CELEX: 62013CJ0561
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Bendra žemės ūkio politika
Paramos schemos
Paramos schemų įgyvendinimas naujosiose valstybėse narėse
Reglamentas (EB) Nr. 1782/2003
143ba straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 73/2009
126 straipsnis
Atskira išmoka už cukrų
Šios išmokos atsiejimas nuo gamybos
Sąvoka „atitinkamų valstybių narių 2006 ir 2007 m. nustatyti kriterijai“
Atitinkamas laikotarpis

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams, iš dalies keičiančio Reglamentus (EB) Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 247/2006, (EB) Nr. 378/2007 ir panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003 (
OL L 30, p. 16
), 126 straipsnio 1 dalies išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant
Hoštická a.s
., Jaroslav Haškovec ir
Zemědělské družstvo Senice na Hané
ginčą su
Česká republika – Ministerstvo zemědělství
(Čekijos Respublika – Žemės ūkio ministerija) dėl jų prašymo atlyginti žalą, patirtą dėl Čekijos teisėje numatytos atskiros išmokos už cukrų (toliau – AIC) skyrimo tvarkos.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Reglamentas (EB) Nr. 1782/2003
Pagal 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies keičiančio Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001 (
OL L 270, p. 1
, ir klaidų ištaisymas
OL L 94, p. 70
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 40 t., p. 269; toliau – toliau Reglamentas Nr. 1782/2003), iš dalies pakeisto 2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 319/2006 (
OL L 58, p. 32
), 2006 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2011/2006 (
OL L 384, p. 1
) ir 2006 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2012/2006 (
OL L 384, p. 8
; toliau – Reglamentas Nr. 1782/2003), 1 straipsnį:
„<…>
—
bendrąsias taisykles, reglamentuojančias tiesiogines išmokas pagal pajamų rėmimo schemas, numatytas bendroje žemės ūkio politikoje <…>,
—
ūkininkų pajamų rėmimą (toliau – „bendrosios išmokos schema“),
—
pereinamojo laikotarpio supaprastintą ūkininkų pajamų rėmimą naujosiose valstybėse narėse (toliau – vienkartinės išmokos už plotą schema),
<…>“
Šio reglamento 2 straipsnio d ir g punktuose apibrėžiamos šios sąvokos:
„d)
„tiesioginė išmoka“ – tai tiesiogiai ūkininkams mokama išmoka pagal pajamų rėmimo schemą, išdėstytą I priede;
<…>
g)
„naujosios valstybės narės“ – Bulgarija, Čekija, Estija, Kipras, Latvija, Lietuva, Vengrija, Malta, Lenkija, Rumunija, Slovėnija ir Slovakija.“
Reglamento Nr. 1782/2003 143ba straipsnis buvo įterptas Reglamento Nr. 319/2006 1 straipsnio 17 punktu ir iš dalies pakeistas Reglamento Nr. 2011/2006 1 straipsnio 2 punktu ir Reglamento Nr. 2012/2006 1 straipsnio 17 punktu. Šiame 143ba straipsnyje „Atskiros išmokos už cukrų“ numatyta:
„1.   Nukrypstant nuo 143b straipsnio, iki 2006 m. balandžio 30 d. naujosios valstybės narės, taikančios vienkartinės išmokos už plotus schemą, gali nuspręsti 2006–2010 m. skirti ūkininkams, atitinkantiems vienkartinės išmokos už plotus schemos reikalavimus, atskirą išmoką už cukrų. Išmoka skiriama remiantis toliau išvardytais objektyviais ir nediskriminuojančiais kriterijais už 2004–2005, 2005–2006 ir (arba) 2006–2007 prekybos metų atitinkamą laikotarpį, kuris kiekvieno produkto atveju gali būti skirtingas ir kurį valstybės narės turi nustatyti iki 2006 m. balandžio 30 d.:
—
cukrinių runkelių, cukranendrių ar cikorijų kiekiais, dėl kurių sudarytos tiekimo sutartys pagal atitinkamai [Reglamento Nr. 1260/2001] 19 straipsnį arba [2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 318/2006 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo (
OL L 58, p. 1
)] 6 straipsnį,
—
cukraus ar inulino sirupo kiekiais, pagamintais pagal atitinkamai [Reglamentą Nr. 1260/2001 arba [Reglamentą Nr. 318/2006],
—
hektarų, kuriuose auginami cukraus ar inulino sirupo gamybai naudojami cukriniai runkeliai, cukranendrės ir cikorijos, dėl kurių sudarytos tiekimo sutartys pagal [Reglamento Nr. 1260/2001] 19 straipsnį arba [Reglamento Nr. 318/2006] 6 straipsnį, vidurkiu.
<…>“
Reglamento Nr. 1782/2003 I priedo eilutė „Cukraus ar inulino sirupo gamybai naudojami cukriniai runkeliai, cukranendrės ir cikorijos“ suformuluota taip:
Cukraus ar inulino sirupo gamybai naudojami cukriniai runkeliai, cukranendrės ir cikorijos
Šio reglamento IV antraštinės dalies 10e skyrius <...> Šio reglamento IVa antraštinės dalies 143ba straipsnis
Nuo gamybos apimčių nepriklausančios išmokos
Reglamentas Nr. 319/2006
Reglamento Nr. 319/2006 1, 2, 4, 7 ir 9 konstatuojamosiose dalyse skelbiama:
„(1)
Reglamente [Nr. 318/2006] numatyta svarbi bendro cukraus sektoriaus rinkos organizavimo reforma. Tuo reglamentu įvestos priemonės apima reikšmingą Bendrijos cukraus institucinės palaikomosios kainos sumažinimą etapais.
(2)
Dėl sumažėjusio cukraus sektoriaus rinkos rėmimo, pajamų rėmimas ūkininkams turėtų būti padidintas. Bendras išmokų lygis turėtų kisti palaipsniui lygiagrečiai su mažėjančiu rinkos rėmimu.
<…>
(4)
Kad būtų pasiekti tikslai, kuriais pagrįsta bendra žemės ūkio politikos reforma, parama cukraus ar inulino sirupo gamybai naudojamiems cukriniams runkeliams, cukranendrėms ir cikorijoms turėtų būti atsieta nuo gamybos apimčių ir integruota į bendrosios išmokos schemą.
<…>
(7)
Individualių pajamų rėmimo lygis turėtų būti apskaičiuojamas remiantis parama, kurią ūkininkas gavo pagal bendrą rinkos organizavimą cukraus sektoriuje vienerius ar daugiau prekybos metų, kuriuos turi nustatyti valstybės narės.
<…>
(9)
Naujųjų valstybių narių cukrinių runkelių ir cikorijų augintojai nuo įstojimo į ES pasinaudojo kainų rėmimu pagal [Reglamentą Nr. 1260/2001]. Todėl išmokoms už cukrų ir cukraus bei cikorijų komponentams bendrosios išmokos schemoje neturėtų būti taikomas [Reglamento Nr. 1782/2003] 143a straipsnyje numatytas padidėjimų grafikas. Dėl tokių pat priežasčių valstybės narės, taikančios vienkartinės išmokos už plotus schemą, turėtų turėti galimybę teikti paramą pagal cukraus sektoriaus reformą taikydamos atskirą bendrosios išmoką ne pagal šią schemą.“
Reglamentas Nr. 73/2009
Reglamentas Nr. 1782/2003 buvo panaikintas ir pakeistas Reglamentu Nr. 73/2009.
Reglamento Nr. 73/2009 2 konstatuojamojoje dalyje skelbiama:
„Atsižvelgiant į patirtį, įgytą įgyvendinant [Reglamentą Nr. 1782/2003], visų pirma reikia patikslinti tam tikrus paramos mechanizmo elementus. Visų pirma turėtų būti pratęstas tiesioginės paramos atsiejimo laikotarpis, o bendrosios išmokos schemos veikimas – supaprastintas <...>“
Šio reglamento 1 straipsnyje numatyta:
„<…>
a)
bendrosios tiesioginių išmokų taisyklės;
b)
ūkininkų pajamų rėmimo schema (toliau – bendrosios išmokos schema);
c)
pereinamojo laikotarpio supaprastinta naujųjų valstybių narių, kaip apibrėžta 2 straipsnio g punkte, ūkininkų pajamų rėmimo schema (toliau – „vienkartinės išmokos už plotus schema“);
<…>“
Šio reglamento 2 straipsnio d ir g punktai suformuluoti identiškai kaip ir ta pati Reglamento Nr. 1782/2003 nuostata.
Reglamento Nr. 73/2009 126 straipsnio 1 dalyje „Atskira išmoka už cukrų“ numatyta:
„Jeigu naujoji valstybė narė pasinaudojo Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143ba straipsnyje numatyta galimybe, ji ūkininkams, atitinkantiems vienkartinės išmokos už plotus schemos reikalavimus, skiria atskirą išmoką už vaisius ir daržoves. Išmoka skiriama remiantis atitinkamų valstybių narių 2006 ir 2007 m. nustatytais kriterijais.“
To paties reglamento I priedo eilutė „Cukraus arba inulino sirupo gamybai naudojami cukriniai runkeliai, cukranendrės ir cikorijos“ suformuluota taip:
Cukraus arba inulino sirupo gamybai naudojami cukriniai runkeliai, cukranendrės ir cikorijos
Šio reglamento 126 straipsnis
Nuo gamybos apimčių nepriklausančios išmokos
Čekijos teisė
2010 m. sausio 1 d. galiojusios redakcijos Vyriausybės dekrete Nr. 45/2007 apibrėžiamos AIC skyrimo sąlygos.
Vyriausybės dekreto Nr. 45/2007 2 straipsnis „Paraišką išmokai už cukrų gauti pateikęs asmuo“ suformuluotas taip:
„1)
Paraišką išmokai už cukrų už atitinkamus kalendorinius metus gali pateikti fiziniai ir juridiniai asmenys, kurie
a)
dirba žemės ūkio paskirties žemę, kuri pareiškėjo vardu įregistruota Žemės ūkio paskirties žemės registre <…>,
b)
2005–2006 prekybos metais su cukraus gamintoju, kurio buveinė yra Čekijos Respublikoje ir kuris 2005–2006 prekybos metais turėjo individualią A ir B cukraus gamybos kvotą (toliau – cukraus gamintojas), sudarė sutartį dėl A ir B cukrinių runkelių tiekimo <…>,
c)
pateikė Fondui paraišką išmokėti vienkartinę išmoką už plotus už kalendorinius metus, dėl kurių jis pateikė paraišką išmokai už cukrų gauti,
<…>“
Šio vyriausybės dekreto 4 straipsnyje „Išmokos už cukrų skyrimas“ skelbiama:
„1)   Fondas skiria pareiškėjui išmoką už cukrų už atitinkamus kalendorinius metus remdamasis cukrinių runkelių kiekiu, dėl kurio jis susitarė su cukraus gamintoju 2005–2006 prekybos metų sutartyje dėl A ir B cukrinių runkelių, kuriuose yra 16 % cukraus, skirtų A ir B cukraus gamybai, tiekimo.
2)   Išmokos už cukrų dydis už atitinkamus kalendorinius metus vienai tonai cukrinių runkelių grindžiamas bendra išmokos už cukrų suma, nustatyta atitinkamiems kalendoriniams metams, atsižvelgiant į tiesiogiai taikomus Europos Bendrijos teisės aktus, ir bendru cukrinių runkelių kiekiu, skirtu gaminti A ir B cukrui, dėl kurio buvo susitarta su cukraus gamintojais 2005–2006 prekybos metų sutartyse dėl A ir B cukrinių runkelių, kuriuose yra 16 % cukraus, tiekimo.
<…>“
Pagrindinės bylos aplinkybės ir prejudiciniai klausimai
Ieškovai pagrindinėje byloje augina cukrinius runkelius, kad parduotų juos cukraus gamintojams. Jie pagal Vyriausybės dekretą Nr. 45/2007, kuriame nustatytos šios išmokos cukrinių runkelių gamintojams mokėjimo sąlygos, gavo iš
Ministerstvo zemědělství
AIC.
Ieškovai pagrindinėje byloje pareiškė ieškinį prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme, prašydami atlyginti žalą, patirtą taikant AIC skyrimo taisykles, numatytas šiame vyriausybės dekrete; ieškinys motyvuotas tuo, kad šios taisyklės pažeidžia atitinkamas Sąjungos teisės nuostatas, t. y. Reglamento Nr. 73/2009 126 straipsnį.
Jie ginčija būtent gautos AIC sumą, nes ji buvo apskaičiuota už klaidingą atitinkamą laikotarpį, t. y. už 2005–2006 prekybos metus. Jų teigimu, pagal Reglamento Nr. 73/2009 126 straipsnį AIC turėjo būti skirta remiantis faktiniu referenciniu laikotarpiu, t. y. prekybos metais, ėjusiais prieš šios išmokos skyrimo metus.
Ieškovai pagrindinėje byloje mano, kad nors Reglamento Nr. 73/2009 126 straipsnyje skelbiama, kad AIC skiriama remiantis 2006 ir 2007 m. nustatytais kriterijais, Sąjungos teisės aktų leidėjas numatė tik tuos kriterijus, kuriuos išmokos sumai apskaičiuoti valstybė narė nustato taikydama Reglamento Nr. 1782/2003 143ba straipsnį, t. y. naudojamos žemės plotą, produkcijos kiekį ar juos abu kartu. Reglamento Nr. 73/2009 126 straipsnyje visiškai nenurodyta, kad tą patį atitinkamą laikotarpį reikia taikyti ir skiriant pagalbą, susijusią su kiekvienais prekybos metais. Ieškovai tvirtina, kad Reglamente Nr. 73/2009 nuosekliai atskiriami „kriterijai“ ir „atitinkamas laikotarpis“, kaip matyti, pavyzdžiui, iš jo 128 ir 129 straipsnių. Jie mano, kad jų aiškinimas grindžiamas būtinybe nediskriminuoti gamintojų.
Atsakovė pagrindinėje byloje tvirtina, kad AIC yra atsieta nuo gamybos išmoka. Todėl, priešingai, nei tvirtina ieškovai pagrindinėje byloje, AIC neturėtų būti apskaičiuojama atsižvelgiant į faktinę cukrinių runkelių gamybą ir skiriama tik ūkininkams, kurie tęsia jų gamybą. Šios susietosios ir atsietosios išmokos aiškiai atskiriamos Reglamente Nr. 73/2009. Cukraus rinkos reformos, kuri buvo pradėta 2006 m., tikslas – išsaugoti esamą cukrinių runkelių gamybos lygį, bet ne skatinti jos augimą. Todėl naudoti faktinius gamybos duomenis nėra būtina. Be to, Reglamento Nr. 73/2009 126 straipsniu siekiama įtvirtinti atsietąją gamybos išmoką. Todėl, atsižvelgiant ne tik į sąlygas, bet ir į šios nuostatos tikslą, sąvoka „atitinkamų valstybių narių 2006 ir 2007 m. nustatyti kriterijai“ apima visą AIC paskirstymo ir skyrimo tvarką, įtvirtintą Reglamento Nr. 1782/2003 143ba straipsnio 1 dalyje, t. y. tiek sąvoką „atitinkamas laikotarpis“, tiek sąvoką „objektyvūs ir nediskriminaciniai kriterijai“.
Tokiomis aplinkybėmis
Obvodní soud pro Prahu 1
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar [Reglamento Nr. 73/2009] 126 straipsnį reikia aiškinti taip, kad atskira išmoka už cukrų yra išmoka, atsieta nuo gamybos?
2.
Ar [Reglamento Nr. 73/2009] 126 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad „atitinkamų valstybių narių 2006 ir 2007 m. nustatyti kriterijai“ apima ir tuo metu valstybių narių pasirinktą atitinkamą laikotarpį, remiantis [Reglamento Nr. 1782/2003] 143ba straipsnio 1 dalimi?“
Dėl prejudicinių klausimų
Savo klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar Reglamento Nr. 73/2009 126 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad sąvoka „atitinkamų valstybių narių 2006 ir 2007 m. nustatyti kriterijai“ apima ir prekybos metus, kuriuos šios valstybės narės pagal Reglamento Nr. 1782/2003 143ba straipsnio 1 dalį turi pasirinkti iki 2006 m. balandžio 30 d. kaip atitinkamą AIC skyrimo laikotarpį.
Visų pirma reikia priminti, kad Reglamento Nr. 1782/2003 1 straipsnyje nustatyta, be kita ko, bendrosios taisyklės, reglamentuojančios tiesiogines išmokas pagal pajamų rėmimo schemas, susijusias su bendra žemės ūkio politika, ūkininkų pajamų rėmimas (bendrosios išmokos schema) ir pereinamojo laikotarpio supaprastintas ūkininkų pajamų rėmimas naujosiose valstybėse narėse, įstojusiose į Europos Sąjungą 2004 ir 2007 m. ir išvardytose šio reglamento 2 straipsnio g punkte (toliau – naujosios valstybės narės), t. y. vienkartinės išmokos už plotą schema. Pagal minėto reglamento 143a ir 143b straipsnius tiesioginės išmokos ar prireikus tiesioginės išmokos už plotą schema naujosiose valstybėse narėse įvedamos laipsniškai (šiuo klausimu žr. Sprendimo
Bábolna
, C‑115/10,
EU:C:2011:376
, 33 ir 34 punktus ir Nutarties
Brunovskis
, C‑650/11,
EU:C:2013:7
, 15 punktą).
Pagal minėto reglamento 143ba straipsnio 1 dalį naujosios valstybės narės, kurios pasirinko taikyti vienkartinės išmokos už plotą schemą, gali nuspręsti „iki 2006 m. balandžio 30 d.“ skirti AIC ūkininkams, atitinkantiems reikalavimus pagal šią schemą.
Iš to išplaukia, kad Reglamentu Nr. 1782/2003 šioms valstybėms narėms suteikiama tam tikra diskrecija skirti AIC vykdant bendrosios žemės ūkio politikos reformą. Tačiau, įgyvendindamos savo diskreciją, minėtos valstybės narės turi atitikti dvi sąlygas. Pirma, skirdamos šią išmoką, tos valstybės narės privalo taikyti objektyvius ir nediskriminacinius kriterijus (šiuo klausimu žr. Sprendimo
Uzonyi
, C‑133/09,
EU:C:2010:563
, 29 punktą). Antra, naujosios valstybės narės taip pat turi iki 2006 m. balandžio 30 d. nustatyti vieną ar kelis prekybos metų, nurodytų šio reglamento 143ba straipsnio 1 dalyje, t. y. 2004–2005, 2005–2006 ir 2006–2007 prekybos metų, atitinkamus laikotarpius, į kuriuos reikia atsižvelgti skiriant minėtą išmoką.
Pagal Reglamento Nr. 73/2009 126 straipsnio 1 dalį šios naujosios valstybės narės, kurios pasinaudojo galimybe skirti AIC pagal Reglamento Nr. 1782/2003 143ba straipsnio 1 dalį, ir toliau skiria šią išmoką.
Šiuo aspektu reikia konstatuoti, kad, kitaip nei šioje paskutinėje nuostatoje, Reglamento Nr. 73/2009 126 straipsnyje tik nurodoma, kad AIC skiriama remiantis šių valstybių narių „2006 ir 2007 m. nustatytais kriterijais“; minėto straipsnio formuluotėje aiškiai neminimas atitinkamas laikotarpis, į kurį reikia atsižvelgti.
Tačiau, kaip matyti iš nusistovėjusios teismo praktikos, aiškinant Sąjungos teisės nuostatą reikia atsižvelgti ne tik į jos formuluotę, bet ir į kontekstą ir teisės akto, kuriame ji įtvirtinta, tikslus (Sprendimo
Maatschap Schonewille-Prins
, C‑45/05,
EU:C:2007:296
, 30 punktas ir jame nurodyta teismo praktika).
Dėl, visų pirma, Reglamentu Nr. 1782/2003 siekiamo tikslo Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad juo siekiama sudaryti sąlygas laipsniškai pereiti nuo paramos gamybai prie paramos gamintojui, be kita ko, įdiegiant nuo gamybos apimčių atsietą kiekvieno ūkio pajamų rėmimo sistemą (šiuo klausimu žr. Sprendimo
Panellinios Syndesmos Viomichanion Metapoiisis Kapnou
, C‑373/11,
EU:C:2013:567
, 17 punktą). Iš Reglamento Nr. 73/2009 2 konstatuojamosios dalies išplaukia, kad juo siekiama to paties tikslo.
Be to, reikia pridurti, kad, kaip nurodyta Reglamento Nr. 319/2006 1 konstatuojamojoje dalyje, Sąjungos teisės aktų leidėjas 2006 m. pradėjo didelę bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo reformą. Šia reforma, be kita ko, buvo labai sumažinta Bendrijos cukraus institucinė palaikomoji kaina.
AIC, kuri buvo įtvirtinta Reglamente Nr. 319/2006, tikslas, kaip matyti iš šio reglamento 2 ir 9 konstatuojamųjų dalių, yra kompensuoti pajamų nuostolius, atsiradusius dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo reformos, naujųjų valstybių cukrinių runkelių ir cikorijų augintojams, kurie nuo įstojimo į ES pasinaudojo kainų rėmimu pagal šį bendrą rinkos organizavimą. Šiomis aplinkybėmis Reglamento Nr. 1782/2003 143ba straipsnis ir Reglamento Nr. 73/2009 126 straipsnis turi būti laikomi straipsniais, kurių tikslas remti ūkininkus, kurie pasinaudojo cukraus rinkos paramos priemonėmis iki reformos, įvykusios 2006 m.
Be to, iš Reglamento Nr. 319/2006 7 konstatuojamosios dalies matyti, kad individualių pajamų rėmimo lygis turėtų būti apskaičiuojamas remiantis parama, kurią ūkininkas gavo pagal bendrą cukraus sektoriaus rinkos organizavimą per vienus ar daugiau prekybos metų, kuriuos turi nustatyti pačios valstybės narės.
Šiuo tikslu Reglamento Nr. 1782/2003 143ba straipsnio 1 dalyje aiškiai nurodyti 2004–2005, 2005–2006 ir 2006–2007 prekybos metai kaip laikotarpiai, kuriuos valstybės narės gali pasirinkti, siekdamos nustatyti referencinį AIC skyrimo laikotarpį. Be to, kaip teisingai tvirtina Europos Komisija savo pastabose, šis atitinkamas laikotarpis turi būti valstybės narės galutinai nustatytas iki 2006 m. balandžio 30 d.
Šiuo aspektu reikia konstatuoti, kad minėti prekybos metai atitinka laikotarpį, per kurį ūkininkams buvo sumažinta Bendrijos cukraus institucinė palaikomoji kaina.
Galiausiai, dėl Reglamento Nr. 73/2009 126 straipsnio taikymo konteksto reikia konstatuoti, kad iš reglamentų Nr. 1782/2003 ir Nr. 73/2009 I priedo aiškiai matyti, kad AIC yra parama pajamoms, skirta naujų valstybių narių ūkininkams, kuri skiriama kaip „atsietoji išmoka“. Atsižvelgiant į tikslą, primintą šio sprendimo 30 punkte, tokios išmokos turi būti suprantamos kaip išmokos, kurių suma nepriklauso nuo faktinės ūkininko gamybos. Taip būtent yra tuo atveju, kai AIC suma apskaičiuojama remiantis tam tikru istoriniu gamybos laikotarpiu arba už plotą, skirtą cukriniams runkeliams, naudojamiems cukraus gamybai tokiu laikotarpiu.
Šiomis sąlygomis Reglamento Nr. 73/2009 126 straipsnio 1 dalies negalima aiškinti kaip numatančios atitinkamą AIC skyrimo laikotarpį, kuris nėra vieni iš prekybos metų, išvardytų Reglamento Nr. 1782/2003 143ba straipsnyje, ir kuris atitinkamos valstybės narės taikant šią nuostatą turi būti galutinai pasirinktas iki 2006 m. balandžio 30 d.
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pateiktus klausimus reikia atsakyti taip: Reglamento Nr. 73/2009 126 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad sąvoka „atitinkamų valstybių narių 2006 ir 2007 m. nustatyti kriterijai“ apima ir prekybos metus, kuriuos šios valstybės narės pagal Reglamento Nr. 1782/2003 143ba straipsnio 1 dalį turi pasirinkti iki 2006 m. balandžio 30 d. kaip atitinkamą AIC skyrimo laikotarpį.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (devintoji kolegija) nusprendžia:

2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams, iš dalies keičiančio Reglamentus (EB) Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 247/2006, (EB) Nr. 378/2007 ir panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003, 126 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad sąvoka „atitinkamų valstybių narių 2006 ir 2007 m. nustatyti kriterijai“ apima ir prekybos metus, kuriuos šios valstybės narės pagal 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies keičiančio Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001, iš dalies pakeisto 2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 319/2006, 2006 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2011/2006 ir 2006 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2012/2006, 143ba straipsnio 1 dalį turi pasirinkti iki 2006 m. balandžio 30 d. kaip atitinkamą atskiros išmokos už cukrų skyrimo laikotarpį.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: čekų.