CELEX: 62012CJ0612
Žalba
Tržišno natjecanje
Zabranjeni sporazumi
Nizozemsko tržište cestovnog bitumena
Određivanje bruto cijene cestovnog bitumena
Određivanje sniženja cijene cestovnim graditeljima
Uredba (EZ) br. 1/2003
Članak 27.
Pravo na obranu
Smanjenje novčane kazne

Ballast Nedam NV (u daljnjem tekstu: Ballast Nedam) svojom žalbom traži ukidanje presude Ballast Nedam/Komisija (T‑361/06,
EU:T:2012:491
, u daljnjem tekstu: pobijana presuda) kojom je Opći sud Europske unije odbio njegovu tužbu za poništenje Odluke Komisije C(2006) 4090
final
od 13. rujna 2006. o postupku primjene članka [81. EZ] (predmet COMP/F/38.456 – Bitumen – (Nizozemska)) (u daljnjem tekstu: sporna odluka) u dijelu u kojem se na njega odnosi i, podredno, s jedne strane, djelomično poništenje te odluke u mjeri u kojoj utvrđuje trajanje povrede koja se na njega odnosi i, s druge strane, smanjenje iznosa novčane kazne koja mu je izrečena.
Pravni okvir
Članak 27. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ‑u (
SL 2003, L 1, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.) propisuje:
„Prije donošenja odluke sukladno člancima 7., 8., i 23. te članku 24. stavku 2., Komisija poduzetnicima ili udruženjima protiv kojih vodi postupak, pruža priliku da budu saslušani u vezi preliminarno utvrđenih činjenica u postupku Komisije. Komisija svoje odluke temelji samo na činjenicama za koje je strankama omogućeno da se izjasne. Podnositelji zahtjeva moraju biti uključeni u postupak koji vodi Komisija.“
Okolnosti spora i sporna odluka
Okolnosti spora izložene su u točkama 1. do 7. pobijane presude, a mogu se sažeti kako slijedi.
Žalitelj upravlja grupom Ballast Nedam koja djeluje u građevinskom sektoru u Nizozemskoj. Djelatnosti grupe u području cestovne gradnje su od 1995. godine centralizirane u okviru Ballast Nedam Grond en Wegen BV (u daljnjem tekstu: BNGW), podružnice koja je u 100%-tnom vlasništvu Ballast Nedam Infra BV (u daljnjem tekstu: BN Infra), a koja je u 100%-tnom vlasništvu Ballast Nedama. Djelatnost cestovne gradnje grupe Ballast Nedam od 1. listopada 2000. izravno izvršava BN Infra.
Nastavno na zahtjev British Petroleum plc za oslobađanje od novčane kazne na temelju Obavijesti Komisije od 19. veljače 2002. o oslobađanju od novčanih kazni i smanjenju novčanih kazni u slučajevima zabranjenih sporazuma (
SL C 45, str. 3
.) u vezi s navodnim zabranjenim sporazumom na tržištu cestovnog bitumena u Nizozemskoj, Komisija je 1. i 2. listopada 2002. izvršila nenajavljene provjere u uredima određenih društava i uputila zahtjeve za informacijama većem broju društava, među kojima i BN Infri 4. srpnja 2003. Potonja je odgovorila 12. rujna 2003. Komisija je 10. veljače 2004. uputila zahtjev za informacijama Ballast Nedamu, na koji je on odgovorio 9. ožujka 2004.
Komisija je 18. listopada 2004. pokrenula upravni postupak i usvojila obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama, koja je sutradan upućena većem broju društava, među kojima i Ballast Nedamu i BN Infri, a na koju je Ballast Nedam odgovorio 20. svibnja 2005.
Komisija je 13. rujna 2006. donijela spornu odluku kojom je utvrđeno da su društva adresati te odluke bila sudjelovala u jedinstvenoj i trajnoj povredi članka 81. EZ‑a koja se sastojala u redovitom zajedničkom utvrđivanju bruto cijene, jedinstvenog popusta na bruto cijenu za cestovne graditelje koji sudjeluju u zabranjenom sporazumu i smanjenog maksimalnog popusta na bruto cijenu za ostale cestovne graditelje tijekom odnosnih razdoblja za kupnju i prodaju cestovnog bitumena u Nizozemskoj.
Ballast Nedam utvrđen je krivim za tu povredu za razdoblje od 21. lipnja 1996. do 15. travnja 2002., kao i njegova podružnica BN Infra.
Uzimajući u obzir, s jedne strane, izravno sudjelovanje BN Infre u povredi tijekom razdoblja od 1. listopada 2000. do 15. travnja 2002. i njezino držanje 100%-tnog kapitala BNGW‑a tijekom razdoblja od 21. lipnja 1996. do 30. rujna 2000. i, s druge strane, neposredan i posredan udio Ballast Nedama u 100% kapitala BN Infre i BNGW‑a, Ballast Nedamu i BN Infri solidarno je izrečena novčana kazna od 4,65 milijuna eura.
Postupak pred Općim sudom i pobijana presuda
Tužbom podnesenom tajništvu Općeg suda 5. prosinca 2006. Ballast Nedam tražio je poništenje sporne odluke i, podredno, s jedne strane, poništenje te odluke u dijelu u kojem utvrđuje trajanje povrede koja se na njega odnosi i, s druge strane, smanjenje iznosa novčane kazne koja mu je izrečena.
U prilog svojoj tužbi Ballast Nedam istaknuo je dva tužbena razloga.
Svojim drugim tužbenim razlogom, koji je jedini relevantan u svrhu predmetne žalbe, Ballast Nedam naveo je da je Komisija povrijedila članak 27. stavak 1. Uredbe br. 1/2003 i pravo na obranu jer je u obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama propustila navesti da odgovornost Ballast Nedama presumira na temelju njegove podružnice BNGW‑a u kojoj je stvarno izvršavao odlučujući utjecaj na potonju tijekom razdoblja od 21. lipnja 1996. do 1. listopada 2000.
U točki 64. pobijane presude Opći sud je podsjetio na sudsku praksu koja se odnosi na potrebnu preciznost obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama kako bi tijekom upravnog postupka poduzetnik mogao biti saslušan o relevantnosti spornih činjenica. Prema toj sudskoj praksi obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama mora osobito navoditi u kojem se svojstvu poduzetniku stavljaju na teret navedene činjenice (presuda Papierfabrik August Koehler i dr./Komisija, C‑322/07 P, C‑327/07 P i C‑338/07 P,
EU:C:2009:500
, t. 39.).
U točkama 68. do 71. pobijane presude Opći sud je odlučio kako slijedi:
„68
U obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama Komisija je najprije podsjetila da je svaka grupa dotičnih poduzetnika činila jednog poduzetnika i da je društvo majka grupe bilo u mogućnosti izvršiti odlučujući utjecaj na djelovanje svojih podružnica (t. 324.). Nadalje je navela da je tužitelj sudjelovao u zabranjenom sporazumu posredstvom direktora BNGW‑a (t. [235.] obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama), a zatim BN Infre (t. 339. obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama) i da je, s obzirom na to da je tužitelj nadzirao cjelokupan kapital BN Infre (prethodno Ballast Nedam Wegenbouw BV i BNGW) putem posredničkog subjekta Ballast Nedam Nederlanda, zaključila o postojanju odlučujućeg utjecaja društva majke na djelovanje njezinih dviju podružnica. Zaključno, Komisija je navela određene dodatne elemente u vezi s postojanjem jedinstvenog poduzetnika tužitelja i BN Infre (t. 340. obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama). S obzirom na sve te elemente Komisija je odlučila obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama uputiti BN Infri zbog njezinog izravnog sudjelovanja (i njezinih prethodnika) u sporazumima, i tužitelju zbog njegovog sudjelovanja putem stvarnog izvršavanja odlučujućeg utjecaja na djelovanje BN Infre (t. 342. obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama).
Iz svih tih elemenata proizlazi da je Komisija, iako je tekst obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama mogao biti jasniji, osobito što se tiče odnosa BN Infre i BNGW‑a, dala tužitelju dostatne elemente za razumijevanje činjenica i okolnosti korištenih u prilog svog navoda o postojanju povrede i nedvosmisleno navela pravne osobe kojima je moguće izreći novčane kazne. Naime, puka činjenica da Komisija u obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama nije dala nijedan dodatan dokazni element u vezi s postojanjem jedinstvenog poduzetnika tužitelja i BNGW‑a nije dostatna kako bi se smatralo da Komisija nije jasno navela svoju namjeru primjene pretpostavke stvarnog izvršavanja odlučujućeg utjecaja tužitelja na trgovačko djelovanje BN Infre i BNGW‑a. Opći sud stoga smatra da na temelju informacija u obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama tužitelj nije mogao zanemariti da je u svojstvu društva majke BNGW‑a mogao biti adresat Komisijine konačne odluke.
Nadalje treba navesti da je u svom odgovoru na taj navod iz obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama tužitelj tvrdio […] da BN Infra nije bio nasljednik BNGW‑a već njegovo društvo majka u 100% dijelu te je iznio argumente radi utvrđivanja autonomije BNGW‑a u odnosu na njega.
U tim okolnostima Opći sud smatra da je od trenutka obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama tužitelj bio u mogućnosti razumjeti doseg preliminarno utvrđenih činjenica od strane Komisije s obzirom na svoje sudjelovanje u povredi u svojstvu društva majke BNGW‑a i na taj način učinkovito osigurati svoju obranu.“
Opći sud je tužbu odbio u cijelosti.
Zahtjevi stranaka
Ballast Nedam od Suda traži da:
—
ukine u cijelosti ili u dijelu odluku Općeg suda kako je navedena u izreci pobijane presude;
—
usvoji, u slučaju usvajanja žalbe, u cijelosti ili u dijelu zahtjeve Ballast Nedama podnesene u prvom stupnju; i
—
naloži Komisiji snošenje troškova oba postupka.
Komisija od Suda traži da:
—
odbije žalbu i
—
naloži žalitelju snošenje troškova.
O žalbi
U prilog svoje žalbe Ballast Nedam navodi dva tužbena razloga koji se odgovarajuće temelje na povredi članka 27. stavka 1. Uredbe br. 1/2003 kao i prava na obranu te na pogrešnoj primjeni temeljenih načela od strane Općeg suda koja uređuju pripisivanje društvima majkama povreda prava o zabranjenim sporazumima koje su počinile njihove podružnice.
Prvi žalbeni razlog koji se temelji na povredi prava u vezi s tumačenjem članka 27. stavka 1. Uredbe br. 1/2003 i prava na obranu
Argumentacija stranaka
Svojim prvim žalbenim razlogom koji je usmjeren protiv točaka 68. do 71. pobijane presude Ballast Nedam navodi da je Opći sud povrijedio pravo zaključivši u točki 69. te presude da na temelju informacija u obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama žalitelj nije mogao zanemariti da je u svojstvu društva majke BNGW‑a mogao biti adresat Komisijine konačne odluke.
U svojoj tužbi Ballast Nedam navodi da je u obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama Komisija bila dužna navesti da je BNGW subjekt koji je učinio povredu te izričito obavijestiti Ballast Nedam o tome da bi mogao biti proglašen solidarno odgovornim za plaćanje novčane kazne izrečene BNGW‑u. Štoviše, točka 342. obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama ne spominje BNGW, kojem uostalom obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama nije bila upućena.
Komisija navodi da taj žalbeni razlog nije osnovan.
Ocjena Suda
Opći sud nije povrijedio pravo kad je u točki 64. pobijane presude podsjetio na sudsku praksu koja se odnosi na potrebnu preciznost obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama kako bi tijekom upravnog postupka poduzetnik mogao biti saslušan o relevantnosti spornih činjenica.
Kao što proizlazi iz točke 68. pobijane presude, Opći sud je smatrao da je u obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama Komisija utvrdila postojanje veza između žalitelja i BN Infre s obzirom na to da je u točki 342. te obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama Komisija odlučila obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama uputiti BN Infri zbog njezinog izravnog sudjelovanja (i njezinih prethodnika) u sporazumima, i žalitelju zbog njegovog sudjelovanja putem stvarnog izvršavanja odlučujućeg utjecaja na djelovanje BN Infre.
Kad je riječ o sudjelovanju BNGW‑a, Opći sud je u točki 69. pobijane presude naveo da Komisija u obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama nije dala nijedan dodatan dokazni element u vezi s postojanjem jedinstvenog poduzetnika žalitelja i BNGW‑a i da je u tom pogledu obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama mogla biti jasnija. Međutim, ocijenio je da to nije dostatno kako bi se smatralo da Komisija nije jasno navela svoju namjeru primjene pretpostavke stvarnog izvršavanja odlučujućeg utjecaja žalitelja na trgovačko djelovanje BN Infre i BNGW‑a.
Na taj je način Opći sud povrijedio pravo s obzirom na potrebu preciznosti obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama prema kojoj ta obavijest mora navesti u kojem se svojstvu poduzetniku stavljaju na teret navedene činjenice (presuda Papierfabrik August Koehler i dr./Komisija,
EU:C:2009:500
, t. 39.).
Naime, Opći sud je u točki 69. pobijane presude pogrešno smatrao da žalitelja nije mogao zanemariti da je u svojstvu društva majke BNGW‑a mogao biti adresat Komisijine konačne odluke iako iz tvrdnji sâmog Općeg suda proizlazi da Komisija u točki 342. obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama nije navela da je ta obavijest upućena žalitelju zbog izvršavanja odlučujućeg utjecaja na trgovačko djelovanje i BNGW‑a, i iako je Opći sud priznao da je obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama bila nejasna u tom pogledu.
Osobito, Opći sud ne može smatrati da je tvrdnja iz točke 235. obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama, prema kojoj je žalitelj sudjelovao u zabranjenom sporazumu posredstvom direktora BNGW‑a, mogla žalitelju jasno naznačiti Komisijinu namjeru pozivanja na njegovu posrednu odgovornost kao društva majke BNGW‑a s obzirom na to da obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama spominje potonje društvo samo u njegovom svojstvu prethodnika BN Infre.
Osim toga, dvoznačnost pisma obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama osnažena je činjenicom da BNGW‑u nije upućena nikakva obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama.
Kad je riječ o odgovoru žalitelja na obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama i u odnosu na BNGW, o čemu se govori u točki 70. pobijane presude, ne može se zaključiti da je žalitelj čitajući obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama shvatio da ga Komisija smatra odgovornim za djelatnosti BNGW‑a.
S obzirom na te elemente, Opći sud je povrijedio pravo smatrajući da nije bilo povrijeđeno pravo na obranu žalitelja.
S obzirom na to da je prvi žalbeni razlog ove žalbe osnovan, valja ga usvojiti i stoga ukinuti pobijanu presudu u dijelu u kojem odbija tužbeni razlog žalitelja u vezi s povredom članka 27. stavka 1. Uredbe br. 1/2003 i prava na obranu tijekom upravnog postupka u kojem je donesena sporna odluka.
Drugi žalbeni razlog koji se temelji na povredi prava u vezi s pripisivanjem povrede Ballast Nedamu
Svojim drugim žalbenim razlogom koji je usmjeren protiv točaka 72. do 77. pobijane presude, žalitelj navodi da je Opći sud pogrešno ocijenio smisao njegovih argumenata izloženih tijekom rasprave 30. lipnja 2011. i stoga povrijedio pravo smatrajući u točki 75. te presude da „[Ballast Nedam] ne može […] navoditi da mu Komisija nije mogla pripisati djelovanje kojim je BNGW počinio povredu u razdoblju od 21. lipnja 1996. do 30. rujna 2000., kao ni solidarno ga osuditi na plaćanje novčane kazne“ s obzirom na to da nikakva povreda nije bila utvrđena za njegovu podružnicu BNGW.
Kako predmetni žalbeni razlog također nastoji oboriti pripisivanje odgovornosti žalitelju za djelovanje njegove podružnice BNGW, iako na temelju drugačijih razloga od onih navedenih u prilog prethodnom žalbenom razlogu, nije moguće da se njime, pod pretpostavkom da je osnovan, pobijana presuda ukine u širem opsegu nego što to proizlazi iz usvojenog prvog žalbenog razloga.
Stoga ga nije potrebno ispitivati.
O tužbi pred Općim sudom
U skladu s člankom 61. prvim podstavkom Statuta Suda Europske unije, ako je žalba osnovana, Sud ukida odluku Općeg suda. On može dakle sam konačno odlučiti o sporu ako stanje postupka to dopušta.
Takva je situacija u ovom slučaju.
S tom namjerom žalitelj, upućujući na svoja očitovanja podnesena u prvom stupnju, traži djelomično poništenje sporne odluke u mjeri u kojoj se odnosi na njega i tvrdi da treba biti smanjena solidarna novčana kazna u iznosu od 4,65 milijuna eura koja mu je izrečena u članku 2. točki (a) te odluke.
U predmetnom slučaju, s jedne strane, s obzirom na to da žalitelj nije bio u mogućnosti učinkovito osigurati svoju obranu tijekom upravnog postupka koji se odnosi na njegovo sudjelovanje u dotičnoj povredi u svojstvu društva majke koje posjeduje 100% BNGW‑a, treba poništiti članak 1. točku (a) sporne odluke koji se odnosi na pripisivanje djelovanja BNGW‑a žalitelju za razdoblje od 21. lipnja 1996. do 30. rujna 2000.
S druge strane, što se tiče djelovanja BN Infre za koju sporna odluka također pripisuje odgovornost žalitelju, Opći sud je konačno smanjio izrečenu novčanu kaznu na iznos od 3,45 milijuna eura utvrdivši da BN Infra nije mogla biti posredno odgovorna za djelovanje BNGW‑a tijekom razdoblja od 21. lipnja 1996. do 1. listopada 2000. (presuda Ballast Nedam Infra/Komisija, T‑362/06,
EU:T:2012:492
).
U tim uvjetima, iznos novčane kazne solidarno izrečen žalitelju u članku 2. točki (a) sporne odluke utvrđuje se na 3,45 milijuna eura.
Troškovi
Na temelju članka 184. stavka 2. Poslovnika Suda, kad je žalba osnovana i Sud konačno odluči u sporu, Sud odlučuje o troškovima.
U skladu s člankom 138. stavkom 1. istog Poslovnika, koji se na temelju članka 184. stavka 1. tog Poslovnika primjenjuje na žalbeni postupak, stranka koja ne uspije u postupku dužna je, na zahtjev protivne stranke, snositi troškove.
S obzirom na to da je Sud usvojio žalbu Ballast Nedama i smanjio mu izrečenu novčanu kaznu, nalaže se Komisiji snošenje svih troškova ovog postupka. Osim toga, s obzirom da je konačno odbijen dio tužbenih razloga Ballast Nedama pred Općim sudom, nalaže se svakoj od stranaka snošenje vlastitih troškova prvostupanjskog postupka.

Slijedom navedenoga, Sud (peto vijeće) proglašava i presuđuje:

1.
Presuda Ballast Nedam/Komisija (T‑361/06) ukida se u dijelu u kojem odbija tužbeni razlog Ballast Nedam NV‑a koji se odnosi na povredu članka 27. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ‑u i prava na obranu tijekom upravnog postupka kojim je donesena Odluka Komisije C(2006) 4090
final
od 13. rujna 2006. o postupku primjene članka [81. EZ] (predmet COMP/F/38.456 – Bitumen – (Nizozemska)).

2.
Članak 1. točka (a) Odluke C(2006) 4090
final
poništava se u odnosu na povredu članka 81. [EZ] počinjenu od strane Ballast Nedam NV‑a tijekom razdoblja od 21. lipnja 1996. do 30. rujna 2000.

3.
Članak 2. točka (a) Odluke C(2006) 4090
final
poništava se u mjeri u kojoj utvrđuje iznos novčane kazne Ballast Nedam NV‑u u iznosu od 4,65 milijuna eura.

4.
Novčana kazna solidarno izrečena Ballast Nedam NV‑u u članku 2. točki (a) Odluke C(2006) 4090
final
utvrđuje se u iznosu od 3,45 milijuna eura.

5.
Europskoj komisiji nalaže se snošenje svih troškova ovog žalbenog postupka.

6.
Svaka stranka snosi svoje troškove prvostupanjskog postupka.

Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: nizozemski