmesriigid neile kogu teabe, mis on vajalik taotluste täielikuks mõistmiseks, ja tagavad taotluse korral, et taotlejad esitavad artikli 13 lõike 1 punktis a sätestatud tehnilise dokumentatsiooni koopia.”
Liikmesriik, kes on saanud taotluse loa andmiseks teises liikmesriigis juba lubatud taimekaitsevahendi jaoks, on vastavalt direktiivi 91/414 artikli 10 lõikele 1 kohustatud loobuma teatavatel tingimustel ja erandeid tegemata nõudest korrata juba tehtud katseid ja analüüse.
Direktiivi 91/414 artikkel 12 näeb ette:
„1.   Ühe kuu jooksul vähemalt pärast iga kvartali lõppu teavitavad liikmesriigid üksteist ja komisjoni kirjalikult neist taimekaitsevahenditest, mille puhul on käesoleva direktiivi kohaselt luba antud või tühistatud, märkides vähemalt järgmised andmed:
—
loa omaniku nimi või ärinimi,
—
taimekaitsevahendi kaubanduslik nimetus,
—
preparatiivne vorm,
—
iga taimekaitsevahendis sisalduva toimeaine nimi ja kogus,
—
taimekaitsevahendi kasutusala(d),
—
ajutiselt kehtestatud jääkide piirnormid, kui need ei ole veel kehtestatud ühenduse eeskirjadega,
—
vajaduse korral loa tühistamise põhjused,
—
ajutiselt kehtestatud jääkide piirnormide hindamiseks vajalik toimik.
2.   Iga liikmesriik koostab igal aastal tema territooriumil lubatud taimekaitsevahendite loetelu ja edastab selle teistele liikmesriikidele ja komisjonile.
Artiklis 21 sätestatud korras luuakse standardne infosüsteem lõigete 1 ja 2 kohaldamise hõlbustamiseks.”
Direktiiv 91/414 asendati 14. juunil 2011 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise ja nõukogu direktiivide 79/117/EMÜ ja 91/414/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (
ELT L 309, lk 1
). Kuna aga põhikohtuasja aluseks olevad asjaolud leidsid aset enne määruse nr 1107/2009 vastu võtmist, ei ole viimane põhikohtuasjas kohaldatav.
Prantsuse õigus
Code rurali (maaelu seadustik) artikkel L.253‑1 sätestas põhikohtuasjas vaidlustatud otsuse kuupäeval kehtinud redaktsioonis järgmist:
„I.
Lõppkasutajal on keelatud taimekaitsevahendeid turule viia, kasutada ja omada, kui nende kohta ei ole välja antud turuleviimise luba või käesolevas peatükis sätestatud tingimustel välja antud eksperimentaalset turustusluba.
Esimeses lõigus nimetatud toodete kasutamine teistsugustel tingimustel, kui on ette nähtud loa andmise otsuses, on keelatud.
II.
– Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid.
1.
Taimekaitsevahendid: üht või mitut toimeainet sisaldavad tooted […].
2.
Turuleviimine: üleandmine tasu eest või tasuta, välja arvatud ladustamiseks, millele järgneb lähetamine väljapoole ühenduse territooriumi. Taimekaitsevahendi importimine tähendab selle turuleviimist.
[…]”.
Maaelu seadustiku artikkel R. 253-52 sätestas põhikohtuasja asjaolude ajal kehtinud redaktsioonis järgmist:
„Taimekaitsevahendit on lubatud riiki importida teisest Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigist, kus sellele tootele – mis on samane tootega, mida edaspidi nimetatakse „võrdlustooteks” – on juba välja antud turuleviimise luba vastavalt direktiivile 91/414 […], järgmistel tingimustel:
Põllumajandusminister on väljastanud võrdlustoote jaoks turuleviimise loa […]
Riigi territooriumile sisseveetud toote samasust võrdlustootega hinnatakse kolme järgmise kriteeriumi alusel:
1.
mõlema toote ühine päritolu selles mõttes, et need tootis sama valemi järgi sama äriühing või tootsid ettevõtjad, kes on seotud või töötavad litsentsi alusel;
2.
toodetud sama toimeainet või samu toimeaineid kasutades
3.
mõlemal tootel on sarnane toime, arvestades erinevusi, mis võivad esineda toote kasutamise seisukohast oluliste põllumajanduslike, fütosanitaar- ja keskkonnatingimuste, eelkõige kliimatingimuste osas.”
Selle seadustiku artikkel R.253‑53 näeb ette:
„Euroopa Majanduspiirkonna riigist pärit taimekaitsevahendi sisseveoks riigi territooriumile tuleb taotleda turuleviimise luba.
Loetelu andmetest, eelkõige andmetest loa taotleja ja taotluse esemeks oleva toote kohta, mis tuleb taotluses esitada, kehtestatakse selle ministri määrusega, kelle haldusalasse kuulub põllumajandus, pärast nende ministrite arvamuse saamist, kelle haldusalasse kuuluvad tööstus, tarbimine, keskkond ja tervishoid.
Lisaks võib minister, kelle haldusalasse kuulub põllumajandus, riigi territooriumile veetava toote ja võrdlustoote samasuse tuvastamiseks:
1.
kasutada võrdlustoote toimikus toodud andmeid;
2.
paluda võrdlustootele välja antud loa valdajal esitada tema käsutuses olev teave;
3.
küsida vastavalt direktiivi 91/414 artikli 9 lõikele 5 teavet selle riigi ametiasutustelt, kes andis riigi territooriumile veetavale tootele turuleviimise loa.”
Sama seadustiku artikkel R 253‑55 sätestab:
„Turuleviimise loa andmisest riigi territooriumile toodud tootele võib keelduda […]:
1.
põhjustel, mis on seotud inimeste ja loomade tervise kaitse ja keskkonnakaitsega;
2.
kui puudub samasus artikli R. 253‑52 tähenduses võrdlustootega […]
Enne turuleviimise loa andmisest keeldumist […] antakse loa taotlejale […] võimalus esitada ministrile, kelle haldusalasse kuulub põllumajandus, oma seisukohad.”
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
Põhikohtuasjas käsitletavate asjaolude aset leidmise ajal oli taimekaitsevahendil Cerone luba, mis oli väljastatud vastavalt direktiivile 91/414 Bayer Cropscience France'ile. Lisaks nähtub toimikust, et sellel tootel oli luba ka Ühendkuningriigis, mis oli vastavalt direktiivile 91/414 väljastatud Bayer Cropscience Ltd‑le.
Seejärel oli paralleelimpordi korra kohaselt Ühendkuningriigis lubatud toodet turustada nimetuse „Agrotech Ethephon” all, kasutades Ühendkuningriigis turuleviimise luba, mis oli väljastatud Bayer Cropscience Ltd‑le Cerone kui võrdlustoote kohta.
Mac esitas 27. novembril 2007 tootele Agrotech Ethephon Prantsusmaal paralleelimpordi loa taotluse eesmärgiga seda turustada nimetatud liikmesriigis nimetuse all „Mac Ethephone”.
Agence française de sécurité sanitaire des aliments (Prantsuse toiduohutuse amet; edaspidi „AFSSA”) rahuldas taotluse 20. veebruaril 2008, märkides, et „olemasoleva teabe põhjal on võimalik järeldada, et toote Agrotech Ethephon toimeaine on sama päritoluga kui võrdlustoote Cerone toimeaine, ning et Agrotech Ethephoni ja Cerone koostist tervikuna võib pidada samaseks”.
Põllumajanduse-, toidu- ja metsanduse ministeeriumi 29. mai 2009. aasta otsusega jäeti nimetaud taotlus rahuldamata, kuna tootele Agrotech Ethephon ei olnud Ühendkuningriigis välja antud luba vastavalt direktiivile 91/414 ning see on vastuolus maaelu seadustiku artiklis R. 253‑52 sätestatuga.
Mac esitas 21. juulil 2009 nimetatud otsuse tühistamiseks hagi, leides eelkõige, et maaelu seadustiku artikkel R. 253‑52 on vastuolus ELTL artikliga 34, kuna ei võimalda anda paralleelimpordi luba tootele, millele on niisugune luba antud eksportriigis.
Tribunal administratif de Paris' (Pariisi esimese astme halduskohus) esimees edastas 16. veebruari 2011. aasta määrusega hagiavalduse Conseil d’État’le.
Neil asjaoludel otsustas Conseil d’État menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas ELTL artiklitega 34 ja 36 on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, millega on taimekaitsevahendile paralleelimpordi korras turule viimise loa andmiseks kehtestatud eelkõige tingimus, et asjaomasel tootel peab olema eksportriigis vastavalt direktiivile 91/414/EMÜ välja antud turuleviimise luba, ning mis ei võimalda seega paralleelimpordi korras turule viimise luba välja anda tootele, millel on eksportriigis paralleelimpordi korras turule viimise luba ja mis on samane tootega, millel on importriigis turuleviimise luba?”
Eelotsuse küsimus
Conseil d’État küsib oma küsimusega sisuliselt seda, kas ELTL artikleid 34 ja 36 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis välistavad paralleelimpordi korras turule viimise loa väljastamise taimekaitsevahendile, millele ei ole eksportivas liikmesriigis sellist luba vastavalt direktiivile 91/414 väljastatud, olgugi et sellele tootele on antud paralleelimpordi korras turuleviimise luba ning toode on identne importivas liikmesriigis loa saanud tootega.
Esiteks tuleb meenutada, et taimekaitsevahend on samaväärne tootega, kui ta evib selle tootega ühist päritolu selles mõttes, et selle tootis sama valemi järgi sama äriühing või tootsid ettevõtjad, kes on seotud või töötavad litsentsi alusel, on toodetud sama toimeainet kasutades ja evib sama toimet, võttes arvesse erinevusi, mis võivad esineda toote kasutamise seisukohast oluliste põllumajanduslike, fütosanitaar- ja keskkonnatingimuste, eelkõige kliimatingimuste osas (vt selle kohta kohtuotsus komisjon
vs
. Prantsusmaa, C‑201/06,
EU:C:2008:104
, punkt 39).
Antud valdkonna aluspõhimõtete kohaselt annavad liikmesriigi pädevad ametiasutused loa iga selles liikmesriigis turuleviidava taimekaitsevahendi jaoks. Direktiivi 91/414 artikli 3 lõige 1 näeb ette, et taimekaitsevahendit võib liikmesriigis turule viia ja kasutada üksnes juhul, kui liikmesriik on eelnevalt andnud selleks turuleviimise loa vastavalt nimetatud direktiivile. Selline nõue kehtib ka siis, kui teises liikmesriigis on asjaomasele tootele turuleviimise luba juba antud (kohtuotsus komisjon
vs
. Prantsusmaa C‑201/06,
EU:C:2008:104
, punkt 31).
Samas ei näe direktiiv 91/414 ette loa andmise tingimusi taimekaitsevahendi jaoks, millele on selle direktiivi sätete kohaselt turuleviimise luba antud ja mida imporditakse paralleelselt taimekaitsevahendiga, millele on importivas liikmesriigis turuleviimise luba juba antud. Sellist olukorda reguleerivad aga kaupade vaba liikumist käsitlevad sätted, mistõttu paralleelset importi piiravaid siseriiklikke meetmeid tuleb kontrollida ELTL artiklist 34 ja järgmistest artiklitest lähtudes (vt kohtuotsused Escalier ja Bonnarel, C‑260/06 ja C‑261/06,
EU:C:2007:659
, punkt 28, ning komisjon
vs
. Prantsusmaa,
EU:C:2008:104
, punkt 33).
Selle kohta on Euroopa Kohus leidnud, et kui selliseid tehinguid tehakse taimekaitsevahendiga, millele on eksportivas liikmesriigis ja importivas liikmesriigis direktiivi 91/414 kohaselt luba juba antud, ei saa importivas liikmesriigis pidada seda toodet esmakordselt turuleviidavaks. Inimeste ja loomade tervise või keskkonnakaitse tagamiseks ei ole paralleelsete importijate suhtes seega vaja kohaldada direktiivis sätestatud turuleviimise loa menetlust, kuna importiva liikmesriigi pädevatel ametiasutustel on juba kõik asjaomase kontrolli läbiviimiseks vajalikud andmed olemas. Turuleviimise loa menetluse kehtestamine imporditava toote suhtes läheb kaugemale sellest, mis on vajalik mainitud direktiivi eesmärkide saavutamiseks rahvatervise ja loomade tervise ning keskkonna kaitsel, ja võib põhjendamatult kahjustada ELTL artiklis 34 sätestatud kaupade vaba liikumise põhimõtet (vt kohtuotsused British Agrochemicals Association, C‑100/96,
EU:C:1999:129
, punkt 32, ja komisjon
vs
. Prantsusmaa,
EU:C:2008:104
, punkt 34).
Juhul kui taimekaitsevahendit tuleb käsitada importivas liikmesriigis juba loa saanud tootena, peavad selle riigi pädevad ametiasutused tunnustama asjaomase toote puhul turuleviimise luba, mis on antud turul juba olevale taimekaitsevahendile, kui see ei lähe vastuollu inimeste ja loomade tervise ning keskkonna tõhusa kaitse kaalutlustega (vt kohtuotsus British Agrochemicals Association,
EU:C:1999:129
, punkt 36, ja komisjon
vs
. Prantsusmaa,
EU:C:2008:104
, punkt 35).
Paralleelimpordi korras liikmesriigi territooriumile toodud taimekaitsevahendi suhtes ei saa siiski automaatselt ega absoluutselt ja tingimusteta kehtida turuleviimise luba, mis on antud selle riigi turul juba olevale taimekaitsevahendile. Kui imporditavat toodet ei saa käsitada importivas riigis juba loa saanud tootena, on see riik kohustatud andma turuleviimise loa direktiivis 91/414 sätestatud tingimustel või keelama toote turuleviimise ja kasutamise (vt selle kohta kohtuotsus komisjon
vs
. Prantsusmaa,
EU:C:2008:104
, punkt 36 ja seal viidatud kohtupraktika).
Eelnevast tuleneb, et liikmesriigid peavad allutama taimekaitsevahendite oma territooriumile importimise kontrollimenetlusele, kusjuures see võib – nagu käesoleval juhul – toimuda nn „lihtsustatud” menetlusena. Paralleelimpordiks loa andmise lihtsustatud korra eesmärk on kontrollida, kas imporditav toode vajab luba või tuleb seda käsitada importivas liikmesriigis loa saanud tootena. Selles osas on liikmesriigi pädevate ametiasutuste ülesanne huvitatud isikute taotlusel kontrollida, kas toote puhul võib kehtida turuleviimise luba, mis on antud selle riigi turul juba olevale taimekaitsevahendile (vt kohtuotsused Escalier ja Bonnarel,
EU:C:2007:659
, punkt 32, ning komisjon
vs
. Prantsusmaa,
EU:C:2008:104
, punkt 37).
Asjaolu, et taimekaitsevahendil on eksportivas liikmesriigis mitte direktiivi 91/414 kohaselt väljastatud turuleviimise luba, vaid paralleelimpordi luba, ei välista iseenesest paralleelimpordiks loa väljastamist eespool kirjeldatud lihtsustatud kontrollimenetluse alusel.
Lihtsustatud menetlus põhineb ideel, et juhul kui toodet, mida soovitakse importida, võib käsitada võrdlustootega identsena käesoleva kohtuotsuse punktis 24 viidatud tähenduses ning ei esine inimeste või loomade tervise ja keskkonnakaitsest tulenevaid kaalutlusi, mis välistaksid võrdlustootele antud turuleviimise loa kehtimise selle toote suhtes, kujutaks see, kui importida soovitavale tootele nähakse ette direktiivi 91/414 artiklis 4 sätestatud uurimismenetlus, endast liikmesriikidevahelise kaubanduse piirangut, mis on ELTL artikli 34 kohaselt keelatud.
Kui imporditava toote ja võrdlustoote samasust ei saa kindlaks teha, võivad impordiliikmesriigi ametivõimud lubada selle toote importi vaid siis, kui on täidetud direktiivis 91/414 sätestatud tingimused, või keelama toote turuleviimise ja kasutamise (vt selle kohta kohtuotsus komisjon
vs
. Prantsusmaa,
EU:C:2008:104
, punkt 36 ja seal viidatud kohtupraktika).
Nagu Prantsuse valitsus õigustatult väidab, on niisugune kontrollimine võimalik vaid juhul, kui importiva liikmesriigi ametiasutustel on olemas kogu selleks vajalik teave.
Selles osas tuleb siiski esiteks märkida, et tooted, mis on saanud paralleelimpordi loa, mille liikmesriik on välja andnud lihtsustatud kontrollimenetluse põhjal, pakuvad põhimõtteliselt samu tagatisi kui tooted, millele on antud direktiivile 91/414 vastav turuleviimise luba. Samas ei kohaldata nende suhtes direktiivi sätetele vastavat loamenetlust selles liikmesriigis, kuhu neid paralleelimpordi korras imporditi. Sellegipoolest loetakse neid samaseks käesoleva kohtuotsuse punktis 24 viidatud tähenduses võrdlustootega, millele on selles liikmesriigis antud turuleviimise luba ning lõplikult importiva liikmesriigi kontrolliorganite käsutuses on teave, mis on kogutud sellele tootele turuleviimise loa väljastamise ajal, mille paralleelimportija väidab olevat samane tootega, mille ta kavatseb viia asjaomases liikmesriigis turule.
Teiseks, Euroopa Kohus on varem leidnud, et liikmesriigi ametiasutuste käsutuses on üldjuhul õiguslikud ja halduslikud vahendid, millega nõuda taimekaitsevahendi tootjalt, tema esindajalt või litsentsi valdajalt, kellele on vastavalt direktiivile 91/414 antud turuleviimise luba, et nad esitaksid nende käsutuses oleva ja nende endi hinnangul vajalikuks peetava teabe. Lisaks võivad ametiasutused kasutada teavet, mis esitati tootele turuleviimise loa taotlemisel ja nõuda teavet selle liikmesriigi ametiasutustelt, kus toote paralleelimpordiks luba anti (vt kohtuotsus British Agrochemicals Association,
EU:C:1999:129
, punkt 34). Direktiivi 91/414 artikli 9 lõige 5 näeb niisiis ette, et liikmesriigid teevad käesolevas lõikes ette nähtud toimikud taotluse korral teistele liikmesriikidele kättesaadavaks, samuti esitavad liikmesriigid neile kogu teabe, mis on vajalik taotluste täielikuks mõistmiseks.
Kui tootele on antud luba üksnes paralleelimpordi jaoks, võib selline teave puudutada nii asjassepuutuvat toodet kui ka toodet, mis oli paralleelimpordi raames võrdlustoote rollis. Lisaks võib seda teavet direktiivi 91/414 artikliga 12 ette nähtud teabevahetuskorra alusel saada ka liikmesriigist, kust toode esmalt eksporditi ja kus selle suhtes kehtib direktiivile 91/414 vastav turuleviimise luba.
Lisaks, nagu kohtujurist oma ettepaneku punktides 52–55 märkis, siis niisugustel asjaoludel nagu põhikohtuasjas, kus toodet, millele on ühes liikmesriigis välja antud direktiivile 91/414 vastav turuleviimise luba, imporditakse paralleelselt sellesse liikmesriiki pärast seda, kui see on eksporditud ja imporditud paralleelselt ühte teise liikmesriiki, peaks teavet, mis on vajalik lihtsustatud kontrollimenetluses nõutava kontrolli läbiviimiseks, eelkõige seoses toote koostisosade ja pakendamisviisi ning pakendi ja märgistuse osas, põhimõtteliselt olema lihtsam kätte saada, arvestades, et sihtliikmesriigi võrdlustoode on seesama, mida esmalt eksporditi.
Liikmesriigi ametivõimude ülesanne on tagada, et rangelt järgitaks liidu õigusnormide olulist eesmärki, st inimeste ja loomade tervise ning keskkonna kaitset; proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt on kaupade vaba liikumise kaitsmiseks nõutav, et kõnealuste õigusnormide kohaldamine piirduks vaid sellega, mis on vajalik keskkonna ning inimeste ja loomade tervise kaitse õiguspäraselt taotletavate eesmärkide saavutamiseks (vt kohtuotsus Escalier ja Bonnarel,
EU:C:2007:659
, punkt 37).
Järelikult ei peaks olema õigustatud absoluutne keeld paralleelimpordiks niisuguste taimekaitsevahendite puhul, mida on imporditud paralleelselt eksportliikmesriiki, see tähendab keeld, mis kehtib põhikohtuasjas kõnesoleval juhul, mille põhjenduseks on väide, et andmed, mis importliikmesriigile edastatakse, võivad olla ebapiisavad, või et niisugune ebapiisavus on võimalik juhul, kus tegemist on „paralleelse reimpordiga”.
Vaid juhul, kui importliikmesriigi ametiasutused peaksid kontrollimenetluse tulemusena nende käsutuses oleva teabe põhjal järeldama, et tootes, millele luba taotletakse, on eelnevate paralleelimportimiste ajal tehtud muudatusi, nii et toodet ei saa pidada paralleelselt imporditavaks kõrvuti võrdlustootega käesoleva kohtuotsuse punktis 24 viidatud tähenduses, või kui ametiasutused peaksid asuma seisukohale, et kasutatavad andmed ei ole piisavad, et tõendada toote samasust võrdlustootega, või ka juhul, kui nad peaksid leidma, et toote puhul ei ole garanteeritud inimeste või loomade tervise või keskkonna kaitse adekvaatsel tasemel, võivad nad õigustatult jätta impordiloa taotluse rahuldamata.
Eelnevaid kaalutlusi arvesse võttes tuleb eelotsuse küsimusele vastata, et ELTL artikleid 34 ja 36 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis välistavad paralleelimpordi korras turuleviimise loa väljastamise taimekaitsevahendile, millele eksportivas liikmesriigis ei ole sellist luba vastavalt direktiivile 91/414 väljastatud, olgugi et sellele tootele on väljastatud paralleelimpordi korras turuleviimise luba ning seda võib pidada identseks tootega, millele importivas liikmesriigis on vastavalt nimetatud direktiivile väljastatud turuleviimise luba.
Kohtukulud
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.

Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (viies koda) otsustab:

ELTL artikleid 34 ja 36 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis välistavad paralleelimpordi korras turuleviimise loa väljastamise taimekaitsevahendile, millele eksportivas liikmesriigis ei ole sellist luba vastavalt nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivile 91/414/EMÜ (taimekaitsevahendite turuleviimise kohta) väljastatud, olgugi et sellele tootele on väljastatud paralleelimpordi korras turuleviimise luba ning toodet võib pidada identseks tootega, millele importivas liikmesriigis on vastavalt nimetatud direktiivile väljastatud turuleviimise luba.

Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: prantsuse.