CELEX: 62011TJ0249
Ochranná známka Spoločenstva
Námietkové konanie
Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej kurča
Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva zobrazujúca kurča
Relatívny dôvod zamietnutia
Podobnosť tovarov a služieb
Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009

Okolnosti predchádzajúce sporu
Spoločnosť Marsalman, SL, podala 18. februára 2008 na Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) prihlášku ochrannej známky Spoločenstva podľa nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (
Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1
; Mim. vyd. 17/001, s. 146) v znení zmien a doplnení [nahradeného nariadením Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (
Ú. v. EÚ L 78, s. 1
)].
Prihlasovanou ochrannou známkou je toto obrazové označenie:
Výrobky uvedené v prihláške patria do tried 29, 35 a 39 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a zodpovedajú pre každú z týchto tried nasledujúcemu opisu:
—
trieda 29: „kurčatá“,
—
trieda 35: „reklamné služby, obchodné zastúpenia, služby týkajúce sa udelenia licencií, export a import; služby veľkoobchodného a maloobchodného predaja všetkých typov potravinárskych výrobkov a služby predaja všetkých typov potravinárskych výrobkov prostredníctvom svetových počítačových sietí“,
—
trieda 39: „prepravné služby, skladovanie a distribúcia kurčiat“.
Prihláška ochrannej známky Spoločenstva bola uverejnená vo
Vestníku ochranných známok Spoločenstva
č. 28/2008 zo 14. júla 2008.
Dňa 14. októbra 2008 podala žalobkyňa, spoločnosť Sanco, SA, na základe článku 42 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 41 nariadenia č. 207/2009) námietku proti zápisu prihlasovanej ochrannej známky pre tovary a služby uvedené v bode 3 vyššie.
Námietka bola založená na skoršej španielskej obrazovej ochrannej známke zobrazenej nižšie:
Táto ochranná známka označovala tovary patriace do tried 29 a 31 a zodpovedajúce pre každú z týchto tried nasledujúcemu opisu:
—
trieda 29: „mäso, hydina a divina; mäsové výťažky“,
—
trieda 31: „živé zvieratá“.
Na podporu námietky bol uvedený dôvod upravený v článku 8 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia č. 207/2009].
Dňa 13. apríla 2010 námietkové oddelenie čiastočne vyhovelo námietke, pričom odmietlo zápis prihlasovanej ochrannej známky pre „kurčatá“ patriace do triedy 29 a pre „služby veľkoobchodného a maloobchodného predaja všetkých typov potravinárskych výrobkov a služby predaja všetkých typov potravinárskych výrobkov prostredníctvom svetových počítačových sietí“ patriace do triedy 35. Naopak zamietol námietku pre „reklamné služby, obchodné zastúpenia, služby týkajúce sa udelenia licencií, export a import“ patriace do triedy 35 a pre „prepravné služby, skladovanie a distribúciu kurčiat“ patriace do triedy 39.
Dňa 14. júna 2010 podala žalobkyňa na ÚHVT na základe článkov 58 až 64 nariadenia č. 207/2009 odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia v rozsahu, v akom čiastočne zamietlo jeho námietku.
Rozhodnutím zo 17. februára 2011 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) druhý odvolací senát ÚHVT zamietol odvolanie a potvrdil rozhodnutie námietkového oddelenia v rozsahu, v akom čiastočne zamietlo námietku. Odvolací senát usúdil, že príslušná skupina verejnosti sa skladá tak z priemerných spotrebiteľov patriacich medzi všeobecnú verejnosť, ako aj z priemerných spotrebiteľov patriacich medzi odbornú verejnosť. Odvolací senát ďalej usúdil, že služby, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka, konkrétne „reklamné služby, obchodné zastúpenia, služby týkajúce sa udelenia licencií, export a import“ a „prepravné služby, skladovanie a distribúcia kurčiat“ sa nepodobajú tovarom, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka, čiže „mäsu, hydine a divine; mäsovým výťažkom“ a „živým zvieratám“. Vzhľadom na neexistenciu podobnosti medzi tovarmi a službami, na ktoré sa vzťahujú kolidujúce označenia, odvolací senát dospel k záveru, že neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršou národnou obrazovou ochrannou známkou bez nutnosti porovnávania sporných označení.
Návrhy účastníkov konania
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
—
zrušil napadnuté rozhodnutie a zamietol zápis prihlasovanej ochrannej známky pre všetky tovary a služby, na ktoré sa vzťahuje,
—
zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.
ÚHVT navrhuje, aby Všeobecný súd:
—
zamietol žalobu,
—
zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.
Právny stav
1.
O návrhu na zrušenie napadnutého rozhodnutia
Úvodné poznámky
Odvolací senát v napadnutom rozhodnutí v podstate usúdil, že vzhľadom na neexistenciu podobnosti medzi tovarmi chránenými skoršou ochrannou známkou a „reklamnými službami, obchodnými zastúpeniami, službami týkajúcimi sa udelenia licencií, exportom a importom“ a „prepravnými službami, skladovaním a distribúciou kurčiat“, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka, neexistuje medzi predmetnými ochrannými známkami pravdepodobnosť zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 bez nutnosti porovnávania predmetných označení (body 22 a 25 napadnutého rozhodnutia). Žalobkyňa usudzuje, že napadnuté rozhodnutie porušilo článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, pretože medzi tovarmi označenými skoršou ochrannou známkou a uvedenými službami, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka, existuje podobnosť.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 na základe námietky majiteľa skoršej ochrannej známky nebude ochranná známka, o ktorej zápis sa žiada, zapísaná, ak pre jej zhodnosť alebo podobnosť so skoršou ochrannou známkou a zhodnosť alebo podobnosť tovarov alebo služieb, na ktoré sa vzťahujú tieto ochranné známky, existuje pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti, pokiaľ ide o územie, na ktorom je skoršia ochranná známka chránená.
Z toho vyplýva, že ak neexistuje zhodnosť alebo podobnosť medzi tovarmi a službami, na ktoré sa vzťahujú predmetné označenia, nemôže existovať pravdepodobnosť zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 (pozri v tomto zmysle analogicky rozsudok Súdneho dvora z 29. septembra 1998, Canon,
C-39/97, Zb. s. I-5507
, bod 22).
Okrem toho treba pripomenúť, že pravdepodobnosť, že verejnosť sa môže domnievať, že predmetné tovary alebo služby pochádzajú od toho istého podniku alebo od podnikov, ktoré sú ekonomicky prepojené, predstavuje pravdepodobnosť zámeny. Ako bolo uznané, pravdepodobnosť zámeny sa má posudzovať celkovo podľa toho, ako príslušná skupina verejnosti vníma predmetné označenia a výrobky alebo služby, pričom je potrebné prihliadnuť na všetky relevantné okolnosti prejednávanej veci, najmä na vzájomnú závislosť podobnosti označení a podobnosti označených tovarov alebo služieb [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. júla 2003, Laboratorios RTB/ÚHVT – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS),
T-162/01, Zb. s. II-2821
, body 30 až 33 a tam citovanú judikatúru].
Z toho vyplýva, že nízky stupeň podobnosti medzi tovarmi a službami, na ktoré sa vzťahujú predmetné označenia, môže byť vyvážený vysokým stupňom podobnosti medzi označeniami a naopak (pozri v tomto zmysle a analogicky rozsudok Súdneho dvora z 22. júna 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer,
C-342/97, Zb. s. I-3819
, bod 19).
Vzhľadom na predchádzajúce treba poukázať na to, že určiť, že medzi predmetnými ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny, bez potreby celkového posudzovania prihliadajúceho na všetky relevantné okolnosti, na vnímanie predmetných označení a tovarov alebo služieb príslušnou skupinou verejnosti, možno len pokiaľ sa preukáže, že neexistuje žiadna podobnosť medzi tovarmi a službami, na ktoré sa vzťahujú uvedené ochranné známky.
V tejto veci je preto dôležité určiť, či mohol odvolací senát bez dopustenia sa chyby usúdiť, že tovary a služby, na ktoré sa vzťahujú predmetné ochranné známky, nemajú žiadnu podobnosť tak, že bola vylúčená akákoľvek pravdepodobnosť zámeny medzi predmetnými ochrannými známkami bez toho, aby pristúpil k celkovému posudzovaniu pravdepodobnosti zámeny.
O porovnaní predmetných tovarov a služieb
Zásadné úvahy
Pri posudzovaní podobnosti medzi predmetnými tovarmi alebo službami ustálená judikatúra konštatovala, že je potrebné zohľadniť všetky relevantné okolnosti, ktorými sa vzťah medzi nimi vyznačuje. Tieto okolnosti zahŕňajú predovšetkým ich povahu, určenie, používanie, ako aj konkurenčnú alebo doplnkovú povahu. Rovnako možno zohľadniť ďalšie okolnosti, ako sú distribučné kanály dotknutých tovarov [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 11. júla 2007, El Corte Inglès/ÚHVT – Bolaños Sabri (PiraÑAM diseño original Juan Bolaños),
T-443/05, Zb. s. II-2579
, bod 37 a tam citovanú judikatúru].
Pokiaľ ide konkrétnejšie o dopĺňanie sa tovarov alebo služieb, treba pripomenúť, že tovary alebo služby sa dopĺňajú, ak medzi nimi existuje úzka súvislosť v tom zmysle, že jeden je nevyhnutný alebo dôležitý pri použití druhého a spotrebitelia si tak môžu myslieť, že zodpovednosť za výrobu týchto tovarov alebo za poskytovanie týchto služieb má ten istý podnik [rozsudky Súdu prvého stupňa PiraÑAM diseño original Juan Bolaños, už citovaný v bode 21 vyššie, bod 48, a z 22. januára 2009, Commercy/ÚHVT – easyGroup IP Licensing (easyHotel),
T-316/07, Zb. s. II-43
, bod 57 a tam citovaná judikatúra]. Na účely posúdenia doplnkovej povahy tovarov a služieb teda treba vlastne zohľadniť to, ako uvedená skupina verejnosti vníma dôležitosť tovaru alebo služby pri používaní iného tovaru alebo inej služby.
Posúdenie podobnosti tovarov a služieb z hľadiska ich konkurenčnej alebo doplnkovej povahy teda predpokladá, že najprv sa definuje spotrebiteľ uvedených tovarov a služieb.
– O príslušnej skupine verejnosti
V rámci celkového posudzovania pravdepodobnosti zámeny treba brať do úvahy priemerného spotrebiteľa dotknutej kategórie tovarov alebo služieb, ktorý je riadne informovaný a primerane pozorný a obozretný [pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. februára 2007, Mundipharma/ÚHVT – Altana Pharma (RESPICUR),
T-256/04, Zb. s. II-449
, bod 42 a tam citovanú judikatúru].
Pri posudzovaní pravdepodobnosti zámeny sa príslušná skupina verejnosti skladá z užívateľov spôsobilých používať tak tovary alebo služby, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka, ako aj tovary alebo služby, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka [pozri rozsudok Všeobecného súdu z 24. mája 2011, ancotel/ÚHVT – Acotel (ancotel), T‑408/09, neuverejnený v Zbierke, bod 38 a tam citovanú judikatúru].
V tejto veci odvolací senát usúdil, že reklamné služby, služby obchodného zastúpenia, služby týkajúce sa udelenia licencií, exportu a importu, ako aj služby prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat označujú služby určené všeobecnej verejnosti na jednej strane a odbornej verejnosti na druhej strane. Ďalej zdôraznil, že niektoré z týchto služieb sú vo všeobecnosti určené obchodným subjektom. Dospel teda k záveru, že pri posudzovaní pravdepodobnosti zámeny sa príslušná skupina verejnosti skladala tak z priemerných spotrebiteľov patriacich medzi všeobecnú verejnosť, ako aj z priemerných spotrebiteľov patriacich medzi odbornejšiu verejnosť (pozri bod 19 napadnutého rozhodnutia).
Všeobecný súd sa domnieva, že odvolací senát správne usúdil, že vyššie uvedené služby sú určené podnikateľom. Je totiž možné, že tieto osoby budú mať o takéto služby záujem. Navyše nemožno vylúčiť, že niektoré z týchto služieb sú určené širokej verejnosti. Ďalej pokiaľ ide o „mäso, hydinu a divinu, mäsové výťažky“ a o „živé zvieratá“, treba poukázať na to, že hoci uvedené tovary sú vyrábané podnikateľmi a hoci chov živých zvierat prevádzkujú hlavne podnikatelia, tieto tovary kupujú tak jednotlivci, ako aj podnikatelia.
Z toho vyplýva, že odvolací senát nepochybil, keď v tejto veci usúdil, že príslušná skupina verejnosti pre predmetné tovary a služby sa skladá tak z podnikateľov, ako aj z jednotlivcov.
– O podobnosti predmetných tovarov a reklamných služieb, služieb obchodného zastúpenia, služieb týkajúcich sa udelenia licencií, ako aj exportu a importu
Odvolací senát v napadnutom rozhodnutí usúdil, že medzi na jednej strane „mäsom, hydinou a divinou, mäsovými výťažkami“, ako aj „živými zvieratami“, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka, a na druhej strane „reklamnými službami, obchodnými zastúpeniami, službami týkajúcimi sa udelenia licencií, exportu a importu“, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka, nie je podobnosť.
Žalobkyňa popiera toto posúdenie z dôvodu, že predmetné tovary a služby majú medzi sebou súvislosť a príslušná skupina verejnosti sa môže domnievať, že predmetné tovary alebo služby pochádzajú od toho istého podniku alebo od podnikov, ktoré sú ekonomicky prepojené. ÚHVT popiera toto posúdenie a v podstate odkazuje na úvahy rozvinuté v napadnutom rozhodnutí.
V tejto súvislosti Všeobecný súd najprv poukazuje na to, že odvolací senát správne usúdil, že mäso, hydina, divina, mäsové výťažky a živé zvieratá sa odlišujú od reklamných služieb, služieb obchodného zastúpenia, služieb týkajúcich sa udelenia licencií, ako aj od exportu a importu svojou povahou, svojím určením a svojím používaním. Vyššie uvedené tovary a služby nie sú ani zameniteľné, ani konkurenčné, čo žalobkyňa napokon ani nepopiera.
Pokiaľ ide o kanály uvádzania na trh, odvolací senát usúdil a žalobkyňa to nepopiera, že tieto kanály sú odlišné z dôvodu, že je málo pravdepodobné, či dokonca nemožné, aby sa farma alebo hydináreň používali na to, aby podnikom ponúkali reklamné služby, služby obchodného zastúpenia, služby týkajúce sa udelenia licencií alebo exportu a importu. Vzhľadom na uvedené tovary a služby odvolací senát mohol bez dopustenia sa chyby usúdiť, že kanály uvádzania uvedených tovarov a služieb na trh sú odlišné.
Ako však bolo uvedené v bode 21 vyššie, pri posudzovaní podobnosti medzi tovarmi a službami je dôležité zohľadniť aj doplnkovú povahu týchto tovarov a služieb.
V tejto súvislosti odvolací senát usúdil, že tovary so skoršou ochrannou známkou neboli ani len doplnkom k reklamným službám, službám obchodného zastúpenia, službám týkajúcim sa udelenia licencií, ako aj exportu a importu, pretože povaha, používanie a distribučné kanály takých tovarov, akými sú kurčatá a živé zvieratá, nemajú žiadny súvis s týmito službami, čo sa bude spotrebiteľovi ľahko vnímať (pozri bod 23 napadnutého rozhodnutia).
Odvolací senát tak usúdil, že z pohľadu príslušnej skupiny verejnosti sa dotknuté tovary a služby nedopĺňajú z dôvodu, že medzi ich povahou, používaním a distribučnými kanálmi nie je žiadna súvislosť.
Ako však bolo vysvetlené v bode 22 vyššie, dopĺňanie sa tovarov a služieb v kontexte pravdepodobnosti zámeny sa neposudzuje na základe toho, či pre príslušnú skupinu verejnosti existuje súvislosť medzi predmetnými tovarmi a službami z hľadiska ich povahy, používania a distribučných kanálov, ale na základe existencie úzkej súvislosti medzi uvedenými tovarmi a službami, čiže nevyhnutnej alebo dôležitej povahy jedného pri používaní druhého, takže uvedená skupina verejnosti by si mohla myslieť, že zodpovednosť za výrobu týchto tovarov alebo za poskytovanie týchto služieb má ten istý podnik.
Z toho vyplýva, že odvolací senát nemohol zamietnuť existenciu dopĺňania sa medzi dotknutými tovarmi a službami len z dôvodu, že medzi ich povahou, používaním a distribučnými kanálmi nie je žiadna súvislosť. Takýmto postupom totiž znovu zohľadnil povahu, používanie a distribučné kanály predmetných tovarov a služieb bez vyjadrenia sa o dôležitosti jedného pri používaní druhého z pohľadu príslušnej skupiny verejnosti.
Pokiaľ ide hlavne o súvislosť medzi používaním uvedených tovarov a používaním uvedených služieb, o ktorej sa zmieňuje odvolací senát, treba poukázať na to, že toto kritérium neumožňuje plné posúdenie nevyhnutnej alebo dôležitej povahy uvedených tovarov a služieb pre seba navzájom, vyžadované analýzou dopĺňania sa medzi uvedenými tovarmi a službami. Zo skutočnosti, že používanie tovaru alebo služby nemá súvislosť s používaním iného tovaru alebo inej služby, totiž vo všetkých prípadoch nevyplýva, že používanie jedného nie je dôležité alebo nevyhnutné pri používaní druhého.
Treba tak konštatovať, že odvolací senát neskúmal správne najmä to, či sú z pohľadu osoby, ktorá nakupuje kurčatá alebo mäso v rámci podnikateľskej činnosti, reklamné služby, služby obchodného zastúpenia, služby týkajúce sa udelenia licencií alebo exportu a importu pri nákupe týchto kurčiat alebo tohto mäsa natoľko dôležité, že by si mohol myslieť, že zodpovednosť za výrobu týchto tovarov alebo za poskytovanie týchto služieb má ten istý podnik.
Tento nedostatok, ktorým sa vyznačuje skúmanie vykonané odvolacím senátom, je zdôraznený tvrdením ÚHVT pred Všeobecným súdom, podľa ktorého môže výrobca mäsa svojim klientom poskytovať služby importu a exportu týkajúce sa jeho vlastných výrobkov. Ak totiž ide o taký prípad, nemožno vylúčiť, že skupina verejnosti príslušná pre uvedené výrobky usúdi, že je pri nich dôležitá služba importu a exportu, tak, že sa bude domnievať, že tieto výrobky a táto služba pochádzajú od toho istého podniku. Okolnosť, ktorú uvádza ÚHVT, že táto služba exportu a importu nie je poskytovaná odplatne a nie je ponúkaná tretím osobám, neovplyvňuje toto posúdenie. Na jednej strane totiž nie je preukázané, že za predpokladu, ktorý uvádza ÚHVT, je uvedená služba poskytnutá bezplatne alebo nie je skôr neoddeliteľnou súčasťou ponúkaného predaja. Na druhej strane a v každom prípade je dôležité posúdiť vnímanie príslušnej skupiny verejnosti, pokiaľ ide o existenciu dostatočne úzkej súvislosti medzi uvedenými tovarmi a službami. V tejto veci však odvolací senát opomenul posúdiť tieto parametre.
Preto treba konštatovať, že odvolací senát sa tým, že nezohľadnil tieto parametre, dopustil nesprávneho posúdenia doplnkovej povahy medzi tovarmi, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka, a reklamnými službami, službami obchodného zastúpenia, službami týkajúcimi sa udelenia licencií, ako aj exportom a importom, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka.
Dôsledkom tohto nesprávneho posúdenia je, že odvolací senát nezohľadnil všetky okolnosti relevantné pri posúdení podobnosti predmetných tovarov a služieb. Vzhľadom na neexistenciu analýzy zohľadňujúcej všetky okolnosti relevantné pri posúdení existencie podobnosti medzi predmetnými tovarmi a službami treba v tomto bode zrušiť napadnuté rozhodnutie.
– O podobnosti medzi predmetnými tovarmi a službami prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat
Odvolací senát v napadnutom rozhodnutí usúdil, že medzi „službami prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat“, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka, a „mäsom, hydinou a divinou, mäsovými výťažkami“ a „živými zvieratami“, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka, nie je podobnosť.
Žalobkyňa popiera toto posúdenie, pričom usudzuje, že vzhľadom na prepojenosť trhov s predmetnými tovarmi a službami je veľmi málo pravdepodobné, že ochranná známka môže označovať niektorú z týchto služieb nezávisle od tovaru.
Všeobecný súd v tejto súvislosti poukazuje v prvom rade na to, že žalobkyňa nepopiera posúdenie odvolacieho senátu, podľa ktorého sú tovary a služby vymenované v bode 43 vyššie odlišné svojou povahou, svojím účelom a svojím určením. Toto posúdenie odvolacieho senátu treba potvrdiť. Služby prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat totiž nemajú rovnakú povahu, rovnaké určenie alebo rovnaké používanie ako mäso, hydina, divina, mäsové výťažky a živé zvieratá. Ďalej, predmetné tovary a služby nie sú konkurenčné alebo zameniteľné. Uvedené služby totiž nemôžu nahradiť mäso alebo živé zvieratá.
Odvolací senát z rozdielu medzi uvedenými tovarmi a službami z dôvodu ich povahy, účelu a určenia vyvodil, že podniky špecializované na prepravu a podniky špecializované na výrobu tovarov, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka, sú tiež odlišné (pozri bod 24 napadnutého rozhodnutia).
Všeobecný súd však poukazuje na to, že skutočnosť, že výroba mäsa, hydiny, diviny, mäsových výťažkov, ako aj chov živých zvierat a poskytovanie služieb prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat predpokladajú špecializáciu, nutne neznamená, že podniky ponúkajúce uvedené služby musia byť odlišné od podnikov zaoberajúcich sa výrobou uvedených tovarov. Ako totiž uviedol odvolací senát v napadnutom rozhodnutí, je možné, že podniky pôsobiace v oblasti výroby kurčiat a živých zvierat prepravujú, skladujú a distribuujú svoj tovar na svoj vlastný účet (pozri bod 24 napadnutého rozhodnutia).
Okrem toho s cieľom posúdiť dopĺňanie sa uvedených tovarov a služieb je potrebné posudzovať nie špecializáciu podnikov, ale to, či si spotrebitelia tovarov a služieb môžu myslieť, že zodpovednosť za výrobu týchto tovarov alebo za poskytovanie týchto služieb má ten istý podnik z dôvodu súvislosti medzi uvedenými tovarmi a službami. Preto existencia podnikov špecializovaných na výrobu tovarov skoršej ochrannej známky a na poskytovanie služieb prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat nestačí na preukázanie absencie dopĺňania sa medzi uvedenými tovarmi a službami.
Odvolací senát tiež usúdil, že skupina verejnosti príslušná pre uvedené tovary a služby je odlišná z dôvodu špecializácie predmetných podnikov, čiže medzi uvedenými podnikmi neexistuje priemyselný alebo obchodný vzťah. Presnejšie, usúdil, že služby prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat sú vzhľadom na ich osobitnú povahu vo všeobecnosti zamerané na podniky a podnikateľov z veľmi konkrétneho odvetvia. Vyvodil z toho, že táto skupina verejnosti je odlišná od skupiny, ktorej sú ponúkané tovary so skoršou ochrannou známkou, čo už na začiatku vylučuje hypotézu priemyselného alebo obchodného vzťahu medzi uvedenými podnikmi (pozri bod 24 napadnutého rozhodnutia). ÚHVT trval na tomto prístupe vo svojom vyjadrení k žalobe.
V tejto súvislosti Všeobecný súd poznamenáva, že služby prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka, sú službami určenými skupine podnikateľskej verejnosti. Naopak tovary, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka, sú určené tak širokej verejnosti, ako aj podnikateľom. Mäso, hydina, divina a mäsové výťažky sú totiž síce tovarmi určenými širokej verejnosti, ale môžu byť určené aj osobám kupujúcim v rámci podnikateľskej činnosti. Živé zvieratá a v rámci nich kurčatá sú zas určené hlavne podnikateľom.
Pokiaľ ide o tovary adresované podnikateľskej verejnosti, odvolací senát nesprávne usúdil, že táto skupina verejnosti je odlišná od skupiny verejnosti pre služby prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat. Podnikateľská verejnosť totiž môže nakupovať tak predmetné tovary, ako aj spomínané služby.
Ďalej, pokiaľ ide o existenciu úzkej súvislosti medzi uvedenými tovarmi a službami, treba poukázať na to, že na použitie služby prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat treba mať kurčatá, ktoré sa majú prepraviť, skladovať a distribuovať. V tomto zmysle sú kurčatá na použitie služieb prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat nevyhnutné. Naopak, pri chove kurčiat môže byť dôležité mať k dispozícii službu prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat. Z tohto hľadiska existuje úzka súvislosť medzi službami prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka, a kurčatami, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka. Keďže výraz „kurča“ označuje aj mäso zvieraťa, táto súvislosť neexistuje len pri živých zvieratách, ale aj pri mäse a hydine označených skoršou ochrannou známkou.
Okrem toho si spotrebiteľ týchto tovarov a týchto služieb na podnikateľské účely, čiže podnik kupujúci kurčatá v rámci veľkoobchodu, ktorý tiež potrebuje služby prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat, môže myslieť, že zodpovednosť za výrobu týchto tovarov a za poskytovanie týchto služieb má ten istý podnik. Keďže totiž určití výrobcovia ponúkajú aj prepravné služby, osoba kupujúca kurčatá si môže myslieť, že zodpovednosť za výrobu týchto tovarov a za poskytovanie týchto služieb má ten istý podnik.
ÚHVT popiera existenciu podobnosti medzi predmetnými tovarmi a službami z podobných dôvodov, ako sú dôvody uvedené v bode 40 vyššie. Usudzuje totiž, že pokiaľ výrobca kurčiat prepravuje, skladuje a distribuuje svoje vlastné kurčatá, služby prepravy, skladovania a distribúcie nie sú službami poskytovanými tretím osobám za odplatu, ale že ide len o „interné“ alebo doplnkové služby vo vzťahu k výrobe kurčiat, čiže predmetný výrobca nie je prítomný na trhu so službami prepravy, skladovania alebo distribúcie kurčiat. ÚHVT na podporu tohto tvrdenia na jednej strane uvádza analógiu s potrebou preukázať verejné používanie ochrannej známky na preukázanie jej skutočného používania a na druhej strane posúdenie Súdom prvého stupňa v jeho rozsudku zo 7. februára 2006, Alecansan/ÚHVT – CompUSA (COMP USA) (T‑202/03, neuverejnený v Zbierke, bod 47).
V tejto súvislosti Všeobecný súd najprv analogicky s tým, čo uvádza v bode 40 vyššie, poukazuje na to, že odvolací senát nijako nepodopiera svoje tvrdenie, že pokiaľ výrobcovia prepravujú, skladujú alebo distribuujú svoje vlastné kurčatá, nejde o službu poskytovanú tretej osobe za odmenu. Zo skutočnosti, že podnik zaoberajúci sa chovom kurčiat ponúka súčasne službu prepravy týchto kurčiat, však nemožno vyvodiť, že táto služba nie je poskytovaná za odmenu. Okrem toho z takejto spojenej ponuky nemožno vyvodiť, že podnik, ktorý ponúka tieto doplnkové služby, nie je prítomný na trhu so službami prepravy kurčiat. Skutočnosť, že výrobca kurčiat ponúka prepravné služby týkajúce sa jeho kurčiat, totiž znamená, že tento výrobca je v súťaži s podnikmi, ktoré ponúkajú služby prepravy kurčiat. Z tohto dôvodu je tento výrobca prítomný na uvedenom trhu.
Ďalej a zásadnejšie treba uviesť, že doplnková povaha tovarov a služieb pre potreby posúdenia podobnosti medzi uvedenými tovarmi a službami sa neposudzuje v závislosti od toho, či tovary a služby majú alebo nemajú „internú“ povahu v zmysle argumentácie, ktorú predložil ÚHVT (pozri bod 54 vyššie), ale v závislosti od vnímania príslušnej skupiny verejnosti, že zodpovednosť za výrobu týchto tovarov a za poskytovanie týchto služieb má ten istý podnik alebo odlišné podniky (pozri bod 22 vyššie). Prístup odvolacieho senátu, ktorý podporuje ÚHVT pri vyjadrení sa k tomu, či sa tovary a služby dopĺňajú, je teda chybný.
Len na ilustráciu chybného prístupu ÚHVT treba poukázať na to, že v tomto prípade by viedol k záveru, že pokiaľ podnik, ktorý má záujem aj o kúpu kurčiat, aj o ich prepravu, jedná na jednej strane s výrobcom kurčiat prítomným na trhu pod určitou ochranou známkou a na druhej strane s poskytovateľom služieb prepravy kurčiat prítomným na tomto trhu s tou istou ochrannou známkou, ako je ochranná známka uvedeného výrobcu, nehrozí pravdepodobnosť, že tento podnik usúdi, že uvedené tovary a služby pochádzajú od toho istého podniku, pretože pokiaľ výrobca kurčiat ponúka prepravné služby, táto služba je len doplnkovou alebo „internou“ službou vo vzťahu k výrobe kurčiat a nie je teda na trhu s prepravou kurčiat. Podľa prístupu, ktorý obhajuje ÚHVT, neexistuje žiadna podobnosť medzi výrobou kurčiat a službami prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat, čiže zhodné ochranné známky pre tieto tovary a služby môžu popri sebe existovať bez pravdepodobnosti zámeny vo vzťahu k spotrebiteľom týchto tovarov a služieb.
Z dôvodov uvedených v bode 53 vyššie však môže osoba nakupujúca kurčatá v rámci veľkoobchodu, ktorá potrebuje aj službu prepravy kurčiat, usúdiť, že medzi výrobou kurčiat a službami prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat je dôležitá súvislosť, čiže spotrebiteľ uvedených tovarov a služieb usúdi, že pochádzajú od toho istého podniku.
Keďže takú prítomnosť na trhu, akú definuje ÚHVT v tejto veci (pozri bod 54 vyššie), nemožno zohľadniť, treba zamietnuť analógiu s pravidlami v oblasti skutočného používania skoršej ochrannej známky v kontexte námietky.
Okrem toho, keďže ÚHVT odkazuje na vec, v ktorej bol vyhlásený už citovaný rozsudok COMP USA, treba konštatovať, že uvedená vec sa odlišuje od tejto veci v tom, že sa týkala informatických tovarov a služieb predávaných na diaľku. Navyše na rozdiel od uvedenej veci, kde sa usúdilo, že fyzické zaslanie softvérov a počítačov kúpených alebo prenajatých od podniku ponúkajúceho svoj tovar prostredníctvom internetu bolo len plnením kúpnej zmluvy uzavieranej na diaľku alebo zmluvy o poskytnutí služby nespojenej s prepravnými službami (rozsudok COMP USA, už citovaný, bod 47), nemožno, vzhľadom na nepreukázanie zo strany ÚHVT v tomto zmysle, usúdiť, že preprava, skladovanie a distribúcia kurčiat nie je plnením predaja kurčiat alebo zmluvy o poskytnutí služby nespojenej so službami prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat.
Preto odvolací senát nemohol hneď na začiatku vylúčiť existenciu dopĺňania sa medzi tovarmi skoršej ochrannej známky a službami prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat. Takéto dopĺňanie sa malo určiť prinajmenšom vo vzťahu ku kurčatám a službám prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat.
Pri posudzovaní podobnosti medzi predmetnými tovarmi alebo službami mal odvolací senát zohľadniť všetky relevantné okolnosti, ktorými sa vzťah medzi predmetnými tovarmi a službami vyznačuje. Bez ohľadu na rozdiel na jednej strane medzi kuracím mäsom a živými kurčatami a na druhej strane službami prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat, pokiaľ ide o ich povahu, určenie, používanie, ako aj ich konkurenčnú povahu, im tak mal odvolací senát uznať určitú doplnkovú povahu. Zo zohľadnenia všetkých okolností relevantných pri posúdení podobnosti uvedených tovarov a služieb vyplýva, že odvolací senát chybne usúdil, že medzi uvedenými tovarmi a službami nie je žiadna podobnosť.
Napadnuté rozhodnutie teda treba zrušiť aj v rozsahu, v akom usudzuje, že tovary, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka, nemajú žiadnu podobnosť so službami prepravy, skladovania a distribúcie kurčiat, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka.
2.
O návrhu na zamietnutie zápisu prihlasovanej ochrannej známky Spoločenstva
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd vyhlásil rozsudok, ktorým sa zamieta zápis prihlasovanej ochrannej známky Spoločenstva pre všetky tovary a služby, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka.
V tejto súvislosti treba poukázať na to, že súdne preskúmavanie vykonávané Všeobecným súdom je kontrolou zákonnosti. V prípade chyby môže zrušiť rozhodnutie odvolacieho senátu a ak je to v tomto zmysle navrhnuté, zmeniť ho. Neprináleží mu zapísať alebo nezapísať ochrannú známku. Na základe článku 266 ZFEÚ a článku 65 ods. 6 nariadenia č. 207/2009 je ÚHVT povinný prijať opatrenia nevyhnutné na výkon prípadného rozsudku súdu Únie o zrušení. Všeobecnému súdu neprináleží dávať ÚHVT príkazy, ÚHVT však má povinnosť vyvodiť dôsledky z výroku a odôvodnenia rozsudkov Všeobecného súdu [pozri rozsudok Všeobecného súdu z 21. júna 2012, Kavaklidere‑Europe/ÚHVT – Yakult Honsha (Yakut), T‑276/09, bod 17 a tam citovanú judikatúru].
Pokiaľ sa návrh žalobkyne má vykladať ako návrh, aby dal Všeobecný súd príkaz ÚHVT nezapísať prihlasovanú ochrannú známku pre všetky tovary a služby, na ktoré sa vzťahuje, túto časť návrhov treba vyhlásiť za neprípustnú.
Pokiaľ sa má uvedený návrh vykladať ako návrh, aby Všeobecný súd zmenil napadnuté rozhodnutie tak, že Všeobecný súd nahradí napadnuté rozhodnutie rozhodnutím vyhlasujúcim, že prihlasovaná ochranná známka nemohla byť zapísaná pre služby, ktorých zápis ešte nebol zamietnutý v rozhodnutí námietkového oddelenia, treba pripomenúť, že právomoc na zmenu priznaná Všeobecnému súdu neznamená, že mu je priznaná právomoc nahradiť posúdenie odvolacieho senátu svojím vlastným posúdením a ani neznamená právomoc vykonať posúdenie, ku ktorému sa uvedený senát ešte nevyjadril (rozsudok Súdneho dvora z 5. júla 2011, Edwin/ÚHVT,
C-263/09 P, Zb. s. I-5853
, bod 72).
Výkon právomoci zmeniť rozhodnutie preto v zásade musí byť obmedzený na situácie, v ktorých Všeobecný súd po preskúmaní posúdenia vykonaného odvolacím senátom môže na základe preukázaných skutkových a právnych okolností určiť rozhodnutie, aké mal odvolací senát povinnosť prijať (rozsudok Edwin/ÚHVT, už citovaný v bode 67 vyššie, bod 72).
O taký prípad však v tejto veci nejde. Dôsledkom metodologickej chyby pri posudzovaní podobnosti tovarov a služieb analyzovanom v bode 29 a nasl. z dôvodu absencie primeraného zohľadnenia ich dopĺňania sa totiž je, že Všeobecný súd by musel pristúpiť k posúdeniu, ku ktorému sa odvolací senát nevyjadril. Okrem toho ako vyplýva z bodu 43 a nasl., medzi určitými predmetnými tovarmi a službami musí byť uznaná podobnosť, hoci len slabá, z čoho vyplýva, že odvolací senát mal pristúpiť k analýze podobnosti medzi predmetnými ochrannými známkami a k celkovej analýze pravdepodobnosti zámeny, čo však neurobil.
Preto treba návrh žalobkyne, aby Všeobecný súd zamietol zápis ochrannej známky Spoločenstva, a to ak by sa aj tento návrh mal vykladať ako návrh na zmenu, zamietnuť.
O trovách
Podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku Všeobecného súdu účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
Keďže ÚHVT nemal v podstatnej časti svojich návrhov úspech, je opodstatnené zaviazať ho na náhradu trov konania v súlade s návrhmi žalobkyne.

Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (prvá komora)
rozhodol a vyhlásil:

1.
Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 17. februára 2011 (vec R 1073/2010‑2) sa zrušuje.

2.
V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

3.
ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

Azizi
Frimodt Nielsen
Buttigieg
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 14. mája 2013.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: španielčina.