CELEX: 62013CJ0032
Socialna varnost
Uredba (EGS) št. 1408/71
Družinski dodatki
Člena 77 in 78
Dajatve za vzdrževane otroke prejemnikov pokojnin ali rent in za sirote
Uredba (ES) št. 883/2004
Družinske dajatve
Člen 67
Družinski člani, ki stalno prebivajo v drugi državi članici
Pojem ‚pokojnina‘
Prejemnik pokojnine, ki je na podlagi nemške ureditve dodeljena za vzgojo in varstvo otrok po smrti osebe, od katere se je ta prejemnik razvezal (‚Erziehungsrente‘)

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago členov 77 in 78 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 3), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 592/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 (
UL L 177, str. 1
, v nadaljevanju: Uredba št. 1408/71), in člena 67 Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 988/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 (
UL L 284, str. 43
, v nadaljevanju: Uredba št. 883/2004).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med P. Würker in Familienkasse Nürnberg (sklad za družinske dodatke v Nürnbergu, v nadaljevanju: Familienkasse), ker je slednji zavrnil izplačevanje otroškega dodatka.
Pravni okvir
Pravo Unije
Uredba št. 1408/71
Člen 1(u) Uredbe št. 1408/71 določa, da v tej uredbi:
„(i)
izraz
družinske dajatve
pomeni vse storitve ali denarne dajatve, namenjene kritju družinskih stroškov po zakonodaji iz člena 4(1)(h), razen posebnih dodatkov ob rojstvu otroka oziroma za posvojitev iz Priloge II;
(ii)
izraz
družinski dodatki
pomeni periodične denarne dajatve, ki se dodeljujejo izključno glede na število in, kjer to pride v poštev, glede na starost družinskih članov“.
Člen 4(1)(h) navedene uredbe določa, da se ta uredba uporablja za „vso zakonodajo v zvezi z naslednjimi področji socialne varnosti: […] družinske dajatve“.
Poglavje 3, naslovljeno „Starost in smrt (pokojnine)“, naslova III navedene uredbe, naslovljenega „Posebne določbe v zvezi z različnimi vrstami dajatev“, vsebuje člene od 44 do 51a, poglavje 8, naslovljeno „Dajatve za vzdrževane otroke upokojencev in za sirote“, pa člene od 77 do 79a.
Člen 77 Uredbe št. 1408/71, naslovljen „Vzdrževani otroci upokojencev“, določa:
„1.   Izraz ‚dajatve‘ v tem členu pomeni družinske dodatke za osebe, ki prejemajo starostno ali invalidsko pokojnino ali pokojnino za nesrečo pri delu ali poklicno bolezen, ter povečanja in dodatke k tem pokojninam za otroke teh upokojencev, z izjemo dodatkov, ki se dodeljujejo po sistemih zavarovanj za nesreče pri delu in poklicne bolezni.
2.   Dajatve se dodeljujejo v skladu z naslednjimi pravili, ne glede na državo članico, na ozemlju katere upokojenec ali otroci stalno prebivajo:
(a)
upokojencu, ki prejema pokojnino po zakonodaji le ene države članice, v skladu z zakonodajo države članice, ki je pristojna za pokojnino;
[…]“
Člen 78 navedene uredbe, naslovljen „Sirote“, določa:
„1.   Izraz ‚dajatve‘ v tem členu pomeni družinske dodatke, in kadar je to primerno, dodatne ali posebne dodatke za sirote.
2.   Dajatve za sirote se dodeljujejo v skladu z naslednjimi pravili, ne glede na državo članico, na ozemlju katere sirota ali fizična ali pravna oseba, ki dejansko vzdržuje siroto, stalno prebiva:
(a)
za siroto pokojne zaposlene ali samozaposlene osebe, za katero je veljala zakonodaja ene same države članice, v skladu z zakonodajo te države;
(b)
za siroto pokojne zaposlene ali samozaposlene osebe, za katero je veljala zakonodaja več držav članic:
[…]
[…]“
Člen 79 Uredbe št. 1408/71, naslovljen „Skupne določbe za dajatve za vzdrževane otroke upokojencev in za sirote“, v odstavku 1, prvi pododstavek, določa:
„Dajatve v smislu členov 77, 78 in 78a v skladu z zakonodajo, določeno z uporabo določb teh členov, zagotavlja nosilec, ki jo izvaja, na svoje lastne stroške, kot če bi za upokojenca ali pokojnika veljala le zakonodaja pristojne države.“
Uredba št. 883/2004
Uredba št. 1408/71 je bila nadomeščena z Uredbo št. 883/2004, ki se je v skladu z njenim členom 91 in členom 97 Uredbe (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe št. 883/2004 (
UL L 284, str. 1
) začela uporabljati 1. maja 2010, ki je datum razveljavitve Uredbe št. 1408/71.
V uvodni izjavi 34 Uredbe št. 883/2004 je navedeno:
„Področje uporabe družinskih dajatev je zelo široko, saj ščitijo v okoliščinah, ki jih je mogoče opisati kot klasične pa tudi v drugih posebnih primerih, […] zato je treba urediti vse take dajatve.“
Člen 1 navedene uredbe določa:
„V tej uredbi:
[…]
(w)
‚pokojnina‘ pomeni pokojnine pa tudi pavšalne dajatve, ki jih lahko nadomeščajo in izplačila, ki predstavljajo povračila prispevkov ter zvišanja zaradi revalorizacije ali dopolnilne dodatke v skladu z določbami naslova III;
[…]
(z)
‚družinska dajatev‘ pomeni vse storitve ali denarne dajatve, namenjene pokrivanju družinskih izdatkov, razen predujmov preživnin in posebnih dodatkov ob rojstvu in posvojitvi otroka iz Priloge I.“
Člen 67 navedene uredbe določa:
„Oseba je upravičena do družinskih dajatev v skladu z zakonodajo pristojne države članice, tudi za družinske člane, ki stalno prebivajo v drugi državi članici, kakor da bi stalno prebivali v prvi državi članici. Upokojenec pa je upravičen do družinskih dajatev v skladu z zakonodajo države članice, ki je pristojna za njegovo pokojnino.“
Nemško pravo
Pravica do otroškega dodatka temelji na zveznem zakonu o otroškem dodatku (Bundeskindergeldgesetz).
Zakon o dohodnini (Einkommensteuergesetz) prejemanje otroškega dodatka pogojuje s tem, da je upravičenec neomejeno davčno zavezan v Nemčiji in torej s tem, kot meni predložitveno sodišče, da ima prebivališče v tej državi članici.
Na podlagi člena 47(1) knjige VI zakonika o socialni varnosti (Sozialgesetzbuch, Sechstes Buch, v nadaljevanju: SGB VI) imajo zavarovanci do izpolnitve običajne upokojitvene starosti pravico do pokojnine za varstvo in vzgojo otrok, če
—
je bila njihova zakonska zveza razvezana po 30. juniju 1977 in je oseba, od katere so se razvezali (v nadaljevanju: razvezani zakonec) umrla,
—
imajo v varstvu in vzgoji lastnega otroka ali otroka pokojnega razvezanega zakonca (starostna meja: 18 let),
—
se niso ponovno poročili in
—
so ob smrti razvezanega zakonca dopolnili splošno zavarovalno dobo.
V predložitveni odločbi je navedeno, da ima pokojnina za varstvo in vzgojo otrok iz nemške zakonodaje naravo vdovske pokojnine (pokojnina zaradi smrti).
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
P. Würker, nemška državljanka, rojena 24. februarja 1963, po svojem razvezanem zakoncu, ki je umrl 4. decembra 1991 in s katerim ima enega otroka, Diano, prejema pokojnino za varstvo in vzgojo otrok iz člena 47(1) SGB VI.
P. Würker od 1. septembra 2008 živi na Švedskem s svojima drugima otrokoma, Lauro in Chrisom, in z njunim očetom, s katerim ni poročena.
Predložitveno sodišče navaja, da ima P. Würker, čeprav je Diana dopolnila 18 let, na podlagi člena 47(1) SGB VI pravico do pokojnine za varstvo in vzgojo otrok zaradi njenih otrok Laure in Chrisa, ki sta rojena 24. marca 1995 oziroma 15. novembra 1997.
Iz spisa, s katerim razpolaga Sodišče, je razvidno, da so švedski organi zlasti ob upoštevanju tega, da P. Würker prejema pokojnino za varstvo in vzgojo otrok na podlagi SGB VI, zavrnili njen zahtevek za dodelitev družinskih dodatkov, ki so določeni v švedski ureditvi.
V skladu s predložitveno odločbo poleg tega med strankama v postopku v glavni stvari ni sporno, da P. Würker od 1. septembra 2008 ne more več uveljavljati pravice do otroškega dodatka na podlagi zakona o dohodnini. Sklad za družinske dodatke v Plaunu (Nemčija) je namreč z odločbo z dne 11. januarja 2010 zavrnil zahtevek P. Würker za izplačilo otroškega dodatka, ker ni imela prebivališča in ni bila davčna zavezanka v Nemčiji. Ta odločba je postala dokončna.
Familienkasse je z odločbo z dne 7. septembra 2010 potrdil odločitev z dne 22. februarja 2010 o zavrnitvi zahtevka P. Würker, da naj se ji od njene selitve na Švedsko dodeli otroški dodatek zaradi njenih otrok Laure in Chrisa. Ta odločba je bila obrazložena z dejstvom, da po eni strani P. Würker ni prejemala nobene od pokojnin, na katere se nanaša člen 77 Uredbe št. 1408/71 in da po drugi člen 78 navedene uredbe zadevnima otrokoma ne priznava pravice do tega dodatka, ker nista otroka pokojnega razvezanega zakonca P. Würker.
Tožba iz postopka v glavni stvari je bila vložena zoper to odločbo. Po navedbah predložitvenega sodišča je predmet spora, o katerem odloča, pravica do otroškega dodatka na podlagi zveznega zakona o otroškem dodatku v povezavi s pravili o koordinaciji sistemov socialne varnosti na ravni Unije.
Familienkasse je na vprašanje tega sodišča odgovoril, da P. Würker otroškega dodatka ne more zahtevati niti na podlagi Uredbe št. 883/2004, ki je s 1. majem 2010 nadomestila Uredbo št. 1408/71.
Predložitveno sodišče navaja, da se za obdobje od septembra 2008 do aprila 2010 nagiba k stališču Familienkasse. Nasprotno pa predložitveno sodišče za obdobje po maju 2010 meni, da ima pravica do družinskih dajatev iz nemške ureditve podlago v členu 67 Uredbe št. 883/2004.
V teh okoliščinah je Sozialgericht Nürnberg prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.
Ali je treba člen 77 ali 78 Uredbe […] št. 1408/71 razlagati tako, da prejemanje pokojnine za varstvo in vzgojo otrok (Erziehungsrente) daje pravico v razmerju do države članice, ki izplačuje pokojnino?
2.
Ali se je s 1. majem 2010, ko je začela veljati Uredba […] št. 883/2004, kaj spremenilo in ali je treba člen 67 Uredbe […] št. 883/2004 razlagati tako, da pravico daje vsaka vrsta pokojnine (tudi nemška pokojnina za varstvo in vzgojo otrok)?“
Vprašanji za predhodno odločanje
Prvo vprašanje
Opozoriti je treba, da člena 77(2)(a) in 78(2)(a) Uredbe št. 1408/71 določata, da kadar za osebo, ki prejema starostno ali invalidsko pokojnino ali pokojnino za nesrečo pri delu ali poklicno bolezen, ali za pokojno zaposleno ali samozaposleno osebo velja zakonodaja ene države članice, se družinski dodatki dodeljujejo v skladu z zakonodajo te države članice. V skladu s členom 79(1), prvi pododstavek, navedene uredbe te dajatve na podlagi te zakonodaje na lastne stroške zagotavlja nosilec, ki jo izvaja.
V skladu s sodno prakso so „družinski dodatki“, katerih izplačevanje je določeno v členih 77 in 78 Uredbe št. 1408/71, izključno dajatve, ki ustrezajo opredelitvi iz člena 1(u)(ii) navedene uredbe, ob izključitvi vseh drugih družinskih dajatev za vzdrževane otroke (glej v tem smislu sodbo z dne 20. oktobra 2011 v zadevi Perez Garcia in drugi,
C-225/10, ZOdl., str. I-10111
, točka 31 in navedena sodna praksa).
V obravnavani zadevi ni sporno, da otroški dodatek iz nemške ureditve ustreza tej opredelitvi in da zato lahko spada na področje uporabe členov 77 in 78 Uredbe št. 1408/71 (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Pérez Garcia in drugi, točka 33).
Vendar je treba glede tega opozoriti, da člen 78 Uredbe št. 1408/71 glede na besedilo svojega odstavka 2(a) in (b) ureja samo pravico do dajatev za „siroto pokojnega delavca“ (glej sodbi z dne 14. marca 1989 v zadevi Baldi,
1/88, Recueil, str. 667
, točka 15, in z dne 21. februarja 2013 v zadevi Dumont de Chassart, C‑619/11, točka 35).
Iz elementov, ki so bili predloženi Sodišču, pa izhaja, da P. Würker še naprej prejema pokojnino za varstvo in vzgojo otrok na podlagi SGB VI zaradi njenih otrok Laure in Chrisa, čeprav ta otroka nista otroka pokojnega.
Zato taka pokojnina ne spada na področje uporabe člena 78 Uredbe št. 1408/71.
Iz samega besedila člena 77(1) Uredbe št. 1408/71 je razvidno, da se ta določba nanaša samo na osebe, ki prejemajo „starostno ali invalidsko pokojnino ali pokojnino za nesrečo pri delu ali poklicno bolezen“.
V zadevi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, bi bilo zato zgolj v primeru, da bi se dajatev, kakršna je pokojnina za varstvo in vzgojo otrok iz SGB VI, ne glede na besedilo tega predpisa, lahko obravnavala kot ena od vrst pokojnin, ki so naštete v členu 77(1), potrebno, da bi nemški organi kot organi, pristojni za izplačilo te pokojnine, P. Würker dodelili družinske dodatke za njuna otroka Lauro in Chrisa.
V teh okoliščinah je treba šteti, da želi predložitveno sodišče s prvim vprašanjem izvedeti, ali je treba člen 77(1) Uredbe št. 1408/71 razlagati tako, da je dajatev, kakršna je pokojnina za varstvo in vzgojo otrok iz člena 47(1) SGB VI, ki se v primeru smrti dodeli razvezanemu zakoncu pokojnega za vzgojo in varstvo otrok tega razvezanega zakonca, mogoče obravnavati kot „starostno ali invalidsko pokojnino ali pokojnino za nesrečo pri delu ali poklicno bolezen“ v smislu navedene določbe te uredbe.
V skladu s sodno prakso Sodišča uvrstitev neke dajatve v splošno sistematiko Uredbe št. 1408/71 v bistvu temelji na konstitutivnih elementih te dajatve, zlasti na njenih ciljih in njenih pogojih dodelitve, in ne na tem, kako je ta dajatev opredeljena v nacionalni zakonodaji (glej po analogiji z razločevanjem med dajatvami, ki ne spadajo na področje uporabe Uredbe št. 1408/71, in dajatvami, ki spadajo nanj, zlasti sodbe z dne 6. julija 1978 v zadevi Directeur régional de la Sécurité sociale de Nancy,
9/78, Recueil, str. 1661
, točka 12; z dne 5. marca 1998 v zadevi Molenaar,
C-160/96, Recueil, str. I-843
, točka 19, in z dne 24. oktobra 2013 v zadevi Lachheb, C‑177/12, točka 28).
Uvodoma je treba ugotoviti, kot je razvidno iz točke 15 te sodbe, da pokojnina za varstvo in vzgojo otrok iz člena 47(1) SGB VI ne predpostavlja niti nesreče pri delu ali poklicne bolezni niti fizične, mentalne ali psihične ovire za to, da bi upravičenec lahko opravljal poklicno dejavnost.
Iz spisa, ki je bil predložen Sodišču, zlasti iz stališč nemške vlade, je razvidno, da pokojnina za varstvo in vzgojo otrok, ki je bila uvedena 1. julija 1977, izvira iz reforme nemškega prava s področja zakonske zveze in družine, v okviru katere naj bi bilo po eni strani na področju ločitve „načelo krivde“ nadomeščeno z „načelom nevzdržnosti“, po drugi pa pravica do preživljanja po ločitvi načeloma naj ne bi bila povezana z odgovornostjo za nevzdržnost zakonske zveze. V okviru te reforme naj bi bila pokojnina za varstvo in vzgojo otrok namenjena zapolnitvi morebitnih praznin na področju kritja, ki bi lahko nastale v škodo preživelega razvezanega zakonca med „izravnavo pokojninskih pravic“, z uvedbo katere je bila ukinjena vdovska pokojnina, ki se je do takrat dodeljevala preživelemu razvezanemu zakoncu, in preživljanjem razvezanega zakonca.
Kot je razvidno iz točke 15 te sodbe, ta pokojnina za varstvo in vzgojo otrok predpostavlja smrt enega od razvezanih zakoncev. V skladu s pojasnili nemške vlade se želi s to pokojnino nadomestiti terjatev za preživljanje, ki je povezana z vzdrževanjem otroka in ki je ugasnila z omenjeno smrtjo, ter preprečiti, da bi moral preživeli od staršev opravljati poklicno dejavnost, ki ni v interesu otroka.
Iz elementov, ki so bili predloženi Sodišču, je razvidno tudi, da je do leta 1991 pravica do pokojnine za varstvo in vzgojo otrok obstajala, samo če je preživeli zakonec zagotavljal varstvo in vzgojo otroka, ki bi bil lahko upravičen do pokojnine za sirote. Vendar se je od leta 1992 krog oseb, ki so lahko upravičene do te pokojnine, razširil, tako da je mogoče pravico do navedene pokojnine zaradi smrti razvezanega zakonca mogoče uveljavljati, tudi če otrok tako kot v sporu o glavni stvari izvira iz nove zveze upravičenca.
Poleg tega iz pojasnil nemške vlade izhaja, da je pravico do pokojnine za varstvo in vzgojo otrok mogoče uveljavljati ne glede na kakršen koli pogoj glede minimalne starosti upravičenca in da s tem, ko se doseže običajna upokojitvena starost, ki je določena v nemški ureditvi, pravica do te pokojnine preneha in je ta od takrat dalje nadomeščena s starostno pokojnino.
Ob upoštevanju navedenega je treba šteti, da ima dajatev, kakršna je pokojnina za varstvo in vzgojo otrok iz SGB VI, več značilnosti pokojnine, ki se izplačuje v primeru smrti, kakršna je vdovska pokojnina, kot značilnosti ene od vrst pokojnin, ki so posebej naštete v členu 77(1) Uredbe št. 1408/71, torej „starostne ali invalidske pokojnine ali pokojnine za nesrečo pri delu ali poklicno bolezen“.
Zato dajatve, kakršna je pokojnina za varstvo in vzgojo otrok iz člena 47(1) SGB VI, ni mogoče obravnavati kot eno od vrst pokojnin, ki so naštete v navedenem členu 77(1).
Okoliščina, na katero opozarja predložitveno sodišče, da ima pokojnina za varstvo in vzgojo otrok bistvene elemente pokojnine, pridobljene na podlagi lastnega trajanja vključitve v nemški sistem socialne varnosti kot zaposlena oseba, ne more omajati te ugotovitve (glej po analogiji sodbo z dne 31. maja 2001 v zadevi Leclere et Deaconescu,
C-43/99, Recueil, str. I-4265
, točka 50).
Ob upoštevanju vseh zgornjih preudarkov je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 77(1) Uredbe št. 1408/71 razlagati tako, da dajatve, kakršna je pokojnina za varstvo in vzgojo otrok iz člena 47(1) SGB VI, ki se v primeru smrti dodeli pokojnikovemu razvezanemu zakoncu za vzgojo in varstvo otrok tega razvezanega zakonca, ni mogoče obravnavati kot „starostno ali invalidsko pokojnino ali pokojnino za nesrečo pri delu ali poklicno bolezen“ v smislu te določbe navedene uredbe.
Drugo vprašanje
Ob upoštevanju odgovora na prvo vprašanje je treba drugo vprašanje razumeti, kot da se želi z njim ugotoviti, ali je treba člen 67 Uredbe št. 883/2004 razlagati tako, da je dajatev, kakršna je pokojnina za varstvo in vzgojo otrok iz člena 47(1) SGB VI, zajeta s pojmom „pokojnina“ v smislu omenjenega člena 67.
Glede tega je treba navesti, da je zadnjenavedena določba v poglavju 8, naslovljenem „Družinske dajatve“, naslova III Uredbe št. 883/2004. To poglavje se nanaša na dajatve, ki so bile prej vsebovane v poglavjih 7 in 8 naslova III Uredbe št. 1408/71.
Zaradi nove opredelitve izraza „družinske dajatve“ v členu 1(z) Uredbe št. 883/2004 se razlikovanje med „družinskimi dodatki“ in „družinskimi dajatvami“ v okviru uporabe Uredbe št. 1408/71, na katerega je opozorjeno v točki 29 te sodbe, ne uporabi za položaje, ki spadajo na področje uporabe Uredbe št. 883/2004, ker je ta uredba v skladu z njeno uvodno izjavo 34 ob upoštevanju zelo širokega področja uporabe družinskih dajatev namenjena ureditvi vseh teh dajatev.
Člen 67 Uredbe št. 883/2004 se, kot je razvidno iz njegovega naslova, nanaša na izplačevanje družinskih dajatev tudi v primerih, ko „[d]ružinski člani […] stalno prebivajo v drugi državi članici“. V zadnjem stavku tega člena je glede tega določeno posebno pravilo, v skladu s katerim je v tem primeru „[u]pokojenec […] upravičen do družinskih dajatev v skladu z zakonodajo države članice, ki je pristojna za njegovo pokojnino“.
Poudariti je treba, da uporaba te določbe drugače kakor uporaba člena 77(1) Uredbe št. 1408/71 ni omejena na prejemnike nekaterih vrst pokojnin.
Z opredelitvijo pojma „pokojnine“ v členu 1(w) Uredbe št. 883/2004 so lahko poleg pokojnin, povezanih s predhodno zaposlitvijo ali samozaposlitvijo, na katere se je nanašal člen 77(1) Uredbe št. 1408/71, zajete tudi pokojnine, ki se izplačujejo v primeru smrti, kakršna je pokojnina za varstvo in vzgojo otrok iz SGB VI.
Zato položaj, v kakršnem je P. Würker, ki prejema pokojnino za varstvo in vzgojo otrok, spada na področje uporabe člena 67 Uredbe št. 883/2004.
Ob upoštevanju zgornjih preudarkov je treba na drugo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 67 Uredbe št. 883/2004 razlagati tako, da je dajatev, kakršna je pokojnina za varstvo in vzgojo otrok iz člena 47(1) SGB VI, zajeta s pojmom „pokojnina“ v smislu tega člena 67.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:

1.
Člen 77(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 592/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008, je treba razlagati tako, da dajatve, kakršna je pokojnina za varstvo in vzgojo otrok iz člena 47(1) knjige VI zakonika o socialnem varstvu (Sozialgesetzbuch, Sechstes Buch), ki se v primeru smrti dodeli pokojnikovemu razvezanemu zakoncu za vzgojo in varstvo otrok tega razvezanega zakonca, ni mogoče obravnavati kot „starostno ali invalidsko pokojnino ali pokojnino za nesrečo pri delu ali poklicno bolezen“ v smislu te določbe navedene uredbe.

2.
Člen 67 Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti je treba razlagati tako, da je dajatev, kakršna je pokojnina za varstvo in vzgojo otrok iz člena 47(1) knjige VI zakonika o socialnem varstvu, zajeta s pojmom „pokojnina“ v smislu tega člena 67.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.