CELEX: 62012CJ0063
Ničnostna tožba
Sklep 2011/866/EU
Letna prilagoditev osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije
Kadrovski predpisi za uradnike
Člen 65 Kadrovskih predpisov
Metoda prilagoditve
Člen 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom
Določba o izjemi
Člen 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom
Resno in nenadno poslabšanje ekonomskega in socialnega položaja
Prilagoditev korekcijskih koeficientov
Člen 64 Kadrovskih predpisov
Sklep Sveta
Zavrnitev sprejetja predloga Komisije

Evropska komisija s tožbo Sodišču predlaga, naj Sklep Sveta 2011/866/EU z dne 19. decembra 2011 o predlogu Komisije za uredbo Sveta o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2011 (
UL L 341, str. 54
, v nadaljevanju: izpodbijani sklep) razglasi za ničen, ker krši zlasti člen 65 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, sprejetih z Uredbo Sveta (EGS, Euratom, ESPJ) št. 259/68 z dne 29. februarja 1968 o določitvi Kadrovskih predpisov za uradnike in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti ter uvedbi posebnih ukrepov, ki se začasno uporabljajo za uradnike Komisije (
UL L 56, str. 1
), kakor so bili spremenjeni z Uredbo (EU, Euratom) št. 1080/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 (
UL L 311, str. 1
), (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi) ter člene 1, 3 in 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom.
Pravni okvir
Člen 64 Kadrovskih predpisov določa:
„Osebni prejemki uradnika, ki so izraženi v evrih, se po obveznih odtegljajih, določenih s temi kadrovskimi predpisi ali v katerih koli sprejetih izvedbenih predpisih, ponderirajo po stopnji, ki je nad, pod ali enaka 100 %, odvisno od življenjskih razmer v raznih krajih zaposlitve.
Te ponderje [korelacijske koeficiente] sprejme Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije, kakor predvideva člen 16(4) in (5) [PEU].“
Člen 65 Kadrovskih predpisov določa:
„1.   Svet vsako leto pregleda osebne prejemke uradnikov in drugih uslužbencev Unije. Ta pregled se opravi septembra ob upoštevanju skupnega poročila Komisije, ki temelji na skupnem indeksu, ki ga pripravi Statistični urad Evropske Unije v soglasju z nacionalnimi statističnimi uradi držav članic; indeks odraža stanje v vsaki od držav Unije na dan 1. julija.
Pri tem pregledu Svet preuči, ali je potrebna prilagoditev osebnih prejemkov kot del ekonomske in socialne politike Unije. Zlasti morajo biti upoštevana vsa povišanja plač v javnih službah in kadrovske potrebe.
2.   V primeru znatne spremembe življenjskih stroškov Svet v dveh mesecih odloči, kako naj se ponderji [korekcijski koeficienti] prilagodijo in, če je to primerno, o njihovi retroaktivni uporabi.
3.   Za namene tega člena odloča Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije, kakor predvideva člen 16(4) in (5) [PEU].“
Člen 82(2) Kadrovskih predpisov določa, da kadar Svet v skladu s členom 65(1) Kadrovskih predpisov odloči, da se prilagodijo osebni prejemki, se enake prilagoditve uporabijo za pokojnine.
Člen 65a Kadrovskih predpisov določa, da so pravila za izvajanje njihovih členov 64 in 65 določena v Prilogi XI k navedenim predpisom.
Ta Priloga XI z naslovom „Pravila za izvajanje členov 64 in 65 Kadrovskih predpisov“ ima več poglavij in prvo med njimi, ki vsebuje člene od 1 do 3, ima naslov „Letni pregled osebnih prejemkov, predviden v členu 65(1) Kadrovskih predpisov“, četrto pa „Oblikovanje in odprava korelacijskih koeficientov (člen 64 Kadrovskih predpisov)“.
Člen 1 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, ki spada v oddelek 1 prvega poglavja te priloge, določa, da za namen presoje, predvidene v členu 65(1) Kadrovskih predpisov, Eurostat vsako leto pred koncem oktobra pripravi poročilo o spremembah življenjskih stroškov v Bruslju (Belgija) (bruseljski mednarodni indeks), o spremembah življenjskih stroškov izven Bruslja (ekonomske paritete in implicitni indeksi) in o spremembah kupne moči plač javnih uslužbencev centralnih vlad osmih držav članic (posebni kazalci). V navedenem členu 1 je tudi podrobneje določen postopek, na podlagi katerega Eurostat v sodelovanju z državami članicami izračuna te spremembe.
Člen 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, ki je v oddelku 2 prvega poglavja te priloge, naslovljenem „Ureditev letnega prilagajanja osebnih prejemkov in pokojnin“, določa:
„1.   Na podlagi člena 65(3) Kadrovskih predpisov Svet na predlog Komisije in na podlagi meril iz oddelka 1 te priloge pred koncem vsakega leta sprejme sklep o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin z veljavnostjo od 1. julija.
2.   Znesek prilagoditve se dobi tako, da se bruseljski mednarodni indeks pomnoži s posebnim kazalcem. Prilagoditev je določena kot enoten linearen odstotek.
3.   Tako določen znesek prilagoditve se v skladu z naslednjo metodo vključi v tabele osnovnih plač v členu 66 Kadrovskih predpisov […].
[…]
5.   Korekcijski koeficient se ne uporablja za Belgijo in Luksemburg. Veljavni korekcijski koeficient:
(a)
za plače uradnikov Unije, ki so zaposleni v drugih državah članicah in v nekaterih drugih krajih zaposlitve,
(b)
[…] za pokojnine Unije, ki se izplačujejo v drugih državah članicah za tisti del, ki ustreza pravicam, pridobljenim pred 1. majem 2004,
se določi na podlagi razmerij med ustreznimi ekonomskimi paritetami iz člena 1 te priloge in deviznimi tečaji, določenimi v členu 63 Kadrovskih predpisov za zadevne države.
V krajih zaposlitve z visoko stopnjo inflacije se uporabi postopek, določen v členu 8 te priloge v zvezi z retroaktivno uporabo ponderjev [korekcijskih koeficientov].
[…]“
Člen 8 Priloge XI h Kadrovskim predpisom določa datuma, ko začneta veljati letna in vmesna prilagoditev korekcijskega koeficienta za kraje z visokim dvigom življenjskih stroškov.
Poglavje 5 te priloge ima naslov „Določba o izjemi“. Vsebuje le člen 10, ki določa:
„Če se na podlagi objektivnih podatkov, ki jih v ta namen predloži Komisija, oceni, da se ekonomski in socialni položaj v Uniji resno in nenadoma poslabša, da Komisija ustrezne predloge, o katerih Evropski parlament in Svet odločita v skladu s postopkom iz člena 336 [PDEU].“
Člen 15(1) navedene priloge določa, da se njene določbe uporabljajo od 1. julija 2004 do 31. decembra 2012.
Dejansko stanje in izpodbijani sklep
Svet je decembra 2010 sporočil, da je „trenutna finančna in gospodarska kriza v [Uniji], zaradi katere so bile potrebne znatne fiskalne prilagoditve in se je povečala zaposlitvena negotovost v več državah članicah, povzročila nenadno in resno poslabšanje gospodarskih in socialnih razmer v [Uniji]“. Komisijo je pozval, naj na podlagi člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom in glede na objektivne podatke, ki jih je v zvezi s tem pripravila, pravočasno predloži ustrezne predloge, da jih bosta lahko Evropski parlament in Svet preučila in sprejela pred koncem leta 2011 (glej dokument Sveta št. 17946/10 ADD 1 z dne 17. decembra 2010).
Komisija je 13. julija 2011 Svetu predložila Poročilo o določbi o izjemi (člen 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom) (COM(2011) 440 final, v nadaljevanju: poročilo z dne 13. julija 2011). Zaradi presoje potrebe po uporabi določbe o izjemi iz člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom (v nadaljevanju: določba o izjemi) za leto 2011 je upoštevala 15 kazalcev, in sicer rast bruto domačega proizvoda (BDP), domače povpraševanje, zaloge, neto izvoz, zasebno potrošnjo, javno potrošnjo, celotne naložbe in inflacijo v Uniji, splošni javnofinančni saldo in javni dolg v Uniji, skupno zaposlenost, stopnjo brezposelnosti in nadomestila zaposlenih v Uniji, kazalec zaupanja v gospodarstvo in pričakovanja glede zaposlenosti v Uniji. Komisija se je v zvezi s tem oprla na evropsko gospodarsko napoved, ki jo je generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve objavil 13. maja 2011.
V poročilu z dne 13. julija 2011 je bilo navedeno, da ti kazalci kažejo, da v Uniji še vedno postopno poteka gospodarsko okrevanje. To poročilo se je končalo z ugotovitvijo, da se gospodarski in socialni položaj v Uniji v referenčnem obdobju, ki je trajalo od 1. julija 2010 – dneva, ko je začela veljati zadnja letna prilagoditev osebnih prejemkov – do sredine maja 2011 – dneva, ko so bili na voljo najnovejši podatki – ni resno in nenadoma poslabšal, zato ni bilo ustrezno predložiti predloga v skladu s členom 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom.
Na podlagi preučitve poročila z dne 13. julija 2011 so na Svetu pozneje potekale razprave, ki so se sklenile z novim pozivom Komisiji, katerega namen je bil, da se uporabi navedeni člen 10 in da se pravočasno predloži ustrezen predlog prilagoditve osebnih prejemkov, da bi ga Parlament in Svet lahko preučila in sprejela pred koncem leta 2011 (glej dokument Sveta št. 16281/11 z dne 31. oktobra 2011).
Komisija je v odgovor na to zahtevo predložila sporočilo COM(2011) 829 final z dne 24. novembra 2011, ki zagotavlja dodatne informacije v zvezi s poročilom z dne 13. julija 2011 (v nadaljevanju: dodatne informacije) in ki temelji zlasti na evropski gospodarski napovedi, ki jo je 10. novembra 2011 izdal generalni direktorat Komisije za gospodarske in finančne zadeve. V teh dodatnih informacijah je Komisija navedla, da ta napoved „kaž[e] v primerjavi z napovedjo za leto 2011, pripravljeno spomladi, poslabšanje gospodarskih in socialnih kazalnikov ter pretrese v evropskem gospodarstvu“. Kljub temu je menila, da ob upoštevanju več elementov Unija ni bila soočena z izrednimi okoliščinami v smislu člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, ki bi upravičevale sprejetje ukrepov, ki bi imeli za posledico večje zmanjšanje kupne moči kot pri uporabi „običajne“ metode iz člena 3 te priloge. Komisija naj zato ne bi mogla uporabiti določbe o izjemi, ne da bi kršila navedeni člen 10.
Isti dan je Komisija vložila predlog Uredbe Sveta o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2011 (COM(2011) 820 final, v nadaljevanju: predlog uredbe), skupaj z obrazložitvenim memorandumom. Predlagana je bila prilagoditev osebnih prejemkov na podlagi „običajne“ metode iz člena 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom v višini 1,7 odstotka.
Svet je z izpodbijanim sklepom sklenil, da zlasti iz teh razlogov „ne sprejme predloga [uredbe]“:
„(6)
Svet meni, da dokumenta, ki ju je predložila Komisija, in sicer poročilo [z dne 13. julija 2011] in dodatne informacije, ne odražata natančno in celovito trenutnih ekonomskih in socialnih razmer v Uniji.
(7)
Svet prav tako meni, da je Komisija ravnala napačno, ker je preveč ozko opredelila časovno obdobje, ki ga je zajela v analizi. Zaradi te napake Komisija ni mogla ustrezno oceniti razmer, kar je bistveno izkrivilo ugotovitve iz obeh dokumentov, kar pomeni ugotovitev, da ni prišlo do nenadnega in resnega poslabšanja ekonomskega in socialnega položaja v Uniji.
(8)
Svet se s temi ugotovitvami ne strinja. Prepričan je, da trenutna finančna in ekonomska kriza v Uniji, zaradi katere je veliko število držav članic uvedlo znatne fiskalne prilagoditve, med drugim prilagoditve plač javnih uslužbencev, pomeni resno in nenadno poslabšanje ekonomskega in socialnega položaja v Uniji.
[…]
(10)
Ob upoštevanju ekonomskih razmer, kjer je napoved rasti v Uniji za leto 2012 znatno zmanjšana, in sicer s +1,9 % na +0,6 %. Četrtletna rast v EU se je s +0,7 % v prvem četrtletju 2011 znižala na +0,2 % v drugem in tretjem četrtletju tega leta. V zadnjem četrtletju leta 2011 in prvem četrtletju leta 2012 rast BDP ni predvidena.
(11)
Pri ocenjevanju trenutnega ekonomskega in socialnega položaja bi bilo treba več pozornosti nameniti stanju na finančnih trgih, zlasti zmanjšani ponudbi posojil in znižanju cen premoženja, ki so glavne determinante gospodarskega razvoja.
(12)
Ob upoštevanju socialnih razmer, kjer ni bilo ustvarjenih dovolj delovnih mest, da bi lahko bistveno zmanjšali stopnjo brezposelnosti. Stopnja brezposelnosti v EU za leti 2010 in 2011 je nihala in pristala na 9,8 % oktobra 2011 in se pričakuje, da bo ostala tako visoko.
(13)
V luči navedenega Svet meni, da stališče Komisije v zvezi z obstojem resnega in nenadnega poslabšanja ekonomskega in socialnega položaja ter njena odločitev, da ne predloži predloga na podlagi člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, temeljita na očitno nezadostni in napačni utemeljitvi.
(14)
Ker je Sodišče […] v zadevi [Komisija proti Svetu, v kateri je bila izdana sodba z dne 24. novembra 2010 (
C-40/10, ZOdl., str. I-12043
)] razsodilo, da je edina možnost za upoštevanje ekonomske krize pri prilagoditvi osebnih prejemkov za obdobje uporabe Priloge XI h Kadrovskim predpisom postopek iz člena 10 navedene priloge, je bil Svet v zvezi z uporabo tega člena v času kriznih razmer odvisen od predloga Komisije.
(15)
Svet je prepričan, da je bila Komisija, v luči besedila člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom in ob upoštevanju obveznosti lojalnega sodelovanja med institucijami iz drugega stavka člena 13(2) [PEU], zavezana Svetu predložiti ustrezen predlog. Ugotovitve Komisije in nepredložitev takšnega predloga predstavljajo kršitve zadevne obveznosti.
(16)
Ker lahko Svet ukrepa le na podlagi predloga Komisije, sta nezmožnost Komisije, da prikaže pravilne ugotovitve na podlagi dokazov in da predstavi predlog v skladu s členom 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, preprečila Svetu, da bi pravilno deloval z ozirom na nenadno in resno poslabšanje ekonomskega in socialnega položaja s sprejemom akta v skladu s členom 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom“.
Predlogi strank in postopek pred Sodiščem
Komisija Sodišču predlaga, naj izpodbijani sklep razglasi za ničen in Svetu naloži plačilo stroškov.
Svet Sodišču predlaga, naj:
—
tožbo zavrže kot nedopustno;
—
podredno, tožbo zavrne kot neutemeljeno in
—
Komisiji naloži plačilo stroškov.
S sklepom predsednika Sodišča z dne 29. marca 2012 je bila Parlamentu dovoljena intervencija v podporo predlogom Komisije.
S sklepom predsednika Sodišča z dne 6. julija 2012 je bila Češki republiki, Kraljevini Danski, Zvezni republiki Nemčiji, Kraljevini Španiji, Kraljevini Nizozemski in Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska dovoljena intervencija v podporo predlogom Sveta.
Dopustnost tožbe
Trditve strank
Svet trdi, da je tožba nedopustna, ker izpodbijani sklep ni akt s samostojnimi pravnimi učinki in zato ni akt, ki bi ga bilo mogoče izpodbijati na podlagi člena 263 PDEU.
Svet naj s sprejetjem tega sklepa ne bi niti spremenil niti dokončno zavrnil predloga uredbe, ampak je zaradi preglednosti zgolj navedel razloge, zaradi katerih ga ni mogel sprejeti. Izpodbijani sklep naj zato nikakor ne bi vplival na pravni obstoj predloga uredbe.
Komisija pa poudarja, da je Svet dejansko sprejel „sklep“ v smislu člena 288, četrti odstavek, PDEU, ki je bil objavljen v
Uradnem listu Evropske unije
, serija L. Svet naj bi imel namen delovati v zvezi s predlogom uredbe, saj ga je izrecno omenil v tretjem sklicevanju in peti točki obrazložitve izpodbijanega sklepa.
Ta sklep ima po mnenju Komisije samostojne pravne učinke. Njegova posledica naj bi namreč bila preprečitev letne prilagoditve, ki je predvidena v členih 64 in 65 Kadrovskih predpisov, iz njegove obrazložitve pa naj bi bilo jasno razvidno, da je sprejeto stališče Sveta dokončno, tako da je zavrnitev sprejetja predloga uredbe enakovredna zavrnitvi tega predloga.
Poleg tega naj bi zavrnitev institucije, da sprejme odločitev, pomenila akt, zoper katerega bi se lahko vložila ničnostna tožba v smislu člena 263 PDEU, ker bi se akt, katerega sprejetje je institucija zavrnila, lahko izpodbijal v skladu s to določbo. Akt, katerega sprejetje je Svet zavrnil – in sicer uredba – pa naj bi bil kot tak izpodbojni akt.
Presoja Sodišča
V skladu z ustaljeno sodno prakso so izpodbojni akti v smislu člena 263 PDEU vsi akti, ki jih sprejmejo institucije, ne glede na vrsto in obliko, in katerih namen je ustvariti zavezujoče pravne učinke (glej zlasti sodbe z dne 31. marca 1971 v zadevi Komisija proti Svetu, imenovana AETR,
22/70, Recueil, str. 263
, točka 42; z dne 17. julija 2008 v zadevi Athinaïki Techniki proti Komisiji,
C-521/06 P, ZOdl., str. I-5829
, točka 29; z dne 18. novembra 2010 v zadevi NDSHT proti Komisiji,
C-322/09 P, ZOdl., str. I-11911
, točka 45, in z dne 19. decembra 2012 v zadevi Komisija proti Planet, C‑314/11 P, točka 94).
V obravnavani zadevi gre za poseben postopek, po katerem morajo institucije vsako leto odločati o prilagoditvi osebnih prejemkov tako, da bodisi v skladu z metodo iz člena 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom opravijo „matematično“ prilagoditev bodisi v skladu s členom 10 te priloge od tega matematičnega izračuna odstopijo.
V zvezi s tem je treba upoštevati, da je Komisija v okviru „običajnega“ postopka letne prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin, določenega v členu 3(1) Priloge XI h Kadrovskih predpisom, vložila predlog uredbe, o katerem bi Svet moral odločiti pred koncem leta 2011.
V točkah obrazložitve izpodbijanega sklepa pa je Svet navedel, da trenutna finančna in ekonomska kriza v Uniji pomeni resno in nenadno poslabšanje ekonomskega in socialnega položaja v Uniji in da je bila Komisija v skladu s členom 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom zavezana predložiti ustrezen predlog.
Iz tega je jasno, da Svet z izpodbijanim sklepom ni odložil sprejetja odločitve o predlogu uredbe, ki je bil vložen na podlagi člena 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom. Nasprotno, ta predlog je zavrnil in s tem končal postopek, začet na podlagi tega člena 3.
Iz navedenega sledi, da je namen izpodbijanega sklepa ustvariti zavezujoče pravne učinke.
Iz tega sledi, da je tožba za razglasitev ničnosti tega sklepa dopustna.
Utemeljenost
Komisija v utemeljitev tožbe navaja dva očitka, ki se nanašata na zavrnitev Sveta, da prilagodi osebne prejemke in pokojnine, ter njegovo zavrnitev, da prilagodi korekcijske koeficiente, ki veljajo za osebne prejemke in pokojnine glede na različne kraje zaposlitve ali prebivališča.
Prvi tožbeni razlog: zavrnitev Sveta, da prilagodi osebne prejemke in pokojnine
Trditve strank
Komisija s prvim tožbenim razlogom primarno trdi, da je Svet zlorabil pooblastila ter kršil člen 65 Kadrovskih predpisov ter člena 3 in 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom.
Svet naj bi s tem, ko je z izpodbijanim sklepom zamrznil plače Unije, dejansko uporabil ta člen 10, čeprav Komisija ni vložila predloga, ki bi temeljil na tem členu. Brez takega predloga pa naj pogoji za uporabo navedenega člena 10 ne bi bili izpolnjeni in naj bi Svet moral sprejeti predlog uredbe, ki je temeljil na členu 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, ki Svetu ne daje polja proste presoje. Le Komisija naj bi bila upravičena preučiti merila iz člena 10 te priloge in odločiti, ali je treba predlagati ukrepe in kateri so ti ukrepi.
Hkrati naj bi Svet s tem, da je, čeprav člen 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom napotuje na člen 336 PDEU in s tem na redni zakonodaji postopek, sam ugotovil, da so pogoji iz tega člena 10 izpolnjeni, posegel v pristojnosti Parlamenta.
Edini način, na katerega bi Svet lahko dosegel uporabo določbe o izjemi, naj bi bil ta, da bi zaradi očitne napake pri presoji sklep Komisije o zavrnitvi njegove zahteve za uporabo te določbe ali Komisijino nevložitev ustreznega predloga na podlagi tega člena 10 izpodbijal pred Sodiščem in po potrebi hkrati predlagal izdajo začasnih odredb za zadevno obdobje do izdaje meritorne sodbe.
Komisija podredno navaja, da tudi če se domneva, da je bil Svet pristojen sprejeti izpodbijani sklep, je s tem, da je kršil pogoje za uporabo člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, napačno uporabil pravo. Menila je, da je izpodbijani sklep „nezadostno in napačno“ obrazložen, saj leta 2011 navedeni pogoji za uporabo niso bili izpolnjeni.
Komisija je opozorila, da ima v skladu s sodno prakso na področjih, na katerih je potrebna kompleksna ocena ekonomskega in/ali socialnega položaja, široko diskrecijsko pravico, in navedla, da je upoštevala petnajst kazalcev, ki so se nanašali tako na ekonomski položaj kot na socialnega in ki jih države članice med razpravo o poročilu z dne 13. julija 2011 in dodatnih informacijah niso izpodbijale. Razlogi, ki jih je Svet navedel v točkah 7, 8, 10, 11 in 12 obrazložitve izpodbijanega sklepa, naj ne bi mogli omajati ugotovitve Komisije v tem poročilu in dodatnih informacijah.
Parlament se pridružuje trditvam Komisije in dodaja, da če je Svet iz političnih razlogov zaradi finančne krize želel spremeniti metodo prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin, ki je določena v Kadrovskih predpisih, bi moral uporabiti redni zakonodajni postopek, v katerem politično izbiro opravita oba sozakonodajalca, in sicer Parlament in Svet.
Svet trdi, da izpodbijani sklep ne temelji na členu 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom. Ker Komisija ni podala predloga na podlagi te določbe, naj je ne bi mogel uporabiti niti naj je ne bi uporabil.
Svet trdi, da ocena ekonomskega in socialnega položaja v Uniji in ugotovitev njegovega morebitnega resnega in nenadnega poslabšanja v smislu tega člena 10 ni v izključni pristojnosti Komisije, temveč imata Svet in Parlament v zvezi s tem diskrecijsko pravico. Komisija naj bi v skladu z navedenim členom 10 in dolžnostjo lojalnega sodelovanja iz člena 13(2), drugi stavek, PEU morala Parlamentu in Svetu predložiti objektivne podatke, da bi jima omogočila, da sama presodita položaj.
Če bi Svet pri izvajanju navedene diskrecijske pravice v nasprotju s Komisijo ugotovil, da so pogoji za uporabo določbe o izjemi izpolnjeni, naj bi imel na voljo le možnost, da ne sprejme predloga Komisije, ki bi temeljil na „običajni“ metodi iz člena 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, in da hkrati pri Sodišču vloži tožbo za ugotovitev, da ugotovitev Komisije ni utemeljena. Tudi če bi presoja pogojev za uporabo določbe o izjemi spadala izključno v pristojnost Komisije, pa naj ta nikakor ne bi mogla izvrševati take prerogative brez sodnega nadzora. Svet naj bi bil dolžan ravnati tako, kadar meni, da gre pri analizi Komisije za očitno napako pri presoji.
V obravnavani zadevi naj bi šlo za tak primer. Edina posledica izpodbijanega sklepa naj bi bila ohranitev pravnega položaja Sveta, medtem ko se čaka na sodbo Sodišča, s katero bi bilo odločeno o vprašanju, ali so bili v obravnavanem primeru pogoji za uporabo določbe o izjemi izpolnjeni, tako da je bila Komisija dolžna predložiti predlog na tej podlagi. Predlog Sodišču za izdajo začasnih odredb za zadevno obdobje do izdaje meritorne sodbe naj v teh okoliščinah ne bi bil primeren.
Poleg tega naj obrazložitev tega sklepa ne bi bila niti nezadostna, saj naj bi bilo vseh 16 točk obrazložitve navedenega sklepa takšnih, da utemeljujejo stališče Sveta, niti očitno napačna.
V zvezi s tem Svet meni, da ima glede ocene ekonomskega in socialnega položaja diskrecijsko pravico in da morajo za sodni nadzor nad izvajanjem te pravice veljati enake meje, kot veljajo za diskrecijsko pravico, ki jo izvaja Komisija. Komisija naj bi torej morala dokazati, da je Svet storil očitno napako pri presoji.
Poleg tega se Svet v zvezi s pojmom „resno in nenadno poslabšanje ekonomskega in socialnega položaja“ v smislu člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom načeloma strinja s Komisijo, da pojem „poslabšanje“ opisuje zaostritev ekonomskega in socialnega položaja, da je treba pridevnik „resno“ presojati glede na obseg in tudi trajanje ugotovljenih ekonomskih in socialnih učinkov in da je treba pridevnik „nenadno“ presojati ob upoštevanju hitrosti in predvidljivosti navedenih učinkov. Vendar naj bi Komisija ta merila uporabila očitno napačno, njena ocena pa naj bi imela več pomanjkljivosti, saj so metodološke napake in napačne presoje izkrivile izsledke njene ocene.
Češka republika meni, da z vidika postopka Svet ni imel druge možnosti, da bi dosegel učinkovit nadzor nad zakonitostjo Komisijinega izvajanja njenih pristojnosti iz člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom. Vendar naj bi bila pravilnost tega postopka odvisna od tega, ali je Svet pravilno presodil spoštovanje pogojev za uporabo tega člena, kar naj bi bilo bistveno vprašanje.
Kraljevina Danska se sklicuje na ekonomski položaj Danske in zlasti na pomembno in nenadno znižanje rasti realnih osebnih prejemkov danskih uradnikov v letu 2011, zato da bi pokazala, da je v zadevnem obdobju res prišlo do resnega in nenadnega poslabšanja ekonomskega in socialnega položaja v Uniji.
Zvezna republika Nemčija meni, da so ugotovitve Komisije v poročilu z dne 13. julija 2011 in dodatnih informacijah napačne. Navaja več elementov, ki po njenem mnenju dokazujejo, da se je ekonomski in socialni položaj v letu 2011 nenadno poslabšal, med katerimi sta potreba treh držav članic, da so zaprosile za finančno pomoč, ter znižanje BDP in izvoza v Uniji v četrtem trimesečju leta 2011. Ta država članica poleg tega meni, da pojasnila Komisije v njenem poročilu z dne 13. julija 2011 glede „načela primerljivosti“ med spremembo kupne moči uradnikov osmih referenčnih držav članic in spremembo kupne moči uradnikov Unije v okviru preučitve pogojev uporabe člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom niso pomembna, ker „običajna“ metoda letne prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin, ki je določena v Kadrovskih predpisih, ne odraža vseh elementov, ki vplivajo na kupno moč osebnih prejemkov nacionalnih uradnikov.
Tudi Kraljevina Španija meni, da je takrat, ko je Komisija vložila predlog uredbe, obstajalo dovolj podatkov, ki so potrjevali obstoj resne in izjemne krize, zaradi katere je bila uporaba navedenega člena 10 nujna, kot je izhajalo med drugim iz gospodarske napovedi Komisije jeseni 2011, objavljene 10. novembra 2011, in ukrepov v zvezi z delavci v javnem sektorju, sprejetimi v Španiji v letih 2010 in 2011.
Kraljevina Nizozemska navaja, da čeprav Komisija predloži objektivne podatke v zvezi z gospodarskim in socialnim položajem, nima izključne pristojnosti za oceno tega položaja. Svet naj bi imel v okviru določbe o izjemi diskrecijsko pravico, da oceni ekonomski in socialni položaj v Uniji. Ta država članica dodaja, da je predsednik Komisije, J. M. Barroso, novembra 2011 med predstavitvijo letnega pregleda rasti za leto 2012 spomnil na trenutno krizo, ki zaradi njenega reševanja terja nujne ukrepe. Poleg tega naj iz terminologije člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom ne bi izhajalo, da samo ekonomsko in socialno poslabšanje, ki ga povzročijo zunanji dogodki, upravičuje uporabo določbe o izjemi.
Združeno Kraljestvo meni, da lahko Svet ob upoštevanju objektivnih podatkov, ki jih predloži Komisija, ugotovi, da je prišlo do resnega in nenadnega poslabšanja ekonomskega in socialnega položaja, in v tem primeru odloči, da ne bo sprejel predloga Komisije, vloženega na podlagi člena 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom. Poleg tega naj bi Komisija v obravnavanem primeru svojo presojo vprašanja, ali se člen 10 te priloge uporabi, oprla na napačno premiso ohranitve „načela primerljivosti“, kot je izraženo v navedenem členu 3. Vendar naj niti iz besedila niti smisla navedenega člena 10 ne bi izhajalo, da je edini primerni način ugotovitve poslabšanja ekonomskega in socialnega položaja preverjanje, ali se je zgodil dogodek, ki je kupno moč nacionalnih uradnikov spremenil tako, da tega ni bilo ali ne bi bilo mogoče upoštevati z metodo iz člena 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom.
Presoja Sodišča
Prvi očitek, ki ga navaja Komisija, in sicer da je Svet zlorabil pooblastila ter kršil člen 65 Kadrovskih predpisov in člena 3 in 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, se v bistvu nanaša na razdelitev vlog institucij Unije v okviru letne prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin.
Na prvem mestu je treba v zvezi s podrobnimi pravili uporabe tega člena 65, ki so navedena v Prilogi XI h Kadrovskim predpisom, poudariti, da člen 3 te priloge, ki opredeljuje „običajni“ postopek letne prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin, določa matematični izračun prilagoditve in datum učinkovanja te prilagoditve ter zato niti Komisiji niti Svetu ne pušča nobenega polja proste presoje glede vsebine predloga in akta, ki ga je treba sprejeti.
Glede določbe o izjemi iz člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom je treba navesti, da daje institucijam široko polje proste presoje glede vsebine ukrepov, ki jih je treba sprejeti, in določa, da Parlament in Svet odločata skupaj po postopku iz člena 336 PDEU, z drugimi besedami po rednem zakonodajnem postopku iz člena 294 PDEU.
V zvezi s tem je treba dodati, da je v času veljavnosti Priloge XI h Kadrovskim predpisom postopek iz člena 10 te priloge edina možnost, da se pri prilagoditvi osebnih prejemkov upošteva ekonomska kriza in zavrne uporaba meril iz člena 3(2) te priloge (zgoraj navedena sodba Komisija proti Svetu z dne 24. novembra 2010, točka 77).
Iz tega izhaja, da morajo institucije vsako leto odločiti o prilagoditvi osebnih prejemkov, tako da bodisi uporabijo „matematično“ prilagoditev v skladu z metodo iz navedenega člena 3 bodisi tega matematičnega računa ne uporabijo v skladu s členom 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom.
Poleg tega zaradi bistvenih razlik, ki obstajajo med tema postopkoma glede njunega poteka, zlasti v zvezi z določitvijo vsebine sklepa, ki ga je treba sprejeti, in udeleženimi institucijami, Svet postopka, ki se začne s predlogom Komisije na podlagi člena 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, na podlagi tega predloga ne more preoblikovati v postopek, ki temelji na členu 10 te priloge (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Komisija proti Svetu z dne 24. novembra 2010, točka 83). Ker se predlog, vložen na podlagi tega člena 3, v nasprotju s predlogom, ki temelji na členu 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, ne predloži Parlamentu, takega preoblikovanja ni mogoče izvesti, niti če bi se Parlament in Svet dogovorila o takem postopanju.
Nezmožnost Parlamenta in Sveta, da spremenita pravno podlago, na podlagi katere je Komisija vložila predlog, je bistvena razlika med postopki letne prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin iz Priloge XI h Kadrovskim predpisom in pravili Pogodbe DEU, ki urejajo zakonodajno dejavnost institucij Unije. V skladu z zadnjenavedenimi pravili imata namreč Parlament in Svet, ki delujeta skupaj, zlasti v skladu s členom 294(7)(a) in (13) PDEU možnost, da med zakonodajnim postopkom spremenita pravno podlago, ki jo je uporabila Komisija.
V teh okoliščinah je treba razdelitev vlog institucij v fazi uvedbe postopka, po katerem se opravi letna prilagoditev osebnih prejemkov in pokojnin, presojati glede na posebnosti postopkov, določenih v Prilogi XI h Kadrovskim predpisom.
Na drugem mestu je treba poudariti, da je pojem „resno in nenadno poslabšanje ekonomskega in socialnega položaja v Uniji“ v smislu člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom objektiven pojem.
Čeprav navedeni člen 10 predvideva več faz postopka in izrecno določa, da lahko le Komisija predloži objektivne podatke in da ustrezne predloge Parlamentu in Svetu, ki o njih odločata, pa ne določa, katera(e) institucija(e) oceni(jo) podatke, ki jih je Komisija predložila, da bi se ugotovilo, ali obstaja poslabšanje v smislu tega člena, zlasti če Komisija in Svet zagovarjata nasprotujoče si ugotovitve.
Da bi se v teh okoliščinah ugotovilo, katera institucija ali katere institucije so za to pristojne, je treba upoštevati sobesedilo, v katero je umeščen člen 10 Priloge XI. Vsebovan je v prilogi h Kadrovskim predpisom, katere namen je opredeliti pravila za izvajanje člena 65 Kadrovskih predpisov.
Navedeni člen 65(1) Kadrovskih predpisov pa določa, da Svet vsako leto pregleda osebne prejemke uradnikov in drugih uslužbencev Unije in preuči, ali je potrebna prilagoditev osebnih prejemkov kot del ekonomske in socialne politike Unije. Iz besedila te določbe izhaja, da je Svetu z njo podeljena diskrecijska pravica v okviru letnega pregleda ravni osebnih prejemkov (glej v tem smislu sodbi z dne 5. junija 1973 v zadevi Komisija proti Svetu,
81/72, Recueil, str. 575
, točki 7 in 11, in z dne 6. oktobra 1982 v zadevi Komisija proti Svetu,
59/81, Recueil, str. 3329
, točke od 20 do 22 in 32, ter zgoraj navedeno sodbo Komisija proti Svetu z dne 24. novembra 2010, točka 55).
Glede na navedeno vlogo, ki jo Svetu daje člen 65(1) Kadrovskih predpisov, sistematika člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom terja razlago, da je za ugotovitev, da je prišlo do resnega in nenadnega poslabšanja ekonomskega položaja v smislu tega člena 10, zato da bi se uvedel postopek iz navedenega člena, v tej fazi postopka pristojen Svet.
Poleg tega ob upoštevanju posebnosti postopkov iz členov 3 in 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, ki so navedene v točkah od 60 do 62 te sodbe, cilj tega člena 10, in zlasti spoštovanje vloge, ki jo daje Parlamentu, zahteva, da je postopek iz navedenega člena 10 mogoče uvesti tudi, če se Komisija in Svet ne strinjata glede obstoja resnega in nenadnega poslabšanja ekonomskega in socialnega položaja v Uniji in torej glede vprašanja, ali je treba začeti postopek, določen v členu 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom. V primeru takega nesoglasja lahko le uvedba tega zadnjega postopka omogoči, da se v postopek odločanja pritegne Parlament.
Vendar ta uvedba ne bi bila zagotovljena, polni učinek navedenega člena 10 pa bi lahko bil oslabljen, če bi bila samo Komisija pristojna, da odloči o obstoju resnega in nenadnega poslabšanja ekonomskega in socialnega položaja v Uniji.
Glede tega je Sodišče že odločilo, da ob upoštevanju jasnega besedila člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom ni mogoče ugotoviti, da je izvajanje pristojnosti, ki je Komisiji podeljena na podlagi tega člena, da poda ustrezne predloge, zgolj možnost za to institucijo (zgoraj navedena sodba Komisija proti Svetu z dne 24. novembra 2010, točka 79).
Tako je Svet pristojen, da oceni objektivne podatke, ki jih je predložila Komisija, da bi ugotovil, ali obstaja tako resno in nenadno poslabšanje, ki omogoča, da se „običajna“ metoda letne prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin iz člena 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom ne uporabi in se uvede postopek iz člena 10 te priloge, zato da bi lahko Svet skupaj s Parlamentom odločil o ustreznih ukrepih, ki jih Komisija predlaga v takšnem položaju krize.
Taka razlaga v nasprotju s tem, kar trdita Komisija in Parlament, ne more vplivati niti na načelo institucionalnega ravnovesja niti na razdelitev pristojnosti na tem področju med institucijami Unije, saj je navedena ugotovitev Sveta le vmesna faza v postopku iz člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom.
Poudariti je treba, da kadar Svet na podlagi objektivnih podatkov, ki jih predloži Komisija, ugotovi, da obstaja resno in nenadno poslabšanje ekonomskega in socialnega položaja v Uniji v smislu tega člena 10, mora Komisija na podlagi navedenega člena Parlamentu in Svetu predložiti ustrezne predloge. V tem primeru pa ima polje proste presoje glede vsebine teh predlogov; z drugimi besedami, glede vprašanja, kateri ukrepi se ji zdijo primerni glede na dani ekonomski in socialni položaj ter, če je potrebno, druge dejavnike, ki jih je treba upoštevati, kot so tisti, ki se nanašajo na upravljanje s človeškimi viri in zlasti kadrovske potrebe.
V obravnavani zadevi je Svet Komisijo pozval, naj mu predloži objektivne podatke, da bo izvedel oceno iz člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, Komisija pa je take podatke predložila Svetu skupaj z lastno oceno.
Po presoji sta ti instituciji prišli do nasprotujočih si ugotovitev, vendar Komisija ni podala predlogov na podlagi presoje Sveta, ki bi Parlamentu in Svetu omogočili, da v skladu s členom 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom po postopku iz člena 294 PDEU odločita o primernih ukrepih glede na obstoječi ekonomski in socialni položaj v Uniji.
V takem položaju Svetu ni bilo treba sprejeti predloga uredbe, ki je bil vložen na podlagi člena 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, z drugimi besedami, na podlagi „običajne“ metode prilagoditve osebnih prejemkov, ker je on pristojen, da v tej fazi postopka ugotovi obstoj resnega in nenadnega poslabšanja v smislu člena 10 te priloge, kar omogoči uvedbo postopka iz tega člena.
Svet s sprejetjem izpodbijanega sklepa zato ni zlorabil pooblastil in ni kršil niti člena 65 Kadrovskih predpisov niti členov 3 in 10 njegove Priloge XI.
V zvezi s trditvijo, ki jo Komisija navaja podredno, da je Svet kršil pogoje uporabe določbe o izjemi iz člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, ker ti pogoji leta 2011 niso bili izpolnjeni, je treba poudariti, da Komisija s to trditvijo zatrjuje, da ima na področju, na katerem je potrebna kompleksna ocena ekonomskega in/ali socialnega položaja, široko diskrecijsko pravico in da razlogi, navedeni v izpodbijanem sklepu, ne morejo omajati ugotovitve Komisije v poročilu z dne 13. julija 2011 in dodatnih informacijah.
Ob upoštevanju ugotovitve iz točke 77 te sodbe, da je v tej fazi postopka Svet pristojen za ugotovitev obstoja poslabšanja v smislu člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, kar omogoči uvedbo postopka iz tega člena, pa se Komisija ne more sklicevati na diskrecijsko pravico v zvezi s tem ugotavljanjem, ki ga opravi Svet.
Iz tega sledi, da je podredna trditev Komisije neupoštevna.
Ob upoštevanju navedenih preudarkov je treba prvi očitek zavrniti.
Drugi tožbeni razlog: zavrnitev prilagoditve korekcijskih koeficientov, ki veljajo za osebne prejemke in pokojnine glede na kraj zaposlitve ali prebivališča
Trditve strank
Komisija s tem tožbenim razlogom trdi, da je Svet s tem, da ni sprejel predloga uredbe v delu, v katerem se je nanašal na prilagoditev korekcijskih koeficientov, ki veljajo za osebne prejemke in pokojnine, kršil člen 64 Kadrovskih predpisov in člena 1 in 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom. Ta člena 1 in 3 naj bi zavezovala Svet tako na področju koeficientov kot tudi glede prilagoditve plač. V zvezi s tem se Komisija sklicuje na trditve, ki jih je navedla v zvezi s prvim tožbenim razlogom, in dodaja, da je treba glede na besedilo in sistematiko členov 3 in 8 Priloge XI h Kadrovskim predpisom prilagoditev korekcijskih koeficientov opraviti pred koncem vsakega leta, tako kot prilagoditev splošne ravni osebnih prejemkov in pokojnin.
Svet naj bi kršil tudi načelo enakega obravnavanja, ker je namen prilagoditve korekcijskih koeficientov ohranitev vsebinsko enakega obravnavanja uradnikov ne glede na kraj zaposlitve v Uniji. To ekonomsko pariteto med Brusljem in drugimi kraji zaposlitve naj bi bilo treba zagotoviti neodvisno od prilagoditve splošne ravni osebnih prejemkov in pokojnin.
Nazadnje, Svet naj bi s tem, da ni obrazložil svojega sklepa v delu, ki se nanaša na korekcijske koeficiente, kršil člen 296, drugi odstavek, PDEU. V izpodbijanem sklepu naj člen 64 Kadrovskih predpisov sploh ne bi bil omenjen. Presojo predloga uredbe glede korekcijskih koeficientov pa naj bi bilo mogoče ločiti od presoje prilagoditve osebnih prejemkov. Namen teh koeficientov naj bi bil namreč izvajanje načela enakega obravnavanja ne glede na splošno raven osebnih prejemkov in naj torej ne bi bili vezani na splošni ekonomski in socialni razvoj v Uniji. S členom 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom naj tako ne bi bilo mogoče upravičiti zavrnitve sprejetja korekcijskih koeficientov, ki jih je predlagala Komisija.
Po mnenju Sveta drugi očitek, tako kot prvi, temelji na napačni domnevi, da je dokončno zavrnil predlog uredbe. Poleg tega naj v nasprotju s členom 65 Kadrovskih predpisov niti njihov člen 64 niti nobena druga določba Priloge XI h Kadrovskim predpisom ne bi določala, da mora Svet sprejeti odločitev o prilagoditvi korekcijskih koeficientov pred koncem leta, tudi če so ti koeficienti iz praktičnih razlogov praviloma sprejeti hkrati z ravnjo osebnih prejemkov. Zlasti naj člen 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom ne bi omenjal navedenega člena 64.
Svet glede zatrjevane kršitve načela enakega obravnavanja meni, da se razlike, ki obstajajo med korekcijskimi koeficienti, ki so veljali od 1. julija 2010, in tistimi, ki jih je predlagala Komisija novembra 2011, globalno ohranjajo v razponu, ki zagotavlja vsebinsko in razumno skladno obravnavanje v smislu sodne prakse. V nasprotju s prilagoditvijo splošne ravni osebnih prejemkov naj Priloga XI h Kadrovskim predpisom namreč ne bi določala zavezujoče matematične metode, ki bi omogočila opredeliti to skladnost.
V zvezi z domnevno neobrazložitvijo Svet ponavlja trditev, da izpodbijani sklep ni „pravni akt“ v smislu člena 296 PDEU in da zato zanj ni veljala obveznost obrazložitve iz tega člena. Vsekakor naj bi bili glavni predmet izpodbijanega sklepa letna prilagoditev ravni osebnih prejemkov in pokojnin ter uporaba določbe o izjemi v zvezi z njo. Ker naj bi bila prilagoditev korekcijskih koeficientov zlasti zaradi svojega proračunskega vpliva zgolj postranska, naj je ob upoštevanju sodne prakse v zvezi z navedenim členom 296 PDEU ne bi bilo treba posebej obrazložiti.
Združeno kraljestvo meni, da je vprašanje ustreznosti kakršne koli prilagoditve korekcijskih koeficientov neposredno odvisno od morebitnega odločitve o letni prilagoditvi ravni osebnih prejemkov in pokojnin. Ker take odločitve ni bilo, naj Svetu ne bi bilo treba posebej navesti razlogov za njegovo odločitev, da predloga uredbe v delu, ki se nanaša na korekcijske koeficiente, ne sprejme.
Presoja Sodišča
Za odločitev o utemeljenosti drugega očitka je treba preučiti, ali se določba o izjemi iz člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom uporablja le za letno prilagoditev splošne ravni osebnih prejemkov, ali pa zajema tudi letno prilagoditev korekcijskih koeficientov.
Zaradi tega je treba po eni strani upoštevati besedilo navedenega člena 10, ki je splošno in ne omenja izrecno nobenih posebnih določb Priloge XI h Kadrovskim predpisom, prilagoditve splošne ravni osebnih prejemkov ali korekcijskih koeficientov.
Po drugi strani je pomembno upoštevati sistematiko Priloge XI h Kadrovskim predpisom.
V zvezi s tem je treba spomniti, da je člen 10 te priloge v ločenem poglavju, ki sledi poglavjem, ki vsebujejo pravila o letni in vmesni prilagoditvi osebnih prejemkov ter o oblikovanju in odpravi korekcijskih koeficientov.
Poleg tega Priloga XI h Kadrovskim predpisom z opredelitvijo pravil uporabe členov 64 in 65 Kadrovskih predpisov ne razlikuje jasno med pravili, ki se nanašajo na korekcijske koeficiente, in tistimi, ki se nanašajo na prilagoditev splošne ravni osebnih prejemkov – to je na spremembo tabele osnovnih plač. Nasprotno, pravila uporabe člena 64 Kadrovskih predpisov so vsebovana v poglavju 4 te priloge in se nanašajo na oblikovanje in odpravo korekcijskih koeficientov, medtem ko so pravila uporabe člena 65(1) Kadrovskih predpisov vsebovana v prvem poglavju navedene priloge in se nanašajo na letni pregled osebnih prejemkov in pokojnin. V skladu s členom 3 te priloge pa ta pregled ne zajema le prilagoditve splošne ravni osebnih prejemkov in pokojnin – to je tabele osnovnih plač – temveč tudi prilagoditev veljavnih korekcijskih koeficientov, kot je razvidno iz odstavka 5 tega člena 3.
Iz tega sledi, da določba o izjemi iz člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom zajema letno prilagoditev osebnih prejemkov in pokojnin v celoti, vključno s prilagoditvijo veljavnih korekcijskih koeficientov.
Ob upoštevanju navedenega in presoje Sodišča glede prvega očitka, ki ga je navedla Komisija, Svet s tem, da je odločil, da ne sprejme predloga uredbe, vloženega na podlagi člena 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, niti v delu, v katerem se je nanašal na prilagoditev korekcijskih koeficientov, ni kršil člena 64 Kadrovskih predpisov niti členov 1 in 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom.
Svet ni kršil niti načela enakega obravnavanja. Z zavrnitvijo sprejetja predlagane uredbe je Svet namreč sledil cilju izvedbe postopka iz člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom. Ta člen 10 uvaja poseben postopek za primer resnega in nenadnega poslabšanja ekonomskega in socialnega položaja v Uniji, ne določa pa vsebine izida tega postopka. V teh okoliščinah je vsekakor mogoče oziroma celo nujno upoštevati načelo enakega obravnavanja v okviru sklepa o vsebini ukrepov, ki jih je treba sprejeti, pri čemer pa to načelo ni ovira za izvedbo navedenega postopka.
V zvezi s kršitvijo člena 296, drugi odstavek, PDEU, ki jo je zatrjevala Komisija, je treba poudariti, da se v skladu z ustaljeno sodno prakso, čeprav mora biti iz obrazložitve, ki jo zahteva ta določba, jasno in nedvoumno razvidno sklepanje organa Skupnosti, ki je sporni akt izdal, tako da se zainteresiranim strankam omogoči, da se seznanijo z razlogi sprejetega ukrepa, in Sodišču, da opravi nadzor, ne zahteva, naj se podrobno navedejo vse upoštevne pravne ali dejanske okoliščine (glej med drugim sodbe z dne 29. februarja 1996 v zadevi Komisija proti Svetu,
C-122/94, Recueil, str. I-881
, točka 29; z dne 12. julija 2005 v združenih zadevah Alliance for Natural Health in drugi,
C-154/04 in C-155/04, ZOdl., str. I-6451
, točka 133, in z dne 12. decembra 2006 v zadevi Nemčija proti Parlamentu in Svetu,
C-380/03, ZOdl., str. I-11573
, točka 107).
Spoštovanje obveznosti obrazložitve je treba poleg tega presojati ne le glede na besedilo akta, temveč tudi glede na njegov kontekst in celoto pravnih pravil, ki urejajo zadevno področje (glej med drugim zgoraj navedene sodbe Komisija proti Svetu z dne 29. februarja 1996, točka 29; Alliance for Natural Health in drugi, točka 134, in Nemčija proti Parlamentu in Svetu, točka 108). Predvsem je akt dovolj obrazložen, če je bil sprejet v okviru, ki ga zadevna institucija pozna in ji omogoča, da razume obseg sprejetega ukrepa (glej v tem smislu med drugim sodbe z dne 29. oktobra 1981 v zadevi Arning proti Komisiji,
125/80, Recueil, str. 2539
, točka 13; z dne 22. junija 2004 v zadevi Portugalska proti Komisiji,
C-42/01, ZOdl., str. I-6079
, točki 69 in 70, in z dne 15. novembra 2012 v zadevi Svet proti Bambi, C‑417/11 P, točka 54).
V obravnavanem je iz točk obrazložitve izpodbijanega sklepa, zlasti točk 8, 15 in 16, jasno razvidno, da ta sklep temelji na razlogu, da so glede na Svetovo oceno ekonomskega in socialnega položaja v Uniji vsebinski pogoji za uporabo člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom izpolnjeni in da bi Komisija morala vložiti predlog na podlagi tega člena, namesto da je vložila predlog v skladu s členom 3 te priloge.
Poleg tega so se stališča Komisije in Sveta pred sprejetjem izpodbijanega sklepa nanašala na splošno vprašanje, ali bi bilo treba za leto 2011 uporabiti „običajno“ metodo iz člena 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom ali določbo o izjemi, pri čemer se ni razlikovalo med splošno ravnjo osebnih prejemkov in korekcijskimi koeficienti.
Dalje, drugo sklicevanje izpodbijanega sklepa se sklicuje na Prilogo XI h Kadrovskim predpisom v celoti.
V teh okoliščinah se obrazložitev izpodbijanega sklepa nanaša na predlog uredbe v celoti in zato tako na prilagoditev splošne ravni osebnih prejemkov in pokojnin kot na prilagoditev korekcijskih koeficientov.
Iz tega sledi, da Svet s tem, da v izpodbijanem sklepu ni ločeno pojasnil razlogov, iz katerih je zavrnil prilagoditev korekcijskih koeficientov, kot je predlagala Komisija, ni kršil člena 296, drugi odstavek, PDEU.
Iz navedenega sledi, da je treba drugi očitek Komisije, ki se nanaša na kršitev člena 64 Kadrovskih predpisov, členov 1 in 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, načela enakega obravnavanja in obveznosti obrazložitve, kot neutemeljen zavrniti.
Ker ni utemeljen nobeden od očitkov, ki jih je uveljavljala Komisija v utemeljitev tožbe, jo je treba zavrniti v celoti.
Stroški
V skladu s členom 138(1) Poslovnika Sodišča se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. Ker Komisija s predlogi ni uspela, Svet pa je predlagal, naj se ji naloži plačilo stroškov, je treba Komisiji naložiti plačilo stroškov. Na podlagi člena 140(1) tega poslovnika države članice in institucije, ki so intervenirale v postopku, nosijo svoje stroške.

Iz teh razlogov je Sodišče (veliki senat) razsodilo:

1.
Tožba se zavrne.

2.
Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

3.
Češka republika, Kraljevina Danska, Zvezna republika Nemčija, Kraljevina Španija, Kraljevina Nizozemska, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter Evropski parlament nosijo svoje stroške.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: francoščina.