CELEX: 62009TJ0435
Vahekohtuklausel
Ühenduse teadusuuringute ja tehnoloogiarenduse viienda ja kuuenda raamprogrammi ja programmi eTEN raames sõlmitud rahalise abi lepingud
Projektid Highway, J WeB, Care Paths, Cocoon, Secure-Justice, Qualeg, Lensis, E-Pharm Up, Liric, Grace, Clinic ja E2SP
Lepingu lõpetamine
Makstud summade tagasimaksmine
Võlateade
Vastuhagi
Hageja esindamine

)
Vaidluse taust
[...]
Aastatel 2000–2006 sõlmis Euroopa Ühendus, mida esindas Euroopa Ühenduste Komisjon, hagejaga kaksteist lepingut, mille kohaselt pidi hageja osalema teadusuuringute ja tehnoloogiarenduse projektides ja saama selle eest rahalist abi, mille eesmärk oli, et komisjon võtab enda kanda teatavad kõnealuste lepingute täitmisega seotud kulud.
[...]
Novembris 2007 soovis Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) kohtuda komisjoni infoühiskonna ja meedia peadirektoraadiga, ajendatuna kahtlustest, et hageja on kõnealuste lepingute täitmisel pannud toime pettused. OLAF‑i 3. detsembri 2007. aasta toimikusse lisatud märkuse alusel otsustas komisjon auditiaruande kavandi hindamine peatada, et läbi viia täiendav kontroll.
[…]
10. juulil 2009 saatis komisjon hageja advokaatidele kirja, teavitades neid sellest, et esiteks seadis ta lõpliku tähtaja hageja osalemisele veel käimas olevates projektides Qualeg ja Cocoon, ja teiseks nõuab ta tagasi hagejale nende projektides osalemise raames makstud summad. Hageja vaidlustas selle otsuse 14. juuli 2009. aasta kirjas.
Komisjon saatis 7. augustil 2009 hagejale kaksteist võlateadet, milles nõuti tagasi summad, mis komisjon maksis hagejale temaga sõlmitud kaheteistkümne lepingu raames, kogusummas 225845631 eurot.
Menetlus ja poolte nõuded
Hageja esitas hagiavalduse, mis saabus Üldkohtu kantseleisse 22. oktoobril 2009.
Eraldi aktiga, mis saabus Üldkohtu kantseleisse 3. novembril 2009, palus hageja peatada komisjoni 10. juuli 2009. aasta kirjas sisalduva otsuse ja kaheteistkümne 7. augustil 2009 väljastatud võlateate täitmine. Kuna kiireloomulisuse tingimused ei olnud täidetud, jäeti see taotlus Üldkohtu presidendi 15. märtsi 2010. aasta määrusega rahuldamata ja kohtukulude jaotamise küsimus jäeti edaspidiseks lahendamiseks.
Kostja vastuses, mis saabus Üldkohtu kantseleisse 26. jaanuaril 2010, esitas komisjon vastuhagi, milles nõudis, et hageja maksaks talle võlateadetes märgitud summad.
Hageja palub Üldkohtul:
—
tunnistada hagi vastuvõetavaks;
—
tuvastada, et OLAF‑i poolt 8.–12. detsembril 2008 läbi viidud kohapealses uurimises, sellele järgnenud auditiaruande kavandis ja lõplikus auditiaruandes, 10. juuli 2009. aasta kirjas sisaldunud otsuses lõpetada lepingud, mille alusel hageja osales projektides Qualeg ja Cocoon, ning 7. augusti 2009. aasta võlateadetes sisaldusid vead, ja sellest tulenevalt tunnistada need õigusvastaseks ja kehtetuks;
—
tunnistada kehtivaks et kõik hageja ja komisjoni sõlmitud lepingud;
—
lisaks tunnistada, et komisjoni väited on põhjendamatud;
—
mõista kohtukulud välja komisjonilt.
Komisjon palub Üldkohtul:
—
tunnistada hagi vastuvõetamatuks;
—
tunnistada, et 10. juuli 2009. aasta kirjas sisalduv otsus lõpetada lepingud, mille alusel hageja osales projektides Qualeg ja Cocoon, ja 7. augusti 2009. aasta võlateated on kõnealuste lepingutega kooskõlas;
—
vastuhagis kohustada hagejat maksma talle tagasi 225845631 euro suurune summa, mis vastab võlateadetes esitatud summale, millele lisandub viivis alates nimetatud teadetes kindlaks määratud maksetähtajast;
—
mõista kohtukulud välja hagejalt.
Repliigis hageja sisuliselt kordab hagis esitatud nõudeid ja lisab ühe nõude, milles palub Üldkohtul jätta komisjoni nõuded rahuldamata.
Õiguslik käsitlus
I –

Hagi
Vastavalt kodukorra artiklile 113 võib Üldkohus igal ajal omal algatusel pärast poolte ärakuulamist otsustada, et esineb asja läbivaatamist takistavaid asjaolusid, või võtta seisukoha, et puudub vajadus asja üle otsustada.
Euroopa Kohtu põhikirja artikkel 19, mida põhikirja artikli 53 alusel kohaldatakse Üldkohtu menetluse suhtes, näeb ette, et Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriike, kes pole liikmesriigid, samuti nimetatud lepingus osutatud EFTA järelevalveasutust ja Euroopa Liidu institutsioone võib esindada üksnes advokaat, kellel on õigus esineda liikmesriigi või muu Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriigi kohtus.
Hagejat esindavad advokaadid teatasid 6. märtsi 2012. aasta kirjas Üldkohtule, et nad ei soovi enam hagejat esindada, kuna nad ei suuda temaga enam ühendust saada, ta ei ole enam kantud äriregistrisse ning ta ei ole täitnud oma rahalisi kohustusi nende suhtes.
Üldkohtu kantselei teatas oma 26. märtsi 2012. aasta kirjas nimetatud advokaatidele, et seni, kuni hageja ei ole nimetanud uusi esindajaid, adresseeritakse käesoleva menetlusega seotud kirjavahetus jätkuvalt neile.
13. juuni 2012. aasta menetlust korraldava meetmena palus Üldkohus nimetatud advokaatidel:
—
esitada tõendid selle kohta, et nad on teatanud hagejale oma otsusest teda käesolevas menetluse mitte enam esindada;
—
väljastusteatega tähtkirjaga:
—
paluda, et hageja nimetaks uued esindajad hiljemalt 2. juuliks 2012;
—
teavitada hagejat sellest, et ettenähtud tähtajaks uute esindajate nimetamata jätmisel kavatseb Üldkohus omal algatusel võtta seisukoha, et hagi ese on ära langenud;
—
esitada eelmainitud kirja saatmise kohta tõend.
Nimetatud advokaadid täitsid Üldkohtu nõude 20. juuni 2012. aasta kirjaga.
Hagejale uute esindajate nimetamiseks määratud tähtaeg lõppes 2. juuli 2012. aasta südaööl, ilma et hageja oleks Üldkohtule uute esindajate nimetamisest teatanud.
Menetlust korraldava meetmena kutsus Üldkohus 10. juulil 2012 pooli üles esitama oma kirjalikud seisukohad selle võimaluse kohta, et kohus võtab omal algatusel seisukoha, et hagi ese on ära langenud ning et puudub vajadus asja üle otsustada, kuivõrd Üldkohtu poolt hagejale määratud tähtajaks uue esindaja nimetamata jätmise tagajärjel ei olnud tal enam advokaadist esindajat.
Ühendkuningriik esitas oma seisukohad 25. juuli 2012. aasta kirjas. Hageja oma seisukohti ei esitanud.
Võttes arvesse hageja vaikimist eespool punktis 28 viidatud 13. juuni 2012. aasta menetlust korraldava meetme suhtes, tuleb Üldkohtul omal algatusel vastavalt kodukorra artiklile 113 sedastada, et hagi ese on ära langenud ning puudub vajadus asja üle otsustada (vt selle kohta Üldkohtu 20. juuni 2008. aasta määrus kohtuasjas T‑299/06: Leclercq
vs
. komisjon, kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 15; 2. septembri 2010. aasta määrus kohtuasjas T‑123/08: Spitzer
vs
. OHMI – Homeland Housewares (Magic Butler), kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 8, ja 16. mai 2012. aasta määrus kohtuasjas T‑444/09: La City
vs
. OHMI – Bücheler ja Ewert (citydogs), punkt 12).
Sellest tulenevalt puudub vajadus otsustada komisjoni nõude üle, milles paluti, et Üldkohus tunnistaks hagi vastuvõetamatuks.
II –

Komisjoni vastuhagi
Komisjon palus 2. ja 25. juuli 2012. aasta kirjades, et Üldkohus teeks tema vastuhagi osas otsuse isegi juhul, kui Üldkohus peaks otsustama, et puudub vajadus hageja esitatud hagi üle otsustada. Komisjon palus oma vastuhagis, et Üldkohus kohustaks hagejat maksma komisjonile tagasi 225845631 eurot, mis vastab hagejale temaga sõlmitud kaheteistkümne lepingu täitmise raames makstud kogusummale, millele lisandub viivis alates 7. augustil 2009 väljastatud võlateadetes kindlaks määratud maksetähtajast.
A –

Sissejuhatavad märkused
Enne kui analüüsida, kas see, kui hageja esitatud hagi üle otsust ei tehta, takistab Üldkohtul komisjoni vastuhagi menetlemast, tuleb kindlaks teha, kas Üldkohus on pädev käesolevat vaidlust lahendama.
EÜ artikli 238 kohaselt on liidu kohtud pädevad tegema otsuseid liidu poolt või nimel sõlmitud era‑ või avalik-õiguslikus lepingus sisalduva vahekohtuklausli alusel.
Kohtupraktika kohaselt on Üldkohus pädev vahekohtuklausli alusel lahendama lepinguga seonduvat kohtuvaidlust nimetatud artikli ning klausli enda sätete põhjal (Euroopa Kohtu 8. aprilli 1992. aasta otsus kohtuasjas
C-209/90: komisjon
vs
. Feilhauer, EKL 1992, lk I-2613
, punkt 13, ja Üldkohtu 9. veebruari 2010. aasta otsus kohtuasjas T‑340/07: Evropaïki Dynamiki
vs
. komisjon, kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 76). See vahekohtuklauslil tuginev pädevus kujutab endast erandit üldisest õigusest ning seda tuleb seetõttu tõlgendada kitsendavalt (Euroopa Kohtu 18. detsembri 1986. aasta otsus kohtuasjas
426/85: komisjon
vs
. Zoubek, EKL 1986, lk 4057
, punkt 11, ja Üldkohtu 16. detsembri 2010. aasta otsus kohtuasjas T‑259/09: komisjon vs. Arci Nuova associazione comitato di Cagliari et Gessa, kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 39). Nii saab Üldkohus ühelt poolt lahendada lepinguga seonduva kohtuvaidluse üksnes siis, kui lepingupooled on väljendanud oma tahet talle selline pädevus omistada (eespool viidatud kohtuotsus komisjon
vs
. Arci Nuova associazione comitato di Cagliari et Gessa, punkt 39), ja teiselt poolt lahendada ainult neid nõudeid, mis tulenevad vahekohtuklauslit sisaldanud lepingust või millel on otsene seos lepingust tulenevate kohustustega (eespool viidatud kohtuotsus komisjon
vs
. Zoubek, punkt 11).
Käesoleval juhul on selge, et kõik need kaksteist hageja ja komisjoni vahel sõlmitud lepingut sisaldavad vahekohtuklauslit, mis annab Üldkohtule pädevuse lahendada nimetatud lepingute kehtivust, rakendamist ja tõlgendamist puudutavaid vaidlusi. Selline klausel esineb 6. raamprogrammi raames sõlmitud lepingute artiklis 13 ning 5. raamprogrammi ja eTEN programmi raames sõlmitud lepingute artiklis 5.
Lisaks tuleb märkida, et komisjon nimetab kostja vastuses need lepingu sätted, millele ta oma vastuhagis tugines, nimelt 5. raamlepingu raames sõlmitud lepingutele kohaldatavate üldtingimuste artikli 26 lõige 3, 6. raamlepingu raames sõlmitud lepingutele kohaldatavate üldtingimuste punkti II.29 lõige 1 ja punkti II.31 lõige 1 ja eTEN programmi raames sõlmitud lepingutele kohaldatavate üldtingimuste artikli 17 lõige 4. Need sätted annavad komisjonile loa nõuda alusetult makstud abisummad nende saajatelt tagasi.
Vastuhagi aluseks on seega kõnealused lepingud ning nendest tulenevad õigused ja kohustused eespool punktis 38 viidatud kohtupraktika tähenduses.
Pealegi ilmneb kohtupraktikast, et ühenduse õiguskaitsevahendite süsteemis nõuab põhikohtuasja üle otsustamise pädevus ka pädevust lahendada kõik sama menetluse käigus esitatavad vastuhagid, mis tulenevad samast aktist või samast hagi aluseks olevast asjaolust. See pädevus tugineb menetlusökonoomia huvil ja esimesena pöördutud kohtu pädevuse tunnustamisel, mis on ka liikmesriikide menetluskordades ühiselt tunnustatud kaalutlused (vt Euroopa Kohtu 27. mai 2004. aasta määrus kohtuasjas C‑517/03: komisjon
vs
. IAMA Consulting, kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 17 ja viidatud kohtupraktika).
Siit järeldub, et Üldkohus on põhimõtteliselt pädev lahendama komisjoni esitatud vastuhagi.
Lisaks tuleb märkida, et kuivõrd vastuhagis nõutakse 7. augusti 2009. aasta võlateadetes nimetatud summade hagejalt väljamõistmist, on komisjoni vastuhagi selge eesmärk see, et jäetaks rahuldamata hageja nõuded, millega nõutakse eelkõige võlateadete tühistamist.
Asjaolu, et hageja esitatud hagi suhtes otsuse tegemise vajadus on ära langenud, ei ole oma olemuselt selline, mis rahuldaks komisjoni, kuna sellega ei kaasne hagejalt võlateadetes nimetatud summade väljamõistmist.
Siit järeldub, et ühelt poolt säilitab komisjoni vastuhagi eseme, olenemata sellest, et hageja hagi ese on ära langenud, ja teiselt poolt säilitab komisjon huvi selle suhtes, et tema vastuhagi rahuldataks.
Lisaks tuleb märkida, et komisjoni vastuhagi üle otsustamine vabastab komisjoni kohustusest esitada uus hagi, samas kui – nagu ta oma 25. juuli 2012. aasta kirjas märkis – pooltel on juba olnud võimalus esitada kõik argumendid, mida nad käesoleva asja raames peavad olulisteks. Niisugune seisukoht on põhjendatud ka menetlusökonoomia kaalutlustel.
Pealegi, nagu ka komisjon oma eespool viidatud kirjas õigesti märkis, ei ole tema vastuhagi üle otsustamine hageja kaitseõigusi kahjustav. Nimelt lõppes kirjalik menetlus hetkel, kui langes ära vajadus hagi üle otsustada, teisisõnu hetkel, mil ettenähtud tähtajaks jäeti nimetamata uued esindajad. Hagejal oli seega olnud võimalik esitada repliigis oma vastuargumendid komisjoni vastuhagile, ja seda ta ka tegi. Lisaks teavitati hagejat tema esindajate kaudu ka suulise menetluse avamisest ja 13. detsembril 2012 toimuvast kohtukõnede ärakuulamise kohtuistungist.
Eeltoodust järeldub, et komisjoni esitatud vastuhagi kohta tuleb teha otsus.
B –

Vastuhagi põhjendatus
Komisjon nõuab oma vastuhagis, et hagejat kohustataks esiteks talle tagasi maksma kogu summa, mille hageja temaga sõlmitud kaheteistkümne lepingu täitmise raames alusetult sai, ja teiseks maksma talle nendelt summadelt viiviseid alates 7. augusti 2009. aasta võlateadetes kindlaks määratud maksetähtajast.
Võlateadetes nimetatud iga kõnealuse projekti summade üksikasjad on esitatud järgmises tabelis:
Projekt
Taotletud summa (eurodes)
Lensis
,
E-Pharm Up
,
Liric
,
Grace
,
Cocoon
,
Secure-Justice
,
Qualeg
,
Care Paths
,
Highway
,
J WeB
,
E2SP
,
Clinic
,
1. Alusetult saadu tagastamine
[…]
Tuleb tunnistada, et hagejaga sõlmitud lepingutega on kooskõlas see, et komisjon nõuab hagejale 7. augustil 2009 saadetud kaheteistkümnes võlateates tagasi 225845631 eurot, mis vastab nende lepingute alusel hagejale makstud kogusummale.
Kuna hageja ei vaidlustagi võlateadetes nimetatud summasid, siis tuleb rahuldada komisjoni nõue, et hagejat kohustataks talle tagasi maksma alusetult saadud summa 225845631 eurot.
2. Viivised
Komisjon nõuab, et hagejat kohustataks maksma talle nendelt summadelt viiviseid alates 7. augusti 2009. aasta võlateadetes kindlaks määratud maksetähtajast.
[...]
Seega tuleb mõista hagejalt vastavalt asjaomastele lepingutele välja eespool punktides 152, 153 ja 154 viidatud sätetes ette nähtud viivised alates vastavates võlateadetes ette nähtud maksetähtajast.
[...]

Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (kaheksas koda)
otsustab:

1.
Vajadus GL2006 Europe Ltd. hagi üle otsustada on ära langenud.

2.
Kohustada GL2006 Europe’it maksma Euroopa Komisjonile 225845631 eurot, millele lisandub viivis alates 7. augusti 2009. aasta võlateadetes ette nähtud tähtajast.

3.
Mõista kohtukulud välja GL2006 Europe’ilt.

Truchot
Martins Ribeiro
Popescu
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 16. septembril 2013 Luxembourgis.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: inglise.
(
)	Käesolevas otsuses on esitatud vaid need punktid, mille avaldamist peab Üldkohus otstarbekaks.