CELEX: 62013CJ0105
Kmetijstvo
Skupna kmetijska politika
Shema enotnega plačila
Uredba (ES) št. 73/2009
Členi 34, 36 in 137
Pravice do plačila
Osnova za izračun
Premije, izplačane za živino in parcele, ki so v referenčnem obdobju v lasti kmeta
Sprememba podrobnih pravil za določanje obsega kmetijskih površin
Zmanjšanje števila hektarjev, upravičenih do pomoči
Zahteva kmeta za zmanjšanje števila pravic do plačila in povečanje njihove vrednosti
Uredba (ES) št. 796/2004
Člen 73a(2a)
Dopustnost

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago členov 34, 36 in 137 Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 (
UL L 30, str. 16
, in – popravek –
UL 2010, L 43, str. 7
).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med P. J. Vonkom Noordegraafom in Staatssecretaris van Economische Zaken (državni sekretar za gospodarstvo, v nadaljevanju: Staatssecretaris) glede spremembe pravic do enotnega plačila zaradi spremembe podrobnih pravil določitve območij, upravičenih do pomoči.
Pravni okvir
Uredba (ES) št. 1782/2003
Z Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih pomoči v okviru skupne kmetijske politike in o nekaterih shemah pomoči za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) št. 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001, vključuje pomoč za energetske poljščine, ki se uporablja od 1. januarja 2004 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 40, str. 269) je bila med drugim uvedena shema dohodkovne podpore za kmete, ki ni vezana na proizvodnjo. Shema, ki je v členu 1, druga alinea, te uredbe opredeljena kot „shema enotnega plačila“, združuje več obstoječih neposrednih plačil, ki jih kmet prejme iz različnih prej obstoječih shem podpor.
Države članice lahko za izvajanje sheme enotnega plačila izbirajo med tako imenovanim zgodovinskim modelom ali med tako imenovanim regionalnim modelom.
V okviru zgodovinskega modela so bili kmetje, ki jim je bilo odobreno plačilo v referenčnem obdobju, ki zajema koledarska leta od 2000 do 2002, v okviru vsaj ene od shem podpor, navedenih v Prilogi VI k Uredbi št. 1782/2003, upravičeni do „pravic do plačila“, ki se izračunajo na podlagi referenčnega zneska, ki je za vsakega kmeta letno povprečje vseh plačil, odobrenih v okviru teh shem, v tem obdobju.
Člen 43 te uredbe, naslovljen „Določitev pravic do plačila“, je določal:
„1.   Brez vpliva na člen 48 kmet prejme pravico do plačila na hektar, ki se izračuna tako, da se referenčni znesek deli s triletnim povprečnim številom vseh hektarjev, na podlagi katerih je imel kmet med referenčnim obdobjem pravico do neposrednih plačil, navedenih v Prilogi VI.
Celotno število pravic do plačila je enako zgoraj navedenemu povprečnemu številu hektarjev.
[…]
2.   Število hektarjev, navedeno v odstavku [1], poleg tega zajema še:
[…]
b)
vsa krmna površina v referenčnem obdobju.
3.   Za namen odstavka 2(b) tega člena „krmna površina“ pomeni površino kmetijskega gospodarstva, ki je bila celo koledarsko leto v skladu s členom 5 Uredbe Komisije (ES) št. 2419/2001 […] na voljo za rejo živali, vključno s površinami v skupni rabi in površinami, ki so se uporabljale za mešano obdelovanje. Krmna površina ne zajema:
—
zgradb, gozdov, ribnikov, poti,
—
površin, ki se uporabljajo za druge pridelke, ki so upravičeni do pomoči Skupnosti, ali za trajne ali hortikulturne nasade,
—
površin, ki izpolnjujejo pogoje za sistem podpor pridelovalcem nekaterih poljščin, ki se uporabljajo za shemo pomoči za posušeno krmo ali za katere velja nacionalna shema ali shema Skupnosti za praho.
– […]“
Uredba št. 73/2009
Uredba št. 73/2009 je s 1. januarjem 2009 razveljavila in nadomestila Uredbo št. 1782/2003. V uvodni izjavi 49 je navedeno:
„Pri prvi dodelitvi pravic do plačila s strani držav članice so nekatere napake privedle do posebej visokih plačil kmetom. Takšno nespoštovanje predpisov se običajno odpravi s finančnim popravkom, dokler se ne sprejmejo korektivni ukrepi. Vendar bi glede na čas, ki je pretekel od prve dodelitve pravic do plačila, potrebna korekcija pripeljala do nesorazmerno velikih sodnih in upravnih ovir za države članice. Zato bi bilo treba zaradi pravne varnosti dodeljevanje takih plač urediti s predpisi.“
Člen 2(h) Uredbe št. 73/2009 določa, da „‚kmetijska površina‘ pomeni katero koli površino, ki se uporablja kot orno zemljišče, trajni pašnik ali trajni nasad“.
Člen 14 te uredbe določa:
„Vsaka država članica vzpostavi in upravlja integrirani administrativni in kontrolni sistem (v nadaljnjem besedilu: ‚integrirani sistem‘).
[…]“
Člen 33(1) Uredbe (ES) št. 73/2009 določa:
„Podpora v okviru sheme enotnega plačila je na voljo kmetom, če:
a)
imajo pravice do plačila, ki so jih pridobili v skladu z Uredbo (ES) št. 1782/2003;
[…].“
Člen 34 Uredbe št. 73/2009 določa:
„1.   Podpora v okviru sheme enotnega plačila se dodeli kmetom po aktiviranju pravice do plačila na upravičeni hektar. Aktivirane pravice do plačila dajejo pravico do plačila v njih določenih zneskov.
2.   V tem naslovu ‚upravičeni hektar‘ pomeni:
a)
kmetijske površine kmetijskega gospodarstva in površine, zasajene s hitro rastočim panjevcem (oznaka KN ex 0602 90 41), ki se uporablja za kmetijsko dejavnost ali ki se, če se površine prav tako uporabljajo za nekmetijske dejavnosti, pretežno uporablja za kmetijske dejavnosti […]“.
Člen 36 navedene uredbe določa:
„Pravice do plačila na hektar se ne spremenijo, razen če v tej uredbi ni določeno drugače.
Komisija po postopku iz člena 141(2) določi podrobna pravila za spremembo pravic do plačila od leta 2010, zlasti v primeru delov pravic.“
Člen 137 Uredbe št. 73/2009 določa:
„1.   Pravice do plačila, dodeljene kmetom pred 1. januarjem 2009, se štejejo za zakonite in redne od 1. januarja 2010.
2.   Odstavek 1 se ne uporablja za pravice do plačila, dodeljene kmetom na podlagi vsebinsko napačnih zahtevkov, razen v primerih, ko ni razumno pričakovati, da bi kmet lahko napako odkril.
3.   Odstavek 1 tega člena ne vpliva na pooblastila Komisije za sprejemanje odločitev iz člena 31 Uredbe (ES) št. 1290/2005 v zvezi z odhodki, ki nastanejo za plačila, odobrena za katero koli koledarsko leto do vključno leta 2009.“
Uredba (ES) št. 796/2004
Člen 73a Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije ter integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 in Uredbo Sveta (ES) št. 73/2009, ter za izvajanje navzkrižne skladnosti, predvidene v Uredbi Sveta (ES) št. 479/2008 (
UL L 141, str. 18
, in – popravki –
UL 2005, L 37, str. 22
, in
UL 2006, L 144, str. 30
), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 380/2009 z dne 8. maja 2009 (
UL L 116, str. 9
, v nadaljevanju: Uredba št. 796/2004), določa:
„1.   Če se potem, ko so bile kmetom dodeljene pravice do plačila v skladu z Uredbo (ES) št. 795/2004, ugotovi, da so bile nekatere pravice do plačila neupravičeno dodeljene, zadevni kmet navedeno neupravičeno število prepusti nacionalni rezervi iz člena 42 Uredbe (ES) št. 1782/2003.
[…]
Šteje se, da so bile neupravičeno dodeljene pravice dodeljene kot take od začetka.
2.   Če se potem, ko se pravice do plačila dodelijo kmetom v skladu z Uredbo (ES) št. 795/2004, ugotovi, da je vrednost pravic do plačila previsoka, se navedena vrednost ustrezno prilagodi. Ta prilagoditev se opravi tudi za pravice do plačila, ki so bile medtem prenesene na druge kmete. Vrednost znižanja se dodeli v nacionalno rezervo iz člena 42 Uredbe (ES) št. 1782/2003.
Šteje se, da so pravice do plačila dodeljene od začetka po vrednosti, ki je posledica prilagoditve.
2a.   Če se za namene uporabe odstavkov 2 in 1 ugotovi, da je število pravic, dodeljenih kmetu v skladu z Uredbo (ES) št. 795/2004, nepravilno, ter če neupravičena dodelitev ne vpliva na skupno vrednost pravic, ki jih je prejel kmet, preračunajo države članice pravice do plačila in po potrebi popravijo vrsto pravic, dodeljenih kmetu. Vendar to ne velja, če bi po razumnih pričakovanjih te napake lahko odkrili kmetje.“
Odstavek 2a člena 73a Uredbe št. 796/2004 je bil vstavljen z Uredbo Komisije (ES) št. 972/2007 z dne 20. avgusta 2007 (
UL L 216, str. 3
), v uvodni izjavi 19 te uredbe pa je navedeno:
„V nekaterih primerih neupravičene dodelitve pravic niso vplivale na skupno vrednost, ampak le na število pravic kmeta. V teh primerih morajo države članice popraviti dodelitev ali, kadar je ustrezno, vrsto pravic, pri čemer vrednost ne sme biti manjša. Določba se lahko uporablja le, če kmet ne more odkriti napake.“
Uredba (ES) št. 1122/2009
V skladu s členom 81 Uredbe Komisije (ES) št. 1122/2009 z dne 30. novembra 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 v zvezi z navzkrižno skladnostjo, modulacijo ter integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom v okviru shem neposrednih podpor za kmete, določenih za navedeno uredbo, ter za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 v zvezi z navzkrižno skladnostjo v okviru sheme podpore, določene za sektor vina (
UL L 316, str. 65
, in – popravek –
UL 2013, L 246, str. 3
):
„1.   Brez poseganja v člen 137 Uredbe (ES) št. 73/2009, če se potem, ko so bile kmetom dodeljene pravice do plačila v skladu z Uredbo (ES) št. 795/2004 ali Uredbo (ES) št. 1120/2009, ugotovi, da so bile nekatere pravice do plačila dodeljene neupravičeno, zadevni kmet neupravičeno dodeljene pravice prepusti nacionalni rezervi iz člena 41 Uredbe (ES) št. 73/2009.
[…]
2.   Brez poseganja v člen 137 Uredbe (ES) št. 73/2009, če se potem, ko so bile kmetom dodeljene pravice do plačila v skladu z Uredbo (ES) št. 795/2004 ali Uredbo (ES) št. 1120/2009, ugotovi, da je vrednost pravic do plačila previsoka, se ta vrednost ustrezno prilagodi. Ta prilagoditev se opravi tudi za pravice do plačila, ki so bile medtem prenesene na druge kmete. Vrednost znižanja se dodeli v nacionalno rezervo iz člena 41 Uredbe (ES) št. 73/2009.
Šteje se, da so pravice do plačila dodeljene od začetka po vrednosti, ki je posledica prilagoditve.
3.   Če se za namene odstavkov 1 in 2 ugotovi, da je število pravic, dodeljenih kmetu v skladu z Uredbo (ES) št. 795/2004 ali Uredbo (ES) št. 1120/2009, nepravilno, ter če neupravičena dodelitev ne vpliva na skupno vrednost pravic, ki jih je prejel kmet, države članice preračunajo pravice do plačila in, kadar je to primerno, popravijo vrsto pravic, dodeljenih kmetu.
Vendar se prvi pododstavek ne uporablja, če bi po razumnih pričakovanjih napake lahko odkrili kmetje.“
Člen 86(1) Uredbe 1122/2009 določa:
„Uredba (ES) št. 796/2004 se s 1. januarjem 2010 razveljavi.
Še naprej pa se uporablja za zahtevke za pomoč, ki se nanašajo na tržna leta ali premijska obdobja, ki se začnejo pred 1. januarjem 2010.“
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
Staatssecretaris je z odločbo z dne 18. julija 2006 v skladu s členom 43 Uredbe št. 1782/2003 določilo število pravic P. J. Vonka Noordegraafa do plačila in ugotovila njihovo vrednost.
V ta namen je bila povprečna vrednost celotnih zneskov premij, ki jih je prejel za svoje govedo v letih od 2000 do 2002, deljena s povprečnim številom, izračunanim za to obdobje, vseh hektarjev, ki jih je imel na voljo, pri čemer je tako dobljeni rezultat „pravica do plačila na hektar“.
Predložitveno sodišče meni, da je bilo število hektarjev, s katerimi je med navedenim obdobjem razpolagal P. J. Vonk Noordegraaf, določeno na 10,76 hektarja.
P. J. Vonk Noordegraaf je imel leta 2009 9,79 pravice do plačila. V zahtevku za enotno plačilo za to leto je prijavil površino 10,76 hektarja.
Staatssecretaris pa je z odločbo z dne 30. junija 2010 ugotovilo manj hektarjev, kot jih je v prijavi navedel P. J. Vonk Noordegraaf. Leta 2009 so namreč nizozemski organi po pripombah Komisije spremenili podrobna pravila o določitvi površine parcel na Nizozemskem. Tako je bilo odločeno, da se od leta 2009 uporablja register parcel, ki upošteva „neto površino“ teh parcel, to je obdelovalne površine z izključitvijo neustreznih delov, kot so jarki, ozare in poti.
Posledica te odločbe je bilo zmanjšanje zneska pomoči, izplačane P. J. Vonku Noordegraafu iz sheme enotnega plačila za leto 2009, v primerjavi s prejšnjimi leti.
P. J. Vonk Noordegraaf je nato odločbo z dne 30. junija 2010 izpodbijal pred Staatssecretaris, ki je z odločbo z dne 29. oktobra 2010 ugovor P. J. Vonka Noordegraafa razglasilo za delno utemeljen.
Slednji je zoper zadnjenavedeno odločbo vložil pritožbo, in Staatssecretaris je s spremenjeno odločbo z dne 19. maja 2011 (v nadaljevanju: odločba z dne 19. maja 2011) za leto 2009 določilo površino parcel P. J. Vonka Noordegraafa na 8,34 hektarja.
Stranki postopka v glavni stvari se strinjata glede te površine kot tudi glede tega, da je njeno zmanjšanje v primerjavi s tisto, ki se upošteva v zvezi s prejšnjimi leti, zgolj posledica spremembe metode za merjenje zadevnih parcel.
P. J. Vonk Noordegraaf pa pred predložitvenim sodiščem trdi, da je bila posledica uvedbe novega sistema identifikacije enot rabe zmanjšanje kmetijske površine, ki bi jo sam lahko odslej navajal z namenom aktiviranja pravic do plačila. Posledično predlaga, da se na podlagi števila hektarjev, ki je bilo določeno z odločbo z dne 19. maja 2011, ponovno določi število in ugotovi vrednost njegovih pravic do plačila.
V teh okoliščinah je College van Beroep voor het bedrijfsleven prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali se Uredba (ES) št. 73/2009, predvsem njeni členi 34, 36 in 137, pravilno izvaja, če se kmetu, ki ima pravice do plačila – pridobljene na podlagi proizvodnje, ki ni vezana na površino – ki so pripisane površini v njegovi posesti, pomemben del teh pravic do plačila ne izplača samo zato, ker je upravičena površina, ugotovljena za izplačilo, manjša zaradi spremenjene metode meritev, čeprav je v dobri veri prijavil upravičeno in nespremenjeno površino hektarjev, ki jih je posedoval, v skladu z metodo, ki jo je uporabljala država članica pri aktiviranju pravic do plačila na podlagi člena 34 te uredbe, ki pa jo je Komisija pozneje opustila?“
Vprašanje za predhodno odločanje
Predložitveno sodišče z vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba pravo Unije razlagati tako, da je treba pravice kmeta do plačila ponovno preračunati, če je bil, v okviru prvotne določitve pravic do plačila, referenčni znesek tega kmeta deljen s prevelikim številom hektarjev zaradi podrobnih pravil določitve kmetijskih površin, ki so se takrat uporabljala v zadevni državi članici.
Najprej je treba spomniti, da je bila po vključitvi, z Uredbo št. 1782/2003, prejšnjih shem podpore v shemo enotnega plačila vrednost pravice do plačila posameznega kmeta izračunana – v državah članicah, ki so izbrale „zgodovinski“ model – na podlagi ravni pomoči, ki jih je zadevni kmet prejel v referenčnem obdobju, ki ustreza letom od 2000 do 2002.
Vsakemu kmetu, ki je upravičen do plačila, je bilo podeljeno določeno število pravic do plačila na hektar zemljišča, katerih število in vrednost sta bila ugotovljena z delitvijo povprečja plačil, ki jih je prejel med navedenim referenčnim obdobjem, s povprečnim številom, izračunanim za enako obdobje, hektarjev, na podlagi katerih je pridobil pravico do teh plačil, ali, v skladu s tem, kar je določal člen 43(2)(b) Uredbe št. 1782/2003, s povprečnim številom hektarjev, ki so na voljo za vzrejo živali.
V skladu s tem, kar je določeno v členu 34 Uredbe št. 73/2009, se pomoč dodeli kmetom po aktiviranju pravice do plačila na upravičeni hektar in samo aktivirane pravice do plačila dajejo pravico do plačila v njih določenih zneskov.
V zadevi v postopku v glavni stvari so bile P. J. Vonku Noordegraafu leta 2006 odobrene pravice do plačila, izračunane na podlagi premij, ki so mu bile izplačane za njegovo govedo med referenčnim obdobjem, in parcel, ki so mu bile na voljo v tem obdobju.
Toda, leta 2009, po spremembi podrobnih pravil določitve obsega kmetijskih površin na Nizozemskem, so nizozemski organi površino parcel P. J. Vonka Noordegraafa zmanjšali, posledica pa je bila, da je število hektarjev, za katere je bil upravičen prejeti pomoč, ki jih je torej lahko uveljavljal z namenom aktiviranja pravic do plačila, postalo manjše od števila pravic do plačila, ki jih je imel na voljo.
Ker P. J. Vonk Noordegraaf ne more več prejeti pomoči na podlagi vseh pravic do plačila, od nizozemskih organov zahteva povečanje vrednosti teh pravic s sorazmernim zmanjšanjem njihovega števila, tako da celotna vrednost njegovih pravic do plačila ostane nespremenjena.
Povedano drugače, P. J. Vonk Noordegraaf od pristojnega organa zahteva ponovno določitev števila in ugotovitev vrednosti njegovih pravic do plačila na podlagi neto površine njegovih parcel, kakor je opredeljena v odločbi z dne 19. maja 2011.
V zvezi s tem je treba najprej spomniti, da člen 36 Uredbe št. 73/2009 določa, da se pravice do plačila na hektar ne spremenijo, razen če v tej uredbi ni določeno drugače.
Ker namreč vsaka aktivirana pravica do plačila daje pravico do plačila zneska, ki ga določa, bi bila posledica spremembe tega zneska zmanjšanje ali povečanje zneska pomoči, izplačane zadevnemu kmetu. Toda kot je razvidno iz uvodne izjave 29 Uredbe št. 1782/2003, je eden od ciljev sheme enotnega plačila ta, da se vsakemu kmetu omogoči, da še naprej prejema raven pomoči, ki ustreza zneskom, ki so mu bili dodeljeni med referenčnim obdobjem.
In prav to P. J. Vonk Noordegraaf zahteva v sporu s Staatssecretaris.
Ugotoviti pa je treba, da nobena določa Uredbe št. 73/2009 izrecno ne določa možnosti spremembe pravic do plačila kmeta, ki bi bil v primerljivem položaju kot P. J. Vonk Noordegraaf.
V okviru izvrševanja izvedbenih pristojnosti, ki jih ima na podlagi člena 36(2) navedene uredbe, je Komisija sprejela Uredbo št. 796/2004, katere člen 73a(2a) določa, da če so kmetu neupravičeno dodeljene nekatere pravice do plačila, vendar pa neupravičena dodelitev ne vpliva na skupno vrednost pravic, ki jih je prejel kmet, se pravice do plačila preračunajo, pod pogojem, da po razumnih pričakovanjih teh napak ne bi mogli odkriti kmetje.
V sporu o glavni stvari ni sporno, da je celotna vrednost pravic do plačila, ki so bile dodeljene P. J. Vonku Noordegraafu, povprečje pomoči, ki jih je prejel pred uvedbo sheme enotnega plačila.
Vendar nizozemska vlada trdi, da odločba z dne 18. julija 2006, s katero je Staatssecretaris določil število in ugotovil vrednost pravic do plačila, dodeljenih P. J. Vonku Noordegraafu, zato, ker je bila pripravljena v skladu s pravili in zahtevami, ki so veljale ob njenem sprejetju, ni nepravilna.
V zvezi s tem je treba najprej spomniti, da je bilo P. J. Vonku Noordegraafu najprej dodeljeno število pravic do plačila, ki je bilo izračunano na podlagi „bruto“ površine parcel, ki jih je imel v upoštevnem obdobju, in to v skladu z metodo, ki so jo takrat uporabljali nizozemski organi.
Pozneje so nizozemski organi v okviru sprejetja odločbe z dne 30. junija 2010 ponovno izmerili parcele P. J. Vonka Noordegraafa. Tokrat so izključili nekatere krajinske elemente, kot so jarki, ozare in poti, da bi dobili „neto“ površino zadevnih parcel.
Dalje je treba spomniti, da v skladu s členom 43(3) Uredbe št. 1782/2003 krmne površine med drugim ne zajemajo ribnikov in poti. Poleg tega iz razlage
a contrario
člena 30(2) Uredbe št. 796/2004 izhaja, da krajinski elementi, kot so žive meje, jarki in zidovi, načeloma ne morejo biti del površin, ki so upravičene do prejema pomoči.
Krajinskih elementov, kot so ozare, poti in jarki, načeloma ni mogoče upoštevati za določitev površine, upravičene do pomoči.
Iz tega logično sledi, da teh krajinskih elementov prav tako ni mogoče upoštevati za določitev pravic do plačila kmeta, ne da bi ta sicer – tako kot P. J. Vonk Noordegraaf – imel na voljo število pravic do plačila, ki je večje od števila hektarjev, ki jih bo pozneje lahko uveljavljal za aktiviranje svojih pravic.
Zato, če so – kot v sporu o glavni stvari – pristojni organi te elemente upoštevali pri določitvi kmetijskih parcel kmeta, je treba šteti, da je bilo število pravic do plačila, ko so bile temu dodeljene, „nepravilno“ v smislu člena 73a(2a) Uredbe št. 796/2004.
Nazadnje, domnevati je treba, da kmet v položaju, v kakršnem je P. J. Vonk Noordegraaf, po razumnih pričakovanjih ni mogel odkriti napak v zvezi z določitvijo obsega površine njegovih parcel, saj so bile te neposredna posledica metode, ki so jo tedaj uporabljali pristojni nizozemski organi.
Zato je treba v skladu s členom 73a(2a) Uredbe št. 796/2004 šteti, da je treba pravice kmeta do plačila ponovno preračunati, če mu je bilo zaradi nepravilnih podrobnih pravil določitve kmetijskih površin, ki so se uporabljala v zadevni državi članici, neupravičeno dodeljeno določeno število pravic do plačila, ker je bil njegov referenčni znesek deljen s prevelikim številom hektarjev.
V nasprotju s tem, kar trdi nizozemska vlada, te presoje ne ovrže člen 137(1) Uredbe št. 73/2009, v skladu s katerim se pravice do plačila, dodeljene kmetom pred 1. januarjem 2009, štejejo za zakonite in redne od 1. januarja 2010.
Kot izhaja iz uvodne izjave 49 Uredbe št. 73/2009, je namen te določbe, da se državam članicam omogoči, da se odrečejo izterjavi neupravičenih plačil nekaterim kmetom ob upoštevanju nesorazmerno velikih sodnih in upravnih ovir, zaradi česar bi bilo treba sprejeti potrebne korektivne ukrepe. Člen 137(2) Uredbe št. 73/2009 poleg tega omejuje obseg odstavka 1, s tem da z njegovega področja uporabe izključuje pravice do plačila, ki so bile dodeljene na podlagi vsebinsko napačnih zahtevkov.
Iz zgoraj navedenega izhaja, da je bil namen člena 137(1) Uredbe št. 73/2009, da se iz razlogov, ki se nanašajo na načelo pravne varnosti, zaščitijo dobroverni kmetje, ki so prejeli neupravičena plačila, in ne da se za prihodnost kaznujejo kmetje, ki so, tako kot P. J. Vonk Noordegraaf, prejeli preveč pravic do plačila, ker je bil zaradi nepravilnih podrobnih pravil določitve kmetijskih površin, ki so se takrat uporabljala v zadevni državi članici, njihov referenčni znesek deljen s prevelikim številom hektarjev.
Zato je treba šteti, da člen 73a(2a) Uredbe št. 796/2004 ne spada na področje uporabe člena 137(1) Uredbe št. 73/2009.
To razlago potrjuje Uredba št. 1122/2009, ki je razveljavila in nadomestila Uredbo št. 796/2004, ki se
ratione temporis
uporablja za dejansko stanje spora o glavni stvari, in zlasti sistematika člena 81 te uredbe.
V odstavkih 1 in 2 tega člena je zakonodajalec Unije izrecno navedel, da se pravila iz teh dveh določb, in sicer, da je treba neupravičeno dodeljene pravice prepustiti nacionalni rezervi in da je treba vrednost pravic do plačila prilagoditi, če se ugotovi, da je ta previsoka, uporabljajo brez poseganja v določbe člena 137 Uredbe št. 73/2009.
V odstavku 3 člena 81 Uredbe št. 1122/2009, katerega besedilo je enako besedilu člena 73a(2a) Uredbe št. 796/2004, pa ni nobenega sklicevanja na člen 137 Uredbe št. 73/2009, tako da ta določba ne spada na področje uporabe zadnjenavedenega člena.
Glede na navedeno je na zastavljeno vprašanje treba odgovoriti, da je treba člen 73a(2a) Uredbe št. 796/2004 razlagati tako, da je treba pravice kmeta do plačila preračunati, če je bil, v okviru prvotne določitve pravic do plačila, referenčni znesek tega kmeta deljen s prevelikim številom hektarjev zaradi podrobnih pravil določitve kmetijskih površin, ki so se takrat uporabljala v zadevni državi članici. Člena 137 Uredbe št. 73/2009 ni mogoče uporabiti za popravek na podlagi člena 73a(2a) Uredbe št. 796/2004.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (prvi senat) razsodilo:

Člen 73a(2a) Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije ter integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 in Uredbo Sveta (ES) št. 73/2009, ter za izvajanje navzkrižne skladnosti, predvidene v Uredbi Sveta (ES) št. 479/2008, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 380/2009 z dne 8. maja 2009, je treba razlagati tako, da je treba pravice kmeta do plačila preračunati, če je bil, v okviru prvotne določitve pravic do plačila, referenčni znesek tega kmeta deljen s prevelikim številom hektarjev zaradi podrobnih pravil določitve kmetijskih površin, ki so se takrat uporabljala v zadevni državi članici. Člena 137 Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 ni mogoče uporabiti za popravek na podlagi člena 73a(2a) Uredbe št. 796/2004.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nizozemščina.