CELEX: 62014CJ0040
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
Muitas savienība un kopējais muitas tarifs
Atbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem
Dzīvnieki, kas ir īpaši sagatavoti izmantošanai laboratorijā
Publisko tiesību iestāde vai sabiedriskā labuma iestāde, vai privāta iestāde, kas saņēmusi atļauju
Importētājs, kura klienti ir šādas iestādes
Iepakojums
Būri dzīvnieku pārvadāšanai

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Padomes 1983. gada 28. marta Regulas (EEK) Nr. 918/83, ar kuru izveido Kopienas sistēmu atbrīvojumiem no muitas nodokļiem (
OV L 105, 1. lpp.
), kurā grozījumi ir izdarīti ar Aktu par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (
OV 2003, L 236, 33. lpp.
; turpmāk tekstā – “Regula Nr. 918/83”), 60. pantu un Kombinētās nomenklatūras, kas ietverta Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (
OV L 256, 1. lpp.
), kurā grozījumi ir izdarīti ar Komisijas 2003. gada 11. septembra Regulu (EK) Nr. 1789/2003 (
OV L 281, 1. lpp.
; turpmāk tekstā – “KN”), I pielikumā, vispārīgo interpretācijas noteikumu 5. panta b) punktu.
Šis lūgums ir ticis iesniegts tiesvedībā, kurā
Direction générale des douanes et droits indirects
[Muitas un netiešo nodokļu ģenerāldirekcija],
chef de l’Agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières
[Valsts Muitas informācijas un izmeklēšanas direkcijas Kriminālvajāšanas nodaļas vadītājs] un
Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon
[Muitas un netiešo nodokļu Lionas reģionālā pārvalde] vēršas pret
Utopia SARL
(turpmāk tekstā – “
Utopia
”) saistībā ar paziņojumu par nodokļu piedziņu, ko šī sabiedrība apstrīd.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
Ar Padomes 2009. gada 16. novembra Regulu (EK) Nr. 1186/2009, ar kuru izveido Kopienas sistēmu atbrīvojumiem no muitas nodokļiem (
OV L 324, 23. lpp.
), ar 2010. gada 1. janvāri ir tikusi atcelta un aizstāta Regula Nr. 918/83. Tomēr, ņemot vērā pamatlietas faktu rašanās laiku, pamatlietai ir piemērojama pēdējā minētā regula.
Regulas Nr. 918/83 60. pantā, kas ir šīs regulas XIII sadaļas ar nosaukumu “Pētniecībai paredzētas bioloģiskas vai ķīmiskas vielas un laboratorijas dzīvnieki” vienīgais pants, ir noteikts:
“1.   Atbrīvojumu no ievedmuitas piešķir:
a)
par dzīvniekiem, kas ir sagatavoti izmantošanai laboratorijā;
[..]
2.   Šā panta 1. punktā minēto atbrīvojumu piešķir tikai attiecībā uz dzīvniekiem [..], kas paredzēt[i]:
—
publiskām iestādēm, kas galvenokārt nodarbojas ar izglītību vai zinātnisko pētniecību, un tām publisko iestāžu nodaļām, kas galvenokārt nodarbojas ar izglītību vai zinātnisko pētniecību, vai
—
publiskām [privātām] iestādēm, kas galvenokārt nodarbojas ar izglītību vai zinātnisko pētniecību un kam dalībvalstu kompetentās iestādes ir atļāvušas šādas preces saņemt bez muitas nodokļa.
[..]”
Šīs regulas 128. pantā ir paredzēts:
“Ja atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem piešķir tā īpašā pielietojuma dēļ, kādam tās kalpos saņēmējam, šādu atbrīvojumu var piešķirt tikai tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kuras teritorijā paredzēts minētās preces šādi pielietot.”
Minētās regulas 129. pantā ir noteikts:
“Dalībvalstu kompetentās iestādes veic visus attiecīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka brīvā apgrozībā nodotās preces, uz kurām atbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem piešķirts tā īpašā pielietojuma dēļ, kādam tās kalpos saņēmējam, nevarētu pielietot citiem nolūkiem, nesamaksājot attiecīgos ievedmuitas nodokļus, ja vien šāds cits pielietojums nav saskaņā ar šīs regulas nosacījumiem.”
Šīs regulas 131. pantā ir noteikts:
“Ja šī regula paredz konkrētus nosacījumus atbrīvojumu piešķiršanai, tad attiecīgai personai kompetentām iestādēm jāsniedz pierādījumi, ka šie nosacījumi ir ievēroti.”
KN pamatā ir pasaules mērogā harmonizēta preču aprakstīšanas un kodēšanas sistēma (turpmāk tekstā – “HS”), kuru ir izstrādājusi Muitas sadarbības padome, kas vēlāk kļuvusi par Pasaules Muitas organizāciju, un ir izveidota ar 1983. gada 14. jūnijā Briselē noslēgtu starptautisku konvenciju, kas Eiropas Kopienas vārdā ir apstiprināta ar Padomes 1987. gada 7. aprīļa Lēmumu 87/369/EEK (
OV L 198, 1. lpp.
).
KN pirmajā daļā ir ievada noteikumu grupa. Šīs daļas I sadaļā, kas ir veltīta “vispārīgiem noteikumiem”, ir ietverts A punkts ar nosaukumu “Vispārīgi Kombinētās nomenklatūras interpretācijas noteikumi”. Šo noteikumu starpā ir 5. vispārīgais interpretācijas noteikums, kurā ir noteikts:
“Papildus iepriekš minētajiem noteikumiem attiecībā uz tajos minētajām precēm jāievēro arī šādi noteikumi:
[..]
b)
ievērojot [5.] punkta a) apakšpunktu, iepakojumu [..], kurā ir preces, klasificē kopā ar precēm, ja attiecīgās preces parasti šādi iepako. Šis noteikums tomēr nav saistošs, ja skaidri redzams, ka iepakojums vai tara derīga vairākkārtējai izmantošanai.”
Zemsvītras piezīmē attiecībā uz vārdu “iepakojums”, kas ir norādīts vispārīgo noteikumu 5. punkta b) apakšpunktā, ir precizēts:
““Iepakojums” un “tara” ir ārējais vai tiešais iepakojums, trauki, ietinamie materiāli vai turētāji, izņemot transporta ierīces (piemēram, kravas konteinerus), brezentu, polispastu vai transporta palīgaprīkojumu. Apzīmējums “tara” neattiecas uz iepakojumu, kas minēts vispārīgo noteikumu 5. punkta a) apakšpunktā.”
Izņemot šo zemsvītras piezīmi, KN vispārīgo noteikumu 5. punkta b) apakšpunkts pilnībā atbilst HS vispārīgo noteikumu 5. punkta b) apakšpunkta formulējumam.
Eiropas Komisijas paziņojumā ar nosaukumu “Eiropas Savienības Kombinētās nomenklatūras skaidrojumi” (
OV 2002, C 256, 1. lpp.
) ietvertajā skaidrojumā attiecībā uz KN vispārīgo interpretācijas noteikumu 5. punkta b) apakšpunktu ir noteikts:
“Iepakojums, kuru parasti izmanto dzērienu, ievārījuma, sinepju, garšvielu utt. pārdošanai, jāklasificē kopā ar precēm, kuras tas satur, kaut arī tas acīmredzami ir izmantojams atkārtoti.”
HS norādītajā skaidrojumā attiecībā uz šo vispārīgo interpretācijas noteikumu ir paredzēts, ka pēdējais minētais noteikums “regulē tāda veida iepakojuma klasifikāciju, ko parasti izmanto attiecībā uz tajā ietvertajām precēm, [bet ka tas] nav obligāti piemērojams, ja šādu iepakojumu acīmredzami var izmantot atkārtoti, piemēram, noteiktu metāla tvertņu vai saspiestās vai sašķidrinātās gāzes dzelzs vai tērauda konteineru gadījumā”.
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
Utopia
, kas ir sabiedrība, kura veic darbību ar komercnosaukumu
Marshall Bioresources
, ieved Francijā ASV izcelsmes dzīvniekus, kuri ir paredzēti laboratoriskiem pētījumiem.
2006. gadā Francijas muitas administrācija veica pēcmuitošanas pārbaudi par
Utopia
laikā no 2004. gada martam līdz decembrim ievestajiem dzīviem suņiem un seskiem. Šīs pārbaudes laikā tika atklāts, ka šī sabiedrība ir veikusi minēto ievešanu, piemērojot atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem, pamatojoties uz Regulas Nr. 918/83 60. pantu.
Šī administrācija uzskatīja, ka
Utopia
, kura nenodarbojas ne ar izglītības jautājumiem, ne zinātnisko pētniecību un kura nebija saņēmusi prasīto atļauju, nevarēja pretendēt uz šajā 60. pantā paredzēto atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem. Tādējādi minētā administrācija ar 2007. gada 7. marta protokolu konstatēja dažādus muitas pārkāpumus, kuri ir ļāvuši izvairīties no noteiktu nodokļu summu samaksas, un 2007. gada 27. martā izdeva paziņojumu par šo naudas summu piedziņu.
2007. gada 26. jūlijā, pēc tam, kad
Utopia
bija apstrīdējusi šo lēmumu, ko muitas administrācija noraidīja, šī sabiedrība cēla prasību par šī protokola un šī paziņojuma par nodokļu piedziņu atcelšanu. Ar 2011. gada 10. janvāra spriedumu Lionas
Tribunal d’instance
šo prasību apmierināja un minēto paziņojumu atcēla.
Muitas administrācija par šo spriedumu iesniedza apelācijas sūdzību
Cour d’appel de Lyon
[Lionas Apelācijas tiesa], kura ar 2011. gada 20. oktobra spriedumu atbalstīja uz Regulas Nr. 918/83 60. panta piemērošanu balstīto
Utopia
argumentāciju, nospriežot, ka dzīvu dzīvnieku ievešanai ir piemērojams atbrīvojums no muitas nodokļiem, jo šie dzīvnieki ir paredzēti izmantošanai laboratorijā. Turpretim šajā spriedumā
Cour d’appel de Lyon
apstiprināja apstrīdēto muitas parādu attiecībā uz dzīvu dzīvnieku pārvadāšanai paredzētajiem būriem, norādot, ka tie nav uzskatāmi par iepakojumu, kas ietver preces KN vispārējo interpretācijas noteikumu 5. punkta b) apakšpunkta izpratnē. Šajā ziņā
Cour d’appel de Lyon
noraidīja
Utopia
argumentāciju attiecībā uz to, ka pamatlietā aplūkojamie būri esot tikuši iznomāti no amerikāņu piegādātāja, kuram tie esot tikuši nosūtīti atpakaļ pēc dzīvnieku transportēšanas, un saskaņā ar kuru vienīgi atkārtota šo būru izmantošana Eiropas Savienības teritorijā varot tikt uzskatīta par atkārtotu izmantošanu šo vispārējo interpretācijas noteikumu 5. punkta b) apakšpunkta izpratnē.
Prasītāji pamatlietā par minēto
Cour d’appel de Lyon
spriedumu iesniedza kasācijas sūdzību, kura attiecas uz Regulas Nr. 918/83 60. panta piemērojamības šajā lietā jautājumu.
Utopia
iesniedza
Cour de cassation
kasācijas pretsūdzību par KN vispārējo interpretācijas noteikumu 5. punkta b) apakšpunkta piemērošanas attiecībā uz konkrēto dzīvnieku transportēšanai paredzētajiem būriem jautājumu.
Šādos apstākļos
Cour de cassation
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai īpaši izmantošanai laboratorijā sagatavotu dzīvnieku importētājs var saņemt atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem, kas šim preču veidam ir paredzēts [Regulas Nr. 918/83] 60. pantā, ja pats importētājs nav publisko tiesību iestāde vai sabiedriskā labuma iestāde, vai privāta iestāde, kas saņēmusi atļauju, un galvenokārt nodarbojas ar izglītības jautājumiem vai zinātnisko pētniecību, bet tā klienti ir iestādes, kas atbilst šiem nosacījumiem?
2)
Vai vispārējo interpretācijas noteikumu [..] 5. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka būri, ko izmanto laboratoriskiem pētījumiem paredzētu dzīvu dzīvnieku pārvadāšanai, ietilpst iepakojuma kategorijā šī noteikuma izpratnē?
Apstiprinošas atbildes gadījumā, vai jēdziens “derīgs vairākkārtējai izmantošanai”, kas attiecas uz šādu iepakojumu, ir jāizvērtē vispārīgi, vai tikai ņemot vērā atkārtotu izmantošanu Savienības teritorijā?”
Par pirmo jautājumu
Ar savu pirmo jautājumu iesniedzējtiesa jautā, vai īpaši izmantošanai laboratorijā sagatavotu dzīvnieku importētājs var saņemt atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem, kas šim preču veidam ir paredzēts Regulas Nr. 918/83 60. pantā, ja pats importētājs nav publisko tiesību iestāde vai sabiedriskā labuma iestāde, vai privāta iestāde, kas saņēmusi atļauju, un galvenokārt nodarbojas ar izglītības jautājumiem vai zinātnisko pētniecību, bet tā klienti ir iestādes, kas atbilst šiem nosacījumiem.
Ir jāatgādina, ka saskaņā ar šo 60. pantu atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem piešķir tostarp attiecībā uz “dzīvniekiem, kas ir sagatavoti izmantošanai laboratorijā”, ar nosacījumu, ka to saņēmējs galvenokārt nodarbojas ar izglītību vai zinātnisko pētniecību un ka šis saņēmējs ir publisko tiesību vai sabiedriskā labuma iestāde, šādā iestādē ietilpstoša struktūrvienība vai privāta iestāde. Tomēr, ja minētais saņēmējs ir privāta iestāde, tai ir jāsaņem atļauja no attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes saņemt šos dzīvniekus bez muitas nodokļa.
Tātad no minētā 60. panta izriet, ka tā piemērošana ir pakārtota divu atšķirīgu nosacījumu izpildei. Atbilstoši pirmajam nosacījumam ievedamajiem dzīvniekiem ir jābūt īpaši sagatavotiem izmantošanai laboratorijā. Saskaņā ar otro nosacījumu šo dzīvnieku saņēmējam ir jāatbilst īpašiem kritērijiem attiecībā uz konkrētās iestādes veidu, veicamo darbību un – attiecīgā gadījumā – atļaujas esamību.
Nav strīda par to, ka pamatlietā aplūkojamā ievešana atbilst šiem diviem nosacījumiem, kuriem attiecīgi ir pakļauti konkrētie dzīvnieki un to saņēmēji.
Tomēr iesniedzējtiesas uzdotais pirmais jautājums ir par to, vai Regulas Nr. 918/83 60. pantā minēto dzīvnieku importētājam, lai tam būtu piemērojams attiecībā uz šo preču veidu paredzētais atbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem, ir jāatbilst kritērijiem, lai tas varētu tikt kvalificēts par šo dzīvnieku saņēmēju šī panta izpratnē.
Šajā ziņā ir jānorāda, ka minētajā 60. pantā dzīvnieku importētājs nav minēts.
Tomēr saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, interpretējot Savienības tiesību normu, ir jāņem vērā ne tikai tās teksts, bet arī tās konteksts un ar tiesisko regulējumu, kurā šī norma ir ietverta, izvirzītie mērķi (skat. tostarp spriedumu
Brain Products
, C‑219/11,
EU:C:2012:742
, 13. punkts un tajā minētā judikatūra).
Attiecībā uz kontekstu, kurā iekļaujas Regulas Nr. 918/83 60. pants, ir jānorāda, ka šajā regulā ir paredzēti vairāki atbrīvojumi no ievedmuitas nodokļiem, kuru izmantošana ir tieši saistīta ar importētāja atbilstību noteiktiem nosacījumiem. Tātad minētās regulas 2. pantā paredzētajai ievešanai ar atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem ir paredzēti nosacījumi gan attiecībā uz importētāju, gan arī ievedamo preču raksturu, saskaņā ar kuriem prece ir jāieved fiziskai personai, kas pārceļas uz pastāvīgu dzīvesvietu Savienības muitas teritorijā (spriedums Treimanis, C‑487/11,
EU:C:2012:556
, 15. un 16. punkts).
Turpretim citu Regulā Nr. 918/83 paredzēto atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem izmantošana drīzāk ir atkarīga no ievestās preces izmantošanas, ko veic saņēmējs, nekā no importētāja identitātes. Tas tā ir tostarp noteiktām pētniecības vai izglītības iestādēm paredzētu izglītības, zinātnes vai kultūras objektu gadījumā, kuriem ir piemērojams šīs regulas 51. pantā paredzētais atbrīvojums.
Ir jākonstatē, ka Regulas Nr. 918/83 60. pantā paredzētais apbrīvojums ietilpst šajā otrajā atbrīvojumu kategorijā, kuru izmantošana drīzāk ir atkarīga no ievestās preces izmantošanas, ko veic saņēmējs, nekā no importētāja identitātes.
Tāpat atbilstoši Komisijas viedoklim ir jānorāda, ka no Regulas Nr. 918/83 128. un 129. panta formulējuma izriet, ka Savienības likumdevējs ir paredzējis iespēju, ka tādās situācijās kā tās, kuras ir paredzētas šīs regulas 60. pantā, importētājs var būt nevis ievesto preču saņēmējs, bet cita persona.
Šajā ziņā ir uzskatāms, ka no Regulas Nr. 918/83 128. un 129. panta, lasot tos kopsakarā ar šīs regulas 131. pantu, noteikumiem izriet, pirmkārt, ka minētās regulas 60. pantā paredzēto atbrīvojumu importētājs var izmantot tikai tad, ja tas, apmierinot kompetento iestāžu prasības, var pierādīt, ka ievestās preces patiešām ir domātas minētajā pantā paredzētajām iestādēm un tās tiks izmantotas nolūkā, kas ir šī atbrīvojuma piešķiršanas nosacījums, un, otrkārt, ka minēto atbrīvojumu var piešķirt tikai tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kuras teritorijā šīs preces ir jānodod šai izmantošanai. Turpretim no minēto pantu noteikumiem nekādi neizriet, ka pašam importētājam būtu jābūt iespējai nodrošināt izmantošanu, kas ir attiecīgā atbrīvojuma piešķiršanas nosacījums.
Saistībā ar mērķi, uz ko ir vērsts Regulas Nr. 918/83 60. pants, ir jākonstatē, ka šī mērķa atvieglot pētniecības darbību, ļaujot noteiktām iestādēm, kuras atrodas Savienībā, ar zemākām izmaksām ievest izmantošanai laboratorijā īpaši sagatavotus dzīvniekus, sasniegšanu neapdraudētu šīm iestādēm piešķirtā iespēja izvēlēties to vajadzībām piemērotāko un izdevīgāko ievešanas risinājumu.
Tādējādi, ņemot vērā kontekstu, kurā iekļaujas Regulas Nr. 918/83 60. pants, un ar šo tiesību normu sasniedzamo mērķi, no šajā pantā paredzēto dzīvnieku importētāja netiek prasīts, lai tas, nolūkā izmantot šim preču veidam paredzēto atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem, atbilstu kritērijiem, kuri ļauj to kvalificēt kā šo dzīvnieku saņēmēju minētā panta izpratnē.
No visiem iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet, ka uz pirmo jautājumu ir jāatbild, ka Regulas Nr. 918/83 60. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja dzīvnieki, kas ir īpaši sagatavoti izmantošanai laboratorijā, kurus importētājs ieved Savienības teritorijā, ir paredzēti publisko tiesību iestādei vai sabiedriskā labuma iestādei, vai privātai iestāde, kura saņēmusi atļauju, kas galvenokārt nodarbojas ar izglītības jautājumiem vai zinātnisko pētniecību, šis importētājs, lai gan tas pats nav šāda iestāde, var izmantot šajā pantā attiecībā uz šo preču veidu paredzēto atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem.
Par otro jautājumu
Ar savu otro jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vēlas noskaidrot, vai KN vispārīgo interpretācijas noteikumu 5. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka būri, ko izmanto laboratoriskiem pētījumiem paredzētu dzīvu dzīvnieku pārvadāšanai, ietilpst iepakojuma kategorijā, kas ir klasificējams kopā ar šajā iepakojumā ietvertajām precēm.
Ir jāatgādina, ka saskaņā ar šo vispārīgo interpretācijas noteikumu iepakojumu, kurš ietver preces, klasificē kopā ar precēm tikai tad, ja šādu iepakojuma veidu parasti izmanto attiecībā uz šādu preču grupu.
Tātad, lai atbildētu uz otro jautājumu, ir jāpārbauda, vai būri, ko izmanto laboratoriskiem pētījumiem paredzētu dzīvu dzīvnieku pārvadāšanai, ir uzskatāmi par iepakojuma veidu, ko parasti izmanto attiecībā uz šādiem dzīvniekiem.
Šajā ziņā ir jāatgādina skaidrojumos attiecībā uz KN un HS ietvertos tāda iepakojuma piemērus, kas ir uzskatāms par iepakojuma veidu, ko parasti izmanto attiecībā uz tajā ietverto preču grupu. Saskaņā ar skaidrojumiem šāds iepakojums ir noteiktas metāla tvertnes vai saspiestās vai sašķidrinātās gāzes dzelzs vai tērauda konteineri, vai arī iepakojums, ko parasti izmanto dzērienu, ievārījuma, sinepju, garšvielu vai citu preču pārdošanai.
Kā savos apsvērumos ir norādījusi Francijas valdība, no tā izriet, ka iepakojums, ko parasti izmanto attiecībā uz tajā ietvertajām precēm, ir vai nu iepakojums, kas ir obligāti nepieciešams attiecīgās preces izmantošanai, vai iepakojums, ko parasti izmanto tajā ietverto preču pārdošanai un izmantošanai. Nebūtu iespējams izmantot saspiesto vai sašķidrināto gāzi bez šo gāzi saturošā tērauda konteinera. Līdzīgi, būtu grūti iedomājama ievārījuma vai sinepju pārdošana vai lietošana citā veidā nekā traukos, ko parasti izmanto šāda preču veida uzglabāšanai.
Ņemot vērā skaidrojumus attiecībā uz KN un HS, ir secināms, ka būri, ko izmanto laboratoriskiem pētījumiem paredzētu dzīvu dzīvnieku pārvadāšanai, nevar tikt uzskatīti par piederīgiem tādam iepakojuma veidam, ko parasti izmanto attiecībā uz šo dzīvnieku grupu vispārīgo interpretācijas noteikumu 5. punkta b) apakšpunkta izpratnē. Pat ja tiktu pieļauts, ka šos būrus parasti izmanto šo dzīvnieku pārvadāšanai pa gaisu, tie minēto dzīvnieku pārdošanai un izmantošanai nav nedz obligāti nepieciešami, nedz arī parasti izmantojami.
Šajā ziņā ir jāatgādina, ka no Tiesas rīcībā esošajiem lietas materiāliem izriet, ka pamatlietā aplūkojamos pārvadāšanas būrus un dzīvniekus to saņēmēji parasti neizmanto kopā. Šajā lietā nav strīda par to, ka šie būri pēc dzīvnieku piegādes tiek nosūtīti atpakaļ importētājam.
No iepriekš izklāstītajiem apsvērumiem izriet, ka uz otro jautājumu ir jāatbild, ka KN vispārīgo interpretācijas noteikumu 5. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka būri, ko izmanto laboratoriskiem pētījumiem paredzētu dzīvu dzīvnieku pārvadāšanai, neietilpst iepakojuma kategorijā, kas ir klasificējams kopā ar šajā iepakojumā ietvertajām precēm.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz lietas dalībniekiem šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto lietas dalībnieku izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (astotā palāta) nospriež:

1)
Padomes 1983. gada 28. marta Regulas (EEK) Nr. 918/83, ar kuru izveido Kopienas sistēmu atbrīvojumiem no muitas nodokļiem, kurā grozījumi ir izdarīti ar Aktu par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, 60. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja dzīvnieki, kas ir īpaši sagatavoti izmantošanai laboratorijā un kurus importētājs ieved Savienības teritorijā, ir paredzēti publisko tiesību iestādei vai sabiedriskā labuma iestādei, vai privātai iestāde, kura saņēmusi atļauju, kas galvenokārt nodarbojas ar izglītības jautājumiem vai zinātnisko pētniecību, šis importētājs, lai gan tas pats nav šāda iestāde, var izmantot šajā pantā attiecībā uz šo preču veidu paredzēto atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem;

2)
Kombinētās nomenklatūras, kas ietverta Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā grozījumi ir izdarīti ar Komisijas 2003. gada 11. septembra Regulu (EK) Nr. 1789/2003, I pielikumā, vispārīgo interpretācijas noteikumu 5. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka būri, ko izmanto laboratoriskiem pētījumiem paredzētu dzīvu dzīvnieku pārvadāšanai, neietilpst iepakojuma kategorijā, kas ir klasificējams kopā ar šajā iepakojumā ietvertajām precēm.

[Paraksti]
(
*1
)   Tiesvedības valoda – franču.