CELEX: 62013CJ0105
Селско стопанство
Обща селскостопанска политика
Схема на единно плащане
Регламент (ЕО) № 73/2009
Членове 34, 36 и 137
Права на плащане
База за изчисляване
Премии, изплатени за притежаваните от земеделския стопанин през референтния период добитък и парцели
Промяна на правилата за определяне на площта на земеделските парцели
Намаляване на броя хектари, отговарящи на условията за подпомагане
Заявление на земеделския стопанин, подадено с цел да се намали броят и да се увеличи единичната стойност на правата му на плащане
Регламент (ЕО) № 796/2004
Член 73а, параграф 2а
Допустимост

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на членове 34, 36 и 137 от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (EО) № 1290/2005, (EО) № 247/2006, (EО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003 (
ОВ L 30, стр. 16
и поправка в
ОВ L 43, 2010 г., стр. 7
).
Запитването е отправено в рамките на спор между г‑н Vonk Noordegraaf и Staatssecretaris van Economische Zaken (държавен секретар по икономическите въпроси, наричан по-нататък „Staatssecretaris“) относно изменение на правата на единно плащане вследствие от промяната на правилата за определяне на площта, отговаряща на условията за подпомагане.
Правна уредба
Регламент (ЕО) № 1782/2003
С Регламент (EO) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на регламенти (EИО) № 2019/93, (EО) № 1452/2001, (EО) № 1453/2001, (EО) № 1454/2001, (EО) № 1868/94, (EО) № 1251/1999, (EО) № 1254/1999, (EО) № 1673/2000, (EИО) № 2358/71 и (EО) № 2529/2001 (
ОВ L 270, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177) по-специално се създава схема за подпомагане на доходите на земеделските производители, която е отделена от производството. Тази схема, обозначена в член 1, второ тире от цитирания регламент като „схема на единно плащане“, обединява известен брой директни плащания, получавани от земеделския производител по линия на различни съществували дотогава схеми за подпомагане.
При привеждането в действие на схемата на единно плащане държавите членки имат избор между т.нар. „исторически“ или т.нар. „регионален“ модел.
При т.нар. „исторически“ модел земеделските производители, които за референтен период, включващ календарните 2000—2002 години, са получили плащане по силата на поне една от схемите за подпомагане, посочени в приложение VI към Регламент № 1782/2003, имат право на „права на плащане“, които са изчислени въз основа на референтна сума, получена за всеки земеделски производител от годишната средно аритметична стойност на всички плащания, отпуснати му по тази схема за този период.
Съгласно член 43 от същия регламент, озаглавен „Определяне на правото за получаване на плащания“:
„1.   Без да се засяга член 48, всеки земеделски производител получава право на плащане на хектар, което се изчислява като се раздели референтното количество на средната аритметична стойност на броя на хектарите за трите години, които по време на референтния период са му дали право на преките плащания, изброени в приложение VI.
Общият брой на правата за плащане е равен на гореспоменатия среден брой хектари.
[…]
2.   Броят на хектарите, посочен в параграф 1, включва също:
[…]
б)
цялата фуражна площ през референтния период.
3.   За целите на параграф 2, буква б) на настоящия член „фуражна площ“ означава площта на стопанството, която през цялата календарна година е била на разположение, в съответствие с член 5 от Регламент (ЕО) № 2419/2001 на Комисията […], за отглеждане на животни, включително площи, които се използват съвместно с други земеделски производители, и площи, които са били обект на смесено култивиране. Фуражната площ не включва:
—
сгради, гори, водни басейни, алеи,
—
площи, използвани за други култури с право на помощи от страна на Общността или за дълготрайни насаждения или градинарски растения,
—
площи, включени в системата за подпомагане на производителите на определени полски култури, площи, използвани за схемата за подпомагане на изсушен фураж или площи, които са обект на национална или общностна схема за земи под угар.
[…]“.
Регламент № 73/2009
Регламент № 73/2009 отменя и замества Регламент № 1782/2003, считано от 1 януари 2009 г. Съображение 49 от него гласи:
„При първоначалното разпределяне на правата на плащане от държавите членки някои грешки доведоха до особено големи плащания на земеделски стопанин. По правило това несъответствие подлежи на финансова корекция до предприемането на корективни мерки. Въпреки това, като се има предвид времето, което е изтекло от първоначалното разпределяне на права за плащане, необходимата корекция би довела до непропорционални правни и административни ограничения за държавите членки. Ето защо в интерес на правната сигурност следва да бъде уредено разпределянето на такива плащания“.
Съгласно член 2, буква з) от Регламент № 73/2009 „земеделска площ“ означава площ, която е заета от обработваема земя, постоянни пасища или трайни насаждения“.
Член 14 от този регламент предвижда:
„Всяка държава членка създава и прилага интегрирана система за администриране и контрол (наричана по-нататък „интегрираната система“).
[…]“.
Съгласно член 33, параграф 1 от Регламент № 73/2009:
„Подпомагането по схемата за единно плащане се предоставя на земеделските стопани, при условие че те:
а)
притежават права на плащане, придобити в съответствие с Регламент (ЕО) № 1782/2003;
[…]“.
Член 34 от Регламент № 73/2009 гласи:
„1.   Помощта по схемата за единно плащане се отпуска на земеделските стопани при активиране на правото на плащане на хектар, отговарящ на условията за подпомагане. Активираните права на плащане дават право на изплащане на сумите, определени в тях.
2.   За целите на настоящия дял „хектар, отговарящ на условията за подпомагане“ означава:
а)
всяка земеделска площ на стопанството и площите, засети с дървесни култури с кратък цикъл на ротация (код по КН ex 0602 90 41), които се използват за селскостопанска дейност, или — в случай че площите се използват също и за неселскостопански дейности — които се използват предимно за селскостопански дейности […]“.
Член 36 от същия регламент предвижда:
„Правата на плащане на хектар не се изменят, освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент.
Комисията, в съответствие с процедурата, посочена в член 141, параграф 2, определя подробни правила за изменение от 2010 г. на правата на плащане, по-специално в случай на частични права“.
Съгласно член 137 от Регламент № 73/2009:
„1.   Правата на плащане, предоставени на земеделските стопани преди 1 януари 2009 г., се считат за законни и редовни от 1 януари 2010 г.
2.   Параграф 1 не се прилага за права на плащане, предоставени на земеделските стопани въз основа на фактически неточни заявления, освен в случаите когато може разумно да се предположи, че грешката не е могла да бъде установена от земеделския стопанин.
3.   Параграф 1 от настоящия член не засяга правото на Комисията да взема решенията, посочени в член 31 от Регламент (EО) № 1290/2005 във връзка с разходите, извършени за плащания, отпускани за всяка календарна година до 2009 г. включително“.
Регламент № 796/2004
Съгласно член 73а от Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в регламенти (ЕО) № 1782/2003 и (ЕО) № 73/2009 на Съвета, както и за прилагане на кръстосаното спазване, предвидено в Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета (
ОВ L 141, стр. 18
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 210), изменен с Регламент (ЕО) № 380/2009 на Комисията от 8 май 2009 г. (
ОВ L 116, стр. 9
, наричан по-нататък „Регламент № 796/2004“):
„1.   Когато, след като на земеделските стопани са им били предоставени права на плащане в съответствие с Регламент (ЕО) № 795/2004, е установено, че някои от тези права са били предоставени неправомерно, съответният земеделец отстъпва неправомерно предоставените му права на националния резерв, посочен в член 42 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
[…]
Неправомерно предоставените права се считат за непредоставени още от самото начало.
2.   Когато, след като на земеделските стопани са им били предоставени права на плащане в съответствие с Регламент (ЕО) № 795/2004, се установи, че стойността на правата на плащане е прекалено висока, впоследствие тази стойност се коригира. Такава корекция се прави също така при правата на плащане, които междувременно са били прехвърлени на други земеделци. Стойността на намалението се предоставя на националния резерв, посочен в член 42 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Правата на плащане се считат за предоставени още от началото към стойността, която е резултат от корекцията.
2а.   Когато, за целите на прилагане на параграфи 1 и 2, бъде установено, че броят права за плащане, отпуснати на земеделски производител в съответствие с Регламент (ЕО) № 795/2004, е неточен, както и когато недължимото отпускане на права няма отражение върху общата стойност на получените от земеделския производител права, държавата членка преизчислява правата на плащане и когато е уместно, коригира типа права, отпуснати на земеделския производител. Все пак, това не се прилага, в случай че грешките би трябвало според обстоятелствата да са били установени от земеделските производители“.
Параграф 2а от член 73а от Регламент № 796/2004 е добавен с Регламент (ЕО) № 972/2007 на Комисията от 20 август 2007 г. (
ОВ L 216, стр. 3
), съображение 19 от който гласи:
„В някои случаи неправомерното разпределяне на правата не засегна общата стойност, а само броя на правата на земеделския производител. В тези случаи държавите членки следва да коригират разпределението или където е уместно, вида на правата, без да намаляват техния размер. Тази разпоредба следва да се прилага само ако земеделският производител не е могъл да забележи грешката“.
Регламент (ЕО) № 1122/2009
Съгласно член 81 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор (
ОВ L 316, стр. 65
и поправка в
ОВ L 246, 2013 г., стр. 3
):
„1.   Без да се засяга член 137 от Регламент (ЕО) № 73/2009, когато след предоставяне на права на плащане на земеделските производители в съответствие с Регламент (ЕО) № 795/2004 или Регламент (ЕО) № 1120/2009 бъде установено, че някои права на плащане са неправомерно предоставени, въпросният земеделски производител предава неправомерно предоставените права на националния резерв, посочен в член 41 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
[…]
2.   Без да се засяга член 137 от Регламент (ЕО) № 73/2009, когато след предоставяне на права на плащане на земеделски производители в съответствие с Регламент (ЕО) № 795/2004 или Регламент (ЕО) № 1120/2009 бъде установено, че стойността на правата на плащане е твърде висока, тази стойност се коригира в съответствие с това. Такава корекция се прави също така при правата на плащане, които междувременно са били прехвърлени на други земеделски производители. Стойността на намалението се предоставя на националния резерв, посочен в член 41 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
Правата на плащане се считат за предоставени ab initio на стойността, която е резултат от корекцията.
3.   Когато за целите на параграфи 1 и 2 бъде установено, че броят на правата, предоставени на даден земеделски производител в съответствие с Регламент (ЕО) № 795/2004 или Регламент (ЕО) № 1120/2009, е неточен, както и когато неправомерното предоставяне на права няма отражение върху общата стойност на получените от земеделския производител права, държавата членка преизчислява правата на плащане и когато е целесъобразно, коригира типа права, предоставени на земеделския производител.
Първа алинея не се прилага обаче, ако е било възможно грешките да бъдат установени по разумен път от земеделските производители“.
Член 86, параграф 1 от Регламент № 1122/2009 предвижда:
„Регламент (ЕО) № 796/2004 се отменя, считано от 1 януари 2010 г.
Въпреки това той продължава да се прилага по отношение на заявления за помощи относно пазарните години или премийни периоди, с начало преди 1 януари 2010 г.“.
Спорът по главното производство и преюдициалният въпрос
С решение от 18 юли 2006 г. Staatssecretaris определя съгласно член 43 от Регламент № 1782/2003 броя и стойността на правата на плащане, предоставени на г‑н Vonk Noordegraaf.
За целта средната стойност на общите размери на премиите, изплатени му през периода 2000—2002 г. за неговите говеда, е разделена на средния сбор, изчислен за същия период, на притежаваните от това лице хектари, като така полученият резултат е неговото „право на плащане на хектар“.
Според запитващата юрисдикция така средният брой хектари, с които г‑н Vonk Noordegraaf разполага през въпросния период, е определен на 10,76 хектара.
През 2009 г. г‑н Vonk Noordegraaf разполага с 9,79 права на плащане, а в заявлението си за единно плащане за тази година декларира площ от 10,76 хектара.
С решение от 30 юни 2010 г. обаче Staatssecretaris определя брой хектари, по-малък от посочения в заявлението на г‑н Vonk Noordegraaf. Всъщност през 2009 г. нидерландските органи изменят, след направените от Комисията коментари, правилата за определяне на площта на земеделските парцели в Нидерландия. Взето е решение от 2009 г. нататък да се използва регистър на парцелите, който отчита тяхната „чиста площ“, т.е. обработваемите земи, от които вече са изключени частите, неотговарящи на условията за подпомагане, като каналите, страничните насипи и пътищата.
Това решение води до намаление на размера на помощта, изплащана на г‑н Vonk Noordegraaf съгласно схемата на единно плащане за 2009 г., в сравнение с предходните години.
Тогава г‑н Vonk Noordegraaf обжалва по административен ред решението от 30 юни 2010 г. пред Staatssecretaris, който с решение от 29 октомври 2010 г. обявява жалбата на г‑н Vonk Noordegraaf за частично основателна.
Г‑н Vonk Noordegraaf обжалва последното решение и с ревизирано решение от 19 май 2011 г. (наричано по-нататък „решението от 19 май 2011 г.“) Staatssecretaris утвърждава площта на парцелите на г‑н Vonk Noordegraaf, определена за 2009 г., на 8,34 хектара.
Страните по главното производство не спорят относно тази площ, както и относно факта, че намаляването ѝ спрямо утвърдената за предходните години площ е просто резултат от промяната в метода за измерване на съответните парцели.
Пред запитващата юрисдикция обаче г‑н Vonk Noordegraaf поддържа, че въвеждането на новата система за идентификация на парцелите е довело до намаляване на земеделската площ, която понастоящем той може да представи с оглед активирането на неговите права на плащане. Ето защо той иска броят и стойността на правата му на плащане да бъдат преизчислени въз основа на броя хектари, определен с решението от 19 май 2011 г.
При тези условия College van Beroep voor het bedrijfsleven решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Приложен ли е надлежно Регламент (ЕО) № 73/2009, и по-конкретно членове 34, 36 и 137 от него, ако на земеделски стопанин с права на плащане, които са придобити въз основа на независещо от площта производство и са предоставени за притежаваната от него площ, значителна част от паричната сума по тези права не е изплатена — въпреки че същият добросъвестно е декларирал, в съответствие с използвания от държавата членка към момента на активиране на правата на плащане съгласно член 34 от този регламент, но впоследствие отхвърлен от Комисията метод за измерване, притежаваната от него непроменена площ хектари, отговаряща на условията за подпомагане — само защото отговарящата на условията за подпомагане площ, определена за плащането, се оказва по-малка поради променения метод на измерване?“.
По преюдициалния въпрос
С въпроса си запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че правата на плащане на земеделския стопанин следва да бъдат преизчислени, когато при първоначалното определяне на неговите права на плащане референтният за този стопанин размер е разделен на прекалено голям брой хектари поради прилаганите в съответната държава членка към тогавашния момент правила за определяне на площта на земеделските парцели.
Като начало следва да се припомни, че вследствие от интегрирането с Регламент № 1782/2003 на старите схеми за подпомагане в схемата на единно плащане стойността на правата на плащане на всеки земеделски стопанин е изчислявана — в държавите членки, избрали т.нар. „исторически“ модел — въз основа на размера на помощите, които съответният стопанин е получавал през референтния период, а именно 2000—2002 г.
Така на всеки земеделски стопанин, който отговаря на условията за подпомагане, са предоставени определен брой права на плащане, броят и стойността на които са получени чрез разделянето на средния размер на плащанията, получени от това лице през въпросния референтен период, на изчисления за същия период среден брой хектари, които му дават право на тези плащания, или, в съответствие с предвиденото в член 43, параграф 2, буква б) от Регламент № 1782/2003, на средния брой хектари, които са на разположение за отглеждането на животни.
Съгласно предвиденото в член 34 от Регламент № 73/2009 помощта се изплаща на земеделските стопани при активиране на правото на плащане на хектар, отговарящ на условията за подпомагане, като само активираните права на плащане дават право на изплащане на сумите, определени в тях.
В случая по главното производство на г‑н Vonk Noordegraaf през 2006 г. са предоставени права на плащане, които са изчислени въз основа на премиите, изплатени му за неговите говеда през референтния период и за парцелите, които са били на негово разположение през същия период.
След промяната на правилата за определяне на площта на земеделските парцели в Нидерландия, извършена през 2009 г., обаче нидерландските органи намаляват площта на парцелите на г‑н Vonk Noordegraaf, като така броят на отговарящите на условията за подпомагане хектари, които той може да представи с оглед активирането на неговите права на плащане, става по-малък от броя на правата на плащане, с които разполага.
Тъй като повече не може да получава помощта за пълния обем на правата си на плащане, г‑н Vonk Noordegraaf иска от нидерландските органи да увеличат единичната стойност на тези права, като същевременно намалят пропорционално броя им, така че общата стойност на неговите права на плащане да остане непроменена.
С други думи, г‑н Vonk Noordegraaf иска от компетентния орган да преизчисли броя и стойността на неговите права на плащане, като използва за основа чистата площ на парцелите му, както е определена в решението от 19 май 2011 г.
В това отношение най-напред следва да се напомни, че съгласно член 36 от Регламент № 73/2009 правата на плащане на хектар не се изменят, освен ако в този регламент не е предвидено друго.
Доколкото всяко активирано право на плащане дава право на плащане на определения в него размер, промяната на този размер би довела до намаление или до увеличение на размера на помощта, изплащана на съответния земеделски стопанин. Видно от съображение 29 от Регламент № 1782/2003, една от целите на схемата на единно плащане е да позволи всеки земеделски стопанин да продължи да получава помощ в размер, еквивалентен на сумите, които са му отпускани през референтния период.
Именно това претендира г‑н Vonk Noordegraaf в спора си със Staatssecretaris.
Трябва обаче да се приеме за установено, че в Регламент № 73/2009 няма разпоредба, която да предвижда изрично възможността да се променят правата на плащане на земеделски стопанин, намиращ се в положение, сходно на това на г‑н Vonk Noordegraaf.
При все това в рамките на упражняването на изпълнителните правомощия, възложени ѝ с член 36, параграф 2 от същия регламент, Комисията е приела Регламент № 796/2004, член 73а, параграф 2а от който предвижда, че когато на земеделски производител неправомерно са предоставени някои права на плащане, но това предоставяне няма отражение върху общата стойност на получените от земеделския производител права, последните следва да бъдат преизчислени, освен ако грешките би трябвало според обстоятелствата да са били установени от земеделския производител.
В случая по главното производство е безспорно, че общата стойност на правата на плащане, предоставени на г‑н Vonk Noordegraaf, съответства на средния размер на помощите, които същият е получавал, преди да бъде въведена схемата на единно плащане.
Според нидерландското правителство обаче, след като решението от 18 юли 2006 г., с което Staatssecretaris определя броя и стойността на правата на плащане, предоставени на г‑н Vonk Noordegraaf, е изготвено в съответствие с действалите към момента на приемането му правила и изисквания, то не е неправилно.
В това отношение най-напред следва да се припомни, че на г‑н Vonk Noordegraaf първоначално са разпределени права на плащане, броят на които е изчислен въз основа на „брутната“ площ на парцелите, притежавани от него през референтния период, което е в съответствие с метода, използван към тогавашния момент от нидерландските органи.
Впоследствие, при приемането на решението от 30 юни 2010 г. нидерландските органи отново замерват парцелите на г‑н Vonk Noordegraaf. Този път те изключват някои ландшафтни елементи, като каналите, страничните насипи и пътищата, за да получат „чистата“ площ на въпросните парцели.
На следващо място, трябва да се отбележи, че съгласно член 43, параграф 3 от Регламент № 1782/2003 фуражните площи по-специално не включват водните басейни и алеите. В допълнение, от тълкуването a contrario на член 30, параграф 2 от Регламент № 796/2004 следва, че ландшафтни елементи като плетове, ровове и стени по принцип не могат да бъдат включени в площите, които отговарят на условията за подпомагане.
Ето защо ландшафтни елементи като каналите, пътищата и страничните насипи по принцип не могат да бъдат отчетени при определянето на площта, отговаряща на условията за подпомагане.
Оттук логично следва, че тези ландшафтни елементи не могат да бъдат отчетени и при определянето на правата на плащане на земеделския стопанин, тъй като в противен случай, подобно на г‑н Vonk Noordegraaf, броят права на плащане, с които този стопанин ще разполага, би бил по-висок от броя хектари, които той впоследствие ще може да представи с оглед активирането на правата му.
Поради това, когато, както в спора по главното производство, компетентните органи са отчели тези елементи за целите на определянето на земеделските парцели на земеделския стопанин, следва да се приеме, че броят на предоставените му права на плащане е „неточен“ по смисъла на член 73а, параграф 2а от Регламент № 796/2004.
На последно място, следва да се предположи, че земеделски стопанин в положението на г‑н Vonk Noordegraaf не е било възможно да установи по разумен път грешките, свързани с определянето на площта на неговите парцели, понеже тези грешки са били пряка последица от метода, използван към тогавашния момент от компетентните национални органи.
Ето защо се налага изводът, че съгласно член 73а, параграф 2а от Регламент № 796/2004 правата на плащане на земеделския стопанин следва да бъдат преизчислени, когато поради неправилните правила за определяне на площта на земеделските парцели, които са прилагани в съответната държава членка, на този стопанин неправомерно са предоставени известен брой права на плащане, защото референтният за този стопанин размер е разделен на прекалено голям брой хектари.
Обратно на изтъкнатото от нидерландското правителство, тази преценка не се поставя под въпрос от член 137, параграф 1 от Регламент № 73/2009, съгласно който правата на плащане, предоставени на земеделските стопани преди 1 януари 2009 г., се считат за законни и редовни от 1 януари 2010 г.
Видно от съображение 49 от Регламент № 73/2009, всъщност целта на тази разпоредба е да се позволи на държавите членки да не търсят връщане на недължимо платените на някои земеделски стопани суми предвид непропорционалните правни и административни ограничения, които би включвало приемането на необходимите корективни мерки. Член 137, параграф 2 от Регламент № 73/2009 също така ограничава обхвата на параграф 1, като изключва от приложното му поле правата на плащане, предоставени въз основа на фактически неточни заявления.
От предходното следва, че по съображения, свързани с принципа на правна сигурност, член 137, параграф 1 от Регламент № 73/2009 има за цел да защити добросъвестните земеделски стопани, на които са платени недължими суми, а не в бъдещ момент да санкционира земеделските стопани, на които, подобно на г‑н Vonk Noordegraaf, е предоставен прекалено голям брой права на плащане, тъй като поради прилаганите в съответната държава членка към тогавашния момент неправилни правила за определяне на площта на земеделските парцели референтният за тези стопани размер е разделен на прекалено голям брой хектари.
Ето защо следва да се приеме, че член 73а, параграф 2а от Регламент № 796/2004 не попада в приложното поле на член 137, параграф 1 от Регламент № 73/2009.
Това тълкуване се потвърждава от Регламент № 1122/2009, който отменя и замества Регламент № 796/2004, приложим ratione temporis към обстоятелствата по спора в главното производство, и по-специално от общия разум на член 81 от същия.
Всъщност в параграфи 1 и 2 от този член законодателят на Съюза изрично е указал, че предвидените от тези две разпоредби правила — а именно съответно, че неправомерно предоставените права на плащане трябва да се предадат на националния резерв и че стойността на правата на плащане трябва да се коригира, ако се установи, че е твърде висока — се прилагат, без да се засягат разпоредбите на член 137 от Регламент № 73/2009.
От друга страна, член 81, параграф 3 от Регламент № 1122/2009, който по съдържание съвпада с член 73а, параграф 2а от Регламент № 796/2004, изобщо не препраща към член 137 от Регламент № 73/2009, така че тази разпоредба не попада в приложното поле на последно цитирания член.
С оглед на изложените дотук съображения на поставения въпрос следва да се отговори, че член 73а, параграф 2а от Регламент № 796/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че правата на плащане на земеделския стопанин следва да бъдат преизчислени, когато при първоначалното определяне на неговите права на плащане референтният за този стопанин размер е разделен на прекалено голям брой хектари поради прилаганите в съответната държава членка към тогавашния момент правила за определяне на площта на земеделските парцели. Член 137 от Регламент № 73/2009 не е приложим по отношение на корекция съгласно член 73а, параграф 2а от Регламент № 796/2004.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (първи състав) реши:

Член 73а, параграф 2а от Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в регламенти (ЕО) № 1782/2003 и (ЕО) № 73/2009 на Съвета, както и за прилагане на кръстосаното спазване, предвидено в Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета, изменен с Регламент (ЕО) № 380/2009 на Комисията от 8 май 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че правата на плащане на земеделския стопанин следва да бъдат преизчислени, когато при първоначалното определяне на неговите права на плащане референтният за този стопанин размер е разделен на прекалено голям брой хектари поради прилаганите в съответната държава членка към тогавашния момент правила за определяне на площта на земеделските парцели. Член 137 от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (EО) № 1290/2005, (EО) № 247/2006, (EО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003 не е приложим по отношение на корекция съгласно член 73а, параграф 2а от Регламент (ЕО) № 796/2004.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: нидерландски.