CELEX: 62013CJ0032
Sociálne zabezpečenie
Nariadenie (EHS) č. 1408/71
Rodinné prídavky
Články 77 a 78
Dávky pre nezaopatrené deti dôchodcov a pre siroty
Nariadenie (ES) č. 883/2004
Rodinné dávky
Článok 67
Rodinní príslušníci s bydliskom v inom členskom štáte
Pojem ‚dôchodokʻ
Dôchodca, ktorý poberá dôchodok na výchovu detí, priznaný podľa nemeckej právnej úpravy, po úmrtí bývalého manžela tohto dôchodcu (‚Erziehungsrenteʻ)

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článkov 77 a 78 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996 (
Ú. v. ES L 28, 1997, s. 1
; Mim. vyd. 05/003, s. 3), zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 592/2008 zo 17. júna 2008 (
Ú. v. EÚ L 177, s. 1
, ďalej len „nariadenie č. 1408/71“), ako aj článku 67 nariadenia (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (
Ú. v. EÚ L 166, s. 1
; Mim. vyd. 05/005, s. 72), zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 988/2009 zo 16. septembra 2009 (
Ú. v. EÚ L 284, s. 43
, ďalej len „nariadenie č. 883/2004“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi pani Würker a Familienkasse Nürnberg (oddelenie rodinných dávok v Norimbergu) (ďalej len „Familienkasse“) vo veci zamietnutia prídavku na nezaopatrené dieťa týmto oddelením.
Právny rámec
Právo Únie
Nariadenie č. 1408/71
Článok 1 písm. u) nariadenia č. 1408/71 stanovuje, že na účely tohto nariadenia:
„i)
rodinné dávky znamenajú všetky vecné dávky alebo peňažné dávky určené na pokrytie rodinných výdavkov podľa právnych predpisov v zmysle článku 4 ods. 1 písm. h), s výnimkou osobitného príspevku pri narodení dieťaťa uvedeného v prílohe II;
ii)
rodinné prídavky znamenajú pravidelné peňažné dávky poskytované výlučne na základe počtu, a ak je to vhodné, veku rodinných príslušníkov.“
V zmysle článku 4 ods. 1 písm. h) uvedeného nariadenia sa toto nariadenie vzťahuje na „všetky právne predpisy, ktoré sa týkajú týchto častí sociálneho zabezpečenia:… rodinné dávky“.
V hlave III tohto nariadenia s názvom „Osobitné ustanovenia súvisiace s rôznymi kategóriami dávok“ kapitola 3, ktorá zahŕňa články 44 až 51a, je nazvaná „Staroba a úmrtie (dôchodky)“, zatiaľ čo kapitola 8, do ktorej patria články 77 až 79a má názov „Dávky pre nezaopatrené deti dôchodcov a pre siroty“.
Článok 77 nariadenia č. 1408/71 nazvaný „Nezaopatrené deti dôchodcov“ stanovuje:
„1.   Na účely tohto článku termín ‚dávky‘ znamená rodinné prídavky pre osobu poberajúcu starobný alebo invalidný dôchodok alebo dôchodok z dôvodu pracovného úrazu alebo choroby z povolania a zvýšenia alebo doplatky k takýmto dôchodkom v súvislosti s deťmi takýchto dôchodcov s výnimkou doplatkov poskytovaných v rámci systémov poistenia za pracovné úrazy a choroby z povolania.
2.   Dávky sa poskytujú v súlade s ďalej uvedenými pravidlami bez ohľadu na členský štát, na ktorého území má dôchodca alebo deti bydlisko:
a)
dôchodcovi, ktorý poberá dôchodok podľa právnych predpisov len jedného členského štátu v súlade s právnymi predpismi členského štátu zodpovedného za tento dôchodok;
…“
Článok 78 tohto nariadenia s názvom „Siroty“ znie:
„1.   Na účely tohto článku termín ‚dávky‘; znamená rodinné prídavky a, kde je to vhodné, doplnkové alebo osobitné príspevky pre siroty.
2.   Sirotské dávky sa poskytujú v súlade s ďalej uvedenými pravidlami bez ohľadu na členský štát, na ktorého území má sirota alebo fyzická alebo právnická osoba, ktorá sa o ňu skutočne stará, bydlisko alebo sídlo:
a)
sirote zosnulého zamestnanca alebo samostatne zárobkovo činnej osoby, na ktorú sa vzťahovali právne predpisy iba jedného členského štátu, v súlade s právnymi predpismi tohto členského štátu;
b)
sirote zosnulého zamestnanca alebo samostatne zárobkovo činnej osoby, na ktorú sa vzťahovali právne predpisy viacerých členských štátov:
…
…“
Článok 79 uvedeného nariadenia nazvaný „Spoločné ustanovenia pre dávky nezaopatrených detí dôchodcov a pre siroty“ v prvom odseku stanovuje:
„Dávky v zmysle článkov 77, 78 a 78a sa poskytujú v súlade s právnymi predpismi určenými uplatnením ustanovení týchto článkov inštitúciou zodpovednou za uplatňovanie takýchto právnych predpisov a na jej náklady, akoby sa na dôchodcov alebo zosnulého vzťahovali len právne predpisy príslušného štátu.“
Nariadenie č. 883/2004
Nariadenie č. 1408/71 bolo nahradené nariadením č. 883/2004, ktoré v súlade s článkom 91 tohto nariadenia a článkom 97 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia č. 883/2004 (
Ú. v. EÚ L 284, s. 1
), nadobudlo účinnosť 1. mája 2010, dňom, kedy bolo zrušené nariadenie č. 1408/71.
Odôvodnenie 34 nariadenia č. 883/2004 stanovuje:
„Pretože rodinné dávky majú veľmi široký rozsah, ktorý poskytuje ochranu v situáciách, ktoré možno opísať ako klasické, a tiež v iných situáciách, ktoré sú špecifické svojou povahou,… je potrebné všetky takéto dávky regulovať.“
Článok 1 tohto nariadenia stanovuje:
„Na účely tohto nariadenia:
…
w)
‚dôchodok‘ sa vzťahuje nielen na dôchodky, ale tiež na paušálne dávky, ktoré ich môžu nahradiť a platby uskutočnené náhradou príspevkov a, s výhradou ustanovení hlavy III, valorizačné zvýšenia alebo doplnkové prídavky;
…
z)
‚rodinná dávka‘ znamená všetky vecné alebo peňažné dávky, ktorú sú určené na pokrytie rodinných výdajov, okrem preddavkov na výživné a osobitné prídavky pri narodení dieťaťa a osvojení dieťaťa, ako sú uvedené v prílohe I.“
Článok 67 uvedeného nariadenia znie:
„Osoba má nárok na rodinné dávky v súlade s právnymi predpismi príslušného členského štátu, vrátane jej rodinných príslušníkov s bydliskom v inom členskom štáte, ako keby mali bydliská v takomto príslušnom štáte. Avšak dôchodca má nárok na rodinné dávky v súlade s právnymi predpismi členského štátu príslušného pre jeho dôchodok.“
Nemecké právo
Nárok na príspevok na nezaopatrené dieťa zakladá zákon o prídavku na nezaopatrené deti (Bundeskindergeldgesetz).
Zákon o dani z príjmu (Einkommensteuergesetz) podmieňuje poskytnutie prídavku na nezaopatrené dieťa tým, že poberateľ príspevku má v Nemecku neobmedzenú daňovú povinnosť, čiže podľa vnútroštátneho súdu tým, že má v tomto členskom štáte svoje bydlisko.
Podľa § 47 ods. 1 šiestej knihy zákonníka sociálneho zabezpečenia (Sozialgesetzbuch, Sechstes Buch, ďalej len „SGB VI“) majú poistenci až do dosiahnutia obvyklého dôchodkového veku nárok na dôchodok na výchovu, ak:
—
bolo ich manželstvo rozvedené po 30. júni 1977 a osoba, s ktorou sa rozviedli (ďalej len „bývalý manžel“), zomrela,
—
vychovávajú vlastné dieťa alebo dieťa bývalého manžela (veková hranica 18 rokov),
—
znovu neuzavreli manželstvo a
—
do smrti svojho bývalého manžela splnili všeobecnú ochrannú lehotu.
V rozhodnutí vnútroštátneho súdu sa uvádza, že podľa nemeckých právnych predpisov má dôchodok na výchovu povahu pozostalostného dôchodku (dôchodok z dôvodu smrti).
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Pani Würker, nemecká štátna občianka narodená 24. februára 1963, poberá po smrti jej bývalého manžela 4. decembra 1991, s ktorým mala jedno dieťa, Dianu, dôchodok na výchovu podľa § 47 ods. 1 SGB VI.
Pani Würker žije od 1. septembra 2008 so svojimi dvomi ďalšími deťmi, Laurou a Chrisom, ako aj ich otcom, za ktorého nie je vydatá, vo Švédsku.
Vnútroštátny súd sa domnieva, že aj keď Diana dovŕšila vek 18 rokov, má pani Würker podľa § 47 ods. 1 SGB VI nárok na dôchodok na výchovu na jej deti Lauru a Chrisa, ktoré sa narodili 24. marca 1995 a 15. novembra 1997.
Zo spisu, ktorý má Súdny dvor k dispozícii, vyplýva, že švédske orgány najmä s ohľadom na to, že pani Würker poberá dôchodok na výchovu v zmysle SGB VI, zamietli jej žiadosť o poskytnutie rodinných prídavkov stanovených vo švédskej právnej úprave.
Podľa rozhodnutia vnútroštátneho súdu je okrem toho medzi účastníkmi konania vo veci samej nesporné, že pani Würker od 1. septembra 2008 nemá nárok na prídavok na nezaopatrené dieťa podľa zákona o dani z príjmu. Rozhodnutím z 11. januára 2010 preto oddelenie rodinných dávok v Plauene (Nemecko) zamietlo žiadosť pani Würker o takýto príspevok s odôvodnením, že dotknutá osoba nemá v Nemecku bydlisko a nepodlieha tu ani zdaneniu príjmu. Toto rozhodnutie sa stalo konečným.
Rozhodnutím zo 7. septembra 2010 Familienkasse potvrdila zamietnutie žiadosti pani Würker z 22. fébruára 2010 o poskytnutie prídavku na nezaopatrené dieťa pre jej deti Lauru a Chrisa od momentu jej presťahovania do Švédska. Toto rozhodnutie bolo odôvodnené tým, že jednak pani Würker nepoberala žiadny z typov dôchodkov uvedených v článku 77 nariadenia č. 1408/71, a že jednak článok 78 tohto nariadenia nepriznáva v prípade uvedených detí nárok na takýto príspevok, pretože nie sú deťmi zosnulého bývalého manžela pani Würker.
Žaloba vo veci samej je namierená proti tomuto rozhodnutiu. Podľa vnútroštátneho súdu sa spor, o ktorom koná, týka práva na vyplatenie prídavku na nezaopatrené dieťa, ktorý vyplýva zo zákona o prídavku na nezaopatrené deti v spojení s ustanoveniami o koordinácii vnútroštátnych právnych predpisov sociálneho zabezpečenia na úrovni Únie.
Na základe dožiadania tohto súdu zaslaného Familienkasse tento úrad konštatoval, že pani Würker nemá nárok na prídavok na nezaopatrené dieťa ani na základe nariadenia č. 883/2004, ktoré od 1. mája 2010 nahradilo nariadenie č. 1408/71.
Za obdobie od septembra 2008 do apríla 2010 vnútroštátny súd uvádza, že sa prikláňa k argumentácii Familienkasse. Naopak, pokiaľ ide o obdobie od 1. mája 2010, vnútroštátny súd sa domnieva, že nárok na rodinné dávky podľa nemeckého práva je odôvodnený článkom 67 nariadenia č. 883/2004.
Za týchto podmienok Sozialgericht Nürnberg rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa článok 77 alebo článok 78 nariadenia… č. 1408/71 vykladať v tom zmysle, že poberanie dôchodku na výchovu (‚Erziehungsrente‘) zakladá nárok voči členskému štátu, ktorý dôchodok vypláca?
2.
Zmenilo sa niečo od 1. mája 2010 v dôsledku nadobudnutia účinnosti nariadenia… č. 883/2004 a má sa článok 67 tohto nariadenia vykladať v tom zmysle, že tento nárok vzniká na základe akéhokoľvek typu dôchodku (aj nemeckého dôchodku na výchovu)?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
Treba pripomenúť, že z článku 77 ods. 2 písm. a) a článku 78 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1408/71 vyplýva, že ak dôchodca poberá starobný dôchodok, invalidný dôchodok, dôchodok z dôvodu pracovného úrazu alebo choroby z povolania alebo ak zosnulý zamestnanec podliehal právnej úprave len jedného členského štátu, rodinné prídavky sa poskytnú v súlade s právnymi predpismi tohto členského štátu. Podľa článku 79 ods. 1 prvého pododseku tohto nariadenia sa tieto dávky poskytujú v súlade s týmito právnymi predpismi inštitúciou zodpovednou za ich uplatňovanie a na jej náklady.
Podľa judikatúry „rodinné prídavky“, ktorých poskytnutie je upravené v článkoch 77 a 78 nariadenia č. 1408/71, sú výlučne dávky, ktoré sú v súlade s definíciou uvedenou v článku 1 písm. u) bode ii) tohto nariadenia, pričom sú vylúčené všetky ostatné rodinné prídavky na nezaopatrené deti (pozri v tomto zmysle rozsudok z 20. októbra 2011, Pérez Garcia a i.,
C-225/10, Zb. s. I-10111
, bod 31 a citovanú judikatúru).
V prejednávanej veci je nesporné, že prídavok na nezaopatrené dieťa stanovený v nemeckej právnej úprave spĺňa túto definíciu, a teda že môže patriť do pôsobnosti článkov 77 a 78 nariadenia č. 1408/71 (pozri v tomto zmysle rozsudok Pérez Garcia a i., už citovaný, bod 33).
V tejto súvislosti však treba pripomenúť, že v zmysle svojho znenia upravuje článok 78 ods. 2 písm. a) a b) prvý pododsek nariadenia č. 1408/71 iba nárok na dávky pre „siroty zosnulého zamestnanca“ (pozri rozsudky zo 14. marca 1989, Baldi,
1/88, Zb. s. 667
, bod 15, a z 21. februára 2013, Dumont de Chassart, C‑619/11, bod 35).
Z dôkazov predložených Súdnemu dvoru vyplýva, že aj keď bude pani Würker naďalej poberať dôchodok na výchovu upravený v SGB VI pre jej deti Lauru a Chrisa, tie nie sú deťmi zosnulého.
Z toho vyplýva, že takýto dôchodok nepatrí do pôsobnosti článku 78 nariadenia č. 1408/71.
Čo sa týka článku 77 ods. 1 nariadenia č. 1408/71, z jeho znenia vyplýva, že toto ustanovenie sa týka len osôb poberajúcich „starobný alebo invalidný dôchodok alebo dôchodok z dôvodu pracovného úrazu alebo choroby z povolania.“
Vo veci, o akú ide v tomto konaní, sú nemecké orgány ako príslušné orgány pre vyplatenie tohto dôchodku povinné priznať pani Würker rodinné prídavky pre jej deti Lauru a Chrisa iba v tom prípade, ak dávku, akou je dôchodok na výchovu upravený v SGB VI, bez ohľadu na jej názov možno prirovnať k jednému z typov dôchodkov vymenovaných v uvedenom článku 77 ods. 1.
Za týchto okolností treba konštatovať, že svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd pýta, či sa má článok 77 ods. 1 nariadenia č. 1408/71 vykladať v tom zmysle, že dávka, akou je dôchodok na výchovu upravený v § 47 ods. 1 SGB VI, ktorý sa v prípade úmrtia poskytne bývalému manželovi zosnulého na účely výchovy detí tohto bývalého manžela, možno prirovnať k „starobnému alebo invalidnému dôchodku alebo k dôchodku z dôvodu pracovného úrazu alebo choroby z povolania“ v zmysle tohto ustanovenia uvedeného nariadenia.
Podľa judikatúry Súdneho dvora sa posúdenie určitej dávky v rámci všeobecnej systematiky nariadenia č. 1408/71 zakladá najmä na základných zložkách, ktoré tvoria túto dávku, najmä na jej účele a podmienkach jej priznania, a nie na kvalifikácii tejto dávky vo vnútroštátnej právnej úprave (pozri analogicky s rozdielom medzi dávkami vylúčenými z pôsobnosti nariadenia č. 1408/71 a dávkami, ktoré do nej patria, najmä rozsudky zo 6. júla 1978, Directeur régional de la Sécurité sociale de Nancy,
9/78, Zb. s. 1661
, bod 12; z 5. marca 1998, Molenaar,
C-160/96, Zb. s. I-843
, bod 19, a z 24. októbra 2013, Lachheb, C‑177/12, bod 28).
Na úvod treba konštatovať, že ako vyplýva z bodu 15 tohto rozsudku, dôchodok na výchovu upravený v § 47 ods. 1 SGB VI nepredpokladá ani vznik pracovného úrazu alebo choroby z povolania, ani fyzickú, duševnú alebo psychickú ujmu, ktorá by oprávnenému bránila vo výkone zamestnania.
Zo spisu predloženého Súdnemu dvoru, predovšetkým z pripomienok nemeckej vlády vyplýva, že dôchodok na výchovu, ktorý bol uzákonený 1. júla 1977, má svoj pôvod v reforme nemeckého manželského a rodinného práva, v rámci ktorej bola jednak v rozvodových veciach „zásada zavinenia“ nahradená „zásadou rozvratu manželstva“ a jednak právo na výživu po rozvode bolo v zásade oddelené od zodpovednosti za rozvrat manželstva. V rámci tejto reformy mal dôchodok na výchovu za cieľ vyplniť prípadné medzery v oblasti zabezpečenia, ktoré by mohli v prípade neexistencie bývalého manžela vzniknúť medzi „kompenzačným rozdelením práv na dôchodok“, ktorým sa nahradil pozostalostný dôchodok, ktorý sa predtým poskytoval žijúcemu rozvedenému manželovi, a výživou rozvedeného manžela.
Ako vyplýva z bodu 15 tohto rozsudku, takýto dôchodok na výchovu predpokladá úmrtie bývalého manžela. Z vysvetlení nemeckej vlády vyplýva, že tento dôchodok sa poskytuje na účely kompenzácie pohľadávky vyplývajúcej zo starostlivosti o dieťa, ktorá zanikla v momente smrti, a má zabrániť tomu, aby bol žijúci rodič povinný vykonávať zamestnanie, ktoré nie je v záujme dieťaťa.
Z dôkazov predložených Súdnemu dvoru tiež vyplýva, že do roku 1991 existoval nárok na dôchodok na výchovu len v tom prípade, ak žijúci rodič pokračoval vo výchove dieťaťa, ktoré mohlo požiadať o sirotský dôchodok. Od roku 1992 sa však okruh osôb, ktoré môžu požiadať o poskytnutie tohto dôchodku, rozšíril, v dôsledku čoho nárok na uvedený dôchodok z dôvodu smrti bývalého manžela môže vzniknúť aj v prípade, ak dieťa pochádza, tak ako v spore vo veci samej, z nového vzťahu oprávnenej osoby.
Navyše z pripomienok predložených nemeckou vládou vyplýva, že nárok na dôchodok na výchovu vzniká nezávisle od podmienky minimálneho veku oprávnenej osoby a že dosiahnutie obvyklého dôchodkového veku stanoveného v nemeckej právnej úprave vedie k zániku práva na tento dôchodok, pretože ho nahrádza starobný dôchodok.
S ohľadom na vyššie uvedené treba konštatovať, že dávka, akou je dôchodok na výchovu upravený v SGB VI, má skôr znaky dôchodku vyplácaného v prípade smrti, akým je pozostalostný dôchodok, ako znaky niektorého typu dôchodkov osobitne vymenovaných v článku 77 ods. 1 nariadenia č. 1408/71, konkrétne so „starobným alebo invalidným dôchodkom alebo dôchodkom z dôvodu pracovného úrazu alebo choroby z povolania“.
Z toho vyplýva, že dávku, akou je dôchodok na výchovu upravený v § 47 ods. 1 SGB VI, nemožno prirovnať k niektorému typu dôchodkov vymenovaných v uvedenom článku 77 ods. 1.
Skutočnosť uvádzaná vnútroštátnym súdom, že uvedený dôchodok na výchovu má základné znaky dôchodku nadobudnutého na základe riadnej účasti zamestnanca v nemeckom systéme sociálneho zabezpečenia, nemôže spochybniť tento záver (pozri analogicky rozsudok z 31. mája 2001, Leclere a Deaconescu,
C-43/99, Zb. s. I-4265
, bod 50).
S ohľadom na všetky vyššie uvedené úvahy treba na prvú otázku odpovedať tak, že článok 77 ods. 1 nariadenia č. 1408/71 sa má vykladať v tom zmysle, že dávku, akou je dôchodok na výchovu upravený v § 47 ods. 1 SGB VI, ktorý sa v prípade úmrtia poskytne bývalému manželovi zosnulého na účely výchovy detí tohto bývalého manžela, nemožno prirovnať k „starobnému alebo invalidnému dôchodku alebo k dôchodku z dôvodu pracovného úrazu alebo choroby z povolania“ v zmysle tohto ustanovenia uvedeného nariadenia.
O druhej otázke
S ohľadom na odpoveď na prvú otázku treba druhú otázku chápať tak, že jej cieľom je určiť, či sa má článok 67 nariadenia č. 883/2004 vykladať v tom zmysle, že dávka, akou je dôchodok na výchovu upravený v § 47 ods. 1 SGB VI, patrí pod pojem „dôchodok“ v zmysle tohto článku 67.
V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že posledné uvedené ustanovenie patrí do kapitoly 8 nazvanej „Rodinné dávky“ hlavy III nariadenia č. 883/2004. Táto kapitola sa venuje dávkam uvedeným v hlave III kapitolách 7 a 8 nariadenia č. 1408/71.
Na základe novej definície pojmu „rodinná dávka“ uvedenej v článku 1 písm. z) nariadenia č. 883/2004 sa rozlišovanie medzi „rodinnou dávkou“ a „rodinnými prídavkami“ v rámci uplatnenia nariadenia č. 1408/71, uvedené v bode 29 tohto rozsudku, neuplatní na situácie, ktoré patria do pôsobnosti nariadenia č. 883/2004, keďže toto nariadenie má v súlade s jeho odôvodnením 34 upravovať všetky rodinné dávky s ohľadom na veľký rozsah jeho pôsobnosti.
Ako vyplýva z jeho samotného názvu, článok 67 nariadenia č. 883/2004 sa týka poskytnutia rodinných dávok najmä v prípade, ak „rodinní príslušníci majú bydlisko v inom členskom štáte“. Posledná veta tohto článku v tomto ohľade predstavuje osobitné pravidlo, podľa ktorého má v takomto prípade „dôchodca nárok na rodinné dávky v súlade s právnymi predpismi členského štátu príslušného pre jeho dôchodok“.
Treba zdôrazniť, že uplatnenie tohto ustanovenia sa na rozdiel od uplatnenia článku 77 ods. 1 nariadenia č. 1408/71 neobmedzuje na oprávnené osoby niektorých typov dôchodkov.
Definícia pojmu „dôchodok“ uvedená v článku 1 písm. w) nariadenia č. 883/2004 totiž okrem dôchodkov, ktoré sa viažu na predchádzajúce zamestnanie alebo vykonávanie samostatne zárobkovej činnosti, tak ako sú uvedené v článku 77 ods. 1 nariadenia č. 1408/71, môže zahŕňať aj dôchodky vyplácané v prípade smrti, akým je dôchodok na výchovu upravený v SGB VI.
Z toho vyplýva, že situácia, v akej sa nachádza pani Würker, ktorá má nárok na dôchodok na výchovu, patrí do pôsobnosti článku 67 nariadenia č. 883/2004.
S ohľadom na vyššie uvedené úvahy treba na druhú otázku odpovedať tak, že článok 67 nariadenia č. 883/2004 sa má vykladať v tom zmysle, že dávka, akou je dôchodok na výchovu upravený v § 47 ods. 1 SGB VI, patrí pod pojem „dôchodok“ v zmysle tohto článku 67.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol takto:

1.
Článok 77 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 592/2008 zo 17. júna 2008, sa má vykladať v tom zmysle, že dávku, akou je dôchodok na výchovu upravený v § 47 ods. 1 šiestej knihy zákonníka sociálneho zabezpečenia (Sozialgesetzbuch, Sechstes Buch), ktorý sa v prípade úmrtia poskytne bývalému manželovi zosnulého na účely výchovy detí tohto bývalého manžela, nemožno prirovnať k „starobnému alebo invalidnému dôchodku alebo k dôchodku z dôvodu pracovného úrazu alebo choroby z povolania“ v zmysle tohto ustanovenia uvedeného nariadenia.

2.
Článok 67 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia sa má vykladať v tom zmysle, že dávka, akou je dôchodok na výchovu upravený v § 47 ods. 1 šiestej knihy zákonníka sociálneho zabezpečenia, patrí pod pojem „dôchodok“ v zmysle tohto článku 67.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.