CELEX: 62012CJ0388
Štrukturálne fondy
Európsky fond pre regionálny rozvoj (EFRR)
Finančný príspevok zo štrukturálneho fondu
Kritériá oprávnenosti výdavkov
Nariadenie (ES) č. 1260/1999
Článok 30 ods. 4
Zásada trvalosti činnosti
Pojem ‚podstatná zmena‘ činnosti
Udelenie koncesnej zmluvy bez predchádzajúceho zverejnenia alebo predchádzajúcej súťaže

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 30 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1260/1999 z 21. júna 1999 o všeobecných ustanoveniach o štrukturálnych fondoch (
Ú. v. ES L 161, s. 1
; Mim. vyd. 14/001, s. 31).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi Comune di Ancona a Regione Marche v súvislosti s rozhodnutím Regione Marche o odobratí a vymáhaní finančnej pomoci, ktorá bola Comune di Ancona poskytnutá na základe projektu týkajúceho sa stavebných prác na lodenicovom sklze.
Právny rámec
Odôvodnenie 4 nariadenia č. 1260/1999 znie:
„… s cieľom zvýšiť sústredenie prostriedkov a zjednodušiť činnosť štrukturálnych fondov je potrebné.… [definovať prioritné ciele], aby pôsobili v prospech rozvoja a štrukturálnych zmien regiónov, ktorých rozvoj zaostáva, hospodárskych a sociálnych premien oblastí, ktoré čelia štrukturálnym ťažkostiam, a prispôsobovaniu a modernizácii politík a systémov vzdelávania, školenia a zamestnanosti“.
Odôvodnenie 7 uvedeného nariadenia stanovuje:
„… Európsky fond pre regionálny rozvoj (EFRR) zásadne prispieva k dosiahnutiu cieľa podpory rozvoja a štrukturálnych zmien regiónov, ktorých rozvoj zaostáva a ktorých hospodárska a sociálna premena čelí štrukturálnym ťažkostiam [a k hospodárskej a sociálnej premene regiónov so štrukturálnymi ťažkosťami –
neoficiálny preklad
]“.
Odôvodnenie 41 toho istého nariadenia stanovuje:
„.… pre zaistenie účinnosti a dlhodobého vplyvu pomoci fondov by celá pomoc alebo časť pomoci fondu mala zostať viazaná na činnosť [mala zostať pre činnosť zachovaná –
neoficiálny preklad
], len ak povaha činnosti alebo podmienky jej vykonávania neprejdú nejakou podstatnou zmenou, ktorá by viedla k tomu, že sa činnosť, ktorej sa pomoci dostáva, odchýli od svojich pôvodných cieľov“.
Článok 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999 nazvaný „Oprávnenosť výdavkov“ uvádza:
„Členské štáty zabezpečia, že príspevok od fondov bude pre činnosť zachovaný len vtedy, ak v období piatich rokov odo dňa, kedy príslušné vnútroštátne orgány alebo riadiaci orgán rozhodli o príspevku z fondu, v nej nedošlo k nejakej podstatnej zmene:
a)
ktorá ovplyvňuje jeho povahu alebo podmienky vykonávania alebo poskytuje nejakej firme alebo verejnému subjektu neopodstatnenú výhodu;
a
b)
ktorá je výsledkom buď zmeny v povahe vlastníctva nejakej súčasti infraštruktúry, alebo ukončenia či premiestnenia nejakej produktívnej činnosti.
Členské štáty o každej takejto zmene informujú Komisiu. V prípade, že k takej zmene dôjde, použijú sa ustanovenia článku 39.“
Článok 38 uvedeného nariadenia s názvom „Všeobecné ustanovenia“ vo svojom odseku 1 stanovuje:
„Bez toho, aby bola dotknutá zodpovednosť Komisie za vykonávanie všeobecného rozpočtu Európskych spoločenstiev, členské štáty prevezmú zodpovednosť za finančnú kontrolu pomoci v prvom stupni. Medzi opatrenia, ktoré na tento účel prijmú, patria:
…
e)
predchádzanie, zisťovanie a náprava nezrovnalostí, ich oznamovanie Komisii v súlade s pravidlami a stále informovanie Komisie o pokroku v správnych a súdnych konaniach;
…
h)
spätné získanie všetkých čiastok stratených následkom zistených nezrovnalostí, a ak je to vhodné, uplatnenie úroku z omeškania.“
Článok 39 toho istého nariadenia nazvaný „Úpravy financovania“ vo svojom odseku 1 stanovuje:
„Členské štáty sú v prvom rade povinné vyšetrovať nezrovnalosti a konať na základe dôkazu o každej väčšej zmene ovplyvňujúcej povahu alebo podmienky vykonávania pomoci alebo jej kontroly a vykonať žiaduce úpravy financovania.
Členský štát vykoná úpravy financovania, ktoré sú žiaduce v spojitosti s jednotlivými alebo systematickými nezrovnalosťami. Tieto úpravy vykonané členským štátom spočívajú v zrušení celého príspevku spoločenstva alebo jeho časti. Fondy spoločenstva, ktoré sa týmto spôsobom uvoľnia, môžu byť členským štátom znovu použité na dotknutú pomoc v súlade s ustanoveniami prijatými podľa článku 53 ods. 2.“
Skutkové okolnosti vo veci samej a prejudiciálne otázky
Regione Marche, riadiaci orgán operačného programu pre štrukturálne zásahy Únie v regióne Marky, uverejnil v rámci EFRR výzvu na predkladanie rôznych infraštruktúrnych projektov v miestnych prístavných zónach na programové obdobie od roku 2002 do roku 2006.
Comune di Ancona na základe tejto výzvy predložila žiadosť o financovanie troch projektov, a to výstavby lodenicového sklzu, nákupu autožeriavu a vybudovania promenády pred uvedeným sklzom. Tieto tri žiadosti boli schválené.
Po uskutočnení výstavby lodenicového sklzu a po inštalácii autožeriavu Comune di Ancona ako príjemca predmetného financovania v januári 2005 položila Regione Marche otázku týkajúcu sa možnosti zveriť správu uvedeného sklzu tretiemu subjektu. Regione Marche usúdil, že uvedenému riešeniu nič nebráni, pričom pripomenul potrebu dodržiavania platnej právnej úpravy v oblasti prideľovania koncesií na služby vo verejnom záujme.
Rozhodnutím obecnej rady z 19. apríla 2005 Comune di Ancona poverila správou lodenicového sklzu Cooperativa arl Pescatori e Motopescherecci di Ancona (ďalej len „družstvo Pescatori“), pričom stanovila družstvu Pescatori rad povinností, medzi ktoré patrili platba ročného poplatku vypočítaného tak, aby sa nevytváral významný čistý zisk ani v prospech zadávateľa, ani v prospech koncesionára, zákaz zmeny podmienok vykonávania financovateľnej činnosti, zákaz vykonávania ziskovej činnosti, dodržiavanie všetkých uplatniteľných smerníc a noriem Únie, ako aj zachovanie verejnej povahy a určenia predmetného diela. Okrem iného spresnila, že toto dielo zostane v každom prípade vlastníctvom Comune di Ancona.
V júni 2010 Regione Marche usúdil, že v správe lodenicového sklzu zo strany Cumune di Ancona došlo k určitým protiprávnostiam, a to:
—
využívanie lodenicového sklzu aj rekreačnými plavidlami podielom, ktorý sa odhaduje na 18 %,
—
nevyužívanie časti predmetného diela a
—
ako hlavný dôvod vo vzťahu k dvom ostatným dôvodom priame zadanie správy tohto diela, čiže zadanie bez použitia zadávacieho konania.
Regione Marche prijal na základe týchto zistení rozhodnutie, ktorým nariadil odobratie a vymáhanie finančnej pomoci poskytnutej Comune di Ancona.
Comune di Ancona následne proti uvedenému rozhodnutiu podala žalobu o neplatnosť na vnútroštátny súd.
Na podporu svojej žaloby predložila najmä nasledujúce dôvody:
—
prípadné nedodržanie zadávacieho konania, pokiaľ ide o správu lodenicového sklzu na základe koncesie, nie je dôvodom na zrušenie finančnej pomoci,
—
na pridelenie správy predmetného lodenicového sklzu nebolo potrebné vyhlásenie zadávacieho konania, keďže okrem družstva Pescatori neexistoval iný záujemca o túto koncesiu, a
—
využívanie lodenicového sklzu rekreačnými plavidlami nie je v rozpore s cieľmi, ktoré sleduje EFRR.
Za týchto okolností Tribunale amministrativo regionale per le Marche rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa [článok 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999] vykladať v tom zmysle, že k posúdeniu, či z udelenia koncesie nevyplývajú významné príjmy pre zadávateľa alebo neopodstatnené výhody pre koncesionára, sa môže pristúpiť iba po overení toho, či sa dielo podstatným spôsobom nezmenilo?
2.
[Pokiaľ je odpoveď na túto prvú otázku kladná, čo sa myslí pod pojmom] ‚podstatná zmena‘, t. j. vzťahuje sa [článok 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999] iba na fyzické zmeny – v tom zmysle, že zrealizované dielo nezodpovedá dielu uvedenému v projekte, na ktorý sa poskytol finančný príspevok, – alebo aj na funkčné zmeny, a je v tomto druhom prípade ‚podstatnou zmenou‘ skutočnosť, že dielo sa využíva ‚aj‘ – avšak nie prevažne – na iné činnosti, ako sú tie, ktoré boli uvedené vo výzve na predkladanie projektov alebo v žiadosti o pridelenie príspevku[?]
3.
[Naopak, pokiaľ je odpoveď na prvú otázku záporná], má sa [článok 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999] v prípade, že sa verejný finančný príspevok použije na zhotovenie diel, ktoré môžu byť predmetom hospodársky významnej správy, uplatňovať iba na fázu realizácie diela alebo.… povinnosť dodržiavať pravidlá týkajúce sa súťaže pretrváva aj vo vzťahu ku koncesii na správu týchto diel[?]
4.
Má sa článok 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999 vykladať v tom zmysle, že overenie toho, či z udelenia koncesie tretiemu subjektu nevyplývajú významné čisté príjmy alebo neopodstatnená výhoda v prospech podniku alebo verejného orgánu…, je z logického a právneho hľadiska následnou fázou vo vzťahu k prejudiciálnej otázke (t. j. k povinnosti súladu so zadávacími konaniami) alebo… sa má existencia povinnosti vyhlásiť súťaž overiť aj s ohľadom na konkrétnu úpravu vzťahu medzi zadávateľom a koncesionárom?“
O prejudiciálnych otázkach
Úvodné pripomienky
Článok 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999 vyjadruje zásadu, podľa ktorej príspevok štrukturálnych fondov na činnosť zostane zachovaný len vtedy, ak v predmetnej činnosti v lehote piatich rokov odo dňa rozhodnutia príslušného vnútroštátneho orgánu alebo riadiaceho orgánu o príspevku z uvedených fondov nedošlo k „podstatnej zmene“. Vo veci samej je medzi účastníkmi konania sporné okrem iného to, či sa na zmeny, ktoré zistil Regione Marche, vzťahuje toto ustanovenie.
Hneď na úvod je vhodné pripomenúť, že Súdnemu dvoru neprináleží konkrétne posúdiť zmeny, o ktoré ide vo veci samej. Takéto posúdenie totiž patrí do výlučnej právomoci vnútroštátneho súdu. Úlohou Súdneho dvora je iba poskytnúť vnútroštátnemu súdu výklad práva Únie potrebný pre rozhodnutie, ktoré má vnútroštátny súd prijať v rámci sporu, o ktorom rozhoduje. Súdny dvor však pritom môže určiť relevantné podklady spôsobilé viesť vnútroštátny súd pri jeho posúdení (pozri rozsudok z 10. novembra 2011, Norma‑A a Dekom,
C-348/10, Zb. s. I-10983
, body 57 a 58).
V tomto kontexte treba zdôrazniť, že aby bolo možné určiť, že na zmenu sa vzťahuje pôsobnosť článku 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999, treba sa najprv ubezpečiť, že na danú činnosť, ktorá prešla touto zmenou, sa vzťahuje uvedený článok, a v prípade kladnej odpovede následne skúmať, či táto zmena spĺňa podmienky spomenuté v písmenách a) a b) prvého pododseku uvedeného ustanovenia, pričom ako vyplýva z použitia priraďovacej spojky „a“ medzi dvoma podmienkami spomenutými v uvedenom článku 30 ods. 4 prvom pododseku písm. a) a b), zmena musí kumulatívne spĺňať obe tieto podmienky.
Pri skúmaní uvedených podmienok je vhodné v prvom rade preveriť, či sporná zmena spĺňa podmienku spomenutú v článku 30 ods. 4 prvom pododseku písm. b) nariadenia č. 1260/1999, ktorá vyžaduje, aby táto zmena vyplývala buď zo zmeny povahy vlastníctva položky infraštruktúry, alebo z ukončenia alebo premiestnenia výrobnej činnosti. Pri preverovaní tejto podmienky totiž treba posúdiť okolnosti, ktoré predchádzali spornej zmene, a tak predstavujú jej príčiny.
V druhom rade je vhodné skúmať, či sa na posudzovanú zmenu vzťahuje niektorý z predpokladov spomenutých v článku 30 ods. 4 prvom pododseku písm. a) uvedeného nariadenia, čiže ovplyvnenie povahy alebo podmienok vykonávania dotknutej činnosti alebo neoprávnené zvýhodnenie akéhokoľvek podniku alebo verejného subjektu, pričom tieto predpoklady sa týkajú účinkov predmetnej zmeny.
V treťom rade treba po preskúmaní podmienok spomenutých v článku 30 ods. 4 prvom pododseku písm. a) a b) nariadenia č. 1260/1999 preveriť, či sú sporné zmeny podstatné.
V tomto poradí Súdny dvor odpovie na rôzne otázky položené vnútroštátnym súdom.
O tretej otázke
Treťou otázkou, na ktorú je vhodné odpovedať v prvom rade, sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999 vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie sa vzťahuje len na zmeny, ktoré nastanú pri realizácii diela, alebo či sa toto ustanovenie vzťahuje aj na zmeny, ku ktorým dôjde neskôr, najmä pri správe tohto diela.
V tejto súvislosti na jednej strane zo znenia článku 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999 vyplýva, že sa vzťahuje na zmeny činnosti v lehote piatich rokov od rozhodnutia príslušného vnútroštátneho orgánu alebo riadiaceho orgánu o príspevku zo štrukturálnych fondov. Vzhľadom na to, že napríklad v prípade realizácie diela nemožno vylúčiť, že čas výstavby dotknutého diela môže byť kratší ako táto lehota piatich rokov, treba dospieť k záveru, že predmetné zmeny sa nemôžu obmedziť len na zmeny, ku ktorým dôjde pri realizácii diela, ale musia zahŕňať aj zmeny, ku ktorým prípadne dôjde v rámci uvedenej lehoty po realizácii diela, okrem iného aj zmeny jeho správy.
Na druhej strane z odôvodnenia 4 nariadenia č. 1260/1999 vyplýva, že zásah štrukturálnych fondov je odpoveďou na prioritné ciele, a to „rozvoj a štrukturálne zmeny regiónov, ktorých rozvoj zaostáva, hospodárske a sociálne premeny oblastí, ktoré čelia štrukturálnym ťažkostiam, a prispôsobovanie a modernizácia politík a systémov vzdelávania, školenia a zamestnanosti“. V prípade EFRR sú podľa odôvodnenia 7 nariadenia č. 1260/1999 týmito cieľmi konkrétnejšie rozvoj a štrukturálne zmeny regiónov, ktorých rozvoj zaostáva, a hospodárska a sociálna premena regiónov so štrukturálnymi ťažkosťami.
Z toho vyplýva, že štrukturálne fondy sledujú ciele, ktoré možno dosiahnuť len vtedy, ak sa dotácie poskytnuté týmito fondmi a s nimi spojená kontrola budú týkať úkonov a výdavkov spojených nielen s realizáciou činnosti, ale aj s podmienkami jej vykonávania a správy v medziach lehoty piatich rokov upravenej v článku 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999. Len pod touto podmienkou totiž možno zaručiť účinnosť akcie uvedených fondov tak, že sa zabráni tomu, aby financovali diela, ktoré po tom, čo sa zrealizujú, a v nadväznosti na zmenu svojej správy, už nezodpovedajú cieľom, vzhľadom na ktoré bolo takéto financovanie priznané.
Vzhľadom na tieto úvahy treba na tretiu otázku odpovedať, že článok 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999 sa má vykladať v tom zmysle, že zmeny, na ktoré sa toto ustanovenie vzťahuje, zahŕňajú tak zmeny, ktoré nastanú pri realizácii diela, ako aj zmeny, ku ktorým dôjde neskôr, najmä pri správe tohto diela, pokiaľ tieto zmeny nastanú v lehote piatich rokov upravenej v uvedenom ustanovení.
O prvej otázke
Svojou prvou otázkou, na ktorú je vhodné odpovedať v druhom rade, chce vnútroštátny súd zistiť, či sa má článok 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999 vykladať v tom zmysle, že k posúdeniu, či z udelenia koncesie nevyplývajú významné príjmy pre zadávateľa alebo neopodstatnené výhody pre koncesionára, sa môže pristúpiť iba po predchádzajúcom overení toho, či sa dielo, ktoré je predmetom koncesie, podstatným spôsobom nezmenilo.
V tejto súvislosti zo znenia článku 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999 vyplýva, že existencia neopodstatnenej výhody je jedným z prvkov, ktoré môžu potenciálne predstavovať podstatnú zmenu v zmysle tohto ustanovenia.
Z toho vyplýva, že vnútroštátny súd musí predtým, ako v predmetnej veci určí, či existuje alebo neexistuje podstatná zmena v zmysle článku 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999, najmä preveriť, či sporná zmena vyvolala neopodstatnenú výhodu a/alebo či sú ňou ovplyvnené povaha alebo podmienky vykonania diela.
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy teda treba na prvú otázku odpovedať, že článok 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999 sa má vykladať v tom zmysle, že posúdenie, či z udelenia koncesie nevyplývajú významné príjmy pre zadávateľa alebo neopodstatnené výhody pre koncesionára, si nevyžaduje predchádzajúce overenie toho, či sa dielo, ktoré je predmetom koncesie, podstatným spôsobom nezmenilo.
O druhej otázke
Svojou druhou otázkou, na ktorú treba odpovedať v treťom rade, sa vnútroštátny súd pýta, či sa má článok 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999 vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie sa vzťahuje iba na predpoklad fyzickej zmeny, pokiaľ zrealizované dielo nezodpovedá dielu uvedenému v projekte, na ktorý sa poskytol finančný príspevok, alebo či sa vzťahuje aj na predpoklad funkčnej zmeny. Za tohto druhého predpokladu sa vnútroštátny súd pýta, či je „podstatnou zmenou“ skutočnosť, že dielo sa využíva čiastočne, nie však prevažne, na iné aktivity, ako sú tie, ktoré boli uvedené vo výzve na predkladanie projektov alebo v žiadosti o pridelenie finančného príspevku podanej na základe tejto výzvy.
Predovšetkým vzhľadom na to, že si normotvorca Únie dal námahu pridať prívlastok „podstatná“ na označenie dotknutej zmeny, treba na to, aby sa na uvedenú zmenu vzťahovala pôsobnosť článku 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999, vyžadovať, aby táto zmena nielen jednoducho spĺňala obe podmienky obsiahnuté v tomto ustanovení, ale aby mala navyše aj určitý rozsah.
V tejto súvislosti z odôvodnenia 41 nariadenia č. 1260/1999 vyplýva, že pomoc alebo časť pomoci poskytnutá niektorým zo štrukturálnych fondov by mala ostať pre činnosť zachovaná, len ak povaha činnosti alebo podmienky jej vykonávania neprejdú nejakou podstatnou zmenou, ktorá by viedla k tomu, že sa činnosť, na ktorú sa pomoc dostáva, odchýli od svojho pôvodného cieľa.
V dôsledku toho pokiaľ zmena spĺňa podmienku obsiahnutú v článku 30 ods. 4 prvom pododseku písm. a) nariadenia č. 1260/1999, keďže ovplyvňuje povahu alebo podmienky vykonávania činnosti, možno takúto zmenu posúdiť ako „podstatnú zmenu“ v zmysle článku 30 ods. 4 uvedeného nariadenia len vtedy, ak významným spôsobom znižuje schopnosť dotknutej činnosti dosiahnuť cieľ, ktorý jej bol pridelený.
Vzhľadom na to, že schopnosť dotknutej činnosti dosiahnuť cieľ, ktorý jej bol pridelený, môže významným spôsobom znížiť tak fyzická, ako aj funkčná zmena, treba z toho vyvodiť, že kontrola zmien diela, ktorá sa vzťahuje na článok 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999, sa týka nielen nezrovnalostí medzi projektom diela a realizovaným dielom, ale aj zmien fungovania dotknutého diela.
Z predchádzajúceho vyplýva, že okolnosť, že rôzne prvky tvoriace súčasť činnosti boli zmenené v určitom číselnom pomere, nemôže byť sama osebe považovaná za určujúcu.
Za okolností veci samej teda prináleží vnútroštátnemu súdu, aby posúdil, či vykonané zmeny, najmä okolnosť, že lodenicový sklz, ktorý vybudovala Comune di Ancona, využívajú rekreačné plavidlá podielom odhadovaným na 18 %, hoci toto využívanie nebolo v projekte, na ktorý bol schválený finančný príspevok, plánované, boli spôsobilé významne zmeniť používanie dotknutého diela prostredníctvom iných aktivít, ako sú tie, ktoré boli plánované pôvodne, a následne významným spôsobom znížiť schopnosť predmetnej činnosti dosiahnuť cieľ, ktorý jej bol pridelený.
Vzhľadom na druhú podmienku uvedenú v článku 30 ods. 4 písm. b) nariadenia č. 1260/1999 na to, aby sa zmena spočívajúca vo využívaní diela na iné aktivity, ako sú tie, ktoré boli plánované v projekte, na ktorý bol schválený finančný príspevok, mohla posúdiť ako „podstatná zmena“ v zmysle uvedeného článku 30 ods. 4, treba ešte spresniť, že dôsledkom tejto zmeny musí byť prinajmenšom čiastočné zastavenie určitých aktivít plánovaných v projekte, na ktorý bol schválený finančný príspevok.
V dôsledku toho treba na druhú otázku odpovedať, že článok 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999 sa má vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie sa vzťahuje tak na predpoklad fyzickej zmeny, pokiaľ zrealizované dielo nezodpovedá dielu uvedenému v projekte, na ktorý sa poskytol finančný príspevok, ako aj na predpoklad funkčnej zmeny, pričom v prípade zmeny spočívajúcej vo využívaní diela na iné aktivity, ako sú tie pôvodne plánované v projekte, na ktorý bol poskytnutý finančný príspevok, musí byť takáto zmena spôsobilá významným spôsobom znížiť schopnosť predmetnej činnosti dosiahnuť cieľ, ktorý jej bol pridelený.
O štvrtej otázke
Svojou štvrtou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či právo Únie bráni tomu, aby obec tretiemu subjektu priamo, teda bez zadávacieho konania, zadala koncesiu na službu vo verejnom záujme, týkajúcu sa diela, pokiaľ uvedená koncesia nie je spôsobilá ani vytvárať významné čisté príjmy, ani poskytovať neopodstatnenú výhodu tomuto tretiemu subjektu alebo verejnému orgánu, ktorý je zadávateľom.
V tejto súvislosti treba najprv uviesť, že ak sa preukáže, že predmetné zmeny nemožno posúdiť ako „zmeny“ v zmysle článku 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999, stále platí, že v súlade s povinnosťami upravenými v článku 38 ods. 1 písm. e) a h) toho istého nariadenia musí dotknutý členský štát skúmať, či táto zmena nepredstavuje nezrovnalosť v zmysle článkov 38 a 39 uvedeného nariadenia, vo vzťahu ku ktorej treba následne vykonať žiaduce úpravy financovania a spätne získať zodpovedajúce stratené sumy a ak je to vhodné, uplatniť úroky z omeškania.
Ďalej treba pripomenúť, že koncesie na služby vo verejnom záujme nie sú na úrovni Únie upravené nijakou právnou úpravou. Vzhľadom na chýbajúcu právnu úpravu sa právo uplatniteľné na koncesie na služby musí skúmať z hľadiska primárneho práva, konkrétnejšie z hľadiska základných slobôd upravených Zmluvou o FEÚ (pozri rozsudok zo 7. decembra 2000, Telaustria a Telefonadress,
C-324/98, Zb. s. I-10745
, bod 60).
V tejto súvislosti už Súdny dvor rozhodol, že zásada rovnosti zaobchádzania a zásada zákazu diskriminácie na základe štátnej príslušnosti ukladajú okrem iného zadávateľovi povinnosť transparentnosti, ktorá zabezpečuje pre každého potenciálneho uchádzača primeraný stupeň zverejnenia umožňujúci sprístupnenie zadávania zákazky konkurencii, ako aj kontrolu nestrannosti tohto postupu, pričom to nevyhnutne neznamená povinnosť pristúpiť k zadávaciemu konaniu (rozsudky z 13. septembra 2007, Komisia/Taliansko,
C-260/04, Zb. s. I-7083
, bod 24, a z 13. novembra 2008, Coditel Brabant,
C-324/07, Zb. s. I-8457
, bod 25).
Konkrétnejšie bolo rozhodnuté, že keďže koncesia môže zaujať aj podnik, ktorý sa nachádza v inom členskom štáte, ako je ten, do pôsobnosti ktorého patrí zadávateľ, zadanie tejto koncesie podniku nachádzajúcemu sa v poslednom uvedenom členskom štáte predstavuje v prípade neexistencie akejkoľvek transparentnosti nerovné zaobchádzanie v neprospech podnikov nachádzajúcich sa v inom členskom štáte. V prípade neexistencie akejkoľvek transparentnosti totiž podniky nachádzajúce sa v týchto iných členských štátoch nemajú žiadnu skutočnú možnosť prejaviť svoj záujem o získanie predmetnej koncesie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. júla 2005, Coname,
C-231/03, Zb. s. I-7287
, body 17 a 18).
Taký rozdiel v zaobchádzaní, ktorý je hlavne v neprospech podnikov nachádzajúcich sa v inom členskom štáte, predstavuje, pokiaľ nie je odôvodnený objektívnymi okolnosťami, nepriamu diskrimináciu na základe štátnej príslušnosti, ktorá je podľa článkov 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ zakázaná (rozsudok zo 17. júla 2008, ASM Brescia,
C-347/06, Zb. s. I-5641
, bod 60).
Za týchto podmienok s cieľom posúdiť, či je udelenie koncesie týkajúcej sa lodenicového sklzu v súlade s právom Únie, prináleží vnútroštátnemu súdu preveriť, či udelenie koncesie na službu vo verejnom záujme zo strany Comune di Ancona zodpovedá požiadavkám transparentnosti, ktoré sú najmä spôsobilé umožniť podniku nachádzajúcemu sa na území iného členského štátu, ako je Talianska republika, prístup k primeraným informáciám o tejto koncesii pred jej udelením tak, aby mal tento podnik možnosť prejaviť svoj záujem o získanie uvedenej koncesie, pokiaľ by si to želal (pozri rozsudok Coname, už citovaný, bod 21).
Vo veci samej Comune di Ancona neuviedla žiadnu objektívnu okolnosť spôsobilú odôvodniť neexistenciu akejkoľvek transparentnosti pri prideľovaní koncesie. Tvrdila však, že koncesia nemohla zaujímať podniky nachádzajúce sa v iných členských štátoch, keďže koncesia udelená družstvu Pescatori bola nastavená tak, že nebola spôsobilá ani vytvárať významné čisté príjmy pre svojho príjemcu, ani poskytovať neopodstatnenú výhodu jemu alebo obci.
Okolnosť, že koncesia nie je spôsobilá ani vytvárať významné čisté príjmy, ani poskytovať neopodstatnenú výhodu podniku alebo verejnému subjektu, však sama osebe neumožňuje dospieť k záveru, že táto koncesia nemá hospodársky význam pre podniky nachádzajúce sa v iných členských štátoch, ako je členský štát, do pôsobnosti ktorého patrí zadávateľ. Podnik totiž môže v rámci ekonomickej stratégie smerujúcej k rozšíreniu časti jeho aktivít do iného členského štátu prijať taktické rozhodnutie uchádzať sa o udelenie koncesie v tomto členskom štáte napriek skutočnosti, že táto koncesia nie je ako taká spôsobilá vytvárať primeraný zisk, pretože nemenej platí, že táto príležitosť mu môže umožniť vstúpiť na trh uvedeného štátu a dať na ňom o sebe vedieť s cieľom prípravy jeho budúcej expanzie.
Vzhľadom na predchádzajúce je vhodné na štvrtú otázku odpovedať, že za okolností, o aké ide v spore vo veci vo veci samej, právo Únie nebráni tomu, aby bola koncesia na službu vo verejnom záujme týkajúcu sa diela udelená bez zadávacieho konania, pokiaľ toto udelenie zodpovedá zásade transparentnosti, ktorej dodržanie bez toho, aby to nevyhnutne znamenalo povinnosť pristúpiť k zadávaciemu konaniu, musí umožniť podniku nachádzajúcemu sa na území iného členského štátu, ako je členský štát, do pôsobnosti ktorého patrí zadávateľ, prístup k primeraným informáciám o tejto koncesii pred jej udelením tak, aby mal tento podnik možnosť prejaviť svoj záujem o získanie uvedenej koncesie, pokiaľ by si to želal, pričom takéto preverenie prináleží vnútroštátnemu súdu.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (štvrtá komora) rozhodol takto:

1.
Článok 30 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1260/1999 z 21. júna 1999 o všeobecných ustanoveniach o štrukturálnych fondoch sa má vykladať v tom zmysle, že zmeny, na ktoré sa toto ustanovenie vzťahuje, zahŕňajú tak zmeny, ktoré nastanú pri realizácii diela, ako aj zmeny, ku ktorým dôjde neskôr, najmä pri správe tohto diela, pokiaľ tieto zmeny nastanú v lehote piatich rokov upravenej v uvedenom ustanovení.

2.
Článok 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999 sa má vykladať v tom zmysle, že posúdenie, či z udelenia koncesie nevyplývajú významné príjmy pre zadávateľa alebo neopodstatnené výhody pre koncesionára, si nevyžaduje predchádzajúce overenie toho, či sa dielo, ktoré je predmetom koncesie, podstatným spôsobom nezmenilo.

3.
Článok 30 ods. 4 nariadenia č. 1260/1999 sa má vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie sa vzťahuje tak na predpoklad fyzickej zmeny, pokiaľ zrealizované dielo nezodpovedá dielu uvedenému v projekte, na ktorý sa poskytol finančný príspevok, ako aj na predpoklad funkčnej zmeny, pričom v prípade zmeny spočívajúcej vo využívaní diela na iné aktivity, ako sú tie, ktoré boli plánované pôvodne v projekte, na ktorý bol poskytnutý finančný príspevok, musí byť takáto zmena spôsobilá významným spôsobom znížiť schopnosť predmetnej činnosti dosiahnuť cieľ, ktorý jej bol pridelený.

4.
Za okolností, o aké ide v spore vo veci vo veci samej, právo Únie nebráni tomu, aby bola koncesia na službu vo verejnom záujme týkajúcu sa diela udelená bez zadávacieho konania, pokiaľ toto udelenie zodpovedá zásade transparentnosti, ktorej dodržanie bez toho, aby to nevyhnutne znamenalo povinnosť pristúpiť k zadávaciemu konaniu, musí umožniť podniku nachádzajúcemu sa na území iného členského štátu, ako je členský štát, do pôsobnosti ktorého patrí zadávateľ, prístup k primeraným informáciám o tejto koncesii pred jej udelením tak, aby mal tento podnik možnosť prejaviť svoj záujem o získanie uvedenej koncesie, pokiaľ by si to želal, pričom takéto preverenie prináleží vnútroštátnemu súdu.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: taliančina.