CELEX: 62009TJ0010
Ochranná známka Spoločenstva
Námietkové konanie
Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva F 1-LIVE
Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva, skoršie národné slovné ochranné známky a skoršia medzinárodná slovná ochranná známka F 1 a F 1 Formula 1
Zamietnutie námietky odvolacím senátom
Relatívne dôvody zamietnutia
Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009]

Okolnosti predchádzajúce sporu
Dňa 13. apríla 2004 Racing‑Live SAS podal prihlášku ochrannej známky Spoločenstva na Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu
(ochranné známky a vzory) (ÚHVT) podľa nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES
L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146) v znení zmien a doplnení [nahradeného nariadením Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára
2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1)].
Prihlasovanou ochrannou známkou je nasledujúce obrazové označenie:
Tovary a služby uvedené v prihláške patria do tried 16, 38 a 41 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov
a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a pre každú z tried zodpovedajú tomuto opisu:
–        trieda 16: „časopisy, brožúry, knihy, pričom všetky tieto tovary sa týkajú oblasti Formuly 1“,
–        trieda 38: „sprístupnenie a šírenie kníh, časopisov a denníkov prostredníctvom počítačových terminálov, pričom všetky tieto
služby sa týkajú oblasti Formuly 1“,
–        trieda 41: „elektronická publikácia kníh, revue a periodík; informácie v oblasti zábavy; organizácia súťaží na Internete;
rezervovanie miest na predstavenia; on‑line hry, pričom všetky tieto služby sa týkajú oblasti Formuly 1“.
Uvedená prihláška bola zverejnená 31. januára 2005 vo
Vestníku ochranných známok Spoločenstva
č. 5/2005.
Dňa 2. mája 2005 žalobca Formula One Licensing BV podal námietku podľa článku 42 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 41 nariadenia
č. 207/2009) proti zápisu prihlasovanej ochrannej známky, uplatňujúc pravdepodobnosť zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b)
a článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009].
Námietka sa týkala týchto skorších zápisov:
–        troch zápisov slovného označenia F1: toto označenie bolo predmetom medzinárodného zápisu č. 732134 z 20. decembra 1999, s účinkami
v Dánsku, Nemecku, Španielsku, Francúzsku, Taliansku a v Maďarsku, pre tovary a služby patriace do tried 16, 38 a 41, ktoré
zahŕňajú najmä tovary a služby označené prihlasovanou ochrannou známkou, nemeckého zápisu č. 30007412 z 10. mája 2000 pre
služby patriace do triedy 41 a zodpovedajúce tomuto opisu: „organizácia športových podujatí“ a zápisu v Spojenom kráľovstve
č. 2277746D z 13. augusta 2001 pre tovary a služby patriace do tried 16 („papier, pohľadnice, kartón, tlačiarenské súpravy,
farby a rysovacie potreby; katalógy“) a 38 („telekomunikačné služby; elektronický prenos dát, obrazu a zvuku prostredníctvom
terminálov a informačných sietí“),
–        zápisu obrazovej ochrannej známky Spoločenstva č. 631531, zapísanej 19. mája 2003 pre tovary a služby patriace do tried 16,
38 a 41 týkajúcich sa najmä tovarov a služieb označených prihlasovanou ochrannou známkou zobrazenou nižšie:
Námietka sa týkala všetkých tovarov a služieb, na ktoré sa vzťahujú skoršie ochranné známky, a smerovala proti všetkým tovarom
a službám označeným prihlasovanou ochrannou známkou.
Žalobca sa dovolával vysokej rozlišovacej spôsobilosti všetkých ochranných známok, ktorých bol majiteľom, z dôvodu ich používania
počas viacerých rokov vo vzťahu k rôznym tovarom a službám.
Rozhodnutím zo 17. októbra 2007 námietkové oddelenie ÚHVT, vychádzajúc výlučne zo skoršieho medzinárodného zápisu č. 732134,
zamietlo prihlášku ochrannej známky Spoločenstva. Námietkové oddelenie konštatovalo, že existovala podobnosť alebo zhoda medzi
tovarmi a službami, ktoré označujú kolidujúce ochranné známky, a priemerná miera podobnosti medzi kolidujúcimi označeniami,
a preto existovala pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia
č. 40/94.
Dňa 14. decembra 2007 podal vedľajší účastník konania proti rozhodnutiu námietkového oddelenia odvolanie na ÚHVT v súlade
s článkami 57 až 62 nariadenia č. 40/94 (teraz články 58 až 64 nariadenia č. 207/2009).
Rozhodnutím zo 16. októbra 2008 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) prvý odvolací senát zrušil rozhodnutie námietkového oddelenia.
Rozhodol, že ak by aj existovala zhoda alebo podobnosť medzi predmetnými tovarmi a službami, neexistuje pravdepodobnosť zámeny
v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 medzi prihlasovanou ochrannou známkou a ochrannými známkami, ktorých
majiteľom je žalobca, keďže kolidujúce označenia majú zjavné odlišnosti. Odvolací senát okrem toho zastával názor, že príslušná
skupina verejnosti, ktorá sa skladá z obyčajných spotrebiteľov a profesionálnych užívateľov, vníma kombináciu písmena „f“
a číslice „1“ ako druhové označenie kategórie pretekárskych áut a, v širšom zmysle, pretekov takýchto áut. Odvolací senát
prijal záver, že dobré meno skorších ochranných známok sa týka iba prvku „f 1“ ochrannej známky zapísanej pod číslom 631531.
Pokiaľ ide o článok 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94, odvolací senát zastával názor, že hoci skoršia obrazová ochranná známka
mohla vyvolávať obraz špičkovej technológie, exkluzivity a luxusu, jediným sprostredkovateľom tohto obrazu bol prvok „f 1“
ako logotyp F 1. Málo spotrebiteľov však udelí rozlišovaciu spôsobilosť skratke F 1, pokiaľ k nej nie je pripojený uvedený
logotyp. V tejto súvislosti odvolací senát konštatoval, že žiadny prvok prihlasovanej ochrannej známky nepripomína tento logotyp
verejnosti, a že preto prihlasovaná ochranná známka neparazituje na skorších ochranných známkach, nepoškodzuje dobré meno
uvedených ochranných známok a tiež neumožňuje jej majiteľovi získať neodôvodnený prospech z pozitívneho obrazu, ktorý majú
tieto ochranné známky.

Konanie a návrhy účastníkov konania
Žalobca návrhom podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 14. januára 2009 podal túto žalobu, na základe ktorej sa začalo toto
konanie.
Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
–        zrušil napadnuté rozhodnutie,
–        zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania,
–        zaviazal vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania, ktoré vznikli v rámci konania pred ÚHVT.
ÚHVT a vedľajší účastník konania navrhujú, aby Všeobecný súd:
–        zamietol žalobu,
–        zaviazal žalobcu na náhradu trov konania.
Faxom z 8. júna 2010 Racing‑Live a Global Sports Media Ltd informovali Všeobecný súd, že Racing‑Live previedol prihlasovanú
ochrannú známku (F 1‑LIVE) na Global Sports Media Ltd, a navrhli, aby bolo Global Sports Media Ltd, ako novému majiteľovi
uvedenej ochrannej známky, umožnené vstúpiť do predmetného konania namiesto pôvodného majiteľa. Keďže ÚHVT na pojednávaní
uviedol, že nemá námietky voči tomuto návrhu na zámenu účastníkov konania, Všeobecný súd povolil navrhovanú zámenu, čo bolo
zaznamenané do zápisnice z pojednávania.

Právny stav

1. O prípustnosti dokumentov predložených po prvýkrát pred Všeobecným súdom
ÚHVT a vedľajší účastník konania na úvod uvádzajú, že prílohy A 6 až A 10 žaloby neboli nikdy predložené v správnom konaní
pred ÚHVT, takže musia byť vyhlásené za neprípustné.
Podľa ustálenej judikatúry cieľom žaloby o neplatnosť podanej na Všeobecný súd je preskúmanie zákonnosti rozhodnutí odvolacích
senátov v zmysle článku 63 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 65 nariadenia č. 207/2009), takže úlohou Súdu prvého stupňa nie
je znovu skúmať skutkové okolnosti vo svetle dokumentov, ktoré mu boli po prvýkrát predložené. Skutočnosti, ktoré sa uvádzajú
pred Všeobecným súdom bez toho, aby sa predtým uplatňovali pred inštanciami ÚHVT, môžu ovplyvniť zákonnosť takéhoto rozhodnutia
iba vtedy, ak ich mal ÚHVT vziať do úvahy
ex offo
[rozsudky Súdu prvého stupňa z 13. júla 2004, Samar/ÚHVT – Grotto (GAS STATION), T‑115/03, Zb. s. II‑2939, bod 13, a z 24. novembra
2005, Sadas/ÚHVT – LTJ Diffusion (ARTHUR A FELICIE), T‑346/04, Zb. s. II‑4891, bod 19].
V prejednávanej veci prílohy A 6 až A 10 zodpovedajú dokladom, ktoré neboli predložené pred ÚHVT, a v dôsledku toho musia
byť vyhlásené za neprípustné bez toho, aby bolo potrebné skúmať ich dôkaznú silu alebo vo väčšom rozsahu vypočuť účastníkov
konania (pozri v tomto zmysle rozsudok ARTHUR A FELICIE, už citovaný, bod 19 a tam citovanú judikatúru).

2. O veci samej
Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody založené na porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94
a na porušení článku 8 ods. 5 tohto istého nariadenia.

O prvom žalobnom dôvode založenom na porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94
Tvrdenia účastníkov konania
Žalobca v podstate zastáva názor, že medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršími ochrannými známkami, ktoré majú veľmi
dobré meno, existuje pravdepodobnosť zámeny.
Na úvod žalobca uvádza, že odvolací senát nezobral do úvahy skutočnosť, že predmetné tovary a služby sú sčasti zhodné a v zostávajúcej
časti mimoriadne podobné. V nadväznosti na to mal odvolací senát vychádzať z nesprávneho predpokladu, že kombináciu písmena
„f“ a číslice „1“ zobrazenú obyčajným typom písma nebude verejnosť vnímať ako ochrannú známku z dôvodu jej údajne druhovej
a opisnej povahy a údajnej absencie rozlišovacej spôsobilosti. Okrem toho vzhľadom na to, že prvok „f 1“ predstavuje dominantný
prvok napadnutej ochrannej známky, medzi skoršími slovnými ochrannými známkami a prihlasovanou ochrannou známkou existuje
veľká podobnosť z vizuálneho, fonetického a koncepčného hľadiska, čiže aj pravdepodobnosť zámeny, aj keby skoršie slovné ochranné
známky mali iba nízku rozlišovaciu spôsobilosť. Nakoniec pravdepodobnosť zámeny existuje tiež medzi prihlasovanou ochrannou
známkou a obrazovou ochrannou známkou Spoločenstva F 1 Formula 1, ktorá má mimoriadne vysokú rozlišovaciu spôsobilosť.
ÚHVT a vedľajší účastník konania namietajú proti tvrdeniam žalobcu.
Posúdenie Všeobecným súdom
Podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 sa na základe námietky majiteľa skoršej ochrannej známky nezapíše prihlasovaná
ochranná známka, ak vzhľadom na jej zhodnosť alebo podobnosť so skoršou ochrannou známkou a vzhľadom na zhodnosť alebo podobnosť
tovarov alebo služieb, ktoré obidve známky označujú, existuje pravdepodobnosť zámeny vo vnímaní verejnosti na území, na ktorom
je skoršia ochranná známka chránená.
Podľa ustálenej judikatúry pravdepodobnosť zámeny predstavuje pravdepodobnosť, keď sa verejnosť môže domnievať, že predmetné
tovary alebo služby pochádzajú od jedného podniku alebo prípadne od podnikov, ktoré sú ekonomicky prepojené. Podľa tej istej
judikatúry sa má pravdepodobnosť zámeny posudzovať celkovo podľa toho, ako príslušná skupina verejnosti vníma dotknuté označenia
a tovary alebo služby, pričom je potrebné prihliadnuť na všetky rozhodujúce okolnosti prejednávanej veci, najmä na vzájomnú
závislosť medzi podobnosťou označení a podobnosťou označených tovarov alebo služieb [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. júla
2003, Laboratorios RTB/ÚHVT – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS), T‑162/01, Zb. s. II‑2821, body 30 až 33 a tam
citovanú judikatúru].
Na účely uplatnenia článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 pravdepodobnosť zámeny predpokladá súčasne zhodnosť alebo
podobnosť kolidujúcich ochranných známok, ako aj zhodnosť alebo podobnosť tovarov alebo služieb, ktoré označujú. Ide o kumulatívne
podmienky [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 22 januára 2009, Commercy/ÚHVT – easyGroup IP Licensing (easyHotel), T‑316/07,
Zb. s. II‑43, bod 42 a tam citovanú judikatúru].
V prejednávanej veci odvolací senát prijal v bode 27 napadnutého rozhodnutia záver, že príslušná skupina verejnosti sa skladá
z priemerných spotrebiteľov v Európskej únii a že pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami musí byť preto
posudzovaná vo vzťahu k tejto verejnosti. Tento záver, ktorý navyše nebol účastníkmi konania spochybnený, musí byť vzhľadom
na povahu označovaných tovarov a služieb potvrdený.
V nadväznosti na to, pokiaľ ide o podobnosť predmetných tovarov a služieb, postačuje konštatovať, že odvolací senát v bodoch
25 a 26 napadnutého rozhodnutia zastával názor, že činnosti vedľajšieho účastníka konania týkajúce sa predaja tlačiarenských
tovarov a komunikácie prostredníctvom internetu (teda tovary a služby patriace do tried 16 a 38) sú zhodné s činnosťami žalobcu
a že služby on‑line uverejňovania a on-line zábavy v oblasti formuly 1 (teda služby patriace do triedy 41) a služby ponúkané
žalobcom sú veľmi podobné.
Z toho vyplýva, že odvolací senát neopomenul posúdiť mieru podobnosti predmetných tovarov a služieb, preto musí byť výhrada,
ktorú v tejto súvislosti uvádza žalobca, zamietnutá ako nedôvodná.
Nakoniec žalobca namieta voči posúdeniu odvolacieho senátu, podľa ktorého neexistuje výrazná podobnosť medzi predmetnými označeniami
ani pravdepodobnosť zámeny.
–       O porovnaní kolidujúcich označení a ich vnímaní príslušnou skupinou verejnosti
Celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny vo vzťahu k vizuálnej, fonetickej alebo koncepčnej podobnosti kolidujúcich označení
sa má zakladať na celkovom dojme, ktorý tieto označenia vytvárajú, s osobitným zohľadnením ich rozlišovacích a dominantných
prvkov (pozri rozsudok Súdneho dvora z 12. júna 2007, ÚHVT/Shaker, C‑334/05 P, Zb. s. I‑4529, bod 35 a tam citovanú judikatúru).
Posúdenie podobnosti medzi dvomi ochrannými známkami sa nemôže obmedziť na zohľadnenie len jednej zložky kombinovanej ochrannej
známky a jej porovnanie s inou ochrannou známkou. Naopak, porovnanie sa musí uskutočniť preskúmaním predmetných ochranných
známok ako celku, čo nevylučuje, že celkovému dojmu, ktorý kombinovaná ochranná známka zanechá v pamäti príslušnej skupiny
verejnosti, môže za určitých okolností dominovať jedna alebo viac jej zložiek (pozri rozsudok ÚHVT/Shaker, už citovaný, bod
41 a tam citovanú judikatúru). Posúdiť podobnosť výlučne na základe dominantného prvku možno len vtedy, ak sú všetky ostatné
prvky ochrannej známky zanedbateľné (rozsudky Súdneho dvora ÚHVT/Shaker, už citovaný, bod 42, a z 20. septembra 2007, Nestlé/ÚHVT,
C‑193/06 P, neuverejnený v Zbierke, bod 42). Takým môže byť najmä prípad, ak tento prvok sám osebe môže dominovať dojmu, ktorý
kombinovaná ochranná známka zanechá v pamäti príslušnej skupiny verejnosti, takže všetky ostatné prvky ochrannej známky sú
v celkovom dojme, ktorý táto ochranná známka vytvára, zanedbateľné (rozsudok Nestlé/ÚHVT, už citovaný, bod 43).
Napriek tomu okrem bežných prípadov, keď priemerný spotrebiteľ vníma ochrannú známku ako celok, a bez ohľadu na okolnosť,
že v celkovom dojme môže dominovať jedna alebo viac zložiek kombinovanej ochrannej známky, nie je vôbec vylúčené, že v osobitnom
prípade si skoršia ochranná známka používaná treťou osobou v zloženom označení obsahujúcom obchodné meno tejto tretej osoby
zachová samostatné rozlišovacie postavenie bez toho, aby v ňom pritom tvorila dominantný prvok. Za takéhoto predpokladu celkový
dojem zloženého označenia môže viesť verejnosť k presvedčeniu, že dotknuté tovary alebo služby pochádzajú prinajmenšom od
podnikov, ktoré sú ekonomicky prepojené, a v takom prípade sa musí existencia pravdepodobnosti zámeny pripustiť (rozsudok
Súdneho dvora zo 6. októbra 2005, Medion, C‑120/04, Zb. s. I‑8551, body 30 a 31).
V prejednávanej veci treba konštatovať, že prihlasovaná ochranná známka je kombinovaná, keďže sa skladá z dvoch slovných prvkov,
a to „f 1“ a „live“, oddelených spojovníkom a niekoľkých obrazových prvkov. Oba slovné prvky sú umiestnené v obdĺžníku tmavej
farby obsahujúcom v jeho strede kruhový útvar zobrazený v odtieňovaní od bielej po čiernu. Prvok „f 1“ je zobrazený bielou
farbou v ľavej hornej časti obdĺžníka, zatiaľ čo prvok „live“ je znázornený čiernymi písmenami orámovanými bielou farbou v strede
pravej časti obdĺžníka.
Skoršie ochranné známky, na ktorých je založená námietka, sú obrazová ochranná známka Spoločenstva F 1 Formula 1, národné
slovné ochranné známky a medzinárodná slovná ochranná známka F 1.
Na účely porovnania kolidujúcich označení žalobca uviedol rôzne tvrdenia, ktorými sa snažil o uznanie toho, že prvok „f 1“
predstavuje dominantný prvok prihlasovanej ochrannej známky. Pripomína tiež skutočnosť, že skratka F 1 zobrazená obyčajným
typom písma bola zapísaná vo viacerých krajinách. Okrem toho spochybňuje posúdenie odvolacieho senátu, podľa ktorého uvedená
skratka má iba nízku rozlišovaciu spôsobilosť a príslušná skupina verejnosti nevníma kombináciu písmena „f“ a čísla „1“ ako
ochrannú známku.
Vzhľadom na vplyv otázky týkajúcej sa dominantného prvku na posúdenie podobnosti kolidujúcich označení je potrebné preskúmať
tieto tvrdenia pred vykonaním porovnania týchto označení.
Treba konštatovať, že odvolací senát v napadnutom rozhodnutí prijal záver, že po prvé príslušná skupina verejnosti vníma kombináciu
písmena „f“ a číslice „1“ ako skratku výrazu formula 1, ktorý všeobecne označuje kategóriu pretekárskych áut a v širšom význame
preteky takýchto áut (bod 33 napadnutého rozhodnutia). Po druhé odvolací senát prijal záver, že príslušná skupina verejnosti
mohla vnímať prvok „f 1“ ochrannej známky zapísanej pod číslom 631531 ako ochrannú známku, ktorú žalobca používa v súvislosti
so svojimi komerčnými činnosťami v oblasti pretekov áut formuly 1 (bod 34 napadnutého rozhodnutia). Odvolací senát z toho
vyvodzoval, že treba rozlišovať medzi prvkom „f 1“ ako jednoduchou kombináciou písmena a číslice a označením F 1 ako logotypom
(bod 35 napadnutého rozhodnutia).
Tento záver musí byť potvrdený.
Po prvé z dôkazov uvedených v spise vyplýva, že reklama vykonávaná žalobcom počas posledných desiatich rokov sa týkala výlučne
obrazovej ochrannej známky Spoločenstva č. 631531 a že žalobca pri poskytovaní licencií dával dôraz na logotyp F 1 tým, že
vydával usmernenia, ako aj koncepčné pokyny s cieľom zabezpečiť nezmenené používanie týchto ochranných známok.
Uplatnenie týchto prísnych pravidiel žalobcovi umožnilo docieliť, že príslušná skupina verejnosti vníma prvok „f 1“ ako reprezentujúci
logotyp F 1.
Napriek tomu treba konštatovať, že žalobca nestanovil pravidlá, pokiaľ ide o používanie prvku „f 1“ v inom význame než vo
význame logotypu F 1, ako je to v prípade medzinárodného zápisu č. 732134. Je nesporné, že prvok „f 1“ žalobca alebo majitelia
licencie používajú v kombinácii s logom F 1 (s výnimkou prípadu, keď logo nemôže byť zobrazené z dôvodu samotnej povahy použitého
spôsobu komunikácie).
Po druhé z dôkazov predložených žalobcom, najmä z výsledkov prieskumu verejnej mienky uskutočneného v Nemecku, a z vyhlásenia
svedka vyplýva, že široká verejnosť vie, že „F 1“ je obvyklá skratka výrazu „formula 1“, ktorý označuje kategóriu pretekárskych
áut a v širšom význame preteky takýchto áut. Navyše výraz „formula 1“ sa druhovo používa na označenie automobilového pretekárskeho
športu, ktorý si verejnosť nespája konkrétne s pretekmi organizovanými skupinou, ku ktorej patrí žalobca, ale vyššou kategóriou
akýchkoľvek automobilových pretekov. V skutočnosti neexistuje iné slovo alebo výraz vhodný na označovanie tohto typu športu.
Okrem toho treba poznamenať, že žalobca nespochybňuje záver odvolacieho senátu, podľa ktorého je výraz „formula 1“ obvyklým
výrazom hovorového jazyka označujúcim pretekárske autá a v širšom význame preteky áut, a že F 1 je dobre známou skratkou tohto
výrazu. Okrem toho dôkazy predložené žalobcom, najmä doklady pripojené k vyhláseniu svedka citovanému v predchádzajúcom bode,
tiež preukazujú, že skratka F 1 môže byť používaná v opisnom kontexte. Skratka F 1 je teda tiež druhová ako výraz „formula 1“.
V tomto kontexte treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry vo všeobecnosti verejnosť nebude považovať opisný prvok,
ktorý je súčasťou kombinovanej ochrannej známky, za rozlišovací a dominujúci prvok v celkovom dojme, ktorý ochranná známka
vytvára [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. novembra 2007, Gateway/ÚHVT – Fujitsu Siemens Computers (ACTIVY Media Gateway),
T‑434/05, neuverejnený v Zbierke, bod 47 a tam citovanú judikatúru].
Okrem toho samotná skutočnosť, že skoršia slovná ochranná známka bola zapísaná ako národná alebo medzinárodná ochranná známka,
nevylučuje, aby bola z veľkej miery opisnou, alebo inými slovami, aby mala iba malú vnútornú rozlišovaciu spôsobilosť vo vzťahu
k označovaným tovarom a službám [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. októbra 2009, Deutsche Rockwool Mineralwoll/ÚHVT
– Redrock Construction (REDROCK), T‑146/08, neuverejnený v Zbierke, bod 51a tam citovanú judikatúru].
V tomto kontexte treba pripomenúť, že platnosť medzinárodnej alebo národnej ochrannej známky, v prejednávanej veci ochranných
známok žalobcu, nemôže byť spochybňovaná v rámci konania o zápis ochrannej známky Spoločenstva, ale iba v rámci konania o neplatnosť
začatého v dotknutom členskom štáte [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. novembra 2008, Shaker/ÚHVT – Limiñana y Botella
(Limoncello della Costiera Amalfitana shaker), T‑7/04, Zb. s. II‑3085, bod 26 a tam citovanú judikatúru].
Skutočnosťou však je, že ÚHVT bol povinný overiť, ako príslušná skupina verejnosti vníma prvok „f 1“ v prihlasovanej ochrannej
známke.
Vzhľadom na tieto úvahy a zohľadniac predložené dôkazy treba prijať záver, že príslušná skupina verejnosti nevníma prvok „f 1“
v prihlasovanej ochrannej známke ako rozlišovací prvok, ale ako prvok použitý na opisné účely.
Odvolací senát preto správne zastával názor, že prvok „f 1“ zobrazený obyčajným typom písma má iba nízku rozlišovaciu spôsobilosť
vo vzťahu k označovaným tovarom a službám a že prípadné dobré meno obrazovej ochrannej známky Spoločenstva používanej v Únii
je v zásade spojené s jej logotypom.
Vec, v ktorej bol vyhlásený rozsudok Medion, už citovaný v bode 33 vyššie, na ktorý žalobca odkazoval na pojednávaní, nie
je v tomto konaní relevantná. V prejednávanej veci treba konštatovať, že označenie F 1 nemá v prihlasovanej ochrannej známke
autonómne rozlišovacie postavenie, keďže ako už bolo konštatované vyššie, príslušná skupina verejnosti vníma prvok „f 1“ ako
opisný prvok uvedenej ochrannej známky.
V dôsledku toho tvrdenie žalobcu, podľa ktorého má prvok „F 1“ mimoriadne vysokú rozlišovaciu spôsobilosť, ako aj tvrdenie,
podľa ktorého tento prvok zobrazený obyčajným typom písma má rovnako dobré meno ako logotyp, musia byť zamietnuté ako nedôvodné.
Rovnako v rozpore s tým, čo uvádza žalobca, z predložených dôkazov týkajúcich sa logotypu F 1 nemožno vyvodzovať záver o riadnom
používaní skorších národných slovných ochranných známok a medzinárodnej slovnej ochrannej známky.
–       O porovnaní prihlasovanej ochrannej známky so skoršími národnými slovnými ochrannými známkami a medzinárodnou slovnou ochrannou
známkou F 1
V prejednávanej veci sú skoršie národné ochranné známky a medzinárodná ochranná známka slovnými ochrannými známkami, ktoré
tvorí prvok „f 1“, zatiaľ čo prihlasovaná ochranná známka je kombinovanou ochrannou známkou (pozri bod 34 vyššie).
V tejto súvislosti treba poznamenať, že predmetné označenia majú určité spoločné črty vzhľadom na prvok „f 1“, ktorý je spoločný
pre obe označenia. Odlišujú sa však z vizuálneho hľadiska z dôvodu ich dĺžky, prítomnosti slova „live“ a na základe skutočnosti,
že prihlasovaná ochranná známka obsahuje obrazový prvok.
Z fonetického hľadiska treba konštatovať, že prihlasovaná ochranná známka obsahuje dve slová a skoršie ochranné známky iba
jedno. Treba uviesť, že pridanie jedného dodatočného slova do prihlasovanej ochrannej známky, ktoré sa vyslovuje, do určitej
miery vyvažuje spoločný prvok „f 1“. Napriek tomu z dôvodu, že obe kolidujúce označenia obsahujú prvok „f 1“, ktorý sa v prihlasovanej
ochrannej známke vyslovuje ako prvý, odvolací senát správne prijal záver o existencii určitej miery podobnosti z fonetického
hľadiska.
Z koncepčného hľadiska treba poznamenať, že skoršia ochranná známka označuje osobitný typ pretekárskych áut, a to autá formuly
1, pričom môže byť tiež vnímaná ako implicitne odkazujúca na preteky formuly 1. Prihlasovaná ochranná známka nesie rovnaký
odkaz, ale pridáva slovo „live“, ktoré evokuje spravodajstvo alebo priame vysielanie z podujatia, čo ju robí koncepčne bohatšou,
než je skoršia ochranná známka. Hoci teda spoločný slovný prvok „f 1“ znamená, že kolidujúce označenia majú určité prvky podobnosti
z koncepčného hľadiska, miera tejto podobnosti zostáva nízka.
Vzhľadom na to, že spotrebitelia si nespoja prvok „f 1“, ktorý obsahuje prihlasovaná ochranná známka, so žalobcom z dôvodu,
že jediné označenie, ktoré si zvykli spájať so žalobcom, je logotyp ochrannej známky F 1 Formula 1 a nie označenie zobrazené
obyčajným typom písma, a vzhľadom na to, že spotrebitelia budú považovať označenie F 1 zobrazené obyčajným typom písma za
skratku „formula 1“, teda za opisné označenie, treba, rovnako ako to urobil odvolací senát, konštatovať, že medzi kolidujúcimi
ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny.
Prihlasovanú ochrannú známku teda treba porovnať so žalobcovou obrazovou ochrannou známkou Spoločenstva F 1 Formula 1.
–       O porovnaní medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršou obrazovou ochrannou známkou Spoločenstva F 1 Formula 1
Ako správne konštatoval odvolací senát, prihlasovaná ochranná známka má oproti skoršej obrazovej ochrannej známke Spoločenstva
výrazné rozdiely z hľadiska celkovej štruktúry. V prihlasovanej ochrannej známke stoja „f“ a „1“ rovno a oddelene, zatiaľ
čo v uvedenej skoršej ochrannej známke sú tieto prvky naklonené doprava a sú napísané tak, že priestor medzi nimi vytvára
tvar číslicového prvku. Tieto dva prvky sú okrem toho zobrazené vo výraznom farebnom kontraste. Pravá strana ochrannej známky
obsahuje miznúce čiary reprezentujúce pravdepodobne rýchlosť. Preto treba prijať záver, že z vizuálneho hľadiska neexistuje
medzi predmetnými ochrannými známkami žiadna podobnosť.
Z fonetického a koncepčného hľadiska je výsledok skúmania zhodný s výsledkom skúmania F 1 ako slovného označenia (pozri body
55 a 56 vyššie), čo predpokladá určitú mieru podobnosti z fonetického a koncepčného hľadiska.
V prejednávanej veci v rámci celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny, charakterizovanej absenciou vizuálnej podobnosti
a skutočnosťou, že podobnosť z fonetického a koncepčného hľadiska je iba obmedzená, postačuje konštatovať, že odvolací senát
správne prijal záver, že medzi kolidujúcimi označeniami neexistuje pravdepodobnosť zámeny, pretože príslušná skupina verejnosti
si nebude zamieňať prihlasovanú ochrannú známku s ochrannou známkou žalobcu. V tejto súvislosti treba poznamenať, že druhový
význam, ktorý označeniu F 1 prideľuje verejnosť, zaručuje, že verejnosť pochopí, že prihlasovaná ochranná známka sa týka formuly
1, ale z dôvodu úplne odlišnej štruktúry si nevytvorí súvislosť s činnosťami žalobcu.
Vzhľadom na vyššie uvedené je potrebné zamietnuť prvý žalobný dôvod.

O druhom žalobnom dôvode založenom na porušení článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94
Tvrdenia účastníkov konania
Žalobca uvádza, že odvolací senát nesprávne odmietol tvrdenie, podľa ktorého spoločný prvok, a to prvok „f 1“, postačuje na
vytvorenie súvislosti, v zmysle článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94, medzi kolidujúcimi označeniami vo vnímaní verejnosti.
V dôsledku toho odvolací senát tiež opomenul skúmať, či prihlasovaná ochranná známka mohla získať neodôvodnený prospech z dobrého
mena a rozlišovacej spôsobilosti skorších ochranných známok a spôsobiť tak ich majiteľovi ujmu.
ÚHVT a vedľajší účastník konania spochybňujú tvrdenia žalobcu.
Posúdenie Všeobecným súdom
Zo znenia článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94 vyplýva, že jeho uplatňovanie sa viaže na tri podmienky, a to po prvé na zhodnosť
alebo podobnosť kolidujúcich ochranných známok, po druhé na existenciu dobrého mena skoršej ochrannej známky uvádzanej na
podporu námietky a po tretie na existenciu nebezpečenstva, že bezdôvodné používanie prihlasovanej ochrannej známky môže neoprávnene
využívať rozlišovaciu spôsobilosť alebo dobré meno skoršej ochrannej známky alebo jej spôsobiť ujmu. Tieto tri podmienky sú
kumulatívne a nesplnenie jednej z nich postačuje na to, aby sa toto ustanovenie neuplatňovalo [rozsudok Súdu prvého stupňa
z 25. mája 2005, Spa Monopole/ÚHVT – Spa‑Finders Travel Arrangements (SPA‑FINDERS), T‑67/04, Zb. s. II‑1825, bod 30].
Rovnako treba pripomenúť, že z judikatúry vyplýva, že ak dôjde k zásahom uvedeným v článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94, tieto
zásahy sú dôsledkom určitého stupňa podobnosti medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, vzhľadom na ktorý si príslušná skupina
verejnosti tieto ochranné známky zblíži, čiže vytvorí si medzi nimi určitú súvislosť, ale nezamieňa si ich (pozri analogicky
rozsudok Súdneho dvora z 27. novembra 2008, Intel Corporation, C‑252/07, Zb. s. I‑8823, bod 30 a tam citovanú judikatúru).
Ako vyplýva z bodu 66 napadnutého rozhodnutia, označením, ktorého používanie a prípadné dobré meno žalobca preukázal, je výlučne
označenie, ktoré je predmetom zápisu Spoločenstva č. 631531, teda verzia logotypu. Preto prvá otázka, ktorá vzniká, je otázka,
či predmetné obrazové ochranné známky sú zhodné, alebo podobné. Rozlišovacia spôsobilosť a dobré meno označenia spočívajú
vo virtuálnej fúzii písmena „f“ a číslice „1“, zobrazených veľmi kontrastnými farbami. Samotná prítomnosť písmena „f“ a číslice
„1“ v prihlasovanej ochrannej známke, teda prítomnosť, ktorá nemá žiadnu rozlišovaciu spôsobilosť, nemôže postačovať na prijatie
záveru o súvislosti medzi predmetnými ochrannými známkami. V dôsledku toho, napriek určitej podobnosti z fonetického a koncepčného
hľadiska, záver odvolacieho senátu, podľa ktorého žiadny prvok prihlasovanej ochrannej známky nepripomína verejnosti logotyp
F 1, musí byť potvrdený, keďže kolidujúce označenia nemôžu byť považované za podobné.
Keďže jedna z troch kumulatívnych podmienok uvedených v bode 65 vyššie nie je splnená, nie je potrebné vysloviť sa k tomu,
či je v prejednávanej veci splnená tretia podmienka uplatnenia článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94.
Z toho vyplýva, že druhý žalobný dôvod musí byť tiež zamietnutý.

O trovách
Podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku Všeobecného súdu účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť
trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Vzhľadom na to, že žalobca nemal vo veci úspech, je potrebné zaviazať
ho na náhradu trov konania v súlade s návrhmi ÚHVT a vedľajšieho účastníka konania.
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (ôsma komora)
rozhodol a vyhlásil:
1.
Žaloba sa zamieta.
2.
Formula One Licensing BV je povinný nahradiť trovy konania.
Martins Ribeiro
Papasavvas
Wahl
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 17. februára 2011.
Podpisy
*
Jazyk konania: angličtina.