CELEX: 62012CJ0612
Kasační opravný prostředek
Hospodářská soutěž
Kartelové dohody
Nizozemský trh se silničním bitumenem
Stanovení ceny brutto silničního bitumenu
Stanovení slevy pro stavitele silnic
Nařízení (ES) č. 1/2003
Článek 27
Právo na obhajobu
Snížení pokuty

Svým kasačním opravným prostředkem se společnost Ballast Nedam NV (dále jen „Ballast Nedam“) domáhá zrušení rozsudku Ballast Nedam v. Komise (T‑361/06,
EU:T:2012:491
, dále jen „napadený rozsudek“), kterým Tribunál Evropské unie zamítl její žalobu na neplatnost rozhodnutí Komise C(2006) 4090 final ze dne 13. září 2006 v řízení podle článku 81 [ES] [(věc COMP/F/38.456 – Bitumen – (Nizozemsko)] (dále jen „sporné rozhodnutí“) v rozsahu, v němž se jí týká, a podpůrně zaprvé částečného zrušení tohoto rozhodnutí v rozsahu, v němž stanoví dobu trvání protiprávního jednání, která se jí týká, a zadruhé snížení pokuty, která jí byla uložena.
Právní rámec
Článek 27 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích [81 ES] a [82 ES] (
Úř. věst. 2003, L 1, s. 1
; Zvl. vyd. 08/002, s. 205), stanoví:
„Před přijetím rozhodnutí podle článků 7, 8, 23 a čl. 24 odst. 2 poskytne Komise podnikům nebo sdružením podniků, proti nimž je vedeno řízení Komise, příležitost, aby byly slyšeny ve věci, jíž se týká námitka přijatá Komisí. Komise založí svá rozhodnutí pouze na námitkách, ke kterým se mohly dotyčné strany vyjádřit. Stěžovatelé jsou s řízením úzce spojeni.“
Skutečnosti předcházející sporu a sporné rozhodnutí
Skutečnosti předcházející sporu byly uvedeny v bodech 1 až 7 napadeného rozsudku a lze je shrnout následovně.
Navrhovatelka řídí skupinu Ballast Nedam, která je činná ve stavebním odvětví v Nizozemsku. Od roku 1995 se činnosti skupiny v oblasti silniční výstavby soustředily v rámci společnosti Ballast Nedam Grond en Wegen BV (dále jen „BNGW“), dceřiné společnosti 100% vlastněné společností Ballast Nedam Infra BV (dále jen „BN Infra“), která byla sama 100% vlastněna společností Ballast Nedam. Od 1. října 2000 vykonávala činnosti silniční výstavby v rámci skupiny Ballast Nedam přímo BN Infra.
Poté, co Komise obdržela žádost společnosti British Petroleum o ochranu před pokutami na základě oznámení Komise ze dne 19. února 2002 o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů (
Úř. věst. C 45, s. 3
), pokud jde o údajnou kartelovou dohodu na trhu se silničním bitumenem v Nizozemsku, provedla dne 1. a 2. října 2002 neoznámená šetření v prostorách některých společností a zaslala dne 4. července 2003 žádosti o informace několika společnostem, mezi nimi i společnosti BN Infra. Tato na ně odpověděla dne 12. září 2003. Dne 10. února 2004 zaslala Komise žádost o informace společnosti Ballast Nedam, která na ni odpověděla dne 9. března 2004.
Dne 18. října 2004 zahájila Komise správní řízení a přijala oznámení námitek, které následujícího dne zaslala více společnostem, mezi nimi Ballast Nedam a BN Infra, a na které Ballast Nedam odpověděla dne 20. května 2005.
Komise dne 13. září 2006 přijala sporné rozhodnutí, ve kterém konstatovala, že společnosti, kterým je toto rozhodnutí určeno, se účastnily na jediném a trvajícím protiprávním jednání odporujícím článku 81 ES, které spočívalo v tom, že v dotčených obdobích pravidelně společně stanovovaly ceny brutto pro prodej a nákup silničního bitumenu v Nizozemsku, jednotnou slevu z ceny brutto pro stavitele silnic, kteří se podíleli na kartelové dohodě, a menší maximální slevu z ceny brutto pro ostatní stavitele silnic.
Společnost Ballast Nedam byla shledána odpovědnou za toto protiprávní jednání v období od 21. června 1996 do 15. dubna 2002, stejně jako její dceřiná společnost BN Infra.
Vzhledem k tomu, že zaprvé se společnost BN Infra přímo účastnila protiprávního jednání v období od 1. října 2000 do 15. dubna 2002 a 100% vlastnila kapitál společnosti BNGW v období od 21. června 1996 do 30. září 2000 a zadruhé společnost Ballast Nedam 100% přímo a nepřímo vlastnila kapitál společností BN Infra a BNGW, byla společnostem Ballast Nedam a BN Infra společně a nerozdílně uložena pokuta ve výši 4,65 milionu eur.
Řízení před Tribunálem a napadený rozsudek
Návrhem došlým kanceláři Tribunálu dne 5. prosince 2006 se společnost Ballast Nedam domáhala zrušení sporného rozhodnutí a podpůrně zaprvé částečného zrušení tohoto rozhodnutí v rozsahu, v němž stanoví dobu trvání protiprávního jednání, která se jí týká, a zadruhé snížení pokuty, která jí byla uložena.
Na podporu své žaloby společnost Ballast Nedam vznesla dva žalobní důvody.
Druhým žalobním důvodem, který je jako jediný relevantní pro účely tohoto kasačního opravného prostředku, Ballast Nedam tvrdila, že Komise porušila čl. 27 odst. 1 nařízení č. 1/2003 a její právo na obhajobu tím, že v oznámení námitek neuvedla, že zamýšlí uznat Ballast Nedam odpovědnou za její dceřinou společnost BNGW z důvodu, že první společnost skutečně vykonávala rozhodující vliv na druhou společnost během doby od 21. června 1996 do 1. října 2000.
V bodě 64 napadeného rozsudku Tribunál připomněl judikaturu týkající se přesnosti vyžadované od oznámení námitek k tomu, aby byl podnik v průběhu správního řízení schopen vyjádřit své stanovisko k relevanci vytýkaných skutečností. Podle této judikatury musí oznámení námitek zejména uvádět, v jakém postavení se nachází podnik, kterému jsou tvrzené skutečnosti vytýkány (rozsudek Papierfabrik August Koehler a další v. Komise, C‑322/07 P, C‑327/07 P a C‑338/07 P,
EU:C:2009:500
, bod 39).
V bodech 68 až 71 napadeného rozsudku Tribunál rozhodl takto:
„68
V oznámení námitek Komise nejprve připomněla, že každá dotčená skupina podniků představovala jediný podnik a že mateřská společnost skupiny byla schopna vykonávat rozhodující vliv na chování dceřiných společností (bod 324). Dále uvedla, že se žalobkyně účastnila kartelové dohody prostřednictvím ředitele společnosti BNGW (bod 235 oznámení námitek), později ředitele BN Infra (bod 339 oznámení námitek) a že jelikož žalobkyně ovládala veškerý kapitál společnosti BN Infra (dříve Ballast Nedam Wegenbouw BV a BNGW) prostřednictvím zprostředkující entity Ballast Nedam Nederland, domnívala se, že mateřská společnost vykonává rozhodující vliv na chování dvou dceřiných společností. Komise konečně předložila určité dodatečné informace týkající se existence jediného podniku tvořeného žalobkyní a společností BN Infra (bod 340 oznámení námitek). S ohledem na všechny tyto skutečnosti Komise rozhodla, že je třeba určit oznámení námitek společnosti BN Infra za její přímou účast (a účast jejích předchůdkyň) na dohodách a žalobkyni za její účast prostřednictvím skutečného výkonu rozhodujícího vlivu na jednání BN Infra (bod 342 oznámení námitek).
Ze všech těchto skutečností vyplývá, že i když znění oznámení námitek mohlo být jasnější, zejména pokud jde o vztah mezi společnostmi BN Infra a BNGW, Komise poskytla žalobkyni dostatečné informace k tomu, aby pochopila skutečnosti a okolnosti použité na podporu jejího tvrzení o existenci protiprávního jednání a jednoznačně upřesnila právní osoby, kterým mohou být uloženy pokuty. Pouhá skutečnost, že Komise neposkytla v oznámení námitek žádný dodatečný důkaz o existenci jediného podniku tvořeného žalobkyní a BNGW, nestačí k závěru, že jasně neuvedla, že zamýšlí použít domněnku skutečného výkonu rozhodujícího vlivu žalobkyně na obchodní chování společností BN Infra a BNGW. Tribunál má za to, že na základě informací obsažených v oznámení námitek nemohla žalobkyně nevědět, že může být jakožto mateřská společnost BNGW osobou, které bude určeno konečné rozhodnutí Komise.
Je také třeba konstatovat, že v odpovědi na toto tvrzení formulované v oznámení námitek, žalobkyně [...] uvedla, že BN Infra nebyla nástupnicí společnosti BNGW, ale její 100% mateřskou společností, a předložila argumenty určené k prokázání samostatnosti BNGW ve vztahu k ní.
Za těchto okolností se Tribunál domnívá, že žalobkyně mohla ve fázi oznámení námitek pochopit dosah výtky formulované Komisí, pokud jde o její účast na protiprávním jednání jako mateřské společnosti BNGW, a zajistit si tedy užitečně svou obhajobu.“
Tribunál žalobu zamítl v plném rozsahu.
Návrhová žádání účastnic řízení
Společnost Ballast Nedam navrhuje, aby Soudní dvůr:
—
zrušil v plném rozsahu nebo částečně rozhodnutí Tribunálu tak, jak je formulováno ve výroku napadaného rozsudku;
—
v případě, že se kasačnímu opravnému prostředku vyhoví, vyhověl v plném rozsahu nebo částečně návrhům, které Ballast Nedam formulovala v prvním stupni, a
—
uložil Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních.
Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:
—
zamítl kasační opravný prostředek a
—
uložil navrhovatelce náhradu nákladů řízení.
Ke kasačnímu opravnému prostředku
Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňuje Ballast Nedam dva důvody, které vychází z porušení čl. 27 odst. 1 nařízení č. 1/2003, jakož i jejího práva na obhajobu, respektive z toho, že Tribunál nesprávně použil základní zásady upravující přičtení porušení kartelového práva, kterých se dopustily dceřiné společnosti, jejich mateřským společnostem.
K prvnímu důvodu kasačního opravného prostředku, který vychází z nesprávného právního posouzení, pokud jde o výklad čl. 27 odst. 1 nařízení č. 1/2003 a práva na obhajobu
Argumentace účastnic řízení
Svým prvním důvodem kasačního opravného prostředku, který směřuje proti bodům 68 až 71 napadeného rozsudku společnost Ballast Nedam tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že v bodě 69 tohoto rozsudku dospěl k názoru, že na základě informací uvedených v oznámení námitek nemohla navrhovatelka nevědět, že jí může být jakožto mateřské společnosti BNGW určeno konečné rozhodnutí Komise.
Svým kasačním opravným prostředkem Ballast Nedam tvrdí, že Komise měla v oznámení námitek označit BNGW jako pachatele a výslovně informovat Ballast Nedam o tom, že může být prohlášena společně a nerozdílně odpovědnou za zaplacení pokuty uložené společnosti BNGW. Přitom bod 342 oznámení námitek neuvádí BNGW, které ani nebylo oznámení námitek určeno.
Komise uvádí, že tento důvod kasačního opravného prostředku není opodstatněný.
Závěry Soudního dvora
Tribunál se nedopustil nesprávného právního posouzení, když v bodě 64 napadeného rozsudku připomněl judikaturu týkající se přesnosti vyžadované od oznámení námitek k tomu, aby byl podnik schopen v průběhu správního řízení vyjádřit své stanovisko k relevanci vytýkaných skutečností.
Jak vyplývá z bodu 68 napadeného rozsudku, Tribunál měl za to, že Komise v oznámení námitek prokázala vazby existující mezi navrhovatelkou a BN Infra, takže se v bodě 342 tohoto oznámení námitek rozhodla, že je třeba určit oznámení námitek společnosti BN Infra za její přímou účast (a účast jejích předchůdkyň) na dohodách a navrhovatelce za její účast prostřednictvím skutečného výkonu rozhodujícího vlivu na jednání BN Infra.
Pokud jde o účast společnosti BNGW, Tribunál v bodě 69 napadeného rozsudku uznal, že Komise neposkytla v oznámení námitek žádný dodatečný důkaz o existenci jediného podniku tvořeného navrhovatelkou a BNGW a že v tomto ohledu mohlo být oznámení námitek jasnější. Domníval se nicméně, že to nestačí k závěru, že Komise jasně neuvedla, že zamýšlí použít domněnku skutečného výkonu rozhodujícího vlivu navrhovatelky na obchodní chování společností BN Infra a BNGW.
Tribunál se tak dopustil nesprávného právního posouzení s ohledem na požadavek přesnosti oznámení námitek, podle kterého toto oznámení musí uvádět, v jakém postavení se nachází podnik, kterému jsou tvrzené skutečnosti vytýkány (rozsudek Papierfabrik August Koehler a další v. Komise,
EU:C:2009:500
, bod 39).
Tribunál měl totiž v bodě 69 napadeného rozsudku neprávem za to, že navrhovatelka nemohla nevědět, že může být jakožto mateřská společnost BNGW osobou, které bude určeno konečné rozhodnutí Komise, ačkoliv z vlastních zjištění Tribunálu vyplývá, že v bodě 342 oznámení námitek Komise neuvedla, že toto oznámení bylo navrhovatelce určeno z důvodu výkonu rozhodujícího vlivu na obchodní jednání společnosti BNGW, a Tribunál uznal, že oznámení námitek nebylo v tomto ohledu jasné.
Tribunál zejména nemohl mít za to, že zjištění v bodě 235 oznámení námitek, podle kterého se navrhovatelka účastnila kartelové dohody prostřednictvím ředitele společnosti BNGW, jí mohlo jasně naznačit, že Komise zamýšlela vyvodit její odvozenou odpovědnost jako mateřské společnosti BNGW, ačkoliv oznámení námitek uvádí tuto posledně uvedenou společnost pouze jako předchůdkyni společnosti BN Infra.
Kromě toho nejednoznačnost znění oznámení námitek posiluje skutečnost, že společnosti BNGW nebylo oznámení námitek určeno.
Pokud jde o odpověď navrhovatelky na oznámení námitek týkající se společnosti BNGW, uvedenou v bodě 70 napadeného rozsudku, nelze z ní vyvodit, že navrhovatelka pochopila ze znění oznámení námitek, že jí Komise shledala odpovědnou na základě činností BNGW.
S ohledem na tyto skutečnosti se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že právo navrhovatelky na obhajobu nebylo porušeno.
Jelikož je první důvod tohoto kasačního opravného prostředku opodstatněný, je třeba mu vyhovět a v důsledku toho zrušit napadený rozsudek v rozsahu, v němž zamítá žalobní důvod navrhovatelky týkající se porušení čl. 27 odst. 1 nařízení č. 1/2003 a práva na obhajobu v průběhu správního řízení, které vyústilo v přijetí sporného rozhodnutí.
K druhému důvodu kasačního opravného prostředku, který vychází z nesprávného právního posouzení, pokud jde o přičtení protiprávního jednání společnosti Ballast Nedam
Svým druhým důvodem kasačního opravného prostředku, který směřuje proti bodům 72 až 77 napadeného rozsudku, vytýká navrhovatelka Tribunálu, že přehlédl smysl argumentů, které předložila na jednání dne 30. června 2011, a v důsledku toho se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že měl v bodě 75 tohoto rozsudku za to, že „[Ballast Nedam] nemůže [...] tvrdit, že jí Komise nemohla přičíst protiprávní jednání společnosti BNGW v období od 21. června 1996 do [30. září 2000] ani jí uložit zaplatit společně a nerozdílně pokutu“, ačkoliv nebylo konstatováno žádné protiprávní jednání týkající se její dceřiné společnosti BNGW.
Jelikož projednávaný důvod kasačního opravného prostředku směřuje, i když z jiných důvodů, než které byly uvedeny na podporu prvního důvodu, rovněž k tomu, aby nebyla navrhovatelce přičtena odpovědnost za jednání její dceřiné společnosti BNGW, nemůže vést, i kdyby byl opodstatněný, k rozsáhlejšímu zrušení napadeného rozsudku, než které vyplývá z vyhovění prvnímu důvodu.
Není tedy třeba jej zkoumat.
K žalobě před Tribunálem
Podle čl. 61 prvního pododstavce statutu Soudního dvora Evropské unie zruší Soudní dvůr rozhodnutí Tribunálu, pokud je kasační opravný prostředek opodstatněný. Soudní dvůr tedy může vydat sám konečné rozhodnutí ve věci, pokud to soudní řízení dovoluje.
V projednávané věci se o takový případ jedná.
Navrhovatelka, která odkazuje na svá vyjádření uvedená v prvním stupni, za tímto účelem navrhuje částečné zrušení sporného rozhodnutí v rozsahu, v němž se jí týká, a uvádí, že solidární pokuta ve výši 4,65 milionu eur, kterou jí ukládá čl. 2 písm. a) sporného rozhodnutí, musí být snížena.
Jelikož v projednávané věci zaprvé nebylo navrhovatelce umožněno se během správního řízení užitečně bránit, pokud jde o její účast na dotčeném protiprávním jednání v postavení 100% mateřské společnosti BNGW, je třeba zrušit článek 1 písm. a) sporného rozhodnutí v rozsahu, v němž navrhovatelce přičítá odpovědnost za jednání společnosti BNGW v období od 21. června 1996 do 30. září 2000.
Zadruhé, pokud jde o jednání BN Infra, za něž sporné rozhodnutí přičítá odpovědnost i navrhovatelce, Tribunál s konečnou platností snížil uloženou pokutu na 3,45 milionu eur, přičemž konstatoval, že BN Infra nemůže být shledána odvozeně odpovědnou za jednání společnosti BNGW v průběhu období od 21. června 1996 do 1. října 2000 (rozsudek Ballast Nedam Infra v. Komise, T‑362/06,
EU:T:2012:492
).
Za těchto podmínek se výše pokuty uložená společně a nerozdílně navrhovatelce v čl. 2 písm. a) sporného rozhodnutí stanoví na 3,45 milionu eur.
K nákladům řízení
Podle čl. 184 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora, je-li kasační opravný prostředek opodstatněný a Soudní dvůr vydá sám konečné rozhodnutí ve věci, rozhodne o nákladech řízení.
Podle čl. 138 odst. 1 stejného jednacího řádu, který se použije na základě svého čl. 184 odst. 1 na řízení o kasačním opravném prostředku, se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval.
Jelikož kasačnímu opravnému prostředku společnosti Ballast Nedam se vyhovělo a Soudní dvůr snížil pokutu, která jí byla uložena, je třeba uložit Komisi, že nahradí veškeré náklady vzniklé v tomto řízení. Kromě toho s ohledem na žalobní důvody vznesené společností Ballast Nedam před Tribunálem, z nichž část byla s konečnou platností zamítnuta, je vhodné, aby každá z účastnic řízení nesla vlastní náklady vzniklé v řízení v prvním stupni.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (pátý senát) rozhodl takto:

1)
Rozsudek Ballast Nedam v. Komise (T‑361/06) se zrušuje v rozsahu, v němž byl zamítnut žalobní důvod vznesený společností Ballast Nedam NV ohledně porušení čl. 27 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích [81 ES] a [82 ES] a práva na obhajobu v průběhu správního řízení, které vyústilo v přijetí rozhodnutí Komise C (2006) 4090 final ze dne 13. září 2006 v řízení podle článku 81 [ES] [věc COMP/F/38.456 – Bitumen – (Nizozemsko)].

2)
Článek 1 písm. a) rozhodnutí C (2006) 4090 final se zrušuje v rozsahu, v němž se týká porušení článku 81 ES, kterého se dopustila společnost Ballast Nedam NV v průběhu období od 21. června 1996 do 30. září 2000.

3)
Článek 2 písm. a) rozhodnutí C(2006) 4090 final se zrušuje v rozsahu, v němž stanoví výši pokuty dlužnou společností Ballast Nedam NV na 4,65 milionu eur.

4)
Výše pokuty uložená společně a nerozdílně společnosti Ballast Nedam NV v čl. 2 písm. a) rozhodnutí C(2006) 4090 final se stanoví na 3,45 milionu eur.

5)
Evropská Komise nahradí veškeré náklady řízení vynaložené v rámci tohoto kasačního opravného prostředku.

6)
Každá z účastnic řízení ponese vlastní náklady vzniklé v řízení v prvním stupni.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: nizozemština.