CELEX: 62013CJ0017
Морски транспорт
Регламент (ЕИО) № 3577/92
Понятие „морски каботаж“
Круизни услуги
Круиз през Венецианската лагуна, териториалното море на Италия и река По
Заминаване и пристигане в едно и също пристанище

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на Регламент (ЕИО) № 3577/92 на Съвета от 7 декември 1992 година относно прилагането на принципа за свободно предоставяне на услуги в областта на морския превоз в рамките на държавите членки (морски каботаж) (
ОВ L 364, стр. 7
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 83).
Запитването е отправено в рамките на спор между Alpina River Cruises GmbH, учредено по швейцарското право дружество, и Nicko Tours GmbH, учредено по германското право дружество (наричани по-нататък заедно „Alpina и Nicko Tours“), от една страна, и Ministero delle infrastrutture e dei trasporti – Capitaneria di Porto di Chioggia (Министерство на инфраструктурата и транспорта – пристанищна администрация, гр. Киоджа), от друга, поради решението на този орган да откаже на Alpina и Nicko Tours туристически кораб, плаващ под швейцарски флаг, да премине през териториалното море на Италия.
Правна уредба
Регламент № 3577/92
Съгласно член 1, параграф 1 от Регламент № 3577/92:
„Считано от 1 януари 1993 г. свободното предоставяне на услуги в областта на морския превоз в рамките на дадена държава членка (морски каботаж) се прилага по отношение на собственици на кораби от Общността, чиито кораби са регистрирани във и плават под флага на дадена държава членка, при условие че тези кораби отговарят на всички условия за извършване на каботаж в тази държава членка […]“.
Член 2 от този регламент предвижда:
„По смисъла на настоящия регламент:
1)
„услуги в областта на морския превоз в рамките на държава членка (морски каботаж)“ означава услуги, които обикновено се предоставят срещу заплащане и включват по-специално:
а)
„континентален каботаж“: превозването по море на пътници или стоки между пристанища, разположени на континенталната част или на основната територия на една и съща държава членка без междинно спиране на островите;
б)
„офшорно предоставяне на услуги“: превозването по море на пътници или на стоки между всяко пристанище на дадена държава членка и инсталациите или структурите, разположени на континенталния шелф на тази държава членка;
в)
„островен каботаж“: превозването по море на пътници или на стоки между:
—
пристанища, разположени на континенталната част или на един или няколко острова на една и съща държава членка,
—
пристанища, разположени на островите на една и съща държава членка;
[…]“.
Съгласно член 3, параграф 1 от същия регламент „[з]а плавателни съдове, които извършват континентален каботаж и тези които обслужват круизни линии, всички въпроси, отнасящи се до наемането на екипаж, са от компетенциите на държавата, в която е регистриран плавателният съд (държавата на флага), с изключение на корабите с водоизместимост по-малко от 650 бруто регистър тона, за които могат да бъдат приложени условията на приемащата държава“.
Член 6, параграф 1 от Регламент № 3577/92 гласи:
„Чрез дерогация, следните услуги за морски превоз, извършени в Средиземноморието и по протежение на бреговата ивица на Испания, Португалия и Франция, временно са освободени от прилагането на настоящия регламент за:
—
услуги по круизни линии до 1 януари 1995 г.,
[…]“.
Италианското право
Съгласно член 224 от италианския Кодекс на корабоплаването, одобрен с Кралски указ № 327 от 30 март 1942 г., с измененията, наричан по-нататък „ИКК“):
„1.   Каботажните услуги между пристанищата на Републиката са запазени, в съответствие с предвиденото в [Регламент № 3577/92], за собственици на кораби от Общността, чиито кораби са регистрирани във и плават под флага на държава — членка на Европейския съюз, при условие че тези кораби отговарят на всички изисквания за извършване на каботаж в тази държава членка.
2.   Разпоредбите на параграф 1 се прилагат към корабите, които осъществяват морско обслужване на пристанищата, рейдовете и плажовете“.
Спорът по главното производство и преюдициалният въпрос
Alpina и Nicko Tours са съответно собственикът и дружеството ползвател на туристическия кораб „MS Bellissima“, плаващ под швейцарски флаг.
Тези дружества са планирали круиз с продължителност около една седмица, който е трябвало да започне на 16 март 2012 г. от Венеция (Италия) и да включва прекосяване на Венецианската лагуна до Киоджа (Италия), прекосяване на териториалното море между Киоджа и Порто Леванте (Италия), изкачване около 60 километра по река По (Италия) до село Полезела (Италия) и връщане във Венеция по обратния маршрут.
Прекосяването на участъка териториално море на Италия между пристанищата на Киоджа и Порто Леванте е необходимо поради размера на „MS Bellissima“, който не позволява този кораб да плава по канала, свързващ Киоджа с река По.
Преди това пътуване Alpina и Nicko Tours подават до Ministero delle infrastrutture e dei trasporti – Capitaneria di Porto di Chioggia молба да им бъде разрешено прекосяването на въпросния морски участък. С решение от 12 март 2012 г. посоченият орган отхвърля молбата с мотив, че морският каботаж е запазен за корабите, които плават под флаг на държава — членка на Европейския съюз.
Alpina и Nicko Tours обжалват това решение пред Tribunale amministrativo regionale per il Veneto (административен съд, област Венеция). С решение от 12 април 2012 г. той отхвърля жалбата, като приема, че разглежданата услуга попада в обхвата на понятието „морски каботаж“ по Регламент № 3577/92 и следователно за нея важи ограничението, прогласено в член 224 от ИКК, каботажната услуга да се извършва само от „собственици на кораби от Общността, чиито кораби са регистрирани във и плават под флага на държава — членка на Европейския съюз“.
Alpina и Nicko Tours обжалват това решение пред Consiglio di Stato, като твърдят, че понятието „морски каботаж“ се прилага само за услугите, които включват действителен превоз по море. Процесният круиз не включвал такъв превоз, тъй като, с изключение на краткото преминаване на териториалното море между Киоджа и Порто Леванте, той щял да се извърши във вътрешни води.
Consiglio di Stato спира изпълнението на това решение. В допълнение той решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Следва ли [Регламент № 3577/92] да се тълкува в смисъл, че той се прилага към круизите, осъществявани между пристанища на една и съща държава членка, без да е налице качване и слизане в тези пристанища на различни пътници, доколкото въпросните круизи започват и завършват с качването и слизането на едни и същи пътници в едно и също пристанище на държавата членка?“.
По преюдициалния въпрос
С въпроса си запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали круизът, който започва и завършва с едни и същи пътници, в едно и също пристанище на държавата членка, в която е извършен, попада в обхвата на понятието „морски каботаж“ по смисъла на Регламент № 3577/92.
Италианското правителство и Европейската комисия предлагат на поставения въпрос да се даде утвърдителен отговор, докато според Alpina и Nicko Tours не е необходим отговор на този въпрос. Последните отбелязват, че Регламент № 3577/92 се отнася до превоза по море и че следователно този регламент не се прилага спрямо речен круиз като разглеждания в главното производство. Ето защо, вместо да се направи поисканото от запитващата юрисдикция тълкуване, следвало да се постанови, че Регламент № 3577/92 във всеки случай не визира круизите, чийто маршрут е предимно извън морски води.
Действително, в това отношение от член 1, параграф 1 от Регламент № 3577/92 следва, че предмет на този регламент са само превозните услуги в рамките на дадена държава членка (каботаж), които се извършват по море. Ето защо, както правилно отбелязват Alpina и Nicko Tours, превозните услуги по воден път, които са доставени в държава членка и не са извършени по море, не са уредени от този регламент. За сметка на това тези услуги попадат в приложното поле на Регламент (ЕИО) № 3921/91 на Съвета от 16 декември 1991 година относно условията, при които превозвачи, установени извън държава членка, могат да превозват товари или пътници по вътрешните водни пътища на територията на държава членка (
ОВ L 373, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 90).
Обратно на твърдяното от Alpina и Nicko Tours обаче, не е видно, че разглежданият в главното производство круиз по същество не е морски.
Всъщност понятието „море“, визирано в Регламент № 3577/92, не се свежда до териториалното море по смисъла на Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право — подписана в Монтего Бей (Ямайка) на 10 декември 1982 г., влязла в сила на 16 ноември 1994 г. и одобрена от името на Европейската общност с Решение 98/392/ЕО на Съвета от 23 март 1998 г. (
ОВ L 179, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 4, стр. 103) — а обхваща и вътрешните морски води, разположени от изходната линия на териториалното море към брега (вж. в този смисъл решение Комисия/Испания, C‑323/03,
EU:C:2006:159
, точки 25—27).
Ето защо, дори да се предположи, че Alpina и Nicko Tours правилно твърдят, че прекосяваният морски участък между Киоджа и Порто Леванте сам по себе си е твърде незначителен, за да се смята разглежданият в главното производство круиз за морски, тезата им, че въпросният круиз по същество не е морски, във всеки случай изглежда необоснована — което подлежи на проверка от запитващата юрисдикция — доколкото освен посочения участък има и други части от маршрута, като съответните плавателни зони във Венецианската лагуна и в устието на река По, които са част от вътрешните морски води на Италианската република.
Освен това обстоятелството, че корабът, с който се извършва разглежданият в главното производство круиз, плава под швейцарски флаг, няма отражение върху релевантността на тълкуването на Регламент № 3577/92, поискано от запитващата юрисдикция.
Всъщност решението по настоящия спор зависи от това дали закрепеното в член 224 от ИКК правило каботажната услуга между италианските пристанища да се извършва само от „собственици на кораби от Общността, чиито кораби са регистрирани във и плават под флага на държава — членка на Европейския съюз“, е било правомерно противопоставено на Alpina и Nicko Tours по отношение на круиза, извършван с посочения кораб, който плава под швейцарски флаг. Както потвърждава актът за преюдициално запитване, от член 224 следва, че закрепеното в него правило се отнася само до каботажните услуги, посочени в Регламент № 3577/92. Ето защо, за да може да определи дали круизът, който започва и завършва в едно и също пристанище, представлява каботажна услуга по смисъла на член 224 от ИКК, запитващата юрисдикция трябва най-напред да знае дали този круиз спада към каботажните услуги, посочени в Регламент № 3577/92.
С оглед на предходните съображения Съдът следва да направи поисканото от запитващата юрисдикция тълкуване, без да е необходимо обхватът на преюдициалния въпрос да се променя или разширява в смисъла, предложен от Alpina и Nicko Tours.
За да се отговори на поставения въпрос, най-напред трябва да се отбележи, че от посочването на „плавателни съдове, които обслужват круизни линии“ в член 3, параграф 1 от Регламент № 3577/92 и от дерогацията по член 6, параграф 1 от същия регламент, предвидена до 1 януари 1995 г. за някои круизи, еднозначно следва, че круизите спадат към видовете превоз, обхванати от този регламент.
Доколкото обаче Регламент № 3577/92 има за предмет единствено „морския каботаж“, само круизите, които отговарят на това понятие, попадат в приложното поле на този регламент.
След като в член 1, параграф 1 и член 2, точка 1 от Регламент № 3577/92 споменатото понятие е дефинирано с израза „услуги в областта на морския превоз в рамките на държава членка“, следва да се приеме, че всяка круизна услуга, която обикновено се предоставя срещу заплащане в морските води на дадена държава членка, попада в приложното поле на този регламент.
Когато такъв круиз започва и завършва с едни и същи пътници, в едно и също пристанище, идентичността на началното и крайното пристанище, както и на пътниците през целия маршрут, не може да доведе до неприложимост на Регламент № 3577/92.
Действително, изброените в член 2, точка 1, букви а)—в) от Регламент № 3577/92 превозни услуги са описани като имащи различни начални и крайни пристанища. Това изброяване, въведено с думата „по-специално“, обаче не е изчерпателно и няма как да изключи от приложното поле на същия регламент превозните услуги, които имат всички съществени характеристики на морския каботаж, съдържащи се в посочения по-горе израз „услуги в областта на морския превоз в рамките на държава членка“ (вж. в този смисъл решение Комисия/Гърция, C‑251/04,
EU:C:2007:5
, точки 28 и 32).
Ето защо на поставения въпрос следва да се отговори, че услугата по морски превоз, състояща се в круиз, който започва и завършва с едни и същи пътници, в едно и също пристанище на държавата членка, в която е извършен, попада в обхвата на понятието „морски каботаж“ по смисъла на Регламент № 3577/92.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (трети състав) реши:

Услугата по морски превоз, състояща се в круиз, който започва и завършва с едни и същи пътници, в едно и също пристанище на държавата членка, в която е извършен, попада в обхвата на понятието „морски каботаж“ по смисъла на Регламент (ЕИО) № 3577/92 на Съвета от 7 декември 1992 година относно прилагането на принципа за свободно предоставяне на услуги в областта на морския превоз в рамките на държавите членки (морски каботаж).

Подписи
(
*1
)	Език на производството: италиански.