CELEX: 62013CJ0561
Преюдициално запитване
Обща селскостопанска политика
Схеми за подпомагане
Прилагане на схемите за подпомагане в новите държави членки
Регламент (ЕО) № 1782/2003
Член 143ба
Регламент (ЕО) № 73/2009
Член 126
Отделно плащане за захар
Отделяне на това плащане от производството
Понятие „критерии, приети от съответните държави членки през 2006 г. и 2007 г.“
Референтен период

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 126, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (EО) № 1290/2005, (EО) № 247/2006, (EО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003 (
OВ L 30, стр. 16
).
Запитването е отправено в рамките на спор между Hoštická a.s., г‑н Haškovec и Zemědělské družstvo Senice na Hané, от една страна, и Česká republika – Ministerstvo zemědělství (Чешка република – Министерство на земеделието), от друга страна, относно тяхното искане за обезщетение за вреди, претърпени поради условията за предоставяне на отделното плащане за захар (наричано по-нататък „ОПЗ“), предвидени в чешкото право.
Правна уредба
Право на Съюза
Регламент (ЕО) № 1782/2003
Съгласно член 1 от него, Регламент (EO) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (EИО) № 2019/93, (EО) № 1452/2001, (EО) № 1453/2001, (EО) № 1454/2001, (EО) № 1868/94, (EО) № 1251/1999, (EО) № 1254/1999, (EО) № 1673/2000, (EИО) № 2358/71 и (EО) № 2529/2001 (
ОВ L 270, стр. 1
и поправка в
ОВ L 94, 2004 г., стр. 70
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 117), изменен с Регламент (ЕО) № 319/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 г. (
ОВ L 58, стр. 32
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 70, стр. 108), с Регламент (EO) № 2011/2006 на Съвета от 19 декември 2006 г. (
ОВ L 384, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 81, стр. 40) и с Регламент (EO) № 2012/2006 на Съвета от 19 декември 2006 г. (
ОВ L 384, стр. 8
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 81, стр. 47, наричан по-нататък „Регламент № 1782/2003“), установява:
„[…]
—
общи правила за преките плащания по линия на схеми за подпомагане на доходите в рамките на Общата селскостопанска политика […],
—
подпомагане на доходите на земеделските производители (наричано по-нататък „схема на единно плащане“),
—
опростено и временно подпомагане на доходите на земеделските производители от новите държави членки (наричано по-нататък „единно плащане за площ“), [неофициален превод],
[…]“.
Член 2, букви г) и ж) от този регламент определя следните понятия:
„г)
„пряко плащане“: означава плащане, което се отпуска пряко на земеделските стопани съгласно схема за подпомагане, посочена в приложение I;
[…]
ж)
„нови държави членки: означава България, Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия“.
Член 143ба от Регламент № 1782/2003 е добавен с член 1, точка 17 от Регламент № 319/2006 и изменен с член 1, точка 2 от Регламент № 2011/2006, както и с член 1, точка 17 от Регламент № 2012/2006. Този член 143ба, който е озаглавен „Отделно плащане за захар“, гласи:
„1.   Чрез дерогация от член 143б новите държави членки, които прилагат схемата за единно плащане за площ, могат да решат най-късно до 30 април 2006 г., да предоставят от 2006 до 2010 г. отделно плащане за захарта на подходящите, съгласно схемата за единно плащане за площ, земеделски производители. Това плащане се отпуска по отношение на представителен период, който може да е различен по отношение на всеки продукт, от една или повече от пазарните 2004—2005, 2005—2006 и 2006—2007 години и следва да бъде определен от държавите членки в срок не по-късно от 30 април 2006 г., въз основа на обективни и недискриминационни критерии, като например:
—
количествата захарно цвекло, тръстика или цикория, за които са сключени договори за доставка в съответствие с член 19 от [Регламент № 1260/2001] или в съответствие с член 6 от Регламент (ЕО) № 318/2006 [на Съвета от 20 февруари 2006 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (
OВ L 58, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 70, стр. 77)], както е приложимо,
—
количествата захар или инулинов сироп, произведени в съответствие с [Регламент № 1260/2001] или в съответствие с [Регламент № 318/2006], както е приложимо,
—
средният брой хектари, засети със захарно цвекло, тръстика или цикория, използвани за производството на захар или инулинов сироп и за които са сключени договори за доставка в съответствие с член 19 от [Регламент № 1260/2001] или в съответствие с член 6 от [Регламент № 318/2006], както е приложимо.
[…]“.
Редът от приложение I към Регламент № 1782/2003 относно „Захарно цвекло, захарна тръстика и цикория, използвани за производство на захар и инулинов сироп“ има следния текст:
„Захарно цвекло, захарна тръстика и цикория, използвани за производство на захар и инулинов сироп
Раздел IV, глава 10д от настоящия Регламент […] Раздел IVа, член 143бa от настоящия Регламент
Отделени от производството плащания“.
Регламент № 319/2006
Съображения 1, 2, 4, 7 и 9 от Регламент № 319/2006 гласят:
„1)
Регламент [№ 318/2006] предвижда важна реформа в общата организация на пазара на захар. Мерките, въведени с горния регламент, включват значително последователно понижение [, на три етапа] на цената на захарта в Общността, постигната чрез институционално подпомагане.
(2)
Вследствие от намаленото пазарно подпомагане в сектора на захарта следва да бъде повишено подпомагането на доходите на земеделските стопани. Общото равнище на плащането би следвало да се изменя паралелно с постепенното намаляване на пазарните помощи.
[…]
(4)
С оглед на постигането на целите, залегнали в основата на реформирането на Общата селскостопанска политика, подпомагането по отношение на захарното цвекло, тръстиката и цикорията, използвани за производството на захар или инулинов сироп, би следвало да бъде [отделено] и интегрирано в схемата за единни плащания.
[…]
(7)
Равнището на индивидуалното подпомагане на доходите би следвало да бъде изчислено въз основа на подпомагането, което съответният земеделски производител е получил в контекста на общата организация на пазара в сектора на захарта за една или повече пазарни години и което ще бъде определено от държавите членки.
[…]
(9)
Производителите на захарно цвекло и цикория в новите държави членки след присъединяването си са получили ценово подпомагане по силата на [Регламент № 1260/2001]. Следователно плащането на захарта и компонентите, свързани със захарта и цикорията, в схемата за единно плащане не би следвало да бъдат обвързани с прилагането на графика на прирастите, предвиден в член 143а от [Регламент № 1782/2003]. По същите причини държавите членки, които прилагат схемата за единно плащане [за площ], би следвало, освен това, да имат възможността да предоставят помощта, произтичаща от реформата в областта на захарната промишленост, под формата на отделно пряко плащане извън тази схема“.
Регламент № 73/2009
Регламент № 1782/2003 е отменен и заменен с Регламент № 73/2009.
Съображение 2 от Регламент № 73/2009 гласи:
„Опитът от прилагането на [Регламент № 1782/2003] показва по-специално, че е необходимо някои елементи от механизма за подпомагане да бъдат изменени. По-специално, необходимо е по-голямо отделяне на директното подпомагане от производството и опростяване на функционирането на схемата за единно плащане. […]“.
Съгласно член 1 от него, този регламент установява:
„[…]
a)
общи правила за директни плащания;
б)
схема за подпомагане на доходите на земеделските стопани (наричана по-нататък „схема за единно плащане“);
в)
преходна опростена схема за подпомагане на доходите на земеделските стопани в новите държави членки по смисъла на член 2, буква ж), наричана по-нататък „схема за единно плащане на площ“;
[…]“.
Член 2, букви г) и ж) от този регламент има текст, идентичен на същата разпоредба от Регламент № 1782/2003.
Член 126, параграф 1 от Регламент № 73/2009, озаглавен „Отделно плащане за захар“, гласи:
„Когато нова държава членка се е възползвала от възможността, предвидена в член 143ба от Регламент (EО) № 1782/2003, тя отпуска отделно плащане за захар на земеделските стопани, които отговарят на условията по схемата за единно плащане на площ. Плащането се отпуска въз основа на критериите, приети от съответните държави членки през 2006 г. и 2007 г.“
Редът от приложение I към същия регламент относно „Захарно цвекло, захарна тръстика и цикория, използвани за производство на захар и инулинов сироп“ има следния текст:
„Захарно цвекло, захарна тръстика и цикория, използвани за производство на захар и инулинов сироп
Член 126 от настоящия регламент
Отделено от производството плащане“.
Чешкото право
Правителствена наредба № 45/2007 в редакцията ѝ, действаща към 1 януари 2010 г., определя условията за отпускане на ОПЗ.
Член 2 от правителствена наредба № 45/2007, озаглавен „Кандидат за плащането за захар“, има следния текст:
„1)
Съгласно настоящата наредба, за плащането за захар за съответната календарна година може да кандидатства всяко физическо или юридическо лице, което
a)
обработва земеделска земя, регистрирана на името на кандидата в Регистъра за ползване на земеделските земи съобразно отношенията с ползвателя […],
b)
е сключило за пазарната 2005—2006 г. договор за доставка на захарно цвекло A и захарно цвекло Б с производител на захар, чието седалище е в Чешката република и който през пазарната 2005—2006 г. притежава отделни квоти за производство на захар A и на захар Б […],
c)
подаде във Фонда заявление за отпускане на единното плащане на площ за календарната година, за която кандидатства за плащането за захар,
[…]“.
Член 4 от тази правителствена наредба, със заглавие „Отпускане на плащането за захар“, предвижда:
„1)   Фондът отпуска на кандидата плащането за захар за съответната календарна година въз основа на количеството захарно цвекло, договорено с производителя на захар в договора за пазарната 2005—2006 г. за доставка на захарно цвекло A и захарно цвекло Б, предназначено за производство на захар A и захар Б, изчислено на база 16 % съдържание на захар.
2)   Размерът на плащането за захар за съответната календарна година за един тон захарно цвекло се определя въз основа на общата сума на плащането за захар, установена за съответната календарна година, в съответствие с пряко приложимото законодателство на Европейските общности, и на общото количество захарно цвекло, предназначено за производство на захар A и захар Б, договорено с производителя на захар в договорите за пазарната 2005—2006 г. за доставка на захарно цвекло A и захарно цвекло Б, изчислено на база 16 % съдържание на захар.
[…]“.
Фактите по спора в главното производство и преюдициалните въпроси
Ищците по главното производство отглеждат захарно цвекло с цел продажбата му на производители на захар. Те получават от Ministerstvo zemědělství ОПЗ в изпълнение на правителствена наредба № 45/2007, която установява условията за отпускане на това плащане на производителите на захарно цвекло.
Ищците по главното производство сезират запитващата юрисдикция с искане за обезщетение за вреди, претърпени вследствие на прилагането на правилата за отпускане на ОПЗ, както са предвидени в тази правителствена наредба, с мотива че тези правила нарушават приложимите разпоредби на правото на Съюза, а именно член 126 от Регламент № 73/2009.
Те оспорват по-конкретно размера на плащането, което са получили като ОПЗ, поради това че то е било изчислено въз основа на неправилен референтен период, а именно пазарната 2005—2006 г. Според тях по силата на член 126 от Регламент № 73/2009 ОПЗ е трябвало да се предостави въз основа на текущ референтен период, а именно пазарната година, предхождаща годината на отпускане на това плащане.
Ищците по главното производство смятат, че след като член 126 от Регламент № 73/2009 гласи, че ОПЗ се отпуска въз основа на критериите, приети през 2006 г. и през 2007 г., законодателят на Съюза има предвид само критериите, които дадена държава членка е определила за изчисляване на размера на плащането съгласно член 143ба от Регламент № 1782/2003, т.е. площта на използваната земя, количеството продукция или съчетание от двете. В член 126 от Регламент № 73/2009 обаче изобщо не се споменава, че трябва да се използва и един и същ референтен период за отпускането на помощите, отнасящи се до всяка пазарна година. Ищците поддържат, че Регламент № 73/2009 системно разграничава „критериите“ и „референтния период“, видно например от членове 128 и 129 от този регламент. Според тях това тълкуване се налага поради необходимостта да не се прилага дискриминация между производителите.
Ответникът по главното производство изтъква, че ОПЗ е плащане, отделено от производството. Затова, обратно на твърдяното от ищците по главното производство, ОПЗ не следва да се разпределя и отпуска според текущото производство на захарно цвекло и единствено на онези земеделски стопани, които все още произвеждат същото. Това разграничение между обвързано с производството плащане и отделeно от производството плащане според ответника се провежда ясно в Регламент № 73/2009. Реформата на пазара на захарта, започнала през 2006 г., има за цел да се запази съществуващият обем производство на захарно цвекло, а не да се насърчи повишаването му. При това положение използването на настоящите данни за производството не е необходимо. Освен това член 126 от Регламент № 73/2009 целял създаването на отделeно от производството плащане. Така предвид не само текста, но и целта на тази разпоредба, понятието „критерии, приети от съответните държави членки през 2006 г. и 2007 г.“ включва цялостния начин на разпределяне и отпускане на ОПЗ, определен в член 143ба, параграф 1 от Регламент № 1782/2003, а именно както понятието за „референтен период“, така и това за „обективни и недискриминационни критерии“.
При тези обстоятелства Obvodní soud pro Prahu 1 решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Трябва ли член 126 от [Регламент № 73/2009] да се тълкува в смисъл, че отделното плащане за захар е отделeно от производството плащане?
2)
Трябва ли член 126, параграф 1 от [Регламент № 73/2009] да се тълкува в смисъл, че „критериите, приети от съответните държави членки през 2006 г. и 2007 г.“, включват и референтния период, избран от държавата членка по това време въз основа на член 143ба, параграф 1 от [Регламент № 1782/2003]?“.
По преюдициалните въпроси
С въпросите си, които трябва да се разгледат заедно, запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали член 126, параграф 1 от Регламент № 73/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „критериите, приети от съответните държави членки през 2006 г. и 2007 г.“ включва и пазарната година, която държавите членки е трябвало да изберат преди 30 април 2006 г. като референтен период за отпускането на ОПЗ, въз основа на член 143ба, параграф 1 от Регламент № 1782/2003.
В самото начало трябва да се припомни, че съгласно член 1 от Регламент № 1782/2003 последният установява по-специално общи правила за преките плащания по линия на схеми за подпомагане на доходите в рамките на общата селскостопанска политика, подпомагане на доходите на земеделските производители, а именно схема на единно плащане, както и опростено и временно подпомагане на доходите на земеделските производители от новите държави членки, присъединили се към Европейския съюз през 2004 и 2007 г., изброени в член 2, буква ж) от този регламент (наричани по-нататък „новите държави членки“), а именно схемата за единно плащане за площ. Съгласно членове 143а и 143б от посочения регламент директните плащания, или евентуално единното плащане за площ, се въвеждат постепенно в новите държави членки (вж. в този смисъл решение Bábolna, C‑115/10,
EU:C:2011:376
, т. 33 и 34, както и определение Brunovskis, C‑650/11,
EU:C:2013:7
, т. 15).
Според текста на член 143ба, параграф 1 от посочения регламент новите държави членки, които прилагат схемата за единно плащане за площ, са разполагали с възможността да решат „най-късно до 30 април 2006 г.“ да предоставят ОПЗ на подходящите съгласно тази схема земеделски производители.
От това произтича, че Регламент № 1782/2003 предоставя на тези държави членки определена свобода на преценка за отпускането на ОПЗ в рамките на реформата на общата селскостопанска политика. При упражняването на правото си на преценка обаче посочените държави членки трябва да спазват две условия. На първо място, това плащане трябва да е обусловено от прилагането от същите държави членки на обективни и недискриминационни критерии (вж. в този смисъл решение Uzonyi, C‑133/09,
EU:C:2010:563
, т. 29). На второ място, новите държави членки е трябвало също така да определят, преди 30 април 2006 г., референтния период или периоди, които да се вземат предвид за отпускането на посоченото плащане, измежду пазарните години, изброени в член 143ба, параграф 1 от този регламент, а именно пазарните 2004—2005 г., 2005—2006 г. и 2006—2007 г.
По силата на член 126, параграф 1 от Регламент № 73/2009 тези нови държави членки, които са се възползвали от възможността да отпускат ОПЗ, предвидена в член 143ба, параграф 1 от Регламент № 1782/2003, продължават да отпускат това плащане.
В това отношение следва да се констатира, че за разлика от последната разпоредба, член 126 от Регламент № 73/2009 се ограничава да посочи, че ОПЗ се предоставя въз основа на „критериите, приети през 2006 г. и 2007 г.“ от тези държави членки, без в текста на посочения член да се споменава изрично референтният период, който трябва да се вземе предвид.
Според постоянната съдебна практика обаче, при тълкуването на разпоредба от правото на Съюза е важно да се вземе предвид не само нейното съдържание, но и целите, преследвани от правната уредба, от която тя е част, и техният контекст (решение Maatschap Schonewille-Prins, C‑45/05,
EU:C:2007:296
, т. 30 и цитираната съдебна практика).
Що се отнася, най-напред, до целта, преследвана от Регламент № 1782/2003, Съдът вече е постановил, че той има за цел да позволи постепенното преминаване от подпомагане на производството към подпомагане на земеделския производител, по-конкретно чрез въвеждане на отделена от производството схема за подпомагане на дохода на всяко земеделско стопанство (вж. в този смисъл решение Panellinios Syndesmos Viomichanion Metapoiisis Kapnou, C‑373/11,
EU:C:2013:567
, т. 17). От съображение 2 от Регламент № 73/2009 е видно, че той има същата цел.
По-нататък следва да се добави, че както е изложено в съображение 1 от Регламент № 319/2006, законодателят на Съюза е започнал през 2006 г. важна реформа в общата организация на пазара на захар. Тази реформа се изразява по-специално в значително понижение на цената на захарта в Общността, постигната чрез институционално подпомагане.
По отношение на ОПЗ, въведено с Регламент № 319/2006, неговата цел, както е видно от съображения 2 и 9 от него, е да компенсира загубите на приходи, произтичащи от реформата в общата организация на пазара в сектора на захарта, за производителите на захарно цвекло и цикория от новите държави членки, които след присъединяването си са получили ценово подпомагане в рамките на тази обща организация на пазара. При тези обстоятелства член 143ба от Регламент № 1782/2003 и член 126 от Регламент № 73/2009 трябва да се приемат като целящи да подпомогнат земеделските производители, които са се ползвали от мерки за подпомагане на пазара на захар преди реформата, настъпила през 2006 г.
Освен това от съображение 7 от Регламент № 319/2006 произтича, че равнището на индивидуалното подпомагане на доходите би следвало да бъде изчислено въз основа на подпомагането, което съответният земеделски производител е получил в контекста на общата организация на пазара в сектора на захарта за една или повече пазарни години и което ще бъде определено от самите държави членки.
За тази цел член 143ба, параграф 1 от Регламент № 1782/2003 посочва изрично пазарните 2004—2005 г., 2005—2006 г. и 2006—2007 г. като периоди, измежду които държавите членки могат да изберат, за да определят референтния период за отпускането на ОПЗ. Впрочем, както правилно изтъква Европейската комисия в своето становище, този референтен период е трябвало да бъде определен окончателно от съответната държава членка преди 30 април 2006 г.
В това отношение трябва да се констатира, че посочените пазарни години са референтни за период, през който земеделските производители са получавали ценово институционално подпомагане на общностния пазар на захар.
Накрая, що се отнася до контекста, в който се вписва член 126 от Регламент № 73/2009, следва да се констатира, че от приложение I към Регламенти № 1782/2003 и № 73/2009 ясно се вижда, че ОПЗ е подпомагане на доходите, предназначено за земеделските производители от новите държави членки, което се отпуска по линия на „отделените от производството плащания“. С оглед обаче на припомнената в точка 30 от настоящото решение цел, такива плащания трябва да се схващат като означаващи плащания, чийто размер не зависи от действителното производство на земеделския производител. Такъв именно е случаят, когато размерът на ОПЗ се изчислява въз основа на производството през даден исторически период или въз основа на площите, посветени на културата „захарно цвекло“, използвани за производството на захар през този период.
При тези условия член 126, параграф 1 от Регламент № 73/2009 не може да се тълкува като посочващ за отпускането на ОПЗ референтен период, който да не е една от пазарните години, изброени в член 143ба, параграф 1 от Регламент № 1782/2003 и който е трябвало да бъде определен окончателно от съответната държава членка преди 30 април 2006 г. в изпълнение на тази разпоредба.
С оглед на всичко изложено на поставените въпроси следва да се отговори, че член 126, параграф 1 от Регламент № 73/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „критерии, приети от съответните държави членки през 2006 г. и 2007 г.“, включва пазарната година, която е трябвало да бъде определена от съответната държава членка преди 30 април 2006 г. като референтен период за отпускането на ОПЗ, в изпълнение на член 143ба, параграф 1 от Регламент № 1782/2003.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (девети състав) реши:

Член 126, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (EО) № 1290/2005, (EО) № 247/2006 и (EО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003, трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „критерии, приети от съответните държави членки през 2006 г. и 2007 г.“, включва пазарната година, която е трябвало да бъде определена от съответната държава членка преди 30 април 2006 г. като референтен период за отпускането на отделното плащане за захар, в изпълнение на член 143ба, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (EИО) № 2019/93, (EО) № 1452/2001, (EО) № 1453/2001, (EО) № 1454/2001, (EО) № 1868/94, (EО) № 1251/1999, (EО) № 1254/1999, (EО) № 1673/2000, (EИО) № 2358/71 и (EО) № 2529/2001, изменен с Регламенти (ЕО) № 319/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 г., (EO) № 2011/2006 на Съвета от 19 декември 2006 г. и (EO) № 2012/2006 на Съвета от 19 декември 2006 г.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: чешки.