CELEX: 62009TJ0427
Ochranná známka Spoločenstva
Konanie vo veci zrušenia
Slovná ochranná známka Spoločenstva CENTROTHERM
Riadne používanie ochrannej známky
Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009

Okolnosti predchádzajúce sporu
Vedľajší účastník konania Centrotherm Systemtechnik GmbH podal 7. septembra 1999 na Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu
(ochranné známky a vzory) (ÚHVT) prihlášku ochrannej známky Spoločenstva podľa nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra
1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146) v znení zmien a doplnení [nahradené
nariadením Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1)].
Prihláška ochrannej známky bola podaná na zápis slovného označenia CENTROTHERM.
Tovary a služby uvedené v prihláške patria do tried 11, 17, 19 a 42 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov
a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a pre každú z týchto tried zodpovedajú tomuto opisu:
–        trieda 11: „Potrubia na odvod spalín pre vykurovacie zariadenia, komínové rúry, rúrky pre kotly k vykurovacím zariadeniam;
držiaky pre plynové horáky; mechanické súčiastky vykurovacích, klimatizačných, parných, sušiacich a ventilačných zariadení;
zariadenia na filtráciu vzduchu a ich súčiastky; mechanické súčiastky plynových zariadení; kohútiky pre potrubia; komínové
dúchadlá“,
–        trieda 17: „Spojky na potrubia, objímky na potrubia, výstuže na potrubia, rúrky, vyššie uvedené nekovové výrobky; tesnenia,
tesniaci materiál; materiál na tesnenie a na izoláciu; umelé hmoty ako polotovary; výrobky z umelej hmoty zahrnuté do triedy
17“,
–        trieda 19: „Stavebné hmoty; rúrky, kanalizácie, osobitne pre stavebníctvo; kanalizácie vody, odpadové rúrky; výstuže pre stavebníctvo;
obloženie stien, stavebné panely, panely; nadstavce na komíny, dymové šachty komínov, poklopy na komíny, komínové nadstavce,
komínové plášte, vyššie uvedené nekovové výrobky“,
–        trieda 42: „Stavebné poradenstvo, stavebné plánovanie, inžinierske služby, technické plánovanie projektov; expertízy“.
Ochranná známka CENTROTHERM bola 19. januára 2001 zapísaná ako ochranná známka Spoločenstva pre tovary a služby uvedené v bode
3 vyššie.
Žalobkyňa centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG predložila 7. februára 2007 ÚHVT podľa článku 15 a článku 50 ods. 1 písm. a)
nariadenia č. 40/94 návrh na výmaz [teraz návrh na zrušenie podľa článku 15 a článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009]
ochrannej známky CENTROTHERM pre všetky zapísané tovary a služby.
Návrh na zrušenie bol 15. februára 2007 doručený vedľajšiemu účastníkovi konania, ktorý bol vyzvaný, aby prípadne predložil
pripomienky a dôkazy o riadnom používaní spornej ochrannej známky v trojmesačnej lehote.
Vo svojich pripomienkach z 11. mája 2007 vedľajší účastník konania spochybnil návrh na zrušenie a s cieľom preukázať riadne
používanie svojej ochrannej známky predložil tieto dôkazy:
–        štrnásť digitálnych fotografií,
–        štyri faktúry,
–        vyhlásenie s názvom „eidesstattliche Versicherung“ (čestné vyhlásenie), ktoré vyhotovil pán W. ako konateľ vedľajšieho účastníka
konania.
Vedľajší účastník konania uviedol, že má k dispozícii množstvo ďalších kópií faktúr, ktoré zatiaľ nepredložil z dôvodu dôvernosti.
Keďže tvrdil, že môže predložiť ďalšie dokumenty, požiadal zrušovacie oddelenie ÚHVT, aby v prípade, ak by si želalo predloženie
ďalších dôkazov a dokumentov do spisu, nariadilo procesné opatrenie.
Zrušovacie oddelenie rozhodlo 30. októbra 2007 o zrušení ochrannej známky CENTROTHERM, pričom konštatovalo, že dôkazy predložené
vedľajším účastníkom konania nie sú dostatočné na preukázanie riadneho používania uvedenej ochrannej známky.
Vedľajší účastník konania podal 14. decembra 2007 odvolanie proti tomuto rozhodnutiu, ktorému štvrtý odvolací senát ÚHVT čiastočne
vyhovel rozhodnutím z 25. augusta 2009 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“).
Odvolací senát zrušil rozhodnutie zrušovacieho oddelenia a zamietol návrh na zrušenie pre tovary „potrubia na odvod spalín
pre vykurovacie zariadenia, komínové rúry, rúrky pre kotly k vykurovacím zariadeniam; držiaky pre plynové horáky; mechanické
súčiastky vykurovacích zariadení; mechanické súčiastky plynových zariadení; kohútiky pre potrubia; komínové dúchadlá“ patriace
do triedy 11, „spojky na potrubia, objímky na potrubia, výstuže na potrubia, rúrky, vyššie uvedené nekovové výrobky“ patriace
do triedy 17 a „rúrky, kanalizácie, osobitne pre stavebníctvo; odpadové rúrky; dymové šachty komínov“ patriace do triedy 19.
V zostávajúcej časti odvolací senát odvolanie zamietol.
Konkrétne odvolací senát usúdil, že dôkaz o riadnom používaní ochrannej známky CENTROTHERM vo vzťahu k obdobiu piatich rokov
pred podaním návrhu na zrušenie, teda pred 7. februárom 2007 (ďalej len „relevantné obdobie“), bol pre tovary uvedené v bode
11 vyššie predložený, lebo fotografie, ktoré vedľajší účastník konania poskytol, preukazujú charakter používania ochrannej
známky a predložené faktúry dosvedčujú, že uvedené tovary boli uvádzané na trh pod spornou ochrannou známkou.

Návrhy účastníkov konania
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
–        zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom vyhovelo návrhu na zrušenie ochrannej známky CENTROTHERM,
–        zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.
ÚHVT a vedľajší účastník konania navrhujú, aby Všeobecný súd:
–        zamietol žalobu,
–        zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.

Právny stav

Tvrdenia účastníkov konania
Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa jediný žalobný dôvod, ktorý je založený na nesprávnom posúdení dôkazov. Odvolací
senát tým, že zastával názor, že dôkazy predložené vedľajším účastníkom konania sú postačujúce na preukázanie riadneho používania
spornej ochrannej známky, porušil článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009, ako aj pravidlo 40 ods. 5 a pravidlo 22
ods. 2 a 3 nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 40/94 (Ú. v. ES L 303,
s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189), v znení zmien a doplnení.
Podľa žalobkyne posúdenie odvolacieho senátu nezohľadňuje požiadavky uložené relevantnými ustanoveniami a judikatúrou, a to
dôkaz o charaktere, mieste, čase a rozsahu používania ochrannej známky. Žalobkyňa v podstate tvrdí, že na fotografiách nie
je uvedený dátum, že na faktúrach nie je uvedená sporná ochranná známka, ale obchodné meno vedľajšieho účastníka konania,
že čestné vyhlásenie konateľa vedľajšieho účastníka konania nemá dôkaznú hodnotu a že tieto rôzne dôkazy ako celok neumožňujú
preukázať, že tovary vyobrazené na fotografiách boli počas relevantného obdobia skutočne uvedené na trh.
ÚHVT spochybňuje tvrdenia žalobkyne a tvrdí, že hoci dokumenty v spise jednotlivo nepredstavujú adekvátne dôkazy o riadnom
používaní, spoločne dokladajú, a to bez akýchkoľvek pochybností, používanie spornej ochrannej známky, ktoré si zaslúži byť
kvalifikované ako riadne používanie.
Vedľajší účastník konania tiež spochybňuje tvrdenia žalobkyne. Hoci pripúšťa, že fotografie založené do spisu boli vyhotovené
po uplynutí relevantného obdobia, usudzuje, že je neprimerané od majiteľa ochrannej známky požadovať, aby predložil fotografie
tovarov uvádzaných na trh pred niekoľkými mesiacmi, prípadne niekoľkými rokmi, na ktorých bude navyše uvedený dátum ich vyhotovenia
počas relevantného obdobia. To totiž predpokladá, že majiteľ ochrannej známky bude z obozretnosti pravidelne vyhotovovať fotografie
všetkých svojich tovarov a archivovať ich, aby ich mohol predložiť v prípade konania vo veci zrušenia. Podľa vedľajšieho účastníka
konania takáto požiadavka nie je realistická.
Navyše vedľajší účastník konania zdôrazňuje charakteristiky dotknutého trhu. V tejto súvislosti tvrdí, že tovary a služby
chránené jeho ochrannou známkou sa nepredávajú konečnému spotrebiteľovi, ale stavebným podnikom. Predovšetkým sa neuvádzajú
na trh v oblasti maloobchodného predaja alebo na internete, ale sú priamo ponúkané a dodávané obchodným zákazníkom. To znamená,
že tovary, ktorých sa týka ochranná známka CENTROTHERM, nie sú predmetom reklamy v novinách, časopisoch, rozhlase, televízii
či na internete, ale sú skôr predmetom reklamy na špecializovaných veľtrhoch alebo na prospektoch, obchodných listoch a na
faktúrach vedľajšieho účastníka konania. Hlavným používaním ochrannej známky je najmä jej umiestňovanie na tovary a ich obaly,
čiže na kartóny a palety.
Podľa vedľajšieho účastníka konania sa na dotknutom trhu nepoužíva a nevykonáva podpora predaja veľkého počtu továrenských
známok. Zatiaľ čo totiž kupujúci spotrebných výrobkov majú vo všeobecnosti prístup k veľkému počtu výrobkov tej istej povahy,
ktoré ponúka veľký počet rôznych dodávateľov, a musia sa orientovať v závislosti od ochranných známok, kupujúci výrobkov relevantných
v tejto veci vo všeobecnosti nakupujú u jediného dodávateľa v rámci dlhodobých časových období celú škálu výrobkov, príslušenstiev
a súvisiacich služieb. Podľa vedľajšieho účastníka konania z tohto dôvodu spravidla názov či značka postačuje na rozlíšenie
celej škály výrobkov, podobne ako ochranná známka.

Posúdenie Všeobecným súdom
Na úvod je potrebné pripomenúť konanie a cieľ, ktorý sleduje sankcia zrušenia ochrannej známky, ako aj zásady, ktorými sa
riadi vykonávanie dôkazov v konaní vo veci zrušenia.
Z článku 15 ods. 1 prvého pododseku a článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 vyplýva, že práva majiteľa ochrannej
známky Spoločenstva sa vyhlásia za zrušené na základe návrhu podaného na ÚHVT, ak sa ochranná známka nepretržite počas piatich
rokov riadne nepoužívala v Európskej únii v súvislosti s tovarmi alebo so službami, pre ktoré bola zapísaná, a pre skutočnosť,
že sa nepoužívala, neexistuje žiadny náležitý dôvod.
Pravidlo 40 ods. 5 nariadenia č. 2868/95 stanovuje, že ÚHVT v prípade návrhu na zrušenie stanoví majiteľovi ochrannej známky
Spoločenstva lehotu, v ktorej predloží dôkaz o používaní ochrannej známky. Ak dôkaz nie je predložený v stanovenej lehote,
ochranná známka Spoločenstva sa vyhlási za zrušenú. Podľa pravidla 22 ods. 3 nariadenia č. 2868/95, ktoré sa uplatňuje na
návrhy na zrušenie podľa pravidla 40 ods. 5 tohto, sa dôkaz o používaní ochrannej známky musí týkať miesta, času, rozsahu
a charakteru používania.

Ratio legis
požiadavky, podľa ktorej musí byť ochranná známka na to, aby bola chránená podľa práva Únie, riadne používaná, spočíva v skutočnosti,
že register ÚHVT sa nemôže stať strategickou a statickou zásobárňou, ktorá neaktívnemu držiteľovi poskytuje právny monopol
na neurčitý čas. Naopak, v súlade s odôvodnením č. 10 nariadenia č. 207/2009 musí uvedený register verne odrážať údaje, ktoré
podniky skutočne používajú na trhu na odlíšenie svojich tovarov a služieb v hospodárskom živote (pozri v tomto zmysle a analogicky
uznesenie Súdneho dvora z 27. januára 2004, La Mer Technology, C‑259/02, s. I‑1159, body 18 až 22).
Podľa judikatúry je ochranná známka riadne používaná, ak sa používa v súlade s jej základnou funkciou zaručiť totožnosť pôvodu
tovarov alebo služieb, pre ktoré je zapísaná, aby vytvárala alebo zachovávala odbyt pre tieto tovary a služby, pričom je vylúčené
symbolické používanie, ktorého účelom je len zachovanie práv z ochrannej známky. Navyše podmienka týkajúca sa riadneho používania
ochrannej známky vyžaduje, aby sa táto ochranná známka navonok a verejne používala tak, ako je chránená na relevantnom území
[pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. septembra 2007, La Mer Technology/ÚHVT – Laboratoires Goëmar (LA MER), T‑418/03,
neuverejnený v Zbierke, bod 54 a tam citovanú judikatúru].
Aj keď pojem riadne používanie teda bráni tomu, aby sa akékoľvek minimálne a nedostatočné používanie považovalo za skutočné
a efektívne používanie ochrannej známky na určenom trhu, skutočnosťou zostáva, že požiadavka riadneho používania nesmeruje
ani k hodnoteniu obchodnej úspešnosti, ani ku kontrolovaniu hospodárskej stratégie podniku, ani k vyhradeniu ochrany ochranných
známok iba pre ich kvantitatívne významné obchodné využitie [rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. februára 2006, Il Ponte Finanziaria/ÚHVT
– Marine Enterprise Projects (BAINBRIDGE), T‑194/03, Zb. s. II‑445, bod 32].
Konkrétnejšie, na preskúmanie riadnej povahy používania ochrannej známky, o ktorú ide v prejednávanej veci, treba uskutočniť
celkové posúdenie dôkazov uvedených v spise a zohľadniť všetky okolnosti, ktoré sú v prejednávanej veci relevantné. Také posúdenie
musí spočívať na všetkých skutočnostiach a okolnostiach, ktoré môžu preukázať jej skutočné obchodné používanie, čo sú najmä
používanie považované v príslušnom ekonomickom odvetví za dostačujúce na udržanie alebo vytvorenie podielu na trhu pre tovary
alebo služby chránené ochrannou známkou, povaha týchto tovarov alebo služieb, vlastnosti trhu, rozsah a frekventovanosť používania
ochrannej známky (pozri rozsudok LA MER, už citovaný, body 53 až 55 a tam citovanú judikatúru).
Čo sa týka rozsahu používania predmetnej ochrannej známky, treba najmä zohľadniť jednak obchodný objem všetkých úkonov spojených
s používaním a jednak dĺžku obdobia, počas ktorého dochádzalo k úkonom spojeným s používaním, ako aj frekventovanosť týchto
úkonov (pozri rozsudok LA MER, už citovaný, bod 56 a tam citovanú judikatúru). Toto posúdenie predpokladá určitú vzájomnú
závislosť medzi zohľadňovanými okolnosťami. Malý objem tovarov alebo služieb uvedených na trh pod uvedenou ochrannou známkou
sa teda môže kompenzovať vysokou intenzitou alebo určitou časovou stálosťou používania tejto ochrannej známky a naopak (pozri
rozsudok LA MER, už citovaný, bod 57 a tam citovanú judikatúru).
Čím viac je však obmedzený obchodný objem využívania ochrannej známky, tým je nevyhnutnejšie, aby majiteľ ochrannej známky
predložil dodatočné údaje umožňujúce odstrániť možné pochybnosti o riadnej povahe používania dotknutej ochrannej známky [rozsudok
Všeobecného súdu z 18. januára 2011, Advance Magazine Publishers/ÚHVT – Capela & Irmãos (VOGUE), T‑382/08, neuverejnený v Zbierke,
bod 31].
Okrem toho riadne používanie ochrannej známky nemožno preukázať pravdepodobnosťou alebo domnienkami, ale musí byť založené
na konkrétnych skutočnostiach a cieľoch, ktoré preukazujú skutočné a dostačujúce používanie ochrannej známky na predmetnom
trhu (pozri rozsudok LA MER, už citovaný, bod 59 a tam citovanú judikatúru).
S prihliadnutím na tieto úvahy je potrebné posúdiť, či sa odvolací senát oprávnene domnieval, že dôkazy predložené vedľajším
účastníkom konania nepreukazujú riadne používanie ochrannej známky CENTROTHERM pre iné tovary a služby než tie, ktoré sú uvedené
v bode 11 vyššie. Podľa žalobkyne nie je záver odvolacieho senátu dostatočne skutkovo opodstatnený.
V prejednávanej veci sú dôkazmi, ktoré vedľajší účastník konania predložil zrušovaciemu oddeleniu na preukázanie riadneho
používania svojej ochrannej známky, čestné vyhlásenie jeho konateľa, štyri faktúry a štrnásť digitálnych fotografií.
Na úvod treba konštatovať, že z úvah odvolacieho senátu nevyplýva, že by jeho záver týkajúci sa preukázania riadneho používania
pre tovary citované v bode 11 vyššie bol založený na čestnom vyhlásení konateľa vedľajšieho účastníka konania. Ako totiž vyplýva
z bodov 26 až 30 napadnutého rozhodnutia, odvolací senát viedla ku konštatovaniu, že riadne používanie ochrannej známky CENTROTHERM
bolo preukázané, interakcia medzi dôkaznou hodnotou fotografií a dôkaznou hodnotou štyroch faktúr. Odkazy na uvedené vyhlásenie,
ktoré boli vykonané v bodoch 27 a 31 napadnutého rozhodnutia, smerujú len k poukázaniu na nedostatky tohto vyhlásenia a na
neexistenciu postačujúcich dôkazov potvrdzujúcich jeho obsah.
Z toho vyplýva, že treba preskúmať, či celkové posúdenie fotografií a štyroch faktúr umožňuje dospieť k záveru, že sporná
ochranná známka bola riadne používaná v súlade so zásadami stanovenými v judikatúre citovanej v bodoch 25 až 29 vyššie.
V tejto súvislosti treba uviesť, že pokiaľ ide o štyri faktúry, tri z nich sú z júla 2006 a týkajú sa Dánska, Maďarska a Slovenska
a jedna z nich je z januára 2007 a týka sa Nemecka. Slovo „centrotherm“ je uvedené v záhlaví uvedených faktúr a je k nemu
pripojené logo vedľajšieho účastníka konania, ktoré plní funkciu obchodného mena, a jeho poštovná adresa.
Tieto faktúry svedčia o tom, že vedľajší účastník konania predal štyrom zákazníkom rôzne výrobky z oblasti inštalatérstva
(rúrky, objímky, prípojky pre kotly k vykurovacím zariadeniam, revízne kolená potrubí, záklopky pre systémy na odvod spalín)
za sumu, ktorá vrátane faktúry z roku 2007 zodpovedá menej ako 0,03 % obratu, ktorý vedľajší účastník konania podľa vyhlásenia
svojho konateľa dosiahol v roku 2006 predajom tovarov s ochrannou známkou CENTROTHERM.
Z toho vyplýva, že vedľajší účastník konania predložil ÚHVT pomerne slabé dôkazy o predaji v pomere k sume, ktorú uviedol
vo vyhlásení svojho konateľa. No aj za predpokladu, že by odvolací senát uvedené vyhlásenie zohľadnil, by bolo potrebné konštatovať,
že v spise sa nenachádzajú dostatočné dôkazy, ktoré by potvrdzovali jeho obsah, pokiaľ ide o hodnotu predajov. Navyše, čo
sa týka časového hľadiska používania ochrannej známky, uvedené faktúry sa týkajú veľmi krátkeho obdobia, dokonca len konkrétnych
dátumov, a to 12., 18. a 21. júla 2006 a 9. januára 2007.
Pokiaľ ide o predložené fotografie, je nutné konštatovať, že ochranná známka CENTROTHERM je jasne viditeľná len na siedmich
zo štrnástich fotografií, a to:
–        ako odtlačok na dvoch rúrkach,
–        ako odtlačok na dvoch predmetoch, ktoré vyzerajú ako časti rúrok,
–        ako samolepiaca nálepka umiestnená na predmet, ktorý vyzerá ako paleta, a na dvoch kartónoch.
Na štyroch ďalších fotografiách nie je možné rozoznať ani náznaky spornej ochrannej známky.
Na troch posledných fotografiách možno rozpoznať náznaky ochrannej známky CENTROTHERM, a to:
–        písmená „centroth“ na ústí rúrky,
–        logo vedľajšieho účastníka konania, ako aj nečitateľný text v blízkosti tohto loga, ktorý pravdepodobne zodpovedá textu v záhlaví
predložených faktúr, na rúrke a na predmete, ktorý vyzerá ako ústie rúrky.
Na žiadnej z týchto fotografií nie je uvedený dátum, avšak ako bolo uvedené v bode 18 vyššie, vedľajší účastník konania na
pojednávaní pripustil, že tieto fotografie boli nasnímané po uplynutí relevantného obdobia. Okrem toho uvedené fotografie
neumožňujú identifikovať výrobky, ktoré sú zabalené na palete a v dvoch kartónoch so samolepiacimi nálepkami CENTROTHERM.
Hoci na dvoch z týchto samolepiacich nálepiek sa nachádza označenie týkajúce sa inštalatérstva, ani fotografie, ani faktúry
neobsahujú údaje umožňujúce odvodiť, čo tieto obaly skutočne obsahovali.
Navyše žiadne z čísiel tovarov, ktoré sú identifikovateľné na samolepiacich nálepkách, nezodpovedá číslam tovarov, ktoré sú
uvedené na faktúrach predložených vedľajším účastníkom konania. Z toho vyplýva, že na základe predložených fotografií a faktúr
nie je možné dospieť k záveru, že tovary a obaly zobrazené na predložených fotografiách vedľajší účastník konania skutočne
uvádzal na trh počas relevantného obdobia.
Je teda nutné konštatovať, že celkové posúdenie dôkazov, ktoré sú uvedené v bodoch 35 až 42 vyššie, neumožňuje bez toho, aby
sa uchýlilo k pravdepodobnosti alebo domnienkam, dospieť k záveru, že sporná ochranná známka bola riadne používaná počas relevantného
obdobia pre tovary uvedené v bode 11 vyššie.
Z toho vyplýva, že odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď zastával názor, že vedľajší účastník konania predložil
pre uvedené tovary dôkaz o riadnom používaní ochrannej známky CENTROTHERM.
Tvrdenia vedľajšieho účastníka konania, uvedené v bodoch 18 až 20 vyššie, podľa ktorých v podstate špecifickosť trhu sťažuje
zhromažďovanie dôkazov, nemôžu tento záver spochybniť.
Spôsoby dokazovania a dôkazné prostriedky týkajúce sa riadneho používania ochrannej známky totiž nie sú obmedzené. Záver Všeobecného
súdu, podľa ktorého sa v prejednávanej veci nepreukázalo riadne používanie, nie je založený na požiadavke mimoriadne vysokého
prahu dôkazu, ale na skutočnosti, že vedľajší účastník konania sa rozhodol obmedziť predloženie dôkazov (pozri bod 8 vyššie).
Zrušovaciemu oddeleniu boli doručené fotografie horšej kvality týkajúce sa predmetov, na ktorých uvedené čísla výrobkov nezodpovedajú
výrobkom, ktoré sa na základe veľmi malého počtu faktúr predali. Navyše sa uvedené faktúry týkajú krátkeho časového obdobia
a svedčia o predajoch minimálnej hodnoty v porovnaní s predajom, ktorý vedľajší účastník konania údajne zrealizoval. Treba
tiež konštatovať, že vedľajší účastník konania na pojednávaní potvrdil, že neexistuje nijaká priama spojitosť medzi faktúrami
a fotografiami, ktoré predložil ÚHVT.
Žalobe sa teda vyhovuje.

O trovách
Podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku Všeobecného súdu účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť
trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže ÚHVT nemal vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ho na náhradu
trov konania, ktoré vznikli žalobkyni, v súlade s jej návrhmi. Keďže vedľajší účastník konania nemal úspech vo svojich návrhoch,
znáša svoje vlastné trovy konania.
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (šiesta komora)
rozhodol a vyhlásil:
1.
Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 25. augusta
2009 (vec R 6/2008‑4) sa zrušuje v rozsahu, v akom čiastočne zrušilo rozhodnutie zrušovacieho oddelenia z 30. októbra 2007.
2.
ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli centrotherm Clean Solutions GmbH & Co.
KG.
3.
Centrotherm Systemtechnik GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.
Moavero Milanesi
Wahl
Soldevila Fragoso
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 15. septembra 2011.
Podpisy
*
Jazyk konania: nemčina.