CELEX: 62012CJ0202
Directiva 96/9/CE
Protecția juridică a bazelor de date
Articolul 7 alineatele (1) și (5)
Drept sui generis al producătorului unei baze de date
Noțiunea „reutilizare”
Parte substanțială a conținutului bazei de date
Metamotor de căutare dedicat

Cererea de decizie preliminară privește interpretarea articolului 7 din Directiva 96/9/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 1996 privind protecția juridică a bazelor de date (
JO L 77, p. 20
, Ediție specială, 13/vol. 17, p. 102).
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Innoweb BV (denumită în continuare „Innoweb”), pe de o parte, și Wegener ICT Media BV și Wegener Mediaventions BV (denumite în continuare, împreună, „Wegener”), pe de altă parte, cu privire la exploatarea de către Innoweb, prin intermediul site‑ului său internet, a unui „metamotor de căutare dedicat” care permite efectuarea unor căutări pe site‑uri internet ale unor terți, printre altele, pe cel propus de Wegener, care conțin culegeri de anunțuri privind vânzarea de autovehicule.
Cadrul juridic
Dreptul Uniunii
Considerentele (39), (42) și (48) ale Directivei 96/9 au următorul cuprins:
„(39)
[...] prezenta directivă are drept scop protejarea poziției producătorilor de baze de date împotriva însușirii ilegale a rezultatelor investițiilor financiare și profesionale realizate în vederea obținerii și asamblării conținutului prin protejarea ansamblului sau numai a anumitor părți importante din baza de date împotriva unor acte comise de utilizator sau de o parte concurentă;
[...]
(42)
[...] dreptul special de a împiedica extragerea și reutilizarea neautorizate vizează actele utilizatorului care depășesc drepturile legitime ale acestuia și care aduc astfel prejudicii investiției; întrucât dreptul de a interzice extragerea și reutilizarea ansamblului sau ale unei părți substanțiale a conținutului se referă nu numai la realizarea unui produs concurent parazit, ci și la utilizatorul care, prin actele sale, aduce atingere în mod substanțial investiției, evaluată în mod calitativ sau în mod cantitativ;
[...]
(48)
[...] obiectivul prezentei directive [...] este asigurarea unui nivel corespunzător și omogen de protecție a bazelor de date, cu scopul de a garanta remunerarea producătorului bazei [...]”
Această directivă are drept obiect, potrivit articolului 1 alineatul (1), protecția juridică a bazelor de date, indiferent de forma acestora. Baza de date este definită, la alineatul (2) al articolului respectiv, drept „o culegere de opere, de date sau de alte elemente independente, dispuse sistematic sau metodic și accesibile în mod individual prin mijloace electronice sau de altă natură.”
În capitolul III din directiva menționată, intitulat „Dreptul «sui generis»”, articolul 7 din aceasta, referitor la obiectul protecției, prevede:
„(1)   Statele membre prevăd pentru producătorul unei baze de date dreptul de a interzice extragerea și reutilizarea ansamblului sau a unei părți substanțiale, evaluată calitativ sau cantitativ, a conținutului acesteia, atunci când obținerea, verificarea sau prezentarea acestui conținut atestă o investiție substanțială din punct de vedere calitativ sau cantitativ.
(2)   În înțelesul prezentului capitol:
(a)
«extragere» înseamnă transferul permanent sau temporar al ansamblului sau al unei părți substanțiale din conținutul bazei de date pe un alt suport prin orice mijloc sau sub orice formă;
(b)
«reutilizare» înseamnă orice formă de punere la dispoziția publicului a totalității sau a unei părți substanțiale a conținutului bazei prin distribuția de copii, prin închiriere, prin transmitere online sau sub alte forme. Prima vânzare a unei copii a bazei de date în cadrul Comunității de către titularul dreptului sau cu consimțământul acestuia epuizează dreptul de a controla revânzarea acestei copii în cadrul Comunității.
Împrumutul public nu este un act de extragere sau reutilizare.
[...]
(5)   Extragerea și/sau reutilizarea repetată și sistematică a unor părți nesubstanțiale ale conținutului bazei de date, care ar presupune acte contrare unei exploatări normale a acestei baze de date sau care ar aduce în mod nejustificat atingere intereselor legitime ale producătorului bazei de date, nu sunt autorizate.”
Dreptul olandez
Directiva 96/9 a fost transpusă în ordinea juridică olandeză prin adoptarea Legii privind bazele de date (Databankenwet) din 8 iulie 1999 (Stb. 1999, nr. 303).
Articolul 2 alineatul 1 din această lege prevede:
„Producătorul unei baze de date are dreptul exclusiv de a aproba următoarele acțiuni:
a.
extragerea sau reutilizarea ansamblului sau a unei părți substanțiale, evaluată calitativ sau cantitativ, a conținutului bazei de date;
b.
extragerea și reutilizarea repetate și sistematice ale unor părți nesubstanțiale, evaluate în mod cantitativ și calitativ, ale conținutului bazei de date, care ar presupune acte contrare unei exploatări normale a acestei baze de date sau care ar aduce în mod nejustificat atingere intereselor legitime ale producătorului bazei de date.”
Litigiul principal și întrebările preliminare
Wegener acordă accesul, prin intermediul site‑ului său internet www.autotrack.nl (denumit în continuare „AutoTrack”), la o culegere online de anunțuri privind vânzarea de autovehicule. Această culegere conține o listă de 190 000-200 000 de autovehicule de ocazie, actualizată zilnic. Aproximativ 40000 dintre aceste anunțuri nu figurează decât pe site‑ul AutoTrack. Celelalte anunțuri pot fi găsite și pe alte site‑uri cu anunțuri. Cu ajutorul motorului de căutare al site‑ului AutoTrack, utilizatorul de internet poate efectua o căutare avansată privind un autovehicul, pe baza unor criterii diferite.
Innoweb oferă, prin intermediul site‑ului său internet www.gaspedaal.nl (denumit în continuare „GasPedaal”), un metamotor de căutare dedicat vânzării de autovehicule. Un metamotor de căutare utilizează motoarele de căutare ale altor site‑uri internet, transferând cererile utilizatorilor săi către aceste alte motoare de căutare, ceea ce le distinge de motoarele de căutare generale precum Google. Calificarea unui metamotor drept „dedicat” înseamnă că acesta este specializat, în sensul că are vocația de a permite efectuarea unor căutări cu privire la unul sau la mai multe subiecte determinate. GasPedaal constituie un astfel de metamotor de căutare dedicat unor căutări referitoare la anunțuri privind vânzarea de autovehicule, întrucât, printr‑o singură cerere depusă pe GasPedaal, utilizatorul de internet poate efectua simultan căutări în mai multe culegeri de anunțuri privind vânzarea de autovehicule care figurează pe site‑urile unor terți, printre care se numără și AutoTrack.
Metamotorul de căutare dedicat GasPedaal permite efectuarea unor căutări în culegerea AutoTrack, pe de o parte, în funcție de diferite criterii, printre care figurează nu numai marca, modelul, kilometrajul, anul de fabricație și prețul, ci și alte caracteristici ale unui vehicul, precum, printre altele, culoarea, forma caroseriei, tipul de carburant utilizat, numărul de uși și transmisia, și, pe de altă parte, „în timp real”, și anume în momentul în care utilizatorul GasPedaal formulează cererea. GasPedaal execută această cerere într‑o formă „tradusă”, și anume prin traducerea ei în formatul necesar pentru motorul de căutare al AutoTrack.
Rezultatele găsite pe AutoTrack, și anume autovehiculele care corespund criteriilor alese de utilizatorul final, care figurează și printre rezultatele altor site‑uri sunt reunite într‑un singur element, fiind afișate în același timp linkurile către toate sursele în care a fost găsit acest autovehicul. Este creată apoi o pagină de internet cu lista rezultatelor astfel obținute și reunite, care afișează informațiile esențiale referitoare la fiecare autovehicul, în special anul de fabricație, prețul, kilometrajul și fotografia în miniatură a acestuia. Această pagină de internet este stocată aproximativ 30 de minute pe serverul GasPedaal și este trimisă utilizatorului sau este prezentată acestuia pe site‑ul internet al GasPedaal, în formatul site‑ului respectiv.
Numărul total de anunțuri de pe site‑urile internet pe care GasPedaal efectuează o căutare se ridică la aproximativ 300000.
GasPedaal execută în fiecare zi aproximativ 100000 de cereri de căutare pe AutoTrack. Astfel, aproximativ 80 % din diferitele combinații de mărci sau de modele care figurează în culegerea AutoTrack fac zilnic obiectul unei căutări. Cu toate acestea, GasPedaal nu afișează, la o căutare, decât o parte foarte mică din conținutul acestei culegeri. Conținutul acestor date este stabilit de utilizator, pentru fiecare cerere de căutare, pe baza unor criterii pe care le introduce pe GasPedaal.
Întrucât a considerat că Innoweb aduce atingere dreptului său
sui generis
referitor la bazele de date, Wegener a introdus o acțiune împotriva Innoweb, solicitând obligarea acesteia să înceteze încălcarea respectivă, și, în esență, a obținut câștig de cauză în primă instanță.
Innoweb a declarat apel împotriva acestei decizii la Gerechtshof te 's‑Gravenhage.
Decizia de trimitere este întemeiată pe premisa potrivit căreia culegerea de anunțuri a Wegener constituie o bază de date care îndeplinește condițiile necesare pentru a fi protejată prin articolul 7 din Directiva 96/9.
În plus, instanța de trimitere consideră că, în cauza principală, nu există o extragere a ansamblului sau a unei părți substanțiale a bazei de date a Wegener. Nici extragerea repetată a unor părți nesubstanțiale a conținutului acestei baze de date nu ar avea un asemenea efect cumulativ, astfel încât aceasta nu ar fi contrară alineatului (5) al articolului menționat.
În aceste condiții, Gerechtshof te 's‑Gravenhage a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)
Articolul 7 alineatul (1) din [D]irectiv[a] [96/9] trebuie interpretat în sensul că există o reutilizare (punere la dispoziție) a ansamblului sau a unei părți substanțiale, evaluată calitativ sau cantitativ, a conținutului unei baze de date puse la dispoziție de către un terț prin intermediul unui site (online) în cazul în care acest terț
oferă
publicului
posibilitatea
să caute „în timp real”, cu ajutorul unui metamotor de căutare dedicat, în întreaga bază de date sau într‑o parte substanțială din conținutul acestei baze de date, prin intermediul unei cereri de căutare formulate de utilizator într‑o formă „tradusă” în cadrul motorului de căutare al site‑ului internet care pune la dispoziție baza de date?
2)
În cazul unui răspuns negativ la întrebarea precedentă, situația este diferită în ipoteza în care, după primirea rezultatelor pentru cererea de căutare, acest terț transmite sau afișează fiecărui utilizator o parte minimă din conținutul bazei de date în formatul propriului site internet?
3)
Răspunsul la [prima și la a doua] întreb[are] [...] este diferit dacă acest terț întreprinde actele menționate în mod constant, dacă procesează zilnic prin intermediul motorului său de căutare un număr total de 100000 de cereri de căutare „traduse” ale utilizatorilor și dacă pune la dispoziția diferiților utilizatori rezultatele obținute în modul descris anterior?
4)
Articolul 7 alineatul (5) din [D]irectiv[a] [96/9] trebuie interpretat în sensul că reutilizarea repetată
și
sistematică a unor părți nesubstanțiale din conținutul bazei de date nu este autorizată în cazul în care acest lucru presupune acte contrare exploatării normale a acestei baze de date sau care aduc în mod nejustificat atingere intereselor legitime ale producătorului bazei de date ori este suficientă în această privință o reutilizare repetată
sau
sistematică?
5)
În măsura în care este necesară o reutilizare repetată
și
sistematică:
a)
Ce semnificație are cuvântul sistematic?
b)
Există o reutilizare sistematică în cazul în care aceasta are loc prin intermediul unui sistem automatizat?
c)
Este important faptul că în acest sens se utilizează în modul descris anterior un metamotor de căutare dedicat?
6)
Articolul 7 alineatul (5) din [D]irectiv[a] [96/9] trebuie interpretat în sensul că interdicția prevăzută la acest articol nu se aplică atunci când un terț pune în mod repetat la dispoziția utilizatorilor individuali ai metamotorului său de căutare, pentru fiecare cerere de căutare, numai părți nesubstanțiale din conținutul bazei de date?
7)
În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea precedentă, această interdicție se aplică și atunci când reutilizarea repetată a acestor părți nesubstanțiale are ca efect cumulativ punerea la dispoziția acestor utilizatori individuali, în ansamblu, a unei părți substanțiale din conținutul bazei de date?
8)
Articolul 7 alineatul (5) din [D]irectiv[a] [96/9] trebuie interpretat în sensul că, în cazul unor acte neautorizate, care au drept consecință faptul că, prin efectul cumulativ al reutilizării, se pune la dispoziția publicului ansamblul sau o parte substanțială din conținutul unei baze de date protejate, condițiile prevăzute la [această dispoziție] sunt îndeplinite sau trebuie, în plus, să se invoce și să se facă dovada faptului că aceste acte contravin exploatării normale a bazei de date sau aduc în mod nejustificat atingere intereselor legitime ale producătorului bazei de date?
9)
Trebuie să se plece de la premisa că, în cazul în care se întreprind actele menționate mai sus, se aduce o atingere gravă investiției persoanei care a constituit baza de date?”
Cu privire la întrebările preliminare
Cu titlu introductiv, trebuie arătat că întrebările vizează, în esență, problema dacă operatorul unui metamotor de căutare dedicat precum cel în discuție în litigiul principal efectuează o activitate care se circumscrie articolului 7 alineatul (1) sau (5) din Directiva 96/9, astfel încât producătorul unei baze de date care îndeplinește criteriile prevăzute la alineatul (1) menționat se poate opune faptului ca această bază să fie inclusă, fără nicio contraprestație, în serviciul metamotorului de căutare dedicat.
Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 96/9, la interpretarea căruia se referă prima‑a treia întrebare, permite producătorului unei baze de date să interzică reutilizarea ansamblului sau a unei părți substanțiale a conținutului acesteia.
În schimb, potrivit articolului 7 alineatul (5) din directiva menționată, a cărei interpretare face obiectul întrebărilor a patra‑a noua, nu este autorizată reutilizarea unor părți nesubstanțiale ale conținutului unei baze de date protejate în cazul în care această reutilizare are loc în mod repetat și sistematic și ar presupune acte contrare unei exploatări normale a bazei respective sau ar aduce în mod nejustificat atingere intereselor legitime ale producătorului bazei.
Cu toate acestea, protecția conferită prin aceste dispoziții este rezervată, potrivit articolului 7 alineatul (1) din Directiva 96/9, bazelor de date care îndeplinesc un criteriu precis, și anume ca obținerea, verificarea sau prezentarea conținutului bazei de date să ateste o investiție substanțială din punct de vedere calitativ sau cantitativ. Or, astfel cum rezultă din cuprinsul punctului 16 din prezenta hotărâre, întrebările sunt adresate pornind de la premisa potrivit căreia culegerea de anunțuri privind vânzarea de autovehicule în discuție în litigiul principal îndeplinește această condiție.
Cu privire la prima‑a treia întrebare
Prin intermediul primelor trei întrebări, care trebuie analizate împreună, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă articolul 7 alineatul (1) din Directiva 96/9 trebuie interpretat în sensul că operatorul unui metamotor de căutare dedicat precum cel în discuție în litigiul principal efectuează o reutilizare a ansamblului sau a unei părți substanțiale a conținutului unei baze de date acoperite de serviciul acestuia.
Pentru a răspunde la această întrebare, trebuie amintite în primul rând caracteristicile esențiale ale unui astfel de metamotor de căutare dedicat și ale funcționării acestuia, care reies din dosarul prezentat Curții și care de altfel disting în mod sensibil un metamotor de căutare dedicat de un motor de căutare general bazat pe algoritm, precum Google sau Yahoo.
Pe de o parte, reiese din decizia de trimitere că un metamotor de căutare dedicat precum cel în discuție în litigiul principal nu dispune de un motor de căutare propriu care să parcurgă celelalte site‑uri internet. În schimb, pentru a executa cererile de căutare, acesta utilizează motoarele de căutare cu care sunt echipate bazele de date acoperite de serviciul său, după cum s‑a precizat la punctul 9 din prezenta hotărâre. Astfel, metamotorul de căutare dedicat traduce „în timp real” cererile utilizatorilor săi în aceste motoare de căutare, în așa fel încât sunt explorate toate datele din bazele menționate.
Pe de altă parte, reiese din decizia de trimitere că un metamotor de căutare dedicat precum cel în discuție în litigiul principal oferă avantaje similare celor oferite de baza de date însăși în ceea ce privește formularea unei cereri de căutare și prezentarea rezultatelor, permițând în același timp explorarea mai multor baze de date printr‑o singură cerere, după cum s‑a precizat la punctele 9 și 10 din prezenta hotărâre. Astfel, asemenea bazei de date, formularul de căutare al metamotorului de căutare dedicat în care utilizatorul final își introduce cererea cuprinde diferite câmpuri care permit acestui utilizator să restrângă căutarea în funcție de mai multe criterii pe care trebuie să le îndeplinească rezultatele. În plus, rezultatele sunt afișate, atât de baza de date, cât și de metamotorul de căutare dedicat, în funcție de anumite criterii, în ordine crescătoare sau descrescătoare, la alegerea utilizatorului final.
În ceea ce privește, în al doilea rând, activitatea operatorului unui metamotor de căutare dedicat precum cel în discuție în litigiul principal, care trebuie calificat în raport cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 96/9, trebuie amintit că prima întrebare vizează oferirea de către acest operator, prin intermediul metamotorului de căutare dedicat, a posibilității ca publicul să efectueze „în timp real” căutări în ansamblul conținutului unei baze de date sau într‑o parte substanțială a acesteia, prin executarea cererii de căutare a unui utilizator final „tradusă” în motorul de căutare al bazei de date.
Această descriere a activității relevante a operatorului menționat ține seama de faptul că executarea, de metamotorul de căutare dedicat, a unei cereri de căutare date, inclusiv prezentarea rezultatelor găsite utilizatorului final, se derulează în mod automat, conform programării metamotorului respectiv, fără a avea loc în acest stadiu o intervenție a operatorului. În acest stadiu, numai utilizatorul final care introduce o cerere de căutare desfășoară o activitate.
În schimb, actele îndeplinite în mod real de operatorul unui metamotor de căutare dedicat precum cel în discuție în litigiul principal se situează în amonte de activitățile îndeplinite de utilizatorii finali și de executarea unei cereri de căutare date. Astfel, este vorba despre punerea la dispoziție pe internet a metamotorului de căutare dedicat care este destinat să traducă cererile de căutare ale utilizatorilor finali introduse acolo în motoarele de căutare ale bazelor de date acoperite de serviciul metamotorului în cauză.
În consecință, trebuie analizat, în al treilea rând, dacă această activitate se circumscrie articolului 7 alineatul (1) din Directiva 96/9, ceea ce presupune că activitatea menționată constituie o „reutilizare” în sensul alineatului (2) litera (b) al articolului 7 menționat și că aceasta privește ansamblul sau o parte substanțială a conținutului bazei de date în cauză.
În ceea ce privește noțiunea „reutilizare” în sensul articolului 7 alineatul (2) litera (b) din Directiva 96/9, aceasta este definită ca fiind „orice formă de punere la dispoziția publicului a totalității sau a unei părți substanțiale a conținutului bazei prin distribuția de copii, prin închiriere, prin transmitere online sau sub alte forme”. Cu toate acestea, referirea la caracterul substanțial al părții reutilizate nu privește definiția noțiunii menționate ca atare (a se vedea Hotărârea din 9 noiembrie 2004, The British Horseracing Board și alții,
C-203/02, Rec., p. I-10415
, punctul 50).
Întrucât noțiunea de reutilizare este utilizată la alineatele (1) și (5) ale articolului 7 menționat, aceasta trebuie interpretată în contextul general al aceluiași articol (a se vedea în acest sens, cu privire la noțiunea „extragere”, Hotărârea din 9 octombrie 2008, Directmedia Publishing,
C-304/07, Rep., p. I-7565
, punctul 28).
Utilizarea, la articolul 7 alineatul (2) litera (b) din Directiva 96/9, a expresiei „orice formă de punere la dispoziția publicului” arată că legiuitorul comunitar a acordat un sens larg noțiunii de reutilizare (a se vedea în acest sens Hotărârea The British Horseracing Board și alții, citată anterior, punctul 51, precum și Hotărârea din 18 octombrie 2012, Football Dataco și alții, C‑173/11, punctul 20).
Această accepțiune largă a noțiunii de reutilizare este susținută de obiectivul urmărit de legiuitorul comunitar prin intermediul instituirii unui drept
sui generis
(a se vedea în acest sens, cu privire la noțiunea de extragere, Hotărârea Directmedia Publishing, citată anterior, punctul 32).
Astfel cum a statuat deja Curtea, întemeindu‑se pe mai multe considerente ale Directivei 96/9, printre care considerentele (39), (42) și (48), acest obiectiv este de a stimula punerea în aplicare a unor sisteme de stocare și de prelucrare a informației pentru a contribui la dezvoltarea pieței informaționale într‑un context marcat de o creștere exponențială a volumului de informații generate și prelucrate în fiecare an în toate sectoarele de activitate (a se vedea printre altele Hotărârea The British Horseracing Board și alții, citată anterior, punctele 30 și 31, Hotărârea din 9 noiembrie 2004, Fixtures Marketing,
C-46/02, Rec., p. I-10365
, punctul 33, precum și Hotărârea din 1 martie 2012, Football Dataco și alții, C‑604/10, punctul 34).
În acest scop, protecția prin intermediul dreptului
sui generis
organizată prin Directiva 96/9 vizează să garanteze persoanei care a avut inițiativa și și‑a asumat riscul de a consacra o investiție substanțială, în termeni de mijloace umane, tehnice și/sau financiare, pentru constituirea și pentru funcționarea unei baze de date remunerarea investiției sale prin protejarea acesteia împotriva aproprierii neautorizate a rezultatelor obținute din această investiție (a se vedea Hotărârile citate anterior The British Horseracing Board și alții, punctele 32 și 46, Fixtures Marketing, punctul 35, precum și Directmedia Publishing, punctul 33).
În lumina acestei finalități, noțiunea „reutilizare” în sensul articolului 7 din Directiva 96/9 trebuie interpretată ca referindu‑se la orice act care constă în punerea la dispoziția publicului, fără consimțământul persoanei care a constituit baza de date, a rezultatului investiției sale, privând‑o astfel pe aceasta din urmă de veniturile care ar trebui să îi permită să amortizeze costul investiției respective (a se vedea Hotărârea The British Horseracing Board și alții, citată anterior, punctul 51). Noțiunea menționată vizează, așadar, orice act neautorizat de difuzare către public a conținutului unei baze de date protejate sau a unei părți substanțiale a unui astfel de conținut (a se vedea Hotărârea The British Horseracing Board și alții, citată anterior, punctul 67, Hotărârea din 5 martie 2009, Apis‑Hristovich,
C-545/07, Rep., p. I-1627
, punctul 49, precum și Hotărârea din 18 octombrie 2012, Football Dataco și alții, citată anterior, punctul 20). Natura și forma procedeului utilizat sunt lipsite de relevanță în această privință (Hotărârea din 18 octombrie 2012, Football Dataco și alții, citată anterior, punctul 20).
Cea de a doua parte a definiției care figurează la articolul 7 alineatul (2) litera (b) din Directiva 96/9, respectiv „prin distribuția de copii, prin închiriere, prin transmitere online sau sub alte forme”, și în special varianta „sub alte forme”, permite de asemenea o interpretare largă a acestei definiții în temeiul obiectivului articolului 7 menționat, amintit la punctele 35 și 36 din prezenta hotărâre.
În ceea ce privește activitatea operatorului unui metamotor de căutare dedicat precum cel în discuție în litigiul principal care este relevantă în prezenta cauză, și anume publicarea pe internet a unui astfel de metamotor destinat să traducă cererile de căutare ale utilizatorilor finali introduse acolo în motoarele de căutare ale bazelor de date acoperite de serviciul metamotorului menționat, trebuie arătat că această activitate nu se limitează să indice utilizatorului bazele de date care furnizează informații cu privire la un anumit subiect.
Astfel, aceasta are ca obiect să furnizeze tuturor utilizatorilor finali un dispozitiv care permite explorarea tuturor datelor care figurează într‑o bază de date protejată și, în consecință, să furnizeze un acces la întreg conținutul acestei baze pe o altă cale decât cea prevăzută de producătorul bazei menționate, utilizând în același timp motorul de căutare al bazei și oferind aceleași avantaje de căutare ca și baza însăși, astfel cum rezultă din cuprinsul punctelor 25 și 26 din prezenta hotărâre. Utilizatorul final, cu ocazia căutării datelor, nu mai are nevoie să acceseze nici site‑ul internet al bazei de date în cauză, nici pagina sa principală și nici formularul său de căutare pentru a consulta această bază, dat fiind că poate consulta conținutul acesteia „în timp real” prin intermediul site‑ului internet al metamotorului de căutare dedicat.
Activitatea menționată a operatorului unui metamotor de căutare dedicat precum cel în discuție în litigiul principal riscă să cauzeze producătorului bazei de date o pierdere a veniturilor, în special a celor generate de publicitatea de pe site‑ul său internet, și să îl priveze astfel pe acest producător de veniturile care ar trebui să îi permită să amortizeze costul investiției sale pentru constituirea și pentru funcționarea bazei de date.
Astfel, întrucât utilizatorul final nu mai are nevoie să acceseze pagina principală și formularul de căutare ale bazei de date, este posibil ca producătorul acestei baze de date să obțină venituri mai mici provenind din publicitatea care apare pe pagina principală menționată sau pe formularul de căutare menționat, în special deoarece ar părea mai profitabil pentru operatorii care doresc să plaseze anunțuri publicitare online să o facă pe site‑ul internet al metamotorului de căutare dedicat decât pe una dintre bazele de date acoperite de acest metamotor.
În ceea ce privește, în plus, bazele de date care conțin anunțuri, vânzătorii ar putea să nu își mai plaseze anunțurile decât într‑o singură bază, ținând seama de posibilitatea de a face căutări simultan în mai multe baze de date cu ajutorul metamotorului de căutare dedicat și de indicarea repetărilor de către acest metamotor, astfel încât bazele de date ar deveni mai puțin voluminoase și, prin urmare, mai puțin atractive.
Existența riscului menționat ca publicarea pe internet a unui metamotor de căutare dedicat precum cel în discuție în litigiul principal să îl priveze de venituri pe producătorul unei anumite baze de date nu este exclusă ca urmare a faptului că, pentru a accede la toate informațiile referitoare la un rezultat găsit într‑o bază de date, respectiv, în cauza principală, la toate informațiile privind un autoturism care figurează într‑un anunț, rămâne necesar, în principiu, să se urmeze hyperlinkul către pagina de origine pe care a fost găsit rezultatul.
Astfel, pe de o parte, informațiile prezentate de metamotorul de căutare dedicat permit utilizatorului final să selecteze, într‑o anumită măsură, rezultatele găsite și să constate că nu îi este necesar să obțină mai multe informații cu privire la un anumit rezultat. Pe de altă parte, este posibil ca utilizatorul final să acceadă la informații mai detaliate cu privire la unele date găsite fără a urma linkul către baza de date în cauză, atunci când aceste date figurează în mai multe baze de date acoperite de metamotorul de căutare dedicat, dat fiind că acesta din urmă indică astfel de repetări regrupându‑le.
Desigur, protecția conferită de articolul 7 din Directiva 96/9 nu vizează actele de consultare a unei baze de date (a se vedea Hotărârile citate anterior The British Horseracing Board și alții, punctul 54, precum și Directmedia Publishing, punctul 51). În consecință, în cazul în care producătorul unei baze de date face accesibil terților, chiar cu titlu oneros, conținutul acesteia, dreptul său
sui generis
nu îi permite să se opună consultării acestei baze de date de către astfel de terți în scopul informării (a se vedea Hotărârile citate anterior The British Horseracing Board și alții, punctul 55, precum și Directmedia Publishing, punctul 53).
Cu toate acestea, trebuie subliniat că activitatea operatorului unui metamotor de căutare dedicat precum cel în discuție în litigiul principal nu constituie un act de consultare a bazei de date în cauză. Astfel, acest operator nu este nicidecum interesat de datele care figurează în baza de date, ci furnizează utilizatorului final un acces specific la baza respectivă și la datele acesteia, care diferă de calea prevăzută de producătorul bazei menționate, prezentând în același timp aceleași avantaje privind căutarea. În schimb, utilizatorul final care introduce o cerere de căutare în metamotorul de căutare dedicat este cel care consultă, prin intermediul acestui metamotor, baza de date.
Pe de altă parte, activitatea relevantă a operatorului unui metamotor de căutare dedicat precum cel în discuție în litigiul principal, și anume publicarea pe internet a acestui metamotor, se apropie de fabricarea unui produs concurent parazit vizat în considerentul (42) al Directivei 96/9, fără însă a copia elementele care figurează în baza de date în cauză. Astfel, având în vedere posibilitățile de căutare oferite, un asemenea metamotor de căutare dedicat seamănă cu o bază de date, fără însă a dispune el însuși de date.
Este suficient ca utilizatorul final să acceseze site‑ul internet al metamotorului de căutare dedicat pentru a accede în mod simultan la conținutul tuturor bazelor de date acoperite de serviciul acestui metamotor, o căutare efectuată de metamotorul menționat furnizând aceeași listă de rezultate ca aceea care ar fi putut fi obținută prin căutări efectuate separat în fiecare dintre aceste baze de date, care însă este prezentată în formatul site‑ului internet al metamotorului de căutare dedicat. Utilizatorul final nu mai are nevoie să acceseze site‑ul internet al bazei de date, cu excepția cazului în care găsește printre rezultatele afișate un anunț ale cărui detalii ar dori să le cunoască. Totuși, în acest caz, el este dirijat direct către anunțul însuși și, ca urmare a regrupării repetărilor, chiar este posibil să îl consulte într‑o altă bază.
Din considerațiile care precedă rezultă că publicarea pe internet a unui metamotor de căutare dedicat precum cel în discuție în litigiul principal de către operatorul său cu scopul ca utilizatorii finali să introducă acolo cereri de căutare pentru ca acestea să fie traduse în motorul de căutare al unei baze de date protejate constituie o „punere la dispoziție” a conținutului acestei baze de date în sensul articolului 7 alineatul (2) litera (b) din Directiva 96/9.
Această punere la dispoziție se adresează „publicului”, dat fiind că un astfel de metamotor de căutare dedicat poate fi utilizat de orice persoană și vizează, așadar, un număr nedeterminat de persoane, independent de numărul persoanelor care utilizează metamotorul menționat.
În consecință, operatorul unui metamotor de căutare dedicat precum cel în discuție în litigiul principal efectuează o reutilizare a conținutului unei baze de date în sensul dispoziției menționate.
Această reutilizare privește o parte substanțială a conținutului bazei de date în cauză sau chiar ansamblul său, dat fiind că un metamotor de căutare dedicat precum cel în discuție în litigiul principal permite explorarea întregului conținut al acestei baze de date, asemenea unei cereri de căutare introduse direct în motorul de căutare al bazei respective. În aceste împrejurări, nu are importanță numărul rezultatelor efectiv găsite și afișate de o cerere de căutare introdusă în metamotorul de căutare dedicat. În acest sens, după cum a subliniat Comisia Europeană, faptul că, în funcție de criteriile de căutare definite de utilizatorul final, doar o parte din baza de date este efectiv consultată și afișată nu schimbă cu nimic faptul că toată baza de date este pusă la dispoziția acestui utilizator final, așa cum s‑a menționat la punctele 39 și 40 din prezenta hotărâre.
Având în vedere ansamblul considerațiilor care precedă, trebuie să se răspundă la primele trei întrebări că articolul 7 alineatul (1) din Directiva 96/9 trebuie interpretat în sensul că un operator care publică pe internet un metamotor de căutare dedicat precum cel în discuție în litigiul principal efectuează o reutilizare a ansamblului sau a unei părți substanțiale a conținutului unei baze de date protejate de articolul 7 menționat atunci când acest metamotor de căutare dedicat:
—
furnizează utilizatorului final un formular de căutare care oferă, în esență, aceleași funcționalități ca formularul bazei de date;
—
traduce „în timp real” cererile utilizatorilor finali în motorul de căutare cu care este echipată baza de date, în așa fel încât sunt explorate toate datele din această bază, și
—
prezintă rezultatele găsite utilizatorului final în formatul exterior al site‑ului său internet, reunind repetările într‑un singur element, însă într‑o ordine întemeiată pe criterii care sunt comparabile cu cele utilizate de motorul de căutare al bazei de date în cauză pentru prezentarea rezultatelor.
Cu privire la a patra‑a noua întrebare
Având în vedere răspunsul dat la primele trei întrebări, nu mai este necesar să se răspundă la a patra‑a noua întrebare.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera a cincea) declară:

Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 96/9/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 1996 privind protecția juridică a bazelor de date trebuie interpretat în sensul că un operator care publică pe internet un metamotor de căutare dedicat precum cel în discuție în litigiul principal efectuează o reutilizare a ansamblului sau a unei părți substanțiale a conținutului unei baze de date protejate de articolul 7 menționat atunci când acest metamotor de căutare dedicat:

—
furnizează utilizatorului final un formular de căutare care oferă, în esență, aceleași funcționalități ca formularul bazei de date;

—
traduce „în timp real” cererile utilizatorilor finali în motorul de căutare cu care este echipată baza de date, în așa fel încât sunt explorate toate datele din această bază, și

—
prezintă rezultatele găsite utilizatorului final în formatul exterior al site‑ului său internet, reunind repetările într‑un singur element, însă într‑o ordine întemeiată pe criterii care sunt comparabile cu cele utilizate de motorul de căutare al bazei de date în cauză pentru prezentarea rezultatelor.

Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: neerlandeza.