CELEX: 62009CJ0407
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen
Unionin tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanoa koskevan velvoitteen noudattamatta jättäminen
Rahamääräiset seuraamukset
Kiinteämääräisen hyvityksen määrääminen

Euroopan komissio vaatii kanteellaan unionin tuomioistuinta
–        toteamaan, että Kreikka ei ole noudattanut EY 228 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia
toimenpiteitä asiassa C-26/07, komissio vastaan Kreikka, 18.7.2007 annetun sellaisen tuomion panemiseksi täytäntöön, jossa
yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että Kreikka ei ollut noudattanut rikoksen uhreille maksettavista korvauksista 29.4.2004 annetun
neuvoston direktiivin 2004/80/EY (EUVL L 261, s. 15; jäljempänä direktiivi) mukaisia velvoitteitaan, koska kyseinen jäsenvaltio
ei ollut antanut säädetyssä määräajassa mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
määräyksiä
–        velvoittamaan Kreikan maksamaan komissiolle ”Euroopan yhteisön omat varat” -tilille ehdotetun uhkasakon, jonka määrä on 72 532,80
euroa kultakin päivältä, jolla edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Kreikka annetun tuomion täytäntöönpanon edellyttämien
toimenpiteiden toteuttaminen viivästyy nyt käsiteltävässä asiassa annettavan tuomion julistamisesta siihen päivään, jona mainitussa
asiassa komissio vastaan Kreikka annettu tuomio on pantu täytäntöön
–        velvoittamaan Kreikan maksamaan komissiolle samalle tilille kiinteämääräisen hyvityksen, jonka määrä on 10 512 euroa kultakin
viivästyspäivältä edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Kreikka annetun tuomion julistamispäivästä siihen päivään, jona
nyt käsiteltävässä asiassa on annettu tuomio, tai siihen päivään, jona kyseisessä asiassa komissio vastaan Kreikka annetun
tuomion täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet on toteutettu, jos ne on toteutettu aiemmin, ja
–        velvoittamaan Kreikan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Asiassa komissio vastaan Kreikka annettu tuomio
Komissio nosti 25.1.2007 EY 226 artiklan mukaisesti Kreikkaa vastaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan
kanteen, koska Kreikka ei ollut saattanut oikeusjärjestyksensä osaksi direktiiviä, jonka täytäntöönpanon määräpäiväksi oli
alun perin asetettu 1.7.2005.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Kreikka antamansa tuomion tuomiolauselman 1 kohdassa
seuraavaa:
”Helleenien tasavalta ei ole noudattanut [direktiivin] mukaisia velvollisuuksiaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.”

Oikeudenkäyntiä edeltänyt menettely
Komissio osoitti 29.2.2008 Kreikalle virallisen huomautuksen, jossa se pyysi tältä ilmoitusta toimenpiteistä, jotka se oli
toteuttanut noudattaakseen edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Kreikka annettua tuomiota.
Kyseinen jäsenvaltio ilmoitti 10.9.2008 antamassaan vastauksessa, että ehdotus laiksi, jolla todettu jäsenyysvelvoitteiden
noudattamatta jättäminen oli tarkoitus lopettaa, oli viimeistelyvaiheessa.
Komissio totesi, ettei Kreikka ollut edelleenkään pannut täytäntöön edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Kreikka annettua
tuomiota, joten se osoitti 23.9.2008 tälle jäsenvaltiolle perustellun lausunnon, jossa se kehotti tätä toteuttamaan mainitun
tuomion noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahdessa kuukaudessa perustellun lausunnon vastaanotosta. Komissio kiinnitti
perustellussa lausunnossa Kreikan huomion myös rahamääräisiin seuraamuksiin, joita unionin tuomioistuin voi EY 228 artiklan
2 kohdan nojalla määrätä jäsenvaltiolle, joka ei noudata unionin tuomioistuimen tuomiota, jolla jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta
jättäminen on todettu.
Usean kirjeenvaihdon jälkeen Kreikka ilmoitti komissiolle 10.9.2009, että ennenaikaisten parlamenttivaalien takia Kreikan
parlamentti oli 7.9.2009 joutunut keskeyttämään työnsä direktiivin täytäntöönpanon varmistamiseen tarkoitetun lain antamiseksi.
Kreikassa parlamenttivaalien pitäminen tarkoittaa, että kaikki käsiteltävinä olevat lakiehdotukset on palautettava viranomaiskäsittelyyn
lainsäädäntömenettelyn uudelleen aloittamista varten uuden parlamentin jäsenten valinnan jälkeen, ja näin on tehtävä, olivatpa
kyseiset lakiehdotukset missä käsittelyvaiheessa tahansa.
Näin ollen komissio päätti nostaa nyt käsiteltävän kanteen.

Tapahtumat nyt vireillä olevan menettelyn kuluessa
Helleenien tasavallan virallisessa lehdessä julkaistiin 18.12.2009 laki 3811/2009 (FEK A’ 231/18.12.2009), jolla vastaajana
olevan jäsenvaltion mukaan varmistetaan edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Kreikka annetun tuomion kattava täytäntöönpano.
Kyseisen lain sisällön tutkittuaan komissio katsoi vastauskirjelmässään, että Kreikka oli saattanut lainsäädäntönsä yhdenmukaiseksi
edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Kreikka annetun tuomion kanssa.
Näin ollen komissio ei enää vaadi uhkasakon määräämistä. Se on kuitenkin pysyttänyt vaatimuksensa kiinteämääräisen hyvityksen
maksamisesta.

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen

Asianosaisten lausumat
Komissio muistuttaa väitetystä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisestä, että EY 228 artiklan 1 kohdassa määrätään,
että jos yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että jäsenvaltio on jättänyt täyttämättä sille EY:n perustamissopimuksen mukaan kuuluvan
velvollisuuden, jäsenvaltion on toteutettava yhteisöjen tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet.
Komissio täsmentää tällaisen tuomion täytäntöönpanon määräajasta, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan unionin
oikeuden välittömään ja yhdenmukaiseen soveltamiseen liittyvä intressi edellyttää, että täytäntöönpano aloitetaan välittömästi
ja saatetaan loppuun mahdollisimman pian.
Koska nyt käsiteltävässä asiassa on riidatonta, että 23.9.2008 annetussa perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päätyttyä
Kreikka ei vielä ollut toteuttanut edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Kreikka annetun tuomion täytäntöönpanon edellyttämiä
lainsäädäntötoimia, jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen on komission mukaan selvästi osoitettu.
Kreikka myöntää, ettei se ollut toteuttanut kyseisiä toimenpiteitä perustellussa lausunnossa asetetussa määräajassa. Kyseinen
jäsenvaltio perustelee tätä sillä, että se joutui selviytymään odottamattomista olosuhteista, joissa sen oli muun muassa etsittävä
resursseja direktiivillä perustetun järjestelmän mukaisten korvausten maksamiseen ja pidettävä ennenaikaiset parlamenttivaalit.
Näin ollen lakiehdotus, jonka käsittely oli Kreikan parlamentissa jo hyvin pitkällä, jouduttiin palauttamaan toimivaltaisille
viranomaisille, jotta se voitiin käsitellä vaalien jälkeen uudelleen uudessa parlamentissa.
Kreikan mukaan on niin, että siltä osin kuin komissio sai asianmukaisesti tiedon sekä kyseisen lakiehdotuksen käsittelyn edistymisestä
että ennenaikaisten parlamenttivaalien järjestämisestä, kyseinen toimielin loukkasi vilpittömän yhteistyön velvoitettaan nostamalla
nyt käsiteltävän kanteen vain hieman ennen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen lopettaneen lain antamista. Näin
ollen kanne on Kreikan mielestä hylättävä.

Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
On muistutettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on niin, että kun arvioidaan sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta
jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se oli perustellussa lausunnossa asetetun
määräajan päättyessä, eikä unionin tuomioistuin voi ottaa huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia, vaikka ne merkitsisivät
jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen kohteena olevan unionin oikeussäännön asianmukaista täytäntöönpanoa
(ks. mm. asia C-475/08, komissio v. Belgia, tuomio 3.12.2009, Kok., s. I-11503, 30 kohta ja asia C-340/09, komissio v. Espanja,
tuomio 9.12.2010, 39 kohta).
Kuten Kreikka on myöntänyt, edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Kreikka annetun tuomion täytäntöönpanon varmistamiseen
tarvittavat lainsäädäntötoimet toteutettiin vasta antamalla laki 3811/2009, joka julkaistiin 18.12.2009 eli selvästi 23.9.2008
annetussa perustellussa lausunnossa täytäntöönpanolle asetetun kahden kuukauden määräajan jälkeen.
Näin ollen on todettava, että Kreikka ei ole noudattanut EY 228 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei komission
mainitun artiklan nojalla 23.9.2008 antamassa perustellussa lausunnossa asettaman määräajan päättyessä ollut toteuttanut edellä
mainitussa asiassa komissio vastaan Kreikka annetun tuomion täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.

Rahamääräinen seuraamus

Asianosaisten lausumat
Komissio katsoo, että kun Kreikan väitetyn jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen kesto ja vakavuus otetaan huomioon,
on perusteltua velvoittaa Kreikka maksamaan kiinteämääräinen hyvitys.
Komissio näet toteaa yhtäältä, että edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Kreikka annetun tuomion, joka julistettiin
18.7.2007, ja sen täytäntöönpanon edellyttämien kansallisten toimenpiteiden, jotka toteutettiin 18.12.2009, välillä kului
huomattava aika, nimittäin 29 kuukautta. Toisaalta väitetty jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen oli erityisen vakava,
koska siinä oli kyse sellaisen direktiivin täytäntöönpanon laiminlyönnistä, jolla on sen säännösten tarkoituksen ja luonteen
vuoksi rajat ylittäviä vaikutuksia, sillä direktiivi koskee sekä Kreikan alueella asuvia henkilöitä että muiden jäsenvaltioiden
kansalaisia, jotka joutuvat rikosten uhreiksi käyttäessään Kreikassa oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen.
Komissio lisää, että nyt käsiteltävässä asiassa on raskauttavia seikkoja, jotka myös olisi otettava huomioon kiinteämääräistä
hyvitystä määritettäessä.
Komissio toteaa siten ensinnäkin, että niin direktiivin säännökset kuin edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Kreikka
annetun tuomion tuomiolauselmakin ovat erittäin selkeät eivätkä aiheuta mitään tulkintavaikeutta. Menettelyyn, jossa kyseinen
direktiivi saatetaan osaksi kansallista oikeutta, ei myöskään liity mitään erityistä ongelmaa. Lopuksi on niin, että Kreikka
reagoi perusteltuun lausuntoon seitsemän kuukautta myöhässä.
Istunnossa komissio ehdotti päivittäisen kiinteämääräisen hyvityksen, jonka määräksi se oli alun perin vahvistanut 10 512
euroa, alentamista 10 248 euroon. Komission mukaan tämä määrä saadaan EY 228 artiklan soveltamisesta 13.12.2005 annetun komission
tiedonannon SEC(2005) 1658 mukaisesti kertomalla 200 euron suuruinen yhdenmukainen kiinteämääräinen perusmaksu rikkomistapauksen
vakavuuteen perustuvalla kertoimella 12 ja kertoimella n, joka on Kreikan tapauksessa vastedes 4,27 eikä enää 4,38. Lisäksi
päivittäistä kiinteämääräistä hyvitystä on sovellettava koko siltä edellä tämän tuomion 20 kohdassa mainitulta ajanjaksolta,
jonka kyseinen tuomio oli panematta täytäntöön.
Kreikka väittää ensisijaisesti, ettei sitä pitäisi nyt käsiteltävässä asiassa velvoittaa maksamaan kiinteämääräistä hyvitystä.
Väitteidensä tueksi se toteaa ensinnäkin noudattaneensa edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Kreikka annettua tuomiota,
jossa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan, ennen kuin unionin tuomioistuin antaa tuomionsa EY 228 artiklan
2 kohdan nojalla ja joka tapauksessa kohtuullisessa ajassa, kun otetaan huomioon sillä hiljattain olleet ja edelleenkin olevat
taloudelliset vaikeudet. Toiseksi Kreikan mukaan nyt käsiteltävässä asiassa ei ole jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen
toistumisen vaaraa. Se lisää lopuksi, että väitettyä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä ei voida pitää erityisen
vakavana, koska kyseisessä asiassa komissio vastaan Kreikka annetun tuomion noudattamatta jättämisellä oli julkisille ja yksityisille
eduille vain välillisiä eikä todellisia ja konkreettisia seurauksia.
Kreikka muistuttaa toissijaisesti, että mikäli unionin tuomioistuin kuitenkin pitää kannetta perusteltuna ja määrää Kreikan
maksamaan kiinteämääräisen hyvityksen, sen on vahvistettava hyvitys siten, että se on oikeassa suhteessa erityisesti Kreikan
nykyiseen ”maksukykyyn”.
Kreikka vetoaa tältä osin siihen, että kerroin 4,27, jota komissio on käyttänyt kuvaamaan Kreikan maksukykyä ja jonka se on
vahvistanut vuotta 2008 koskevien taloudellisten tietojen perusteella, ei vastaa talouden nykytilaa, koska Kreikan bruttokansantuote
on vuosina 2009 ja 2010 edelleen pienentynyt huomattavasti. Jäsenvaltion maksukykyä ei myöskään voida arvioida asianmukaisesti
ottamatta huomioon muun muassa valtion julkistalouden alijäämää ja julkista velkaa sekä siellä todettua inflaatioastetta.
Kreikka katsoo edellä esitetyn perusteella, että kiinteämääräistä hyvitystä olisi alennettava siihen vähimmäismäärään, jonka
komissio mainitsee tiedonannossaan SEC(2005) 1658, eli 2 190 000 euroon. Lisäksi se pyysi istunnossa lupaa maksaa erissä korotta
kiinteämääräisen hyvityksen, joka se annettavassa tuomiossa mahdollisesti velvoitetaan maksamaan.

Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
On muistutettava oikeuskäytännöstä, jossa jo on katsottu, että kun uhkasakon määrääminen tuntuu erityisen soveliaalta jäsenvaltion
kannustamiseksi lopettamaan mahdollisimman pian sellainen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen, jolla olisi taipumus
jatkua ilman tällaista toimenpidettä, kiinteämääräisen hyvityksen määrääminen puolestaan riippuu pääasiallisesti niiden seurausten
arvioinnista, joita asianomaisen jäsenvaltion velvoitteiden täytäntöönpanon laiminlyönnistä aiheutuu yksityisille ja julkisille
eduille, erityisesti silloin, kun jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen on jatkunut pitkään sen tuomion jälkeen,
jossa se alun perin todettiin (ks. mm. asia C-121/07, komissio v. Ranska, tuomio 9.12.2008, Kok., s. I-9159, 58 kohta).
Unionin tuomioistuimen on määrättävä kussakin asiassa sen käsiteltäväksi saatettuun tapaukseen liittyvien olosuhteiden perusteella
ja sen mukaisesti, minkä verran sen mielestä tarvitaan taivuttelua ja ennaltaehkäisevyyttä, ne rahamääräiset seuraamukset,
jotka ovat asianmukaisia jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen aikaisemmin todenneen tuomion mahdollisimman pikaisen
täytäntöönpanon varmistamiseksi ja vastaavien unionin oikeuden rikkomisten toistumisen ehkäisemiseksi (ks. em. asia komissio
v. Ranska, tuomion 59 kohta).
Kiinteämääräisen hyvityksen mahdollisesta määräämisestä on myös muistutettava, että se on tehtävä kussakin yksittäistapauksessa
kaikkien niiden asian kannalta merkityksellisten seikkojen perusteella, jotka liittyvät sekä todetun jäsenyysvelvoitteiden
noudattamatta jättämisen ominaispiirteisiin että sen asianomaisen jäsenvaltion omaksumaan asenteeseen, jota EY 228 artiklan
nojalla aloitettu menettely koskee (ks. mm. em. asia komissio v. Ranska, tuomion 62 kohta).
Jos unionin tuomioistuin päättää määrätä kiinteämääräisen hyvityksen, sen on harkintavaltaansa käyttäessään joka tapauksessa
vahvistettava sen määrä siten, että se on yhtäältä asianmukainen olosuhteiden kannalta ja toisaalta oikeassa suhteessa sekä
todettuun jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämiseen että asianomaisen jäsenvaltion maksukykyyn (asia C-568/07, komissio
v. Kreikka, tuomio 4.6.2009, Kok., s. I-4505, 47 kohta).
Jotta siis voidaan ratkaista vaatimus velvoittaa Kreikka maksamaan kiinteämääräinen hyvitys, on otettava huomioon kaikki väitetyn
jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen olosuhteet ja erityisesti Kreikan asenne, rikkomisen kesto ja rikkomisen vakavuus.
Siten on ensinnäkin huomattava kyseisen jäsenvaltion asenteesta, että Kreikan viranomaiset vastasivat erittäin myöhässä niin
viralliseen huomautukseen kuin perusteltuun lausuntoonkin. Lisäksi on riidatonta, että – kuten Kreikan 22.6.2009 päivätystä
kirjeestä ilmenee – kyseisenä päivänä ei vielä ollut annettu Kreikan parlamentin hyväksyttäväksi ehdotusta laiksi, joka oli
tarpeen edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Kreikka 18.7.2007 annetun tuomion panemiseksi täytäntöön, vaikka toimiin,
joita mainitulla tuomiolla todetun jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen kattava poistaminen edellytti, ei liittynyt
mitään erityistä vaikeutta.
Toiseksi nyt käsiteltävän kanteen kohteena olevan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen kestosta on muistutettava,
että vaikka EY 228 artiklassa ei täsmennetä sitä määräaikaa, jonka kuluessa tuomio on pantava täytäntöön, on kuitenkin selvää,
että tämä täytäntöönpano on aloitettava välittömästi ja saatettava loppuun niin pian kuin mahdollista (ks. mm. em. asia komissio
v. Kreikka, tuomio 4.6.2009, 51 kohta).
Nyt käsiteltävässä asiassa on todettava, että edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Kreikka annetun tuomion, joka julistettiin
18.7.2007, ja lain 3811/2009, joka julkaistiin 18.12.2009 ja jolla kansallinen lainsäädäntö saatettiin kyseisen tuomion tuomiolauselman
mukaiseksi, välillä kului 29 kuukautta.
Perusteita, joihin Kreikka tältä osin vetoaa, eli sitä, että kyseisen tuomion täytäntöönpanon viivästyminen johtui lainsäädäntömenettelyyn
ja ennenaikaisten vaalien pitämiseen liittyneistä sisäisistä vaikeuksista, ei voida hyväksyä. Kuten oikeuskäytännössä on toistuvasti
todettu, jäsenvaltio ei voi sisäisen oikeusjärjestyksensä oikeussääntöihin, toimintatapoihin tai tilaan vetoamalla perustella
sitä, ettei se ole noudattanut unionin oikeudessa säädettyjä velvoitteita (ks. mm. em. asia komissio v. Kreikka, tuomio 4.6.2009,
50 kohta).
Kreikan väitetyn jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen on siis todettava kestäneen huomattavan pitkän ajan.
Kolmanneksi rikkomisen vakavuudesta on todettava, että väitetty jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen haittasi perusvapauden,
joka on tässä tapauksessa henkilöiden vapaa liikkuvuus vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla yhtenäisellä alueella,
toteutumista.
On nimittäin niin, kuten julkisasiamies on katsonut ratkaisuehdotuksensa 43 kohdassa direktiivin johdanto-osan toiseen perustelukappaleeseen
viitaten, että unionin lainsäätäjän mielestä Euroopan unionin kansalaisen, joka liikkuu jäsenvaltiosta toiseen, fyysisen koskemattomuuden
suoja on välitön seuraus henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevasta oikeudesta ja direktiivissä säädetyt toimenpiteet, joiden
tarkoituksena on helpottaa korvausten maksamista rikosten uhreille, myötävaikuttavat kyseisen vapauden toteutumiseen.
Unionin tuomioistuin katsoo edellä esitetyn perusteella, että tässä tapauksessa on perusteltua velvoittaa Kreikka maksamaan
kiinteämääräinen hyvitys.
Kiinteämääräisen hyvityksen määrästä on tämän tuomion 33–39 kohdassa esitetystä huolimatta yhtäältä todettava, että Kreikka
on lopettanut väitetyn jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen.
Toisaalta on otettava huomioon kyseisen jäsenvaltion maksukyky sellaisena kuin se ilmenee tuoreimmista talouden tilaa kuvaavista
tiedoista, jotka on saatettu unionin tuomioistuimen arvioitaviksi.
Kun kaikki edellä esitetty otetaan huomioon, nyt käsiteltävän asian olosuhteita arvioidaan oikein vahvistamalla kolmeksi miljoonaksi
euroksi sen kiinteämääräisen hyvityksen määrä, joka Kreikan on maksettava EY 228 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan nojalla.
Kreikka on siis velvoitettava maksamaan komissiolle ”Euroopan unionin omat varat” -tilille kiinteämääräinen hyvitys, jonka
määrä on kolme miljoonaa euroa.

Oikeudenkäyntikulut
Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan
oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut Kreikan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut
ja koska Kreikka on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Helleenien tasavalta ei ole noudattanut EY 228 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei Euroopan yhteisöjen
komission 23.9.2008 kyseisen artiklan nojalla antamassa perustellussa lausunnossa asettaman määräajan päättyessä ollut toteuttanut
asiassa C-26/07, komissio vastaan Kreikka, 18.7.2007 annetun tuomion täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.
2)
Helleenien tasavalta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle ”Euroopan unionin omat varat” -tilille kiinteämääräinen hyvitys,
jonka määrä on kolme miljoonaa euroa.
3)
Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Allekirjoitukset
*
Oikeudenkäyntikieli: kreikka.