CELEX: 62009TJ0427
Kopienas preču zīme
Atcelšanas process
Kopienas vārdiska preču zīme "CENTROTHERM"
Preču zīmes faktiska izmantošana
Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts

Tiesvedības priekšvēsture
1999. gada 7. septembrī persona, kas iestājusies lietā –
Centrotherm Systemtechnik GmbH
, Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) iesniedza Kopienas preču zīmes reģistrācijas
pieteikumu, pamatojoties uz grozīto Padomes 1993. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994,
L 11, 1. lpp.) (aizstāta ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulu (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.)).
Reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir vārdisks apzīmējums “CENTROTHERM”.
Preces un pakalpojumi, attiecībā uz kuriem ir pieteikta reģistrācija, ietilpst 11., 17., 19. un 42. klasē atbilstoši pārskatītajam
un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas
vajadzībām un attiecībā uz katru no šīm klasēm atbilst šādam aprakstam:
–        11. klase: “Apkures izvadcaurules, dūmvadi, apkures katlu caurules; gāzes radziņu uzlikas; apkures, gaisa kondicionēšanas,
tvaika ražošanas, žāvēšanas un ventilācijas iekārtu mehānisma detaļas; gaisa filtrēšanas aparāti un to detaļas; gāzes iekārtu
mehānisma detaļas; krāni cauruļu sistēmām; dūmvadu šīberi”;
–        17. klase: “Cauruļu savienojumi, cauruļu uzmavas, izvadcauruļu armatūra, caurules, minētie nemetāliskie izstrādājumi; savienojumi,
šuvju aizdarīšanas materiāli; drīvēšanas, blīvēšanas un izolācijas materiāli; daļēji apstrādātas plastmasas; plastmasas izstrādājumi,
kas iekļauti 17. klasē”;
–        19. klase: “Būvmateriāli; caurules, kanalizācija, it īpaši būvniecības vajadzībām; kanalizācija, derivācijas caurules; būvniecības
armatūra; sienu pārseguma materiāli, apšuvumi būvniecības apšuvumi, apšuvumi; dūmvadu plāksnes; dūmvadu caurules, dūmtveri,
kamīnu dzegas, minētie nemetāliskie izstrādājumi”;
–        42. klase: “Konsultācijas būvniecībā, būvniecības plānošana, inženiera pakalpojumi, projektu tehniskā plānošana, inženieru
darbi (ekspertīzes)”.
2001. gada 19. janvārī preču zīme “CENTROTHERM” tika reģistrēta kā Kopienas preču zīme attiecībā uz iepriekš 3. punktā minētajām
precēm un pakalpojumiem.
2007. gada 7. februārī prasītāja –
centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG
, atbilstoši Regulas Nr. 40/94 15. pantam un 50. panta 1. punkta a) apakšpunktam (tagad – Regulas Nr. 207/2009 15. pants un
51. panta 1. punkta a) apakšpunkts) iesniedza ITSB pieteikumu par preču zīmes “CENTROTHERM” atcelšanu attiecībā uz visām reģistrētajām
precēm un pakalpojumiem.
2007. gada 15. februārī personai, kas iestājusies lietā, tika darīts zināms pieteikums par atcelšanu un tā tika lūgta trīs
mēnešu laikā iesniegt iespējamos apsvērumus un pierādījumus par strīdus preču zīmes faktisko izmantošanu.
Savos 2007. gada 11. maija apsvērumos persona, kas iestājusies lietā, apstrīdēja pieteikumu par atcelšanu un, lai pierādītu
savas preču zīmes faktisko izmantošanu, iesniedza šādus pierādījumus
–        četrpadsmit digitālās fotogrāfijas;
–        četrus faktūrrēķinus;
–        paziņojumu ar nosaukumu “eidesstattliche Vericherung” (apstiprināts paziņojums), ko sagatavojis W. kungs, rīkojoties kā personas,
kas iestājusies lietā, pārvaldnieks.
Persona, kas iestājusies lietā, paziņoja, ka tās rīcībā ir vairākas citas faktūrrēķinu kopijas, kuras tā sākotnēji atteicās
iesniegt konfidencialitātes apsvērumu dēļ. Apstiprinot, ka tā var iesniegt citus dokumentus, tā lūdza ITSB Anulēšanas nodaļu
veikt atbilstošu procesuālo darbību gadījumā, ja tā vēlas, lai lietas materiāliem tiktu pievienoti citi pierādījumi un individuālie
dokumenti.
2007. gada 30. oktobrī Anulēšanas nodaļa paziņoja par preču zīmes “CENTROTHERM” atcelšanu, konstatējot, ka personas, kas iestājusies
lietā, iesniegtie pierādījumi nav pietiekami, lai pierādītu minētās preču zīmes faktisko izmantošanu.
2007. gada 14. decembrī persona, kas iestājusies lietā, iesniedza apelācijas sūdzību par šo lēmumu, kuru ITSB Apelāciju ceturtā
padome ar 2009. gada 25. augusta lēmumu daļēji apmierināja (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”).
Apelāciju padome atcēla Anulēšanas nodaļas lēmumu un noraidīja pieteikumu par atcelšanu attiecībā uz 11. klasē ietilpstošajām
precēm “apkures izvadcaurules, dūmvadi, apkures katlu caurules; gāzes radziņu uzlikas; apkures iekārtu mehānisma detaļas;
gāzes iekārtu mehānisma detaļas; krāni cauruļu sistēmām; dūmvadu šīberi”, 17. klasē ietilpstošajām precēm “cauruļu savienojumi;
cauruļu uzmavas, izvadcauruļu armatūra, caurules, minētie nemetāliskie izstrādājumi” un 19. klasē ietilpstošajām precēm “caurules,
kanalizācija, it īpaši būvniecības vajadzībām; derivācijas caurules; dūmvadu caurules”. Pārējā daļā Apelāciju padome apelācijas
sūdzību noraidīja.
Apelāciju padome it īpaši uzskatīja, ka ir iesniegts pierādījums par preču zīmes “CENTROTHERM” faktisko izmantošanu piecu
gadu laikposmā pirms pieteikuma par atcelšanu iesniegšanas, proti, 2007. gada 7. februāra (turpmāk tekstā – “atbilstošais
laikposms”) attiecībā uz iepriekš 11. punktā minētajām precēm, jo personas, kas iestājusies lietā, iesniegtās fotogrāfijas
pierādot preču zīmes izmantošanas raksturu un to, ka minētās preces tika pārdotas ar strīdus preču zīmi.
Lietas dalībnieku prasījumi
Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–        atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, kurā ir noraidīts pieteikums par preču zīmes “CENTROTHERM” atcelšanu;
–        piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
ITSB un personas, kas iestājusies lietā, prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–        noraidīt prasību;
–        piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Juridiskais pamatojums

Lietas dalībnieku argumenti
Pamatojot savu prasību, prasītāja izvirza vienu pamatu saistībā ar kļūdainu pierādījumu vērtējumu. Uzskatot, ka personas,
kas iestājusies lietā, iesniegtie pierādījumi ir pietiekami, lai pierādītu strīdus preču zīmes faktisko izmantošanu, Apelāciju
padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunktu, kā arī grozītās Komisijas 1995. gada 13. decembra
Regulas (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Regulu Nr. 40/94 (OV L 303, 1. lpp.) 40. noteikuma 5. punktu un 22. noteikuma 2. un
3. punktu.
Prasītāja uzskata, ka Apelāciju padomes veiktajā vērtējumā nav ņemtas vērā atbilstošajās tiesību normās un judikatūrā izvirzītās
prasības, proti, pierādījums par preču zīmes izmantošanas raksturu, vietu, ilgumu un apjomu. Būtībā prasītāja apgalvo, ka
fotogrāfijas nav datētas, ka faktūrrēķinos nav minēta strīdus preču zīme, bet gan personas, kas iestājusies lietā, sabiedrības
nosaukums (firma), ka personas, kas iestājusies lietā, pārvaldnieka apstiprinātajam paziņojumam nav pierādījumu spēka un ka,
vērtējot kopumā, šie dažādie pierādījumi neļauj konstatēt, ka fotogrāfijās attēlotās preces ir tikušas laistas tirgū atbilstošajā
laikposmā.
ITSB apstrīd prasītājas argumentus un norāda, ka, lai gan lietas materiālos esošie dokumenti, aplūkoti atsevišķi, neveido
adekvātus pierādījumus par faktisko izmantošanu, tie, aplūkoti kopumā, neapšaubāmi norāda uz strīdus preču zīmes izmantošanu,
kas ir jākvalificē kā faktiskā izmantošana.
Persona, kas iestājusies lietā, arī apstrīd prasītājas argumentus. Lai gan atzīstot, ka lietas materiālos esošās fotogrāfijas
ir tikušas uzņemtas pēc atbilstošā laikposma, tā uzskata, ka ir pārmērīgi prasīt preču zīmes īpašniekam iesniegt preču, kas
pārdotas pirms vairākiem mēnešiem, pat vairākiem gadiem, fotogrāfijas, turklāt tādas, uz kurām ir norādīts to uzņemšanas datums
atbilstošajā laikposmā. Tas ļautu domāt, ka preču zīmes īpašnieks regulāri piesardzības dēļ fotografē visas savas preces un
arhivē šīs fotogrāfijas, lai atcelšanas procesa gadījumā varētu tās iesniegt. Persona, kas iestājusies lietā, uzskata, ka
šāda prasība nav reāla.
Turklāt persona, kas iestājusies lietā, uzsver attiecīgā tirgus raksturīgās īpašības. Šajā ziņā tā norāda, ka ar tās preču
zīmi aizsargātās preces un pakalpojumi tiek pārdoti nevis gala patērētājam, bet būvniecības uzņēmumiem. Tie galvenokārt tiek
pārdoti nevis mazumtirdzniecībā vai internetā, bet tieši piedāvājot un piegādājot komerciālajiem klientiem. Tas nozīmējot,
ka ar preču zīmi “CENTROTHERM” aptvertās preces tiek mazāk reklamētas laikrakstos, žurnālos, radio, televīzijā vai internetā
nekā specializētajos gadatirgos un prospektos, mārketinga vēstulēs un personas, kas iestājusies lietā, faktūrrēķinos. Preču
zīme galvenokārt tiekot izmantota, piestiprinot to uz precēm un to iesaiņojuma, proti, uz kartona un uz preču paliktņiem.
Persona, kas iestājusies lietā, uzskata, ka attiecīgajā tirgū nav pierasts izmantot un veicināt ļoti daudzas preču zīmes.
Lai gan patēriņa preču pircējam parasti esot pieejamas ļoti daudzas vienāda rakstura preces, ko piedāvā ļoti daudzi dažādi
piegādātāji, un tam esot jāorientējas pēc dažādām preču zīmēm, attiecīgo preču pircēji izskatāmajā lietā ilgstošā laikposmā
pērkot plašu preču un papildu elementu un pakalpojumu klāstu galvenokārt no viena piegādātāja. Persona, kas iestājusies lietā,
uzskata, ka šī iemesla dēļ parasti pietiek ar sabiedrības nosaukumu vai firmas zīmi, lai, izmantojot preču zīmi, atšķirtu
visu preču klāstu.

Vispārējās tiesas vērtējums
Vispirms ir jāatgādina process un mērķis, ko īsteno, piemērojot atcelšanu kā sankciju, kā arī principi, kas nosaka darbības
ar pierādījumiem atcelšanas procesā.
No Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta pirmās daļas un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta izriet, ka Kopienas preču zīmes
īpašnieka tiesības paziņo par atceltām, pamatojoties uz ITSB iesniegtu attiecīgu iesniegumu, ja nepārtrauktā piecu gadu ilgā
laikā preču zīme nav patiesi [faktiski] izmantota Eiropas Savienībā saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, [attiecībā] uz ko
tā ir reģistrēta, un nav pamatotu iemeslu tās neizmantošanai.
Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punktā ir paredzēts, ka ITSB gadījumā, ja ir iesniegts pieteikums par atcelšanu, piešķir
preču zīmes īpašniekam laiku, kurā tas sniedz preču zīmes izmantošanas pierādījumu. Ja paredzētajā laikā netiek sniegts pierādījums,
Kopienas preču zīme tiek pasludināta par atceltu. Saskaņā ar Regulas Nr. 2868/95 22. noteikuma 3. punktu, kas, pamatojoties
uz šīs pašas regulas 40. noteikuma 5. punktu, ir piemērojams attiecībā uz pieteikumiem par atcelšanu, preču zīmes izmantošanas
pierādījums ir jāsniedz par tās izmantošanas vietu, laiku, apjomu un raksturu.
Prasības, saskaņā ar kuru preču zīmei ir jābūt faktiski izmantotai, lai tā tiktu aizsargāta saskaņā ar Savienības tiesībām,
ratio legis
ir ietverts faktā, ka ITSB reģistru nevar pielīdzināt stratēģiskai un statiskai iesniegšanai, kas neaktīvam [tiesību] īpašniekam
piešķir likumīgu monopolu uz neierobežotu laiku. Gluži pretēji, kā arī atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 desmitajam apsvērumam
minētajam reģistram ir ticami jāatspoguļo norādes, ko uzņēmēji faktiski izmanto tirgū, lai nošķirtu savas preces un pakalpojumus
ekonomiskajā jomā (šajā ziņā un pēc analoģijas skat. Tiesas 2004. gada 27. janvāra rīkojumu lietā C‑259/02
La Mer Technology
,
Recueil
, I‑1159. lpp., 18.–22. punkts).
Saskaņā ar judikatūru preču zīme ir faktiski izmantota, ja tā izmantota atbilstoši savai pamata funkcijai garantēt to preču
vai pakalpojumu identitāti, attiecībā uz kuriem tā ir reģistrēta, lai radītu vai saglabātu šo preču vai pakalpojumu noietu,
izslēdzot simboliska rakstura izmantošanu, kuras vienīgais mērķis ir saglabāt ar preču zīmi piešķirtās tiesības. Turklāt noteikums
attiecībā uz faktisko izmantošanu prasa, lai šī preču zīme, kas ir aizsargāta konkrētajā teritorijā, tiktu izmantota publiski
un ārēji (skat. Vispārējās tiesas 2007. gada 27. septembra spriedumu lietā T‑418/03
La Mer Technology
/ITSB –
Laboratoires Goëmar
(“LA MER”), Krājumā nav publicēts, kopsavilkums – Krājums, II‑125.* lpp., 54. punkts un tajā minētā judikatūra).
Lai gan faktiskas izmantošanas jēdziens tātad nepieļauj jebkādu minimālu un nepietiekamu izmantošanu, lai varētu uzskatīt,
ka preču zīme ir faktiski izmantota konkrētajā tirgū, tomēr prasība par faktisko izmantošanu neparedz ne vērtēt komerciālo
veiksmīgumu, ne kontrolēt uzņēmuma ekonomisko stratēģiju, ne arī rezervēt preču zīmju aizsardzību vienīgi kvantitatīvi būtiskai
komerciālai izmantošanai (Vispārējās tiesas 2006. gada 23. februāra spriedums lietā T‑194/03
Il Ponte Finanziaria
/ITSB –
Marine Enterprise Projects
(“BAINBRIDGE”), Krājums, II‑445. lpp., 32. punkts).
Precīzāk, lai izskatāmajā lietā pārbaudītu attiecīgās preču zīmes faktiskās izmantošanas raksturu, ir jāveic visaptverošs
vērtējums, ņemot vērā visus faktorus, kam ir nozīme izskatāmajā lietā. Šāds vērtējums ir jābalsta kopumā uz visiem faktiem
un apstākļiem, kas ir atbilstoši, lai noskaidrotu tās patieso komerciālo izmantošanu, it īpaši izmantošanu, ko attiecīgajā
ekonomiskajā sektorā uzskata par pamatotu, lai uzturētu vai radītu tirgus daļas ar preču zīmi aizsargātajām precēm vai pakalpojumiem,
šo preču vai pakalpojumu raksturu, tirgus raksturojumu, preču zīmes izmantošanas apjomu un biežumu (iepriekš minētais spriedums
lietā
LA MER
, 53.–55. punkts un tajos minētā judikatūra).
Attiecībā uz apjomu, kādā tikusi izmantota attiecīgā preču zīme, it īpaši ir jāņem vērā, pirmkārt, visu izmantošanas darījumu
komerciālais apjoms un, otrkārt, laikposma, kurā ir notikuši šie izmantošanas darījumi, ilgums, kā arī šo darījumu biežums
(skat. iepriekš minēto spriedumu lietā
LA MER
, 56. punkts un tajā minētā judikatūra). Šis vērtējums nozīmē noteiktu savstarpējo saistību starp vērā ņemamajiem faktoriem.
Tā ar minēto preču zīmi pārdoto preču vai pakalpojumu nelielo apjomu var kompensēt šīs preču zīmes izmantošanas augstā intensitāte
vai zināms pastāvīgums šīs preču zīmes izmantošanas laikā un otrādi (skat. iepriekš minēto spriedumu lietā
LA MER
, 57. punkts un tajā minētā judikatūra).
Tomēr, jo mazāks ir preču zīmes izmantošanas komerciālais apjoms, jo vairāk papildu pierādījumu ir jāsniedz preču zīmes īpašniekam,
lai izkliedētu iespējamās šaubas par attiecīgās preču zīmes faktisko izmantošanu (Vispārējās tiesas 2011. gada 18. janvāra
spriedums lietā T‑382/08
Advance Magazine Publishers
/ITSB –
Capela & Irmãos
(“VOGUE”), Krājumā nav publicēts, kopsavilkums – Krājums, II‑2.* lpp., 31. punkts).
Turklāt preču zīmes faktisko izmantošanu nevar pierādīt ar varbūtībām vai pieņēmumiem, bet tā ir jābalsta uz konkrētiem un
objektīviem pierādījumiem par efektīvu un pietiekamu preču zīmes izmantošanu attiecīgajā tirgū (skat. iepriekš minēto spriedumu
lietā
LA MER
, 59. punkts un tajā minētā judikatūra).
Šo apsvērumu kontekstā ir jāvērtē, vai Apelāciju padome pamatoti ir uzskatījusi, ka personas, kas iestājusies lietā, sniegtie
pierādījumi pierāda preču zīmes “CENTROTHERM” faktisko izmantošanu attiecībā uz precēm, kas minētas iepriekš 11. punktā. Prasītāja
uzskata, ka Apelāciju padomes secinājumam nav pietiekama faktiskā pamata.
Izskatāmajā lietā pierādījumi, ko persona, kas iestājusies lietā, iesniegusi Anulēšanas nodaļai, lai pierādītu tās preču zīmes
faktisko izmantošanu, ir tās pārvaldnieka apstiprinātais paziņojums, četri faktūrrēķini un četrpadsmit digitālās fotogrāfijas.
Vispirms ir jākonstatē, ka no Apelāciju padomes argumentācijas neizriet, ka tās secinājums par faktiskās izmantošanas pierādīšanu
attiecībā uz iepriekš 11. punktā minētajām precēm būtu pamatots ar personas, kas iestājusies lietā, pārvaldnieka apstiprināto
paziņojumu. Kā tas izriet no apstrīdētā lēmuma 26.–30. punkta, Apelāciju padomes konstatējumu par to, ka ir pierādīta preču
zīmes “CENTROTHERM” faktiskā izmantošana, izraisīja savstarpējā saistība starp fotogrāfiju un četru faktūrrēķinu pierādījumu
spēku. Ar atsaucēm, kas apstrīdētā lēmuma 27. un 31. punktā veiktas attiecībā uz minēto paziņojumu, ir vienīgi norādīts uz
tā trūkumiem un papildu pierādījumu, kas apstiprinātu tā saturu, neesamību.
No tā izriet, ka ir jāpārbauda, vai fotogrāfiju un četru faktūrrēķinu visaptverošs vērtējums ļauj secināt, ka strīdus preču
zīme ir tikusi faktiski izmantota atbilstoši judikatūrā iedibinātajiem principiem, kas minēti iepriekš 25.–29. punktā.
Šajā ziņā ir jānorāda, ka attiecībā uz četriem faktūrrēķiniem trīs no tiem ir datēti ar 2006. gada jūliju un attiecas uz Dāniju,
Ungāriju un Slovākiju un viens no tiem ir datēts ar 2007. gada janvāri un attiecas uz Vāciju. Minēto faktūrrēķinu galvgalī
ir redzams vārds “centrotherm” un tam ir pievienots personas, kas iestājusies lietā, logo, kas pilda tās nosaukuma (firmas)
un pasta adreses funkciju.
Šie faktūrrēķini atklāj, ka persona, kas iestājusies lietā, ir pārdevusi dažādas preces, kas tiek izmantotas cauruļu labošanā
(caurules, uzmavas, apkures katlu savienojumu komplekti, leņķi tehniskās apkopes veikšanai, izvadcauruļu sistēmu slēptuves)
četriem klientiem par summu, kas, ieskaitot 2007. gada faktūrrēķinu, atbilst vismaz 0,03 % no apgrozījuma, kuru prasītājas
pārvaldnieks ir deklarējis kā realizētu 2006. gadā, veicot preču, ko aptver preču zīme “CENTROTHERM”, pārdošanu.
No tā izriet, ka persona, kas iestājusies lietā, procesā ITSB ir sniegusi pierādījumus par relatīvi nelieliem pārdošanas apjomiem
salīdzinājumā ar summu, kuru tās pārvaldnieks ir norādījis paziņojumā. Līdz ar to, pat gadījumā, ja Apelāciju padome būtu
ņēmusi vērā minēto paziņojumu, ir jākonstatē, ka lietas materiālos nav pietiekamu pierādījumu, kas pamatotu tā saturu attiecībā
uz pārdošanas vērtību. Turklāt, runājot par preču zīmes izmantošanas laika aspektu, minētie faktūrrēķini attiecas uz ļoti
īsu, pat ierobežotu laikposmu, proti, 2006. gada 12., 18. un 21. jūliju un 2007. gada 9. janvāri.
Attiecībā uz iesniegtajām fotogrāfijām ir jākonstatē, ka vienīgi septiņās no četrpadsmit fotogrāfijām ir skaidri redzama preču
zīme “CENTROTHERM”, proti:
–        kā uzdruka uz divām caurulēm;
–        kā uzdruka uz diviem priekšmetiem, kas šķietami ir cauruļu daļas;
–        kā uzlīme, kas piestiprināta uz priekšmeta, kas šķietami ir kravas paliktnis, un uz divām kastēm.
Četrās citās fotogrāfijās nekādi nav iespējams izšķirt strīdus preču zīmes pēdas.
Pēdējās trīs fotogrāfijās ir iespējams saskatīt preču zīmes “CENTROTHERM” pēdas, proti:
–        burtus “centroth” uz caurules atveres;
–        personas, kas iestājusies lietā, sabiedrības logo, kā arī nesalasāmu tekstu šī logo tuvumā, kas, iespējams, atbilst tekstam
iesniegto faktūrrēķinu galvgalī, uz caurules un priekšmeta, kas šķietami ir caurules atvere.
Neviena no šīm fotogrāfijām nav datēta, bet, kā ir izklāstīts iepriekš 18. punktā, persona, kas iestājusies lietā, tiesas
sēdes laikā atzina, ka šīs fotogrāfijas ir uzņemtas pēc atbilstošā laikposma. Turklāt minētās fotogrāfijas neļauj identificēt
preces, kas ir iesaiņotas uz kravas paliktņa un divās kastēs, uz kurām ir uzlīmes “CENTROTHERM”. Lai gan divas no šīm uzlīmēm
ietver norādi attiecībā uz cauruļu labošanu, ne fotogrāfijās, ne faktūrrēķinos nav ietverti elementi, kas ļautu secināt, kas
reāli atrodas šajos iesaiņojumos.
Tāpat neviens no preču numuriem, kas ir identificējami uz fotogrāfijām, neatbilst preču numuriem, kas ierakstīti personas,
kas iestājusies lietā, iesniegtajos faktūrrēķinos. No tā izriet, ka, pamatojoties uz iesniegtajām fotogrāfijām un faktūrrēķiniem,
nav iespējams secināt, ka persona, kas iestājusies lietā, atbilstošajā laikposmā patiešām ir izplatījusi preces un iesaiņojumus,
kas attēloti iesniegtajās fotogrāfijās.
Ir jāsecina, ka iepriekš 35.–42. punktā izklāstīto pierādījumu visaptverošs vērtējums neļauj spriest vai vismaz izdarīt pieļāvumus
vai pieņēmumus, ka strīdus preču zīme atbilstošajā laikposmā ir faktiski izmantota attiecībā uz iepriekš 11. punktā minētajām
precēm.
No tā izriet, ka Apelāciju padome ir pieļāvusi kļūdu, uzskatot, ka persona, kas iestājusies lietā, ir sniegusi pierādījumus
par preču zīmes “CENTROTHERM” faktisko izmantošanu attiecībā uz minētajām precēm.
Personas, kas iestājusies lietā, iepriekš 18.–20. punktā izklāstītie argumenti, saskaņā ar kuriem tirgus specifika būtībā
apgrūtinot pierādījumu savākšanu, nevar atspēkot šo secinājumu.
Pierādījumu metodes un līdzekļi, lai pierādītu preču zīmes faktisko izmantošanu, nav ierobežoti. Vispārējās tiesas secinājums,
saskaņā ar kuru izskatāmajā lietā nav pierādīta faktiskā izmantošana, neizriet no pierādījumu standartam izvirzītas pārmērīgi
augstas prasības, bet no fakta, ka persona, kas iestājusies lietā, ir izvēlējusies ierobežot pierādījumu iesniegšanu (skat.
iepriekš 8. punktu). Anulēšanas nodaļa ir saņēmusi zemas kvalitātes fotogrāfijas, kurās attēloti priekšmeti, kuru preču numuri
neatbilst precēm, kas ir tikušas pārdotas saskaņā ar nedaudzajiem iesniegtajiem faktūrrēķiniem. Turklāt minētie faktūrrēķini
aptver īsu laikposmu un atklāj pārdošanas darījumus, kuru vērtība ir minimāla salīdzinājumā ar apjomu, par kādu persona, kas
iestājusies lietā, apgalvo, ka ir veikusi pārdošanu. Tāpat ir jākonstatē, ka persona, kas iestājusies lietā, tiesas sēdē apgalvoja,
ka nav nekādas tiešas saiknes starp faktūrrēķiniem un fotogrāfijām, ko tā ir iesniegusi ITSB.
Tādēļ prasība ir jāapmierina.

Par tiesāšanās izdevumiem
Atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 87. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež
atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā ITSB spriedums ir
nelabvēlīgs, tam jāpiespriež atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus saskaņā ar tās prasījumiem. Tā kā personai, kas iestājusies
lietā, spriedums ir nelabvēlīgs, tā sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.
Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (sestā palāta)
nospriež:
1)
atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 25. augusta
lēmumu lietā R 6/2008‑4 daļā, kurā ir daļēji atcelts Anulēšanas nodaļas 2007. gada 30. oktobra lēmums;
2)
ITSB sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina
centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG
tiesāšanās izdevumus;
3)
Centrotherm Systemtechnik GmbH
sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.
Moavero Milanesi
Wahl
Soldevila Fragoso
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2011. gada 15. septembrī.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – vācu.