CELEX: 62013CJ0360
Avtorske pravice
Informacijska družba
Direktiva 2001/29/ES
Člen 5(1) in (5)
Reproduciranje
Izjeme in omejitve
Ustvarjanje kopij internetne strani na zaslonu in v predpomnilniku trdega diska med brskanjem po internetu
Dejanje začasnega reproduciranja
Prehodno ali spremljevalno dejanje
Sestavni in bistveni del tehnološkega procesa
Zakonita uporaba
Neodvisen ekonomski pomen

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 5(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Public Relations Consultants Association Ltd (v nadaljevanju: PRCA) in družbo Newspaper Licensing Agency Ltd in drugimi (v nadaljevanju: NLA) zaradi obveznosti pridobitve dovoljenja imetnikov avtorskih pravic za gledanje internetnih strani, ki zajema ustvarjanje kopij teh strani na zaslonu uporabnikovega računalnika in v predpomnilniku trdega diska tega računalnika.
Pravni okvir
Pravo Unije
V uvodnih izjavah 5, 9, 31 in 33 Direktive 2001/29 je navedeno:
„(5)
S tehnološkim razvojem so se možnosti za ustvarjanje, izdelavo in izkoriščanje povečale in postale bolj raznolike. Čeprav novi koncepti za varstvo intelektualne lastnine niso potrebni, je treba trenutno veljavno zakonodajo o avtorski in sorodnih pravicah prilagoditi in dopolniti, da bo ustrezala ekonomskih realnostim, kot so nove oblike izkoriščanja.
[…]
(9)
Vsakršno usklajevanje avtorske in sorodnih pravic mora temeljiti na visoki stopnji varstva, kajti takšne pravice so za intelektualno ustvarjanje bistvenega pomena. […]
[…]
(31)
Zagotoviti je treba pravično ravnotežje pravic in interesov med različnimi kategorijami imetnikov pravic, pa tudi med različnimi kategorijami imetnikov pravic in uporabnikov varovanih predmetov. […]
[…]
(33)
Izključna pravica reproduciranja naj ima izjemo, ki naj dopušča določena dejanja začasnega reproduciranja, ki so prehodne ali naključne reprodukcije in so sestavni in nujni del tehnološkega procesa ter se izvajajo zgolj zato, da se omogoči bodisi učinkovit prenos v omrežju med tretjimi strankami preko posrednika bodisi zakonita uporaba dela ali predmeta. Takšna dejanja reproduciranja ne smejo imeti lastne ekonomske vrednosti. Kolikor ustrezajo tem pogojem, naj ta izjema zajema dejanja, ki omogočajo brskanje, pa tudi dejanja predpomnjenja vključno s tistimi, ki omogočajo učinkovito delovanje prenosnih sistemov, pod pogojem, da vmesnik ne spreminja informacij in se ne vmešava v zakonito uporabo tehnologije, ki jo široko priznava in uporablja industrija, za pridobivanje podatkov o uporabi informacij. Uporaba velja za pravilno [zakonito], kadar je odobrena s strani imetnika pravic oziroma kadar je ne omejuje zakon.“
Člen 2(a) te direktive določa:
„Države članice predvidijo za spodaj naštete izključno pravico, da dovolijo ali prepovedo, neposredno ali posredno, začasno ali stalno, reproduciranje na vsak način in v vsaki obliki, v celoti ali deloma:
(a)
avtorjem glede reproduciranja njihovih del […].“
Člen 5(1) navedene direktive določa:
„1.   Začasna dejanja razmnoževanja iz člena 2, ki so prehodna ali spremljevalna ter so sestavni in bistveni del tehnološkega procesa in katerih edini namen je omogočiti:
(a)
prenos po omrežju med tretjimi strankami po posredniku, ali
(b)
zakonito uporabo
dela ali predmeta sorodnih pravic, ki naj se izvede in ki nima nobenega neodvisnega ekonomskega pomena, so izvzeta iz pravice reproduciranja, ki jo določa člen 2.
[…]
5.   Izjeme in omejitve iz odstavkov 1, 2, 3 in 4 naj se uporabijo le v določenih posebnih primerih, ki niso v nasprotju z normalnim izkoriščanjem dela ali drugega predmeta in ne vplivajo pretirano na legitimne interese imetnika pravic.“
Pravo Združenega kraljestva
Člen 5(1) Direktive 2001/29 je bil prenesen v nacionalno pravo s členom 28A zakona o avtorski pravici, modelih in patentih iz leta 1988 (Copyright, Designs and Patents Act 1988).
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
Družba PRCA združuje strokovnjake, ki se ukvarjajo z odnosi z javnostmi. Ti strokovnjaki so uporabljali storitev medijskega spremljanja („media monitoring service“), ki jo zagotavlja skupina družb Meltwater (v nadaljevanju: Meltwater), ki jim je prek spleta ponujala poročila o pregledu medijskih člankov, objavljenih na internetu, ki so bila sestavljena na podlagi ključnih besed, ki so jih predložile stranke.
Družbo NLA so ustanovili izdajatelji dnevnikov v Združenem kraljestvu za nudenje kolektivnih licenc za vsebino dnevnikov.
Družba NLA je menila, da morajo skupina Meltwater in njene stranke pridobiti dovoljenje imetnikov avtorskih pravic za ponujanje in prejemanje storitve medijskega pregleda.
Skupina Meltwater je privolila v pridobitev licence za bazo internetnih podatkov. Vendar je družba PRCA še naprej trdila, da stranke skupine Meltwater za prejemanje poročil o pregledu prek interneta ne potrebujejo licence.
High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division in Court of Appeal (England & Wales), ki sta odločala o sporu, sta presodili, da morajo člani družbe PRCA pridobiti licenco ali soglasje družbe NLA za prejemanje storitev skupine Meltwater.
Družba PRCA je pri Supreme Court of the United Kingdom zoper to odločbo vložila pritožbo, v kateri je trdila zlasti, da njeni člani ne potrebujejo dovoljenja imetnikov avtorskih pravic, ker zgolj gledajo poročila o pregledu na internetni strani skupine Meltwater.
Družba NLA je trdila, da se za to dejavnost zahteva dovoljenje imetnikov avtorskih pravic, ker je posledica gledanja internetne strani ustvarjanje kopij na zaslonu uporabnikovega računalnika (v nadaljevanju: zaslonske kopije) in kopij v internetnem „predpomnilniku“ trdega diska tega računalnika (v nadaljevanju: predpomnilniške kopije). Te kopije naj bi pomenile „reprodukcijo“ v smislu člena 2 Direktive 2001/29, ki ni zajeta z izjemo iz člena 5(1) te direktive.
Predložitveno sodišče navaja, da se obravnavani postopek nanaša na vprašanje, ali internetni uporabniki, ki si ogledujejo internetne strani na svojih računalnikih, ne da bi jih prenesli ali natisnili, kršijo avtorske pravice, ker ustvarjajo zaslonske in predpomnilniške kopije, če za to kopiranje nimajo dovoljenja imetnikov pravic.
Predložitveno sodišče v zvezi s tem najprej navaja, da če internetni uporabnik gleda internetno stran na svojem računalniku, ne da bi jo shranil, zadevni tehnični postopki zahtevajo ustvarjanje navedenih kopij. To ustvarjanje kopij je samodejna posledica brskanja po internetu, pri čemer zanj ni potrebno drugo človekovo delovanje, kot le odločitev, da dostopi do zadevne internetne strani. Zaslonske in predpomnilniške kopije se shranijo samo za čas običajnega trajanja procesov v zvezi z uporabo interneta. Poleg tega za izbris teh kopij ni potrebno nikakršno človekovo delovanje. Res je, da lahko internetni uporabnik predpomnilniške kopije namenoma izbriše. Vendar če tega ne stori, so te kopije po določenem času, odvisnem od zmogljivosti predpomnilnika in od tega, koliko in kako pogosto zadevni internetni uporabnik uporablja internet, običajno nadomeščene z drugim gradivom.
Dalje, predložitveno sodišče pojasnjuje, da je zaslonska kopija bistveni del zadevne tehnologije, brez katere si ni mogoče ogledovati internetne strani, in ostane na zaslonu, dokler internetni uporabnik ne zapusti zadevne strani. Internetni predpomnilnik je univerzalni element sedanje tehnologije brskanja po internetu, brez katerega internet ne bi mogel obvladati sedanje količine internetnega prenosa podatkov in ne bi ustrezno deloval. Ustvarjanje zaslonskih in predpomnilniških kopij je tako nujno za pravilno in učinkovito delovanje tehničnih procesov pri brskanju po internetu.
Nazadnje, navedeno sodišče poudarja, da internetni uporabnik običajno ne brska po internetu zato, da bi ustvaril kopijo besedila, razen če se odloči, da ga bo prenesel ali natisnil. Njegov namen je ogled vsebine izbrane internetne strani. Zaslonske in predpomnilniške kopije so torej zgolj spremljevalna posledica uporabe njegovega računalnika za namen ogleda internetne strani.
Predložitveno sodišče je na podlagi navedenega ugotovilo, da zaslonske in predpomnilniške kopije izpolnjujejo pogoje iz člena 5(1) Direktive 2001/29. Vendar je menilo, da je predlog za sprejetje predhodne odločbe Sodišču potreben, da se za zagotovi enotna uporaba prava Unije na celotnem ozemlju Evropske Unije.
Predložitveno sodišče v zvezi s tem pojasnjuje, da dvomi glede tega, ali so navedene kopije začasne, prehodne ali spremljevalne in ali so sestavni del tehnološkega procesa. Meni pa, da te kopije nedvomno izpolnjujejo druge pogoje iz člena 5(1) navedene direktive.
V teh okoliščinah je Supreme Court of the United Kingdom prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali so v okoliščinah, kadar:
—
si končni uporabnik ogleduje spletno stran, ne da bi jo prenesel, natisnil ali kako drugače naredil njeno kopijo;
—
se kopije te spletne strani samodejno ustvarjajo na zaslonu in v internetnem ‚predpomnilniku‘ na trdem disku [računalnika] končnega uporabnika;
—
je ustvarjanje teh kopij nujno za tehnične procese, ki so vključeni v pravilno in učinkovito brskanje po internetu;
—
zaslonska kopija ostane na zaslonu, dokler končni uporabnik ne zapusti zadevne spletne strani in se takrat z običajnim delovanjem računalnika samodejno izbriše;
—
predpomnilniška kopija ostane v predpomnilniku, dokler med ogledovanjem drugih spletnih strani končnega uporabnika ni nadomeščena z drugim gradivom in se takrat z običajnim delovanjem računalnika samodejno izbriše; in
—
se kopije ne ohranijo dlje, kot trajajo običajni procesi v zvezi z uporabo interneta, navedeni v [četrti in peti alineji];
take kopije (i) začasne, (ii) prehodne ali spremljevalne in (iii) sestavni in bistveni del tehnološkega procesa v smislu člena 5(1) Direktive 2001/29/ES?“
Vprašanje za predhodno odločanje
Predložitveno sodišče s tem vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 5 Direktive 2001/29 razlagati tako, da zaslonske in predpomnilniške kopije, ki jih ustvari končni uporabnik med gledanjem internetne strani, izpolnjujejo pogoje, v skladu s katerimi morajo biti te kopije začasne, prehodne ali spremljevalne in sestavni in bistven del tehnološkega procesa, in ali se te kopije torej lahko ustvari brez dovoljenja imetnikov avtorskih pravic.
Uvodne ugotovitve
Dejanje reproduciranja je v skladu s členom 5(1) Direktive 2001/29 izvzeto iz pravice reproduciranja, ki jo določa člen 2 te direktive, če:
—
je začasno;
—
je prehodno ali spremljevalno;
—
je sestavni in bistveni del tehnološkega procesa;
—
je njegov edini namen omogočiti prenos po omrežju med tretjimi strankami po posredniku ali zakonito uporabo dela ali predmeta sorodnih pravic; in
—
nima nobenega neodvisnega ekonomskega pomena.
V skladu s sodno prakso Sodišča je treba zgoraj navedene pogoje razlagati ozko, ker člen 5(1) Direktive 2001/29 pomeni izjemo od splošnega pravila te direktive, ki zahteva, da imetnik avtorske pravice dovoli katero koli reproduciranje svojega zaščitenega dela (sodbi Infopaq International, C‑5/08,
EU:C:2009:465
, točki 56 in 57, in Football Association Premier League in drugi, C‑403/08 in C‑429/08,
EU:C:2011:631
, točka 162).
Vendar je iz te sodne prakse razvidno tudi, da mora izjema iz te določbe omogočiti in zagotoviti razvoj in delovanje novih tehnologij ter ohraniti pravično ravnovesje med pravicami in interesi imetnikov pravic in uporabnikov varovanih del, ki želijo uporabljati te tehnologije (glej sodbo Football Association Premier League in drugi,
EU:C:2011:631
, točka 164).
Spoštovanje pogojev iz člena 5(1) Direktive 2001/29
Predložitveno sodišče je navedlo, da zaslonske in predpomnilniške kopije izpolnjujejo četrti in peti pogoj iz člena 5(1) Direktive 2001/29, tako da je predmet te predložitvene odločbe le spoštovanje prvih treh pogojev.
Glede prvega pogoja, v skladu s katerim mora biti dejanje reproduciranja začasno, je iz spisa razvidno, da se zaslonske kopije izbrišejo, takoj ko internetni uporabnik zapusti internetno stran, ki jo je gledal. Predpomnilniške kopije so običajno po določenem času, odvisnem od zmogljivosti predpomnilnika in od tega, koliko in kako pogosto internetni uporabnik uporablja internet, samodejno nadomeščene z drugim gradivom. Iz tega sledi, da so te kopije začasne.
V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da navedene kopije izpolnjujejo prvi pogoj iz člena 5(1) Direktive 2001/29.
V skladu s tretjim pogojem, ki ga je treba obravnavati na drugem mestu, morajo biti zadevna dejanja reproduciranja sestavni in bistveni del tehnološkega procesa. Ta pogoj zahteva, da sta kumulativno izpolnjena dva elementa, torej da se dejanja reproduciranja opravijo v celoti v okviru izvedbe tehnološkega procesa in da je izvedba teh dejanj reproduciranja nujna v smislu, da brez njih pravilno in učinkovito delovanje tehnološkega procesa ne bi bilo mogoče (glej sodbo Infopaq International,
EU:C:2009:465
, točka 61, in sklep Infopaq International, C‑302/10,
EU:C:2012:16
, točka 30).
Najprej, glede prvega od teh dveh elementov je treba ugotoviti, da so v zadevi v glavni stvari zaslonske in predpomnilniške kopije ustvarjene in izbrisane s tehnološkim procesom, ki se uporabi za gledanje internetnih strani, tako da so v celoti opravljene v okviru tega procesa.
V zvezi s tem za zadevni postopek ni upoštevno, da je zadevni proces začel internetni uporabnik in da je končan z dejanjem začasnega reproduciranja, kot je zaslonska kopija.
Iz sodne prakse Sodišča je namreč razvidno, da ni izključeno, ker v členu 5(1) Direktive 2001/29 ni pojasnjeno, na kateri stopnji tehnološkega procesa se morajo opraviti začasna dejanja reproduciranja, da se s takimi dejanji začne ali konča ta proces (sklep Infopaq International,
EU:C:2012:16
, točka 31).
Poleg tega je iz sodne prakse razvidno, da navedena določba ne nasprotuje temu, da tehnološki proces vključuje človekovo delovanje, natančneje, da se začne ali konča ročno (glej v tem smislu sklep Infopaq International,
EU:C:2012:16
, točka 32).
Iz tega sledi, da je treba šteti, da so zaslonske in predpomnilniške kopije sestavni del tehnološkega procesa iz postopka v glavni stvari.
Dalje, glede drugega od elementov, navedenih v točki 28 te sodbe, je iz predložitvene odločbe razvidno, da je proces iz postopka v glavni stvari sicer mogoče opraviti brez zadevnih dejanj reproduciranja, vendar pa v tem primeru navedeni proces ne more delovati pravilno in učinkovito.
V predložitveni odločbi je namreč navedeno, da predpomnilniške kopije bistveno olajšajo brskanje po internetu, saj internet brez navedenih kopij ne bi mogel obvladovati sedanje količine podatkov, ki se prenašajo po spletu. Proces, ki se uporabi za gledanje internetnih strani, bi bil brez izvedbe takih kopij nedvomno manj učinkovit in ne bi mogel pravilno delovati.
Glede zaslonskih kopij ni sporno, da zdajšnja tehnologija gledanja internetnih strani na računalniku zahteva ustvarjanje takih kopij za pravilno in učinkovito delovanje.
Zaslonske in predpomnilniške kopije je zato treba šteti za bistven del tehnološkega procesa iz postopka v glavni stvari.
Iz tega sledi, da obe vrsti kopij izpolnjujeta tretji pogoj iz člena 5(1) Direktive 2001/29.
Drugi pogoj, ki ga je treba obravnavati na tretjem mestu, je alternativen. Dejanje reproduciranja mora biti namreč prehodno ali spremljevalno.
Glede prvega od teh dveh elementov je treba opozoriti, da je dejanje glede na uporabljen tehnološki proces „prehodno“, če je njegovo trajanje omejeno na obseg, ki je nujno potreben za dobro delovanje tega procesa, pri čemer mora biti ta proces avtomatiziran, tako da to dejanje izbriše samodejno, brez človeškega posega, takoj ko je opravljena njegova funkcija omogočanja izvedbe takega procesa (glej v tem smislu sodbo Infopaq International,
EU:C:2009:465
, točka 64).
Vendar zahteva samodejnega izbrisa ne nasprotuje temu, da človek še pred tem izbrisom poseže z namenom končanja uporabe tehnološkega procesa. Kot je bilo navedeno v točki 32 te sodbe, je namreč dopustno, da se tehnološki proces iz postopka v glavni stvari začne in konča ročno.
V nasprotju s tem, kar trdi družba NLA, dejanje reproduciranja ne izgubi lastnosti prehodnosti zgolj zato ker končni uporabnik, preden sistem izbriše ustvarjeno kopijo, poseže z namenom končanja zadevnega tehnološkega procesa.
Glede drugega elementa, navedenega v točki 39 te sodbe, je dejanje reproduciranja mogoče šteti za „spremljevalno“, če ne obstaja samostojno niti nima samostojnega namena glede na tehnološki proces, katerega del je.
Glede zadeve v glavni stvari je treba najprej v zvezi z zaslonskimi kopijami poudariti, da jih računalnik izbriše samodejno, ko internetni uporabnik zapusti zadevno internetno stran in ko torej konča tehnološki proces, ki se uporabi za gledanje te strani.
V nasprotju s tem, kar trdi družba NLA, v zvezi s tem ni upoštevno, da zaslonska kopija še naprej obstaja dokler ima internetni uporabnik odprt iskalnik in je na zadevni internetni strani, ker tehnološki proces, ki se uporabi za gledanje te strani, v tem času ostane aktiven.
Ugotoviti je torej treba, da zaslonske kopije obstajajo dokler so potrebne za dobro delovanje tehnološkega procesa, ki se uporabi za gledanje zadevne internetne strani. Te kopije je torej treba šteti za „prehodne“.
Dalje, glede predpomnilniških kopij je vsekakor treba poudariti, da drugače kakor zaslonske kopije niso izbrisane v trenutku, ko internetni uporabnik konča tehnološki proces, ki se uporabi za gledanje zadevne internetne strani, saj se v predpomnilnik shranijo zaradi morebitne kasnejše rabe.
Vendar ni nujno, da so take kopije „prehodne“, če se ugotovi, da so spremljevalne glede na uporabljeni tehnološki proces.
V zvezi s tem je treba poudariti, da zadevni tehnološki proces v celoti določa namen, za katerega se te kopije ustvarijo in uporabijo, čeprav navedeni proces lahko, kot je razvidno iz točke 34 te sodbe, deluje tudi, čeprav manj učinkovito, če te kopije niso ustvarjene. Po drugi strani pa je iz spisa razvidno, da internetni uporabniki z uporabo tehnološkega procesa iz postopka v glavni stvari ne morejo ustvariti predpomnilniških kopij zunaj tega procesa.
Iz tega izhaja, da predpomnilniške kopije ne obstajajo samostojno niti nimajo samostojnega namena glede na tehnološki proces iz postopka v glavni stvari in jih je zato treba šteti za „spremljevalne“.
V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da zaslonske in predpomnilniške kopije izpolnjujejo drugi pogoj iz člena 5(1) Direktive 2001/29.
Glede na navedeno je treba ugotoviti, da kopije iz postopka v glavni stvari izpolnjujejo prve tri pogoje iz te določbe.
Vendar morajo za sklicevanje na izjemo iz te določbe, kakor je bila razlagana v prejšnji točki te sodbe, te kopije izpolnjevati tudi pogoje iz člena 5(5) Direktive 2001/29 (glej v tem smislu sodbo Football Association Premier League in drugi,
EU:C:2011:631
, točka 181).
Spoštovanje pogojev iz člena 5(5) Direktive 2001/29
V skladu s členom 5(5) Direktive 2001/29 je dejanje začasnega reproduciranja izvzeto iz pravice reproduciranja zgolj v določenih posebnih primerih, ki niso v nasprotju z normalnim izkoriščanjem dela in ne posegajo nerazumno v legitimne interese imetnikov pravic.
V zvezi s tem je treba najprej poudariti, da so zaslonske in predpomnilniške kopije poseben primer, saj so ustvarjene le za namen gledanja internetnih strani.
Dalje, navedene kopije ne posegajo nerazumno v legitimne interese imetnikov avtorskih pravic, čeprav internetnim uporabnikom načeloma omogočajo dostop do del, prikazanih na internetnih straneh, brez dovoljenja teh imetnikov.
V zvezi s tem je treba poudariti, da dajo internetnim uporabnikom dela na razpolago izdajatelji spletnih strani, ki morajo v skladu s členom 3(1) Direktive 2001/29 pridobiti dovoljenje imetnikov zadevnih avtorskih pravic, saj to dajanje na voljo pomeni priobčitev javnosti v smislu tega člena.
Legitimni interesi imetnikov zadevnih avtorskih pravic so tako ustrezno zaščiteni.
V teh okoliščinah ne bi bilo pravično od internetnih uporabnikov zahtevati, da za koriščenje te priobčitve, ki so jo imetniki zadevnih avtorskih pravic že odobrili, pridobijo drugo dovoljenje.
Nazadnje, ugotoviti je treba, da ustvarjanje zaslonske in predpomnilniške kopije ni v nasprotju z normalnim izkoriščanjem del.
V zvezi s tem je treba poudariti, da gledanje internetnih strani z zadevnim tehnološkim procesom pomeni normalno izkoriščanje del, ki internetnim uporabnikom omogoča, da koristijo priobčitev javnosti, ki jo izvede izdajatelj zadevne internetne strani. Ker je ustvarjanje zadevnih kopij del navedenega ogleda, ne more škoditi takemu izkoriščanju del.
Iz navedenega izhaja, da zaslonske in predpomnilniške kopije izpolnjujejo pogoje iz člena 5(5) Direktive 2001/29.
V teh okoliščinah je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba člen 5 Direktive 2001/29 razlagati tako, da zaslonske in predpomnilniške kopije, ki jih ustvari končni uporabnik med gledanjem internetne strani, izpolnjujejo pogoje, v skladu s katerimi morajo biti te kopije začasne, prehodne ali spremljevalne in sestavni in bistven del tehnološkega procesa, ter pogoje iz člena 5(5) te direktive, tako da jih je mogoče ustvariti brez dovoljenja imetnikov avtorskih pravic.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (četrti senat) razsodilo:

Člen 5 Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da kopije na zaslonu uporabnikovega računalnika in kopije v predpomnilniku trdega diska tega računalnika, ki jih ustvari končni uporabnik med gledanjem internetne strani, izpolnjujejo pogoje, v skladu s katerimi morajo biti te kopije začasne, prehodne ali spremljevalne in sestavni in bistveni del tehnološkega procesa, ter pogoje iz člena 5(5) te direktive, tako da jih je mogoče ustvariti brez dovoljenja imetnikov avtorskih pravic.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: angleščina.