CELEX: 62014CJ0040
Преюдициално запитване
Митнически съюз и Обща митническа тарифа
Освобождаване от вносни сборове
Животни, специално подготвени за лабораторни нужди
Публична или одобрена частна институция
Вносител, който има за клиенти такива институции
Опаковки
Клетки, служещи за превозване на животни

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 60 от Регламент (ЕИО) № 918/83 на Съвета от 28 март 1983 година относно установяване на режима на Общността за митнически освобождавания (
ОВ L 105, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 2, стр. 126), изменен с Акта относно условията на присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република и промените в учредителните договори на Европейския съюз (
ОВ L 236, 2003 г., стр. 33
, наричан по-нататък „Регламент № 918/83“), и на общо правило 5, буква б) от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (
ОВ L 256, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3), изменено с Регламент (ЕО) № 1789/2003 на Комисията от 11 септември 2003 г. (
ОВ L 281, стр. 1
, наричано по-нататък „КН“).
Запитването е отправено в рамките на спор между Direction générale des douanes et droits indirects [Генерална дирекция по въпросите на митата и косвените данъци], началника на Agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières [Агенция за проверки към Националната дирекция за митническо разузнаване и разследване] и Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon [Регионална дирекция по въпросите на митата и косвените данъци, Лион], от една страна, и Utopia SARL (наричано по-нататък „Utopia“), от друга, по повод на оспорен от това дружество акт за установяване на митническо задължение.
Правна уредба
Регламент (ЕО) № 1186/2009 на Съвета от 16 ноември 2009 година за установяване на система на Общността за митнически освобождавания (
ОВ L 324, стр. 23
) отменя и заменя Регламент № 918/83, считано от 1 януари 2010 г. Предвид обаче момента на настъпване на фактите по главното производство спрямо същото остава приложим последният регламент.
Член 60 („Лабораторни животни и биологически или химически вещества, предназначени за научни изследвания“) от Регламент № 918/83, единствена разпоредба в дял XIII от този регламент, гласи:
„1.   Освобождаване от вносни митни сборове се одобрява за следните:
а)
животни, специално подготвени за лабораторни нужди;
[…]
2.   Освобождаването, упоменато в параграф 1, се ограничава до животни […], които са предназначени:
—
или за [публични институции], основно занимаващи се с образование или научни изследвания и тези [техни звена], които основно се занимават с образование или научни изследвания, или
—
частни [институции], основно занимаващи се с образование или научни изследвания и одобрени от компетентните органи на държавите членки да получават безмитно такива артикули.
[…]“.
Член 128 от този регламент предвижда:
„Когато освобождаването от вносни сборове се разрешава само при условие стоките да бъдат използвани по определен начин от получателя, единствено компетентните органи на държавата членка, на чиято територия въпросните стоки са предназначени за тази употреба, имат право да разрешават освобождаването“.
Член 129 от посочения регламент гласи:
„Компетентните органи на държавите членки предприемат всички необходими мерки с цел стоките, допуснати за свободно обращение с освобождаване от вносни сборове поради употребата им от получателя, да не могат да се употребяват за други цели, без преди това да са платени съответните вносни сборове, освен когато промяната в употребата е в съответствие с определените условия в настоящия регламент“.
Член 131 от същия регламент предвижда:
„Когато настоящият регламент предвижда освобождаване по силата на определени условия, заинтересуваното лице е длъжно да представи доказателства пред компетентните органи, че тези условия са изпълнени“.
КН се основава на световната хармонизирана система за описание и кодиране на стоките (наричана по-нататък „ХС“), съставена от Съвета за митническо сътрудничество, понастоящем Световна митническа организация, и въведена с международната конвенция, сключена в Брюксел на 14 юни 1983 г. и одобрена от името на Европейската общност с Решение 87/369/ЕИО на Съвета от 7 април 1987 година (
ОВ L 198, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 3, стр. 199).
Първата част на КН съдържа уводни разпоредби. Раздел I от тази част, който се отнася до общите правила, съдържа дял A, озаглавен „Общи правила за тълкуване на Комбинираната номенклатура“. Сред тях е общо правило 5, което предвижда:
„Освен горните разпоредби, за посочените по-долу стоки са приложими следните правила:
[…]
б)
При спазването на разпоредбите на правило 5[, буква а)] по-горе, опаковките […] на стоките се класират с последните, когато са от обичайно използваните за този вид стоки. Въпреки това, тази разпоредба не е задължителна, когато опаковките могат да се използват многократно“ [неофициален превод].
В бележка под линия относно термина „опаковки“, съдържащ се в общо правило 5, буква б) от КН, се уточнява:
„Терминът „опаковки“ се отнася до външните и вътрешните опаковки на стоките, обвивките, пликовете и подложките, с изключение на транспортното оборудване (по-специално контейнери), платнищата и другите спомагателни транспортни материали. Той не включва и опаковките, посочени в общо правило 5[, буква] а)“ [неофициален превод].
Извън тази бележка под линия общо правило 5, буква б) от КН възпроизвежда дословно текста на общо правило 5, буква б) от ХС.
Обяснителната бележка към общо правило 5, буква б) от КН, съдържаща се в съобщение на Европейската комисия, озаглавено „Обяснителни бележки към Комбинираната номенклатура на Европейските общности“ (
ОВ C 256, 2002 г., стр. 1
), гласи:
„Опаковките, когато са от обичайно използваните за търговията с напитки, конфитюри, горчица, подправки или други, се класират заедно със стоките, за които са предназначени, дори когато опаковките могат да се използват многократно“ [неофициален превод].
Обяснителната бележка към посоченото общо правило, така както фигурира в ХС, предвижда, че същото „определя класирането на опаковките от типа, който обичайно се използва за стоките, които те съдържат, [но] не е задължително за такива опаковки, които са явно приспособени за многократна употреба, като някои метални бурета или железни или стоманени съдове за течен или сгъстен газ“.
Спорът по главното производство и преюдициалните въпроси
Utopia, дружество, извършващо търговска дейност под наименованието MarХСall Bioresources, се занимава с внос от Съединените щати на животни, предназначени за лабораторни изследвания.
През 2006 г. френската митническа администрация извършва последващ контрол върху внесените от Utopia през март и декември 2004 г. живи кучета и порове. При този контрол се констатира, че посоченото дружество е осъществило въпросния внос без заплащане на митни сборове, основавайки се на член 60 от Регламент № 918/83.
Администрацията приема, че Utopia, чиято основна дейност не е в областта на образованието или научните изследвания и което не притежава съответно одобрение, не подлежи на освобождаване от митни сборове на основание цитирания член 60. Затова с констативен акт с дата 7 март 2007 г. установява различни митнически нарушения, посредством които е избегнато плащането на определени суми, и на 27 март 2007 г. издава акт за установяване на митническо задължение.
На 26 юли 2007 г., след като обжалва безуспешно пред митническата администрация, Utopia подава жалба по съдебен ред, като иска отмяна на констативния акт и на акта за установяване на митническо задължение. С решение от 10 януари 2011 г. Лионският районен съд [Tribunal d’instance de Lyon] уважава тази жалба и отменя акта за установяване на митническо задължение.
Митническата администрация обжалва това решение пред Лионския апелативен съд [Cour d’appel de Lyon], който с решение от 20 октомври 2011 г. се съгласява с доводите на Utopia за приложимост на член 60 от Регламент № 918/83, като приема, че вносът на живи животни подлежи на освобождаване от митни сборове, щом като тези животни са предназначени за лабораторни изследвания. В това решение Лионския апелативен съд обаче потвърждава оспореното митническо задължение, що се отнася до клетките, в които са превозени посочените живи животни, като счита, че те не са съдържащи стоки опаковки по смисъла на общо правило 5, буква б) от КН. В това отношение Лионският апелативен съд отхвърля доводите на Utopia, че процесните клетки били взети под наем от американския доставчик, на когото след превоза на животните били изпратени обратно, а само многократното използване на тези клетки на територията на Европейския съюз можело да се счита за многократно използване по смисъла на това общо правило 5, буква б).
Жалбоподателите в главното производство подават срещу решението на Лионския апелативен съд касационна жалба, която е свързана с въпроса за приложимостта в случая на член 60 от Регламент № 918/83. Utopia сезира Cour de cassation [Касационният съд] с насрещна жалба, отнасяща се до въпроса за приложимостта на общо правило 5, буква б) от КН по отношение на клетките, с които са били превозени съответните животни.
При тези условия Cour de cassation решава да спре производството по делото и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Може ли вносител на специално подготвени за лабораторни нужди животни да се ползва от освобождаването от вносни сборове, предвидено за този вид стоки в член 60 от [Регламент № 918/83], когато самият той не е публична или одобрена частна институция, занимаваща се основно с образование или научни изследвания, но има за клиенти институции, отговарящи на тези условия?
2)
Трябва ли общо правило 5, буква б) […] да се тълкува в смисъл, че клетките, служещи за превозване на живи животни, предназначени за лабораторни изследвания, спадат към категорията на опаковките по смисъла на това правило?
При утвърдителен отговор, трябва ли изразът „могат да се използват многократно“, отнасящ се за тези опаковки, да се преценява по принцип или само с оглед на евентуално повторно използване на територията на Съюза?“.
По първия въпрос
С първия си въпрос запитващата юрисдикция пита дали вносител на специално подготвени за лабораторни нужди животни може да се ползва от освобождаването от вносни сборове, предвидено за този вид стоки в член 60 от Регламент № 918/83, когато самият той не е публична или одобрена частна институция, занимаваща се основно с образование или научни изследвания, но има за клиенти институции, отговарящи на тези условия.
Следва да се припомни, че съгласно цитирания член 60 от вносни сборове се освобождават в частност „животни, специално подготвени за лабораторни нужди“, при условие че получателят им основно се занимава с образование или научни изследвания и е публична институция, звено на такава институция или частна институция. Ако обаче въпросният получател е частна институция, компетентният орган на съответната държава членка трябва да е дал одобрение за безмитното получаване на тези животни.
От посочения член 60 е видно, че прилагането му предполага изпълнението на две отделни условия. Първото от тези условия е внасяните животни да са специално подготвени за лабораторни нужди. Второто — получателят на тези животни да отговаря на специфични критерии, свързани с вида на съответната институция, с упражняваната дейност и евентуално с наличието на одобрение.
Безспорно е, че процесният внос отговаря на тези две условия, свързани, от една страна, със съответните животни, и от друга страна, с получателя им.
Първият въпрос на запитващата юрисдикция обаче е дали вносителят на животни по член 60 от Регламент № 918/83 трябва, за да се ползва от предвиденото за този вид стоки освобождаване от вносни сборове, да отговаря на критериите за квалифицирането му като получател на тези животни по смисъла на този член.
В това отношение следва да се отбележи, че вносителят на животни не е посочен в цитирания член 60.
Все пак съгласно постоянната практика на Съда при тълкуването на разпоредба на правото на Съюза трябва да се взема предвид не само нейното съдържание, но и нейният контекст и целите на правната уредба, от която тя е част (вж. по-конкретно решение Brain Products, C‑219/11,
EU:C:2012:742
, т. 13 и цитираната съдебна практика).
Що се отнася до контекста, в който се вписва член 60 от Регламент № 918/83, следва да се отбележи, че този регламент предвижда освобождаване от митни сборове в редица хипотези, чието прилагане зависи от изпълнението на някои условия от страна на вносителя. Така, освободеният от митни сборове внос по член 2 от посочения регламент е обвързан с изисквания към вносителя и естеството на внасяното имущество, а именно имуществото да бъде внесено от физическо лице, което премества обичайното си местопребиваване на митническата територия на Съюза (решение Treimanis, C‑487/11,
EU:C:2012:556
, т. 15 и 16).
За сметка на това, прилагането на предвидените в Регламент № 918/83 други хипотези на освобождаване от митни сборове зависи повече от начина, по който получателят на внесената стока я използва, отколкото от личността на вносителя. Същото важи в частност по отношение на предвиденото в член 51 от този регламент освобождаване от митни сборове на предметите с образователен, научен или културен характер, предназначени за някои изследователски или образователни организации.
Налага се изводът, че предвиденото в член 60 от Регламент № 918/83 освобождаване от митни сборове спада към тази втора категория освобождавания, чието прилагане зависи повече от начина, по който получателят на внесената стока я използва, отколкото от личността на вносителя.
Следва също да се посочи, по примера на Комисията, че видно от текста на членове 128 и 129 от Регламент № 918/83, законодателят на Съюза е имал предвид случая, в който вносителят би могъл да е лице, различно от получателя на внесената стока, в хипотези като предвидените в член 60 от този регламент.
В това отношение следва да се отбележи, че от формулировката на членове 128 и 129 от Регламент № 918/83, тълкувани във връзка с член 131 от последния, е видно, от една страна, че вносителят може да се ползва от освобождаването по член 60 от посочения регламент само ако е в състояние да докаже по задоволителен за компетентните органи начин, че внесените стоки действително са предназначени за посочените в цитирания член институции и за начин на употреба, който е условие за допускане на освобождаването, и от друга страна, че единствено компетентните органи на държавата членка, на чиято територия въпросните стоки са предназначени за тази употреба, имат право да разрешат освобождаването. За сметка на това посочените разпоредби не дават никакво основание да се счита, че самият вносител би трябвало да осигури използване на стоката по начин, който е условие да се допусне въпросното освобождаване.
Що се отнася до преследваната с член 60 от Регламент № 918/83 цел да се улесни изследователската дейност, като се позволи на някои институции в Съюза да внасят, при по-ниски разходи, специално подготвени за лабораторни нужди животни, следва да се отбележи, че възможността тези институции да изберат вноса като най-подходящ и най-изгоден за тях вариант не би била пречка за постигането на тази цел.
Следователно предвид контекста, в който се вписва член 60 от Регламент № 918/83, и преследваната с тази разпоредба цел, не се изисква вносителят на животни по този член да отговаря — за да се ползва от предвиденото за този вид стоки освобождаване от вносни сборове — на критериите за квалифицирането му като получател на тези животни по смисъла на посочения член.
С оглед на всички гореизложени съображения на първия въпрос следва да се отговори, че член 60 от Регламент № 918/83 трябва да се тълкува в смисъл, че ако специално подготвените за лабораторни нужди животни, които вносителят въвежда на територията на Съюза, са предназначени за публична или одобрена частна институция, занимаваща се основно с образование или научни изследвания, този вносител, макар самият той да не е такава институция, може да се ползва от освобождаването от вносни сборове, което посоченият член предвижда за този вид стока.
По втория въпрос
С втория си въпрос запитващата юрисдикция пита по същество дали общо правило 5, буква б) от КН трябва да се тълкува в смисъл, че клетките, служещи за превозване на живи животни, предназначени за лабораторни изследвания, спадат към категорията на опаковките, които трябва да се класират със съдържащите се в тях стоки.
Следва да се припомни, че съгласно това общо правило опаковките на стоките се класират с последните, когато са от обичайно използваните за този вид стоки.
Следователно, за да се отговори на втория въпрос, следва да се провери дали клетките, служещи за превозване на живи животни, предназначени за лабораторни изследвания, могат да се считат за опаковки, обичайно използвани за този вид животни.
В това отношение следва да се припомнят примерите, съдържащи се в обяснителните бележки към КН и ХС, що се отнася до опаковките, които трябва да се считат за опаковки, обичайно използвани за вида стоки, които съдържат. Съгласно тези обяснителни бележки такива опаковки са някои метални бурета или железни или стоманени съдове за течен или сгъстен газ или още опаковките, обичайно използвани за търговията с напитки, конфитюри, горчица, подправки и други.
Както френското правителство отбелязва в становището си, от това следва, че опаковките, които обичайно се използват със съдържащите се в тях стоки, са било опаковки, абсолютно необходими за използването на съответната стока, било опаковки, които обичайно се използват за търговията и употребяването на съдържащите се в тях стоки. Всъщност би било невъзможно да се използва течен или сгъстен газ без стоманените съдове, в които той се съдържа. Освен това почти немислимо би било да се продава и употребява конфитюр или горчица по друг начин освен в обичайно предвидените за този вид стоки съдове.
Предвид обяснителните бележки към КН и ХС следва да се приеме, че клетките, служещи за превозване на живи животни, предназначени за лабораторни изследвания, не могат да се отнесат към вида опаковки, обичайно използвани за този вид животни, по смисъла на общо правило 5, буква б). Всъщност, дори да се приеме, че тези клетки обикновено се използват за превозването на тези животни със самолет, те не са нито абсолютно необходими, нито обичайно употребявани за търговията и използването на посочените животни.
В това отношение следва да се отбележи, че видно от материалите в преписката, с която разполага Съдът, транспортните клетки и животните, предмет на главното производство, обикновено не се използват заедно от техните получатели. В случая е безспорно, че след доставката на животните клетките са върнати на вносителя.
С оглед на горните съображения на втория въпрос следва да се отговори, че общо правило 5, буква б) от КН трябва да се тълкува в смисъл, че клетките, служещи за превозване на живи животни, предназначени за лабораторни изследвания, не спадат към категорията на опаковките, които трябва да се класират със съдържащите се в тях стоки.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (осми състав) реши:

1)
Член 60 от Регламент (ЕИО) № 918/83 на Съвета от 28 март 1983 година относно установяване на режима на Общността за митнически освобождавания, изменен с Акта относно условията на присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република и промените в учредителните договори на Европейския съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че ако специално подготвените за лабораторни нужди животни, които вносителят въвежда на територията на Европейския съюз, са предназначени за публична или одобрена частна институция, занимаваща се основно с образование или научни изследвания, този вносител, макар самият той да не е такава институция, може да се ползва от освобождаването от вносни сборове, което посоченият член предвижда за този вид стока.

2)
Общо правило 5, буква б) от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменено с Регламент (ЕО) № 1789/2003 на Комисията от 11 септември 2003 г., трябва да се тълкува в смисъл, че клетките, служещи за превозване на живи животни, предназначени за лабораторни изследвания, не спадат към категорията на опаковките, които трябва да се класират със съдържащите се в тях стоки.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: френски.