CELEX: 62011CJ0056
Közösségi növényfajta‑oltalom
2100/94/EK rendelet
Feldolgozás
Feldolgozást végző szolgáltató arra vonatkozó kötelezettsége, hogy adatokat szolgáltasson a közösségi növényfajta‑oltalmi jogok jogosultjának
Az adatszolgáltatás iránti kérelmek időpontjára és tartalmára vonatkozó követelmények

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a közösségi növényfajta-oltalmi jogokról szóló, 1994. július 27-i 2100/94/EK tanácsi rendelet (
HL L 227., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 16. kötet, 390. o.) 14. cikke (3) bekezdése hatodik francia bekezdésének, valamint az 1998. december 3-i 2605/98/EK bizottsági rendelettel (
HL L 328., 6. o.
; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 24. kötet, 162. o.) módosított, a 2100/94 rendelet 14. cikkének (3) bekezdésében biztosított mezőgazdasági mentesség [helyesen: biztosított eltérés] érvényesítésének végrehajtási szabályairól szóló, 1995. július 24-i 1768/95/EK bizottsági rendelet (
HL L 173., 14. o.
; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 18. kötet, 63. o.; a továbbiakban: 1768/95 rendelet) 9. cikke (2) és (3) bekezdésének értelmezésére irányul.
Ezt a kérelmet a Raffeisen-Waren-Zentrale Rhein-Main eG (a továbbiakban: RWZ) és a Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH (a továbbiakban: STV) között, az STV által az RWZ-hez benyújtott, az elismert vetőmagokra vonatkozó 2005/2006-os és 2006/2007-es gazdasági évekre irányuló adatszolgáltatás iránti kérelem tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
A 2100/94 rendelet
A 2100/94 rendelet 11. cikke értelmében a közösségi növényfajta-oltalomra való jogosultság a „nemesítőt” illeti meg, aki a meghatározás szerint az „a személy, aki a fajtát nemesítette vagy felfedezte, illetve kifejlesztette, továbbá annak jogutódja”.
E rendelet „Közösségi növényfajta-oltalmi jogok jogosultját megillető jogok és a tiltott cselekmények” című 13. cikke szerint:
„(1)   A közösségi növényfajta-oltalom feljogosítja a közösségi növényfajta-oltalom jogosultját vagy jogosultjait (a továbbiakban: jogosultat) a (2) bekezdésben foglalt tevékenységek folytatására.
(2)   A 15. és 16. cikk rendelkezéseinek sérelme nélkül, az oltalom alatt álló fajta fajtaösszetevői vagy betakarított terménye […] vonatkozásában az alábbi tevékenységek kizárólag a jogosult felhatalmazásával folytathatók:
a)
előállítás vagy újbóli előállítás (többszörözés);
[...]
A jogosult a felhatalmazását feltételekhez és korlátozásokhoz kötheti.
[...]”
Az említett rendeletnek „A közösségi növényfajta-oltalmi jogoktól való eltérések” című 14. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A 13. cikk (2) bekezdése ellenére és a mezőgazdasági termelés védelme érdekében a mezőgazdasági termelők jogosultak azon betakarított termény saját birtokukon történő felhasználására szaporítás céljából, amelyet valamely, közösségi növényfajta-oltalom alatt álló fajta (kivéve a hibrid vagy szintetikus fajtákat) szaporítóanyagának saját birtokukon történő elültetése révén nyertek.”
A 2100/94 rendelet 14. cikkének (3) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Az (1) bekezdésben foglalt korlátozás [helyesen: eltérés] hatálybalépéséhez, továbbá a nemesítő és a mezőgazdasági termelő jogos érdekeinek védelméhez szükséges feltételeket e rendelet hatálybalépését megelőzően a 114. cikk szerinti végrehajtási szabályokban kell megállapítani az alábbi szempontok alapulvételével:
—
[...]
—
a mezőgazdasági kistermelők nem kötelezhetők arra, hogy a jogosult részére bármiféle díjat fizessenek […]
—
[...]
—
minden más mezőgazdasági termelő köteles méltányos díjat fizetni a jogosultnak, amelynek érzékelhetően alacsonyabbnak kell lennie, mint az adott területen ugyanazon fajta esetében a szaporítóanyag engedélyezett előállításért felszámított összeg; e méltányos díj mértéke az idő során változhat, figyelembe véve, hogy az adott fajta vonatkozásában milyen mértékben alkalmazzák az (1) bekezdésben foglalt korlátozást [helyesen: eltérést],
—
[...]
—
a vonatkozó adatokról a mezőgazdasági termelők és a feldolgozást végző szolgáltatók kötelesek a jogosultakat – azok kérelmére – tájékoztatni [helyesen: a mezőgazdasági termelők és a feldolgozást végző szolgáltatók kötelesek a jogosultakat – azok kérelmére – minden lényeges adatról tájékoztatni] […]”
Az 1768/95 rendelet
Az 1768/95 rendelet 2. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)   A nemesítőt képviselő jogosult és a mezőgazdasági termelő egymás jogos érdekeit védelmezve tesz eleget az 1. cikkben foglalt feltételeknek.
(2)   A jogos érdekek védelme nem tekinthető biztosítottnak, ha egy vagy több ilyen érdek jelentősen sérül anélkül, hogy a közöttük fennálló ésszerű egyensúly fenntartásának szükségességére, vagy az adott feltétel célja és megvalósításának tényleges hatása közti arányosságra figyelmet fordítanának.”
E rendelet 5. cikke, amely a jogosultat megillető méltányos térítésre vonatkozó szabályokat tartalmazza, a következőket mondja ki:
„(1)   A jogosultat az alaprendelet 14. cikke (3) bekezdésének negyedik francia bekezdése szerint megillető méltányos térítés mértéke a jogosult és az érintett mezőgazdasági termelő közötti megállapodás tárgya [helyesen: tárgyát képezheti].
(2)   Ha ilyen szerződést nem kötöttek, vagy azt nem alkalmazzák [helyesen: az nem alkalmazható], a térítés mértéke érzékelhetően alacsonyabb lesz, mint az ugyanazon fajta legalacsonyabb kategóriájú hivatalos minősítéssel rendelkező szaporítóanyagának engedélyezett előállításáért ugyanabban a térségben felszámított összeg.
[...]
(5)   Ha a (2) bekezdés esetében a (4) bekezdés szerinti megállapodás nem alkalmazható, a fizetendő díjazás a szaporítóanyag engedélyezett előállításáért a (2) bekezdés rendelkezései szerint felszámított összeg 50%-a.
[...]”
Az 1768/95 rendelet „A mezőgazdasági termelő adatszolgáltatása” című 8. cikkének (3) és (4) bekezdése a következőket állapítja meg:
„(3)   A (2) bekezdés b), c), d) és e) pontjában foglalt adatok a folyó gazdasági évre, valamint a három előző gazdasági év közül azon egy vagy több évre vonatkoznak, amelyre nézve a mezőgazdasági termelő korábban nem bocsátotta rendelkezésre a lényeges adatokat a jogosultnak a (4) és (5) bekezdés előírásai szerinti kérésére.
Az adatok alapjául szolgáló első gazdasági év nem lehet azonban korábbi annál, amelyben az érintett fajtára, fajtákra és a mezőgazdasági termelőre vonatkozó adatszolgáltatás iránti első kérést benyújtották, illetve vagylagosan azon év, amelyben a mezőgazdasági termelő beszerezte az érintett fajta vagy fajták szaporítóanyagát, ha ahhoz legalább a közösségi növényfajta-oltalom iránti kérelem beadásáról, vagy az ilyen oltalom megadásáról, valamint a szaporítóanyag felhasználásával kapcsolatos esetleges feltételekről tájékoztatást mellékeltek.
[…]
(4)   A jogosult kérelmében köteles megadni nevét és címét, annak vagy azoknak a fajtáknak a megnevezését, amelyekkel kapcsolatban adatokat igényel, valamint a vonatkozó közösségi növényfajta-oltalomra vagy -oltalmakra való utalást, illetőleg utalásokat. Ha a mezőgazdasági termelő igényli, a kérelmet írásban kell benyújtani, és a jogosultságot igazolni kell. A kérelmet, az (5) bekezdés rendelkezéseinek sérelme nélkül, közvetlenül az érintett mezőgazdasági termelőhöz kell intézni.”
E rendeletnek az „Adatszolgáltatás a feldolgozótól” című 9. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)   A feldolgozó részéről [a 2100/94 rendelet] 14. cikke (3) bekezdésének hatodik francia bekezdése szerint a jogosult rendelkezésére bocsátott megfelelő adatokra vonatkozó részletes szabályozás az érintett jogosult és feldolgozó megállapodásának tárgya lehet.
(2)   Ha ilyen megállapodást nem kötöttek, vagy az nem alkalmazható, a feldolgozó – a Közösség vagy a tagállamok joga szerinti egyéb adatszolgáltatási előírások sérelme nélkül – a jogosult kérésére a lényeges adatokat tartalmazó nyilatkozatot köteles a jogosult rendelkezésére bocsátani. A következők minősülnek lényeges adatnak:
a)
a feldolgozó neve, lakóhelye, valamint üzleti vállalkozásának neve és bejegyzett címe;
b)
az a tény, hogy a feldolgozó teljesített-e olyan szolgáltatást, amelynek során a jogosult egy vagy több növényfajtája betakarított terményét vetés céljára feldolgozta, amennyiben a fajtát vagy a fajtákat a feldolgozó számára bejelentették, vagy számára azok egyébként ismertek voltak;
c)
ha a feldolgozó teljesített ilyen szolgáltatást, akkor az érintett fajtához vagy fajtákhoz tartozó olyan betakarított terménymennyiség, amelyet a feldolgozó vetés céljára feldolgozott, továbbá a feldolgozásból származó teljes mennyiség;
d)
a c) pontban említett feldolgozás ideje és helye; és
e)
azon személyek neve és a címe, akik részére a c) pontban említett feldolgozási szolgáltatást teljesítette, továbbá az egyes mennyiségek.
(3)   A (2) bekezdés b), c), d) és e) pontjában foglalt adatok a folyó gazdasági évre, valamint a három előző gazdasági év közül arra az egy vagy több évre vonatkoznak, amelyre nézve a jogosult előzőleg még nem nyújtott be kérelmet a (4) és (5) bekezdésben foglaltak alapján; az adatok alapjául szolgáló első gazdasági év azonban az, amelyben az érintett fajtára vagy fajtákra és a feldolgozóra vonatkozó adatszolgáltatás iránti első kérelmet benyújtották.
(4)   A 8. cikk (4) bekezdésének rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell.
[…]”
Az 1768/95 rendeletnek a mezőgazdasági termelő kötelezettségei teljesítésének ellenőrzésére vonatkozó 14. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„[A 2100/94 rendelet] 14. cikke rendelkezéseinek e rendeletben foglaltak szerinti teljesítése körében, az érintett mezőgazdasági termelő kötelezettségei teljesítésének a jogosult általi ellenőrzése érdekében, a jogosult kérésére a mezőgazdasági termelő:
a)
a 8. cikk szerinti adatközlő nyilatkozatok alátámasztására a rendelkezésére álló fontos okmányok, úgymint számlák, felhasznált címkék, valamint a 13. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerint előírt egyéb eszközök formájában bizonyítékot szolgáltat az alábbiakkal kapcsolatban:
—
a jogosult valamely növényfajtája betakarított terményének feldolgozása vetés céljára, amelyet harmadik személy szolgáltatásként teljesített,
vagy
—
a 8. cikk (2) bekezdésének e) pontja esetében, a jogosult valamely növényfajtája szaporítóanyagának szállítása,
vagy bemutatja a földterületet, illetve a raktározási létesítményt;
b)
átadja vagy hozzáférhetővé teszi a 4. cikk (3) bekezdésében vagy a 7. cikk (5) bekezdésében előírt bizonyítékot.”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
Az RWZ egy központi mezőgazdasági szövetkezet, amely vetőmagok mezőgazdasági termelők részére történő feldolgozásával foglalkozik, amelynek keretében a betakarított terményeket előkészíti ezek raktáron tartása és jövőbeni elültetése érdekében.
Ezt a szolgáltatást egyrészt a többek között az STV által képviselt olyan növényfajta-oltalmi jogosultaknak nyújtja, akik szerződéses ültetés keretében forgalomba hozatal céljából elismert vetőmagok szaporítását végezték.
Másrészt az említett szolgáltatást olyan mezőgazdasági termelőknek nyújtja, akik a 2100/94 rendelet 14. cikkének (3) bekezdése alapján ültetnek el vetőmagokat.
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy az RWZ különböző mezőgazdasági termelők részére a 2005/2006-os és a 2006/2007-es gazdasági években feldolgozási tevékenységet folytatott az STV által képviselt növényfajta-oltalmi jogosultak javára végzett szerződéses ültetés keretében.
Az STV az érintett mezőgazdasági termelők által hozzá eljuttatott, szerződéses ültetésre vonatkozó nyilatkozatok alapján két körben adatszolgáltatás iránti kérelmet intézett az RWZ-hez az általa végzett feldolgozást illetően:
—
a 2006. június 30-án, a 2006. augusztus 7-én, a 2006. szeptember 15-én, valamint a 2007. április 30-án kelt levelében a 2005/2006-os gazdasági évre vonatkozóan, és
—
a 2007. június 25-én, a 2007. június 29-én, a 2007. november 23-án, valamint a 2008. május 29-én kelt levelében a 2006/2007-es gazdasági évre vonatkozóan.
Ezekhez a kérelmekhez, amelyek arra vonatkoztak, hogy az RWZ feldolgozta-e a szóban forgó, oltalom alatt álló növényfajtákat, illetve hogy kik és milyen mennyiségre adtak megbízást erre a tevékenységre, mellékletként csatoltak egy áttekintést, amely az oltalom alatt álló fajta és a szóban forgó gazdasági év mellett feltüntette a betakarított termény ültetésével foglalkozó mezőgazdasági termelő nevét és címét, de nem tartalmazta az ültetésre vonatkozó nyilatkozatokat, sem pedig egyéb bizonyítékot.
Az RWZ e kérelmekre nem adott kedvező választ, és e tekintetben a kérelmek elutasításának igazolására három indokra hivatkozott. Először is úgy vélte, hogy az adatszolgáltatás iránti kérelemnek tartalmaznia kellett volna azokat az elemeket, amelyek arra utalnak, hogy a 2100/94 rendelet 14. cikke (3) bekezdésének hatodik francia bekezdése szerinti adatszolgáltatási kötelezettség alá tartozó feldolgozást végzett. Másodszor úgy vélte, hogy kizárólag azok az adatszolgáltatás iránti kérelmek relevánsak jogilag, amelyeket abban a gazdasági évben állítanak ki, amelyre az adatok vonatkoznak. Harmadszor úgy ítélte meg, hogy semmilyen, a vetőmagok esetleges ültetésére vonatkozó körülményre nem lehet következtetni a jogosult részére folytatott szerződéses ültetés keretében végzett feldolgozási tevékenységből.
Az STV, miután keresetet indított az RWZ ellen, első fokon megnyerte a pert, mivel az elsőfokú bíróság egyrészt úgy ítélte meg, hogy semmilyen jogvesztő határidő nem alkalmazandó az adatszolgáltatás iránti kérelmekre, másrészt pedig hogy a szerződéses ültetésre vonatkozó nyilatkozatok megfelelő körülménynek minősülnek a feldolgozót terhelő adatszolgáltatási kötelezettség megállapítására, mivel a szaporítási szerződés alapján ültetést végző mezőgazdasági termelőnek tényleges lehetősége van az adott vetőmagok elültetésére. Az RWZ ezen ítélettel szemben fellebbezést nyújtott be a kérdést előterjesztő bírósághoz.
Mivel az Oberlandesgericht Düsseldorf nem volt biztos abban, hogyan kell értelmeznie a 2100/94 rendelet 14. cikkének (3) bekezdését, valamint az 1768/95 9. cikkének (2) és (3) bekezdését, az eljárás felfüggesztéséről határozott, és a következő kérdéseket terjesztette a Bíróság elé előzetes döntéshozatalra:
„1)
Kizárólag abban az esetben áll-e fenn a feldolgozónak a 2100/94 rendelet 14. cikke (3) bekezdésének hatodik francia bekezdésében, valamint az 1768/95 rendelet 9. cikkének (2) és (3) bekezdésében szabályozott adatszolgáltatási kötelezettsége, ha a növényfajta-oltalom jogosultjának adatszolgáltatás iránti kérelme a kérelemmel érintett (több kérelem esetén az utolsó) gazdasági év lejártát megelőzően beérkezik a feldolgozóhoz?
2)
Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén:
»Határidőben benyújtottnak« kell-e tekinteni az adatszolgáltatás iránti kérelmet abban az esetben is, ha a jogosult a kérelmében úgy nyilatkozik, hogy olyan körülmények jutottak a tudomására, miszerint a feldolgozó a terményt, amelyet a kérelemben név szerint megnevezett mezőgazdasági termelő az oltalom alatt álló fajta szaporítóanyagának elültetéséből nyert, a betakarított termény ültetése céljából feldolgozta vagy fel kívánja dolgozni, vagy a jogosult köteles-e az adatszolgáltatás iránti kérelemben hivatkozott körülményeket ezen túlmenően (például a mezőgazdasági termelőnek a betakarított termény ültetésére vonatkozó nyilatkozata másolatának megküldésével) is bizonyítani a feldolgozó számára?
3)
Származhatnak-e a feldolgozó adatszolgáltatási kötelezettségét megalapozó körülmények abból, hogy a jogosult megbízottjaként a feldolgozó teljesíti az oltalom alatt álló fajta vetőmagjának előállítása céljából a jogosult és egy szaporítással foglalkozó mezőgazdasági termelő között létrejött szaporításra vonatkozó szerződést, ha és mivel a mezőgazdasági termelő számára a szaporításra vonatkozó szerződés teljesítése keretében gyakorlatilag lehetővé válik, hogy a vetőmag egy részét vetés céljára használja fel?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Az első kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság első kérdése lényegében arra irányul, hogy az 1768/95 rendelet 9. cikkének (3) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy megszűnik a feldolgozást végző szolgáltatónak az oltalom alatt álló növényfajtákra vonatkozó adatszolgáltatási kötelezettsége, ha a kérelemmel érintett gazdasági év lejártát követően kapja meg a növényfajta-oltalom jogosultjának adatszolgáltatás iránti kérelmét.
Amint az 1768/95 rendelet 9. cikkének (3) bekezdése maga is megállapítja, a feldolgozást végző szolgáltató köteles megadni a 9. cikk (2) bekezdésének b), c), d) és e) pontjában foglalt adatokat, amennyiben azok arra a gazdasági évre vonatkoznak, amelyben az adatszolgáltatás iránti kérelmet benyújtották.
Ezért a feldolgozó főszabály szerint nem köteles adatszolgáltatásra, ha egy adott gazdasági évre vonatkozó kérelem ezen gazdasági év lejártát követően érkezik be hozzá.
Az 1768/95 rendelet 9. cikkének (3) bekezdése szerint azonban a kért adatok arra az egy vagy több évre is vonatkozhatnak, amelyre nézve a jogosult előzőleg még nem nyújtott be kérelmet. E tekintetben e rendelkezés azt a pontosítást tartalmazza, hogy az adatok alapjául szolgáló első gazdasági évnek az az év minősül, amelyben az érintett fajtára vagy fajtákra és a feldolgozást végző szolgáltatóra vonatkozó, első adatszolgáltatás iránti kérelmet benyújtották.
Következésképpen magának az említett rendelkezésnek a szövegéből is kitűnik, hogy a jogosult akkor intézhet a feldolgozást végző szolgáltatóhoz olyan adatszolgáltatás iránti kérelmet, amely a folyó gazdasági évet megelőző egy vagy több gazdasági évre vonatkozik, ha az első ilyen gazdasági évben első ízben nyújtott be adatszolgáltatás iránti kérelmet az érintett fajtára és feldolgozóra vonatkozóan.
Ezen értelmezés mellett szól magának az 1768/95 rendeletnek a célja is, amely a 2100/94 rendelet 14. cikkének (3) bekezdése alapján a nemesítő és a mezőgazdasági termelő jogos érdekeinek védelmére irányul. Az 1768/95 rendelet 2. cikkének (2) bekezdése ugyanis úgy rendelkezik, hogy fenn kell tartani az ésszerű egyensúlyt ezen érdekek között.
Ebben az összefüggésben rá kell mutatni arra, hogy számos más nyelvi változattal ellentétben az 1768/95 rendelet 9. cikke (3) bekezdésének francia szövege nem korlátozza az adatkérés lehetőségét a folyó gazdasági évet megelőző legfeljebb három gazdasági évre.
Egyrészt – az STV állításával ellentétben – ellentétes lenne az 1768/95 rendeletnek a jelen ítélet 26. pontjában ismertetett céljával, ha a feldolgozást végző szolgáltató adatszolgáltatási kötelezettségének nem lenne időbeli korlátja.
Másrészt arra kell rámutatni, hogy az említett rendelet 8. cikkének (3) bekezdése, amely a mezőgazdasági termelő adatszolgáltatási kötelezettségére vonatkozik, a nemesítő adatkérési lehetőségét kifejezetten a folyó gazdasági évet megelőző legfeljebb három gazdasági évre korlátozza. Mivel a mezőgazdasági termelő adatszolgáltatási kötelezettsége gyakorlatilag megegyezik a feldolgozást végző szolgáltató adatszolgáltatási kötelezettségével, nem indokolt az adatszolgáltatásra kötelezettek alapján különbséget tenni azon időszakok tekintetében, amelyekre a jogosultak kérelmei vonatkozhatnak.
Az 1768/95 rendelet 9. cikkének így értelmezett (3) bekezdése tudja legjobban biztosítani egyrészt a nemesítők érdekeit, mivel adatszolgáltatási kérelmük benyújtásával kapcsolatban bizonyos mértékű rugalmassággal rendelkeznek, másrészt a feldolgozást végző szolgáltatók érdekeit, akiknek a kért információkat csak egy meghatározott időszakban és előzetes értesítést követően kell megőrizniük.
A ügyben az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy az STV két körben intézett adatszolgáltatás iránti kérelmet az RWZ-hez: a 2005/2006-os gazdasági évre vonatkozóan 2006. június 30-án, augusztus 7-én, szeptember 15-én, valamint 2007. április 30-án, a 2006/2007-es gazdasági évre vonatkozóan pedig 2007. június 25-én és 29-én, 2007. november 23-án, valamint 2008. május 29-én.
Minthogy az 1768/95 rendelet 7. cikkének (2) bekezdése szerint a gazdasági év július 1-jén kezdődik és a következő naptári év június 30-ig tart, és az előzetes döntéshozatalra utaló határozatban megadott információk alapján nem állapítható meg, hogy az STV milyen növényfajtákra vonatkozóan nyújtotta be a kérelmeket, illetve hogy az 1768/95 rendelet 9. cikke (3) bekezdésének második tagmondata értelmében első adatszolgáltatás iránti kérelmekről van-e szó, a kérdést előterjesztő bíróság feladata megállapítani, hogy ezek közül mely kérelmeket nyújtották be határidőn belül.
Következésképpen az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1768/95 rendelet 9. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a feldolgozást végző szolgáltatónak az oltalom alatt álló növényfajtákra vonatkozó adatszolgáltatási kötelezettsége akkor áll fenn, ha az adott gazdasági évre vonatkozó adatszolgáltatás iránti kérelmet az említett gazdasági év lejárta előtt nyújtották be. Fennállhat azonban adatszolgáltatási kötelezettség a folyó gazdasági évet megelőző három gazdasági évre vonatkozó adatok tekintetében is, ha a jogosult az adatszolgáltatás iránti kérelemmel érintett gazdasági éveket megelőző első gazdasági évben első ízben nyújtott be ugyanazon szolgáltatóhoz, ugyanazon növényfajtára vonatkozóan adatszolgáltatás iránti kérelmet az érintett fajtára és feldolgozóra vonatkozóan.
A második és a harmadik kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság együttesen vizsgálandó második és harmadik kérdése lényegében arra irányul, hogy a 2100/94 rendelet 14. cikke (3) bekezdése hatodik francia bekezdésének, valamint az 1768/95 9. cikkének együttesen értelmezett rendelkezéseit úgy kell-e értelmezni, hogy egyrészt az a körülmény, hogy egy mezőgazdasági termelő egy oltalom alatt álló növényfajta szerződéses ültetését végezte a növényfajta-oltalom jogosultja javára, az említett növényfajta forgalmazható vetőmagjának feldolgozását végző szolgáltató adatszolgáltatási kötelezettségét megalapozó körülménynek minősülhet, másrészt pedig hogy a jogosult köteles csatolni a tájékoztatáshoz való jogának igazolásául előadott körülményekre vonatkozó bizonyítékot.
Mindenekelőtt ki kell emelni, hogy az 1768/95 rendeletnek a 8. cikkének (4) bekezdésével együttesen értelmezett 9. cikkének (4) bekezdése, amely a feldolgozást végző szolgáltató adatszolgáltatás iránti kérelmével szemben támasztott formai követelményeket határozza meg, nem írja elő, hogy e kérelemhez csatolni kellene a hivatkozott körülményekre vonatkozó bizonyítékokat. Sőt az említett rendelet 8. cikke (4) bekezdése második albekezdésének első mondata szerint az ilyen kérelmeket szóban is elő lehet adni.
A szerződéses ültetés eseteit illetően a Bíróság korábban már kimondta, hogy az, hogy a mezőgazdasági termelő beszerzi a jogosult oltalom alatt álló növényfajtájának a szaporítóanyagát, olyan körülménynek minősül, amely a mezőgazdasági termelő részéről a jogosult felé adatszolgáltatási kötelezettséget keletkeztethet (lásd a
C-305/00. sz. Schulin-ügyben 2003. április 10-én hozott ítélet [EBHT 2003., I-3525. o.]
65. pontját).
Az a körülmény ugyanis, hogy egy mezőgazdasági termelő egy oltalom alatt álló növényfajta szerződéses ültetését végezte a jogosult javára, azt jelzi, hogy az említett mezőgazdasági termelő az oltalom alatt álló növényfajta olyan vetőmagjaival rendelkezhet, amelynek elültetését illetően lehet, hogy a 2100/94 rendelet 14. cikkének (3) bekezdésében biztosított kiváltsággal szeretne élni.
Ez a körülmény azonban önmagában még nem keletkeztet a jogosult számára automatikus jogot arra, hogy információkat szerezzen be a feldolgozást végző szolgáltatótól.
A 2100/94 rendelet 14. cikkének (3) bekezdése szerint ugyan valóban fennáll ilyen jog akkor, ha a mezőgazdasági termelő az e cikkben biztosított kiváltságra hivatkozott vagy kíván hivatkozni, a Bíróság azonban úgy határozott, hogy kizárólag akkor keletkezik ilyen jog a feldolgozást végző szolgáltatóval szemben, ha a jogosult arra utaló jellel rendelkezik, hogy az említett szolgáltató – ültetés céljára – feldolgozta vagy fel kívánja dolgozni azt a betakarított terményt, amelyet az oltalom alatt álló fajta szaporítóanyagának elültetése révén nyertek (lásd ebben az értelemben a
C-336/02. sz. Brangewitz-ügyben 2004. október 14-én hozott ítélet [EBHT 2004., I-9801. o.]
53. pontját).
Márpedig ebben az összefüggésben önmagában az a tény, hogy egy mezőgazdasági termelő egy oltalom alatt álló növényfajta szerződéses ültetését végzi, még nem minősül arra utaló jelnek, hogy a feldolgozást végző szolgáltató – ültetés céljára – feldolgozta vagy fel kívánja dolgozni azt a betakarított terményt, amelyet az említett növényfajta szaporítóanyagának elültetése révén nyertek.
A jelen ügy körülményeire tekintettel ez legfeljebb csupán egy lehet több olyan tényező közül, amelyből a fentiekre utaló jel fennállására lehet következtetni. A kérdést előterjesztő bíróságnak kell a tényállást értékelnie annak megállapítása érdekében, hogy az alapjogvitában ez az eset fennáll-e.
Következésképpen a második és a harmadik kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 2100/94 rendelet 14. cikke (3) bekezdése hatodik francia bekezdésének, valamint az 1768/95 9. cikkének együttesen értelmezett rendelkezéseit úgy kell értelmezni, hogy a jogosult által a feldolgozást végző szolgáltatóhoz intézett adatszolgáltatás iránti kérelemnek nem kell tartalmaznia az abban hivatkozott körülményekre vonatkozó bizonyítékokat. Ezenkívül önmagában az a tény, hogy egy mezőgazdasági termelő egy oltalom alatt álló növényfajta szerződéses ültetését végzi, még nem minősül arra utaló jelnek, hogy a feldolgozást végző szolgáltató – ültetés céljára – feldolgozta vagy fel kívánja dolgozni azt a betakarított terményt, amelyet az említett növényfajta szaporítóanyagának elültetése révén nyertek. Ebből a tényből az adott ügy más körülményeitől függően azonban arra is lehet következtetni, hogy fennáll erre utaló jel, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell az előtte folyamatban levő jogvitában megállapítania.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (első tanács) a következőképpen határozott:

1)
Az 1998. december 3-i 2605/98/EK bizottsági rendelettel módosított, a 2100/94 rendelet 14. cikkének (3) bekezdésében biztosított mezőgazdasági mentesség [helyesen: biztosított eltérés] érvényesítésének végrehajtási szabályairól szóló, 1995. július 24-i 1768/95/EK bizottsági rendelet 9. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a feldolgozást végző szolgáltatónak az oltalom alatt álló növényfajtákra vonatkozó adatszolgáltatási kötelezettsége akkor áll fenn, ha az adott gazdasági évre vonatkozó adatszolgáltatás iránti kérelmet az említett gazdasági év lejárta előtt nyújtották be. Fennállhat azonban adatszolgáltatási kötelezettség a folyó gazdasági évet megelőző három gazdasági évre vonatkozó adatok tekintetében is, ha a jogosult az adatszolgáltatás iránti kérelemmel érintett gazdasági éveket megelőző első gazdasági évben első ízben nyújtott be ugyanazon szolgáltatóhoz, ugyanazon növényfajtára vonatkozóan adatszolgáltatás iránti kérelmet az érintett fajtára és feldolgozóra vonatkozóan.

2)
A közösségi növényfajta-oltalmi jogokról szóló, 1994. július 27-i 2100/94/EK tanácsi rendelet 14. cikke (3) bekezdése hatodik francia bekezdésének, valamint a 2605/98 rendelettel módosított 1768/95 9. cikkének együttesen értelmezett rendelkezéseit úgy kell értelmezni, hogy a közösségi növényfajta-oltalmi jogok jogosultja által a feldolgozást végző szolgáltatóhoz intézett adatszolgáltatás iránti kérelemnek nem kell tartalmaznia az abban hivatkozott körülményekre vonatkozó bizonyítékokat. Ezenkívül önmagában az a tény, hogy egy mezőgazdasági termelő egy oltalom alatt álló növényfajta szerződéses ültetését végzi, még nem minősül arra utaló jelnek, hogy a feldolgozást végző szolgáltató – ültetés céljára – feldolgozta vagy fel kívánja dolgozni azt a betakarított terményt, amelyet az említett növényfajta szaporítóanyagának elültetése révén nyertek. Ebből a tényből az adott ügy más körülményeitől függően azonban arra is lehet következtetni, hogy fennáll erre utaló jel, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell az előtte folyamatban levő jogvitában megállapítania.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: német.