CELEX: 62010CJ0197
Yhteinen maatalouspolitiikka
Asetus (EY) N:o 1782/2003
Tilatukijärjestelmä
Kansallisesta varannosta myönnettävät tukioikeudet
Myöntämisen edellytykset
Maataloustoimintansa aloittavat viljelijät
Ennakkoratkaisukysymyksen hypoteettisuus
Tutkimatta jättäminen

Ennakkoratkaisupyyntö koskee yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä
viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001,
(EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta
29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, s. 1) 42 artiklan 3 kohdan tulkintaa.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, joka koskee Unió de Pagesos de Catalunyan (Katalonian viljelijäliitto) nostamaa kannetta
maanviljelylle ja karjankasvatukselle myönnettävistä suorista tuista 2.11.2007 annetun kuninkaan asetuksen 1470/2007 (BOE
nro 264, 3.11.2007, s. 45104) kumoamiseksi.

Asiaa koskevat oikeussäännöt

Unionin oikeus
Asetus N:o 1782/2003
Asetuksen N:o 1782/2003 42 artiklan 3–5 kohdassa säädetään seuraavaa:
”3.      Jäsenvaltiot voivat käyttää kansallista varantoaan myöntääkseen viitemääriä ensisijaisesti viljelijöille, jotka aloittavat
maataloustoimintansa 31 päivän joulukuuta 2002 jälkeen tai vuonna 2002 saamatta mitään suoraa tukea kyseisenä vuotena, objektiivisin
perustein ja tavalla, jolla taataan viljelijöiden tasapuolinen kohtelu ja ehkäistään markkinoiden ja kilpailun vääristyminen.
4.      Jäsenvaltioiden on käytettävä kansallista varantoa viitemäärien vahvistamiseksi objektiivisin perustein ja tavalla, jolla
taataan viljelijöiden tasapuolinen kohtelu ja ehkäistään markkinoiden ja kilpailun vääristyminen, viljelijöille, jotka ovat
erityistilanteessa, jonka komissio määrittelee 144 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
5.      Jäsenvaltiot voivat käyttää kansallista varantoa vahvistaakseen objektiivisin perustein ja siten, että taataan viljelijöiden
tasapuolinen kohtelu ja ehkäistään markkinoiden ja kilpailun vääristyminen, viitemääriä sellaisilla alueilla toimiville viljelijöille,
joihin sovelletaan johonkin julkiseen interventioon liittyvää rakenneuudistus- ja/tai kehitysohjelmaa maan viljelemättä jättämisen
välttämiseksi, ja/tai korvatakseen näillä alueilla toimiville viljelijöille koituvia erityisiä haittoja.”
Asetus (EY) N:o 1698/2005
Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20.9.2005 annetun neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (EUVL L 277, s. 1) 20 artiklan a alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Maa- ja metsätalousalan kilpailukykyä koskeva tuki sisältää
a)      toimenpiteet alan toimijoiden tietämyksen ja henkilökohtaisten toimintaedellytysten parantamiseksi seuraavin keinoin:
– –
ii)       nuorten viljelijöiden aloitustuki
– –”
Asetuksen 22 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Edellä 20 artiklan a alakohdan ii alakohdassa säädettyä tukea myönnetään henkilöille, jotka
a)       ovat alle 40-vuotiaita ja ryhtyvät ensimmäistä kertaa tilanpidosta vastaaviksi maatalousyrittäjiksi”.

Kansallinen säännöstö
Kuninkaan asetuksen 1470/2007 1 §:n mukaisesti asetuksella on tarkoitus luoda perussäännöstö, jota sovelletaan tiettyihin
asetuksen N:o 1782/2003 mukaisiin yhteisön tukijärjestelmiin.
Kuninkaan asetuksen 9 §:n 2 momentissa säädetään muun muassa seuraavaa:
”Kansallisesta varannosta myönnettävän tilatukioikeuden voivat saada säädetyt edellytykset täyttävät:
– –
b)      nuoret viljelijät, jotka ovat aloittaneet toimintansa – – asetuksen (EY) N:o 1698/2005 mukaisesti perustetun maaseudun kehittämisohjelman
puitteissa jollakin – – asetuksen (EY) N:o 1782/2003 liitteessä VI mainituista aloista, siementen tuotantoa lukuun ottamatta,
ja jotka eivät vielä ole saaneet tilatukioikeuksia kansallisesta varannosta.”
Kuninkaan asetus 1470/2007 kumottiin 3.10.2008 annetulla kuninkaan asetuksella 1612/2008 siten, että kumoaminen tuli voimaan
4.10.2008; viimeksi mainittu asetus puolestaan kumottiin 13.11.2009 annetulla kuninkaan asetuksella 1680/2009. Kuninkaan asetuksen
1470/2007 sanamuoto on kuitenkin toistettu sen korvanneissa asetuksissa.

Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
Unió de Pagesos de Catalunya nosti 27.10.2008 hallintoriita-asiaa koskevan kanteen Tribunal Supremossa kuninkaan asetuksesta
1470/2007. Kanteensa tueksi se vetoaa erityisesti siihen, että kyseisen kuninkaan asetuksen 9 §:n 2 momentin b kohta on vastoin
asetuksen N:o 1782/2003 42 artiklan 3 kohtaa, koska säännöksellä loukataan viljelijöiden tasapuolisen kohtelun periaatetta.
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin katsoo, että kuninkaan asetuksen 9 §:n 2 momentin b kohdassa viljelijöitä kohdellaan
eri tavoin siltä osin kuin säännöksessä edellytetään, että nuoret viljelijät ovat aloittaneet toimintansa asetuksen N:o 1698/2005
mukaisesti perustetun maaseudun kehittämisohjelman puitteissa, jotta he voivat nauttia tilatukijärjestelmästä.
Näin ollen ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin katsoo, että sen käsiteltävänä olevan asian ratkaiseminen riippuu
asetuksen N:o 1782/2003 42 artiklan 3 kohdan tulkinnasta, sillä säännös vaikuttaa suoraan riidanalaisen kansallisen säännöksen
pätevyyteen. Se katsoo myös, että vaikka kuninkaan asetus 1470/2007 on kumottu, sen sisältö on otettu kuninkaan asetuksiin
1612/2008 ja 1680/2009. Lisäksi se toteaa, että riidanalainen säännös on edelleen merkityksellinen samaan kysymykseen liittyvissä
asioissa, jotka saattavat jatkossa tulla sen käsiteltäviksi.
Tässä tilanteessa Tribunal Supremo on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko kuninkaan asetuksen 1470/2007 9 §:n 2 momentin b kohta, jossa kansallisesta varannosta myönnettävien tilatukioikeuksien
saamisen edellytykseksi asetetaan se, että kyse on nuorista viljelijöistä, jotka ovat aloittaneet toimintansa asetuksen N:o
1698/2005 mukaisesti perustetun maaseudun kehittämisohjelman puitteissa, asetuksen N:o 1782/2003 42 artiklan 3 kohdan mukainen?”

Ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottaminen
Espanjan hallitus katsoo kirjallisissa huomautuksissaan, että ennakkoratkaisupyyntö on jätettävä tutkimatta, koska kuninkaan
asetus 1470/2007 on kumottu, joten unionin tuomioistuimen vastauksella ei ole merkitystä Tribunal Supremossa käsiteltävänä
olevan asian ratkaisemiselle.
Kyseinen hallitus vetoaa tässä yhteydessä Tribunal Supremon oikeuskäytäntöön, jossa todetaan, että ”koska yleissäännöksiä
koskeva suora kanne on menettelykeino, jolla on tarkoitus poistaa oikeusjärjestyksestä lakia alemmantasoisten säädösten antajien
antamat oikeuden vastaiset säännökset eikä ratkaista yksittäisiä vaatimuksia, jotka voivat perustua tiettyyn yksittäisen kantajan
ja hallinnon väliseen oikeussuhteeseen, kanne menettää merkityksensä, jos riidanalainen säännös on asiaa ratkaistaessa jo
poistettu oikeusjärjestyksestä muulla tavoin”.
Lisäksi Tribunal Supremo on Espanjan hallituksen mukaan jo katsonut, ettei Unió de Pagesos de Catalunyan aiemmin nostamalla
kanteella, joka koski kuninkaan asetuksella 1470/2007 kumottua kuninkaan asetusta 1617/2005, ollut kohdetta. Espanjan hallituksen
mukaan kyseinen tuomioistuin päätti myös toisen viljelijäyhdistyksen kuninkaan asetuksesta 1470/2007 nostaman kumoamiskanteen
käsittelyn katsomalla, ettei kanteella ollut kohdetta, koska kuninkaan asetus 1470/2007 oli kumottu kuninkaan asetuksella
1612/2008.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan SEUT 267 artiklalla luotu menettely on unionin tuomioistuimen ja kansallisten tuomioistuinten
välisen yhteistyön väline, jonka avulla unionin tuomioistuin esittää kansallisille tuomioistuimille ne unionin oikeuden tulkintaan
liittyvät seikat, joita nämä tarvitsevat ratkaistakseen käsiteltävikseen saatetut asiat (ks. mm. asia C-83/91, Meilicke, tuomio
16.7.1992, Kok., s. I-4871, Kok. Ep. XIII, s. I-107, 22 kohta; asia C-380/01, Schneider, tuomio 5.2.2004, Kok., s. I-1389,
20 kohta ja asia C-445/06, Danske Slagterier, tuomio 24.3.2009, Kok., s. I-2119, 65 kohta).
Tässä yhteistyössä olettamana on, että unionin oikeuteen liittyvillä kysymyksillä on merkitystä asian ratkaisun kannalta.
Unionin tuomioistuin voi jättää tutkimatta kansallisen tuomioistuimen esittämän pyynnön ainoastaan, jos on ilmeistä, että
pyydetyllä unionin oikeuden tulkinnalla ei ole mitään yhteyttä kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävän asian tosiseikkoihin
tai kohteeseen, jos ongelma on hypoteettinen tai jos unionin tuomioistuimella ei ole tiedossaan niitä tosiseikkoja ja oikeudellisia
seikkoja, jotka ovat tarpeen hyödyllisen vastauksen antamiseksi sille esitettyihin kysymyksiin (ks. mm. yhdistetyt asiat C-94/04
ja C-202/04, Cipolla ym., tuomio 5.12.2006, Kok., s. I-11421, 25 kohta sekä yhdistetyt asiat C-570/07 ja C-571/07, Blanco
Pérez ja Chao Gómez, tuomio 1.6.2010, 36 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
Ennakkoratkaisumenettelyssä unionin tuomioistuimen tehtävänä on nimittäin myötävaikuttaa lainkäyttöön jäsenvaltioissa eikä
antaa neuvoa-antavia lausuntoja yleisluonteisista tai hypoteettisista kysymyksistä (ks. mm. asia C-112/00, Schmidberger, tuomio
12.6.2003, Kok., s. I-5659, 32 kohta; asia C-478/07, Budĕjovický Budvar, tuomio 8.9.2009, Kok., s. I-7721, 64 kohta ja asia
C-384/08, Attanasio Group, tuomio 11.3.2010, 28 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
Nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että huolimatta kuninkaan asetuksen 1470/2007 säännösten kumoamisesta
Tribunal Supremo pitää edelleen merkityksellisenä kysymystä siitä, onko asetuksen N:o 1782/2003 42 artiklan 3 kohta esteenä
kyseiselle kuninkaan asetukselle, koska kuninkaan asetuksissa 1612/2008 ja 1680/2009 toistetaan kuninkaan asetuksen 1470/2007
sanamuoto siten, että kyseisessä tuomioistuimessa voidaan jatkossa nostaa kanteita samasta kysymyksestä.
Tribunal Supremo katsoi toistamiseen vastauksessaan 21.1.2011 päivättyyn kirjeeseen – jolla unionin tuomioistuin pyysi työjärjestyksensä
104 artiklan 5 kohdan nojalla selvennystä siihen, onko kuninkaan asetuksen 1470/2007 kumoamisella ja oikeuskäytännöllä, johon
Espanjan hallitus on vedonnut kirjallisissa huomautuksissaan, vaikutusta ennakkoratkaisupyynnön merkityksellisyyteen –, että
kuninkaan asetuksen 1470/2007 kumoaminen ei vaikuta sen esittämän ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamiseen. Se totesi
tästä yhtäältä, että kuninkaan asetuksen 1470/2007 9 §:n 2 momentin b kohta on toistettu kyseisen asetuksen korvanneissa asetuksissa,
joten Tribunal Supremossa voidaan nostaa muita kanteita samasta kysymyksestä. Toisaalta se totesi, että oikeuskäytäntö, johon
Espanjan hallitus on vedonnut, ei ole merkityksellinen pääasiassa, koska kuninkaan asetusta 1470/2007 ei ole kumottu siinä
vireillä olevan menettelyn aikana, ja että kuninkaan asetuksissa 1612/2008 ja 1680/2009 asetetaan samat edellytykset, joiden
täyttyessä nuoret viljelijät saavat kansallisesta varannosta myönnettäviä tukioikeuksia.
Tällaisessa tilanteessa on katsottava, että syy, jonka vuoksi Tribunal Supremo haluaa unionin tuomioistuimelta vastauksen
esitettyyn kysymykseen, ei liity sen käsiteltävänä olevaan asiaan vaan siihen, että Tribunal Supremossa mahdollisesti nostetaan
kanteita, joilla vaaditaan samankaltaisten säännösten kumoamista.
Lisäksi on todettava, ettei Tribunal Supremo 2.3.2011 päivätyssä kirjeessään eivätkä asianosaiset suullisessa istunnossa ole
pystyneet selittämään, miksi pääasia ei ole jäänyt vaille kohdetta kuninkaan asetuksen 1470/2007 kumoamisella. Unionin tuomioistuimelle
esitetyn asiakirja-aineiston perusteella on myös todettava, että ennakkoratkaisupyyntö vaikuttaa hypoteettiselta.
Kun ennakkoratkaisupyyntö on luonteeltaan tällainen, kansallisen tuomioistuimen on silti esitettävä unionin tuomioistuimelle
seikat, joiden perusteella voidaan ymmärtää, mikä tosiasiallinen ja konkreettinen merkitys pyynnöllä kuitenkin on kyseisessä
kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa asiassa.
Nyt käsiteltävässä asiassa on kuitenkin todettava, että Tribunal Supremo huomautti 2.3.2011 päivätyssä kirjeessään ainoastaan,
että oikeuskäytäntöä, johon Espanjan hallitus vetoaa, ei sovelleta ”edelleen ajankohtaiseen” pääasiaan, mutta se ei selittänyt
tätä täsmällisemmin.
Siksi ennakkoratkaisupyyntö on hypoteettisuutensa vuoksi jätettävä tutkimatta.

Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle,
ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Tribunal Supremon (Espanja) 18.3.2010 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö jätetään hypoteettisuutensa vuoksi
tutkimatta.
Allekirjoitukset
*
Oikeudenkäyntikieli: espanja.