CELEX: 62013CJ0428
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Daňové ustanovenia
Harmonizácia právnych predpisov
Smernice 95/59/ES a 2011/64/EÚ
Štruktúra a sadzby spotrebnej dane z tabakových výrobkov
Určenie spotrebnej dane
Zásada, ktorá zavádza sadzbu spotrebnej dane pre všetky cigarety
Možnosť členských štátov zaviesť minimálnu výšku spotrebnej dane
Cigarety patriace do najnižšej cenovej kategórie
Vnútroštátna právna úprava
Špecifická kategória cigariet
Stanovenie spotrebnej dane na 115 %

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 7 ods. 2 a článku 8 ods. 6 smernice Rady 2011/64/EÚ z 21. júna 2011 o štruktúre a sadzbách spotrebnej dane z tabakových výrobkov (
Ú. v. EÚ L 176, s. 24
).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi Ministero dell’Economia e delle Finanze (ministerstvo hospodárstva a financií) a Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS) (Autonómna správa štátnych monopolov) na jednej strane a spoločnosťou Yesmoke Tobacco SpA na druhej strane vo veci rozhodnutia generálneho riaditeľa AAMS s názvom „Ripartizione dei Prezzi delle sigarette – Tabella A“ (Rozdelenie cien cigariet – Tabuľka A) z 11. januára 2012 (GURI č. 16 z 20. januára 2012, ďalej len „sporné rozhodnutie“), ktoré zavádza minimálnu spotrebnú daň len pre cigarety, ktoré majú nižšiu maloobchodnú cenu než cigarety najžiadanejšej cenovej kategórie.
Právny rámec
Právo Únie
Smernica 95/59
Smernica Rady 95/59/ES z 27. novembra 1995 o iných daniach, ktoré ovplyvňujú spotrebu vyrobeného tabaku, ako je daň z obratu (
Ú. v. ES L 291
, s 40; Mim. vyd. 09/001, s. 283), zmenená a doplnená smernicou Rady 2010/12/EÚ zo 16. februára 2010 (
Ú. v. EÚ L 50, s. 1
, ďalej len „smernica 95/59“), vo svojom článku 8 ods. 2 stanovuje:
„Sadzba proporcionálnej spotrebnej dane a suma špecifickej spotrebnej dane musí byť rovnaká pre všetky cigarety.“
Článok 16 ods. 7 smernice 95/59 stanovuje:
„S výhradou odsekov 3, 4, 5 a 6 môžu členské štáty stanoviť minimálnu spotrebnú daň z cigariet.“
Smernica 2011/64
Podľa odôvodnení 2, 3, 9, 14 a 16 smernice 2011/64:
„(2)
Právne predpisy Únie, ktoré sa týkajú zdaňovania tabakových výrobkov, potrebujú zabezpečiť správne fungovanie vnútorného trhu a zároveň vysokú úroveň ochrany zdravia, ktorá sa vyžaduje v článku 168 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, a vzhľadom na skutočnosť, že tabakové výrobky môžu spôsobiť vážnu ujmu na zdraví a že Únia je stranou Rámcového dohovoru o kontrole tabaku (RDKT) Svetovej zdravotníckej organizácie. Mala by sa zohľadniť situácia prevládajúca pre každý z jednotlivých vyrobených druhov tabaku.
(3)
Jedným z cieľov Zmluvy o fungovaní Európskej únie je zachovať hospodársku úniu s vlastnosťami, ktoré sú podobné tým na domácom trhu, so zdravou konkurenciou. V oblasti tabakových výrobkov to podmieňuje, aby spotrebné dane vyrubené na tieto produkty v členských krajinách neznehodnocovali konkurenčné podmienky a neobmedzovali voľný pohyb týchto produktov v rámci Únie.
…
(9)
Harmonizácia štruktúr spotrebných daní musí viesť najmä k tomu, aby konkurencia medzi kategóriami tabakových výrobkov patriacich do rovnakej skupiny nebola následkom zdanenia znehodnotená a aby došlo k otvoreniu národných trhov členských krajín.
…
(14)
Pokiaľ ide o cigarety, neutrálne podmienky pre hospodársku súťaž výrobcov by sa mali zabezpečiť, miera rozdelenia trhov s tabakovými výrobkami by sa mala znížiť a ciele ochrany zdravia by sa mali posilniť. Minimálna výška zdanenia by preto mala vychádzať z váženej priemernej maloobchodnej ceny, zatiaľ čo minimálna spotrebná daň z cigariet v peňažnom vyjadrení by sa mala vzťahovať na všetky cigarety. Z rovnakých dôvodov by mala vážená priemerná maloobchodná cena slúžiť aj ako referencia na meranie podielu špecifickej spotrebnej dane z cigariet v rámci celkového daňového zaťaženia.
…
(16)
Takouto konvergenciou by sa takisto prispelo k zabezpečeniu vysokej úrovne ochrany zdravia ľudí. Úroveň zdanenia je hlavným faktorom určujúcim ceny tabakových výrobkov, ktorá zase ovplyvňuje fajčiarske návyky spotrebiteľov. Podvody a pašovanie narúšajú daňovo podmienenú úroveň cien, predovšetkým cenové úrovne cigariet a jemne rezaného tabaku určeného na vlastnoručné zhotovenie cigariet, a tak ohrozujú plnenie cieľov v oblasti kontroly tabaku a ochrany zdravia.“
Článok 1 smernice 2011/64 stanovuje:
„Táto smernica určuje všeobecné zásady harmonizácie štruktúry a sadzieb spotrebných daní, ktorým podliehajú tabakové výrobky v členských krajinách.“
Článok 7 ods. 1 a 2 smernice 2011/64 znie takto:
„1.   Cigarety vyrobené v Únii a dovezené z tretích krajín podliehajú v každom z členských štátov percentuálnej spotrebnej dani z cigariet, vypočítanej podľa maximálnej maloobchodnej ceny vrátane cla, ako aj špecifickej spotrebnej dani z cigariet vypočítanej na základe jednotky množstva.
Bez ohľadu na prvý pododsek môžu členské štáty odpočítať clo z vymeriavacieho základu pre percentuálnu spotrebnú daň na cigarety.
2.   Sadzba percentuálnej spotrebnej dane z cigariet a suma špecifickej spotrebnej dane z cigariet musí byť rovnaká pre všetky cigarety.“
Článok 8 ods. 3 až 6 smernice 2011/64 uvádza:
„3.   Do 31. decembra 2013 špecifická spotrebná daň z cigariet nesmie byť menej ako 5 % a viac ako 76,5 % z výšky celkového daňového zaťaženia, ktoré je výsledkom súčtu:
a)
špecifickej spotrebnej dane z cigariet;
b)
percentuálnej časti spotrebnej dane z cigariet a dane z pridanej hodnoty (DPH) z váženej priemernej maloobchodnej ceny cigariet.
4.   Od 1. januára 2014 špecifická spotrebná daň z cigariet nesmie byť menej ako 7,5 % a viac ako 76,5 % z výšky celkového daňového zaťaženia, ktoré je výsledkom súčtu:
a)
špecifickej spotrebnej dane;
b)
percentuálnej časti spotrebnej dane z cigariet a DPH na váženú priemernú maloobchodnú cenu cigariet.
5.   Odchylne od odsekov 3 a 4, ak sa v členskom štáte zmení vážená priemerná maloobchodná cena cigariet, na základe čoho klesne špecifická spotrebná daň z cigariet vyjadrená ako percento celkového daňového zaťaženia pod 5 % alebo 7,5 %, podľa tohto, ktoré z nich sa uplatňuje, alebo sa zvýši nad 76,5 % z celkového daňového zaťaženia, príslušný členský štát môže úpravu výšky špecifickej spotrebnej dane z cigariet odložiť do 1. januára druhého roku, ktorý nasleduje po roku, v ktorom táto zmena nastala.
6.   S výhradou odsekov 3, 4 a 5 tohto článku a článku 7 ods. 1 druhého pododseku môžu členské štáty stanoviť minimálnu spotrebnú daň z cigariet.“
Článok 14 ods. 2 smernice 2011/64 stanovuje:
„Celková spotrebná daň (percentuálna spotrebná daň a/alebo špecifická spotrebná daň okrem DPH) vyjadrená ako percento, ako čiastka na kilogram alebo na daný počet kusov sa musí rovnať prinajmenšom sadzbám alebo minimálnej výške stanovenej pre:
a)
cigary alebo cigarky: 5 % z maloobchodnej predajnej ceny vrátane všetkých daní alebo 12 EUR na 1000 kusov alebo na jeden kilogram;
b)
jemne rezaný tabak určený na vlastnoručné zhotovenie cigariet: 40 % z váženej priemernej maloobchodnej ceny jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet uvedeného do daňového voľného obehu alebo 40 EUR na jeden kilogram;
c)
iný tabak na fajčenie: 20 % maloobchodnej ceny vrátane všetkých daní alebo 22 EUR na jeden kilogram.
Od 1. januára 2013 celková spotrebná daň z jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet predstavuje minimálne 43 % z váženej priemernej maloobchodnej ceny jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet uvedeného do daňového voľného obehu alebo minimálne 47 EUR na kilogram.
Od 1. januára 2015 celková spotrebná daň z jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet predstavuje minimálne 46 % z váženej priemernej maloobchodnej ceny jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet uvedeného do daňového voľného obehu alebo minimálne 54 EUR na kilogram.
Od 1. januára 2018 celková spotrebná daň z jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet predstavuje najmenej 48 % z váženej priemernej maloobchodnej ceny jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet uvedeného do daňového voľného obehu alebo minimálne 60 EUR na kilogram.
Od 1. januára 2020 celková spotrebná daň z jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet predstavuje najmenej 50 % z váženej priemernej maloobchodnej ceny jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet uvedeného do daňového voľného obehu alebo minimálne 60 EUR na kilogram.
Vážená priemerná maloobchodná cena sa vypočíta ako podiel celkovej hodnoty jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet uvedeného do daňového voľného obehu, stanovenej na základe maloobchodnej ceny vrátane všetkých daní, a celkového množstva jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet uvedeného do daňového voľného obehu. Stanovuje sa každý rok najneskôr do 1. marca na základe údajov týkajúcich sa všetkých takýchto uvedení do daňového voľného obehu v predchádzajúcom kalendárnom roku.“
Článok 21 smernice 2011/64 stanovuje:
„Smernice 92/79/EHS, 92/80/EHS a 95/59…, zmenené a doplnené smernicami uvedenými v prílohe I časti A, sa rušia bez toho, aby tým boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu a uplatňovanie tých smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe I časti B.
Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe II.“
Článok 22 tejto smernice stanovuje, že smernica nadobúda účinnosť 1. januára 2011.
Talianske právo
Článok 39 d legislatívneho dekrétu č. 504 z 26. októbra 1995 (riadna príloha GURI č. 279 z 29. novembra 1995), ktorý bol zmenený a doplnený článkom 55 ods. 2a písm. c) zákona č. 122 z 30. júla 2010 (riadna príloha GURI č. 176 z 30. júla 2010, ďalej len „legislatívny dekrét“) s názvom „Tabuľky rozdelenia maloobchodných cien“ stanovuje:
„1.   Tabuľky rozdelenia maloobchodných cien tabakových výrobkov určí rozhodnutím riaditeľ autonómnej správy štátnych monopolov uverejneným v
Úradnom vestníku Talianskej republiky
. Predajné ceny výrobkov uvedených v článku 39 a ods. 1 písm. a) a b) sa stanovujú v závislosti od zmluvného kilogramu, ktorý zodpovedá:
a)
200 cigarám;
b)
400 cigarkám;
c)
1000 cigaretám.
2.   Pri cigaretách tabuľky uvedené v odseku 1 sú stanovené v závislosti od cigariet patriacich do najžiadanejšej cenovej kategórie a sú určované každé tri mesiace podľa údajov zozbieraných k prvému dňu každého kalendárneho štvrťroka a čo sa týka stanovenia špecifickej spotrebnej dane, podľa váženej priemernej maloobchodnej ceny cigariet uvedenej v odseku 2 a.
2 a.   Pred 1. marcom každého kalendárneho roka autonómna správa štátnych monopolov [AAMS] stanoví pre cigarety uvedené v článku 39 a ods. 1 písm. b) váženú priemernú maloobchodnú cenu za zmluvný kilogram…, ktorá sa rovná pomeru vyjadrenému v eurách a zaokrúhlenému na celé číslo medzi celkovou sumou vypočítanou z maloobchodnej ceny vrátane všetkých daní u cigariet uvedených do daňového voľného obehu počas predchádzajúceho kalendárneho roka a celkovým množstvom týchto cigariet.“
Článok 39 g ods. 3 a 4 legislatívneho dekrétu s názvom „Základná sadzba a výpočet spotrebnej dane z tabakových výrobkov“ stanovuje:
„3.   V prípade cigariet najžiadanejšej cenovej kategórie určenej podľa článku 39 d ods. 2 sa spotrebná daň vypočíta uplatnením príslušnej základnej sadzby na maloobchodnú cenu. Táto suma je základnou sumou.
4.   Základná suma uvedená v odseku 3 predstavuje vo výške 115 % splatnú spotrebnú daň z cigariet, ktorých maloobchodná cena je nižšia než cena cigariet najžiadanejšej cenovej kategórie uvedenej v článku 39 d ods. 2“.
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
V spornom rozhodnutí generálny riaditeľ AAMS stanovil podľa článku 39 g ods. 4 legislatívneho dekrétu minimálnu spotrebnú daň z cigariet, ktorých maloobchodná cena je nižšia než cena cigariet najžiadanejšej cenovej kategórie, vo výške 115 % zo základnej sumy.
Yesmoke Tobacco SpA, ktorá vyrába a predáva cigarety, ktorých cena je nižšia, než je cena cigariet najžiadanejšej cenovej kategórie, sporné rozhodnutie napadla na Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Regionálny správny súd v Lazio), odvolávajúc sa na skutočnosť, že toto opatrenie má rovnaké účinky ako stanovenie minimálnej predajnej ceny cigariet.
Tribunale amministrativo regionale per il Lazio rozsudkom z 5. apríla 2012 zrušil sporné rozhodnutie po tom, čo vylúčil uplatnenie článku 39 g legislatívneho dekrétu. Tento súd rozhodol, že uvedené rozhodnutie v skutočnosti opätovne zaviedlo minimálnu cenu pri ďalšom predaji tabakových výrobkov, čo je podľa neho v rozpore s rozsudkom Komisia/Taliansko (C‑571/08,
EU:C:2010:367
).
Ministero dell’Economia e delle Finanze a AAMS sa proti tomuto rozsudku 5. júna 2012 odvolali na Consiglio di Stato (Štátna rada). Podľa nich vnútroštátna právna úprava o minimálnej predajnej cene cigariet, o ktorej Tribunale amministrativo regionale per il Lazio rozhodoval, nesúvisí s ustanoveniami uvedeného článku 39 g. Naopak táto právna úprava je plne v súlade s právom Únie, pretože smernica 2011/64 umožňuje členským štátom stanoviť minimálnu spotrebnú daň z cigariet.
Vnútroštátny súd sa domnieva, že vyriešenie sporu vo veci samej závisí od výkladu smerníc 95/59 a 2011/64.
Za týchto podmienok Consiglio di Stato rozhodla prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúcu prejudiciálnu otázku:
„Bráni článok 8 ods. 2 smernice… 95/59… a článok 7 ods. 2 smernice… 2011/64…, ak stanovujú, že sadzba proporcionálnej spotrebnej dane, sadzba percentuálnej spotrebnej dane, ako aj suma špecifickej spotrebnej dane …musí byť rovnaká pre všetky cigarety, takému vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je článok 39 g ods. 4 legislatívneho dekrétu…, ktorý stanovuje, že splatná spotrebná daň z cigariet, ktorých predajná cena je nižšia než cena cigariet najžiadanejšej cenovej kategórie, sa rovná 115 % základnej sumy, čím sa stanovuje spotrebná daň so špecifickou minimálnou sadzbou pre cigarety s nižšou predajnou cenou, a nie minimálna výška spotrebnej dane pre všetky cenové kategórie cigariet, ako to povoľuje článok 16 ods. 7 smernice… 95/59… a článok 14 ods. 2 smernice… 2011/64…?“
O prejudiciálnej otázke
Na úvod treba jednak uviesť, že spor vo veci samej sa týka rozhodnutia generálneho riaditeľa AAMS prijatého 11. januára 2012, ktoré stanovuje sadzby spotrebnej dane z cigariet. Podľa článkov 21 a 22 smernice 2011/64 však táto smernica zrušila a od 1. januára 2011 nahradila smernicu 95/59. Položenú otázku teda treba preskúmať len vo vzťahu k ustanoveniam smernice 2011/64.
Jednak treba podotknúť, že vnútroštátny súd odkazuje na článok 14 ods. 2 smernice 2011/64 obsiahnutý v kapitole 4 s názvom „Ustanovenia uplatniteľné na tabakové výrobky s výnimkou cigariet“, ktorý sa na cigarety nevzťahuje. Režim minimálnej spotrebnej dane, ktorého sa prejudiciálna otázka týka, je však upravený v článku 8 ods. 6 smernice 2011/64. Preto treba chápať prejudiciálnu otázku v tom zmysle, že sa týka článku 8 ods. 6 tejto smernice a netýka sa jej článku 14 ods. 2.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že vnútroštátny súd sa svojou otázkou v podstate pýta, či sa článok 7 ods. 2 a článok 8 ods. 6 smernice 2011/64 majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré nestanovuje rovnakú minimálnu spotrebnú daň pre všetky cigarety, ale stanovuje minimálnu spotrebnú daň uplatňovanú len na cigarety, ktorých maloobchodná cena je nižšia než cena cigariet najžiadanejšej cenovej kategórie.
Cieľom smernice 2011/64 je určiť všeobecné zásady harmonizácie štruktúry a sadzieb spotrebnej dane, ktorým podliehajú tabakové výrobky v členských štátoch. Predovšetkým z odôvodnení 2, 3, 9 a 14 smernice 2011/64 vyplýva, že cieľom smernice je zabezpečiť správne fungovanie vnútorného trhu a neutrálne podmienky pre hospodársku súťaž. Harmonizácia štruktúr spotrebných daní predovšetkým nemôže mať za následok znehodnotenie konkurenčných podmienok v oblasti tabaku.
Pokiaľ ide o cigarety, článok 7 ods. 1 smernice 2011/64 stanovuje, že cigarety vyrobené v Únii a dovezené z tretích krajín podliehajú celkovej spotrebnej dani zloženej z percentuálnej spotrebnej dane vypočítanej podľa maximálnej maloobchodnej ceny a špecifickej spotrebnej dane vypočítanej na základe jednotky množstva. Suma vyberaná z titulu celkovej spotrebnej dane sa odlišuje v závislosti od predajnej ceny cigariet, pretože percentuálna spotrebná daň je stanovená podľa predajnej ceny a je tým nižšia, čím je nižšia predajná cena a naopak.
Článok 7 ods. 2 smernice 2011/64 spresňuje, že sadzba percentuálnej spotrebnej dane a suma špecifickej spotrebnej dane musí byť rovnaká pre všetky cigarety. Zo samotného znenia uvedeného článku 7 ods. 1 a 2 vyplýva, že výber celkovej spotrebnej dane je povinný pre všetky cigarety bez ohľadu na ich vlastnosti a cenu.
Fakultatívne však podľa článku 8 ods. 6 smernice 2011/64 členské štáty môžu vyberať minimálnu spotrebnú daň z cigariet, s výhradou odsekov 3 až 5 tohto článku 8, ktoré stanovujú rozpätia, aké treba dodržať pri určovaní špecifickej spotrebnej dane.
Z tohto hľadiska treba uviesť, že označenie „minimálna“ znamená, že spotrebná daň upravená v článku 8 ods. 6 smernice 2011/64 predstavuje minimálnu hranicu zdanenia, pod ktorú už nie je možné uskutočniť pomerné zníženie splatnej dane. Ako zdôraznila Európska komisia vo svojich písomných pripomienkach predložených Súdnemu dvoru, minimálna spotrebná daň umožňuje, aby percentuálna spotrebná daň nemala pomerný účinok pod minimálnu hranicu zdanenia.
Vzhľadom na skutočnosť, že výber celkovej spotrebnej dane je povinný pre všetky cigarety bez ohľadu na ich vlastnosti a cenu, minimálna spotrebná daň stanovená členskými štátmi na základe článku 8 ods. 6 smernice 2011/64, sa musí uplatniť na všetky cigarety bez ohľadu na ich vlastnosti a cenu (pozri v tomto zmysle v súvislosti so smernicou 95/59 rozsudok Komisia/Francúzsko, C‑302/00,
EU:C:2002:123
, bod 20).
Okrem toho treba uviesť, že smernica 2011/64 rozlišuje viacero kategórií tabakových výrobkov, ktoré sú predmetom harmonizácie, a to cigarety, cigary a cigarky, jemne rezaný tabak a iný tabak na fajčenie, ale nerozlišuje medzi rôznymi kategóriami cigariet. Cigarety preto treba na účely smernice 2011/64 považovať za jedinú kategóriu tabakových výrobkov.
Zavedenie minimálnej spotrebnej dane len pre niektoré kategórie cigariet, ako ju stanovuje vnútroštátna právna úprava dotknutá vo veci samej, by pri niektorých iných kategóriách cigariet umožnilo výber sumy celkovej spotrebnej dane v takej výške, ktorá by bola nižšia ako minimálna spotrebná daň, hoci zavedenie tejto minimálnej spotrebnej dane by podľa smernice 2011/64 malo pri nízkych cenách zabrániť tomu, aby pod touto hranicou nedochádzalo k pomernému zníženiu splatnej dane a zabrániť týmto spôsobom tomu, aby úroveň zdanenia najlacnejších cigariet nebola príliš nízka.
Pokiaľ členské štáty využijú možnosť zavedenia minimálnej spotrebnej dane podľa článku 8 ods. 6 smernice 2011/64, takáto právna úprava musí zapadať do rámca vymedzeného touto smernicou a nemôže byť v rozpore s jej cieľmi. Zavedenie minimálnych hraníc zdanenia podľa vlastností a ceny cigariet by však viedlo k narušeniu hospodárskej súťaže medzi rôznymi druhmi cigariet a bolo by to v rozpore s cieľom zabezpečiť správne fungovanie vnútorného trhu a neutrálne podmienky pre hospodársku súťaž, ktorý sleduje smernica 2011/64.
Presne to vyplýva z právnej úpravy dotknutej vo veci samej, ktorá stanovuje uplatnenie spotrebnej dane vo výške 115 % spotrebnej dane uplatňovanej na najžiadanejšiu cenovú kategóriu iba na cigarety, ktorých predajná cena je nižšia než cena cigariet najžiadanejšej cenovej kategórie.
Sporné rozhodnutie dotknuté vo veci samej totiž stanovuje, ako to vyplýva z tabuľky priloženej k uvedenému rozhodnutiu, že cigaretami najžiadanejšej cenovej kategórie sú cigarety, ktorých maloobchodná cena je 210 eur za tisíc cigariet a za ktoré sa na základe celkovej spotrebnej dane vyberá suma spotrebnej dane nazývaná „základnou sumou“ vo výške 122,85 eura za tisíc cigariet. Podľa článku 39 g talianskeho legislatívneho dekrétu cigarety, ktorých cena je nižšia než cena cigariet najžiadanejšej cenovej kategórie, t. j. je nižšia ako 210 eur za tisíc cigariet, sa zdaňujú spotrebnou daňou vo výške 115 % základnej sumy, čo predstavuje 115 % x 122,85 eura, t. j. 141,28 eura za tisíc cigariet. Podľa talianskej právnej úpravy teda cigarety, ktorých maloobchodná cena je nižšia než 210 eur za tisíc cigariet, podliehajú vyššej spotrebnej dani v porovnaní s výškou spotrebnej dane, ktorej na základe uplatnenia celkovej spotrebnej dane podliehajú cigarety, ktorých maloobchodná cena sa pohybuje od 210 eur do 243 eur za tisíc cigariet.
Talianska právna úprava teda zavádza systém, v ktorom suma vybraná z cigariet najžiadanejšej cenovej kategórie na základe uplatnenia celkovej spotrebnej dane je nižšia než suma vybraná z titulu minimálnej spotrebnej dane z najlacnejších cigariet, čo vedie k narušeniu hospodárskej súťaže a je v rozpore s cieľmi smernice 2011/64.
Pokiaľ ide o cieľ verejného zdravia, na ktorý sa odvolávajú talianska, španielska, francúzska a portugalská vláda vo svojich písomných pripomienkach predložených Súdnemu dvoru, treba konštatovať, že smernica 2011/64 vo svojich odôvodneniach 2, 14 a 16 zohľadňuje cieľ ochrany verejného zdravia. Predovšetkým v odôvodnení 16 tejto smernice sa spresňuje, že úroveň zdanenia je významným faktorom pri stanovení ceny tabakových výrobkov, ktorá zasa ovplyvňuje fajčiarske návyky spotrebiteľov. V tejto súvislosti už Súdny dvor rozhodol, že pokiaľ ide o tabakové výrobky, daňová právna úprava predstavuje dôležitý a efektívny nástroj boja proti konzumácii týchto výrobkov, a teda ochrany verejného zdravia (pozri v tomto zmysle v súvislosti so smernicou 95/59 rozsudok Komisia/Taliansko,
EU:C:2010:367
, bod 51).
Pokiaľ teda vnútroštátne opatrenia spadajú do rámca stanoveného smernicou 2011/64, táto smernica nebráni členským štátom, aby bojovali proti fajčeniu a zabezpečili vysokú úroveň ochrany verejného zdravia prostredníctvom výberu spotrebných daní (pozri v tomto zmysle v súvislosti so smernicou 95/59 rozsudok Komisia/Taliansko,
EU:C:2010:367
, bod 48).
Na základe vyššie uvedených úvah treba na položenú otázku odpovedať tak, že článok 7 ods. 2 a článok 8 ods. 6 smernice 2011/64 sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia takému vnútroštátnemu ustanoveniu, o aké ide vo veci samej, ktoré namiesto rovnakej minimálnej spotrebnej dane uplatňovanej na všetky cigarety zavádza minimálnu spotrebnú daň uplatňovanú iba na cigarety, ktorých maloobchodná cena je nižšia než cena cigariet najžiadanejšej cenovej kategórie.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:

Článok 7 ods. 2 a článok 8 ods. 6 smernice Rady 2011/64/EÚ z 21. júna 2011 o štruktúre a sadzbách spotrebnej dane z tabakových výrobkov sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia takému vnútroštátnemu ustanoveniu, o aké ide vo veci samej, ktoré namiesto rovnakej minimálnej spotrebnej dane uplatňovanej na všetky cigarety zavádza minimálnu spotrebnú daň uplatňovanú iba na cigarety, ktorých maloobchodná cena je nižšia než cena cigariet najžiadanejšej cenovej kategórie.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: taliančina.