CELEX: 62011TJ0086
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka
Norsunluurannikon tilanteen vuoksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet
Varojen jäädyttäminen
Perusteluvelvollisuus

Asian tausta
Kantaja eli Nadiany Bamba on Norsunluurannikon tasavallan kansalainen.
Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto antoi 15.11.2004 päätöslauselman 1572 (2004), jossa se muun muassa vahvisti,
että Norsunluurannikon tilanne vaaransi edelleen kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden alueella, ja jossa päätettiin asettaa
tiettyjä kyseiseen valtioon kohdistuvia rajoittavia toimenpiteitä.
Päätöslauselman 1572 (2004) 14 kohdalla perustettiin komitea (jäljempänä pakotekomitea), jonka tehtävänä on muun muassa nimetä
henkilöt ja yhteisöt, joihin sovelletaan päätöslauselman 9 ja 11 kohdassa asetettuja matkustusrajoituksia sekä rajoittavia
toimenpiteitä varojen, muun rahoitusomaisuuden ja taloudellisten resurssien jäädyttämiseksi, sekä päivittää tätä koskevaa
luetteloa. Pakotekomitea ei koskaan yksilöinyt kantajaa henkilöksi, johon näitä toimenpiteitä on sovellettava.
Koska Euroopan unionin neuvoston mielestä turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1572 (2004) täytäntöönpano edellytti Euroopan
yhteisön toimia, se hyväksyi 13.12.2004 Norsunluurannikkoon kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä yhteisen kannan 2004/852/YUTP
(EUVL L 368, s. 50).
Neuvoston mielestä yhteisessä kannassa 2004/852 määriteltyjen toimenpiteiden toteuttaminen yhteisön tasolla edellytti asetuksen
antamista, joten se antoi 12.4.2005 tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden
toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi asetuksen (EY) N:o 560/2005 (EUVL L 95, s. 1).
Yhteisen kannan 2004/852 voimassaoloaikaa jatkettiin, ja sitä muutettiin viimeisen kerran Norsunluurannikkoon kohdistuvien
rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta 18.11.2008 hyväksytyllä yhteisellä kannalla 2008/873/YUTP (EUVL L 308, s. 52), minkä
jälkeen se kumottiin ja korvattiin Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta 29.10.2010 annetulla
neuvoston päätöksellä 2010/656/YUTP (EUVL L 285, s. 28).
Norsunluurannikon tasavallassa järjestettiin presidentinvaalit 31.10.2010 ja 28.11.2010.
Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin Norsunluurannikolla toimiva erityisedustaja vahvisti 3.12.2010 presidentinvaalien
toisen kierroksen lopullisen tuloksen, sellaisena kuin riippumattoman vaalikomitean puheenjohtaja oli sen julistanut 2.12.2010,
ja vahvisti Alassane Ouattaran voittaneen presidentinvaalit.
Tämän jälkeen eli 13.12.2010 neuvosto korosti 31.10.2010 ja 28.11.2010 järjestettyjen presidentinvaalien merkitystä rauhan
ja vakauden palauttamiselle Norsunluurannikolla ja totesi, että Norsunluurannikon kansan vapaasti ilmaisemaa tahtoa on ehdottomasti
kunnioitettava. Neuvosto totesi myös ottavansa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin Norsunluurannikolla toimivan
erityisedustajan vaalituloksen vahvistamista koskevan mandaattinsa puitteissa esittämät lausumat ja onnitteli Ouattaraa hänen
valinnastaan Norsunluurannikon tasavallan presidentiksi.
Eurooppa-neuvosto kehotti 17.12.2010 kaikkia Norsunluurannikon siviili- ja sotilasjohtajia hyväksymään demokraattisesti valitun
presidentti Ouattaran vallan, jos ne eivät vielä olleet tehneet niin. Se myös vahvisti Euroopan unionin päättäväisyyden täsmällisten
seuraamusten toteuttamiseksi niitä kohtaan, jotka edelleen vastustaisivat Norsunluurannikon kansan vapaasti ilmaiseman tahdon
noudattamista.
Asettaakseen liikkumista rajoittavia toimenpiteitä tietyille sellaisille henkilöille, joita Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto
tai pakotekomitea ei ole nimennyt mutta jotka kuitenkin uhkaavat rauhanprosessia ja kansallista sovintoprosessia Norsunluurannikolla
sekä erityisesti vaaliprosessin asianmukaista loppuun saattamista, neuvosto antoi 22.12.2010 päätöksen 2010/656 muuttamisesta
päätöksen 2010/801/YUTP (EUVL L 341, s. 45). Luettelo näistä henkilöistä on päätöksen 2010/656 liitteessä II.
Päätöksen 2010/656, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2010/801, 4 artiklan 1 kohdan sanamuoto on seuraava:
”1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet estääkseen seuraavien henkilöiden pääsyn alueelleen tai kulkemisen
alueensa kautta:
a)      liitteessä I tarkoitetut pakotekomitean nimeämät henkilöt – –;
b)      liitteessä II tarkoitetut henkilöt, joita ei mainita liitteessä I olevassa luettelossa ja jotka vastustavat rauhanprosessia
ja kansallista sovintoprosessia ja jotka erityisesti uhkaavat vaaliprosessin asianmukaista loppuun saattamista.”
Neuvosto antoi 11.1.2011 päätöksen 2010/656 muuttamisesta päätöksen 2011/17/YUTP (EUVL L 11, s. 31) lisätäkseen Norsunluurannikon
tilanteen vakavuuden vuoksi muita henkilöitä päätöksen 2010/656 liitteessä II tarkoitettujen henkilöiden luetteloon.
Norsunluurannikon tilanteen vakavuuden vuoksi neuvosto antoi 14.1.2011 päätöksen 2010/656 muuttamisesta päätöksen 2011/18/YUTP
(EUVL L 11, s. 36; jäljempänä riidanalainen päätös) toteuttaakseen päätöksen 2010/656 liitteessä II mainittuihin henkilöihin
kohdistuvia rajoittavia lisätoimenpiteitä, erityisesti varojen jäädytyksiä, sekä muuttaakseen kyseistä luetteloa.
Päätöksen 2010/656, sellaisena kuin se on muutettuna riidanalaisella päätöksellä, 5 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1. Jäädytetään kaikki varat ja taloudelliset resurssit, jotka ovat
a)      liitteessä I tarkoitettujen, pakotekomitean nimeämien – – henkilöiden suorassa tai välillisessä omistuksessa tai määräysvallassa
taikka pakotekomitean nimeämien, näiden henkilöiden tai heidän puolestaan tai johdollaan toimivien henkilöiden suoraan tai
välillisesti omistamien tai määräysvallassa olevien yhteisöjen hallussa;
b)      sellaisten liitteessä II tarkoitettujen henkilöiden tai yhteisöjen, joita ei ole sisällytetty liitteessä I olevaan luetteloon
ja jotka ovat uhka Norsunluunrannikon rauhanprosessille ja kansalliselle sovintoprosessille ja jotka erityisesti vaarantavat
vaaliprosessin asianmukaista loppuun saattamista, suorassa tai välillisessä omistuksessa tai määräysvallassa tai näiden henkilöiden
tai yhteisöjen tai näiden puolesta tai johdolla toimivien henkilöiden suoraan tai välillisesti omistamien tai määräysvallassa
olevien yhteisöjen hallussa.
2. Varoja, muuta rahoitusomaisuutta tai taloudellisia resursseja ei saa suoraan tai välillisesti asettaa 1 kohdassa tarkoitettujen
henkilöiden tai yhteisöjen saataville tai hyödynnettäväksi.”
Koska Norsunluurannikon tilanne aiheutti erityisen uhan kansainväliselle rauhalle ja alueen turvallisuudelle ja koska neuvosto
halusi varmistaa johdonmukaisuuden päätöksen 2010/656 liitteiden I ja II muuttamis- ja uudelleentarkasteluprosessin kanssa,
neuvosto antoi asetuksen N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2011 asetuksen (EU) N:o 25/2011 (EUVL L 11, s. 1; jäljempänä riidanalainen
asetus).
Asetuksen N:o 560/2005, sellaisena kuin se on muutettuna riidanalaisella asetuksella, 2 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1. Jäädytetään kaikki liitteessä I tai IA lueteltujen luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden, yhteisöjen ja elinten
hallussa, omistuksessa, hallinnassa tai valvonnassa olevat varat ja taloudelliset resurssit.
2. Mitään varoja tai taloudellisia resursseja ei saa suoraan tai välillisesti asettaa liitteessä I tai IA lueteltujen luonnollisten
henkilöiden, oikeushenkilöiden, yhteisöjen eikä elinten saataville eikä hyödynnettäviksi.
3. Kielletään tietoinen ja tarkoituksellinen osallistuminen sellaiseen toimintaan, jonka suorana tai välillisenä tavoitteena
tai seurauksena on 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden kiertäminen.
4. Liite I käsittää – – päätöksen 2010/656, sellaisena kuin se on muutettuna, 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut
luonnolliset henkilöt, oikeushenkilöt, yhteisöt ja elimet.
5. Liite IA käsittää päätöksen 2010/656, sellaisena kuin se on muutettuna, 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut luonnolliset
henkilöt, oikeushenkilöt, yhteisöt ja elimet.”
Riidanalaisella päätöksellä ja riidanalaisella asetuksella (jäljempänä yhdessä riidanalaiset toimet) neuvosto muutti luetteloa
henkilöistä, joihin sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä ja jotka mainitaan päätöksen 2010/656 liitteessä II ja asetuksen
N:o 560/2005 liitteessä IA. Tässä yhteydessä kantajan nimi sisällytettiin ensimmäisen kerran molempien näiden liitteiden taulukon
A (Luonnolliset henkilöt) 6 kohtaan, ja hänen kohdallaan mainittiin seuraavat perustelut: ”’Le temps’ -sanomalehteä julkaisevan
Cyclone-ryhmän johtaja. Rauhan- ja sovintoprosessin estäminen yllyttämällä julkisesti vihaan ja väkivaltaan ja osallistumalla
väärien tietojen levittämiskampanjoihin vuoden 2010 presidentinvaalien yhteydessä.”
Neuvosto julkaisi 18.1.2011 ilmoituksen henkilöille ja yhteisöille, joihin sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä, joista säädetään
päätöksessä 2010/656 ja asetuksessa N:o 560/2005 (EUVL C 14, s. 8). Tässä ilmoituksessa neuvosto totesi päättäneensä, että
päätöksen 2010/656, sellaisena kuin se on muutettuna riidanalaisella päätöksellä, liitteessä II ja asetuksen N:o 560/2005,
sellaisena kuin se on muutettuna riidanalaisella asetuksella, liitteessä IA luetellut henkilöt ja yhteisöt on sisällytettävä
luetteloihin henkilöistä ja yhteisöistä, joihin kohdistetaan näissä toimissa tarkoitettuja rajoittavia toimenpiteitä. Neuvosto
pyysi lisäksi asianomaisia henkilöitä ja yhteisöjä kiinnittämään huomiota siihen, että asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisilta
viranomaisilta voidaan hakea lupaa käyttää jäädytettyjä varoja perustarpeita tai tiettyjen maksujen suorittamista varten.
Neuvosto täsmensi myös, että asianomaiset henkilöt ja yhteisöt voivat pyytää neuvostoa harkitsemaan uudelleen päätöstään sisällyttää
heidät kyseisiin luetteloihin. Lopuksi neuvosto muistutti, että sen päätökseen voi hakea muutosta unionin yleisessä tuomioistuimessa.
Neuvosto antoi 31.1.2011 päätöksen 2010/656 muuttamisesta päätöksen 2011/71/YUTP (EUVL L 28, s. 60) ja antoi samana päivänä
asetuksen N:o 560/2005 täytäntöönpanosta täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 85/2011 (EUVL L 28, s. 32), joilla se muun muassa
lisäsi uusia henkilöitä ja yhteisöjä päätöksen 2010/656 liitteessä II ja asetuksen N:o 560/2005 liitteessä IA olevaan henkilöiden
ja yhteisöjen luetteloon.
Neuvosto julkaisi 2.2.2011 uuden ilmoituksen henkilöille ja yhteisöille, joihin sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä, joista
säädetään päätöksessä 2010/656 ja asetuksessa N:o 560/2005 (EUVL C 33, s. 16), ja tässä ilmoituksessa annettiin asianomaisille
henkilöille samat tiedot kuin 18.1.2011 julkaistussa ilmoituksessa.
Neuvosto antoi 6.4.2011 päätöksen 2010/656 muuttamisesta päätöksen 2011/221/YUTP (EUVL L 93, s. 20) ja antoi samana päivänä
asetuksen N:o 560/2005 muuttamisesta asetuksen (EU) N:o 330/2011 (EUVL L 93, s. 10), joilla se muun muassa toteutti rajoittavia
lisätoimenpiteitä ja muutti päätöksen 2010/656 liitteissä I ja II sekä asetuksen N:o 560/2005 liitteissä I ja IA olevaa henkilöiden
ja yhteisöjen luetteloa.
Neuvosto julkaisi 7.4.2011 kaksi ilmoitusta henkilöille, joihin sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä, joista säädetään neuvoston
päätöksessä 2010/656, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2011/221, sekä asetuksessa N:o 560/2005, sellaisena kuin
se on muutettuna asetuksella N:o 330/2011 (EUVL C 108, s. 2 ja 4).
Neuvosto antoi 8.4.2011 päätöksen 2010/656 täytäntöönpanosta täytäntöönpanopäätöksen 2011/230/YUTP (EUVL L 97, s. 46) ja antoi
samana päivänä asetuksen N:o 560/2005 täytäntöönpanosta täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 348/2011 (EUVL L 97, s. 1), joilla
se poisti neljä yhteisöä päätöksen 2010/656 liitteessä II ja asetuksen N:o 560/2005 liitteessä IA olevasta luettelosta.
Neuvosto antoi 29.4.2011 päätöksen 2010/656 täytäntöönpanosta täytäntöönpanopäätöksen 2011/261/YUTP (EUVL L 111, s. 17) ja
antoi samana päivänä asetuksen N:o 560/2005 täytäntöönpanosta täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 419/2011 (EUVL L 111, s. 1),
joilla se poisti kuusi yhteisöä päätöksen 2010/656 liitteessä II ja asetuksen N:o 560/2005 liitteessä IA olevasta luettelosta.

Menettely ja osapuolten vaatimukset
Kantaja nosti nyt käsiteltävän kanteen unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 14.2.2011 toimittamallaan kannekirjelmällä.
Samana päivänä unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon jättämällään erillisellä asiakirjalla kantaja jätti nopeutettua menettelyä
koskevan hakemuksen unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 76 a artiklan mukaisesti.
Unionin yleinen tuomioistuin (viides jaosto) hyväksyi 3.3.2011 tekemällään päätöksellä hakemuksen siitä, että asia ratkaistaan
nopeutetussa menettelyssä työjärjestyksen 76 a artiklan mukaisesti.
Työjärjestyksensä 14 artiklan nojalla unionin yleinen tuomioistuin päätti viidennen jaoston ehdotuksesta siirtää asian laajennetun
ratkaisukokoonpanon käsiteltäväksi.
Unionin yleinen tuomioistuin (laajennettu viides jaosto) päätti esittelevän tuomarin kertomuksen perusteella aloittaa suullisen
käsittelyn.
Euroopan komissio pyysi unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 11.5.2011 toimittamallaan väliintulohakemuksella saada osallistua
oikeudenkäyntiin tukeakseen neuvoston vaatimuksia. Asianosaisia kuultuaan unionin yleisen tuomioistuimen laajennetun viidennen
jaoston puheenjohtaja hyväksyi tämän väliintulon 20.5.2011 antamallaan määräyksellä.
Osapuolten lausumat sekä vastaukset unionin yleisen tuomioistuimen suullisiin kysymyksiin kuultiin 24.5.2011 pidetyssä istunnossa.
Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
–        kumoaa riidanalaiset toimet siltä osin kuin ne koskevat häntä
–        velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Neuvosto vaatii komission tukemana, että unionin yleinen tuomioistuin
–        hylkää kanteen
–        velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudellinen arviointi
Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen, joista ensimmäinen koskee puolustautumisoikeuksien ja tehokkaita
oikeussuojakeinoja koskevan oikeuden loukkausta ja toinen omaisuudensuojan loukkausta.
Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että riidanalaisilla toimilla loukataan puolustautumisoikeuksia ja oikeutta
oikeudenkäyntiin riippumattomassa ja puolueettomassa tuomioistuimessa; nämä taataan Euroopan unionin perusoikeuskirjan (EUVL
2007, C 303, s. 1) 47 artiklassa sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn, Roomassa 4.11.1950 allekirjoitetun
yleissopimukseen (jäljempänä ihmisoikeussopimus) 6 ja 13 artiklassa. Kantajan mukaan riidanalaisissa toimissa ei säädetä mistään
menettelystä, jolla voitaisiin taata puolustautumisoikeuksien tehokas käyttö, ei rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien
henkilöiden luetteloon kirjaamista koskevien yksityiskohtaisten perustelujen esittämisestä eikä myöskään luetteloon kirjaamisen
osalta käytettävien oikeussuojakeinojen ja niitä koskevien määräaikojen tiedoksi antamisesta; riidanalaiset toimet eivät myöskään
sisällä näihin liittyviä tietoja.
Aluksi on tutkittava väite, jonka mukaan riidanalaisissa toimissa ei säädetä rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien
henkilöiden luetteloon kirjaamista koskevien yksityiskohtaisten perustelujen esittämisestä.
Tässä yhteydessä on muistutettava, että perusteluvelvollisuus liittyy läheisesti puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen
periaatteeseen. Näin ollen asianomaiselle vastaista toimea koskevan perusteluvelvollisuuden tarkoituksena on yhtäältä antaa
asianomaiselle riittävät tiedot sen arvioimiseksi, onko toimi asianmukainen vai onko siinä mahdollisesti sellainen virhe,
jonka perusteella sen pätevyys voidaan riitauttaa unionin tuomioistuimissa, ja toisaalta antaa unionin tuomioistuimille mahdollisuus
valvoa toimen laillisuutta (asia T-228/02, Organisation des Modjahedines du peuple d’Iran v. neuvosto, tuomio 12.12.2006,
Kok., s. II-4665, 138 kohta, (jäljempänä asiassa OMPI annettu tuomio) ja asia T-49/07, Fahas v. neuvosto, tuomio 7.12.2010,
51 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
Sen tuomioistuinvalvonnan tehokkuus, joka on voitava kohdistaa muun muassa niiden perusteiden laillisuuteen, joihin perustuu
kyseisessä asiassa henkilön, yhteisön tai elimen nimen merkitseminen päätöksen 2010/656 liitteenä II ja asetuksen N:o 560/2005
liitteenä IA olevaan luetteloon, minkä seurauksena näihin adressaatteihin kohdistetaan useita rajoittavia toimenpiteitä, merkitsee,
että kyseessä oleva unionin viranomainen on velvollinen ilmoittamaan nämä perusteet henkilölle tai yhteisölle, jota asia koskee,
mahdollisuuksiensa mukaan joko sinä ajankohtana, jona luetteloon merkitsemisestä päätetään, tai ainakin mahdollisimman pian
päätöksen tekemisen jälkeen, jotta nämä adressaatit voivat käyttää kanneoikeuttaan ennen määräajan päättymistä (ks. analogisesti
yhdistetyt asiat C-402/05 P ja C-415/05 P, Kadi ja Al Barakaat International Foundation v. neuvosto ja komissio, tuomio 3.9.2008,
Kok., s. I-6351, 336 kohta ja em. asia Fahas v. neuvosto, tuomion 60 kohta).
Koska asianomaisella ei ole oikeutta tulla kuulluksi ennen tällaisia toimenpiteitä koskevan alkuperäisen toimen tekemistä,
perusteluvelvollisuuden noudattaminen on sitäkin tärkeämpää, koska se on asianomaisen ainoa tae siitä, että se voi ainakin
toimen antamisen jälkeen käyttää tehokkaasti käytettävissään olevia oikeussuojakeinoja riitauttaakseen toimen laillisuuden
(ks. asiassa OMPI annettu tuomio, 140 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Nyt käsiteltävässä asiassa on todettava, että kun neuvosto päättää soveltaa henkilöön tai yhteisöön päätöksen 2010/656 4 artiklan
1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä, samaisen päätöksen, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2010/801,
7 artiklan 3 kohdassa säädetään, että se antaa päätöksensä, mukaan luettuna luetteloon merkitsemisen perustelut, tiedoksi
asianomaiselle henkilölle tai yhteisölle joko suoraan – jos osoite on tiedossa – tai julkaisemalla ilmoituksen sekä tarjoaa
kyseiselle henkilölle tai yhteisölle mahdollisuuden esittää huomautuksia. Päätöksen 2010/656, sellaisena kuin se on muutettuna
päätöksellä 2010/801, 8 artiklan 1 kohdassa säädetään muun muassa, että liitteessä II ilmoitetaan henkilöiden ja yhteisöjen
luetteloon merkitsemisen perusteet. Asetuksen N:o 560/2005 2 a artiklan 1 kohta ja 11 a artiklan 3 kohta – jotka molemmat
lisättiin tähän asetukseen riidanalaisella asetuksella – sisältävät päätöksen 2010/656 7 artiklan 3 kohdassa ja 8 artiklan
1 kohdassa olevia säännöksiä vastaavia säännöksiä, jotka koskevat mainitun asetuksen mukaisten rajoittavien toimenpiteiden
kohteena olevien henkilöiden, yhteisöjen ja elinten sisällyttämistä luetteloon sekä asetuksen liitteeseen IA.
Edellä esitetystä seuraa, että päätöksessä 2010/656 ja asetuksessa N:o 560/2005 säädetään, että rajoittavien toimenpiteiden
kohteena oleville henkilöille, yhteisöille ja elimille on ilmoitettava perustelut, jotka oikeuttavat heidän sisällyttämisensä
päätöksen liitteessä II ja asetuksen liitteessä IA oleviin luetteloihin.
Väite, jonka mukaan riidanalaisissa toimissa ei säädetä syytöksen perusteiden ja luonteen täsmällisestä ja yksityiskohtaisesta
tiedoksi antamisesta, on hylättävä, koska tällainen väite perustuu – kun otetaan huomioon kantajan tuekseen esittämä oikeuskäytäntö
– olettamaan siitä, että tarkasteltavat rajoittavat toimenpiteet olisivat luonteeltaan rikosoikeudellisia ja että ihmisoikeussopimuksen
6 artiklan 3 kappaleen a alakohtaa voitaisiin soveltaa. Kyseessä olevat rajoittavat toimenpiteet eivät kuitenkaan ole rikosoikeudellisia
seuraamuksia, eikä niihin edes sisälly mitään tämänluonteisia syytöksiä (ks. vastaavasti asia T-47/03, Sison v. neuvosto,
tuomio 11.7.2007, 101 kohta, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa ja em. asia Fahas v. neuvosto, tuomion 67 kohta). Lisäksi
ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 3 kappaleen a alakohtaa, jonka mukaan jokaisella rikoksesta syytetyllä on vähintään oikeus
saada viipymättä yksityiskohtainen tieto häneen kohdistettujen syytteiden sisällöstä ja perusteista hänen ymmärtämällään kielellä,
sovelletaan vain rikosasioissa (asia C-14/07, Weiss und Partner, tuomio 8.5.2008, Kok., s. I-3367, 57 kohta).
On vielä varmistettava, annettiinko perusteet, jotka oikeuttivat kantajan kirjaamisen päätöksen 2010/656 liitteessä II ja
asetuksen N:o 560/2005 liitteessä IA mainittujen henkilöiden luetteloon, hänelle nyt käsiteltävässä asiassa tiedoksi siten,
että hän saattoi käyttää puolustautumisoikeuksiaan sekä oikeuttaan tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin.
Kantajan mukaan riidanalaisten toimien liitteissä esitetyt perustelut (ks. edellä 18 kohta) eivät ole ihmisoikeussopimuksen
6 artiklassa tarkoitettuja perusteluja, ja koska tosiseikkoja, joihin hänen väitetään syyllistyneen, ei ole esitetty yksityiskohtaisesti,
hän ei voi saada yksityiskohtaista tietoa häneen kohdistettujen syytteiden sisällöstä ja perusteista. Kantaja korostaa tässä
yhteydessä, että hän kiistää häirinneensä rauhan- ja sovintoprosessia, yllyttäneensä vihaan ja väkivaltaan tai osallistuneensa
väärien tietojen levittämiskampanjoihin, mutta toteaa, ettei hänelle ole annettu mahdollisuutta vedota tähän. Näin ollen hänen
on ollut mahdotonta riitauttaa unionin tuomioistuimissa häntä vastaan esitettyjen syytteiden paikkansapitävyys.
Neuvosto on asiasta eri mieltä ja väittää, että riidanalaisten toimien tapauksessa täyttyy SEUT 296 artiklassa määrätty ja
oikeuskäytännössä täsmennetty perusteluvelvollisuus. Niissä esitetyt perustelut ovat riittävät, jotta kantajalle käyvät ilmi
syyt, joiden vuoksi hänen on nimetty, ja jotta hän voi riitauttaa nämä perustelut.
Tässä yhteydessä on muistutettava, että nyt kyseessä olevan kaltaisia rajoittavia toimenpiteitä asettavien neuvoston toimien
perusteluissa on lähtökohtaisesti mainittava sekä kyseisen toimen soveltamisen oikeudelliset edellytykset että ne erityiset
ja konkreettiset syyt, joiden perusteella neuvosto katsoo harkintavaltaansa käyttäessään, että asianomaiseen on kohdistettava
tällaisia toimenpiteitä (ks. vastaavasti ja analogisesti asiassa OMPI annettu tuomio, 146 kohta ja em. asia Fahas v. neuvosto,
tuomion 53 kohta).
Koska neuvostolla on laaja harkintavalta niiden seikkojen suhteen, jotka se voi ottaa huomioon toteuttaessaan varojen jäädyttämistoimenpiteen
tai päättäessään pitää voimassa tällaisen toimenpiteen, sitä ei voida vaatia ilmoittamaan vielä yksityiskohtaisemmin, miten
kantajan varojen jäädyttämisellä myötävaikutetaan konkreettisesti rauhanprosessin ja kansallisen sovintoprosessin estämisen
torjuntaan, tai toimittamaan näyttöä, jolla osoitetaan, että asianomainen voisi käyttää varojaan tällaiseen estämiseen vastaisuudessa
(ks. analogisesti em. asia Fahas v. neuvosto, tuomion 57 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Nyt käsiteltävässä asiassa riidanalaisen päätöksen kuudennesta ja seitsemännestä perustelukappaleesta ilmenee, että neuvosto
on ottanut huomioon Norsunluurannikon tilanteen vakavuuden päättäessään muun muassa muuttaa päätöksen 2010/656 liitteessä
II olevaa luetteloa rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevista henkilöistä. Vastaavasti riidanalaisen asetuksen neljännessä
perustelukappaleessa todetaan, että koska Norsunluurannikon tilanne aiheuttaa erityisen uhan kansainväliselle rauhalle ja
turvallisuudelle ja jotta voidaan varmistaa johdonmukaisuus päätöksen 2010/656 liitteiden I ja II muuttamis- ja uudelleentarkasteluprosessin
kanssa, neuvosto on muuttanut asetuksen N:o 560/2005 liitteissä I ja IA olevia luetteloita.
Päätöksen 2010/656 liitteessä II sekä asetuksen N:o 560/2005 liitteessä IA olevan taulukon A 6 kohdasta ilmenee lisäksi, että
kantaja on kirjattu näissä liitteissä oleviin luetteloihin sillä perusteella, että hän oli Le temps -sanomalehteä julkaisevan
Cyclone-ryhmän johtaja ja että hän oli estänyt rauhan- ja sovintoprosessia yllyttämällä julkisesti vihaan ja väkivaltaan sekä
osallistumalla väärien tietojen levittämiskampanjoihin vuoden 2010 presidentinvaalien yhteydessä.
On todettava, että näillä perusteluilla neuvosto on ainoastaan esittänyt ylimalkaisia ja yleisluonteisia seikkoja. Neuvosto
ei esitä erityisiä ja konkreettisia syitä, joiden perusteella se katsoo harkintavaltaansa käyttäessään, että kantajaan on
kohdistettava nyt tarkasteltavia rajoittavia toimenpiteitä.
Erityisesti on todettava, ettei maininta siitä, että kantaja on Le temps -sanomalehteä julkaisevan Cyclone-ryhmän johtaja,
ole luonteeltaan sellainen seikka, jolla riidanalaisia toimia perusteltaisiin hänen suhteensa riittävästi ja erityisesti.
Tämän maininnan perusteella ei nimittäin voida ymmärtää, kuinka kantaja on estänyt rauhan- ja sovintoprosessia yllyttämällä
julkisesti vihaan ja väkivaltaan sekä osallistumalla väärien tietojen levittämiskampanjoihin vuoden 2010 presidentinvaalien
yhteydessä. Asiassa ei siis ole vedottu mihinkään konkreettiseen seikkaan, josta kantajaa moitittaisiin ja jolla voitaisiin
perustella kyseessä olevia toimenpiteitä.
Oikeuskäytännössä on tosin todettu, että asianomaista vastaan puhuvien seikkojen yksityiskohtainen julkaiseminen saattaisi
paitsi olla ristiriidassa unionin ja sen jäsenvaltioiden turvallisuuteen liittyvien yleistä etua koskevien pakottavien näkökohtien
taikka unionin tai sen jäsenvaltioiden kansainvälisten suhteiden kanssa myös loukata kyseisten henkilöiden ja yhteisöjen oikeutettua
etua, koska se olisi omiaan vahingoittamaan vakavasti näiden mainetta, ja näin ollen on poikkeuksellisesti hyväksyttävä, että
varojen jäädyttämistä koskevan päätöksen Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistavasta versiosta ilmenevät ainoastaan
päätösosa ja yleiset perustelut, kunhan kyseisen päätöksen erityiset ja konkreettiset perustelut laaditaan asianmukaisesti
ja saatetaan asianomaisten tietoon muulla sopivalla keinolla (ks. vastaavasti ja analogisesti asiassa OMPI annettu tuomio,
147 kohta). Mistään ei kuitenkaan voida päätellä, että nyt käsiteltävän asian olosuhteissa asianomaista vastaan puhuvien seikkojen
yksityiskohtainen julkaiseminen olisi ollut vastoin näitä yleistä etua koskevia pakottavia näkökohtia tai että sillä olisi
loukattu kyseistä oikeutettua etua. Neuvosto ei ole myöskään vedonnut mihinkään tällaiseen seikkaan.
Lopuksi on mainittava, että vaikka siinä tilanteessa, että perustelut eivät puutu kokonaan vaan ne ovat puutteelliset, kuten
nyt käsiteltävässä asiassa, menettelyn kuluessa esitetyt perustelut voivat poikkeuksellisesti aiheuttaa sen, että perusteluvelvollisuuden
laiminlyöntiä koskeva kanneperuste menettää kohteensa (asia C-17/07 P, Neinrick v. komissio, tuomio 28.2.2008, 51 kohta, ei
julkaistu oikeustapauskokoelmassa), on todettava – ilman, että on tarpeen lausua nyt käsiteltävän asian poikkeuksellisuudesta
–, ettei kantajalle missään tapauksessa ole annettu tiedoksi minkäänlaisia lisäperusteluja riidanalaisten toimien antamisen
jälkeen tai edes unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyn menettelyn kuluessa. Neuvosto on kirjallisessa menettelyssä ainoastaan
todennut, että kantaja on kirjattu luetteloon rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevista henkilöistä siitä syystä, että
hän ”vastaa väärien tietojen levittämistä ja yhteisöjen väliseen vihaan ja väkivaltaan yllyttämistä koskevasta kampanjasta
Norsunluurannikolla”, ja lisännyt vielä, että kantaja oli Laurent Gbagbon ”eräs tärkeimmistä yhteistyökumppaneista” ja että
hän oli Gbagbon ”toinen vaimo”. Neuvosto totesi kuitenkin istunnossa, ettei viimeksi mainittu seikka ollut ollut perusteena
kantajan sisällyttämiselle luetteloon.
Tässä tilanteessa on jälleen todettava, ettei sillä seikalla, että kantaja ei riidanalaisten toimien tai 18.1.2011 päivätyn
ilmoituksen julkaisemisen jälkeen pyytänyt neuvostoa ilmoittamaan hänelle erityisiä ja konkreettisia perusteita hänen sisällyttämiselleen
luetteloon, ole asiassa merkitystä, koska perusteluvelvollisuus kuuluu neuvostolle ja sen on täytettävä tämä velvollisuus
joko sinä ajankohtana, jona luetteloon merkitsemisestä päätetään, tai ainakin mahdollisimman pian päätöksen tekemisen jälkeen,
kuten edellä 39 kohdassa mainitussa oikeuskäytännössä edellytetään.
Edellä esitetystä seuraa, etteivät riidanalaisten toimien perustelut ole sellaisia, että kantaja olisi voinut riitauttaa näiden
toimien pätevyyden unionin yleisessä tuomioistuimessa ja että kyseinen tuomioistuin olisi voinut valvoa niiden laillisuutta.
Tämän vuoksi riidanalaiset toimet on kumottava siltä osin kuin ne koskevat kantajaa, eikä tämän kanneperusteen muita väitteitä
ja toista kanneperustetta ole tarpeen tutkia.
Riidanalaisen asetuksen kumoamisen ajallisista vaikutuksista on muistutettava, että Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön
60 artiklan toisen kohdan mukaan – erotuksena siitä, mitä SEUT 280 artiklassa määrätään – unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisut,
joilla kumotaan asetus, tulevat voimaan vasta perussäännön 56 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun muutoksenhakua varten
asetetun ajan kuluttua tai, jos muutosta on haettu tämän ajan kuluessa, muutoksenhaun hylkäämisestä lähtien. Neuvostolla on
näin ollen käytössään kaksi kuukautta tämän tuomion tiedoksi antamisesta lisättynä etäisyyksien vuoksi myönnetyllä kymmenen
päivän määräajalla, jotta se voi korjata todetut loukkaukset toteuttamalla tarvittaessa kantajaan kohdistetun uuden rajoittavan
toimenpiteen. Vaara siitä, että riidanalaisella asetuksella säädettyjen rajoittavien toimenpiteiden tehokkuudelle aiheutuisi
vakavaa ja peruuttamatonta vahinkoa, ei vaikuta nyt käsiteltävässä asiassa – kun otetaan huomioon näiden toimenpiteiden merkittävä
vaikutus kantajan oikeuksiin ja vapauksiin – riittävän suurelta, jotta voitaisiin oikeuttaa kyseisen asetuksen kantajaan kohdistuvien
vaikutusten ennallaan pitäminen kauemmin kuin perussäännön 60 artiklan toisessa kohdassa määrätään.
Riidanalaisen päätöksen kumoamisen ajallisista vaikutuksista on muistutettava, että SEUT 264 artiklan toista kohtaa, jonka
nojalla unionin yleinen tuomioistuin voi tarpeellisiksi katsomissaan tapauksissa todeta, miltä osin kumotun asetuksen vaikutuksia
on kuitenkin pidettävä pysyvinä, voidaan soveltaa analogisesti myös päätökseen, jos oikeusvarmuutta koskevat tärkeät syyt,
jotka ovat verrattavissa tiettyjen asetusten kumoamisen yhteydessä esiintyviin syihin, oikeuttavat sen, että unionin tuomioistuimet
käyttävät niille SEUT 264 artiklan toisessa kohdassa tältä osin myönnettyä toimivaltaa (ks. vastaavasti asia C-271/94, parlamentti
v. neuvosto, tuomio 26.3.1996, Kok., s. I-1689, 40 kohta; asia C-106/96, Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio, tuomio 12.5.1996,
Kok., s. I-2729, 41 kohta ja asia C-22/96, parlamentti v. neuvosto, tuomio 28.5.1998, Kok., s. I-3231, 41 ja 42 kohta). Nyt
käsiteltävässä asiassa riidanalaisen asetuksen ja riidanalaisen päätöksen kumoamisen vaikutusten alkamispäivän välinen ero
saattaa loukata vakavasti oikeusvarmuutta, koska näillä kahdella toimella kohdistetaan kantajaan samanlaisia toimenpiteitä.
Riidanalaisen päätöksen vaikutukset on näin ollen pidettävä voimassa kantajan osalta siihen asti, kunnes riidanalaisen asetuksen
kumoaminen tulee voimaan.

Oikeudenkäyntikulut
Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan
oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska neuvosto on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut
kantajan vaatimusten mukaisesti.
Työjärjestyksen 87 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan toimielimet, jotka ovat asiassa väliintulijoina, vastaavat
omista oikeudenkäyntikuluistaan. Komissio on näin ollen velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Näillä perusteilla
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (laajennettu viides jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta annetun neuvoston päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta
14.1.2011 annettu neuvoston päätös 2011/18/YUTP sekä tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden
toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2011 annettu
neuvoston asetus (EU) N:o 25/2011 kumotaan siltä osin kuin ne koskevat Nadiany Bambaa.
2)
Päätöksen 2011/18 vaikutukset pidetään voimassa Bambaa koskevilta osin siihen asti, kunnes asetuksen N:o 25/2011 kumoaminen
tulee voimaan.
3)
Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Bamban oikeudenkäyntikulut.
4)
Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Papasavvas
Vadapalas
Jürimäe
O’Higgins

Van der Woude
Julistettiin Luxemburgissa 8 päivänä kesäkuuta 2011.
Allekirjoitukset
*
Oikeudenkäyntikieli: ranska.