CELEX: 62013CJ0569
Predhodno odločanje
Trgovinska politika
Protidampinška dajatev, uvedena na uvoz keramičnih ploščic s poreklom iz Kitajske
Izvedbena uredba (EU) št. 917/2011
Veljavnost
Uredba (ES) št. 1225/2009
Členi 3(2), (3), (5) in (6), 17 in 20(1)
Določanje škode in vzročne zveze
Zmotna ugotovitev dejanskega stanja in očitne napake pri presoji
Dolžnost skrbnega ravnanja
Preučitev elementov, ki jih je posredoval uvoznik iz vzorca
Obveznost obrazložitve
Pravica do obrambe

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na veljavnost Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 917/2011 z dne 12. septembra 2011 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz keramičnih ploščic s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (
UL L 238, str. 1
).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Bricmate AB (v nadaljevanju: Bricmate) in Tullverket (carinski urad), ker je slednji naložil protidampinško dajatev na uvoz keramičnih ploščic s poreklom iz Kitajske, ki ga je opravila ta družba.
Pravni okvir Unije
Osnovna uredba
Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (
UL L 343, str. 51
, v nadaljevanju: osnovna uredba) v členu 1(1) določa, da se „[p]rotidampinška dajatev […] lahko uporabi za vsak dampinški izdelek, čigar sprostitev v prosti promet v [Evropski uniji] povzroča škodo“.
Člen 3 te uredbe, naslovljen „Določanje škode“, v odstavkih od 1 do 3, 5 in 6 določa:
„1.   V zvezi s to uredbo pomeni izraz ‚škoda‘, če ni drugače določeno, znatno škodo, povzročeno industriji [Unije], grožnjo znatne škode industriji [Unije] ali znatno zaviranje izgradnje te industrije in se razlaga v skladu z določbami tega člena.
2.   Določanje škode temelji na trdnih dokazih in vključuje objektivno preverjanje tako:
(a)
obsega dampinškega uvoza in učinka dampinškega uvoza na cene na trgu [Unije] za podobne izdelke kot tudi
(b)
posledičnega vpliva teh uvozov na industrijo [Unije].
3.   V zvezi z obsegom dampinškega uvoza se ugotavlja, ali je prišlo do pomembnega povečanja dampinškega uvoza, bodisi v absolutnem smislu ali pa relativno glede na proizvodnjo in potrošnjo v [Uniji]. V zvezi z učinkom dampinškega uvoza na cene se ugotavlja, ali je prišlo do znatnega nelojalnega nižanja cen zaradi dampinškega uvoza, če to ceno primerjamo s ceno podobnega izdelka industrije [Unije], oziroma, ali tak uvoz kako drugače v pomembni meri pritiska na cene ali v pomembni meri preprečuje zvišanja cen, do katerih bi sicer prišlo. Ne eden ali več teh dejavnikov skupaj, ni oz. niso odločujoči.
[…]
5.   Preiskava učinka dampinškega uvoza na zadevno industrijo [Unije] vsebuje oceno vseh gospodarskih dejavnikov in pokazateljev, ki vplivajo na stanje industrije, vključno z dejstvom, da je kaka industrija morda še vedno v procesu okrevanja zaradi učinkov dampinga ali subvencioniranja v preteklosti, nadalje velikost dejanske stopnje dampinga, dejanski in potencialni padec prodaje, dobičke, obseg proizvodnje, tržni delež, produktivnost, donosnost investicij, stopnjo izkoriščenosti zmogljivosti, dejavnike, ki vplivajo na cene v [Uniji], dejanske in potencialne negativne učinke na denarni tok, zalogo, zaposlovanje, plače, rast, sposobnost zbiranja kapitala ali investicij. Ta seznam ni izčrpen, niti ni eden ali več teh dejavnikov skupaj odločujočih.
6.   Na osnovi vseh zadevnih dokazov, predstavljenih v zvezi z odstavkom 2, je treba dokazati, da dampinški uvoz povzroča škodo v smislu te uredbe. Konkretno to pomeni, da je treba dokazati, da so obseg in/ali ravni cen, ugotovljeni v skladu s odstavkom 3, odgovorni za učinek na industrijo [Unije], kot ga predvideva odstavek 5, in da je ta učinek tako velik, da ga je mogoče označiti kot znatnega.“
Člen 17 osnovne uredbe z naslovom „Vzorčenje“ v odstavku 1 določa, da „[v] primerih, ko gre za veliko število pritožnikov, izvoznikov ali uvoznikov, vrst izdelkov ali transakcij, se lahko preiskava omeji na smiselno število strank, izdelkov ali transakcij, tako da uporabi vzorce, ki so statistično utemeljeni na osnovi informacij, ki so dostopne ob času izbora, ali pa se preiskava lahko omeji na največji reprezentativni obseg proizvodnje, prodaje ali izvoza, ki ga je mogoče dovolj dobro preiskati v času, ki je na razpolago“.
V odstavkih od 2 do 4 istega člena je določeno, kako se v takih primerih izberejo vzorci in izračuna stopnja dampinga.
Člen 20 z naslovom „Razkritje“ v odstavku 1 določa:
„Pritožniki, uvozniki in izvozniki in njihova predstavniška združenja in predstavniki države izvoznice lahko zahtevajo razkritje podrobnosti, na katerih temeljijo bistvena dejstva in premisleki, na osnovi katerih so bili uvedeni začasni ukrepi. Zahteve po takem razkritju se vložijo v pisni obliki takoj po uvedbi začasnih ukrepov, razkritje pa sledi v pisni obliki v najkrajšem možnem času.“
Začasna uredba
Evropska komisija je 16. marca 2011 sprejela Uredbo (ES) št. 258/2011 o uvedbi začasne protidampinške dajatve na uvoz keramičnih ploščic s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (
UL L 70, str. 5
, v nadaljevanju: začasna uredba).
V delu B te uredbe, ki se je nanašal na zadevni in podobni izdelek, je bilo v uvodnih izjavah od 27 do 32 pod naslovom „Podobni izdelek“ navedeno:
„(27)
Ena stran je trdila, da izdelek, uvožen iz Kitajske, in izdelek, ki ga proizvaja industrija Unije, nista primerljiva.
(28)
Treba je opozoriti, da je Komisija utemeljila primerjavo cen na vrstah izdelkov, ki se razlikujejo na podlagi kontrolnih številk izdelka (v nadaljnjem besedilu: PCN), ki temelji na osmih značilnostih.
(29)
Zadevna stran je predstavila argumente na zaslišanju pred pooblaščencem za zaslišanje. V skladu z argumenti je neprimerljivost posledica drugačne tehnologije, materiala, poliranja in oblikovanja, uporabljenega za proizvodnjo ploščic iz Unije in Kitajske. Na tehnološko naprednih linijah se proizvajajo visokokakovostne ploščice s sitotiskom in v več barvah. Družba je razložila, da obstajajo različne tehnologije tiskanja za sitotisk, rotacijsko tiskanje in brizgalno tiskanje.
(30)
Kljub zahtevam za podrobno vlogo, v kateri bi bili pojasnjeni vsi ti vidiki primerljivosti izdelka, stran ni utemeljila svojih zahtevkov. Tudi argumenta o izboljšanju primerljivosti ni podprla z dokazi. Poleg tega je sama priznala, da bi vrste izdelkov, ki bi jih zajela z dodatnimi štirimi predlaganimi merili, predstavljale samo 0,5 % trga ploščic. Kot je navedeno v poročilu, ki ga je pripravil pooblaščenec za zaslišanje in v katerem je povzet položaj zadevne družbe, je preostalih 99,5 % izdelkov, ki se uvrščajo v iste PCN, podobnih.
(31)
Kot je navedeno, stran ni utemeljila ne potrebe po uvedbi dodatnih meril ne njihovega morebitnega vpliva na cene. Glede na zanemarljiv tržni delež zadevnih vrst izdelka in izrecno priznanje strani, da je 99,5 % ploščic primerljivih v okviru zadevnih PCN, je treba začasno zavrniti zahtevo po vključitvi dodatnih meril v strukturo PCN.
(32)
Sklene se, da je bilo za zadevni izdelek, izdelek, ki se proizvaja in prodaja na domačem trgu Kitajske in domačem trgu ZDA, ki so bile začasno uporabljene kot primerljiva država, ter za izdelek, ki ga proizvajalci Unije proizvajajo in prodajajo v Uniji, ugotovljeno, da imajo enake osnovne fizikalne in tehnične lastnosti ter osnovno uporabo. Zato se začasno obravnavajo kot podobni izdelki v smislu člena 1(4) osnovne uredbe.“
Del D začasne uredbe, ki se nanaša na določanje škode, obsega uvodne izjave od 68 do 111. V uvodnih izjavah 71 in 72, ki sta umeščeni v točko 2 tega dela z naslovom „Potrošnja Unije“, je navedeno:
„(71)
Potrošnja Unije je bila določena tako, da je bil prodaji proizvajalcev Unije na trgu Unije dodan uvoz na podlagi podatkov Eurostata. Podatki, ki se nanašajo na skupno prodajo zadevnega izdelka v Uniji, temeljijo na preverjenih podatkih, ki so jih predložila nacionalna in evropska združenja proizvajalcev. Celotna prodaja v Uniji je rezultat ekstrapolacije na podlagi podatkov združenj in Prodcoma [proizvodnja Skupnosti].
(72)
V obravnavanem obdobju, to je med letom 2007 in [obdobjem preiskave], se je potrošnja Unije zmanjšala za 29 %, pri čemer je bilo največje zmanjšanje (za 13 %) med letoma 2007 in 2008. V [obdobju preiskave] se je potrošnja v primerjavi z letom 2009 zmanjšala za 8 %.“
Točka 2 tega dela vključuje tabelo 1 z naslovom „Potrošnja“, v kateri je navedeno:
„Obseg (v tisoč m
)200720082009[Obdobje preiskave]+ Uvoz skupaj157232140715115676119689+ Proizvodnja Unije, prodana na trgu Unije1275 4861099 092992204895140
Indeks (2007 = 100)
= Potrošnja1432 7181239 8071107 8801014 829
Indeks (2007 = 100)
Medletno zmanjšanje– 13 %– 11 %– 8 %“
Točka 3, ki je umeščena v navedeni del D, z naslovom „Uvoz iz Kitajske“, vključuje točko 3.1 z naslovom „Obseg, tržni delež in cene uvoza zadevnega izdelka“. V to točko so umeščene uvodne izjave od 73 do 75, v katerih je navedeno:
„(73)
Obseg, tržni delež in povprečne cene uvoza iz Kitajske so se spreminjale, kot je navedeno. Naslednja količinska in cenovna gibanja temeljijo na podatkih Eurostata.
Preglednica 2
Uvoz iz Kitajske
Obseg (v tisoč m
)
[Obdobje preiskave]
Obseg uvoza iz zadevne države
Indeks (2007 = 100)
Medletna podlaga

– 4 %
– 5 %
+ 6 %
Tržni delež uvoza iz zadevne države
4,8 %
5,3 %
5,6 %
6,5 %
Cena uvoza iz zadevne države (EUR/m
)
4,7
4,9
4,4
4,5
Indeks (2007 = 100)
Medletna podlaga

+ 4 %
–10 %
+ 2 %
(74)
Obseg skupnega uvoza iz Kitajske se je v obravnavanem obdobju zmanjšal za 3 % in je v [obdobju preiskave] znašal približno 66 milijonov m
. To zmanjševanje je v skladu z zmanjševanjem potrošnje, vendar je veliko manj izrazito in se je pojavilo med letoma 2007 in 2009. Med letom 2009 in [obdobjem preiskave] se je uvoz iz Kitajske povečal za 6 %. Tudi ob analizi z vidika celotnega obravnavanega obdobja se je tržni delež kitajskega uvoza povečal za 35 %, s 4,8 % v letu 2007 na 6,5 % v [obdobju preiskave].
(75)
Cene kitajskega uvoza so se v obravnavanem obdobju znižale za 4 %, s 4,7 EUR/m
na 4,5 EUR/m
.“
V uvodnih izjavah 76 in 77, ki sta umeščeni v točko 3.2 z naslovom „Nelojalno nižanje cen“, je navedeno:
(76)
Za analizo nelojalnega nižanja cen so se tehtane povprečne prodajne cene proizvajalcev Unije za to vrsto izdelka, zaračunane nepovezanim strankam na trgu Unije, prilagojene na raven cene franko tovarna, primerjale z ustreznimi tehtanimi povprečnimi cenami za uvoz iz Kitajske, zaračunanimi prvi neodvisni stranki na trgu Unije in določenimi na podlagi CIF [stroški, zavarovanje in prevoznina] z ustreznimi prilagoditvami za sedanje carinske dajatve, stroške po uvozu in raven trgovine.
(77)
Primerjava je pokazala, da se je v [obdobju preiskave] uvoženi zadevni izdelek v Uniji prodajal po cenah, ki so nelojalno nižale cene industrije Unije. Stopnja nelojalnega nižanja cen, izražena kot delež prodajne cene, se je gibala od 44 % do 57 %. Izračuni so temeljili na podatkih, ki so jih predložili vzorčeni proizvajalci Unije in vzorčeni proizvajalci izvozniki iz Kitajske.“
Del E začasne uredbe, ki se nanaša na vzročno zvezo med dampinškim uvozom in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije (v nadaljevanju: vzročna zveza med uvozom in škodo), vključuje točko 2, ki se nanaša na vpliv uvoza iz Kitajske, v kateri sta uvodni izjavi 114 in 116, v katerih je navedeno:
„(114)
To je sovpadalo tudi z zmanjšanjem potrošnje v Uniji. A medtem ko se je obseg kitajskega uvoza med letoma 2007 in 2009 zmanjšal za 9 odstotnih točk, v skladu s krčenjem potrošnje (čeprav ne z enakim tempom – potrošnja se je v istem obdobju zmanjšala za 23 odstotnih točk), je kitajski tržni delež od leta 2007 nenehno naraščal. Poleg tega se je kitajski uvoz med letom 2009 in [obdobjem preiskave] kljub nadaljnjemu zmanjšanju potrošnje za 6 odstotnih točk povečal za 6 odstotnih točk.
[…]
(116)
Naraščajoči tržni delež kitajskega uvoza v kombinaciji z znižanjem cen in povečevanjem razlike med cenami Unije in kitajskimi cenami je časovno sovpadel s slabšanjem položaja industrije Unije.“
V delu F začasne uredbe z naslovom „Interes Unije“ je v uvodnih izjavah od 144 do 146, ki se nanašajo na interes uvoznikov, navedeno:
„(144)
Vendar je preiskava razkrila, da se lahko uvozniki in uporabniki preusmerijo na izdelke iz tretjih držav ali iz Unije. Ta sprememba se lahko pojavi precej zlahka, saj se izdelek, ki se preiskuje, izdeluje v več državah Unije in zunaj nje (v Turčiji, Združenih arabskih emiratih, Egiptu, jugovzhodni Aziji, Braziliji in drugje).
(145)
En uvoznik je izjavil, da je poskusil zamenjati dobavitelje zaradi začetka preiskave, vendar je bilo njegovo prizadevanje neuspešno. Po drugi strani je drug uvoznik izjavil, da je ta proces med preiskavo že potekal in je bil uspešen. Tretji je zatrdil, da bo razširil svoj portfelj na nekitajske proizvajalce in da bo to z lahkoto opravil.
(146)
Zato se začasno ugotovi, da uvedba ukrepov ne bi ovirala uvoznikov Unije pri kupovanju podobnih izdelkov iz drugih virov. Nadalje, cilj protidampinških dajatev ni zapreti posebne trgovske poti, ampak je obnoviti enake pogoje in ukrepati proti nepoštenim trgovinskim praksam.“
Uredba št. 917/2011
Uredba št. 917/2011 v delu A opisuje upravni postopek, na podlagi katerega so bili sprejeti začasni ukrepi, v delu B pa obravnava „Zadevni izdelek in podobni izdelek“. Ta del obsega uvodne izjave od 42 do 46, v katerih je navedeno:
„(42)
Ena zainteresirana stran je po uvedbi začasnih ukrepov navedla, da je prišlo do sprememb oznak KN, ki zajemajo zadevni izdelek, iz uredbe o uvedbi začasnih ukrepov v primerjavi z oznakami iz obvestila o začetku, ter vprašala po vzrokih za te razlike in ali vsebujejo spremembo obsega izdelka.
(43)
V zvezi s tem je treba poudariti, da razlike med oznakami KN iz uredbe o uvedbi začasnih ukrepov in oznakami KN, navedenimi v obvestilu o začetku, niso povezane s spremembo opredelitve izdelka ali obsega preiskave. Spremembe ne vplivajo na vrste obravnavanih ploščic, temveč se nanašajo le na potrebo po upoštevanju splošnih sprememb kombinirane nomenklature, ki so bile uvedene z Uredbo Komisije (EU) št. 861/2010, ki se je začela uporabljati 1. januarja 2011 […].
(44)
Zainteresirana stran je zahtevala izključitev nekaterih keramičnih mozaikov iz obsega izdelkov. Stran je trdila, da bi v primeru ukrepov ta kategorija zadevnega izdelka izgubila konkurenčnost glede na druge izdelke, s katerimi je zamenljiva, in da v tem segmentu nikakor ne prihaja do dampinga.
(45)
V zvezi s to zahtevo je preiskava pokazala, da glede na enake osnovne fizične in tehnične značilnosti keramičnih mozaikov in drugih vrst keramičnih ploščic sprememba opredelitve izdelka ni utemeljena. V zvezi z domnevno odsotnostjo dampinga v tem segmentu, o kateri niso bili predloženi dokazi, pa mora analiza dampinga in škode odražati položaj za izdelek kot celoto. Zato se ta zahteva zavrne.
(46)
Ob upoštevanju navedenega in ker v zvezi z zadevnim izdelkom in podobnim izdelkom ni bilo nadaljnjih pripomb, se uvodne izjave 25 do 32 [začasne uredbe] potrdijo.“
Del D Uredbe št. 917/2011, ki se nanaša na določanje škode, povzročene industrije Unije, obsega uvodne izjave od 99 do 137.
V tem delu D točka 1, ki se nanaša na proizvodnjo in industrijo Unije, vsebuje točko 1.1, naslovljeno „Potrošnja Unije“, kjer je v uvodni izjavi 100 navedeno:
„Ker v zvezi s potrošnjo Unije ni bilo pripomb ali ugotovitev, se sklepne ugotovitve iz uvodnih izjav 71 in 72 začasne uredbe potrdijo.“
Točka 2 tega dela obravnava uvoz iz Kitajske in med drugim vključuje uvodni izjavi 107 in 108. V njiju je navedeno:
„(107)
Kar zadeva razvoj dogodkov v zvezi s ceno in obsegom uvoza iz Kitajske, je res, da so razlike omejene, če se obravnavajo v absolutnem smislu. Kitajski uvoz se je v obravnavanem obdobju zmanjšal za 3 %. Vendar je bilo treba sklepno ugotovitev v zvezi z obsegom kitajskega uvoza obravnavati v okviru splošnega zmanjšanja potrošnje na trgu Unije. Dejstvo, da se je kitajski uvoz v tem obdobju zmanjšal le za 3 %, medtem ko je splošna potrošnja upadla za 29 %, je očitno vplivalo na njegovo navzočnost na trgu Unije. Tako je z ohranjanjem stabilnosti uvoza kitajski uvoz lahko pridobil tržni delež v obdobju, v katerem so drugi subjekti imeli izgubo.
(108)
Kar zadeva razvoj kitajskih cen, so povprečne uvozne cene, navedene v uvodni izjavi 73 začasne uredbe, temeljile na statističnih podatkih Eurostata. Zastavljena so bila vprašanja v zvezi s točnostjo povprečnih uvoznih cen pri uvozu v nekatere države članice, vendar niso bile potrjene nobene spremembe uradnih statističnih podatkov. Opozoriti je treba, da so bili podatki Eurostata vsekakor uporabljeni le za določitev splošnih gibanj in da bi tudi v primeru prilagoditve kitajskih uvoznih cen navzgor slika o škodi kot celota ostala nespremenjena, vključno z visokimi stopnjami za nelojalno nižanje prodajnih in ciljnih cen. V zvezi s tem je treba opozoriti, da pri izračunu škode in stopenj dampinga podatki Eurostata niso bili uporabljeni. Za določitev višine stopenj so bili uporabljeni le preverjeni podatki obiskanih družb. Zato tudi v primeru, da bi bile ugotovljene razlike v statističnih podatkih, to ne bi vplivalo na višino razkritih stopenj.“
Del E Uredbe št. 917/2011, ki se nanaša na vzročno zvezo med uvozom in škodo, obsega uvodne izjave od 138 do 169.
Del F Uredbe št. 917/2011, naslovljen „Interes Unije“, obsega 5 točk. V uvodnih izjavah 174 in 175 točke 2 z naslovom „Interes uvoznikov“ je navedeno:
„(174)
V zvezi s to trditvijo je treba opozoriti, da za velik del uvoza dajatve ne veljajo, saj ni kitajskega porekla. Lastnosti izdelka, ki se proizvaja po vsem svetu s primerljivo kakovostjo, kažejo na to, da so ti izdelki zamenljivi in da so zato kljub trditvam na voljo številni nadomestni viri. Tudi za uvoznike, ki se zanašajo na kitajski uvoz, za katerega je bilo v preiskavi ugotovljeno, da je dampinški in da se prodaja po cenah, ki so znatno nelojalno nižale prodajne cene izdelkov s poreklom iz Unije, je preiskava pokazala, da lahko uvozniki pri svojih prodajnih cenah uporabljajo pribitke, ki presegajo 30 %. To skupaj z dejstvom, da je bilo za uvoznike ugotovljeno, da so ustvarili dobiček v višini približno 5 %, in njihovo možnostjo, da vsaj del morebitnih povišanih stroškov prenesejo na svoje stranke, kaže na to, da lahko obvladajo vpliv ukrepov.
(175)
Poleg tega uvedba ukrepov v skladu s sklepno ugotovitvijo iz uvodne izjave 144 začasne uredbe ne bi ovirala uvoznikov Unije pri povečanju njihovih deležev uvoza izdelkov iz drugih nedampinških virov, ki so jim na voljo v Uniji in drugih tretjih državah.“
Člen 1(1) Uredbe št. 917/2011 določa:
„Uvede se dokončna protidampinška dajatev na uvoz glaziranih in neglaziranih keramičnih ploščic za tlakovanje in oblaganje; glaziranih in neglaziranih keramičnih kockic za mozaik in podobno, na podlagi ali brez podlage, ki se trenutno uvrščajo v oznake KN 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 in 6908 90 99, ter s poreklom iz Ljudske republike Kitajske.“
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
Komisija je 7. maja 2010 prejela pritožbo o domnevnem dampinškem uvozu keramičnih ploščic s poreklom iz Kitajske, ki povzroča znatno škodo industriji Unije.
Zato je 19. junija 2010 objavila obvestilo o začetku protidampinškega postopka glede keramičnih ploščic s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (
UL C 160, str. 20
). Preiskava dampinga in škode, povzročene industriji Unije, se je nanašala na obdobje med 1. aprilom 2009 in 31. marcem 2010. Preverjanje gibanj zaradi ocene škode, ki je nastala tej industriji, in ugotavljanja vzročne zveze med uvozom in škodo je zajemalo obdobje med 1. januarjem 2007 in 31. marcem 2010. Preiskava je zaobsegla vse keramične ploščice, uvožene pod tarifnima številkama 6907 in 6908 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382), kakor je bila spremenjena (v nadaljevanju: KN).
Družba Bricmate je švedska družba, ki uvaža keramične ploščice iz Kitajske. V protidampinškem postopku je bila družba Bricmate skupaj s šestimi drugimi družbami izbrana in vključena v vzorec nepovezanih uvoznikov. Iz tega naslova je Komisiji 10. septembra 2010 v izpolnjenem vprašalniku posredovala podrobne informacije. Družba Bricmate je nato 10. decembra 2010 te informacije dopolnila.
Komisija je 16. marca 2011 sprejela začasno uredbo. Družba Bricmate je 15. aprila 2011 Komisiji sporočila svoje pripombe glede te uredbe. Z dopisom z dne 1. julija 2011 je Komisija družbi Bricmate odgovorila na te pripombe in ji poslala dokument o splošnem razkritju, na podlagi katerega je Svetu Evropske unije predlagala, naj uvede dokončne protidampinške ukrepe.
Družba Bricmate je 11. julija 2011 posredovala svoje pripombe glede dokumenta o splošnem razkritju, ki jih je po posredovanju pooblaščenca za zaslišanje naknadno dopolnila 15. julija 2011. Komisija je z dopisom z dne 27. julija 2011 odgovorila na pripombe te družbe, ta pa je 23. avgusta 2011 podala pripombe na ta odgovor.
Svet je 12. septembra 2011 sprejel Uredbo št. 917/2011.
Družba Bricmate je 28. novembra 2011 na podlagi člena 263, četrti odstavek, PDEU pri Splošnem sodišču Evropske unije vložila tožbo za razglasitev ničnosti navedene uredbe. Splošno sodišče je s sklepom Bricmate/Svet (T‑596/11,
EU:T:2014:53
) to tožbo zavrglo kot nedopustno, ker se uredba, katere razglasitev ničnosti je bila predlagana, na tožečo strank ne nanaša posamično in ker ta uredba vsebuje izvedbene ukrepe.
Na podlagi Uredbe št. 917/2011 je Tullverket med 31. oktobrom 2011 in 28. majem 2012 izdal 32 odločb o odmeri carine, v katerih je za uvoz keramičnih ploščic s poreklom iz Kitajske, ki ga je opravila družba Bricmate, uporabil protidampinško dajatev.
Družba Bricmate s tožbo, ki jo je vložila pri predložitvenem sodišču, zahteva razveljavitev teh odločb in se pri tem sklicuje na neveljavnost Uredbe št. 917/2011. Ta družba to, da je treba Uredbo šteti za neveljavno, utemeljuje z dvema tožbenima razlogoma. Prvi tožbeni razlog ima dva dela, od katerih se prvi nanaša na domnevne nepravilnosti v statističnih podatkih Eurostata, na katere se je oprla Komisija. Z drugim delom tega tožbenega razloga se zatrjuje, da instituciji Unije nista preučili zatrjevanih nepravilnosti. Drugi tožbeni razlog se nanaša na neustrezno ravnanje Komisije do družbe Bricmate med preiskavo.
Predložitveno sodišče poudarja, da ne more izključiti, da je treba argumente družbe Bricmate šteti za utemeljene.
Tako predložitveno sodišče v točkah (a) in (b) vprašanja za predhodno odločanje sprašuje, ali je Uredba št. 917/2011 neveljavna, ker naj bi Komisija v preiskavi uporabila napačne statistične podatke in naj bi se zato Svet in Komisija pri določanju škode, povzročene industriji Unije, in vzročne zveze oprla na napačno premiso.
V točki (c) vprašanja za predhodno odločanje predložitveno sodišče sprašuje, ali sta instituciji Unije s tem, da sta v uvodni izjavi 108 Uredbe št. 917/2011 trdili, da niso bile potrjene nobene spremembe uradnih statističnih podatkov, kršili dolžnost skrbnega ravnanja in člen 3(2) in (6) osnovne uredbe. V zvezi s tem se opira na trditve družbe Bricmate, v skladu s katerimi je ta pri Komisiji vložila pritožbo zaradi napačnih statističnih podatkov Eurostata.
V točkah (d) in (f) vprašanja za predhodno odločanje predložitveno sodišče sprašuje, ali je Komisija s tem, da ni upoštevala trditev družbe Bricmate glede razlik v proizvodnem procesu keramičnih ploščic s poreklom iz Kitajske in tistih s poreklom iz Evrope niti trditev glede ponudbe teh proizvodov na trgu Unije, kršila obveznost obrazložitve v smislu člena 296 PDEU in pravico družbe Bricmate do obrambe ter člena 17 in 20(1) osnovne uredbe.
V zvezi s tem predložitveno sodišče navaja, da je družba Bricmate, ki jo je Komisija vključila v vzorec neodvisnih uvoznikov v okviru protidampinškega postopka, opozorila na pomembnost postopka razreza keramičnih ploščic na Kitajskem in navedla, da sedem vrst velikosti ploščic ni mogoče kupiti v Uniji. Pri tarifnih številkah KN, ki so bile uporabljene v protidampinškem postopku, in pri izračunu škode, povzročene industriji Unije, pa se te posebnosti niso upoštevale. To sodišče ocenjuje, da instituciji Unije nista jasno navedli, kako so bile informacije, ki jih je predložila družba Bricmate, upoštevane pri sprejetju začasne uredbe in Uredbe št. 917/2011, saj sta poleg tega ti instituciji le v omejenem obsegu nasprotovali argumentom družbe Bricmate, ki jih je v določeni meri sama izpodbila. Navedeno sodišče zlasti ugotavlja, da niso bile upoštevane, na eni strani, informacije glede omejene ponudbe ploščic in domnevnih razlik v postopku razreza, in na drugi strani, mnenje družbe Bricmate. V zvezi s tem naj bi iz sodbe Splošnega sodišča Gul Ahmed Textile Mills/Svet (T‑199/04,
EU:T:2011:535
, točka 77) izhajalo, da morajo institucije Unije pri uporabi postopka vzorčenja upoštevati podatke, ki se nanašajo na izvoz vseh podjetij, ki so vključeni v vzorec. S tem, da naj Komisija ne bi upoštevala informacij družbe Bricmate, naj bi kršila pravila iz člena 17 osnovne uredbe, ki se nanašajo na vzorčenje.
V teh okoliščinah je förvaltningsrätten i Malmö (upravno sodišče v Malmö) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali je [Uredba št. 917/2011] neveljavna iz katerega od teh razlogov:
(a)
preiskava institucij [Unije] vsebuje zmotno ugotovitev dejanskega stanja;
(b)
preiskava institucij [Unije] vsebuje očitno napako pri presoji;
(c)
Komisija ni izpolnila dolžnosti skrbnega ravnanja in ni upoštevala člena 3(2) in (6) [osnovne uredbe];
(d)
Komisija ni spoštovala obveznosti na podlagi člena 20(1) [osnovne uredbe] in pravice […] družbe [Bricmate] do obrambe;
(e)
Komisija v nasprotju s členom 17 [osnovne uredbe] ni upoštevala informacij, ki jih je posredovala […] družba [Bricmate], in/ali
(f)
Komisija ni izpolnila obveznosti obrazložitve (v skladu s členom 296 [PDEU])?“
Predlog za ponovno odprtje ustnega postopka
Družba Bricmate je po razglasitvi sklepnih predlogov generalne pravobranilke z vlogo, ki jo je v sodnem tajništvu Sodišča vložila 17. junija 2015, predlagala ponovno odprtje ustnega dela postopka. Družba Bricmate v utemeljitev tega predloga v bistvu navaja, da je na obravnavi Komisija priznala, da je v zaključni fazi protidampinške preiskave vedela, da so zadevni statistični podatki napačni. To zavedanje pa naj bi pomenilo nov element, o katerem stranke niso razpravljale niti ni bil preučen v sklepnih predlogih.
Opozoriti je treba, da Statut Sodišča Evropske unije in Poslovnik navedenega sodišča strankam ne dajeta možnosti, da predložijo stališča v odgovor na sklepne predloge generalnega pravobranilca (glej sodbo Vnuk, C‑162/13,
EU:C:2014:2146
, točka 30 in navedena sodna praksa).
Na podlagi člena 252, drugi odstavek, PDEU je dolžnost generalnega pravobranilca, da popolnoma nepristransko in neodvisno javno predstavi obrazložene sklepne predloge o zadevah, pri katerih se v skladu s Statutom Sodišča zahteva njegovo sodelovanje. Sodišča ne zavezujeta niti predlog generalnega pravobranilca niti obrazložitev, ki ga privede do njega (glej sodbo Komisija/Parker Hannifin Manufacturing in Parker-Hannifin, C‑434/13 P,
EU:C:2014:2456
, točka 29 in navedena sodna praksa).
Lahko pa Sodišče v skladu s členom 83 Poslovnika po opredelitvi generalnega pravobranilca kadar koli odredi ponovno odprtje ustnega dela postopka, zlasti če meni, da zadeva ni dovolj razjasnjena, ali če je v zadevi treba odločiti na podlagi trditve, o kateri stranke ali zainteresirani subjekti iz člena 23 Statuta Sodišča niso razpravljali (sodba Nordzucker, C‑148/14,
EU:C:2015:287
, točka 24).
V zadevnem primeru pa ne gre za tak primer. Družba Bricmate je namreč tako v pisnem kot v ustnem delu postopka v utemeljitev svojih predlogov navedla vse svoje dejanske in pravne trditve. Natančneje, glede domnevnega novega elementa, ki je bil naveden na obravnavi, je treba ugotoviti, da se je o njem razpravljalo v navedenih fazah postopka. Tako Sodišče po opredelitvi generalne pravobranilke meni, da ima na voljo vse potrebne elemente za odločanje in se je pred njim o teh elementih razpravljalo.
Glede na zgoraj navedeno Sodišče meni, da ponovnega odprtja ustnega postopka ni treba odrediti.
Vprašanje za predhodno odločanje
Člen 3(2) in (6) osnovne uredbe, zmotna ugotovitev dejanskega stanja in očitne napake pri presoji ter kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja
V točkah (a), (b) in (c) vprašanja za predhodno odločanje predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali je Uredba št. 917/2011 neveljavna, ker sta instituciji Unije na eni strani v protidampinški preiskavi zmotno ugotovili dejansko stanje in storili očitne napake pri presoji s tem, da sta se pri določanju škode, povzročene industriji Unije, in ugotavljanju vzročne zveze med uvozom in škodo oprli na napačne statistične podatke Eurostata, in na drugi strani kršili obveznost skrbnega ravnanja in člen 3(2) in (6) osnovne uredbe, ker sta v uvodni izjavi 108 Uredbe št. 917/2011 trdili, da niso bile potrjene nobene spremembe uradnih statističnih podatkov.
Natančneje, v zvezi z zmotno ugotovitvijo dejanskega stanja predložitveno sodišče na eni strani sprašuje, ali sta instituciji Unije storili napako, ki se nanaša na obseg uvoza blaga, uvrščenega pod tarifno številko 6908 90 99 KN, ker naj bi bil v Uredbi št. 917/2011 obseg kitajskega uvoza za leto 2009 in za obdobje preiskave precenjen za 1,3 milijona m
. Na drugi strani želi izvedeti tudi, ali sta instituciji storili napako v zvezi z uvozom blaga, uvrščenega pod tarifno številko 6907 90 99 KN, ki je postala tarifna številka 6907 90 80 KN, s tem, da naj bi za leto 2009 in za obdobje preiskave obseg tega uvoza precenili za 10 %.
Poudariti je treba, da iz ustaljene sodne prakse izhaja, da ugotavljanje obstoja škode, povzročene industriji Unije, zahteva presojo zapletenih gospodarskih razmer in da mora biti sodni nadzor take presoje omejen na preverjanje tega, ali so bila spoštovana postopkovna pravila, ali je bilo pravilno ugotovljeno dejansko stanje, ali je prišlo do očitne napake pri presoji tega dejanskega stanja oziroma ali so bila zlorabljena pooblastila. To velja zlasti za ugotavljanje dejavnikov, ki povzročajo škodo industriji Unije, v okviru protidampinške preiskave (glej sodbe Ikea Wholesale, C‑351/04,
EU:C:2007:547
, točka 41; Simon, Evers & Co., C‑21/13,
EU:C:2014:2154
, točka 29; Valimar, C‑374/12,
EU:C:2014:2231
, točka 51, in TMK Europe, C‑143/14,
EU:C:2015:236
, točka 34).
V obravnavani zadevi je na eni strani glede obsega uvoza blaga, uvrščenega pod tarifno številko 6908 90 99 KN, Komisija v pisnih stališčih priznala netočnost podatka 66.023.000 m
, ki se nanaša na obseg kitajskega uvoza v obdobju preiskave in je naveden v uvodni izjavi 73 začasne uredbe. Zdaj trdi, da obseg tega uvoza znaša 64.821.000 m
. Uredba št. 917/2011 pa se v uvodni izjavi 108 opira na podatke iz uvodne izjave 73 začasne uredbe. To pomeni, da je bil v Uredbi št. 917/2011 obseg kitajskega uvoza za obdobje preiskave precenjen za 1.202.000 m
.
Na drugi strani je v zvezi z uvozom blaga, uvrščenega pod tarifno številko 6907 90 99 KN, iz statističnih podatkov Eurostata, ki jih je Komisija posredovala Sodišču, razvidno, da je dodatna količina blaga iz Kitajske, ki je bilo uvoženo v Španijo, za leto 2009 znašala 881.734 m
, in ne 7.373.291 m
, kot so kazali statistični podatki Eurostata, ki jih je uporabila Komisija, in da je dodatna količina blaga za mesec november 2009 znašala 64.940 m
, in ne 6.565.771 m
, kot so kazali statistični podatki Eurostata, ki jih je uporabila Komisija.
Zato je treba ugotoviti, da je Komisija, kar zadeva določitev obsega uvoza, priznala obstoj vsebinskih nepravilnosti.
Ugotoviti je treba, ali te nepravilnosti lahko povzročijo neveljavnost Uredbe št. 917/2011.
V zvezi s tem družba Bricmate trdi, da so te nepravilnosti zamajale verodostojnost več makroekonomskih kazalnikov, ki sta jih instituciji Unije uporabili v zadevnem protidampinškem postopku in ki so privedli do tega, da sta napravili očitne napake pri presoji. Tako naj bi bili napačni kazalniki, ki se nanašajo na obseg uvoza iz Kitajske, potrošnjo v Uniji, tržni delež uvoza s poreklom iz Kitajske, tržni delež industrije Unije, povprečno ceno tega uvoza ter razliko med cenami navedenega uvoza in cenami v Uniji.
Vendar je treba poudariti, da se mora objektivno preverjanje določanja škode, povzročene industriji Unije, iz člena 3(2) osnovne uredbe nanašati na eni strani na obseg dampinškega uvoza in na učinek tega uvoza na cene na trgu Unije za podobne izdelke ter na drugi strani na vpliv tega uvoza na industrijo Unije.
Tako v zvezi z določanjem obsega ali cen člen 3(3) osnovne uredbe določa dejavnike, ki jih je pri tem preverjanju treba upoštevati, pri tem pa dodaja, da ne eden ne več teh dejavnikov skupaj sami po sebi ne morejo biti odločujoči (glej sodbo Neotype Techmashexport/Komisija in Svet, C‑305/86 in C‑160/87,
EU:C:1990:295
, točka 50).
Enako velja glede vpliva dampinškega uvoza na industrijo Unije. Iz člena 3(5) osnovne uredbe je namreč razvidno, da morajo institucije Unije oceniti vse gospodarske dejavnike in pokazatelje, ki vplivajo na stanje industrije, pri čemer eden ali več teh dejavnikov skupaj ni nujno odločujočih. Tako ta določba tem institucijam podeljuje diskrecijsko pravico pri preverjanju in presoji različnih pokazateljev (glej v tem smislu sodbo Ikea Wholesale, C‑351/04,
EU:C:2007:547
, točka 61).
Nazadnje, v zvezi z vzročno zvezo morajo v skladu s členom 3(6) osnovne uredbe institucije Unije dokazati, da obseg in/ali ravni cen, na katere se nanaša odstavek 3 istega člena, vplivajo na industrijo Unije v smislu njegovega odstavka 5 in da je ta vpliv tako velik, da ga je mogoče označiti kot znaten.
Zato je na podlagi teh določb skupaj treba ugotoviti, ali iz vseh upoštevnih dejavnikov izhaja, da sta instituciji Unije dokazali obstoj znatne škode, povzročene industriji Unije.
V obravnavani zadevi je iz uvodne izjave 108 Uredbe št. 917/2011 razvidno, da čeprav so po tem, ko je bil poslan dokument o splošnem razkritju, zainteresirane strani prerekale točnost povprečnih uvoznih cen zadevnih proizvodov pri uvozu v nekatere države članice, sta instituciji Unije vseeno sklenili, da „slika o škodi kot celota ostaja nespremenjena, vključno z visokimi stopnjami za nelojalno nižanje prodajnih in ciljnih cen“.
Poudariti je treba, da čeprav so ugotovljene vsebinske nepravilnosti vplivale na nekatere kazalnike, so bile stopnje nelojalnega nižanja cen precejšnje. Ugotoviti pa je treba, da zadevne vsebinske nepravilnosti na te stopnje niso imele nobenega vpliva. Poleg tega je treba poudariti, da so drugi makroekonomski kazalniki, kot so zaloge, prodajne cene, dobičkonosnost, denarni tok, donosnost naložb, plače in stroški proizvodnje, prav tako temeljili na podatkih, ki so jih predložili proizvajalci Unije, ki so bili vključeni v vzorec, in da – ne da bi to kdo izpodbijal – nanje ugotovljene vsebinske nepravilnosti dejstev niso vplivale.
Poleg tega je treba ugotoviti, da uporaba podatkov, ki sta jih instituciji Unije popravili v pisnih stališčih (v nadaljevanju: popravljeni podatki), ne vpliva bistveno na določitev škode, ki je bila dejansko povzročena industriji Unije, niti na vzročno zvezo med uvozom in škodo.
Iz popravljenih podatkov je namreč razvidno, da se je obseg uvoza iz Kitajske med letom 2007 in obdobjem preiskave (v nadaljevanju: obravnavano obdobje) zmanjšal za 15 %, in ne za 3 %, kot izhaja iz uvodnih izjav 73 in 74 začasne uredbe. V uvodni izjavi 107 Uredbe št. 917/2011 pa sta instituciji Unije pravilno ugotovili, da je ob upoštevanju dejstva, da se je potrošnja v Uniji zmanjšala za približno 29 % – kar je po popravljenih podatkih 30 % – iz kombinacije zmanjšanja obsega kitajskega uvoza in potrošnje v Uniji razvidno, da so lahko kitajski uvozniki vseeno povečali svoj tržni delež na trgu Unije.
Instituciji Unije priznavata, da se je ob upoštevanju popravljenih podatkov tržni delež kitajskega uvoza v Unijo povečal za 21 %, in ne za 35 %, kot izhaja iz uvodne izjave 73 začasne uredbe, ki je bila glede tega povzeta v uvodni izjavi 107 Uredbe št. 917/2011. Vendar pa je njegov tržni delež še vedno treba šteti za znaten in sta tako instituciji Unije v uvodni izjavi 107 pravilno navedli, da se je ta tržni delež povečal.
Instituciji Unije v svojih pisnih stališčih priznavata, da se tržni delež industrije Unije v obravnavanem obdobju ni zmanjšal za eno odstotno točko, kakor je navedeno v uvodni izjavi 87 začasne uredbe, ampak je ostal nespremenjen. Vendar je treba opozoriti, da so se drugi makroekonomski kazalniki, ki se nanašajo na industrijo Unije, kot so njena proizvodnja, zmogljivosti, prodaja, zaposlenost in produktivnost delovne sile – ne da bi kdo to izpodbijal – znižali.
Povprečne cene kitajskega uvoza so se ob upoštevanju popravljenih podatkov v obravnavanem obdobju zvišale za 10 %, ne pa znižale za 3 %, kakor je bilo navedeno v uvodni izjavi 73 začasne uredbe. Vendar je treba opozoriti, da je razlika v cenah med kitajskim uvozom in cenami industrije Unije, kot izhaja iz uvodne izjave 115 začasne uredbe, v obravnavanem obdobju dosegla 50 %. V zvezi s tem je treba opozoriti, da čeprav je, kot je bilo ugotovljeno v preiskavi, ta razlika ostala enaka, je bila še vedno znatna. Poleg tega je v uvodni izjavi 113 Uredbe št. 917/2011 navedeno, da so bile v preiskavi ugotovljene stopnje nelojalnega nižanja prodajnih cen med 43,2 % in 55,7 %. Ti podatki pa so bili pridobljeni iz podatkov, ki so jih predložile družbe, ki so bile vključene v vzorec, zato nanje netočnost podatkov Eurostata ni vplivala.
V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da popravljeni podatki ne omajejo splošne ugotovitve, do katere sta instituciji Unije prišli po preučitvi vseh ekonomskih kazalnikov, in da sta tako pravilno ugotovili obstoj škode, povzročene industriji Unije, in vzročne zveze med uvozom in škodo.
Nazadnje, družba Bricmate trdi, da vsebinske nepravilnosti dejstev, na katere so se sklicevale zainteresirane strani, niso bile niti preučene niti popravljene, čeprav so nanje opozorile v pripombah, ki so jih institucijama Unije predložile, preden je bila sprejeta Uredba št. 917/2011. Zato naj bi ti instituciji kršili dolžnost skrbnega ravnanja in določbe člena 3(2) in (6) osnovne uredbe.
V zvezi s tem je iz elementov, predloženih Sodišču, razvidno, da ker so bile vsebinske nepravilnosti, ki se nanašajo na obseg uvoza blaga, uvrščenega pod tarifno številko 6908 90 99 KN, Komisiji sporočene med protidampinško preiskavo, je ta institucija preučila njihov vpliv na določitev škode, povzročene industriji Unije. Tako je iz točke 77 dokumenta o splošnem razkritju z dne 1. julija 2011 razvidno, da je Komisija ugotovila, da ugotovljene razlike v statističnih podatkih nimajo večjega vpliva na določitev celotne škode. Zato je odločila, da ni niti potrebno niti smiselno popravljati podatkov, ki so bili uporabljeni med protidampinško preiskavo. Iz navedenega je razvidno, da sta instituciji Unije s potrebno skrbnostjo preučili elemente, ki izhajajo iz trditev glede netočnosti podatkov Eurostata.
Glede netočnosti, ki se nanašajo na blago, uvrščeno pod tarifno številko 6908 90 99 KN, je treba pojasniti, da je še neka druga zainteresirana stran med preiskavo Komisijo obvestila o napakah v statističnih podatkih Eurostata, ki se nanašajo na povprečno ceno kitajskega uvoza. Komisija se je nato 9. junija 2011 povezala s službo Eurostata, da bi preverila, ali so podatki, vključno s tistimi, ki se nanašajo na Kraljevino Španijo, točni. Ta služba je odgovorila, da za potrditev oziroma popravek statističnih podatkov potrebuje nekaj tednov, saj morajo te podatke potrditi oziroma popraviti španski organi. Z dopisom, ki ga je Komisija prevzela 15. julija 2011, jo je ta stran obvestila tudi o neskladjih v podatkih, ki se nanašajo na Kraljevino Španijo, za leto 2009. Iz spisa, predloženega Sodišču, pa ni razvidno, da bi Komisija pred sprejetjem Uredbe št. 917/2011 preverila utemeljenost zatrjevane netočnosti.
Ker pa se je točnost podatkov Eurostata izpodbijala, bi morala Komisija po uradni dolžnosti oceniti vpliv navedene netočnosti na določitev škode. V zvezi s tem se ta institucija ne bi smela omejiti na to, da je na službo Eurostata poslala zgolj eno samo zahtevo po informacijah, nato pa čakala na odziv španskih organov. Nasprotno, Komisija bi morala v skladu s členom 3(2) osnovne uredbe predložiti pozitivne dokaze glede podatkov, ki se nanašajo na cene uvoza iz Kitajske, in te podatke objektivno preveriti. Neodzivnost te službe ali posredovanje nejasnega odgovora torej Komisije nikakor ni odvezala dolžnosti, da opravi to presojo. Zato je treba ugotoviti, da instituciji Unije nista s potrebno skrbnostjo preučili podatkov, ki jih vsebujejo statistike Eurostata.
Vendar ta opustitev preverjanja podatkov, ki se nanašajo na povprečne cene in obseg uvoza iz Kitajske, ne more ovreči ugotovitev institucij Unije, ker, kot je že bilo navedeno v točki 55 in naslednjih te sodbe, gibanja popravljenih kazalnikov za določitev škode, povzročene industriji Unije, in vzročne zveze med uvozom in škodo tudi ob upoštevanju popravljenih podatkov ostajajo na splošno enaka. Tako sta instituciji Unije lahko sklenili, da je bila industriji Unije povzročena škoda in da obstaja vzročna zveza med uvozom in škodo.
V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da, prvič, instituciji Unije nista storili nobene očitne napake pri presoji, in drugič, opustitev skrbnega preverjanja podatkov, ki se nanašajo na ceno in obseg uvoza iz Kitajske, ne more izpodbiti ugotovitve, da je bila industriji Unije povzročena škoda in da med uvozom in škodo obstaja vzročna zveza.
Kršitev obveznosti obrazložitve, pravice do obrambe, členov 17 in 20(1) osnovne uredbe ter zahtev iz člena 296 PDEU
Predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali je Uredba št. 917/2011 neveljavna, ker je Komisija s tem, da ni upoštevala trditev, ki jih je družba Bricmate navedla kot uvoznik, vključen v vzorec, glede, na eni strani, razlik v proizvodnem procesu kitajskih keramičnih ploščic in tistih iz Unije in, na drugi strani, omejene ponudbe nekaterih vrst keramičnih ploščic na trgu Unije, kršila obveznost obrazložitve, pravico družbe Bricmate do obrambe, člena 17 in 20(1) osnovne uredbe in zahteve iz člena 296 PDEU.
Družba Bricmate trdi, da sta instituciji Unije kršili obveznost obrazložitve, ker nista jasno razložili, kako so bile upoštevane informacije glede postopka razreza ploščic, ki jima jih je predložila. Zlasti naj bi družba Bricmate v izpolnjenem vprašalniku z dne 10. septembra 2010 poudarila pomen postopka razreza ploščic in navedla sedem vrst velikosti ploščic, ki jih ni mogoče kupiti na trgu v Uniji. Vendar pa naj te razlike ne bi bile upoštevane v tarifnih številkah KN zadevnih proizvodov, ki so bile uporabljene v protidampinškem postopku in izračunih škode, ki je bila povzročena industriji Unije. Družba Bricmate meni, da bi prilagoditev, ki bi upoštevala te razlike, morala privesti do znižanja stopnje škode. Poleg tega industrija Unije po mnenju družbe Bricmate ni mogla priskrbeti keramičnih ploščic manjše velikosti.
Družba Bricmate se sklicuje na sodbo Gul Ahmed Textile Mills/Svet (T‑199/04,
EU:T:2011:535
, točka 77) in poudarja, da morata instituciji Unije, kadar opravljata vzorčenje na podlagi člena 17 osnovne uredbe, upoštevati podatke, ki se nanašajo na izvoz vseh podjetij iz vzorca. Enako bi moralo veljati za podatke ali informacije, pridobljene od različnih podjetij, vključenih v vzorec, vključno z vzorcem neodvisnih uvoznikov.
Družba Bricmate prav tako trdi, da je Komisija kršila člen 20(1) osnovne uredbe, ker ni razkrila bistvenih dejstev in premislekov, na podlagi katerih je bila sprejeta začasna uredba. Dalje, Komisija naj s tem, da je na podlagi drugih informacij zavrnila trditve družbe Bricmate v zvezi s pomanjkanjem ploščic manjše velikosti, ne bi izpolnila obveznosti obrazložitve in naj bi tako kršila pravico te družbe do obrambe. Komisija naj ne bi razkrila, katere druge informacije so bile vključene, odgovor Komisije, ki ga je družba Bricmate prejela 27. julija 2011, pa je bil prepozen, da bi ta lahko zbrala več informacij.
Nazadnje, družba Bricmate meni, da je Komisija, ko je zanikala resno pomanjkanje ploščic manjše velikosti na trgu Unije, zanemarila dokaze, ki ji jih je ta družba predložila z dopisom z dne 15. aprila 2011. Komisija naj bi s tem, da ni upoštevala informacij družbe Bricmate, ki jih je ta predložila kot izbrani uvoznik, kršila pravila o vzorčenju iz člena 17 osnovne uredbe in je tako storila očitno napako pri presoji.
Prvič, glede upoštevanja trditev družbe Bricmate, ki se nanašajo na sporočene informacije glede razlik pri postopku razreza keramičnih ploščic, je treba ugotoviti, da je Komisija v upravnem postopku te trditve preučila. Kajti ta institucija je v uvodni izjavi 27 začasne uredbe navedla, da je ena stran trdila, da izdelek, uvožen iz Kitajske, in izdelek, ki ga proizvaja industrija Unije, nista primerljiva. Komisija je v uvodnih izjavah od 28 do 32 začasne uredbe predstavila, kako je preučila primerljivost zadevnih proizvodov in na podlagi tega presodila, da jih je treba začasno obravnavati kot podobne.
Kot je razvidno iz uvodne izjave 43 Uredbe št. 917/2011, „razlike med oznakami KN iz [začasne uredbe] in oznakami KN, navedenimi v obvestilu o začetku, niso povezane s spremembo opredelitve izdelka ali obsega preiskave. Spremembe ne vplivajo na vrste obravnavanih ploščic, temveč se nanašajo le na potrebo po upoštevanju splošnih sprememb [KN]“. Poleg tega je iz uvodne izjave 45 Uredbe št. 917/2011 razvidno, da so bile trditve glede razlik med keramičnimi mozaiki in drugimi vrstami keramičnih ploščic preučene med preiskavo, ki je pokazala, da imajo te enake osnovne fizične in tehnične značilnosti. Iz iste uvodne izjave je tudi razvidno, da o „domnevn[i] odsotnost[i] dampinga v tem segmentu […] niso bili predloženi dokazi, […] analiza dampinga in škode [pa mora] odražati položaj za izdelek kot celoto“.
Drugič, glede domnevnega pomanjkanja ploščic manjše velikosti na trgu Unije, zaradi katerega naj si zadevni proizvodi ne bi konkurirali, ker ne spadajo v isti segment trga keramičnih ploščic, je iz spisa, predloženega Sodišču, razvidno, da ker Komisija ni imela na voljo nobenih dokazov, ki bi potrjevali obstoj takega pomanjkanja, je v tem smislu družbi Bricmate ustrezno odgovorila v dopisih, ki ju ji je poslala 1. in 27. julija 2011. Iz uvodnih izjav od 144 do 146 začasne uredbe in iz uvodnih izjav 174 in 175 Uredbe št. 917/2011 je prav tako razvidno, da sta instituciji Unije to vprašanje preučili. Zlasti iz zadnjenavedenih uvodnih izjav je razvidno, da so zadevni izdelki zamenljivi in da so uvoznikom Unije na voljo številni nadomestni viri, saj se keramične ploščice, kot so te, ki so predmet dampinga, proizvajajo tudi v drugih državah. Zato je treba ugotoviti, da so bili elementi, ki jih je posredovala družba Bricmate, ustrezno preučeni.
V teh okoliščinah instituciji Unije nista kršili obveznosti obrazložitve, niti členov 17 in 20(1) osnovne uredbe, niti pravice družbe Bricmate do obrambe.
Glede na vse navedene ugotovitve je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da pri njegovi preučitvi ni bil ugotovljen noben element, ki bi vplival na veljavnost Uredbe št. 917/2011.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:

Pri preučitvi vprašanja za predhodno odločanje ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 917/2011 z dne 12. septembra 2011 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz keramičnih ploščic s poreklom iz Ljudske republike Kitajske.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: švedščina.