CELEX: 62011CJ0610
Apelācija
Atcelšanas process
Kopienas vārdiska preču zīme “CENTROTHERM”
Faktiska izmantošana
Pierādīšanas līdzekļi
Zvērestam pielīdzināms paziņojums
Pierādīšanas pienākums
Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas
Apelāciju padomē iesniegti papildu pierādījumi
Regula (EK) Nr. 207/2009
15., 51. un 76. pants
Regula (EK) Nr. 2868/95
40. noteikuma 5. punkts

Ar savu apelācijas sūdzību
Centrotherm Systemtechnik GmbH
(turpmāk tekstā – “
Centrotherm Systemtechnik
”) lūdz atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2011. gada 15. septembra spriedumu lietā
T-434/09
Centrotherm Systemtechnik
/ITSB -
centrotherm Clean Solutions
(“CENTROTHERM”) (Krājums, II-6227. lpp.
, turpmāk tekstā – “pārsūdzētais spriedums”), ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja tās prasību daļēji atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 25. augusta lēmumu lietā R 6/2008–4 (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”) attiecībā uz
centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG
(turpmāk tekstā – “
centrotherm Clean Solutions
”) ierosināto atcelšanas procesu pret Kopienas vārdisku preču zīmi “CENTROTHERM”, kuras īpašniece ir
Centrotherm Systemtechnik
.
Turklāt ir jānorāda, ka 2011. gada 15. septembrī Vispārējā tiesa taisīja arī spriedumu paralēlā lietā, kurā ir tie paši lietas dalībnieki un kuras priekšmets arī ir apstrīdētais lēmums, ar šo spriedumu lietā
T-427/09
centrotherm Clean Solutions
/ITSB -
Centrotherm Systemtechnik
(“CENTROTHERM”) (Krājums, II-6207. lpp.)
Vispārējā tiesa apmierināja
centrotherm Clean Solutions
prasību par daļēju minētā lēmuma atcelšanu.
Par minēto spriedumu
Centrotherm Systemtechnik
iesniedza apelācijas sūdzību (lieta C‑609/11 P).
Atbilstošās tiesību normas
Regula (EK) Nr. 207/2009
Ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulu (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (
OV L 78, 1. lpp.
) ir kodificēta Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (
OV 1994, L 11, 1. lpp.
) un šī regula ir atcelta.
Regulas Nr. 207/2009 preambulas 10. apsvērumā ir noteikts:
“Nav pamata aizsargāt Kopienas preču zīmes vai aizsargāt pret tām kādu preču zīmi, kura ir reģistrēta pirms tam, izņemot gadījumus, kad šīs preču zīmes faktiski izmanto.”
Regulas Nr. 207/2009 15. pantā ar nosaukumu “Kopienas preču zīmju izmantošana” ir paredzēts:
“1.   Ja piecos gados pēc Kopienas preču zīmes reģistrācijas tās īpašnieks nav sācis šo preču zīmi Kopienā patiesi izmantot saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz ko tā ir reģistrēta, vai ja tās izmantošana ir pārtraukta uz nepārtrauktu piecu gadu laikposmu, uz Kopienas preču zīmi attiecina šajā regulā paredzētās sankcijas, ja vien šai neizmantošanai nav pamatotu iemeslu.
[..]”
Regulas Nr. 207/2009 IV sadaļas ar nosaukumu “Reģistrācijas procedūra” 4. iedaļā ar nosaukumu “Trešo personu apsvērumi” ietilpstošajā 42. pantā, kura nosaukums ir “Iebildumu izskatīšana”, ir paredzēts:
“1.   Izskatot iebildumus, [ITSB] tā noteiktā termiņā lūdz puses, cik bieži tas vajadzīgs, iesniegt savus apsvērumus par citu pušu vai paša [ITSB] iesniegtiem materiāliem.
2.   Pēc pieteikuma iesniedzēja lūguma agrākas Kopienas preču zīmes īpašnieks, kas iesniedzis savus iebildumus, apliecina, ka piecu gadu laikā, pirms Kopienas preču zīmes pieteikuma publicēšanas, agrākā Kopienas preču zīme ir Kopienā faktiski izmantota saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, uz ko tā ir reģistrēta un ko šī persona uzskaita kā savu iebildumu pamatojumu, vai arī norāda pamatotus tās neizmantošanas iemeslus, ar nosacījumu, ka agrākā Kopienas preču zīme tobrīd ir reģistrēta ne mazāk kā piecus gadus. Ja šāda apliecinājuma nav, iebildumus noraida. [..]
[..]”
Regulas Nr. 207/2009 VI sadaļas ar nosaukumu “Atteikšanās, atcelšana un spēkā neesamība” 2. iedaļā ar nosaukumu “Pamats atcelšanai” ietilpstošajā 51. pantā, kura nosaukums arī ir “Pamats atcelšanai”, ir paredzēts:
“1.   Kopienas preču zīmes īpašnieka tiesības paziņo par atceltām, ja [ITSB] iesniegts attiecīgs iesniegums vai pamatojoties uz pretprasību lietas izskatīšanas procesu attiecībā uz pārkāpumu:
a)
ja nepārtrauktā piecu gadu ilgā laikā preču zīme nav patiesi izmantota saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, uz ko tā ir reģistrēta, un nav pamatotu iemeslu tās neizmantošanai; [..]
[..]
2.   Ja tiesību atcelšana ir pamatota tikai attiecībā uz dažām precēm vai pakalpojumiem, uz ko preču zīme ir reģistrēta, īpašnieka tiesības paziņo par atceltām tikai attiecībā uz šīm precēm vai pakalpojumiem.”
Regulas Nr. 207/2009 VI sadaļas 5. iedaļā ar nosaukumu “Lietu izskatīšanas procesi [ITSB] saistībā ar atcelšanu un spēkā neesamību” ietilpstošajā 57. pantā, kura nosaukums ir “Pieteikuma izskatīšana”, ir paredzēts:
“1.   Izskatot pieteikumu par tiesību atcelšanu vai spēkā neesamības paziņošanu, [ITSB] tā noteiktā termiņā lūdz puses, cik bieži tas vajadzīgs, iesniegt savus apsvērumus par otras puses vai paša [ITSB] iesniegtiem materiāliem.
2.   Pēc Kopienas preču zīmes īpašnieka lūguma agrākas Kopienas preču zīmes īpašnieks, kas ir kāda no pusēm lietas izskatīšanas procesā par spēkā neesamību, iesniedz pierādījumus, ka piecu gadu laikā pirms pieteikuma par spēkā neesamības paziņošanu iesniegšanas agrākā Kopienas preču zīme ir Kopienā patiesi izmantota saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, uz ko tā ir reģistrēta un ko šī persona uzskaita kā sava pieteikuma pamatojumu, vai arī norāda pamatotus tās neizmantošanas iemeslus ar nosacījumu, ka agrākā Kopienas preču zīme tobrīd ir reģistrēta ne mazāk kā piecus gadus. [..] Ja šāda pierādījuma nav, pieteikumu par spēkā neesamības paziņošanu noraida. [..]
[..]”
Regulas Nr. 207/2009 IX sadaļas ar nosaukumu “Procedūra” 1. iedaļā ar nosaukumu “Vispārējie noteikumi” ietilpstošajā 76. pantā, kura nosaukums ir “Faktu pārbaude, ko Birojs veic pēc savas iniciatīvas”, ir noteikts:
“1.   Lietas izskatīšanas procesa laikā [ITSB] izskata faktus pēc savas iniciatīvas, tomēr lietas izskatīšanas procesos, kas attiecas uz relatīvu pamatu reģistrācijas noraidīšanai, [ITSB] aprobežojas ar faktu, pierādījumu un argumentu, ko puses iesniegušas [pušu izvirzīto pamatu un lūgumu], pārbaudi”.
2.   [ITSB] var neņemt vērā faktus vai pierādījumus, ko attiecīgās puses nav iesniegušas laicīgi.”
Atbilstoši Regulas (EK) Nr. 207/2009 78. panta 1. punktam:
“Lietas izskatīšanas procesā [ITSB] pierādījumus sniedz vai iegūst:
[..]
f)
no rakstveida paziņojumiem, kas apstiprināti ar zvērestu vai ar līdzīgām sekām atbilstoši tās valsts likumiem, kurā paziņojums sastādīts.”
Regula (EK) Nr. 2868/95
Komisijas 1995. gada 13. decembra Regulas (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (
OV L 303, 1. lpp.
), redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 2005. gada 29. jūnija Regulu (EK) Nr. 1041/2005 (
OV L 172, 4. lpp.
; turpmāk tekstā – “Regula Nr. 2868/95”), 22. noteikuma 2.–4. punktā ir noteikts:
“2.
Ja iebilduma iesniedzējai pusei jāsniedz [preču zīmes] izmantošanas pierādījumi vai jāparāda, ka ir pienācīgi iemesli [tās] neizmantošanai, [ITSB] uzaicina viņu sniegt nepieciešamos pierādījumus tā noteiktā termiņā. Ja iebilduma iesniedzēja puse neiesniedz šādus pierādījumus norādītajā termiņā, [ITSB] iebildumu noraida.
3.
Norādes un pierādījumi, ar ko pierāda izmantošanu, ir norādes par pretstatītās preču zīmes izmantošanas vietu, laiku, lietošanas apjomu un veidu attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kuriem tā reģistrēta un kuri ir iebilduma pamatā, kā arī pierādījumi šo norāžu pamatojumam saskaņā ar 4. punktu.
4.
Pierādījumus sniedz saskaņā ar 79. un 79.a noteikumu, un principā iesniedz tikai papildu dokumentus un priekšmetus, tādus kā iepakojumi, uzlīmes, cenrāži, katalogi, faktūrrēķini, fotogrāfijas, laikrakstu sludinājumi un [Regulas Nr. 207/2009 78. panta] 1. punkta f) apakšpunktā minētie rakstveida paziņojumi.”
Saskaņā ar Regulas Nr. 2868/95 40. noteikumu:
“1.
Par visiem atcelšanas vai atzīšanas par spēkā neesošu iesniegumiem, ko uzskata par iesniegtiem, paziņo Kopienas preču zīmes īpašniekam. Kad [ITSB] konstatē, ka iesniegums ir pieļaujams, tas aicina Kopienas preču zīmes īpašnieku termiņā, ko var noteikt [ITSB], iesniegt apsvērumus.
2.
Ja Kopienas preču zīmes īpašnieks neiesniedz nekādus apsvērumus, [ITSB] var lemt par atcelšanu vai spēkā neesamību, pamatojoties uz tā rīcībā esošiem pierādījumiem.
3.
Jebkurus Kopienas preču zīmes īpašnieka iesniegtus apsvērumus paziņo pieteicējam, kuru [ITSB] vajadzības gadījumā lūdz atbildēt [tā] noteiktajā termiņā.
4.
Ja vien 69. noteikumā nav paredzēts vai pieļauts citādi, visus apsvērumus, ko iesniegušas puses, nosūta parējām attiecīgajām pusēm.
5.
Attiecībā uz atcelšanas iesniegumu, ko iesniedz, pamatojoties uz [Regulas Nr. 207/2009] 51. panta] 1. punkta a) apakšpunktu, [ITSB] aicina Kopienas preču zīmes īpašnieku termiņā, ko var noteikt [ITSB], sniegt pierādījumus par preču zīmes faktisko izmantošanu. Ja pierādījumi nav iesniegti noteiktajā termiņā, Kopienas preču zīmi atceļ. Šā panta 22. noteikuma 2., 3. un 4. punktu piemēro
mutatis mutandis
.
6.
Ja iesniedzējam saskaņā ar Regulas [Nr. 207/2009] 57. panta 2. un 3. punktu jāiesniedz izmantošanas pierādījumi vai pierādījumi, ka ir pienācīgi iemesli nelietošanai, [ITSB] aicina iesniedzēju termiņā, ko var noteikt [ITSB], sniegt pierādījumus par preču zīmes faktisko izmantošanu. Ja noteiktajā termiņā pierādījumus neiesniedz, iesniegumu par atzīšanu par spēkā neesošu noraida. Šā panta 22. noteikuma 2., 3. un 4. punktu piemēro
mutatis mutandis
.”
Tiesvedības priekšvēsture
Tiesvedības priekšvēsturi Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 1.–13. punktā ir izklāstījusi šādi:
“1
1999. gada 7. septembrī [
Centrotherm Systemtechnik
] iesniedza [ITSB] Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, pamatojoties uz Regulu [Nr. 40/94].
Reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir vārdisks apzīmējums “CENTROTHERM”.
Preces un pakalpojumi, attiecībā uz kuriem ir pieteikta reģistrācija, ietilpst 11., 17., 19. un 42. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām [..]
2001. gada 19. janvārī preču zīme “CENTROTHERM” tika reģistrēta kā Kopienas preču zīme attiecībā uz iepriekš 3. punktā minētajām precēm un pakalpojumiem.
2007. gada 7. februārī [
centrotherm Clean Solutions
] atbilstoši Regulas Nr. 40/94 15. pantam un 50. panta 1. punkta a) apakšpunktam (tagad – Regulas Nr. 207/2009 15. pants un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts) iesniedza ITSB pieteikumu par preču zīmes “CENTROTHERM” atcelšanu attiecībā uz visām reģistrētajām precēm un pakalpojumiem.
2007. gada 15. februārī [
Centrotherm Systemtechnik
] tika darīts zināms pieteikums par atcelšanu un tā tika lūgta trīs mēnešu laikā iesniegt iespējamos apsvērumus un pierādījumus par strīdus preču zīmes faktisko izmantošanu.
Savos 2007. gada 11. maija apsvērumos [
Centrotherm Systemtechnik
] apstrīdēja pieteikumu par atcelšanu un, lai pierādītu savas preču zīmes faktisko izmantošanu, iesniedza šādus pierādījumus:
—
četrpadsmit digitālās fotogrāfijas;
—
četrus faktūrrēķinus;
—
paziņojumu ar nosaukumu “eidesstattliche Vericherung” (apstiprināts paziņojums [zvērestam pielīdzināms paziņojums]), ko sagatavojis
W
. kungs, rīkojoties kā [
Centrotherm Systemtechnik
] pārvaldnieks.
[
Centrotherm Systemtechnik
] paziņoja, ka tās rīcībā ir vairākas citas faktūrrēķinu kopijas, kuras tā sākotnēji atteicās iesniegt konfidencialitātes apsvērumu dēļ. Apstiprinot, ka tā var iesniegt citus dokumentus, tā lūdza ITSB Anulēšanas nodaļu veikt atbilstošu procesuālo darbību gadījumā, ja tā vēlas, lai lietas materiāliem tiktu pievienoti citi pierādījumi un individuālie dokumenti.
2007. gada 30. oktobrī Anulēšanas nodaļa paziņoja par preču zīmes “CENTROTHERM” atcelšanu, konstatējot, ka [
Centrotherm Systemtechnik
] iesniegtie pierādījumi nav pietiekami, lai pierādītu minētās preču zīmes faktisko izmantošanu.
2007. gada 14. decembrī [
Centrotherm Systemtechnik
] iesniedza apelācijas sūdzību par šo lēmumu, kuru ITSB Apelāciju ceturtā padome ar [apstrīdēto lēmumu] daļēji apmierināja. [
Centrotherm Systemtechnik
] tostarp apgalvoja, ka Anulēšanas nodaļa esot tai lūgusi citus informatīvus dokumentus. Tā arī pārmeta Anulēšanas nodaļai, ka tā nav ņēmusi vērā pierādījumus, kas atrodas citas lietas, kura arī ir izskatīšanas procesā ITSB saistībā ar preču zīmi “CENTROTHERM”, materiālos.
Apelāciju padome atcēla Anulēšanas nodaļas lēmumu un noraidīja pieteikumu par atcelšanu attiecībā uz 11. klasē ietilpstošajām precēm “apkures izvadcaurules, dūmvadi, apkures katlu caurules; gāzes radziņu uzlikas; apkures iekārtu mehānisma detaļas; gāzes iekārtu mehānisma detaļas; krāni cauruļu sistēmām; dūmvadu šīberi”, 17. klasē ietilpstošajām precēm “cauruļu savienojumi, cauruļu uzmavas, izvadcauruļu armatūra, caurules, minētie nemetāliskie izstrādājumi” un 19. klasē ietilpstošajām precēm “caurules, kanalizācija, it īpaši būvniecības vajadzībām; derivācijas caurules; dūmvadu caurules”. Pārējā daļā Apelāciju padome apelācijas sūdzību noraidīja.
Apelāciju padome it īpaši uzskatīja, ka ir iesniegts pierādījums par preču zīmes “CENTROTHERM” faktisko izmantošanu piecu gadu laikposmā pirms pieteikuma par atcelšanu iesniegšanas, proti, 2007. gada 7. februāra (turpmāk tekstā – “atbilstošais laikposms”) attiecībā uz iepriekš 11. punktā minētajām precēm, jo [
Centrotherm Systemtechnik
] iesniegtās fotogrāfijas pierādot preču zīmes izmantošanas raksturu un to, ka minētās preces tika pārdotas ar strīdus preču zīmi.
Tomēr Apelāciju padome uzskatīja, ka attiecībā uz citām precēm un pakalpojumiem, saistībā ar kuriem ir reģistrēta preču zīme “CENTROTHERM” (skat. iepriekš 3. punktu), [
Centrotherm Systemtechnik
] ir iesniegusi vienīgi sava pārvaldnieka paziņojumu, kas Apelāciju padomes ieskatā neesot pietiekami, lai pierādītu preču zīmes faktisko izmantošanu. Šajā ziņā Apelāciju padome ir norādījusi, ka Anulēšanas nodaļai nebija pienākums ne lūgt citus dokumentus, ne ņemt vērā citas, arī procesā ITSB izskatāmas lietas materiālus.”
Vispārējās tiesas sniegtais tiesvedības priekšvēstures izklāsts ir jāpapildina ar šādiem precizējumiem.
No apstrīdētā lēmuma 36. punkta izriet, ka attiecībā uz papildu pierādījumiem, ko
Centrotherm Systemtechnik
iesniedza Apelāciju padomē, šī instance uzskatīja, ka šāds “papildu pierādījums tika iesniegts novēloti, un to nevar ņemt vērā” tādēļ, ka [Regulas Nr. 2868/95] 40. noteikuma 5. punkta otrajā teikumā paredzētais termiņš ir noilguma termiņš, kura neievērošana izraisa preču zīmes atcelšanu atbilstoši [minētās regulas] 40. noteikuma 5. punkta trešajam teikumam. Šī lēmuma 37. punktā Apelāciju padome šajā ziņā piebilda, ka, pat pieņemot, ka Apelāciju padome saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punktu brīvi izvērtē novēloti iesniegtu pierādījumu ņemšanas vērā nozīmi, izskatāmajā lietā nav saskatāms iemesls, kādēļ tai būtu jāīsteno šīs tiesības par labu prasītājai. Apelāciju padome precizēja, ka prasītāja šajā ziņā ir izvirzījusi vienīgi vispārīgus argumentus par preču zīmes lomu un vērtību un ka tā nav atsaukusies uz neiespējamību iesniegt izmantošanas pierādījumus pirmajā instancē.
Pārsūdzētais spriedums
Ar prasības pieteikumu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2009. gada 26. oktobrī,
Centrotherm Systemtechnik
cēla prasību par apstrīdētā lēmuma atcelšanu daļā, kurā bija apmierināts pieteikums par preču zīmes “CENTROTHERM” atcelšanu.
Pamatojot savu prasību,
Centrotherm Systemtechnik
izvirzīja trīs pamatus saistībā ar, pirmkārt, ITSB Anulēšanas nodaļā iesniegto izmantošanas pierādījumu kļūdainu vērtējumu, otrkārt, pienākuma pārbaudīt faktus pēc savas iniciatīvas atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punktam pārkāpumu un, treškārt, Apelāciju padomē iesniegto pierādījumu neņemšanu vērā, pārkāpjot šīs regulas 76. panta 2. punktu. Pakārtoti
Centrotherm Systemtechnik
izvirzīja iebildi par prettiesiskumu attiecībā uz Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punktu.
Ar pārsūdzēto spriedumu Vispārējā tiesa šo prasību noraidīja.
Vispārējā tiesa, izvērtējot pirmo pamatu, pārsūdzētā sprieduma 21.–24. punktā vispirms norādīja uz atcelšanas kā sankcijas mērķi, kā arī uz atbilstošajām procesuālajām normām un principiem saistībā ar darbībām ar pierādījumiem, kas it īpaši izriet no Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta un Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punkta.
Pēc tam Vispārējā tiesa šī sprieduma 25.–30. punktā atsaucās uz dažādiem judikatūras elementiem saistībā ar faktiskas izmantošanas jēdzienu un nosacījumiem, kādos var tikt konstatēta šāda izmantošana.
Vispārējā tiesa pēc tam, kad pārsūdzētā sprieduma 31. punktā bija norādījusi, ka vērtējums par to, vai Apelāciju padome apstrīdētajā lēmumā pamatoti uzskatīja, ka pierādījumi, ko
Centrotherm Systemtechnik
bija iesniegusi Anulēšanas nodaļā, nepierāda apstrīdētās preču zīmes faktisko izmantošanu attiecībā uz citām precēm, nevis tām, kas norādītas minētā sprieduma 11. punktā, ir jāveic visu šī sprieduma 21.–30. punktā atgādināto apsvērumu kontekstā, šī paša sprieduma 32.–34. punktā precizēja šādi:
“32
Ir jāatgādina, ka pierādījumi, ko prasītāja iesniegusi Anulēšanas nodaļai, lai pierādītu tās preču zīmes faktisko izmantošanu, ir tās pārvaldnieka [zvērestam pielīdzināms] apstiprinātais paziņojums, četri faktūrrēķini un četrpadsmit digitālās fotogrāfijas.
Vispirms ir jānorāda, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, lai novērtētu “rakstveida paziņojumu, kas apstiprināti ar zvērestu vai ar līdzīgām sekām atbilstoši tās valsts likumiem, kurā paziņojums sastādīts,” Regulas Nr. 207/2009 78. panta 1. punkta f) apakšpunkta nozīmē pierādījuma spēku, ir jāpārbauda tajos ietvertās informācijas ticamība un patiesums, ņemot vērā it īpaši dokumenta izcelsmi, tā sagatavošanas apstākļus un adresātu, un jāpārliecinās, vai pēc satura minētais dokuments šķiet saprātīgs un uzticams [..]
Tādēļ ir jāuzskata, ka, ņemot vērā acīmredzamās saites, kas vieno paziņojuma sniedzēju un prasītāju, minētajam paziņojumam var piešķirt pierādījumu spēku vienīgi tad, ja to apstiprina iesniegto četrpadsmit fotogrāfiju un četru faktūrrēķinu saturs.”
Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 35.–43. punktā, ņemot vērā šī sprieduma 34. punktā izklāstīto, veica
Centrotherm Systemtechnik
faktūrrēķinu un fotogrāfiju, ko tā bija iesniegusi ITSB Anulēšanas nodaļā, pārbaudi. Šīs pārbaudes ietvaros Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 36. un 37. punktā tostarp norādīja šādi:
“36
Šie faktūrrēķini atklāj, ka prasītāja ir pārdevusi vairākas preces, kas tiek izmantotas cauruļu labošanā (caurules, uzmavas, apkures katlu savienojumu komplekti, leņķi tehniskās apkopes veikšanai, izvadcauruļu sistēmu slēptuves), četriem klientiem par summu, kas, ieskaitot 2007. gada faktūrrēķinu, atbilst vismaz 0,03 % no apgrozījuma, kuru prasītājas pārvaldnieks ir deklarējis kā realizētu 2006. gadā, veicot preču, ko aptver preču zīme “CENTROTHERM”, pārdošanu.
No tā izriet, ka prasītāja procesā ITSB ir sniegusi pierādījumus par relatīvi nelieliem pārdošanas apjomiem salīdzinājumā ar summu, ko tās pārvaldnieks ir norādījis paziņojumā. Līdz ar to, pat gadījumā, ja Apelāciju padome būtu ņēmusi vērā minēto paziņojumu, ir jākonstatē, ka lietas materiālos nav pietiekamu pierādījumu, kas pamatotu tā saturu attiecībā uz pārdošanas vērtību. Turklāt, runājot par preču zīmes izmantošanas laika aspektu, minētie faktūrrēķini attiecas uz ļoti īsu, pat ierobežotu laikposmu, proti, 2006. gada 12., 18. un 21. jūliju un 2007. gada 9. janvāri.”
Savas pārbaudes, kas ietvēra iesniegtos faktūrrēķinus un fotogrāfijas, noslēgumā Vispārējā tiesa pārsūdzēta sprieduma 44. un 45. punktā secināja šādi:
“44
No iepriekš minētā izriet, ka ne fotogrāfijas, ne faktūrrēķini neļauj apstiprināt prasītājas pārvaldnieka paziņojumu tiktāl, ciktāl viņš apgalvo, ka atbilstošajā laikposmā ir pārdotas šādas ar preču zīmi “CENTROTHERM” aptvertās preces: gaisa kondicionēšanas, tvaika ražošanas, žāvēšanas un ventilācijas iekārtu mehānisma detaļas; gaisa filtrēšanas aparāti un to detaļas; savienojumi, šuvju aizdarīšanas materiāli; drīvēšanas, blīvēšanas un izolācijas materiāli; daļēji apstrādātas plastmasas; būvmateriāli, būvniecības armatūra; sienu pārseguma materiāli, būvniecības apšuvumi, apšuvumi; dūmvadu plāksnes; dūmvadu caurules, dūmtveri un kamīnu dzegas.
Ir jāsecina, ka lietas materiālos esošo pierādījumu visaptverošs vērtējums neļauj spriest vai vismaz izdarīt pieļāvumus vai pieņēmumus, ka preču zīme “CENTROTHERM” atbilstošajā laikposmā ir faktiski izmantota attiecībā uz citām precēm un pakalpojumiem, nevis tiem, kas minēti iepriekš 11. punktā.”
Otro pamatu Vispārējā tiesa noraidīja pārsūdzētā sprieduma 53.–55. punktā izklāstīto argumentu dēļ:
“53
Saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punktu Kopienas preču zīmes īpašnieka tiesības paziņo par atceltām, ja nepārtrauktā piecu gadu ilgā laikā preču zīme nav patiesi [faktiski] izmantota (Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts), ja īpašnieka darbības vai bezdarbības rezultātā preču zīme ir kļuvusi par vispārēju nosaukumu attiecīgajā tirdzniecības nozarē precei vai pakalpojumam, attiecībā uz ko tā ir reģistrēta (Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta b) apakšpunkts), vai ja preču zīmes izmantošanas rezultātā, ko veicis tās īpašnieks vai tas noticis ar tā piekrišanu, preču zīme var maldināt sabiedrību [radīt sabiedrībai sajaukšanas iespēju] (Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta c) apakšpunkts).
Ja divi pēdējie no iepriekš minētajiem nosacījumiem attiecas uz absolūtiem atteikuma pamatiem, kas izriet no Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b)–d) un g) apakšpunkta, tad pirmais nosacījums attiecas uz pārbaudi saistībā ar relatīviem atteikuma pamatiem, proti, Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. punktu. Līdz ar to ir jāsecina, ka ITSB pārbaude par Kopienas preču zīmes faktisko izmantošanu atcelšanas procesa ietvaros ir jāveic, piemērojot Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta
in fine
(beigu daļa), kurā paredzēts, ka šī pārbaude aprobežojas ar pušu iesniegtajiem faktiem.
No tā izriet, ka prasītājas apgalvojums, saskaņā ar kuru ITSB, ietverot savā pārbaudē vienīgi tās iesniegtos faktus, ir pieļāvis kļūdu, ir nepamatots.”
Trešo pamatu Vispārējā tiesa noraidīja šādu motīvu dēļ:
“61
Pirmkārt, ir jāatgādina, ka ITSB pārbaude par Kopienas preču zīmes faktisko izmantošanu, kā tas ir konstatēts arī iepriekš 51.–54. punktā, ir jāveic, piemērojot Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta beigu daļu. Minētajā normā ir paredzēts, ka ITSB pārbaude aprobežojas ar pušu iesniegtajiem faktiem. No tā izriet, ka prasītājas apgalvojums, saskaņā ar kuru ITSB ir pienākums pēc savas iniciatīvas papildināt tā lietas materiālus, ir jānoraida.
Otrkārt, procesa ITSB lietas dalībniekiem paredzētā iespēja norādīt faktus un pierādījumus pēc šim nolūkam paredzētā termiņa beigām pastāv nevis beznosacījuma veidā, bet gan, kā tas izriet no judikatūras, ir pakļauta nosacījumam, ka nepastāv pretēji noteikumi. Vienīgi tad, ja šis nosacījums ir izpildīts, ITSB ir rīcības brīvība attiecībā uz novēloti norādīto faktu un pierādījumu ņemšanu vērā [..]
Izskatāmajā lietā eksistē noteikums, kas nepieļauj procesā Apelāciju padomē iesniegto pierādījumu ņemšanu vērā, proti, Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punkts.”
Visbeidzot, attiecībā uz pamatu, kas izņēmuma kārtībā izvirzīts attiecībā uz Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punkta prettiesiskumu, Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 67.–70. punktā tostarp nosprieda šādi:
“67
Vispārējā tiesa konstatē, ka, lai gan ir skaidrs, ka Regulas Nr. 2868/95 normas nevar būt pretrunā Regulas Nr. 207/2009 sistēmai, tomēr nav iespējams konstatēt nekādu pretrunu starp Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punktu un Regulā Nr. 207/2009 ietvertajiem noteikumiem attiecībā uz atcelšanu.
Lai gan Regulā Nr. 207/2009 ir paredzēta materiālo tiesību norma, proti, Kopienas preču zīmju, kas nav faktiski izmantotas, atcelšana kā sankcija, Regulā Nr. 2868/95 ir precizētas piemērojamās procesuālās normas, tostarp pierādīšanas pienākuma noteikšana un noteikto termiņu neievērošanas sekas. Turklāt, kā tas arī ir konstatēts [..], no Regulas Nr. 207/2009 sistēmas izriet, ka attiecībā uz pieteikumu par atcelšanu sakarā ar faktiskas izmantošanas neesamību ITSB pārbaudes apjoms un intensitāte ir ierobežoti ar lietas dalībnieku izvirzīto pamatu un iesniegto faktu pārbaudi.
[..]
Attiecībā uz apgalvoto samērīguma principa pārkāpumu ir jāatgādina, ka par termiņu, kam labā Kopienu sistēmas funkcionēšanā ir fundamentāla nozīme, neievērošanu bez pienācīga attaisnojuma Kopienu tiesiskais regulējums var piemērot sodu – tiesību zaudēšanu un tas nav nesavienojams ar minēto samērīguma principu.”
Lietas dalībnieku prasījumi Tiesā
Ar savu apelācijas sūdzību
Centrotherm Systemtechnik
lūdz Tiesu atcelt pārsūdzēto spriedumu, apmierināt tās prasību pirmajā instancē un piespriest ITSB, kā arī
centrotherm Clean Solutions
atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
ITSB lūdz noraidīt apelācijas sūdzību vai pakārtoti, noraidīt prasību pirmajā instancē, kā arī piespriest
Centrotherm Systemtechnik
atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Centrotherm Clean Solutions
lūdz noraidīt apelācijas sūdzību un piespriest
Centrotherm Systemtechnik
atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Par apelācijas sūdzību
Savas apelācijas sūdzības pamatojumam
Centrotherm Systemtechnik
izvirza četrus pamatus.
Ievada precizējums
Izskatāmajā lietā no tiesvedības priekšvēstures izklāsta, kas atgādināts šī sprieduma 14. punktā, izriet, ka, lai gan attiecīgais atcelšanas process tika uzsākts, pamatojoties uz Regulu Nr. 40/94, ITSB Apelāciju padome ir pieņēmusi apstrīdēto lēmumu pēc tam, kad stājās spēkā Regula Nr. 207/2009.
Tā kā ar šo minēto regulu tika veikta Regulas Nr. 40/94 kodifikācija un tās atbilstošajās normās šīs kodifikācijas rezultātā netika veikti nekādi grozījumi, turpmāk šajā spriedumā tiks veiktas atsauces vienīgi uz Regulu Nr. 207/2009.
Par pirmo pamatu – Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpumu
Lietas dalībnieku argumenti
Saistībā ar savu pirmo pamatu
Centrotherm Systemtechnik
apgalvo, ka Vispārējā tiesa, pārsūdzētā sprieduma 34. punktā apstiprinot, ka tādam zvērestam pielīdzināmam paziņojumam, kas paredzēts Regulas Nr. 207/2009 78. panta 1. punkta f) apakšpunktā, var tikt piešķirts pierādījumu spēks vienīgi tad, ja tas ir apstiprināts ar citiem iesniegtajiem pierādījumiem, ir kļūdaini interpretējusi ar šādiem paziņojumiem saistīto pierādījumu spēku, pat liegusi tiem jebkādu autonomu pierādījumu spēku. Turklāt, neņemot vērā faktu, ka izskatāmajā lietā apstrīdētā paziņojuma saturu nav apstrīdējuši pārējie lietas dalībnieki, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi principu, saskaņā ar kuru faktiskas izmantošanas raksturam ir jābūt visaptveroša vērtējuma, ņemot vērā visus faktorus, kam ir nozīme lietā, priekšmetam.
Šāda zvērestam pielīdzināmiem paziņojumiem piemītoša pierādījumu spēka neņemšana vērā esot likusi Vispārējai tiesai secināt, pārkāpjot Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunktu, par apstrīdētās preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamību.
ITSB un
centrotherm Clean Solutions
uzskata, ka no pārsūdzētā sprieduma 34. punkta izriet, ka Vispārējā tiesa
in abstracto
nav vispār izslēgusi zvērestam pielīdzināmo paziņojumu pierādījumu spēku, bet ka tā to ir vērtējusi, šī vērtējuma, kas apelācijas ietvaros nevar tikt pārbaudīts, noslēgumā konstatējot, ka izskatāmajā lietā esot nepieciešami papildu pierādījumi, ņemot vērā pastāvošās saiknes starp attiecīgā paziņojuma sniedzēju un
Centrotherm Systemtechnik
.
Tiesas vērtējums
Ir jākonstatē, ka pārsūdzētā sprieduma 34. punkts, kas ir jāaplūko tostarp pirms un pēc tā esošo punktu kontekstā, atklāj citu nozīmi, nevis to, ko tam kļūdaini piešķir
Centrotherm Systemtechnik
.
Tādējādi vispirms ir jānorāda, ka Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 32. punktā ir kvalificējusi kā “prasītājas iesniegtos pierādījumus” gan tās pārvaldnieka zvērestam pielīdzināmo paziņojumu, gan faktūrrēķinus un fotogrāfijas.
Turpinot, pretēji tam, ko apgalvo
Centrotherm Systemtechnik
, Vispārējā tiesa nekādi nav izslēgusi, ka zvērestam pielīdzināmam paziņojumam var būt pierādījumu spēks, bet, gluži pretēji, šī sprieduma 33. punktā ir uzsvērusi, ka, lai novērtētu šo pierādījumu spēku, ir jāpārbauda šādā paziņojumā ietvertās informācijas ticamība un patiesums, ņemot vērā it īpaši dokumenta izcelsmi, tā sagatavošanas apstākļus un adresātu, un jāpārliecinās, vai pēc satura minētais dokuments šķiet saprātīgs un uzticams.
Vienīgi šādi un konkrēti uzsākot tādu attiecīgā paziņojuma pārbaudi izskatāmajā lietā, Vispārējā tiesa minētā sprieduma 34. punktā uzskatīja, ka, ņemot vērā acīmredzamās saites, kas vieno šī paziņojuma sniedzēju un
Centrotherm Systemtechnik
, minētajam paziņojumam var piešķirt pierādījumu spēku izskatāmajā lietā vienīgi tad, ja to apstiprina iesniegto fotogrāfiju un faktūrrēķinu saturs.
Tostarp tādēļ Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 36. un 37. punktā, nekādi neapgalvojot, ka
Centrotherm Systemtechnik
būtu jāiesniedz faktūrrēķini, kas pilnībā pamato attiecīgajā zvērestam pielīdzināmajā paziņojumā apgalvoto apgrozījumu, turpretim ir uzsvērusi kraso atšķirību, kas pastāv starp šajā paziņojumā ietvertajiem apstiprinājumiem attiecībā uz gada apgrozījumu, par kuru apgalvots, ka
Centrotherm Systemtechnik
to realizējusi laikā no 2002. līdz 2006. gadam, un salīdzinoši minimālajiem pārdošanas apjomiem, kas attiecas uz ļoti īsu, pat ierobežotu periodu, ko apliecina faktiski iesniegtie faktūrrēķini.
Pēc detalizētas iesniegto faktūrrēķinu un fotogrāfiju pārbaudes, ko Vispārējā tiesa veica pārsūdzētā sprieduma 35.–43. punktā, tā šī sprieduma 44. punktā konstatēja, ka izskatāmajā lietā minētās fotogrāfijas un faktūrrēķini nekādā veidā neļauj apstiprināt pārvaldnieka paziņojumu, saskaņā ar kuru šajā iepriekš minētajā punktā uzskaitītās preces esot tikušas pārdotas ar apstrīdēto preču zīmi.
Tādējādi Vispārējā tiesa, nepieļaujot šajā ziņā kļūdu tiesību piemērošanā, minētā sprieduma 45. punktā varēja secināt, ka lietas materiālos esošo elementu un līdz ar to tostarp attiecīgā zvērestam pielīdzināmā paziņojuma visaptverošs vērtējums šādos apstākļos neļauj spriest vai vismaz izdarīt pieļāvumus vai pieņēmumus, ka strīdus preču zīme ir bijusi faktiskas izmantošanas priekšmets saistībā ar precēm un pakalpojumiem, kuri aplūkoti izskatāmajā lietā.
Turklāt šajā ziņā ir jāatgādina, ka faktu un pierādījumu, konkrēti, pierādījumu spēka, kas saistīts ar
Centrotherm Systemtechnik
iesniegto zvērestam pielīdzināmo paziņojumu, vērtējums, ko šajā ziņā ir veikusi Vispārējā tiesa, ietilpst faktisko apstākļu jomā (šajā ziņā skat. 2007. gada 13. septembra spriedumu lietā
C-234/06 P
Il Ponte Finanziaria
/ITSB, Krājums, I-7333. lpp.
, 75. punkts) un tātad, izņemot vienīgi faktu sagrozīšanas gadījumu, neveido tiesību jautājumu, kas apelācijas ietvaros ietilpst Tiesas pārbaudē.
Visbeidzot, runājot par apstākli, saskaņā ar kuru pieteikuma par atcelšanu iesniedzējs procesā ITSB nav apstrīdējis minētā paziņojuma saturu, pietiek konstatēt, ka tas nekādi nevar liegt Vispārējai tiesai veikt faktu un pierādījumu vērtējumu, kas tai jādara, lai pārbaudītu, vai procesā ITSB ir pierādīta agrākas preču zīmes faktiska izmantošana, un līdz ar to, lai izlemtu tās izskatīšanā esošu lietu.
No visiem iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet, ka apelācijas sūdzības pirmais pamats ir jānoraida.
Par otro pamatu un trešā pamata pirmo daļu – Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 76. panta 1. punkta pārkāpumu
Lietas dalībnieku argumenti
Saistībā ar savu otro pamatu
Centrotherm Systemtechnik
apgalvo, ka pretēji tam, ko Vispārējā tiesa ir nospriedusi pārsūdzētā sprieduma 54. un 55. punktā, atcelšanas procesā ir piemērojama tiesību norma, saskaņā ar kuru ITSB pēc savas iniciatīvas veic faktu pārbaudi, kā tas ir paredzēts Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punktā. Tādēļ, ka šo procesu var ierosināt jebkura persona, kas to vēlas, šo procesu neskarot šajā tiesību normā paredzētais izņēmums, kas attiecas ar procesiem saistībā ar relatīviem reģistrācijas atteikuma pamatiem.
Saistībā ar sava trešā pamata pirmo daļu
Centrotherm Systemtechnik
turklāt norāda, ka pretēji tam, ko Vispārējā tiesa ir nospriedusi pārsūdzētajā spriedumā, atcelšanas procesā uz preču zīmes īpašnieku negulstas šīs preču zīmes faktiskas izmantošanas pierādīšanas pienākums.
Lai gan Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. punktā un 57. panta 2. punktā esot paredzēts, ka agrākas preču zīmes īpašniekam ir jāiesniedz tās faktiskas izmantošanas pierādījumi, pretējā gadījumā tā iebildumi vai pieteikums par atcelšanu tiks noraidīti, minētās regulas 51. pantā neesot ietverti līdzīgi precizējumi attiecībā uz atcelšanas procesiem. Šādos apstākļos Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punkts, kas nosaka preču zīmes īpašniekam faktiskas izmantošanas pierādīšanas pienākumu, esot pretrunā Regulai Nr. 207/2009. No tā izrietot, ka Apelāciju padomei esot jāņem vērā tai iesniegtie pierādījumi, pamatojoties uz tās pienākumu pārbaudīt faktus pēc savas iniciatīvas saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punktu.
ITSB uzskata, ka, ņemot vērā atcelšanas procesa, kas nav process saistībā ar absolūtiem vai relatīviem reģistrācijas atteikuma pamatiem,
inter partes
un
sui generis
raksturu, princips par faktu pārbaudi pēc savas iniciatīvas nav piemērojams un preču zīmes īpašniekam, kura rīcībā ir šim nolūkam piemērotie elementi, ir jāpierāda, ka tas ir veicis tās faktisko izmantošanu.
Centrotherm Clean Solutions
norāda arī, ka Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkts neattiecas uz atcelšanas procesiem. Turpretim Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punktā esot paredzēti ar atcelšanu saistītie procesuālie noteikumi, skaidri nosakot, ka preču zīmes īpašniekam ir jāiesniedz tās faktiskas izmantošanas pierādījums.
Tiesas vērtējums
Ar savu otro pamatu un trešā pamata pirmo daļu, kas jāaplūko kopā,
Centrotherm Systemtechnik
būtībā apgalvo, ka Vispārējā tiesa, nospriežot, ka atcelšanas procesā ITSB nav pēc savas iniciatīvas jāizvērtē agrākas preču zīmes faktiskas izmantošanas esamības pierādījumi, bet ka šādas esamības pierādīšanas pienākums ir vienīgi šīs preču zīmes īpašniekam, un šī fakta dēļ nesodot Apelāciju padomi par to, ka tā nav ņēmusi vērā visus tās rīcībā esošos pierādījumus, esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunktu un Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punktu.
Šajā ziņā ir jāatgādina, pirmkārt, kā tas izriet no Regulas Nr. 207/2009 15. panta, ja preču zīmes īpašnieks piecos gados pēc tās reģistrācijas nav šo preču zīmi faktiski izmantojis Eiropas Savienībā, viņam tiek piemērotas šajā regulā paredzētās sankcijas, tostarp preču zīmes tiesību atcelšana, ja vien šai neizmantošanai nav pamatotu iemeslu.
No minētās regulas preambulas 10. apsvēruma izriet, ka Savienības likumdevējs ir vēlējies pakļaut ar Kopienas preču zīmi saistīto tiesību saglabāšanu nosacījumam par to, ka tā ir faktiski izmantota. Kopienas preču zīme, kas nav izmantota, varētu radīt šķērsli konkurencei, ierobežojot apzīmējumu virkni, ko citi var reģistrēt kā preču zīmi, un liedzot konkurentiem iespēju izmantot šo vai līdzīgu preču zīmi, kad iekšējā tirgū tiek laistas preces vai pakalpojumi, kas identiski vai līdzīgi tiem, kas ir aizsargāti ar attiecīgo preču zīmi (skat. 2012. gada 19. decembra spriedumu lietā C‑149/11
Leno Merken
, 32. punkts).
Otrkārt, Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. punktā un 57. panta 2. punktā ir skaidri precizēts, ka attiecīgās preču zīmes īpašniekam ir jāiesniedz faktiskas izmantošanas pierādījumi vai jānorāda pamatoti neizmantošanas iemesli, pretējā gadījumā iebildumi vai pieteikums par atcelšanu tiek noraidīti.
Šajā ziņā apstāklis, ka Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punktā atšķirībā no šīs regulas 42. panta 2. punkta un 57. panta 2. punkta nav precizēts, ka minētajam īpašniekam ir jāiesniedz faktiskas izmantošanas pierādījumi vai jānorāda pamatoti neizmantošanas iemesli, nevar – pretēji tam, ko ierosina
Centrotherm Systemtechnik,
– tikt interpretēts tādā izpratnē, ka Savienības likumdevējs būtu vēlējies atcelšanas procesā izslēgt šo ar pierādīšanas pienākumu saistīto principu.
Turklāt precizējuma attiecībā uz pierādīšanas pienākumu neesamība Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punktā ir viegli izskaidrojama, ņemot vērā apstākli, ka šī 51. panta ar nosaukumu “Pamats atcelšanai” 1. punkta mērķis ir uzskaitīt preču zīmes [tiesību] atcelšanas pamatus, kam nav nepieciešams sniegt precizējumus attiecībā uz jautājumu par pierādīšanas pienākumu.
Savukārt šīs regulas 42. un 57. pants ietver būtībā procesuālo tiesību normas. Tā ir jānorāda, ka katra no šo pantu 2. punkta īpašais mērķis ir aptvert to, kas šķiet starpgadījums atbildētājas ierosinātajā procesā, lai apšaubītu pieteikuma iesniedzēja tiesības turpināt tā uzsākto procesu.
Tieši šī iebildumu un atcelšanas procesiem raksturīgā procesuālā konteksta dēļ Savienības likumdevējs, lai dotu iespēju noregulēt šādus procesa starpgadījumus, kuru risinājumam galvenajā procesā, kurā tie iekļaujas, ir iepriekšējs raksturs, ir paredzējis, ka pierādījumus tam, ka agrākā preču zīme ir faktiski izmantota, ir jāiesniedz tās īpašniekam un, ja šādu pierādījumu nav, iebildumi vai pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu tiek noraidīts.
Turpretim fakts, ka atcelšanas procesa ietvaros jebkurš šāda rakstura procesuāls starpgadījums hipotētiski ir izslēgts, ir viegli pamatojams ar to, ka, lai gan Regulas Nr. 207/2009 57. pants attiecas gan uz atcelšanas, gan uz spēkā neesamības atzīšanas procesiem, tāda norma kā šī panta 2. punkts ierobežoti attiecas tikai uz šiem iepriekš minētajiem procesiem.
Treškārt, ir jākonstatē, ka princips, kas tādējādi nejauši ir atzīts Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. punktā un 57. panta 2. punktā, saskaņā ar kuru agrākās preču zīmes īpašniekam ir jāiesniedz tās faktiskas izmantošanas pierādījumi, patiesībā pauž vienīgi to, ko pieprasa veselais saprāts un elementāra procesa efektivitātes prasība.
Neapšaubāmi, ka minētais īpašnieks vislabāk, atsevišķos gadījumos pat vienīgi viņš, spēj iesniegt pierādījumus par konkrētām darbībām, kas ļauj pamatot apgalvojumu, saskaņā ar kuru viņa preču zīme ir faktiski izmantota, vai norādīt pamatotus tās neizmantošanas iemeslus. Tas pats arī attiecas uz pamatojošiem elementiem, ar kuriem var pierādīt šādu izmantošanu, kuri piemēru veidā ir uzskaitīti Regulas Nr. 2868/95 22. noteikuma 4. pantā, tādiem kā iepakojumi, uzlīmes, cenrāži, katalogi, faktūrrēķini, fotogrāfijas vai sludinājumi laikrakstos.
Tādējādi, kopsakarā aplūkojot Regulas Nr. 207/2009 15. pantu, 42. panta 2. punktu, 51. panta 1. punktu un 57. panta 2. punktu, var secināt, ka preču zīmes [tiesību] atcelšanas procesā tās īpašniekam, nevis ITSB, rīkojoties pēc savas iniciatīvas, principā ir jāpierāda minētās preču zīmes faktiska izmantošana.
Tāpat šajā ziņā ir jāsecina, ka, ciktāl Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punktā ir paredzēts, ka pierādījumus par zīmes faktisko izmantošanu ir jāiesniedz preču zīmes īpašniekam, šī norma vienīgi izskaidro ar pierādīšanas pienākumu saistīto principu, kas, nebūt nepārkāpjot Regulu Nr. 207/2009, gluži pretēji izriet no tās normām un jēgas.
Šādos apstākļos Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punktā izklāstītā noteikuma par faktu pārbaudi pēc savas iniciatīvas, ko veic ITSB, mērķis nav tā piemērošana attiecībā uz jautājumu par preču zīmes faktiskas izmantošanas pierādījumiem atcelšanas procesā ITSB.
No iepriekš minētā it īpaši izriet, ka, lai gan pārsūdzētā sprieduma 53. un 54. punktā ietvertā argumentācija un motīvi ir kļūdaini, no tiesību viedokļa ir pamatots secinājums, ko Vispārējā tiesa ir izdarījusi šī sprieduma 55. punktā, proti, ka Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punktā nav paredzēts ITSB pienākums pēc savas iniciatīvas pārbaudīt faktus, lai pierādītu preču zīmes, kuras atcelšanas process norit ITSB, faktisko izmantošanu.
Tādēļ, ka to pamato arī citi tiesību argumenti, nevis tie, kurus norādījusi Vispārējā tiesa, pamata par Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta pārkāpumu noraidīšana, ko pārsūdzētā sprieduma 56. punktā veikusi Vispārējā tiesa, nevar būt pamats šī sprieduma atcelšanai.
Turklāt, kā tas izriet no iepriekš minētā, Vispārējā tiesa nav pieļāvusi nekādu kļūdu tiesību piemērošanā, pārsūdzētajā spriedumā uzskatot, ka preču zīmes [tiesību] atcelšanas procesā tās īpašniekam ir pienākums pierādīt preču zīmes faktisko izmantošanu.
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, apelācijas sūdzības otrais pamats un trešā pamata pirmā daļa ir jānoraida.
Par trešā pamata otro daļu – Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 76. panta 2. punkta pārkāpumu
Lietas dalībnieku argumenti
Saistībā ar sava trešā pamata otro daļu
Centrotherm Systemtechnik
apgalvo, ka Vispārējā tiesa, pārsūdzētā sprieduma 62. un 63. punktā nospriežot, ka Apelāciju padomei izskatāmajā lietā nebija rīcības brīvības, lai eventuāli ņemtu vērā tai novēloti iesniegtos pierādīšanas līdzekļus par apstrīdētās preču zīmes izmantošanu, ir pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punktu.
Atkārtojot, ka ir skaidrs, ka no 2007. gada 13. marta sprieduma lietā
C-29/05 P ITSB/
Kaul
(Krājums, I-2213. lpp.)
42. punkta izriet, ka minētajā tiesību normā ITSB piešķirtā rīcības brīvība, lai ņemtu vērā novēloti iesniegtus pierādījumus, pastāv vienīgi tad, ja nav “noteikuma par pretējo”,
Centrotherm Systemtechnik
norāda, ka Vispārējā tiesa ir kļūdaini uzskatījusi, ka Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punkts veido šādu pretēja rakstura noteikumu.
ITSB apgalvo, ka, ņemot vērā uz Savienības tiesisko regulējumu attiecināmo tiesiskuma prezumpciju, Apelāciju padomei brīdī, kad tika pieņemts apstrīdētais lēmums, nebija citas izvēles, kā vien ievērot to, ko aizliedz minētā 40. noteikuma 5. punkts, kā to turklāt iepriekš esot nospriedusi Vispārējā tiesa, proti, ņemt vērā pierādījumus, kas iesniegti pēc minētajā normā paredzētā [pierādījumu iesniegšanas] termiņa beigšanās.
Šajā ziņā ITSB tomēr precizē, ka kopš pārsūdzētā sprieduma pasludināšanas Vispārējās tiesas judikatūrā ir notikusi attīstība. Tā šī tiesa 2011. gada 29. septembra sprieduma lietā T‑415/09
New Yorker SHK Jeans
/ITSB –
Vallis K
.‑
Vallis A
. (“FISHBONE”) 31. punktā esot tostarp nospriedusi, ka, lai gan ir Regulas Nr. 2868/95 22. noteikuma 2. punkts, ir jābūt iespējai, ka Apelāciju padome ņem vērā preču zīmes faktiskas izmantošanas pierādījumus, kas iesniegti pēc saskaņā ar šo tiesību normu ITSB noteiktā termiņa, atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punktam vismaz gadījumā, kad ar šādiem pierādījumiem vienīgi tiek papildināti minētajā termiņā iesniegtie pierādījumi un kad ieinteresētajai personai nevar tikt pārmesta jebkāda novilcināšanas taktika vai acīmredzama neuzmanība.
ITSB, apstiprinot šo interpretāciju, uzskata, ka tāda pati pieeja ir jāatzīst attiecībā uz Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punktu.
Centrotherm Clean Solutions
uzskata, ka Vispārējā tiesa pamatoti ir nospriedusi, ka šīs iepriekš minētās tiesību normas, ar ko ir izveidota atkāpe no Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punkta, sekas ir aizliegums Apelāciju padomei ņemt vērā tai novēloti iesniegtos preču zīmes izmantošanas pierādījumus.
Tiesas vērtējums
Ir jāatgādina, ka Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punktā ir noteikts, ka ITSB var neņemt vērā faktus vai pierādījumus, ko attiecīgās puses nav iesniegušas laicīgi.
Kā ir nospriedusi Tiesa, no šīs tiesību normas formulējuma izriet, ka vispārīgi un ja vien nav noteikts pretējais, faktu un pierādījumu iesniegšana, ko veic lietas dalībnieki, ir iespējama pēc termiņu beigšanās, kas šādai iesniegšanai ir noteikti, pamatojoties uz Regulu Nr. 207/2009, un ka ITSB nekādā veidā nav aizliegts ņemt vērā faktus un pierādījumus, kas ir izvirzīti vai iesniegti novēloti (iepriekš minētais spriedums lietā ITSB/
Kaul
, 42. punkts).
Nosakot, ka ITSB “var” šādā gadījumā izlemt neņemt vērā šādus pierādījumus, minētā tiesību norma faktiski piešķir ITSB plašu rīcības brīvību, lai, pamatojot savu lēmumu šajā jautājumā, ņemtu vērā šādu informāciju vai ne (iepriekš minētais spriedums lietā ITSB/
Kaul
, 43. punkts).
Konkrētāk runājot par preču zīmes faktiskas izmantošanas pierādījumu iesniegšanu atcelšanas procesā, kas uzsākts, pamatojoties uz Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunktu, vispirms ir jānorāda, ka šajā regulā nav ietverta neviena norma, lai precizētu termiņu, kurā ir jāiesniedz šādi pierādījumi.
Savukārt Regulas Nr. 2869/95 40. noteikuma 5. punktā šajā ziņā ir paredzēts, ka ITSB lūdz Kopienas preču zīmes īpašnieku ITSB norādītajā termiņā sniegt pierādījumus par zīmes faktisko izmantošanu.
Izskatāmajā lietā ITSB Anulēšanas nodaļa ir piemērojusi šo iepriekš minēto normu un noteikusi
Centrotherm Systemtechnik
termiņu šādu pierādījumu iesniegšanai. Turklāt ir skaidrs, ka
Centrotherm Systemtechnik
minētajā termiņā ir iesniegusi dažādus apstrīdētās preču zīmes izmantošanas pierādījumus.
Turpinot ir jāatgādina, ka minētā 40. noteikuma 5. punkta otrajā teikumā ir arī precizēts, ka, ja preču zīmes izmantošanas pierādījumi nav iesniegti ITSB šādi noteiktajā termiņā, šo preču zīmi atceļ.
Kā tas izriet no pārsūdzētā sprieduma 62. un 63. punkta, Vispārējā tiesa interpretēja šo otro teikumu tādējādi, ka ITSB šādi noteiktais termiņš jebkādos apstākļos veido noilguma termiņu, kuram beidzoties jebkāda izmantošanas pierādījumu iesniegšana ir aizliegta. Vispārējā tiesa arī uzskatīja, ka gadījumā, kad pierādījumi saistībā ar preču zīmes izmantošanu ir tiešām iesniegti noteiktajā termiņā, jebkāda papildu pierādījumu iesniegšana pēc minētā termiņa beigšanās ir izslēgta, tādējādi ITSB ir jāatceļ preču zīme, ja sākotnēji iesniegtie pierādījumi izrādās nepietiekami, lai konstatētu minētās izmantošanas faktisko raksturu.
Vispārējās tiesas šādi veiktā interpretācija ļāva tai uzskatīt, ka Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punkta otrais teikums šī sprieduma 77. punktā atgādinātās judikatūras izpratnē veido noteikumu, kas ir pretējs Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punktam, tāpēc Apelāciju padomei nav tiesību ņemt vērā papildu pierādījumus par preču zīmes izmantošanu, ko
Centrotherm Systemtechnik
tai iesniedza, lai pamatotu savu apelācijas sūdzību.
Šādi Vispārējā tiesa ir veikusi kļūdainu Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punkta interpretāciju.
Šajā ziņā, lai gan no šīs tiesību normas formulējuma neapšaubāmi izriet, ka gadījumā, kad ITSB noteiktajā termiņā nav iesniegts neviens attiecīgās preču zīmes izmantošanas pierādījums, ITSB principā pēc savas iniciatīvas ir jāpiemēro atcelšana kā sankcija, šāds secinājums turpretim nav izdarāms gadījumā, kad minētajā termiņā ir iesniegti šīs izmantošanas pierādījumi.
Līdzīgā gadījumā, ja vien nešķiet, ka minētajiem pierādījumiem nav nekādas nozīmes, lai pierādītu preču zīmes faktisku izmantošanu, procesam ir jāturpina sava norise. Tā ITSB tostarp ir jālūdz puses, kā tas ir paredzēts Regulas Nr. 207/2009 57. panta 1. punktā, cik bieži tas vajadzīgs, iesniegt savus apsvērumus par otras puses vai paša ITSB iesniegtiem materiāliem. Šādā kontekstā, ja vēlāk ir notikusi preču zīmes atcelšana, to veic, nevis pamatojoties uz Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punktu, kas būtībā ir procesuāla rakstura norma, bet pamatojoties vienīgi uz tiesību normām pēc būtības, kas ietvertas Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punktā un 57. pantā.
No iepriekš minētā tostarp izriet, ka, līdzīgi kā tas ir atgādināts šī sprieduma 77. punktā, ka preču zīmes izmantošanas pierādījumu, ar kuriem vēlas papildināt tos pierādījumus, kas iesniegti ITSB noteiktajā termiņā saskaņā ar Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punktu, iesniegšana joprojām ir iespējama pēc minētā termiņa beigšanās un ka ITSB nekādi nav aizliegts ņemt vērā šādi novēloti iesniegtus papildu pierādījumus.
Kā tas ir atgādināts šī sprieduma 81. punktā, ir skaidrs, ka izskatāmajā lietā
Centrotherm Systemtechnik
ITSB noteiktajā termiņā bija iesniegusi dažādus pierādījumus, lai pierādītu attiecīgās preču zīmes izmantošanu. Tāpat ir skaidrs, ka šādi sākotnēji iesniegtie pierādījumi nebija tādi, kam šajā nolūkā nav nekādas nozīmes, jo tie tostarp ļāva Apelāciju padomei daļēji noraidīt pieteikumu par atcelšanu, motivējot ar to, ka minētā izmantošana ir tikusi pierādīta attiecībā uz zināmu preču skaitu.
Šādos apstākļos ir jākonstatē, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pārsūdzētā sprieduma 62. un 63. punktā nospriežot, ka Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punkts rada šķērsli tam, lai Apelāciju padome izmantotu tai ar Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punktu principā piešķirto rīcības brīvību, lai eventuāli ņemtu vērā tai iesniegtos papildu pierādījumus.
No tā izriet, ka trešā pamata otra daļa ir jāapmierina un līdz ar to pārsūdzētais spriedums ir jāatceļ.
Par ceturto pamatu – Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punkta nepiemērojamību
Lietas dalībnieku argumenti
Saistībā ar savas apelācijas sūdzības ceturto pamatu
Centrotherm Systemtechnik
apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, neatzīstot Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punktu par nepiemērojamu izskatāmajā lietā.
Pirmkārt, to pašu iemeslu dēļ, kas jau ir norādīti, pamatojot trešā pamata pirmo daļu, šis noteikums pārkāpjot Regulu Nr. 207/2009, nosakot preču zīmes īpašniekam pienākumu pierādīt tās faktisko izmantošanu.
Otrkārt, ar minētā noteikuma striktu piemērošanu izskatāmajā lietā tiekot pārkāpts samērīguma princips. Šī noteikuma mērķis, proti, nodrošināt procesa efektivitāti, esot jālīdzsvaro ar būtiskām un galīgām juridiskajām sekām, kas esot saistāmas ar preču zīmes atcelšanu.
Centrotherm Clean Solutions
norāda, ka ne ITSB, ne Vispārējai tiesai nav tiesību atteikties no Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punkta piemērošanas, jo kompetentā tiesa šim nolūkam paredzētā tiesvedībā nav noteikusi tiesiskuma principu, kas nozīmē pienākumu atzīt gan regulu absolūtu spēkā esamību, gan to spēkā neesamību.
Tiesas vērtējums
Apelācijas sūdzības iesniedzējas argumentācija attiecībā uz šī pamata pirmo daļu – Regulas Nr. 207/2009 pārkāpumu – ir jānoraida tādu pašu motīvu dēļ, kas jau ir ļāvuši Tiesai noraidīt trešā pamata pirmo daļu.
Saistībā ar minētā pamata otro daļu – atcelšanas kā sankcijas nesamērīgo raksturu gadījumā, kad tā, līdzīgi kā izskatāmajā lietā, tiek piemērota, pamatojoties uz Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punktu, – šajā lietā pietiek norādīt, ka argumentācija, ko
Centrotherm Systemtechnik
ir izvērsusi šajā ziņā, ir balstīta uz kļūdainu pieņēmumu attiecībā uz šī noteikuma piemērojamību.
Faktiski, kā tas arī izriet no šī sprieduma 85.–87. punkta un pretēji tam, ko apstrīdētajā lēmumā ir uzskatījusi Apelāciju padome, un tam, ko pārsūdzētajā spriedumā ir nospriedusi Vispārējā tiesa, atcelšana kā sankcija var tikt piemērota, pamatojoties uz minēto tiesību normu vienīgi tad, kad ITSB noteiktajā termiņā nav iesniegts neviens apstrīdētās preču zīmes izmantošanas pierādījums, vai tad, kad šķiet, ka iesniegtajiem pierādījumiem nav nekādas nozīmes, lai pierādītu šīs preču zīmes faktisko izmantošanu.
Tomēr izskatāmajā lietā tas tā nav tādēļ, kā tas arī izriet no trešā pamata otrās daļas vērtējuma, ka tas, ka
Centrotherm Systemtechnik
ITSB noteiktajā termiņā ir iesniegusi preču zīmes izmantošanas pierādījumus, izslēdz jebkādu iespēju veikt atcelšanu pēc savas iniciatīvas saskaņā ar Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punkta otro teikumu un nepieļauj to, ka Apelāciju padome uzskata – kā tā kļūdaini ir darījusi apstrīdētajā lēmumā –, ka tai nav nekādas rīcības brīvības, lai eventuāli ņemtu vērā vēlāk iesniegtos papildu pierādījumus.
Ievērojot iepriekš minētos apsvērumus, ceturtais pamats ir noraidāms.
Par prasību pirmajā instancē
Atbilstoši Eiropas Savienības Tiesas statūtu 61. panta pirmajai daļai, ja Tiesa atceļ Vispārējās tiesas lēmumu, tā pati var pieņemt galīgo spriedumu attiecīgajā lietā, ja to ļauj tiesvedības stadija, vai nodot lietu atpakaļ sprieduma pieņemšanai Vispārējā tiesā.
Izskatāmajā lietā Tiesa uzskata, ka tiesvedības stadija to ļauj un tādēļ tai ir jāpieņem galīgais spriedums šajā lietā.
Attiecībā uz prasības priekšmetu pirmajā instancē ir jāatgādina, ka
Centrotherm Systemtechnik
ar savu prasību centās panākt daļēju apstrīdētā lēmuma atcelšanu, proti, vienīgi tajā tā daļā, kurā ir apmierināts pieteikums par apstrīdētās preču zīmes atcelšanu. Tādējādi šī prasība ir vērsta pret šī lēmuma rezolutīvās daļas 2) punktu, ar kuru Apelāciju padome daļēji noraidīja
Centrotherm Systemtechnik
apelācijas sūdzību, ar ko lūdza atcelt Iebildumu nodaļas 2007. gada 30. oktobra lēmumu.
Lietas dalībnieku argumenti
Pamatojot savu Vispārējā tiesā celto prasību,
Centrotherm Systemtechnik
norāda, ka pretēji tam, ko Apelāciju padome ir kļūdaini uzskatījusi apstrīdētā lēmuma 36. punktā, šai instancei atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punktam ir rīcības brīvība, lai ņemtu vērā papildu pierādījumus, ko
Centrotherm Systemtechnik
iesniedza, pamatojot savu apelācijas sūdzību šai instancei.
Tādēļ, ka ar šiem pierādījumiem tiecās papildināt savlaicīgi iesniegtos pierādījumus, Apelāciju padomei šajā gadījumā tos esot bijis jāņem vērā atbilstoši atziņām, kas izriet no iepriekš minētā sprieduma lietā ITSB/
Kaul
.
Centrotherm Systemtechnik
uzskata, ka šo ņemšanu vērā it īpaši vajadzēja veicināt šo papildu pierādījumu acīmredzamajai nozīmei procesa risinājumam, starp Apelāciju padomi un Anulēšanas nodaļu pastāvošajai funkcionālajai turpinātībai, būtisku procesuālu neērtību, kas nepieļauj šādu ņemšanu vērā, neesamībai un, visbeidzot, vajadzībai nodrošināt līdzsvaru starp procesa labas norises prasību un taisnīga risinājuma pēc būtības nepieciešamību, jo runa ir par procesu, kura iznākums var radīt tik smagas sekas kā preču zīmes [tiesību] atcelšana.
ITSB un
centrotherm Clean Solutions
lūdz noraidīt šo atcelšanas pamatu. Tie uzskata, ka Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punkts izskatāmajā lietā izslēdz jebkādu iespēju Apelāciju padomei ņemt vērā apstrīdētos papildu pierādījumus. Turklāt, pat ja pieņem, ka šai padomei saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punktu ir rīcības brīvība, lai eventuāli ņemtu vērā šos papildu pierādījumus, šī instance esot visnotaļ izmantojusi šo rīcības brīvību, apstrīdētā lēmuma 37. punktā norādot, kāds šādā gadījumā negatīvs iznākums būtu bijis šādai rīcības brīvības izmantošanai, ja tai patiešām būtu minētā brīvība.
Tiesas vērtējums
No apstrīdētā lēmuma 36. punkta izriet, ka Apelāciju padome uzskatīja, ka tā nevar ņemt vērā
Centrotherm Systemtechnik
tai iesniegtos papildu pierādījumus, pamatojoties uz rīcības brīvību, kas Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punktā kā vispārējs noteikums piešķirta ITSB, ņemot vērā apstākli, ka šie pierādījumi tika iesniegti, beidzoties Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punkta otrajā teikumā paredzētajam termiņam, kas ir noilguma termiņš, kura neievērošana automātiski izraisa preču zīmes atcelšanu.
Tomēr, kā tas izriet no šī sprieduma 85.–90. punkta, šāds vērtējums izraisa minētā 40. noteikuma 5. punkta kļūdainu interpretāciju un pārkāpj Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punktu.
Turklāt un pretēji tam, ko apgalvo ITSB un
centrotherm Clean Solutions
, nevar tikt uzskatīts, ka apstrīdētajā lēmumā šādi pieļautais pārkāpums ir ticis novērsts ar to vien, ka Apelāciju padome pēc tam šī lēmuma 37. punktā norādīja, ka, pat ja pieņem, ka tā var brīvi vērtēt, vai ir nozīme ņemt vērā novēloti iesniegtus pierādījumus, nav saskatāms iemesls, kādēļ tai būtu jāizmanto šī rīcības brīvība par labu apelācijas sūdzības iesniedzējai, jo tā šajā ziņā ir izvirzījusi vienīgi vispārīgus argumentus attiecībā uz preču zīmes lomu un vērtību, neatsaucoties uz neiespējamību iesniegt izmantošanas pierādījumus pirmajā instancē.
Tiešām, šādi vispārīgi un kategoriski apgalvojumi nekādi neļauj uzskatīt, ka Apelāciju padome ir efektīvi izmantojusi tai ar Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punktu piešķirto rīcības brīvību, lai pieņemtu lēmumu, kas tai ir jāpieņem, pamatoti un pienācīgi ņemot vērā visus atbilstošos apstākļus, un lemtu, vai ir vai nav jāņem vērā tai iesniegtie papildu pierādījumi (šajā ziņā skat. iepriekš minēto spriedumu lietā ITSB/
Kaul
, 43. un 68. punkts).
Šajā ziņā vispirms ir jāuzsver, ka tas, ka ITSB eventuāli ņem vērā minētos papildu pierādījumus, nekādi neveido vienai vai otrai pusei piešķirtu “priekšrocību”, bet atspoguļo ar minētā 76. panta 2. punktu šai iestādei piešķirtās rīcības brīvības objektīvu un pamatotu izmantošanu.
Turklāt ir jānorāda, ka šādi paredzētais pamatojuma pienākums izrādās jo nepieciešamāks gadījumā, kad ITSB nolemj noraidīt šos novēloti iesniegtos pierādījumus.
Šajā ziņā ir jānorāda, ka Tiesa ir tostarp nolēmusi, ka faktu un pierādījumu, kas ir iesniegti novēloti, ņemšana vērā, ko veic ITSB, kad tam ir jālemj iebildumu procesa kontekstā, it īpaši var būt pamatota tad, kad ITSB uzskata, ka, pirmkārt, šie novēloti iesniegtie pierādījumi sākotnēji var būt patiešām nozīmīgi attiecībā uz iebildumu procesa iznākumu un, otrkārt, ja procesa stadija, kurā šī novēlotā iesniegšana notikusi, un pārējie saistītie apstākļi neliedz šo ņemšanu vērā (iepriekš minētais spriedums lietā ITSB/
Kaul
, 44. punkts).
Tāpat šādi apsvērumi
mutatis mutandis
it īpaši var pamatot to, ka ITSB, kad tam jālemj par pieteikumu par [preču zīmes] atcelšanu, ņem vērā preču zīmes izmantošanas pierādījumus, kas, lai gan nav iesniegti ITSB saskaņā ar Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punktu noteiktajā termiņā, bet turpmākā procesa stadijā, ir papildu pierādījumi tiem, kas tika iesniegti minētajā termiņā.
Izskatāmajā lietā šķiet, ka šajā ziņā viens no apstākļiem, ko var ierindot starp vērā ņemamiem, ir fakts, ka Anulēšanas nodaļas lēmums par atcelšanu tika pieņemts pēc tam, kad šīs nodaļas noteiktajā termiņā tika iesniegti sākotnējie pierādījumi, kas patiešām saistīti ar apstrīdētās preču zīmes izmantošanu, papildus tiem iesniedzot apsvērumus, kuros paustas iebildes attiecībā uz konfidencialitāti un ietverts piedāvājums iesniegt papildu pierādījumus.
Tomēr nešķiet, ka Apelāciju padome ir pienācīgi izvērtējusi šos aspektus, ne arī citus elementus, kam var būt nozīme, tāpat kā nešķiet, ka tā ir izvērtējusi
Centrotherm Systemtechnik
iesniegto papildu pierādījumu iespējamo nozīmi.
Turklāt ir jānorāda, ka pretēji tam, kas apgalvots apstrīdētā lēmuma 37. punktā, papildu pierādījumu par preču zīmes izmantošanu, kas iesniegti pēc Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punktā paredzētā termiņa beigām, eventuālā ņemšana vērā noteikti nenozīmē prasību, ka ieinteresētajai personai nav bijusi iespēja iesniegt šos pierādījumus minētajā termiņā.
No iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ daļā, kurā ITSB Apelāciju ceturtā padome ir noraidījusi
Centrotherm Systemtechnik
apelācijas sūdzību par Anulēšanas nodaļas lēmumu.
Minētajai Apelāciju padomei ir jāizvērtē, tostarp ievērojot no šī sprieduma izrietošās atziņas un pienācīgi ņemot vērā visus nozīmīgos apstākļus, kā arī norādot pamatojumu savam lēmumam šajā ziņā, vai ir jāņem vērā papildu pierādījumi, ko tai iesniedza
Centrotherm Systemtechnik
, lai pieņemtu lēmumu, kas tai ir jāpieņem attiecībā uz tās izskatīšanā joprojām esošo apelācijas sūdzību.
Par tiesāšanās izdevumiem
Atbilstoši Tiesas Reglamenta 184. panta 2. punktam, ja apelācijas sūdzība ir pamatota un Tiesa lietā taisa galīgo spriedumu, Tiesa lemj par tiesāšanās izdevumiem.
Tā paša reglamenta 138. panta, kas saskaņā ar tā 184. panta 1. punktu ir piemērojams apelācijas tiesvedībā, 3. punktā ir paredzēts, ka lietas dalībnieki sedz savus tiesāšanās izdevumus paši, ja lietas dalībniekiem spriedums ir daļēji labvēlīgs un daļēji nelabvēlīgs.
Izskatāmajā lietā ir jānorāda, pirmkārt, ka, lai gan viens no
Centrotherm Systemtechnik
izvirzītajiem apelācijas sūdzības pamatiem ir apmierināts un pārsūdzētais spriedums šajā ziņā ir atcelts, tas tā nav attiecībā uz pārējiem pamatiem, kurus Tiesa ir noraidījusi.
Otrkārt, attiecībā uz prasību pirmajā instancē ir jānorāda, ka Tiesa, daļēji atceļot apstrīdēto lēmumu, ir arī apmierinājusi vienu no
Centrotherm Systemtechnik
izvirzītajiem prasības pamatiem. Turpretim no pārsūdzētā sprieduma, kuru Tiesa attiecībā uz šiem jautājumiem nav atcēlusi, izriet, ka spriedums ir nelabvēlīgs
Centrotherm Systemtechnik
attiecībā uz pārējiem pamatiem, kurus tā bija izvirzījusi pirmajā instancē.
Šādos apstākļos un tādēļ, ka katram no lietas dalībniekiem spriedums ir daļēji nelabvēlīgs gan attiecībā uz pamatiem, kas izvirzīti pirmajā instancē, gan šajā apelācijas tiesvedībā, ir jāpiespriež katram no tiem segt savus tiesāšanās izdevumus pašam.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (ceturtā palāta) nospriež:

1)
atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2011. gada 15. septembra spriedumu lietā T‑434/09
Centrotherm Systemtechnik
/ITSB –
centrotherm Clean Solutions
(“CENTROTHERM”);

2)
atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 25. augusta lēmuma lietā R 6/2008–4 rezolutīvās daļas 2) punktu;

3)
Centrotherm Systemtechnik GmbH,
Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) un
centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG
paši sedz savus tiesāšanās izdevumus gan tiesvedībā pirmajā instancē, gan apelācijas tiesvedībā.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – vācu.