CELEX: 62013CJ0343
Predhodno odločanje
Ureditev združitev delniških družb
Direktiva 78/855/EGS
Združitev s prevzemom
Člen 19
Učinki
Prenos vseh sredstev in obveznosti prevzete družbe na prevzemno družbo
Kršitev, ki jo je prevzeta družba storila pred prevzemom
Ugotovitev kršitve z upravno odločbo po tem prevzemu
Državno pravo
Prenos prekrškovne odgovornosti prevzete družbe
Dopustnost

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 19(1) Tretje direktive Sveta z dne 9. oktobra 1978 o združitvi delniških družb, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (78/855/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 42), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 (
UL L 259, str. 14
, v nadaljevanju: Direktiva 78/855).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Modelo Continente Hipermercados SA (v nadaljevanju: MCH) in Autoridade para as Condições de Trabalho – Centro Local do Lis (ACT) (organ, pristojen za nadzor nad delovnimi pogoji – Centro Local do Lis) glede odločbe, s katero je ta organ družbo MCH sankcioniral za kršitve portugalskega delovnega prava, ki jih je storila družba Good and Cheap – Comércio Retalhista SA (v nadaljevanju: Good and Cheap), preden jo je prevzela družba MCH.
Pravni okvir
Pravo Unije
V tretji in šesti uvodni izjavi Direktive 78/855 je bilo navedeno:
„[…] varstvo interesov družbenikov in tretjih oseb zahteva, da se zakonodaja držav članic v zvezi z združitvijo delniških družb uskladi in bi morala zakonodaja vseh držav članic vsebovati določbe o združitvi;
[…]
[…] upniki, z imetniki zadolžnic vred, in osebe, ki imajo druge zahtevke do družb, ki so se združile, [morajo biti] zaščiteni, tako da združitev ne škoduje njihovim interesom“.
Člen 3(1) te direktive je določal:
„V tej direktivi ‚združitev s pripojitvijo‘ pomeni postopek[,] po katerem ena ali več družb preneha brez likvidacije in s katero se prenese na drugo družbo vso njihovo premoženje, sredstva in obveznosti, v zamenjavo za delnice prevzemne družbe, ki se izdajo delničarjem prevzete družbe ali družb, in za morebitno gotovinsko plačilo, ki ne presega 10 % nominalne vrednosti tako izdanih delnic, ali če nimajo nominalne vrednosti, njihove računovodske vrednosti.“
Člen 13(1) in (2) navedene direktive je določal:
„1.   Zakonodaja držav članic mora predvideti ustrezen sistem za varstvo interesov upnikov družb, ki se združujejo, katerih zahtevki so starejšega datuma kakor objava načrta združitve in še niso zapadli do dneva te objave.
2.   V ta namen zakonodaja držav članic določi vsaj to, da imajo ti upniki pravico do ustreznih zaščitnih ukrepov, če je takšna zaščita potrebna zaradi finančnega položaja družb, ki se združujejo, in če ti upniki še niso tako zaščiteni.
Države članice določijo pogoje za zaščito iz odstavka 1 in prvega pododstavka tega odstavka. V vsakem primeru države članice zagotovijo, da lahko upniki pri ustreznem upravnem ali sodnem organu zaprosijo za zadostne zaščitne ukrepe, če lahko verodostojno prikažejo, da je zaradi združitve ogrožena varnost njihovih zahtevkov in da družba ni zagotovila ustreznih zaščitnih ukrepov.“
Člen 19(1) te direktive je določal:
„Združitev mora imeti
ipso jure
in sočasno naslednje posledice:
(a)
prenos vseh sredstev in obveznosti prevzete družbe, med prevzeto in prevzemno družbo ter glede tretjih oseb na prevzemno družbo;
(b)
delničarji prevzete družbe postanejo delničarji prevzemne družbe;
(c)
prevzeta družba preneha obstajati.“
Direktiva 78/855 je bila s 1. julijem 2011 razveljavljena z Direktivo 2011/35/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o združitvi delniških družb (
UL L 110, str. 1
). Kot je razvidno iz uvodne izjave 1 te direktive, je njen namen zaradi jasnosti in racionalnosti kodificirati Direktivo 78/855, ki je bila večkrat bistveno spremenjena. Člen 19(1) Direktive 2011/35 povsem povzema člen 19(1) Direktive 78/855.
Portugalsko pravo
Člen 112 zakonika o gospodarskih družbah (Código das Sociedades Comerciais, v nadaljevanju: CSC) določa:
„Z vpisom združitve v register gospodarskih družb:
(a)
prenehajo prevzete družbe ali v primeru ustanovitve nove družbe vse družbe, ki so se spojile, pri čemer vse pravice in obveznosti preidejo na prevzemno ali novo družbo;
(b)
družbeniki družb, ki so prenehale, postanejo družbeniki prevzemne ali nove družbe“.
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
ACT je 15. februarja 2011 opravil inšpekcijski nadzor evidence delovnih ur, ki so jih delavci družbe Good and Cheap opravili v decembru 2010 in januarju 2011. ACT je ugotovil kršitve določb portugalskega delovnega prava glede števila zaporednih ur, ki so jih opravili nekateri delavci, in v nekaterih primerih glede števila ur počitka med obdobji dela.
Iz spisa, predloženega Sodišču, je razvidno, da sta 22. februarja 2011 družbi MCH in Good and Cheap pri pristojni službi registra gospodarskih družb priglasili načrt združitve, ki je bil objavljen na spletni strani publikacij ministrstva za pravosodje.
ACT je 7. marca 2011 pripravil dva uradna zaznamka v zvezi s tem, da je družba Good and Cheap storila navedene kršitve. Vendar pa ju je vročil šele 4. aprila 2011.
31. marca 2011 je bila v register vpisana združitev družb s prenosom premoženja družbe Good and Cheap na družbo MCH, kar je povzročilo prenehanje prvonavedene družbe zaradi njene pripojitve drugonavedeni družbi.
ACT je z odločbo z dne 24. septembra 2012 potrdil zgoraj navedena zapisnika in družbi MCH naložil globe za vsakega od zadevnih prekrškov.
Družba MCH je v pritožbi zoper to odločbo pred Tribunal do Trabalho de Leiria sprožila vprašanje skladnosti člena 112 CSC, kot ga je razlagal ACT, s členom 19 Direktive 2011/35. V zvezi s tem se navedeno sodišče sprašuje, ali lahko pri združitvi s prevzemom prenos vseh sredstev in obveznosti prevzete družbe na prevzemno družbo, kot je določen v členu 1(a) navedenega člena, izključuje prenos odgovornosti za plačilo glob, naloženih za kršitve prekrškovnih določb, ki jih je pred to združitvijo storila prevzeta družba, na prevzemno družbo.
V teh okoliščinah je Tribunal do Trabalho de Leiria prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.
Ali združitev družb ob upoštevanju prava [Unije], zlasti [člena 19(1)(a) Direktive 2011/35], vključuje prenos odgovornosti za prekršek na prevzemno družbo za ravnanja, ki jih je storila prevzeta družba pred vpisom združitve v register gospodarskih družb?
2.
Ali je mogoče za namene uporabe Direktive 2011/35 prekrškovno sankcijo šteti za terjatev tretje osebe (v tem primeru države zaradi kršitve pravil delovnega prava), pri čemer se navedena terjatev (globa za prekršek) države prenese na prevzemno družbo?
3.
Ali razlaga, da člen 112 CSC ne pomeni ustavitve postopka v zvezi s prekrškom, storjenim pred združitvijo, niti neveljavnosti naložene globe ali globe, ki jo je treba naložiti, ni v nasprotju z Direktivo 2011/35, ki določa učinke združitve družb, in ali se s tem določba ne razlaga široko v nasprotju z načeli prava [Unije], zlasti členom 19 [te] direktive?
4.
Ali ni ta razlaga kršitev načela, da ni prekrška brez (omiljene) objektivne ali krivdne odgovornosti prevzemne družbe?“
Vprašanja za predhodno odločanje
Dopustnost
Nemška in avstrijska vlada v svojih pisnih stališčih izražata pomisleke glede dopustnosti nekaterih vprašanj, ki jih je postavilo predložitveno sodišče. Nemška vlada meni, da se tretje in četrto vprašanje nanašata na razlago nacionalnega prava. Avstrijska vlada pa trdi, da se drugo vprašanje nanaša na položaj, v katerem – v nasprotju z dejanskim stanjem v postopku v glavni stvari – je bila globa že naložena pred združitvijo, in je zato hipotetično. Poleg tega naj vprašanje kazenske odgovornosti, izpostavljeno v četrtem vprašanju, ne bi bilo urejeno z Direktivo 2011/35 in naj torej ne bi bilo povezano s pravom Unije, kot to zahteva člen 51 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
V zvezi s tem je treba najprej ugotoviti, da čeprav je iz predstavitve dejanskega stanja v glavni stvari, ki jo je navedlo predložitveno sodišče, dejansko razvidno, da so bile globe naložene z odločbo, sprejeto po prevzemu družbe Good and Cheap s strani družbe MCH, pa iz besedila drugega vprašanja ne izhaja, da se to ne nanaša na tak primer. Zato ni mogoče šteti, da je to vprašanje hipotetično.
Dalje, predložitveno sodišče s tretjim vprašanjem očitno prosi za razlago ne nacionalnega prava, temveč Direktive 2011/35, natančneje njenega člena 19, da bi ugotovilo, ali je razlaga člena 112 CSC, ki jo je med drugim sprejel ACT, v nasprotju s pravom Unije.
Nazadnje, kot je poudaril generalni pravobranilec v točki 34 sklepnih predlogov, se četrto vprašanje dozdevno nanaša na razlago načel portugalskega prava in ne vsebuje nobenega sklicevanja na pravo Unije. Spomniti je treba, da v skladu z ustaljeno sodno prakso postopek iz člena 267 PDEU temelji na jasni delitvi funkcij med nacionalnimi sodišči in Sodiščem, ki je pristojno le za odločanje o razlagi ali veljavnosti aktov Unije, na katere se nanaša ta člen. V tem okviru ni dolžnost Sodišča, da presoja razlago določb nacionalnega prava, niti da razsoja o tem, ali je razlaga nacionalnega sodišča pravilna (glej sodbo Texdata Software, C‑418/11,
EU:C:2013:588
, točka 28 in navedena sodna praksa).
Iz tega izhaja, da so vprašanja, ki jih je postavilo predložitveno sodišče, z izjemo četrtega vprašanja, dopustna.
Utemeljenost
Uvodoma je treba poudariti, da Direktiva 2011/35, na razlago katere se nanašajo prva tri vprašanja, v času nastanka dejstev v postopku v glavni stvari še ni veljala. V teh okoliščinah je treba predložena vprašanja preučiti izključno z vidika določb Direktive 78/855.
Zato je treba šteti, da predložitveno sodišče s prvimi tremi vprašanji, ki jih je treba obravnavati skupaj, v bistvu sprašuje, ali je treba člen 19(1) Direktive 78/855 razlagati tako, da „združitev s pripojitvijo“ v smislu člena 3(1) te direktive povzroči prenos obveznosti plačila globe, naložene z dokončno odločbo po tej združitvi za kršitve delovnega prava, ki jih je prevzeta družba storila pred navedeno združitvijo, na prevzemno družbo.
V skladu s členom 19(1)(a) Direktive 78/855 združitev
ipso jure
povzroči prenos vseh sredstev in obveznosti prevzete družbe na prevzemno družbo.
Za odgovor na vprašanja, ki jih je postavilo predložitveno sodišče, je torej treba preučiti, ali je treba prekrškovno odgovornost družbe, ki natančneje pomeni obveznost plačila globe, določene po združitvi s pripojitvijo te družbe za kršitve, storjene pred navedeno združitvijo, v smislu navedene določbe šteti kot del obveznosti te družbe.
Med zainteresiranimi subjekti iz člena 23 Statuta Sodišča Evropske unije, ki so se izjavili o tem vprašanju, ni sporno, da je globa, ki je bila z dokončno odločbo določena pred združitvijo dveh družb, vendar še ni bila plačana, del obveznosti prevzete družbe, ker je za znesek take globe treba šteti, da pomeni dolg te družbe do zadevne države članice. V zvezi s položajem v postopku v glavni stvari, torej položajem, v katerem je bila globa določena šele po združitvi zadevnih družb iz postopka v glavni stvari, pa le portugalska in madžarska vlada ter Evropska komisija menijo, da obveznost plačila take globe spada med obveznosti prevzete družbe, medtem ko družba MCH in nemška vlada zagovarjata nasprotno stališče.
V zvezi s tem je treba poudariti, da Direktiva 78/855 pojma „sredstva in obveznosti“, kot je med drugim naveden v njenem členu 19(1)(a), ne opredeljuje. Poleg tega ta določba za tako opredelitev ne vsebuje nobenega napotila na pravo držav članic.
V skladu z ustaljeno sodno prakso pa iz zahtev po enotni uporabi prava Unije in načelu enakosti izhaja, da se pojmi iz posameznih določb prava Unije, ki za določitev njihovega pomena in obsega ne napotujejo izrecno na pravo držav članic, navadno v vsej Uniji razlagajo neodvisno in enotno, ob upoštevanju konteksta določbe in namena zadevne zakonodaje (glej zlasti sodbi Fish Legal in Shirley, C‑279/12,
EU:C:2013:853
, točka 42, in Deckmyn in Vrijheidsfonds, C‑201/13,
EU:C:2014:2132
, točka 14).
Kar zadeva kontekst, v katerega se umešča pojem „obveznost“, člen 19(1) Direktive 78/855 določa, da združitev s prevzemom povzroči
ipso jure
in s tem avtomatično ne le prenosa vseh sredstev in obveznosti prevzete družbe na prevzemno družbo, temveč tudi – v skladu s točko (c) te določbe – prenehanje obstoja prevzete družbe. Iz tega sledi, da bi brez prenosa prekrškovne odgovornosti kot elementa obveznosti prevzete družbe na prevzemno družbo ta odgovornost prenehala.
Kot je poudaril generalni pravobranilec v točki 61 sklepnih predlogov, bi bilo takšno prenehanje v nasprotju s samo naravo združitve s pripojitvijo, kot je opredeljena v členu 3(1) Direktive 78/855, saj taka združitev glede na besedilo te določbe pomeni prenos vsega premoženja prevzete družbe na prevzemno družbo po prenehanju brez likvidacije.
Zgornjo razlago pojma obveznosti potrjuje preučitev namena Direktive 78/855. V zvezi s tem je iz njene tretje uvodne izjave razvidno, da je cilj uskladitve zakonodaj držav članic v zvezi z združitvijo delniških družb z uvedbo instituta združitve v pravo teh držav članic zlasti varstvo interesov družbenikov in tretjih oseb pri združitvi s pripojitvijo.
Pojem tretje osebe pa je širši od pojma „upniki, z imetniki zadolžnic vred, in osebe, ki imajo druge zahtevke do družb, ki so se združile“, uporabljenega v šesti uvodni izjavi, pri čemer za te upnike in osebe z drugimi zahtevki veljajo nekateri posebni varstveni ukrepi, določeni v členih od 13 do 15 Direktive 78/855.
Šteti je torej treba, da med tretje osebe, katerih interese ščiti ta direktiva, spadajo subjekti, ki jih na dan združitve še ni mogoče opredeliti kot upnike ali osebe, ki imajo druge zahtevke, vendar jih je kot take mogoče opredeliti po tej združitvi zaradi okoliščin, ki so nastale pred navedeno združitvijo in kot je kršitev delovnega prava, ki so z odločbo ugotovljene šele po tej združitvi. Če prenosa prekrškovne odgovornosti prevzete družbe, ki zajema plačilo globe za take kršitve, na prevzemno družbo ne bi bilo, interes države članice, katere pristojni organi so naložili to globo, ne bi bil zavarovan.
V tem okviru je treba ugotoviti, kot so navedle portugalska in madžarska vlada ter Komisija, da če bi bil prenos take odgovornosti izključen, bi združitev za dano družbo pomenila sredstvo, s katerim bi se lahko izognila posledicam kršitev, ki jih je storila, in to v škodo zadevne države članice ali drugih morebitnih zainteresiranih subjektov.
Tega sklepa ne omaja trditev družbe MCH, da je prenos prekrškovne odgovornosti prevzete družbe z združitvijo v nasprotju z interesi upnikov in delničarjev prevzemne družbe, ker naj ti ne bi bili zmožni oceniti gospodarskih in premoženjskih posledic te združitve. Namreč, na eni strani morajo navedeni upniki na podlagi člena 13(2) Direktive 78/855 imeti pravico pridobiti ustrezno varstvo, kadar je zaradi finančnega stanja družb, ki se združujejo, takšno varstvo nujno, po potrebi s predložitvijo zadeve pristojnemu upravnemu ali pravosodnemu organu zaradi pridobitve takega varstva. Na drugi strani, kot je poudaril generalni pravobranilec v točki 61 sklepnih predlogov, se lahko delničarji prevzemne družbe med drugim zavarujejo z vključitvijo klavzule o razkritju in jamstvih v sporazum o združitvi. Poleg tega prevzemni družbi nič ne preprečuje, da pred prevzemom opravi podrobno revizijo ekonomskega in pravnega položaja družbe, ki jo namerava prevzeti, da bi poleg dokumentov in informacij, ki so na voljo na podlagi zakonodajnih določb, pridobila celovitejši pregled nad obveznostmi te družbe.
Na prvo, drugo in tretje vprašanje je torej treba odgovoriti, da je treba člen 19(1) Direktive 78/855 razlagati tako, da „združitev s pripojitvijo“ v smislu člena 3(1) navedene direktive povzroči prenos obveznosti plačila globe, naložene z dokončno odločbo po tej združitvi za kršitve delovnega prava, ki jih je prevzeta družba storila pred navedeno združitvijo, na prevzemno družbo.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopkih v glavni stvari ena od stopenj v postopkih pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (peti senat) razsodilo:

Člen 19(1) Tretje direktive Sveta z dne 9. oktobra 1978 o združitvi delniških družb, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (78/855/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009, je treba razlagati tako, da „združitev s pripojitvijo“ v smislu člena 3(1) navedene direktive povzroči prenos obveznosti plačila globe, naložene z dokončno odločbo po tej združitvi za kršitve delovnega prava, ki jih je prevzeta družba storila pred navedeno združitvijo, na prevzemno družbo.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: portugalščina.