CELEX: 62012CJ0388
Strukturni fondovi
Europski fond za regionalni razvoj (EFRR)
Financijski doprinos iz strukturnog fonda
Kriteriji prihvatljivosti izdataka
Uredba (EZ) br. 1260/1999
Članak 30. stavak 4.
Načelo kontinuiteta aktivnosti
Pojam ‚značajna izmjena’ aktivnosti
Dodjela ugovora o koncesiji bez prethodne objave ni prethodnog poziva na nadmetanje

Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članka 30. stavka 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1260/1999 od 21. lipnja 1999. o utvrđivanju općih odredaba o strukturnim fondovima (
SL L 161, str. 1
.).
Taj je zahtjev podnesen u okviru spora između Comune di Ancona i Regione Marche u pogledu odluke Regione Marche da povuče i osigura povrat financijskih potpora koje su mu bile isplaćene za projekt izgradnje brodskog navoza.
Pravni okvir
Uvodna izjava 4. Uredbe br. 1260/1999 glasi kako slijedi:
„[...] kako bi se povećala koncentracija i pojednostavnilo djelovanje strukturnih fondova, [...] treba utvrditi [prioritetne ciljeve] kao što su razvoj i strukturalna prilagodba regija koje zaostaju u razvoju, gospodarska i socijalna prenamjena područja sa strukturnim poteškoćama te prilagodba i modernizacija politika i sustava obrazovanja, osposobljavanja i zapošljavanja”. [neslužbeni prijevod]
Uvodnom izjavom 7. navedene uredbe predviđa se:
„[...] Europski fond za regionalni razvoj (EFRR) najprije pridonosi postizanju cilja razvoja i strukturne prilagodbe regija koja zaostaju u razvoju i gospodarskoj i socijalnoj prenamjeni područja sa strukturnim poteškoćama”. [neslužbeni prijevod]
Uvodnom izjavom 41. iste uredbe određuje se:
„[...] kako bi se osigurala učinkovitost i trajan učinak djelovanja fondova, sva ili dio pomoći iz fondova treba ostati vezana uz određenu aktivnost samo ako njezina priroda i uvjeti provedbe nisu značajno izmijenjeni, čime bi se aktivnost za koju je primljena pomoć mogla odvratiti od njezina prvotnog cilja”. [neslužbeni prijevod]
Člankom 30. stavkom 4. Uredbe br. 1260/1999, naslovljenim „Prihvatljivost”, propisuje se:
„Države članice osiguravaju da aktivnost zadrži doprinos iz fondova jedino ako, u roku od pet godina od dana kada je nadležno nacionalno tijelo ili upravno tijelo donijelo odluku o doprinosu iz fondova, ne dođe do značajne izmjene te aktivnosti:
(a)
koja utječe na njezinu prirodu ili uvjete provedbe ili koja poduzetniku ili javnom tijelu daje nedopuštenu prednost
i
(b)
koja je posljedica promjene u prirodi vlasništva nad infrastrukturom ili prestanka ili premještanja proizvodne aktivnosti.
Države članice obavještavaju Komisiju o bilo kakvoj izmjeni te vrste; u slučaju takve izmjene, primjenjuju se odredbe članka 39.”
Člankom 38. navedene uredbe, naslovljenim „Opće odredbe”, u njegovu stavku 1. predviđa se:
„Ne dovodeći u pitanje odgovornost Komisije u izvršenju općeg proračuna Europske unije, za financijski nadzor pomoći odgovorne su najprije države članice. U tu svrhu poduzimaju sljedeće mjere:
[...]
(e)
sprečavaju, otkrivaju i ispravljaju nepravilnosti te, u skladu s propisima na snazi, o njima izvješćuju Komisiju i obavješćuju je o razvoju upravnih i sudskih postupaka za sankcioniranje povrede;
[...]
(h)
osiguravaju povrat izgubljenih iznosa nakon otkrivenih nepravilnosti uz naplatu, ako je potrebno, zateznih kamata.” [neslužbeni prijevod]
Člankom 39. iste uredbe, naslovljenim „Financijski ispravci”, u njegovu stavku 1. određuje se:
„Najprije su države članice dužne otkrivati nepravilnosti i djelovati kada se utvrdi značajna izmjena koja utječe na prirodu ili uvjete provedbe ili nadzora pomoći i obavljati potrebne financijske ispravke.
Države članice provode financijske ispravke koji su potrebni u pogledu pojedinačnih ili sustavnih nepravilnosti. Ispravci koje provode države članice sastoje se od cjelokupnog ili djelomičnog ukidanja doprinosa Zajednice. Država članica može sredstva Zajednice isplaćena na ovaj način ponovno upotrijebiti za predmetnu pomoć, u skladu s postupcima koji se utvrđuju na temelju članka 53. stavka 2.” [neslužbeni prijevod]
Činjenice u glavnom postupku i prethodna pitanja
Regione Marche, tijelo za upravljanje operativnim programom za strukturne pomoći Unije u regiji Marches, objavio je u suglasnosti s EFRR‑om poziv za različite infrastrukturne projekte na lokalnim lučkim područjima za programsko razdoblje od 2002. do 2006.
Comune di Ancona odgovorio je na taj poziv podnošenjem zahtjeva za financiranje triju projekata koji se redom odnose na izgradnju brodskog navoza, kupovinu pokretne dizalice i radove prostornog uređenja platoa ispred navedenog navoza. Ta su tri zahtjeva bila prihvaćena.
Comune di Ancona, kao tijelo koje se koristi predmetnim financiranjem, nakon izgradnje brodskog navoza i instalacije pokretne dizalice obratio se u siječnju 2005. Regione Marche s pitanjem može li se koncesija za upravljanje navedenim navozom povjeriti trećoj osobi. Regione Marche smatrao je da u tom pogledu nema zapreka, pritom se pozivajući na potrebu poštovanja propisa koji su na snazi u području dodjele koncesija za javne usluge.
Odlukom svojeg općinskog vijeća od 19. travnja 2005. Comune di Ancona povjerio je upravljanje brodskim navozom zadruzi Cooperativa arl Pescatori e Motopescherecci di Ancona (u daljnjem tekstu: zadruga Pescatori), pri čemu je toj zadruzi predvidio niz obveza, među kojima i isplatu općini Comune di Ancona godišnje naknade, koja je izračunana tako da ni davatelj koncesije ni koncesionar ne ostvaruju znatne neto prihode, zabranu izmjene uvjeta provedbe aktivnosti koja je prihvatljiva za financiranje, zabranu obavljanja plaćenih aktivnosti, poštovanje svih primjenjivih smjernica i pravila Unije kao i obvezu zadržavanja javnog karaktera i namjene predmetnog objekta. Osim toga, pojašnjeno je da će taj objekt, u svakom slučaju, ostati u vlasništvu Comune di Ancona.
Regione Marche smatrao je u lipnju 2010. da u pogledu upravljanja brodskim navozom koje provodi Comune di Ancona postoje određene nepravilnosti, odnosno:
—
procijenjeno je da se 18 % upotrebe brodskog navoza odnosi na rekreacijska plovila,
—
dio predmetnog objekta nije se upotrebljavao i
—
najprije u pogledu druga dva prigovora, koncesija za upravljanje tim objektom provedena je izravno, odnosno bez postupka javne nabave.
Regione Marche donio je na temelju tih utvrđenja odluku kojom je naložio povlačenje i povrat financiranja, odobrenog Comune di Ancona.
Zatim je Comune di Ancona pred sudom koji je uputio zahtjev podnio tužbu za poništenje protiv te odluke.
U prilog svojoj tužbi, među ostalim, istaknula je sljedeće tužbene razloge:
—
moguće nepoštovanje postupaka javne nabave u pogledu koncesije za upravljanje brodskim navozom nije razlog za ukidanje financijskih potpora;
—
za dodjelu upravljanja navedenim navozom nije bilo potrebno provesti postupak javne nabave, ako osim zadruge Pescatori nijedan drugi subjekt nije bio zainteresiran za tu koncesiju, i
—
upotreba brodskog navoza za rekreacijska plovila nije suprotna ciljevima EFRR‑a.
U tim je okolnostima Tribunale amministrativo regionale per le Marche odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
„1.
Treba li [članak 30. stavak 4. Uredbe br. 1260/1999] tumačiti na način da najprije valja provjeriti je li se objekt značajno izmijenio kako bi se moglo utvrditi je li davatelj koncesije njezinom dodjelom ostvario znatan prihod ili je li koncesionar pritom ostvario neopravdanu prednost?
2.
[Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, što se podrazumijeva pod‑] ‚značajnom izmjenom’, odnosno, odnosi li se [članak 30. stavak 4. Uredbe br. 1260/1999] samo na fizičke izmjene, u smislu da izgrađeni objekt nije u skladu s onime što je bilo previđeno u projektu za koji je odobreno financiranje, ili se odnosi i na funkcionalnu izmjenu i radi li se u tom slučaju o ‚značajnoj izmjeni’ kada se objekt ‚također’, ali ne pretežno, upotrebljava za aktivnosti koje nisu bile predviđene u pozivu na dostavu projektnih prijedloga ili u zahtjevu za sudjelovanje u tom postupku[?]
3.
[U obrnutom slučaju, ako je odgovor na prvo pitanje negativan,] u slučajevima u kojima se javno financiranje upotrebljava za izgradnju objekata čije bi upravljanje moglo biti od gospodarskog interesa, primjenjuje li se [članak 30. stavak 4. Uredbe br. 1260/1999] samo na fazu izgradnje objekta ili […] obveza poštovanja pravila o javnoj nabavi postoji i kada se radi o dodjeli koncesije za upravljanje[?]
4.
[N]aposljetku, [...] treba li članak 30. stavak 4. Uredbe br. 1260/1999 tumačiti na način da provjera toga ostvaruje li poduzetnik ili javno tijelo na temelju dodjele koncesije za upravljanje trećim osobama znatne neto prihode ili nedopuštenu prednost [...] logički i pravno slijedi nakon prethodnog pitanja (odnosno pitanja o obvezi poštovanja postupaka javne nabave) ili [...] postojanje obveze provedbe postupka javne nabave treba provjeriti uzimajući u obzir konkretno uređenje odnosa u okviru koncesije?”
O prethodnim pitanjima
Uvodna razmatranja
Člankom 30. stavkom 4. Uredbe br. 1260/1999 određeno je načelo prema kojemu određena aktivnost konačno zadržava doprinos strukturnih fondova jedino ako predmetna aktivnost, u roku od pet godina od dana kada je nadležno nacionalno tijelo ili upravno tijelo donijelo odluku o doprinosu iz navedenih fondova, ne sadržava „značajnu izmjenu”. U glavnom postupku stranke se osobito ne slažu u pogledu toga odnosi li se ta odredba na izmjene koje je utvrdio Regione Marche.
Najprije treba podsjetiti da nije na Sudu da konkretno kvalificira izmjene u glavnom postupku. Naime, za takvu je ocjenu isključivo nadležan nacionalni sud. Uloga Suda ograničena je na tumačenje prava Unije nacionalnom sudu koje će biti korisno za odlučivanje u sporu koji je pred njim pokrenut. Ipak, Sud može utvrditi relevantne elemente koji bi sud koji je uputio zahtjev mogli usmjeravati pri provedbi ocjene (vidjeti presudu od 10. studenoga 2011., Norma‑A i Dekom,
C‑348/10, Zb., str. I‑10983., t. 57. i 58.
).
U tom okviru, valja istaknuti da, kako bi izmjena bila obuhvaćena područjem primjene članka 30. stavka 4. Uredbe br. 1260/1999, najprije treba osigurati da je izmijenjena aktivnost obuhvaćena navedenim člankom i , ako je odgovor potvrdan, zatim ispitati ispunjava li ta izmjena uvjete iz članka 30. stavka 4. prvog podstavka točaka (a) i (b), s obzirom na to da iz upotrebe veznika „i” između dvaju uvjeta iz navedenog članka 30. stavka 4. prvog podstavka točaka (a) i (b) proizlazi da izmjena mora kumulativno ispuniti ta dva uvjeta.
Tijekom ispitivanja navedenih uvjeta valja provjeriti, kao prvo, ispunjava li sporna izmjena uvjet iz članka 30. stavka 4. prvog podstavka točke (b) Uredbe br. 1260/1999, kojim se zahtijeva da izmjena posljedica promjene u prirodi vlasništva nad infrastrukturom ili prestanka ili premještanja proizvodne aktivnosti. Naime, tijekom provjere tog uvjeta valja ocijeniti elemente koji su doveli do sporne izmjene i koji su tako uzrok te izmjene.
Kao drugo, valja ispitati je li ta izmjena obuhvaćena jednom od pretpostavki iz članka 30. stavka 4. prvog podstavka točke (a) navedene uredbe, odnosno utječe li na prirodu ili uvjete provedbe navedene aktivnosti ili dodjeljuje li poduzetniku ili javnom tijelu neopravdanu prednost, s obzirom na to da se te pretpostavke odnose na učinke sporne izmjene.
Kao treće, nakon što se ispitaju uvjeti iz članka 30. stavka 4. prvog podstavka točaka (a) i (b) Uredbe br. 1260/1999 valja provjeriti jesu li te sporne izmjene značajne.
Sud će tim redoslijedom odgovoriti na različita pitanja koja mu je postavio sud koji je uputio zahtjev.
Treće pitanje
Svojim trećim pitanjem, na koje valja odgovoriti na prvom mjestu, sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članak 30. stavak 4. Uredbe br. 1260/1999 tumačiti na način da izmjene predviđene tom odredbom obuhvaćaju samo izmjene koje nastaju tijekom izgradnje objekta ili da obuhvaćaju i izmjene koje nastaju naknadno, osobito tijekom upravljanja tim objektom.
U tom pogledu, s jedne strane, iz teksta članka 30. stavka 4. Uredbe br. 1260/1999 proizlazi da se odnosi na izmjene aktivnosti provedene u roku od pet godina od dana kada je nadležno nacionalno tijelo ili upravno tijelo donijelo odluku o doprinosu iz strukturnih fondova. Budući da se, na primjer, u slučaju izgradnje objekta ne može isključiti da bi izgradnja predmetnog objekta mogla trajati kraće od pet godina, treba zaključiti da predmetne izmjene nisu ograničene na izmjene koje nastaju tijekom same izgradnje objekta, nego da, ako je potrebno i ne dovodeći u pitanje navedeni rok, uključuju izmjene nastale nakon njegove izgradnje, osobito tijekom upravljanja objektom.
S druge strane, iz uvodne izjave 4. Uredbe br. 1260/1999 proizlazi da pomoć iz strukturnih fondova odgovara prioritetnim ciljevima kao što su „razvoj i strukturalna prilagodba regija koje zaostaju u razvoju, gospodarska i socijalna prenamjena područja sa strukturnim poteškoćama te prilagodba i modernizacija politika i sustava obrazovanja, osposobljavanja i zapošljavanja”. U slučaju EFRR‑a, ti ciljevi konkretno obuhvaćaju, u skladu s uvodnom izjavom 7. Uredbe br. 1260/1999, razvoj i strukturalnu prilagodbu regija koje zaostaju u razvoju te gospodarsku i socijalnu prenamjenu područja sa strukturnim poteškoćama.
Iz toga slijedi da se ciljevi strukturnih fondova mogu ostvariti samo ako se subvencije dodijeljene u okviru tih fondova i s njima povezani nadzor odnose na akte i troškove u pogledu ne samo provedbe aktivnosti, nego i načina provedbe i upravljanja tom aktivnosti, i to u roku od pet godina koji je predviđen člankom 30. stavkom 4. Uredbe br. 1260/1999. Naime, samo se pod tim uvjetom može osigurati učinkovitost djelovanja navedenih fondova i pritom izbjeći da se iz njih financiraju objekti koji nakon izgradnje i izmjene u njihovu upravljanju više ne pridonose postizanju ciljeva za koje je takvo financiranje bilo dodijeljeno.
S obzirom na sva ta razmatranja, na treće pitanje valja odgovoriti da članak 30. stavak 4. Uredbe br. 1260/1999 treba tumačiti na način da izmjene predviđene tom odredbom uključuju ne samo izmjene koje nastaju tijekom izgradnje objekta, već i izmjene koje nastaju naknadno, osobito tijekom upravljanja tim objektom, pod uvjetom da do takvih izmjena dođe u roku od pet godina koji je predviđen navedenom odredbom.
Prvo pitanje
Svojim prvim pitanjem, na koje valja odgovoriti na drugom mjestu, sud koji je uputio zahtjev želi saznati treba li članak 30. stavak 4. Uredbe br. 1260/1999 tumačiti na način da valja unaprijed provjeriti je li se objekt koji je dan u koncesiju značajno izmijenio kako bi se moglo ocijeniti je li davatelj koncesije njezinom dodjelom ostvario znatan prihod ili je li koncesionar pritom ostvario neopravdanu prednost.
U tom pogledu, iz teksta članka 30. stavka 4. Uredbe br. 1260/1999 proizlazi da je postojanje neopravdane prednosti jedan od elemenata koji bi mogli činiti značajnu izmjenu u smislu te odredbe.
Iz toga slijedi da sud koji je uputio zahtjev, prije nego zaključi da u predmetnom slučaju postoji značajna izmjena u smislu članka 30. stavka 4. Uredbe br. 1260/1999, među ostalim, treba provjeriti je li sporna izmjena prouzročila neopravdanu prednost i/ili je li utjecala na prirodu ili uvjete provedbe.
S obzirom na prethodna razmatranja, na prvo pitanje valja odgovoriti da članak 30. stavak 4. Uredbe br. 1260/1999 treba tumačiti na način da nije potrebno unaprijed provjeriti je li se objekt koji je dan u koncesiju značajno izmijenio kako bi se moglo ocijeniti je li davatelj koncesije njezinom dodjelom ostvario znatan prihod ili je li koncesionar pritom ostvario neopravdanu prednost.
Drugo pitanje
Svojim drugim pitanjem, na koje treba odgovoriti na trećem mjestu, sud koji je uputio zahtjev pita treba li članak 30. stavak 4. Uredbe br. 1260/1999 tumačiti na način da se ta odredba odnosi samo na fizičku izmjenu, kada izgrađeni objekt nije u skladu s onime što je bilo predviđeno u projektu za koji je odobreno financiranje, ili da se odnosi i na funkcionalnu izmjenu. U slučaju funkcionalne izmjene, sud koji je uputio zahtjev pita radi li se o „značajnoj izmjeni” kada se taj objekt djelomično, ali ne pretežno, upotrebljavao za aktivnosti koje nisu bile predviđene u pozivu na dostavu projektnih prijedloga ili u zahtjevu za financiranje podnesenom u odgovoru na taj poziv.
Uvodno, budući da je zakonodavac Unije svjesno u opis predmetne izmjene dodao pridjev „značajna”, izmjena mora ispunjavati ne samo oba uvjeta iz te odredbe nego osim toga mora imati određeni značaj da bi bila obuhvaćena područjem primjene članka 30. stavak 4. Uredbe br. 1260/1999.
U tom pogledu, iz uvodne izjave 41. Uredbe br. 1260/1999 proizlazi da sva ili dio pomoći iz jednog od strukturnih fondova treba ostati vezana uz određenu aktivnost samo ako njezina priroda i uvjeti provedbe nisu značajno izmijenjeni, čime bi se aktivnost za koju je primljena pomoć mogla odvratiti od njezina prvotnog cilja.
Posljedično, ako izmjena ispunjava uvjet iz članka 30. stavka 4. prvog podstavka točke (a) Uredbe br. 1260/1999 jer utječe na prirodu ili uvjete provedbe aktivnosti, takvu se izmjenu može kvalificirati kao „značajnu izmjenu” u smislu članka 30. stavka 4. navedene uredbe samo ako se njome bitno smanjuje mogućnost da se tom aktivnošću ostvari cilj koji joj je bio određen.
Budući da izmjena koja je sadržajna i funkcionalna može bitno smanjiti mogućnost da se tom aktivnošću ostvari cilj koji joj je bio određen, iz toga treba zaključiti da se nadzor nad izmjenama objekta koji je obuhvaćen člankom 30. stavkom 4. Uredbe br. 1260/1999 ne odnosi samo na razlike između projektiranog objekta i izgrađenog objekta, nego i na izmjene u funkcioniranju predmetnog objekta.
Iz prethodno navedenoga proizlazi da se ne može smatrati odlučujućom sama okolnost da su različiti elementi aktivnosti bili izmijenjeni u određenom kvantitativnom omjeru.
U okolnostima glavnog postupka, sud koji je uputio zahtjev stoga mora ocijeniti jesu li nastale izmjene, osobito okolnost da se 18 % upotrebe brodskog navoza koji je izgradio Comune di Ancona odnosi na rekreacijska plovila, iako ta upotreba nije bila predviđena u projektu za koji je odobreno financiranje, mogle bitno preinačiti upotrebu predmetnog objekta, provođenjem aktivnosti koje nisu bile predviđene i bitno smanjiti mogućnost da se predmetnom aktivnosti ostvari cilj koji joj je bio određen.
S obzirom na drugi uvjet iz članka 30. stavka 4. točke (b) Uredbe br. 1260/1999, kako bi se izmjena koja se sastoji od upotrebe objekta za aktivnosti koje nisu predviđene u projektu za koji je odobreno financiranje mogla kvalificirati kao „značajna izmjena” u smislu navedenog članka 30. stavka 4., treba pojasniti i da ta izmjena barem djelomično mora biti posljedica prestanka određenih aktivnosti predviđenih u projektu za koji je odobreno financiranje.
Prema tome, na drugo pitanje valja odgovoriti da članak 30. stavak 4. Uredbe br. 1260/1999 treba tumačiti na način da se ta odredba odnosi na fizičku izmjenu kada izgrađeni objekt nije u skladu s onime što je predviđeno u projektu za koji je odobreno financiranje, kao i na funkcionalnu izmjenu, s obzirom na to da se, u slučaju izmjene koja se sastoji od upotrebe objekta za aktivnosti koje nisu bile prvotno predviđene u projektu za koji je odobreno financiranje, takvom izmjenom mora bitno moći smanjiti mogućnost da se predmetnom aktivnošću ostvari cilj koji joj je bio određen.
Četvrto pitanje
Svojim četvrtim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita protivi li se pravu Unije to da općina trećoj osobi izravno, odnosno bez postupka javne nabave, dodijeli koncesiju za javne usluge koja se odnosi na objekt, ako na temelju navedene koncesije ta treća osoba ni javno tijelo koje daje koncesiju ne bi mogli ostvariti znatne neto prihode ni neopravdanu prednost.
U tom pogledu, najprije valja istaknuti da, ako se pokaže da se predmetne izmjene ne mogu kvalificirati kao „izmjene” u smislu članka 30. stavka 4. Uredbe br. 1260/1999, ipak je činjenica da, u skladu s člankom 38. stavkom 1. točkama (e) i (h) te uredbe, predmetna država članica treba ocijeniti predstavlja li ta izmjena nepravilnost u smislu članaka 38. i 39. navedene uredbe zbog koje će zatim trebati provesti potrebne financijske ispravke i osigurati povrat odgovarajućih izgubljenih iznosa, ako je potrebno, sa zateznim kamatama.
Potom valja podsjetiti da koncesije za javne usluge na razini Unije nisu uređene nikakvim propisom. Budući da ne postoji propis, pravo koje se primjenjuje na koncesije za usluge treba ispitati s obzirom na primarno pravo i, konkretnije, na temeljne slobode predviđene UFEU‑om (vidjeti presudu od 7. prosinca 2000., Telaustria i Telefonadress,
C‑324/98, Zb., str. I‑10745., t. 60.
).
Sud je u tom okviru već presudio da se načelima jednakog postupanja i nediskriminacije na temelju državljanstva, među ostalim, davatelju koncesije nalaže obveza transparentnosti, koja se sastoji od toga da se svakom potencijalnom ponuditelju osigura primjereni stupanj javnosti kako bi se omogućio postupak dodjele koji je otvoren za tržišno natjecanje kao i nadzor nad nepristranosti tog postupka, a da to nužno ne podrazumijeva obvezu provođenja postupka javne nabave (presude od 13. rujna 2007., Komisija/Italija,
C‑260/04, Zb., str. I‑7083., t. 24.
, i od 13. studenoga 2008., Coditel Brabant,
C‑324/07, Zb., str. I‑8457., t. 25.
).
Konkretnije, presuđeno je da, budući da bi se za koncesiju mogao zanimati i poduzetnik iz države članice koja nije država članica iz koje je davatelj koncesije, potpuno netransparentna dodjela te koncesije poduzetniku iz potonje države članice predstavlja razliku u postupanju na štetu poduzetnika iz drugih država članica. Naime, zbog potpune netransparentnosti, poduzetnici iz tih drugih država članica nemaju nikakvu stvarnu mogućnost izraziti svoj interes za dobivanje predmetne koncesije (u tom smislu vidjeti presudu od 21. srpnja 2005., Coname,
C‑231/03, Zb., str. I‑7287., t. 17. i 18.
).
Ako nije opravdana objektivnim okolnostima, takva razlika u postupanju, koja se uglavnom provodi na štetu poduzetnika iz druge države članice predstavlja neizravnu diskriminaciju na temelju državljanstva koja je zabranjena na temelju članaka 49. i 56. UFEU‑a (presuda od 17. srpnja 2008., ASM Brescia,
C‑347/06, Zb., str. I‑5641., t. 60.
).
U tim okolnostima, kako bi se ocijenilo je li dodjela koncesije za brodski navoz u skladu s pravom Unije, sud koji je uputio zahtjev mora provjeriti odgovara li dodjela koncesije za usluge, koju je proveo Comune di Ancona, na zahtjeve transparentnosti kojima se, među ostalim, poduzetniku iz druge države članice, kao što je Talijanska Republika, omogućuje pristup odgovarajućim informacijama o toj koncesiji, prije nego što se ona dodijeli, tako da taj poduzetnik, ako to želi, može iskazati svoj interes za dobivanje navedene koncesije (vidjeti gore navedenu presudu Coname, t. 21.).
U glavnom postupku Comune di Ancona nije naveo nikakvu objektivnu okolnost kojom bi se mogla opravdati potpuna netransparentnost pri dodjeli koncesije. Suprotno tome, tvrdio je da se koncesiju nisu mogli zanimati poduzetnici iz drugih država članica jer je koncesija dodijeljena zadruzi Pescatori bila tako osmišljena da njezin korisnik ne može ostvariti znatne neto prihode, a korisnik ni općina neopravdanu prednost.
Međutim, na temelju same okolnosti da poduzetnik ili javno tijelo ne mogu ostvariti znatne neto prihode ni neopravdanu prednost nije moguće zaključiti da poduzetnici iz država članica koje nisu država članica iz koje je davatelj koncesije nemaju gospodarski interes u pogledu te koncesije. Naime, u okviru gospodarske strategije da dio svojih aktivnosti proširi na drugu državu članicu, poduzetnik može taktički odlučiti da zatraži dodjelu koncesije u toj državi, unatoč tome što na temelju te koncesije nije moguće ostvariti odgovarajuću dobit, jer je ipak činjenica da mu ta prilika može omogućiti da uđe na tržište navedene države i da se za njega pročuje kako bi se pripremio za svoje buduće širenje.
S obzirom na prethodno navedeno, na četvrto pitanje treba odgovoriti da se, u okolnostima poput onih u glavnom postupku, pravu Unije ne protivi dodjela, bez postupka javne nabave, koncesije za javne usluge koja se odnosi na objekt, ako je ta dodjela u skladu s načelom transparentnosti, na temelju kojega se, a da to nužno ne podrazumijeva obvezu provođenja postupka javne nabave, poduzetniku iz države članice koja nije država iz koje je davatelj koncesije mora omogućiti pristup odgovarajućim informacijama o toj koncesiji prije nego što se ona dodijeli, tako da taj poduzetnik, ako to želi, može iskazati svoj interes za dobivanje navedene koncesije, što mora provjeriti sud koji je uputio zahtjev.
Troškovi
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.

Slijedom navedenog, Sud (četvrto vijeće) odlučuje:

1.
Članak 30. stavak 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1260/1999 od 21. lipnja 1999. o utvrđivanju općih odredaba o strukturnim fondovima treba tumačiti na način da izmjene predviđene tom odredbom uključuju ne samo izmjene koje nastaju tijekom izgradnje objekta, već i izmjene koje nastaju naknadno, osobito tijekom upravljanja tim objektom, pod uvjetom da do takvih izmjena dođe u roku od pet godina koji je predviđen navedenom odredbom.

2.
Članak 30. stavak 4. Uredbe br. 1260/1999 treba tumačiti na način da nije potrebno unaprijed provjeriti je li se objekt koji je dan u koncesiju značajno izmijenio kako bi se moglo ocijeniti je li davatelj koncesije njezinom dodjelom ostvario znatan prihod ili je li koncesionar pritom ostvario neopravdanu prednost.

3.
Članak 30. stavak 4. Uredbe br. 1260/1999 treba tumačiti na način da se ta odredba odnosi na fizičku izmjenu kada izgrađeni objekt nije u skladu s onime što je predviđeno u projektu za koji je odobreno financiranje, kao i na funkcionalnu izmjenu, s obzirom na to da se, u slučaju izmjene koja se sastoji od upotrebe objekta za aktivnosti koje nisu bile prvotno predviđene u projektu za koji je odobreno financiranje, takvom izmjenom mora bitno moći smanjiti mogućnost da se predmetnom aktivnošću ostvari cilj koji joj je bio određen.

4.
U okolnostima poput onih u glavnom postupku, pravu Unije ne protivi se dodjela, bez postupka javne nabave, koncesije za javne usluge koja se odnosi na objekt, ako je ta dodjela u skladu s načelom transparentnosti, na temelju kojega se, a da to nužno ne podrazumijeva obvezu provođenja postupka javne nabave, poduzetniku iz države članice koja nije država iz koje je davatelj koncesije mora omogućiti pristup odgovarajućim informacijama o toj koncesiji prije nego što se ona dodijeli, tako da taj poduzetnik, ako to želi, može iskazati svoj interes za dobivanje navedene koncesije, što mora provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: talijanski