CELEX: 62012CJ0196
Ieškinys dėl neveikimo
Kasmetinis Europos Sąjungos pareigūnų ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų atlyginimų ir pensijų tikslinimas
Pareigūnų tarnybos nuostatai
Korekcinių koeficientų tikslinimas
Tarybos sprendimas
Atsisakymas priimti Komisijos pasiūlymą
Veiksmų nesiėmimas
Nepriimtinumas

Savo ieškiniu Europos Komisija Teisingumo Teismo prašo pripažinti, kad nepriimdama Komisijos pasiūlymo dėl Tarybos reglamento, kuriuo nuo 2011 m. liepos 1 d. tikslinamas Europos Sąjungos pareigūnų ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų darbo užmokestis ir pensijos bei jiems taikytini korekciniai koeficientai (KOM(2011) 820 galutinis, toliau – reglamento pasiūlymas), Europos Sąjungos Taryba neįvykdė pareigų, kurios jai tenka pagal Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatus, nustatytus 1968 m. vasario 29 d. Tarybos reglamentu (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68, nustatančiu Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygas bei Komisijos pareigūnams laikinai taikomas specialias priemones (
OL L 56, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 2 t., p. 5), iš dalies pakeistu 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 1080/2010 (
OL L 311, p. 1
; redakcija po 2012 m. birželio 5 d. paskelbto klaidų ištaisymo,
OL L 144, p. 48
, toliau – Pareigūnų tarnybos nuostatai).
Teisinis pagrindas
Pareigūnų tarnybos nuostatų 65 straipsnyje numatyta:
„1.   Taryba kiekvienais metais peržiūri Sąjungos pareigūnų ir kitų tarnautojų atlyginimus. Atsižvelgiant į jungtinę Komisijos ataskaitą, pagrįstą jungtiniu indeksu, kurį susitarimu su valstybių narių nacionalinėmis statistikos tarnybomis nustatė Sąjungos statistikos tarnyba, peržiūrima rugsėjo mėnesį; tas indeksas atspindi liepos 1 d. situaciją kiekvienoje Sąjungos šalyje.
Peržiūrint Taryba apsvarsto, ar, kaip dalis Sąjungos ekonomikos ir socialinės politikos, atlyginimas turėtų būti patikslintas. Ypač reikia atsižvelgti į bet kokį atlyginimų padidėjimą viešojoje tarnyboje ir priėmimo į darbą poreikius.
2.   Jeigu iš esmės pasikeičia pragyvenimo išlaidos, Taryba per du mėnesius nusprendžia, kaip turėtų būti tikslinami korekciniai koeficientai ir, prireikus, turėtų juos taikyti atgaline data.
3.   Šiame straipsnyje [Taikydama šį straipsnį] Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, sprendžia kvalifikuota balsų dauguma, kaip numatyta [ESS] 16 straipsnio 4 ir 5 dalyse.“
Pareigūnų tarnybos nuostatų 82 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad jeigu Taryba pagal 65 straipsnio 1 dalį nusprendžia koreguoti atlyginimus, tokios pačios korekcijos taikomos ir pensijoms.
Remiantis Pareigūnų tarnybos nuostatų 65a straipsniu, 64 ir 65 straipsnių įgyvendinimo taisyklės išdėstytos Pareigūnų tarnybos nuostatų XI priede.
Pareigūnų tarnybos nuostatų XI priedo 1 straipsnyje, esančiame šio priedo I skyriaus 1 skirsnyje, numatyta, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų 65 straipsnio 1 dalyje numatytos peržiūros tikslais Eurostatas kiekvienais metais iki spalio pabaigos parengia pranešimą apie pragyvenimo išlaidų Briuselyje (Belgija) kitimą (tarptautinis Briuselio indeksas), apie pragyvenimo išlaidų ne Briuselyje kitimą (ekonominiai paritetai ir išvestiniai indeksai) ir apie aštuonių valstybių narių centrinės valdžios valstybės tarnautojų darbo užmokesčių perkamosios galios kitimą (specifiniai rodikliai).
Remiantis Pareigūnų tarnybos nuostatų XI priedo 1 skyriaus 2 skirsnio „Kasmetinio atlyginimų ir pensijų patikslinimo tvarka“ 3 straipsniu:
„1.   Pagal Tarnybos nuostatų 65 straipsnio 3 dalį Taryba Komisijos pasiūlymu ir remdamasi šio priedo 1 skirsnyje nustatytais kriterijais, iki kiekvienų metų pabaigos priima sprendimą dėl atlyginimų ir pensijų tikslinimo, įsigaliojantį nuo liepos 1 d.
2.   Patikslinimo dydis nustatomas tarptautinį Briuselio indeksą padauginant iš specifinio rodiklio. Patikslinimas atliekamas neto verte ir išreiškiamas vienodu bendru procentiniu dydžiu.
<...>
5.   Belgijoje ir Liuksemburge netaikomi jokie korekciniai koeficientai. Korekciniai koeficientai, taikomi:
a)
Europos Sąjungos pareigūnų, dirbančių kitose valstybėse narėse ir tam tikrose kitose darbo vietose, darbo užmokesčiams,
b)
<...> [pareigūnų] pensijų, mokamų kitose valstybėse narėse, daliai, atitinkančiai iki 2004 m. gegužės 1 d. įgytas teises,
nustatomi pagal šio priedo 1 straipsnyje minėtų atitinkamų ekonominių paritetų tarpusavio santykius ir keitimo kursus, Tarnybos nuostatų 63 straipsnyje nustatytus atitinkamoms šalims.
<...>“
Pareigūnų tarnybos nuostatų XI priedo 5 skyrius pavadintas „Išlyga dėl išimtinių atvejų“. Šį skyrių sudaro vienintelis 10 straipsnis, kuriame nustatyta:
„Jeigu staiga labai pablogėja Sąjungos ekonominė ir socialinė padėtis, įvertinta atsižvelgiant į objektyvius duomenis, kuriuos šiuo tikslu pateikė Komisija, ji pateikia atitinkamus pasiūlymus, dėl kurių Europos Parlamentas ir Taryba priima sprendimą [SESV] 336 straipsnyje nustatyta tvarka.“
Pagal minėto priedo 15 straipsnio 1 dalį šio priedo nuostatos taikomos nuo 2004 m. liepos 1 d. iki 2012 m. gruodžio 31 d.
Ginčo aplinkybės
Konstatavusi, kad dėl neseniai Sąjungoje įvykusios finansų ir ekonomikos krizės „netikėtai labai pablogėjo ekonominė ir socialinė padėtis Sąjungoje“, kaip tai suprantama pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XI priedo 10 straipsnį, 2010 m. gruodžio mėn. Taryba paprašė Komisijos remiantis šiuo 10 straipsniu laiku pateikti atitinkamus pasiūlymus, kad Europos Parlamentas ir Taryba galėtų juos išnagrinėti ir priimti iki 2011 m. pabaigos.
Atsakydama į šį prašymą, 2011 m. liepos 13 d. Komisija pateikė Tarybai Ataskaitą dėl išlygos dėl išimtinių atvejų (Pareigūnų tarnybos nuostatų XI priedo 10 straipsnis) (KOM(2011) 440 galutinis), kurioje, remdamasi penkiolika rodiklių ir Europos ekonominėmis prognozėmis, kurias jos Ekonomikos ir finansų reikalų generalinis direktoratas paskelbė 2011 m. gegužės 13 d., ji padarė išvadą, kad nereikia teikti pasiūlymo pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XI priedo 10 straipsnį.
Išnagrinėjus šią ataskaitą Taryboje kilo diskusijų, todėl ji vėl paprašė Komisijos įgyvendinti minėtą 10 straipsnį ir laiku pateikti atitinkamą pasiūlymą dėl atlyginimų tikslinimo.
Atsakydama į šį prašymą Komisija priėmė 2011 m. lapkričio 24 d. komunikatą KOM(2011) 829 galutinis, kuriuo pateikiama papildomos informacijos, susijusios su ataskaita KOM(2011) 440 galutinis, grindžiamą Europos ekonominėmis prognozėmis, kurias jos Ekonomikos ir finansų reikalų generalinis direktoratas pranešė 2011 m. lapkričio 10 d. Komisija vėl padarė išvadą, kad Sąjungoje nesusiklostė išimtinis atvejis, kaip tai suprantama pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XI priedo 10 straipsnį, ir kad todėl ji negali taikyti išlygos dėl išimtinių atvejų.
Tą pačią dieną Komisija pateikė reglamento pasiūlymą ir pridėjo prie jo aiškinamąjį memorandumą. Remiantis Pareigūnų tarnybos nuostatų XI priedo 3 straipsnyje numatytu „įprastu“ metodu buvo pasiūlyta darbo užmokestį tikslinti 1,7 %.
Taryba 2011 m. gruodžio 19 d. Sprendimu 2011/866/ES dėl Komisijos pasiūlymo dėl Tarybos reglamento, kuriuo nuo 2011 m. liepos 1 d. tikslinamas Europos Sąjungos pareigūnų ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų darbo užmokestis ir pensijos bei jiems taikytini korekciniai koeficientai (
OL L 341, p. 54
), nusprendė „nepriimti [reglamento] pasiūlymo“, remdamasi, be kita ko, šiais motyvais:
„(8)
<...> Taryba yra įsitikinusi, kad dėl Sąjungą apėmusios finansų ir ekonomikos krizės, dėl kurios didelis valstybių narių skaičius atlieka didelio masto fiskalinį koregavimą,
inter alia
, nacionalinių pareigūnų darbo užmokesčių tikslinimus, netikėtai smarkiai pablogėjo ekonominė ir socialinė padėtis Sąjungoje;
<...>
(13)
atsižvelgdama į visa tai, Taryba laikosi nuomonės, kad Komisijos pozicija dėl to, ar esama netikėto smarkaus ekonominės ir socialinės padėties pablogėjimo, ir jos atsisakymas pateikti pasiūlymą pagal Tarnybos nuostatų XI priedo 10 straipsnį yra grindžiami akivaizdžiai nepakankamais ir klaidingais pagrindais;
(14)
<...> Teisingumo Teismas byloje [kurioje priimtas 2010 m. lapkričio 24 d. Sprendimas
Komisija prieš Tarybą
(
C-40/10, Rink. p. I-12043
)] nusprendė, kad Tarnybos nuostatų XI priedo taikymo metu 10 straipsnyje numatyta procedūra yra vienintelė galimybė atsižvelgti į ekonomikos krizę tikslinant darbo užmokestį, Taryba, norėdama krizės metu taikyti šį straipsnį, turėjo sulaukti Komisijos pasiūlymo;
(15)
Taryba yra įsitikinusi, kad, atsižvelgiant į Tarnybos nuostatų XI priedo 10 straipsnį ir [ESS] 13 straipsnio 2 dalies antrame sakinyje įtvirtintą lojalaus institucijų bendradarbiavimo pareigą, Komisija buvo įpareigota Tarybai pateikti atitinkamą pasiūlymą. Komisijos išvados ir jos nesugebėjimas pateikti tokį pasiūlymą yra pareigos neįvykdymas;
(16)
kadangi Taryba gali veikti tik Komisijos pasiūlymu, Komisijos teisingų išvadų, remiantis įrodymais, nepriėmimas ir pasiūlymo nepateikimas pagal Tarnybos nuostatų XI priedo 10 straipsnį užkirto kelią Tarybai teisingai reaguoti į netikėtą smarkų ekonominės ir socialinės padėties pablogėjimą priimant aktą pagal Tarnybos nuostatų XI priedo 10 straipsnį.“
Remdamasi SESV 263 straipsniu Komisija pareiškė ieškinį dėl Sprendimo 2011/866 panaikinimo byloje, kurioje priimtas 2013 m. lapkričio 19 d. Sprendimas
Komisija prieš Tarybą
(C‑63/12), ir adresavo Tarybai pirmininkaujančiai valstybei narei 2012 m. sausio 25 d. laišką, kuriuo paragino Tarybą per du mėnesius nuo šio laiško gavimo priimti reglamento pasiūlymą; 2012 m. vasario 20 d. šis laiškas buvo įregistruotas Tarybos sekretoriate. Taryba „susipažino“ su šiuo laišku.
Šalių reikalavimai ir procesas Teisingumo Teisme
Komisija Teisingumo Teismo prašo:
—
pripažinti, kad nepriimdama reglamento pasiūlymo Taryba pažeidė jai pagal Pareigūnų tarnybos nuostatus tenkančias pareigas, ir
—
priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.
Taryba Teisingumo Teismo prašo atmesti ieškinį ir priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
2012 m. rugsėjo 4 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartimi Parlamentui buvo leista įstoti į bylą palaikyti Komisijos reikalavimų, o Vokietijos Federacinei Respublikai, Ispanijos Karalystei, Nyderlandų Karalystei ir Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei leista įstoti į bylą palaikyti Tarybos reikalavimų.
Dėl ieškinio
Komisija teigia, kad šis ieškinys dėl neveikimo pareikštas atsargumo sumetimais tam atvejui, jei Tarybos elgesys būtų pripažintas atsisakymu imtis veiksmų, be kita ko, dėl korekcinių koeficientų tikslinimo, ir jei nagrinėdamas dėl Sprendimo 2011/866 pareikštą ieškinį dėl panaikinimo Teisingumo Teismas šio sprendimo nepripažintų kaip akto, kurį galima ginčyti.
Komisija teigia, kad, vadovaujantis prielaida, jog šis sprendimas nėra „tikras“ atsisakymas priimti reglamento pasiūlymą, Taryba pažeidė jai pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XI priedo 3 straipsnio 1 dalį tenkančią pareigą imtis veiksmų, t. y. pareigą priimti Komisijos pateiktą pasiūlymą iki einamųjų metų pabaigos. Nepateikus pasiūlymo pagal šio priedo 10 straipsnį, neįvykdyta formali šio straipsnio taikymo sąlyga, todėl, remiantis minėtu 2010 m. lapkričio 24 d. Sprendimu
Komisija prieš Tarybą
, Taryba privalėjo priimti minėtu 3 straipsniu grindžiamą reglamento pasiūlymą.
Pagal SESV 265 straipsnio pirmą pastraipą Sąjungos institucija gali kreiptis į Teisingumo Teismą siekdama, kad būtų nustatyta, jog Taryba, pažeisdama Sutartis, nesiėmė atitinkamų veiksmų.
Tokio tipo ieškinys grindžiama idėja, kad dėl vienos institucijos neteisėto neveikimo kitos institucijos gali kreiptis į Teisingumo Teismą, kad šis konstatuotų, jog veiksmų nesiėmimas prieštarauja ESV sutarčiai. Minėtame straipsnyje numatytas neveikimas pasireiškia veiksmų nesiėmimu ar pozicijos neapibrėžimu, o ne akto, kuris skiriasi nuo to, kurio ieškovas pageidavo ar kurį laikė būtinu, priėmimu (šiuo klausimu žr., be kita ko, 1992 m. lapkričio 24 d. Sprendimo
Buckl ir kt. prieš Komisiją
,
C-15/91 ir C-108/91, Rink. p. I-6061
, 17 punktą ir 1993 m. vasario 16 d. Sprendimo
ENU prieš Komisiją
,
C-107/91, Rink. p. I-599
, 10 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Nagrinėjamoje byloje Taryba išreiškė poziciją dėl reglamento pasiūlymo priimdama Sprendimą 2011/866, t. y. aktą, kurį pagal SESV 263 straipsnį galima ginčyti, kaip Teisingumo Teismas nusprendė minėto 2013 m. lapkričio 19 d. Sprendimo
Komisija prieš Tarybą
29–33 punktuose.
Iš tiesų, siekdama išreikšti savo poziciją dėl minėto pasiūlymo, Taryba formaliai priėmė „sprendimą“ ir šis sprendimas buvo paskelbtas
Europos Sąjungos oficialiojo leidinio
L serijoje, kurioje skelbiami Sąjungos teisės aktai.
Be to, Sprendimo 2011/866 konstatuojamosiose dalyse Taryba nurodė, kad, atsižvelgiant į esamą finansų ir ekonomikos krizę, Komisija privalėjo pateikti atitinkamą pasiūlymą, remdamasi Pareigūnų tarnybos nuostatų XI priedo 10 straipsnyje numatyta išlyga dėl išimtinių atvejų.
Vadinasi, Taryba ne atsisakė imtis veiksmų dėl šio priedo 3 straipsniu grindžiamo reglamento pasiūlymo, bet iš esmės jį atmetė.
Ši pozicija buvo išreikšta dėl viso reglamento pasiūlymo, įskaitant korekcinių koeficientų tikslinimą, nors Taryba atskirai nepaaiškino motyvų, dėl kurių ji atsisakė patikslinti korekcinius koeficientus.
Iš tiesų, pirma, Sprendimo 2011/866 pavadinime ir jo rezoliucinėje dalyje minimas visas reglamento pasiūlymo pavadinimas.
Antra, Pareigūnų tarnybos nuostatų XI priedo 10 straipsnyje numatyta išlyga dėl išimtinių atvejų ir Sprendimo 2011/866 motyvas, pagrįstas tuo, kad Komisija turėjo pateikti pasiūlymą pagal 10 straipsnį, užuot pateikusi reglamento pasiūlymą pagal minėto priedo 3 straipsnį, apima visą kasmetinį atlyginimų ir pensijų tikslinimą, t. y. ir bendro atlyginimų ir pensijų dydžio tikslinimą, ir korekcinių koeficientų tikslinimą, kaip Teisingumo Teismas nurodė minėto 2013 m. lapkričio 19 d. Sprendimo
Komisija prieš Tarybą
90–95 ir 100–103 punktuose.
Šiomis aplinkybėmis SESV 265 straipsnyje numatytos sąlygos neįvykdytos.
Vadinasi, ieškinį dėl neveikimo reikia atmesti kaip nepriimtiną.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi Taryba prašė priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas, o ši pralaimėjo bylą, ji turi šias išlaidas padengti. Pagal 140 straipsnio 1 dalies nuostatas į bylą įstojusios valstybės narės ir institucijos pačios padengia savo išlaidas.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (didžioji kolegija) nusprendžia:

1.
Atmesti ieškinį.

2.
Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

3.
Vokietijos Federacinė Respublika, Ispanijos Karalystė, Nyderlandų Karalystė, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė ir Europos Parlamentas padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: prancūzų.