CELEX: 62011CJ0471
Naujų valstybių narių įstojimas
Pereinamojo laikotarpio priemonės
Žemės ūkio produktai
Cukrus
Reglamentas (EB) Nr. 60/2004
Mokesčio už perteklines atsargas tarifas ir bazė

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 2004 m. sausio 14 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 60/2004 dėl cukraus sektoriui skirtų pereinamojo laikotarpio priemonių, kurios turi būti patvirtintos dėl Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos įstojimo (
OL L 9, p. 8
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 42 t., p. 125; toliau – Reglamentas Nr. 60/2004), su pakeitimais, padarytais 2005 m. spalio 13 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1667/2005 (
OL L 269, p. 3
), 6 straipsnio 3 dalies išaiškinimu.
Šis prašymas pateiktas byloje tarp
Cido Grupa SIA
(toliau –
Cido Grupa
) ir
Valsts ieņēmumu dienests
(Valstybinė mokesčių inspekcija, toliau – VID) dėl mokesčio už perteklines cukraus sirupo atsargas.
Teisinis pagrindas
Akto dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų ir Sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų (
OL L 236, 2003, p. 33
) 41 straipsnio pirma pastraipa trejus metus nuo naujų valstybių įstojimo dienos Europos Komisijai leidžiama imtis priemonių siekiant palengvinti perėjimą nuo šiose valstybėse esamo režimo prie bendros žemės ūkio politikos režimo. Remdamasi visų pirma šia nuostata Komisija priėmė Reglamentą Nr. 60/2004.
Reglamento Nr. 60/2004 preambulėje nurodyta:
„<...>
(5)
Egzistuoja nemaža cukraus sektoriaus rinkos sužlugdymo rizika, kurią kelia spekuliavimo tikslais į naująsias valstybes nares iki jų įstojimo įvežami produktai. Todėl reikia priimti perėjimą lengvinančių nuostatų, kad būtų išvengta šio produktų judėjimo spekuliavimo tikslais, atsižvelgiant į naujųjų valstybių narių įstojimą. Reglamentu (EB) Nr. 1972/2003 [2] dėl Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos įstojimo jau buvo imtasi panašių priemonių, skirtų prekybai žemės ūkio produktais. Norint atsižvelgti į cukraus sektoriaus ypatumus, būtina patvirtinti atskiras taisykles.
<...>
(7)
Be to, remiantis Stojimo aktu, naujųjų valstybių narių sąskaita iš rinkos turi būti pašalinti cukraus ar izogliukozės atsargų kiekiai, kurie viršija įprastines perkeliamąsias atsargas. Perteklinių atsargų kiekį nustatys Komisija, atsižvelgdama į naujųjų valstybių narių plėtrą bei gamybos ir vartojimo tendencijas laikotarpiu nuo 2000 m. gegužės 1 d. iki 2004 m. balandžio 30 d. Taikant šią procedūrą, turi būti nagrinėjami ne tik cukrus ir izogliukozė, bet ir kiti produktai, kuriuose yra didelis cukraus ekvivalento kiekis, nes šiais produktais taip pat gali būti spekuliuojama. Vėliausiai iki 2005 m. balandžio 30 d. neišėmus cukraus ar izogliukozės nustatytojo perteklinio kiekio iš Bendrijos rinkos, atitinkama naujoji valstybė narė tampa finansiškai atsakinga už atitinkamą kiekį. Neišėmus perteklinių atsargų, iš naujosios valstybės narės imamas ir į Bendrijos biudžetą mokamas mokestis turi būti tokio dydžio, kaip didžiausia eksporto grąžinamoji išmoka, taikoma laikotarpiu nuo 2004 m. gegužės 1 d. iki 2005 m. balandžio 30 d.“
Reglamento Nr. 60/2004 4 straipsnio 1 punkte „cukrus“ apibrėžtas taip:
„<...>
a)
runkelių ir cukranendrių kieto pavidalo cukrus, klasifikuojamas KN 1701 pozicijoje;
b)
cukraus sirupas, klasifikuojamas KN 1702 60 95, 1702 90 99 ir 2106 90 59 subpozicijose;
c)
inulino sirupas, klasifikuojamas KN 1702 60 80 ir 1702 90 80 subpozicijose.“
Pagal reglamento 6 straipsnio 1 dalį:
„Laikydamasi Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 42 straipsnio 2 dalyje pateiktos tvarkos, Komisija ne vėliau kaip 2005 m. gegužės 31 d. nustato kiek kiekvienoje naujojoje valstybėje narėje turimo grynojo arba perdirbtuose produktuose esančio cukraus, izogliukozės ir fruktozės kiekiai, kurie viršija kiekius, kuriuos 2004 m. gegužės 1 d. galima pripažinti įprastomis perkeliamomis atsargomis, ir kuriuos naujosios valstybės narės savo sąskaita turi pašalinti iš rinkos.
Nustatant perviršio kiekį, visų pirma atsižvelgiama į šiuos pokyčius, kurie įvyko per metus iki įstojimo, lyginant su ankstesniais metais:
a)
grynojo cukraus ar esančiojo perdirbtuose produktuose, izogliukozės ir fruktozės importo ir eksporto kiekių pokyčiai;
b)
cukraus ir izogliukozės gamybos, vartojimo ir atsargų pokyčiai;
c)
atsargų sukaupimo aplinkybių pokyčiai.“
Šio reglamento 6 straipsnio 2 dalimi naujosios valstybės narės įpareigojamos vėliausiai iki 2005 m. balandžio 30 d. pašalinti iš rinkos cukraus ar izogliukozės kiekį, kurį kiekvienos šių valstybių atveju Komisija kvalifikavo kaip perteklinį.
Šio reglamento 6 straipsnio 3 dalyje numatyta:
„Taikant straipsnio 2 dalį, naujųjų valstybių narių kompetentingosios valdžios institucijos nuo 2004 m. gegužės 1 d. pradeda disponuoti parduotų ar pagamintų grynojo cukraus ir esančiojo perdirbtuose produktuose, izogliukozės ar fruktozės perteklinių kiekių identifikavimo pagrindinių suinteresuotųjų operatorių lygiu sistema. Ta sistema visų pirma gali remtis importo susekimu, finansine kontrole, operatorių sąskaitų ir fizinių atsargų pagrindu atliktais tyrimais ir gali apimti tokias priemones kaip rizikos garantijos. Identifikavimo sistemos pagrindą sudaro rizikos įvertinimas, visų pirma tinkamai atsižvelgiant į šiuos kriterijus:
—
atitinkamų operatorių veiklos tipas,
—
sandėliavimo patalpų pajėgumai,
—
veiklos laipsnis.
Naujoji valstybė narė šią sistemą naudoja, siekdama, kad atitinkami operatoriai savo sąskaita pašalintų iš rinkos jiems tenkančią cukraus ar izogliukozės nustatytojo perteklinio kiekio dalį. Šie operatoriai pateikia naujajai valstybei narei pakankamų įrodymų, kad šie produktai iš rinkos buvo pašalinti ne vėliau kaip 2005 m. lapkričio 30 d.
Nepateikus šių įrodymų, naujoji valstybė narė ima mokestį, kuris lygus sumai, apskaičiuotai nagrinėjamą kiekį padauginus iš aukščiausio importo muito, taikyto atitinkamam produktui per laikotarpį nuo 2004 m. gegužės 1 d. iki 2005 m. lapkričio 30 d., ir padidintai 1,21 EUR už 100 kilogramų baltojo cukraus ar sausos medžiagos ekvivalento.
Trečioje pastraipoje minimas kiekis mokamas į naujosios valstybės narės biudžetą.“
Reglamento Nr. 60/2004 7 straipsnio 2 dalyje nustatyta:
„Pagal 1 dalies reikalavimus nepateikus išėmimo iš rinkos įrodymų už nepašalintą bendrą perteklinį kiekį ar jo dalį, iš naujosios valstybės narės imamas mokestis, kurio suma apskaičiuojama nepašalintą kiekį dauginant iš didžiausių eksporto grąžinamųjų išmokų, kurios taikomos KN 1701 99 10 subpozicijoje klasifikuojamam baltajam cukrui per laikotarpį nuo 2004 m. gegužės 1 d. iki 2005 m. lapkričio 30 d. <...>“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
2006 m. rugsėjo 12 d. sprendimu VID nustatė, kad
Cido Grupa
turi perteklinių cukraus sirupo (KN kodas 2106 90 59) atsargų, ir apskaičiavo, kad už jas reikia sumokėti 79697,88 LVL, t. y. maždaug 113400 eurų mokestį. Ši suma apskaičiuota pagal cukraus sirupo sudėtyje esantį baltojo cukraus (KN kodas 1701 99 10) kiekį. VID sudaugino perteklinį cukraus sirupo kiekį, t. y. 295857 kg, su jo sudėtyje esančio baltojo cukraus koncentracijos, t. y. 69 %, rodikliu ir taip nustatė, kad perteklinis kiekis yra 204141 kg. Skaičiuodama mokėtino mokesčio sumą VID šiam kiekiui taikė baltajam cukrui nustatytą importo muitą, padidintą 1,21 euro/100 kg, t. y. 55,55 eurų/100 kg.
Cido Grupa
apskundus šį sprendimą pirmosios instancijos teismui, šis jį iš dalies panaikino. Teismas nusprendė, kad VID padarė klaidą, kai baltajam cukrui nustatytą tarifą pritaikė nagrinėjamam produktui, nors šis produktas yra cukraus sirupas, kuriam taikomas mažesnis tarifas. Šio teismo sprendimą patvirtinus apeliacinėje instancijoje, VID ir
Cido Grupa
kreipėsi į teismą, kuris ir pateikė prašymą priimti prejudicinį sprendimą.
Kasaciniame skunde VID teigia, kad apeliacinės instancijos teismas neteisingai išaiškino Reglamento Nr. 60/2004 6 straipsnį, nusprendęs, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamo mokesčio bazė yra perteklinis cukraus sirupo kiekis, o jo tarifas apskaičiuojamas pagal šio produkto importo muitą. Todėl prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad ginčo baigtis neatsiejama nuo reglamento Nr. 60/2004 6 straipsnio 3 dalies trečioje pastraipoje pavartotų sąvokų „nagrinėjamas kiekis“ ir „atitinkamas produktas“ išaiškinimo.
Tokiomis aplinkybėmis
Augstākās Tiesas Senāts
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokius prejudicinius klausimus:
„1.
Ar [Reglamento Nr. 60/2004] 6 straipsnio 3 dalies trečią pastraipą reikia aiškinti taip, kad nustačius ūkio subjektui priklausantį produkto, kurį galima vadinti cukrumi, kaip jis apibrėžtas šio reglamento 4 straipsnio 1 dalyje, perteklinį kiekį, šis subjektas privalo į valstybės biudžetą sumokėti sumą, kuri apskaičiuojama pagal ūkio subjektui priklausančio perteklinio produkto sudėtyje esančio baltojo cukraus (Kombinuotosios nomenklatūros kodas 1701 99 10) kiekį, o ne pagal paties minėtam subjektui priklausančio produkto (pavyzdžiui, cukraus sirupo) kiekį?
2.
Ar skaičiuojant šį mokestį reikia taikyti didžiausią importo muitą, taikytiną baltajam cukrui, o ne konkrečiam produktui, kuris priklauso ūkio subjektui?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dviem prejudiciniais klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės norėtų sužinoti, ar Reglamento Nr. 60/2004 6 straipsnio 3 dalies trečią pastraipą reikia aiškinti taip, kad mokesčio už perteklines cukraus sirupo atsargas bazė yra šio produkto sudėtyje realiai esančio baltojo cukraus kiekis, o jo tarifas – baltojo cukraus importo muitas, padidintas 1,21 euro/100 kg.
Dėl mokesčio už perteklines atsargas tarifo Reglamento Nr. 60/2004 6 straipsnio 3 dalies trečioje pastraipoje nurodoma tik tai, kad „atitinkamam produktui“ taikytinas aukščiausias importo muitas. Taigi, reikia išsiaiškinti, ar šia formuluote nukreipiama į importo muitą, kuris, kaip tvirtina
Cido Grupa
, taikomas pertekliniam produktui, nagrinėjamu atveju – cukraus sirupui, ar, kaip tvirtina VID, Latvijos bei Estijos vyriausybės ir Komisija, baltajam cukrui.
Tiesa, trūkstant paaiškinimų, Reglamento Nr. 60/2004 6 straipsnio 3 dalies trečios pastraipos sąvoką „atitinkamas produktas“ galima suprasti kaip reiškiančią perteklinį produktą. Tačiau taip aiškinant būtų nepaisoma šios nuostatos konteksto ir pakenkta Reglamento Nr. 60/2004 tikslui, kuris, kaip nurodyta 5 konstatuojamojoje dalyje, yra sumažinti cukraus sektoriaus rinkos sužlugdymo riziką, kurią kelia spekuliuojant į naująsias valstybes nares įvežti produktai.
Šio reglamento 6 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje numatyta, kad atitinkami ūkio subjektai privalo savo sąskaita pašalinti iš rinkos cukraus ir izogliukozės perteklių, kurį nustato naujųjų valstybių narių valdžios institucijos, arba mokėti mokesčius, jei negali pateikti šių kiekių pašalinimą patvirtinančių įrodymų. Taigi, atsižvelgiant į šią nuostatą, Reglamento Nr. 60/2004 6 straipsnio 3 dalies trečios pastraipos sąvoką „atitinkamas produktas“ reikia suprasti kaip reiškiančią cukrų ir izogliukozę, t. y. produktus, kurie paminėti šio 6 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje.
Siekiant Reglamento Nr. 60/2004 7 konstatuojamojoje dalyje priminto tikslo pašalinti iš rinkos perteklines cukraus, izogliukozės ir kitų produktų, kuriuose yra didelis cukraus ekvivalento kiekis, atsargas šio reglamento 6 straipsnio 3 dalies trečioje pastraipoje nurodoma taikyti didžiausią importo muitą, nustatytą cukrui arba izogliukozei, kaip jie apibrėžti Reglamento Nr. 60/2004 4 straipsnyje. Pagal pastarąją nuostatą sąvoka „cukrus“ reiškia ne tik kieto pavidalo cukrų, klasifikuojamą pagal KN kodą 1701, bet ir cukraus sirupą (KN kodai 1702 60 95, 1702 90 99 ir 2106 90 59) bei inulino sirupą (KN kodai 1702 60 80 ir 1702 90 80). O iš 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (
OL L 256, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382) I priedo matyti, kad iš nurodytų produktų būtent baltasis cukrus apmokestinamas didžiausiu mokesčiu.
Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, kad Reglamente Nr. 60/2004 baltasis cukrus kaip mokėtinos sumos skaičiavimo pagrindas aiškiai nurodomas tais atvejais, kai naujoji valstybė narė, iki 2005 m. lapkričio 30 d. nepašalinusi iš rinkos cukraus ir izogliukozės pertekliaus, tampa už šį pašalinimą atsakinga finansiškai. Tokiu atveju Reglamento Nr. 60/2004 7 straipsnio 2 dalyje nurodyta, kad „iš naujosios valstybės narės imamas mokestis, kurio suma apskaičiuojama nepašalintą kiekį dauginant iš didžiausių eksporto grąžinamųjų išmokų, kurios taikomos KN 1701 99 10 subpozicijoje klasifikuojamam baltajam cukrui per laikotarpį nuo 2004 m. gegužės 1 d. iki 2005 m. balandžio 30 d.“
Galiausiai reikia pabrėžti, kad
Cido Grupa
siūlomas aiškinimas, kuriuo vadovaujantis reikėtų taikyti importo muito tarifą, nustatytą pertekliniam produktui, t. y. nagrinėjamu atveju – cukraus sirupui, keltų grėsmę Reglamento Nr. 60/2004 veiksmingumui. Kadangi cukraus sirupui nustatytas muitas yra maždaug 100 kartų mažesnis, nei nustatytasis baltajam cukrui, mokesčio už perteklines atsargas dydis nebūtų pakankamas atgrasyti ūkio subjektus nuo spekuliacijų ir paskatinti juos pašalinti perteklines atsargas.
Taigi, Reglamento Nr. 60/2004 6 straipsnio 3 dalies trečią pastraipą reikia aiškinti taip, kad mokesčio už perteklines cukraus sirupo atsargas tarifą sudaro baltajam cukrui taikomas importo muitas, padidintas 1,21 euro/100 kg.
Vadinasi, išvada, kad mokesčio už perteklines cukraus sirupo atsargas bazė yra šio produkto sudėtyje esančio baltojo cukraus kiekis, darytina vadovaujantis tiek loginiais samprotavimais, tiek teisingumo sumetimais.
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pateiktus klausimus reikia atsakyti, kad Reglamento Nr. 60/2004 6 straipsnio 3 dalies trečia pastraipa aiškintina taip, kad mokesčio už perteklines cukraus sirupo (KN kodas 2106 90 59) atsargas bazė yra šio produkto sudėtyje realiai esančio baltojo cukraus (KN kodas 1701 99 10) kiekis, o jo tarifas – baltojo cukraus importo muitas, padidintas 1,21 euro/100 kg.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) nusprendžia:

2004 m. sausio 14 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 60/2004 dėl cukraus sektoriui skirtų pereinamojo laikotarpio priemonių, kurios turi būti patvirtintos dėl Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos įstojimo, su pakeitimais, padarytais 2005 m. spalio 13 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1667/2005, 6 straipsnio 3 dalies trečią pastraipą reikia aiškinti taip, kad mokesčio už perteklines cukraus sirupo (KN kodas 2106 90 59) atsargas bazė yra šio produkto sudėtyje realiai esančio baltojo cukraus (KN kodas 1701 99 10) kiekis, o jo tarifas – baltojo cukraus importo muitas, padidintas 1,21 euro/100 kg.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: latvių.