CELEX: 62011CJ0610
Apeliacinis skundas
Registracijos panaikinimo procedūra
Žodinis Bendrijos prekių ženklas CENTROTHERM
Naudojimas iš tikrųjų
Įrodinėjimo priemonės
Sąžiningumo deklaracija
Įrodinėjimo pareiga
Faktinių aplinkybių nagrinėjimas savo iniciatyva
Apeliacinei tarybai pateikti papildomi įrodymai
Reglamento (EB) Nr. 207/2009 15, 51 ir 76 straipsniai
Reglamento (EB) Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalis

Apeliaciniu skundu
Centrotherm Systemtechnik GmbH
(toliau –
Centrotherm Systemtechnik
) prašo panaikinti 2011 m. rugsėjo 15 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą
Centrotherm Systemtechnik prieš VRDT – centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM)
(
T-434/09, Rink. p. II-6227
, toliau – skundžiamas sprendimas) atmesti jos ieškinį, kuriuo siekiama iš dalies panaikinti 2009 m. rugpjūčio 25 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 6/2008‑4) (toliau – ginčijamas sprendimas), susijusį su registracijos panaikinimo procedūra, kurią
centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG
(toliau –
centrotherm Clean Solutions
) pradėjo žodinio Bendrijos prekių ženklo CENTROTHERM, kurio savininkė yra
Centrotherm Systemtechnik
, atžvilgiu.
Be kita ko, reikia nurodyti, kad paralelinėje byloje, kurioje šalys tos pačios, ir kuri taip pat susijusi su ginčijamu sprendimu, 2011 m. rugsėjo 15 d. Bendrasis Teismas priėmė sprendimą
centrotherm Clean Solutions prieš VRDT – Centrotherm Systemtechnik (CENTROTHERM)
(
T-427/09, Rink. p. II-6207
), kuriuo patenkino
centrotherm Clean Solutions
ieškinį dėl dalinio ginčijamo sprendimo panaikinimo.
Dėl minėto sprendimo
Centrotherm Systemtechnik
pateikė apeliacinį skundą (byla C‑609/11 P).
Teisinis pagrindas
Reglamentas (EB) Nr. 207/2009
2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (
OL L 78, 2009, p. 1
) buvo kodifikuotas ir panaikintas 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (
OL L 1, 1994, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146).
Reglamento Nr. 207/2009 10 konstatuojamojoje dalyje numatyta:
„Nėra jokių Bendrijos prekių ženklų arba bet kokio jiems prieštaraujančio anksčiau registruoto prekių ženklo apsaugos pateisinimo, išskyrus atvejus, kai prekių ženklai yra iš tikrųjų naudojami.“
Reglamento Nr. 207/2009 15 straipsnyje „Bendrijos prekių ženklų naudojimas“ numatyta:
„1.   Jeigu per penkerius metus nuo įregistravimo savininkas nepradėjo iš tikrųjų naudoti Bendrijos prekių ženklo Bendrijoje juo žymėdamas prekes arba paslaugas, kurioms jis buvo įregistruotas, arba jeigu ženklas nebuvo naudojamas penkerius metus iš eilės, Bendrijos prekių ženklui taikomos šiame reglamente numatytos sankcijos, išskyrus atvejus, kai ženklas nebuvo naudojamas dėl tinkamų priežasčių.
<...>“
Reglamento Nr. 207/2009 IV dalies „Registravimo procedūra“ 4 skyriuje „Trečiųjų šalių pastabos ir protestas“ esančiame 42 straipsnyje „Protesto nagrinėjimas“ numatyta:
„1.   Nagrinėdama protestą, [VRDT] tiek kartų, kiek reikia, pasiūlo šalims per jos nustatytą laiką pateikti atsiliepimus į kitų šalių arba jos pačios pastabas.
2.   Pareiškėjo prašymu padavęs protestą ankstesnio Bendrijos prekių ženklo savininkas turi pateikti įrodymus, kad penkerius metus iki paraiškos Bendrijos prekių ženklui paskelbimo ankstesnis Bendrijos prekių ženklas Bendrijoje iš tikrųjų buvo naudojamas žymint prekes ar paslaugas, kurioms jis įregistruotas, ir kurias savininkas mini pagrįsdamas protestą, arba kad buvo rimtų priežasčių ženklo nenaudoti, jeigu tą dieną ankstesnis Bendrijos prekių ženklas yra buvęs registruotas ne mažiau kaip penkerius metus. Nepateikus tai patvirtinančių įrodymų, protestas atmetamas. <...>
<...>“
Reglamento Nr. 207/2009 VI dalies „Atsisakymas nuo teisinės apsaugos, panaikinimas ir negaliojimas“ 2 skyriuje „Panaikinimo pagrindai“ esantis 51 straipsnis „Panaikinimo pagrindai“ suformuluotas taip:
„1.   Bendrijos prekių ženklo savininko teisės paskelbiamos panaikintomis padavus [VRDT] prašymą arba priešieškinį teisių pažeidimo byloje:
a)
jeigu penkerius metus iš eilės prekių ženklas Bendrijoje iš tikrųjų nebuvo naudojamas žymėti prekėms arba paslaugoms, kurioms jis buvo įregistruotas, ir nėra rimtų priežasčių jo nenaudoti; <...>
<...>
2.   Jeigu yra pagrindas panaikinti teises tiktai į tam tikras prekes ar paslaugas, kurioms Bendrijos prekių ženklas yra įregistruotas, paskelbiama apie savininko teisių panaikinimą tiktai į tokias prekes ar paslaugas.“
Reglamento Nr. 207/2009 VI dalies 5 skyriuje „[VRDT] procedūros, susijusios su panaikinimu ir paskelbimu negaliojančiu“ esantis 57 straipsnis išdėstytas taip:
„1.   Nagrinėdama prašymą panaikinti teises arba paskelbti negaliojančiu, [VRDT] tiek kartų, kiek reikia, pasiūlo šalims per savo nustatytą laiką pateikti atsiliepimus į kitų šalių arba jos pastabas.
2.   Bendrijos prekių ženklo savininko prašymu procedūros dėl prekių ženklo paskelbimo negaliojančiu šalimi esantis ankstesnio Bendrijos prekių ženklo savininkas turi pateikti įrodymus, kad penkerius metus iki prašymo paskelbti prekių ženklą negaliojančiu padavimo dienos ankstesnis Bendrijos prekių ženklas iš tikrųjų buvo naudojamas Bendrijoje žymint prekes ar paslaugas, kurioms jis įregistruotas, ir kad tuo savininkas pateisina savo prašymo padavimą, arba kad buvo rimtų priežasčių nenaudoti ženklo, jeigu tą dieną ankstesnis Bendrijos prekių ženklas buvo įregistruotas kaip nenaudojamas ir jeigu jis yra išbuvęs registruotas ne mažiau kaip penkerius metus. Nepateikus tai patvirtinančių įrodymų, prašymas paskelbti prekių ženklą negaliojančiu atmetamas. <...>
<...>“
Reglamento Nr. 207/2009 IX dalies „Procedūra“ 1 skyriaus „Bendrosios nuostatos“ 76 straipsnyje „Faktų nagrinėjimas [VRDT] iniciatyva“ nurodyta:
„1.   Procedūrų metu [VRDT] faktus nagrinėja savo iniciatyva; tačiau procedūros dėl atsisakymo registruoti paraiškas santykinių pagrindų atveju [VRDT] nagrinėja tiktai šalių nurodytus faktus, įrodymus bei argumentus bei siekiamą reikalavimų patenkinimo būdą.
2.   [VRDT] gali neatsižvelgti į faktus ar įrodymus, kurie nebuvo pateikti laiku.“
Pagal Reglamento Nr. 207/2009 78 straipsnio 1 dalį:
„Kiekviename [VRDT] nagrinėjime įrodymų pateikimo ir gavimo priemonės yra:
<...>
f)
pareiškimai, padaryti raštu prisiekus ar iškilmingai patvirtinus, arba turintys panašią galią pagal tos valstybės, kurioje pareiškimas padaromas, įstatymus.“
Reglamentas (EB) Nr. 2868/95
Pagal 1995 m. gruodžio 13 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2868/95, skirto įgyvendinti Reglamentą Nr. 40/94 (
OL L 303, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 189), iš dalies pakeisto 2005 m. birželio 29 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1041/2005 (
OL L 172, p. 4
; toliau – Reglamentas Nr. 2868/95), 22 taisyklės 2‑4 dalis:
„2.
Jei protestą padavusi šalis turi pateikti ženklo naudojimo įrodymus arba pagrįstus nenaudojimo motyvus, reikalaujamus įrodymus [VRDT] paragina pateikti per jos pačios nustatytą terminą. Jei protestą padavusi šalis tokių įrodymų iki termino pabaigos nepateikia, [VRDT] protestą atmeta.
3.
Naudojimo įrodinėjimui reikiamus nurodymus ir įrodymus sudaro duomenys apie protestuojamo prekės ženklo naudojimo prekėms ir paslaugoms, kurioms žymėti jis buvo įregistruotas ir kuriomis grindžiamas protestas, vietą, laiką, apimtį bei pobūdį ir šiuos duomenis patvirtinantys dokumentai pagal šios taisyklės 4 dalį.
4.
Įrodymus paprastai sudaro pateikiami patvirtinantys dokumentai ir daiktai, pavyzdžiui, pakuotės, etiketės, kainoraščiai, katalogai, sąskaitos faktūros, fotografijos, laikraščių skelbimai ir raštiški pareiškimai, kaip nurodyta [Reglamento Nr. 207/2009 78] straipsnio 1 dalies f punkte.“
Reglamento Nr. 2868/95 40 straipsnyje nurodyta:
„1.
Apie kiekvieną pateiktu laikomą prašymą panaikinti registraciją arba paskelbti ją negaliojančia pranešama Bendrijos prekių ženklo savininkui. Jei [VRDT] nustato, kad prašymas yra priimtinas, ji paprašo Bendrijos prekių ženklo savininką per jos nurodytą laiką pateikti pastabas.
2.
Jei Bendrijos prekės ženklo savininkas nepateikia jokio atsakymo, [VRDT] dėl registracijos panaikinimo arba paskelbimo negaliojančia gali nuspręsti turimų įrodymų pagrindu.
3.
Apie kiekvieną Bendrijos prekės ženklo savininko pateiktą atsakymą pranešama pareiškėjui, iš kurio [VRDT] savo nuožiūra per [VRDT] nurodytą terminą pareikalauja atsiliepimo.
4.
Išskyrus tuos atvejus, kai 69 taisyklė numato kitaip arba leidžia, visos šalių pateiktos pastabos nusiunčiamos atitinkamai kitai šaliai.
5.
Kai pareiškėjas prašymą panaikinti registraciją pateikia pagal [Reglamento Nr. 207/2009 51] straipsnio 1 dalies a punktą, [VRDT] prašo, kad per jos nustatytą laiką Bendrijos prekių ženklo savininkas pateiktų faktinio ženklo naudojimo įrodymus. Jeigu per nustatytą terminą įrodymai nepateikiami, paskelbiama, kad Bendrijos prekių ženklu suteikiamos teisės panaikinamos.
Mutatis mutandis
taikomos 22 taisyklės 2, 3 ir 4 dalys.
6.
Jei pareiškėjas pagal [Reglamento Nr. 207/2009 57] straipsnio 2 arba 3 dalį turi pateikti naudojimo įrodymus arba įrodymus, kad yra pagrįstų nenaudojimo priežasčių, (VRDT} prašo, kad pareiškėjas per jos nustatytą laiką pateiktų faktinio ženklo naudojimo įrodymus. Jei įrodymai per nustatytą laiką nepateikiami, prašymas paskelbti registraciją negaliojančia atmetamas.
Mutatis mutandis
taikomos 22 taisyklės 2, 3 ir 4 dalys.“
Ginčo aplinkybės
Ginčo aplinkybes Bendrasis Teismas išdėstė skundžiamo sprendimo 1‑13 punktuose, kur nurodė:
„1
1999 m. rugsėjo 7 d. [
Centrotherm Systemtechnik
] pagal [Reglamentą Nr. 40/94] pateikė [VRDT] paraišką įregistruoti Bendrijos prekių ženklą.
Prašomas įregistruoti prekių ženklas yra žodinis žymuo CENTROTHERM.
Prekės ir paslaugos, kurioms buvo prašoma registracijos, priklauso peržiūrėtos ir iš dalies pakeistos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti 11, 17, 19 ir 42 klasėms <...>.
2001 m. sausio 19 d. prekių ženklas CENTROTHERM buvo įregistruotas kaip Bendrijos prekių ženklas šio sprendimo 3 punkte nurodytoms prekėms ir paslaugoms.
2007 m. vasario 7 d. [
centrotherm Clean Solutions
] pagal Reglamento Nr. 40/94 15 straipsnį ir 50 straipsnio 1 dalies a punktą (dabar – Reglamento Nr. 207/2009 15 straipsnis ir 51 straipsnio 1 dalies a punktas) pateikė VRDT prašymą panaikinti prekių ženklo CENTROTHERM registraciją visoms registruotoms prekėms ir paslaugoms.
2007 m. vasario 15 d. prašymas panaikinti registraciją buvo įteiktas [
Centrotherm Systemtechnik
], kad ši per tris mėnesius galėtų pateikti pastabų ir įrodymų dėl ginčijamo prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų.
2007 m. gegužės 11 d. pastabose [
Centrotherm Systemtechnik
] ginčijo prašymą panaikinti registraciją ir, norėdama įrodyti, kad savo prekių ženklą ji iš tikrųjų naudojo, pateikė šiuos įrodymus:
—
keturiolika skaitmeninių nuotraukų,
—
keturias sąskaitas,
—
deklaraciją „
eidesstattliche Versicherung
“ (sąžiningumo deklaracija), kurią parengė [
Centrotherm Systemtechnik
] vadovas W.
[
Centrotherm Systemtechnik
] nurodė turinti daug kitų sąskaitų kopijų, kurių iš pradžių nepateikė dėl konfidencialumo. Teigdama, kad gali pateikti kitus dokumentus, ji VRDT anuliavimo skyriaus prašė imtis atitinkamos procesinės priemonės tuo atveju, jeigu minėtas skyrius norėtų, kad prie bylos medžiagos būtų pridėti kiti įrodymai ir atskiri dokumentai.
2007 m. spalio 30 d. Anuliavimo skyrius konstatavo, kad [
Centrotherm Systemtechnik
] pateiktų įrodymų neužteko įrodyti, kad prekių ženklas CENTROTHERM buvo iš tikrųjų naudojamas, todėl jis panaikino šio prekių ženklo registraciją.
2007 m. gruodžio 14 d. [
Centrotherm Systemtechnik
] dėl šio sprendimo pateikė apeliaciją, kurią VRDT ketvirtoji apeliacinė taryba iš dalies patenkino [ginčijamu sprendimu]. [
Centrotherm Systemtechnik
], be kita ko, teigė, kad Anuliavimo skyrius privalėjo jos paprašyti pateikti kitus informacijos suteikiančius dokumentus. Taip pat ji kaltino Anuliavimo skyrių tuo, kad šis neatsižvelgė į kitos VRDT nagrinėjamos bylos, susijusios su prekių ženklu CENTROTHERM, medžiagoje esančius įrodymus.
Apeliacinė taryba panaikino Anuliavimo skyriaus sprendimą ir atmetė prašymą panaikinti registraciją 11 klasės prekėms: „šildymui skirti išmetamieji vamzdžiai, dūmtraukių dūmtakiai, šildymo katilų vamzdžiai; dujų degiklių detalės, šildymo įrenginių mechaninės dalys; dujų įrenginių mechaninės dalys; vamzdžių čiaupai; dūmtraukių sklendės“, 17 klasės prekėms: „vamzdžių jungtys, vamzdžių movos; išmetamųjų vamzdžių armuojamosios medžiagos, vamzdžiai, minėti nemetaliniai gaminiai“ ir 19 klasės prekėms: „vamzdžiai, instaliacijos, ypač skirtos statybai; šakoti vamzdžiai; dūmtraukių vamzdžiai“. Likusią apeliacijos dalį Apeliacinė taryba atmetė.
Konkrečiai kalbant, Apeliacinė taryba nusprendė, kad buvo įrodyta, jog penkerius metus iki prašymo panaikinti prekių ženklo registraciją pateikimo, t. y. iki 2007 m. vasario 7 d. (toliau – atitinkamas laikotarpis), kiek tai susiję su šio sprendimo 11 punkte nurodytomis prekėmis, prekių ženklas CENTROTHERM buvo iš tikrųjų naudojamas, nes iš [
Centrotherm Systemtechnik
] pateiktų nuotraukų matyti, kad prekių ženklas buvo naudojamas, o pateiktomis sąskaitomis patvirtinta, kad buvo prekiauta minėtomis prekėmis, pažymėtomis ginčijamu prekių ženklu.
Vis dėlto Apeliacinė taryba nusprendė, kad dėl kitų prekių ir paslaugų, kurioms buvo įregistruotas prekių ženklas CENTROTHERM (žr. šio sprendimo 3 punktą), [
Centrotherm Systemtechnik
] kaip įrodymą pateikė tik savo vadovo deklaraciją, o to, Apeliacinės tarybos nuomone, neužtenka įrodyti, kad prekių ženklas buvo iš tikrųjų naudojamas. Šiuo atžvilgiu Apeliacinė taryba pažymi, kad Anuliavimo skyrius neprivalėjo paprašyti kitų dokumentų ar atsižvelgti į kitos taip pat VRDT nagrinėjamos bylos medžiagą.“
Bendrojo Teismo pateiktą faktinių bylos aplinkybių aprašymą reikia papildyti toliau pateikiamais patikslinimais.
Iš ginčijamo sprendimo 36 punkto matyti, kad dėl papildomų įrodymų, kuriuos
Centrotherm Systemtechnik
pateikė Apeliacinei tarybai, pastaroji nusprendė, kad tokie „papildomi įrodymai buvo pateikti per vėlai ir į juos neturi būti atsižvelgiama“, nes „[Reglamento Nr. 2868/95] 40 taisyklės 5 dalies antrame sakinyje nurodytas terminas yra naikinamasis terminas, dėl kurio nesilaikymo prekių ženklo registracija panaikinama pagal [minėto reglamento] 40 taisyklės 5 dalies trečią sakinį“. Minėto sprendimo 37 punkte Apeliacinė taryba pridūrė, kad net jeigu pagal Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalį Apeliacinė taryba turi diskreciją atsižvelgti į per vėlai pateiktus įrodymus, šiuo atveju nėra priežasties, dėl kurios ji turėtų šią diskreciją įgyvendinti apeliantės naudai. Minėta Apeliacinė taryba paaiškino, kad šiuo atžvilgiu apeliantė pateikė tik bendro pobūdžio argumentų dėl prekių ženklo suteikiamų teisių vaidmens ir vertės, ir kad ji nenurodė neturėjusi galimybės pateikti įrodymų pirmojoje instancijoje.
Skundžiamas sprendimas
2009 m. spalio 26 d.
Centrotherm Systemtechnik
pateikė Bendrojo Teismo kanceliarijoje ieškinį dėl ginčijamo sprendimo panaikinimo dėl to, kad juo buvo patenkintas prašymas panaikinti prekių ženklo CENTROTHERM registraciją.
Savo ieškinį
Centrotherm Systemtechnik
grindė trimis pagrindais, susijusiais su, pirma, klaidingu VRDT anuliavimo skyriui pateiktų naudojimo įrodymų vertinimu, antra, pareigos savo iniciatyva nagrinėti faktines aplinkybes pagal Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 1 dalį pažeidimu ir, trečia, neatsižvelgimu, pažeidžiant šio reglamento 76 straipsnio 2 dalį, į Apeliacinei tarybai pateiktus įrodymus. Papildomai,
Centrotherm Systemtechnik
pateikė Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalies neteisėtumu grindžiamą prieštaravimą.
Skundžiamu sprendimu Bendrasis Teismas minėtą ieškinį atmetė.
Nagrinėdamas pirmąjį pagrindą skundžiamo sprendimo 21‑24 punktuose Bendrasis Teismas visų pirma nurodė registracijos panaikinimo tikslą ir procedūrines taisykles bei principus, susijusius su atitinkamų įrodymų administravimu, išplaukiančius iš Reglamento Nr. 207/2209 51 straipsnio 1 dalies a punkto ir Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalies.
Toliau skundžiamo sprendimo 25‑30 punktuose Bendrasis Teismas nurodė su naudojimu iš tikrųjų susijusią teismų praktiką ir sąlygas, kurioms esant toks naudojimas gali būti laikomas įrodytu.
Skundžiamo sprendimo 31 punkte nurodęs, kad tai, ar ginčijamame sprendime Apeliacinė taryba teisingai nusprendė, jog įrodymai, kuriuos
Centrotherm Systemtechnik
pateikė Anuliavimo skyriui, nepatvirtina ginčijamo prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų šio sprendimo 11 punkte nurodytoms prekėms ir paslaugoms, reikia vertinti atsižvelgiant į visus skundžiamo sprendimo 21‑30 punktuose pateiktus paaiškinimus, minėto sprendimo 32‑34 punktuose Bendrasis Teismas nusprendė:
„32
Primintina, kad, norėdama įrodyti prekių ženklo naudojimą iš tikrųjų, ieškovė Anuliavimo skyriui pateikė šiuos įrodymus: savo vadovo sąžiningumo deklaraciją, keturias sąskaitas ir keturiolika skaitmeninių nuotraukų.
Pirmiausia reikia pabrėžti, kad pagal nusistovėjusią teismo praktiką norint įvertinti „rašytinių pareiškimų, padarytų prisiekus ar iškilmingai patvirtinus arba turinčių panašią galią pagal tos valstybės, kurioje pareiškimas padaromas, teisės aktus“, įrodomąją galią, kaip suprantama pagal Reglamento Nr. 207/2009 78 straipsnio 1 dalies f punktą, reikia patikrinti juose nurodytos informacijos įtikimumą ir tikrumą, visų pirma atsižvelgiant į dokumento kilmę, jo parengimo aplinkybes, adresatą, ir atsakyti į klausimą, ar tokio dokumento turinys atrodo pagrįstas ir patikimas <...>
34.
Todėl, atsižvelgiant į deklaracijos autorių ir ieškovę siejančius akivaizdžius ryšius, minėtai deklaracijai galima suteikti įrodomąją galią tik tuo atveju, jeigu ją patvirtina keturiolika pateiktų nuotraukų ir keturios pateiktos sąskaitos.“
Skundžiamo sprendimo 35‑43 punktuose Bendrasis Teismas, atsižvelgdamas į skundžiamo sprendimo 34 punkte pateiktą nuomonę, išnagrinėjo sąskaitas ir nuotraukas, kurias
Centrotherm Systemtechnik
pateikė VRDT anuliavimo skyriui. Dėl jų minėto sprendimo 36 ir 37 punktuose Bendrasis Teismas nurodė:
„36
Šiose sąskaitose nurodyta, kad ieškovė keturiems klientams pardavė įvairių su santechnika susijusių prekių (vamzdžių, movų, katilų pajungimo įrangos, patikrinimo įrangos, išmetimo sistemos maskavimo įrangos) už sumą, kuri, įskaitant 2007 m. sąskaitą, sudaro mažiau nei 0,03 % apyvartos, kuri, kaip nurodė ieškovės vadovas, buvo gauta 2006 m. pardavus CENTROTHERM prekių ženklu žymimas prekes.
Iš to matyti, kad VRDT ieškovė pateikė gana menkus pardavimo įrodymus, palyginti su jos vadovo deklaracijoje nurodyta suma. Taigi, net jeigu Apeliacinė taryba būtų atsižvelgusi į minėtą deklaraciją, reikėtų konstatuoti, kad bylos medžiagoje nėra pakankamai įrodymų, kurie patvirtintų deklaracijos turinį, susijusį su pardavimo verte. Be to, dėl prekių ženklo naudojimo laikino pobūdžio pažymėtina, kad sąskaitos apima labai trumpą, net tikslų, laiką, t. y. 2006 m. liepos 12, 18 ir 21 d. bei 2007 m. sausio 9 d.“
Išnagrinėjęs pateiktas sąskaitas ir nuotraukas Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 44 ir 45 punktuose nusprendė:
„44
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad nei fotografijos, nei sąskaitos neleidžia patvirtinti ieškovės vadovo deklaracijos tiek, kiek joje tvirtinama, kad atitinkamu laikotarpiu buvo prekiauta šiomis prekių ženklu CENTROTHERM žymimomis prekėmis: kondicionavimo, garų gamybos, džiovinimo ir vėdinimo įrenginių mechaninėmis dalimis; oro filtravimo įrenginiais ir jų dalimis; šarnyrais, medžiagomis sujungimui; užpildais, sandarinimo ir izoliacinėmis medžiagomis; iš dalies apdorotomis plastikinėmis medžiagomis; statybinėmis medžiagomis; statybai skirtomis armuojamosiomis medžiagomis; dalimis sienų perdangai, statybinėmis plokštėmis, plokštėmis; dūmtraukių priedais, dūmtraukių užmovais, dūmtraukių gaubtais ir dūmtraukių įvalkalais.
Reikia daryti išvadą, kad, bendrai įvertinus bylos medžiagoje esančius įrodymus, nors yra tikimybė ar galima prielaida, vis dėlto negalima nuspręsti, kad atitinkamu laikotarpiu prekių ženklas CENTROTHERM buvo iš tikrųjų naudojamas kitoms prekėms ir paslaugoms nei nurodytosios šio sprendimo 11 punkte.“
Antrąjį pagrindą Bendrasis Teismas atmetė dėl šių skundžiamo sprendimo 53‑55 punktuose išdėstytų motyvų:
„53
<...>Pagal Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalį Bendrijos prekių ženklo savininko teisės paskelbiamos panaikintomis, jeigu penkerius metus prekių ženklas nebuvo iš tikrųjų naudojamas (Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punktas), jeigu dėl savininko veiksmų arba neveikimo prekių ženklas tapo bendriniu pavadinimu prekiaujant prekėmis ar paslaugomis, kuriems jis buvo įregistruotas (Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies b punktas), arba jeigu dėl to, kad savininkas naudojo prekių ženklą, arba dėl to, kad su savininko sutikimu jis buvo naudojamas, galėjo būti suklaidinta visuomenė (Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies c punktas).
Dvi paskutinės sąlygos susijusios su absoliučiais atmetimo pagrindais, numatytais Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b–d ir g punktuose, o pirmoji – su nuostata dėl santykinių atmetimo pagrindų nagrinėjimo, būtent Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 dalimi. Todėl darytina išvada, kad per registracijos panaikinimo procedūrą VRDT nagrinėjant, ar Bendrijos prekių ženklas buvo iš tikrųjų naudojamas, turi būti taikoma Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 1 dalis
in fine
, kurioje numatyta, kad nagrinėjami tik šalių nurodyti faktai.
Iš to matyti, jog ieškovės teiginys, kad VRDT suklydo, nes nagrinėjo tik ieškovės pateiktus įrodymus, yra klaidingas.“
Trečiąjį pagrindą Bendrasis Teismas atmetė dėl šių motyvų:
„61
Pirmiausia primintina, kad, kaip konstatuota šio sprendimo 51–54 punktuose, VRDT nagrinėjant, ar Bendrijos prekių ženklas buvo iš tikrųjų naudojamas, reikia taikyti Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 1 dalį
in fine
. Minėtoje nuostatoje numatyta, kad VRDT nagrinėja tik šalių nurodytus faktus. Tai reiškia, jog ieškovės teiginį, kad VRDT savo iniciatyva turi papildyti bylos medžiagą, reikia atmesti.
Antra, procedūros VRDT šalių galimybė nurodyti faktus ir pateikti įrodymų pasibaigus šiam tikslui nustatytiems terminams nėra besąlyginė; kaip matyti iš teismo praktikos, jai taikoma sąlyga, kad nebūtų priešingos nuostatos. Tik jei ši sąlyga įvykdyta, VRDT turi diskreciją atsižvelgti į pavėluotai nurodytus faktus ir pateiktus įrodymus.
Nagrinėjamu atveju yra nuostata, kuria draudžiama atsižvelgti į Apeliacinei tarybai pateiktus įrodymus, būtent – Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalis.“
Galiausiai dėl pagrindo, susijusio su Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalies neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu, skundžiamo sprendimo 67‑70 punktuose Bendrasis Teismas nusprendė:
„67
Bendrasis Teismas konstatuoja, kad nors iš tikrųjų Reglamento Nr. 2868/95 taisyklės negali prieštarauti Reglamento Nr. 207/2009 nuostatoms ir sistemai, vis dėlto tarp Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalies ir Reglamente Nr. 207/2009 numatytų nuostatų dėl registracijos panaikinimo nėra jokio prieštaravimo.
Iš tikrųjų Reglamente Nr. 207/2009 numatyta materialinė teisės norma, t. y. nenaudojamų iš tikrųjų Bendrijos prekių ženklų suteikiamų teisių panaikinimas, o Reglamente Nr. 2868/95 patikslinamos taikomos procesinės teisės normos, be kita ko, susijusios su įrodinėjimo pareigos paskirstymu ir nustatytų terminų nesilaikymo pasekmėmis. Be to, kaip konstatuota <...>, iš Reglamento Nr. 207/2009 sistemos matyti, kad, kiek tai susiję su prašymu panaikinti registraciją prekių ženklo nenaudojimo iš tikrųjų pagrindu, VRDT atliekamo nagrinėjimo apimtis ir intensyvumas priklauso nuo šalių nurodytų faktų ir pateiktų įrodymų.
<...>
Dėl tariamo proporcingumo principo pažeidimo primintina, jog Bendrijos teisės aktuose gali būti numatyta, kad dėl terminų, kurie yra pagrindiniai, kad Bendrijos sistema tinkamai funkcionuotų, nesilaikymo gali būti prarandama teisė, ir tai suderinama su minėtu proporcingumo principu <...>.“
Šalių reikalavimai Teisingumo Teisme
Apeliaciniu skundu
Centrotherm Systemtechnik
prašo Teisingumo Teismo panaikinti skundžiamą sprendimą, patenkinti jos ieškinį pirmojoje instancijoje ir priteisti iš VRDT ir
centrotherm Clean Solutions
bylinėjimosi išlaidas.
VRDT prašo atmesti apeliacinį skundą arba, nepatenkinus šio reikalavimo, atmesti ieškinį pirmojoje instancijoje ir priteisti iš
Centrotherm Systemtechnik
bylinėjimosi išlaidas.
centrotherm Clean Solutions
prašo atmesti apeliacinį skundą ir priteisti iš
Centrotherm Systemtechnik
bylinėjimosi išlaidas.
Dėl apeliacinio skundo
Centrotherm Systemtechnik
savo apeliacinį skundą grindžia keturiais pagrindais.
Išankstinis paaiškinimas
Šiuo atveju iš bylos aplinkybių aprašymo šio sprendimo 14 punkte matyti, kad nors aptariama registracijos panaikinimo procedūra buvo pradėta pagal Reglamentą Nr. 40/94, VRDT apeliacinės tarybos priimtas ginčijamas sprendimas buvo priimtas po to, kai įsigaliojo Reglamentas Nr. 207/2009.
Kadangi pastaruoju reglamentu buvo kodifikuotas Reglamentas Nr. 40/94, o nagrinėjamai bylai svarbios šio reglamento nuostatos dėl minėto kodifikavimo nepasikeitė, toliau šiame sprendime bus nurodomos tik Reglamento Nr. 207/2009 nuostatos.
Dėl pirmojo pagrindo, susijusio su Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punkto pažeidimu
Šalių argumentai
Remdamasi pirmuoju pagrindu
Centrotherm Systemtechnik
tvirtina, kad skundžiamo sprendimo 34 punkte nurodęs, jog sąžiningumo deklaracijai, kaip antai nurodytai Reglamento Nr. 207/2009 78 straipsnio 1 dalies f punkte, galima suteikti įrodomąją galią tik tuo atveju, jeigu ją patvirtina kiti pateikti įrodymai, Bendrasis Teismas klaidingai aiškino tokių deklaracijų įrodomąją galią ir atitinkamai visiškai paneigė jų savarankišką įrodomąją galią. Be to, Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad šiuo atveju kitos šalys neginčijo ginčijamos deklaracijos turinio ir taip pažeidė principą, pagal kurį naudojimas iš tikrųjų turi būti vertinamas bendrai, atsižvelgiant į visus šiuo atveju svarbius veiksnius.
Toks sąžiningumo deklaracijų įrodomosios galios nepaisymas lėmė tai, kad Bendrasis Teismas nusprendė, jog ginčijamas prekių ženklas nebuvo naudotas iš tikrųjų ir taip pažeidė Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punktą.
VRDT ir
centrotherm Clean Solutions
nuomone, iš skundžiamo sprendimo 34 punkto matyti, kad Bendrasis Teismas neatmetė
in abstracto
sąžiningumo deklaracijų įrodomosios galios, tačiau ją įvertino ir atlikęs vertinimą, kurio negalima patikrinti apeliacine tvarka, konstatavo, kad šiuo atveju papildomi įrodymai yra būtini dėl nagrinėjamos deklaracijos autorių ir
Centrotherm Systemtechnik
siejančių ryšių.
Teisingumo Teismo vertinimas
Reikia konstatuoti, kad skundžiamo sprendimo 34 punkto, kuris turis būti aiškinamas atsižvelgiant į ankstesnius ir paskesnius punktus, reikšmė yra kitokia, nei ta, kurią klaidingai nurodo
Centrotherm Systemtechnik
.
Taigi visų pirma reikia nurodyti, kad skundžiamo sprendimo 32 punkte Bendrasis Teismas „ieškovės pateiktais įrodymais“ pripažino tiek jos vadovo sąžiningumo deklaraciją, tiek ir pateiktas sąskaitas bei nuotraukas.
Be to, priešingai, nei tvirtina
Centrotherm Systemtechnik
, Bendrasis Teismas neatmetė, kad sąžiningumo deklaracija gali turėti įrodomąją galią, o, atvirkščiai, minėto sprendimo 33 punkte pažymėjo, kad, norint įvertinti šią įrodomąją galią, reikia patikrinti tokioje deklaracijoje nurodytos informacijos įtikimumą ir tikrumą, visų pirma atsižvelgiant į dokumento kilmę, jo parengimo aplinkybes, adresatą, ir atsakyti į klausimą, ar tokio dokumento turinys atrodo pagrįstas ir patikimas.
Taigi tik konkrečiai atlikęs tokį šioje byloje nagrinėjamos deklaracijos patikrinimą Bendrasis Teismas minėto sprendimo 34 punkte nusprendė, kad, atsižvelgiant į deklaracijos autorių ir
Centrotherm Systemtechnik
siejančius akivaizdžius ryšius, minėtai deklaracijai galima suteikti įrodomąją galią tik tuo atveju, jeigu ją patvirtina pateiktų nuotraukų ir sąskaitų turinys.
Taigi konkrečiai skundžiamo sprendimo 36 ir 37 punktuose Bendrasis Teismas netvirtino, kad
Centrotherm Systemtechnik
turėjo pateikti sąskaitas, kuriose atsispindėtų visa nagrinėjamoje sąžiningumo deklaracijoje nurodyta apyvarta, tačiau pažymėjo labai didelį skirtumą tarp tvirtinimų, susijusių su
Centrotherm Systemtechnik
metine apyvarta 2002‑2006 metais, kurie pateikti
Centrotherm Systemtechnik
vadovo sąžiningumo deklaracijoje, ir palyginti mažų pardavimo apimčių, kurios apima labai trumpą, net tikslų, laiką, apie kurias liudija realiai pateiktos sąskaitos.
Skundžiamo sprendimo 35‑43 punktuose atlikęs išsamią pateiktų sąskaitų ir nuotraukų analizę Bendrasis Teismas minėto sprendimo 44 punkte konstatavo, kad šiuo atveju nei nuotraukos, nei sąskaitos neleidžia patvirtinti vadovo deklaracijos, kurioje tvirtinama, kad buvo prekiauta ginčijamu prekių ženklu pažymėtomis minėtame punkte išvardytų rūšių prekėmis.
Be to, nepadarydamas teisės klaidos šiuo atžvilgiu, Bendrasis Teismas minėto sprendimo 45 punkte galėjo nuspręsti, kad, bendrai įvertinus bylos medžiagoje esančius įrodymus, taigi įskaitant ir aptariamą sąžiningumo deklaraciją, vis dėlto negalima daryti išvados, nebent remiantis tikimybėmis ar prielaidomis, kad ginčijamas prekių ženklas buvo iš tikrųjų naudojamas prekėms ir paslaugoms, su kuriomis susijusi ši byla.
Šiuo klausimu reikia, be kita ko, priminti, kad faktinių aplinkybių bei įrodymų ir, konkrečiai,
Centrotherm Systemtechnik
pateiktos sąžiningumo deklaracijos įrodomosios galios vertinimas, kurį šiuo tikslu atliko Bendrasis Teismas, yra faktiniai klausimai (šiuo klausimu žr. 2007 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo
Il Ponte Finanziaria prieš VRDT
,
C-234/06 P, Rink. p. I-7333
, 75 punktą), ir todėl, išskyrus atvejus, kai jie iškraipomi, tai nėra teisės klausimas, kuriam galėtų būti taikoma apeliacine tvarka vykdoma Teisingumo Teismo kontrolė.
Galiausiai dėl aplinkybės, kad prašymą panaikinti registraciją VRDT pateikęs asmuo aiškiai neginčijo minėtos deklaracijos turinio, pakanka konstatuoti, kad ji visiškai netrukdo Bendrajam Teismui atlikti faktinių aplinkybių ir įrodymų vertinimo, kurį jis turi atlikti siekdamas patikrinti, ar VRDT buvo įrodytas ankstesnio prekių ženklo naudojimas, ir priimti sprendimą dėl ginčo, dėl kurio į jį buvo kreiptasi.
Iš visų pateiktų samprotavimų matyti, kad pirmąjį pagrindą reikia atmesti.
Dėl antrojo pagrindo ir trečiojo pagrindo pirmos dalies, susijusių su Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punkto ir 76 straipsnio 1 dalies pažeidimu
Šalių argumentai
Remdamasi antruoju pagrindu
Centrotherm Systemtechnik
tvirtina, kad priešingai, nei skundžiamo sprendimo 54 ir 55 punktuose nusprendė Bendrasis Teismas, Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 1 dalyje įtvirtinta taisyklė, pagal kurią VRDT faktus nagrinėja savo iniciatyva, taikoma per registracijos panaikinimo procedūrą. Iš tikrųjų, kadangi tokią procedūrą gali pradėti bet kuris to pageidaujantis asmuo, jai netaikoma minėtoje nuostatoje numatytas išimtis, susijusi su santykiniais atsisakymo registruoti pagrindais.
Remdamasi trečiojo pagrindo pirma dalimi
Centrotherm Systemtechnik
, be kita ko, nurodo, kad, priešingai nei skundžiamame sprendime nusprendė Bendrasis Teismas, per registracijos panaikinimo procedūrą prekių ženklo savininkas neprivalo įrodyti prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų.
Iš tikrųjų, Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 dalyje ir 57 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad ankstesnio prekių ženklo savininkas turi pateikti šio prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų įrodymų, o to nepadarius jo protestas arba prašymas pripažinti registraciją negaliojančia atmetami; šio reglamento 51 straipsnyje nėra panašių paaiškinimų, susijusių su registracijos panaikinimo procedūromis. Tokiomis aplinkybėmis, taisyklė dėl prekių ženklo savininkui tenkančios naudojimo iš tikrųjų įrodinėjimo naštos, įtvirtinta Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalyje, yra nesuderinama su Reglamentu Nr. 207/2009. Tai reiškia, kad pagal Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 1 dalyje įtvirtintą pareigą nagrinėti faktus savo iniciatyva Apeliacinė taryba turėtų atsižvelgti į jai pateiktus įrodymus.
VRDT nuomone, atsižvelgiant į registracijos panaikinimo procedūros, kuri nėra susijusi su absoliučiais arba santykiniais atsisakymo registruoti pagrindais,
inter partes
ir
sui generis
pobūdį, faktinių aplinkybių nagrinėjimo savo iniciatyva principas netaikytinas, o prekių ženklo savininkas, turintis atitinkamų įrodymų, turi įrodyti, kad iš tikrųjų jį naudojo.
centrotherm Clean Solutions
tai pat nurodo, kad Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 1 dalis netaikytina registracijos panaikinimo procedūroms. Atvirkščiai, Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalyje nustatytos taikytinos procedūrinės taisyklės, susijusios su registracijos panaikinimu, kuriose aiškiai numatyta, kad prekių ženklo savininkas turi pateikti prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų įrodymų.
Teisingumo Teismo vertinimas
Remdamasi antruoju pagrindu ir trečiojo pagrindo pirma dalimi, kuriuos reikia nagrinėti kartu,
Centrotherm Systemtechnik
iš esmės tvirtina, kad per registracijos panaikinimo procedūrą nusprendęs, kad VRDT neprivalo savo iniciatyva nagrinėti ankstesnio prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų įrodymų, nes tokio naudojimo įrodymas tenka tik šio prekių ženklo savininkui, ir dėl to neskyręs sankcijų Apeliacinei tarybai už tai, kad ji neatsižvelgė į visus turimus įrodymus, Bendrasis Teismas pažeidė Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punktą ir 76 straipsnio 1 dalį.
Pirma, šiuo atžvilgiu reikia priminti, kad, kaip matyti iš Reglamento Nr. 207/2009 15 straipsnio, jeigu per penkerius metus nuo įregistravimo savininkas nepradėjo iš tikrųjų naudoti Bendrijos prekių ženklo Europos Sąjungoje, jam taikomos šiame reglamente numatytos sankcijos, t. y. panaikinamos prekių ženklo suteikiamos teisės, išskyrus atvejus, kai ženklas nebuvo naudojamas dėl tinkamų priežasčių.
Iš minėto reglamento 10 konstatuojamosios dalies matyti, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas norėjo teisių, susijusių su Bendrijos prekių ženklu, išsaugojimą susieti su sąlyga, kad prekių ženklas iš tikrųjų naudojamas. Nenaudojamas Bendrijos prekių ženklas galėtų sudaryti konkurencijos kliūčių, nes juo ribojamas žymenų, kuriuos kiti asmenys gali įregistruoti kaip prekių ženklus, pasirinkimas ir atimama iš konkurentų galimybė naudoti tokį arba panašų prekių ženklą pateikiant į vidaus rinką prekes arba paslaugas, kurios yra tapačios prekėms arba paslaugoms, saugomoms nagrinėjamu prekių ženklu arba į jas panašioms (žr. 2012 m. gruodžio 19 d. Sprendimo
Leno Merken
, C‑149/11, 32 punktą).
Antra, Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 dalyje ir 57 straipsnio 2 dalyje aiškiai nurodoma, kad atitinkamo prekių ženklo savininkas turi pateikti įrodymų, kad prekių ženklas iš tikrųjų buvo naudojamas, arba kad buvo rimtų priežasčių ženklo nenaudoti, o nepateikus tai patvirtinančių įrodymų, protestas arba prašymas panaikinti registraciją atmetamas.
Šiuo atžvilgiu aplinkybė, kad, priešingai nei Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 dalyje ir 57 straipsnio 2 dalyje, šio reglamento 51 straipsnio 1 dalyje nepatikslinama, kad pareiga pateikti įrodymų, kad prekių ženklas iš tikrųjų buvo naudojamas, arba kad buvo rimtų priežasčių ženklo nenaudoti, tenka minėtam savininkui, neturėtų, priešingai, nei siūlo
Centrotherm Systemtechnik
, būti aiškinama taip, jog Sąjungos teisės aktų leidėjas norėjo šio su įrodinėjimo našta susijusio principo netaikyti registracijos panaikinimo procedūrai.
Tai, kad Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalyje nėra su įrodinėjimo našta susijusių patikslinimų, galima nesunkiai paaiškinti tuo, kad šio 51 straipsnio „Panaikinimo pagrindai“ 1 dalies tikslas yra išdėstyti prekių ženklo registracijos panaikinimo pagrindus, o tam nebūtina pateikti su įrodinėjimo naštos klausimu susijusių paaiškinimų.
Šio reglamento 42 ir 57 straipsniuose įtvirtintos iš esmės procesinės nuostatos. Taigi reikia nurodyti, kad kiekvieno iš šių straipsnių 2 dalies konkretus tikslas yra reglamentuoti tai, kas yra panašu į atsakovės, siekiančios užginčyti pareiškėjo teisę tęsti jo pradėtą procedūrą, nurodytą procedūros pažeidimą.
Atsižvelgdamas į protesto ir anuliavimo procedūrų specifiką Sąjungos teisės aktų leidėjas, siekdamas reglamentuoti tokius procesinius klausimus, kurių išsprendimas yra svarbus tam, kad būtų tęsiama pagrindinė procedūra, su kuria jie yra susiję, numatė, kad ankstesnio prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų įrodymus turi pateikti šio prekių ženklo savininkas, ir kad jų nepateikus, protestas arba prašymas pripažinti prekių ženklo registraciją negaliojančia atmetami.
Tačiau aplinkybė, kad visi tokio pobūdžio procesiniai klausimai negalimi per registracijos panaikinimo procedūrą, paaiškina kodėl, nors Reglamento Nr. 207/2009 57 straipsnis susijęs ir su registracijos panaikinimo procedūra ir su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra, tokia nuostata, kaip antai šio straipsnio 2 dalis, turi būti taikomos tik pastarosioms procedūroms.
Trečia, reikia konstatuoti, kad Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 dalimi ir 57 straipsnio 2 dalimi įtvirtinamas principas, pagal kurį ankstesnio prekių ženklo savininkas turi įrodyti šio prekių ženklo naudojimą iš tikrųjų atitinka proceso pagrįstumo ir elementarius veiksmingumo reikalavimus.
Iš tikrųjų neginčijama, kad minėtas savininkas yra tinkamiausias, o tam tikrais atvejais, vienintelis asmuo, galintis pateikti konkrečių veiksmų įrodymų, kurie leistų paremti tvirtinimą, kad jis iš tikrųjų naudojo savo prekių ženklą arba pateiktų rimtų jo nenaudojimo priežasčių. Tas pats pasakytina apie patvirtinančius dokumentus ir daiktus, kurių pavyzdinis sąrašas pateiktas Reglamento Nr. 2868/95 22 taisyklės 4 dalyje, pavyzdžiui, pakuotes, etiketes, kainoraščius, katalogus, sąskaitas, fotografijas, laikraščių skelbimus.
Taigi iš kartu nagrinėjamų Reglamento Nr. 207/2009 15 straipsnio, 42 straipsnio 2 dalies, 51 straipsnio 1 dalies ir 57 straipsnio 2 dalies galima daryti išvadą, kad per prekių ženklo registracijos panaikinimo procedūrą būtent prekių ženklo savininkas, o ne savo iniciatyva veikianti VRDT, turėtų įrodyti minėto prekių ženklo naudojimą iš tikrųjų.
Be to, šiuo klausimu reikia daryti išvadą, kad aplinkybė, jog Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalyje nurodyta, kad naudojimo iš tikrųjų įrodymų turi pateikti prekių ženklo savininkas, rodo, kad šia taisykle tik paaiškinamas su įrodinėjimo našta susijęs principas, kuriuo nepažeidžiamas Reglamentas Nr. 207/2009, o atvirkščiai, kuris išplaukia iš šio reglamento nuostatų ir struktūros.
Tokiomis aplinkybėmis taisyklė, susijusi su Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 1 dalyje nurodytu VRDT atliekamu faktų nagrinėjimu savo iniciatyva, netaikoma prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų klausimui per VRDT vykstančią registracijos panaikinimo procedūrą.
Iš viso to, kas išdėstyta matyti, kad nors skundžiamo sprendimo 53 ir 54 punktuose pateikti argumentai ir motyvai yra klaidingi, išvada, kurią Bendrasis Teismas padarė minėto sprendimo 55 punkte, t. y., kad Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 1 dalimi VRDT neįpareigojama savo iniciatyva nagrinėti faktų, tinkamų įrodyti prekių ženklo, dėl kurio registracijos panaikinimo į ją kreiptasi, naudojimą iš tikrųjų, teisiniu požiūriu yra pagrįsta.
Kadangi remtasi kitais, nei kad Bendrojo Teismo nurodytais teisiniais motyvais, aplinkybė, kad skundžiamo sprendimo 56 punkte Bendrasis Teismas atmetė pagrindą, susijusį su Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 1 dalies pažeidimu, negali lemti minėto sprendimo panaikinimo.
Be kita ko, ir kaip tai išplaukia iš pateiktų paaiškinimų, Bendrasis Teismas nepadarė teisės klaidų, kai skundžiamame sprendime nusprendė, kad per registracijos panaikinimo procedūrą prekių ženklo savininkas privalo įrodyti prekių ženklo naudojimą iš tikrųjų.
Atsižvelgiant į pateiktus paaiškinimus reikia atmesti antrąjį pagrindą ir trečiojo pagrindo pirmą dalį.
Dėl trečiojo pagrindo antros dalies, susijusios su Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punkto ir 76 straipsnio 2 dalies pažeidimu
Šalių argumentai
Remdamasi trečiojo pagrindo antra dalimi
Centrotherm Systemtechnik
tvirtina, kad Bendrasis Teismas pažeidė Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalį, kai skundžiamo sprendimo 62 ir 63 punktuose nusprendė, kad šiuo atveju Apeliacinė taryba neturėjo diskrecijos atsižvelgti į jai pavėluotai pateiktus ginčijamo prekių ženklo naudojimo įrodymus.
Centrotherm Systemtechnik
nurodo, kad iš 2007 m. kovo 13 d. Sprendimo
VRDT prieš Kaul
(
C-29/05 P, Rink. p. I-2213
) 42 punkto matyti, kad VRDT turi šia nuostata suteikiamą diskreciją atsižvelgti į pavėluotus įrodymus, „jeigu nenurodyta priešingai“, ir tvirtina, kad Bendrasis Teismas suklydo, kai manė, kad Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalis ir yra tokia priešinga nuostata.
VRDT tvirtina, kad, atsižvelgiant į Sąjungos teisės aktams galiojančią teisėtumo prezumpciją, tą dieną, kai buvo priimtas ginčijamas sprendimas, Apeliacinė taryba neturėjo kitokio pasirinkimo: ji privalėjo daryti tai, kas neleidžiama pagal minėtą 40 taisyklės 5 dalį, kaip nusprendė Bendrasis Teismas, tai yra atsižvelgti į įrodymus, kurie buvo pateikti pasibaigus pagal minėtą nuostatą nustatytam naikinamajam terminui.
Šiuo atžvilgiu VRDT pažymi, kad po to, kai buvo priimtas skundžiamas sprendimas, Bendrojo Teismo praktika keitėsi. Iš tikrųjų šis teismas 2011 m. rugsėjo 29 d. Sprendimo
New Yorker SHK Jeans prieš VRDT – Vallis K. – Vallis A. (FISHBONE)
(T‑415/09) 31 punkte nusprendė, kad nepaisant Reglamento Nr. 2868/95 22 taisyklės 2 dalies, Apeliacinės tarybos galimybė atsižvelgti į prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų įrodymus, pateiktus pasibaigus pagal šią nuostatą VRDT nustatytam terminui, remiantis Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalimi turi išlikti bent jau tada, kai tokiais įrodymais tik papildomi per minėtą terminą pateikti įrodymai, ir kad suinteresuotasis asmuo negali būti kaltinamas vilkinimu arba akivaizdžiu nerūpestingumu.
VRDT pritaria tokiam aiškinimui ir mano, kad tas pats turi galioti ir Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 daliai.
centrotherm Clean Solutions
nuomone, Bendrasis Teismas teisingai nusprendė, kad šia nuostata, kuria nukrypstama nuo Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalies, Apeliacinei tarybai draudžiama atsižvelgti į jai pavėluotai pateiktus prekių ženklo naudojimo įrodymus.
Teisingumo Teismo vertinimas
Reikia priminti, kad Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalyje nurodoma, jog VRDT gali neatsižvelgti į faktus ar įrodymus, kurių šalys nepateikė laiku.
Kaip nusprendė Teisingumo Teismas, iš šios nuostatos formuluotės išplaukia, kad paprastai, jeigu nenurodyta atvirkščiai, šalys faktus ir įrodymus gali pateikti pasibaigus jiems pateikti nustatytam terminui pagal Reglamento Nr. 207/2009 nuostatas ir kad VRDT nedraudžiama atsižvelgti į pavėluotai nurodytus faktus ir pateiktus įrodymus (minėto Sprendimo
VRDT prieš Kaul
42 punktas).
Numatant, kad pastaroji „gali“ tokiu atveju nuspręsti neatsižvelgti į tokius įrodymus, minėta nuostata VRDT iš esmės suteikiama didelė diskrecija nuspręsti, pateikiant tokį sprendimą pagrindžiančius motyvus, ar reikia į juos atsižvelgti (minėto Sprendimo
VRDT prieš Kaul
43 punktas).
Konkrečiai dėl prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų įrodymo pateikimo per registracijos panaikinimo procedūrą, pradėtą pagal Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punktą, visų pirma reikia nurodyti, kad šiame reglamente nėra nuostatų, kuriomis patikslinamas tokių įrodymų pateikimo terminas.
Tačiau Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalyje šiuo klausimu numatyta, kad VRDT paprašo Bendrijos prekių ženklo savininką per jos nurodytą laikotarpį pateikti prekių ženklo naudojimo įrodymų.
Šiuo atveju VRDT anuliavimo skyrius taikė pastarąją nuostatą ir nustatė
Centrotherm Systemtechnik
terminą tokiems įrodymams pateikti. Be kita ko, neginčijama, kad per minėtą terminą
Centrotherm Systemtechnik
pateikė įvairių ginčijamo prekių ženklo naudojimo įrodymų.
Taip pat reikia priminti, kad minėtos 40 taisyklės 5 dalies antrame sakinyje paaiškinta, kad jeigu per VRDT nustatytą terminą prekių ženklo naudojimo įrodymai nepateikiami, paskelbiama, kad Bendrijos prekių ženklo registracija panaikinama.
Taigi, kaip matyti iš skundžiamo sprendimo 62 ir 63 punktų, Bendrasis Teismas šį antrą sakinį aiškino taip, kad VRDT nustatytas terminas bet kokiomis aplinkybėmis yra naikinamasis ir jam pasibaigus draudžiama pateikti naudojimo įrodymų. Taigi Bendrasis Teismas manė, kad jeigu prekių ženklo naudojimo įrodymai buvo pateikti per nustatytą terminą, minėtam terminui pasibaigus nebegalima pateikti papildomų įrodymų, o VRDT turi panaikinti prekių ženklo registraciją, jeigu iš pradžių pateiktų įrodymų nepakanka naudojimui iš tikrųjų įrodyti.
Taigi taip aiškindamas Bendrasis Teismas nusprendė, kad Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalies antras sakinys, kaip matyti iš šio sprendimo 77 punkte nurodytos teismo praktikos, yra Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 daliai prieštaraujanti nuostata, todėl Apeliacinė taryba negalėjo atsižvelgti į papildomus prekių ženklo naudojimo įrodymus, kuriuos
Centrotherm Systemtechnik
jai pateikė grįsdama savo apeliaciją.
Taigi tokiu būdu Bendrasis Teismas klaidingai išaiškino Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalį.
Šiuo atžvilgiu reikia nurodyti, jog nors iš šios nuostatos formuluotės išplaukia, kad nepateikus jokių atitinkamo prekių ženklo naudojimo įrodymų per VRDT nustatytą terminą, VRDT iš principo turi savo iniciatyva panaikinti registraciją, tokia išvada negalima, jeigu per minėtą terminą buvo pateikta tokio naudojimo įrodymų.
Iš tikrųjų tokiu atveju ir jeigu nepaaiškėja, kad minėti įrodymai visiškai netinkami tam, kad būtų įrodytas prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų, procedūra tęsiama. Taigi, kaip numatyta Reglamento Nr. 207/2009 57 straipsnio 1 dalyje, VRDT tiek kartų, kiek reikia, turi pasiūlyti šalims pateikti atsiliepimus į kitų šalių arba jos pastabas. Tokiomis aplinkybėmis, jeigu prekių ženklo registracija vėliau panaikinama, VRDT taiko ne Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalį, kuri yra iš esmės procesinio pobūdžio nuostata, bet tik Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalyje ir 57 straipsnyje įtvirtintas materialines nuostatas.
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad, kaip buvo nurodyta šio sprendimo 77 punkte, prekių ženklo naudojimo įrodymai, kuriais papildomi atitinkami pagal Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalį per VRDT nustatytą terminą pateikti įrodymai, gali būti pateikiami pasibaigus minėtam terminui, ir kad VRDT nedraudžiama atsižvelgti į pavėluotai pateiktus papildomus įrodymus.
Taigi, kaip minėta šio sprendimo 81 punkte, neginčijama, kad šiuo atveju per VRDT nustatytą terminą
Centrotherm Systemtechnik
pateikė įvairių įrodymų, kad patvirtintų nagrinėjamo prekių ženklo naudojimą. Be to, neginčijama, kad iš pradžių pateikti įrodymai nebuvo netinkami, nes būtent dėl jų Apeliacinė taryba iš dalies atmetė prašymą panaikinti prekių ženklo registraciją nurodydama, kad tam tikrų prekių atžvilgiu minėtas naudojimas buvo įrodytas.
Tokiomis aplinkybėmis reikia konstatuoti, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai skundžiamo sprendimo 62 ir 63 punktuose nusprendė, kad Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalimi Apeliacinei tarybai trukdoma įgyvendinti Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalimi jai suteitą diskreciją atsižvelgti į jai pateiktus papildomus įrodymus.
Iš to matyti, kad reikia pritarti trečiojo pagrindo antrajai daliai ir todėl panaikinti skundžiamą sprendimą.
Dėl ketvirtojo pagrindo, susijusio su Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalies netaikytinumu
Šalių argumentai
Remdamasi ketvirtuoju pagrindu
Centrotherm Systemtechnik
tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nepripažino, kad Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalis šiuo atveju yra netaikytina.
Viena vertus, dėl tų pačių priežasčių, kuriomis grindžiama trečiojo pagrindo pirma dalis, šia taisykle, pagal kurią prekių ženklo savininkas įpareigojamas pateikti šio prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų įrodymų, pažeidžiamas Reglamentas Nr. 207/2009.
Kita vertus, jei minėta taisyklė šiuo atveju būtų taikoma griežtai, būtų pažeidžiamas proporcingumo principas. Iš tikrųjų turėtų būti nustatyta šios taisyklės tikslo, būtent užtikrinti procedūros veiksmingumą, ir sunkių galutinių teisinių prekių ženklo registracijos panaikinimo pasekmių pusiausvyra.
centrotherm Clean Solutions
nurodo, kad nei VRDT, nei Bendrasis Teismas neturi teisės atsisakyti taikyti Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalies, nes iš teisėtumo principo išplaukia pareiga pripažinti visišką reglamentų veiksmingumą tol, kol kompetentingas teismas per atitinkamą procedūrą nepatvirtino, kad jie negalioja.
Teisingumo Teismo vertinimas
Kalbant apie šio pagrindo pirmą dalį, susijusią su Reglamento Nr. 207/2009 pažeidimu, apeliantės argumentus reikia atmesti dėl tų pačių motyvų, dėl kurių Teisingumo Teismas jau atmetė trečiojo pagrindo pirmą dalį.
Dėl minėto pagrindo antros dalies, susijusios su sankcijos panaikinti registraciją neproporcingumu, kai, kaip šiuo atveju, ji taikoma pagal Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalį, pakanka nurodyti, kad šiuo klausimu
Centrotherm Systemtechnik
pateikti argumentai grindžiami klaidinga prielaida dėl šios taisyklės apimties.
Iš tikrųjų, kaip matyti iš šio sprendimo 85‑87 punktų, ir priešingai nei ginčijamame sprendime nurodė Apeliacinė taryba ir skundžiamame sprendime nusprendė Bendrasis Teismas, ši sankcija panaikinti registraciją pagal minėtą nuostatą gali būti skiriama tik tada, jei per VRDT nustatytą terminą nebuvo pateikta ginčijamo prekių ženklo naudojimo įrodymų, arba jeigu paaiškėjo, kad pateikti įrodymai visiškai netinkami tam, kad būtų įrodytas šio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų.
Tačiau taip nėra šiuo atveju, nes, kaip matyti iš trečiojo pagrindo antros dalies analizės, tai, kad
Centrotherm Systemtechnik
pateikė prekių ženklo naudojimo įrodymų per VRDT nustatytą terminą, neleidžia panaikinti registracijos savo iniciatyva pagal Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalies antrą sakinį, ir prieštarauja tam, kad Apeliacinė taryba nurodytų, kaip klaidingai padarė ginčijamame sprendime, kad ji neturi jokios diskrecijos atsižvelgti į vėliau pateiktus papildomus įrodymus.
Iš prieš tai išdėstytų argumentų darytina išvada, kad ketvirtąjį pagrindą reikia atmesti.
Dėl ieškinio pirmojoje instancijoje
Pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 61 straipsnio pirmą pastraipą, jei Teisingumo Teismas Bendrojo Teismo sprendimą panaikina, jis gali pats paskelbti galutinį sprendimą, jei toje bylos stadijoje tai galima daryti, arba grąžinti bylą Bendrajam Teismui.
Šiuo atveju Teisingumo Teismas mano, kad dėl ginčo gali būti priimtas sprendimas ir kad todėl jis turi priimti galutinį sprendimą.
Dėl ieškinio pirmojoje instancijoje tikslo reikia priminti, kad šiuo ieškiniu
Centrotherm Systemtechnik
siekė iš dalies panaikinti ginčijamą sprendimą, t. y. tik tą jo dalį, kuria patenkinamas prašymas panaikinti ginčijamo prekių ženklo registraciją. Taigi šis ieškinys buvo pateiktas dėl ginčijamo sprendimo rezoliucinės dalies 2 punkto, kuriuo Apeliacinė taryba iš dalies atmetė
Centrotherm Systemtechnik
apeliaciją dėl 2007 m. spalio 30 d. Anuliavimo skyriaus sprendimo panaikinimo.
Šalių argumentai
Grįsdama Bendrajam Teismui pateiktą ieškinį
Centrotherm Systemtechnik
nurodo, kad, priešingai, nei Apeliacinė taryba klaidingai nusprendė ginčijamo sprendimo 36 punkte, pagal Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalį ši instancija turėjo diskreciją atsižvelgti į papildomus įrodymus, kuriuos
Centrotherm Systemtechnik
pateikė grįsdama Apeliacinei tarybai pateiktą apeliaciją.
Taigi, kaip matyti iš minėto Sprendimo
VRDT prieš Kaul
, kadangi šiais įrodymais siekta papildyti laiku pateiktus įrodymus, Apeliacinė taryba turėjo į juos atsižvelgti.
Centrotherm Systemtechnik
mano, kad atsižvelgti skatina akivaizdi minėtų papildomų įrodymų svarba procedūros baigčiai, Apeliacinės tarybos ir Anuliavimo skyriaus funkcinis tęstinumas, didelių procedūrinių trukdžių, kurie prieštarautų tokiam atsižvelgimui, nebuvimas ir galiausiai siekis užtikrinti sklandžios procedūros eigos reikalavimo ir būtinybės priimti dėl esmės teisingą sprendimą pusiausvyrą, kai kalbama apie procedūrą, kurios baigtis gali sukelti tokių rimtų pasekmių, kaip antai prekių ženklo registracijos panaikinimą.
VRDT ir
centrotherm Clean Solutions
prašo atmesti šį panaikinimo pagrindą. Jų nuomone, šiuo atveju pagal Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalį Apeliacinė taryba negali atsižvelgti į ginčijamus papildomus įrodymus. Be kita ko, net jeigu pagal Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalį ši Apeliacinė taryba turėjo diskreciją atsižvelgti į šiuos papildomus įrodymus, ji ją įgyvendino, kai ginčijamo sprendimo 37 punkte nurodė, kokia būtų buvusi tokio įgyvendinimo baigtis – šiuo atveju nepalanki – jeigu ji iš tikrųjų būtų pasinaudojusi minėta diskrecija.
Teisingumo Teismo vertinimas
Iš ginčijamo sprendimo 36 punkto matyti, kad Apeliacinė taryba manė, kad į papildomus įrodymus, kuriuos jai pateikė
Centrotherm Systemtechnik
, ji negali atsižvelgti naudodamasi diskrecija, kuri pagal Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalį paprastai suteikiama VRDT, dėl to, kad šie įrodymai buvo pateikti pasibaigus Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalies antrame sakinyje nurodytam terminui, kuris yra naikinamasis terminas, ir dėl kurio nesilaikymo prekių ženklo registracija automatiškai panaikinama.
Taigi, kaip matyti iš šio sprendimo 85‑90 punktų, atliekant tokį vertinimą buvo klaidingai aiškinta šios 40 taisyklės 5 dalis ir pažeista Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalis.
Be kita ko, priešingai, nei tvirtina VRDT ir
centrotherm Clean Solutions
, neturėtų būti manoma, kad buvo pašalintas ginčijamame sprendime esantis pažeidimas vien dėl to, kad minėto sprendimo 37 punkte Apeliacinė taryba nurodė, jog net jeigu ji galėtų atsižvelgti į per vėlai pateiktus įrodymu, nėra priežasties, dėl kurios ji turėtų šią diskreciją įgyvendinti apeliantės naudai, nes šiuo atžvilgiu apeliantė pateikė tik bendro pobūdžio argumentų dėl prekių ženklu suteikiamų teisių vaidmens bei vertės ir nenurodė neturėjusi galimybės pateikti įrodymų pirmojoje instancijoje.
Iš tikrųjų, tokie bendri ir griežti tvirtinimai visiškai neleidžia manyti, kad Apeliacinė taryba veiksmingai įgyvendino Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalimi jai suteiktą diskreciją motyvuotai ir tinkamai atsižvelgiant į visas svarbias aplinkybes nuspręsti, ar priimant sprendimą, dėl kurio į ją kreiptasi, reikia atsižvelgti į papildomus jai pateiktus įrodymus (šiuo klausimu žr. minėto Sprendimo
VRDT prieš Kaul
43 ir 68 punktus).
Šiuo atžvilgiu iš karto reikia pažymėti, kad galimas VRDT atsižvelgimas į minėtus papildomus įrodymus visiškai negali būti laikomas vienai ar kitai šaliai teikiama „nauda“, bet turi atspindėti minėto 76 straipsnio 2 dalimi šiai institucijai suteikiamos diskrecijos objektyvaus ir motyvuoto įgyvendinimo rezultatą.
Be kita ko, reikia nurodyti, kad reikalaujamas motyvavimas dar būtinesnis tada, kai VRDT nusprendžia atmesti taip pavėluotai pateiktus įrodymus.
Šiuo atžvilgiu reikia priminti, kad Teisingumo Teismas nusprendė, jog VRDT atsižvelgimas į pavėluotai nurodytus faktus ir pateiktus įrodymus, kai ji turi priimti sprendimą per protesto procedūrą, gali būti pateisinamas ypač tuomet, kai ji mano, kad, pirma, pavėluotai pateikta informacija iš pirmo žvilgsnio atrodo galinti turėti realios įtakos jai pateikto protesto nagrinėjimo baigčiai ir, antra, kai procedūros etapas, per kurį įvyksta šis pavėluotas pateikimas, bei su tuo susijusios aplinkybės leidžia tokį atsižvelgimą (minėto Sprendimo
VRDT prieš Kaul
44 punktas).
Tokie paaiškinimai, taip pat ir
mutatis mutandis
, atrodo ypač tinkami pateisinti VRDT atsižvelgimą, kai ji turi priimti sprendimą dėl prašymo panaikinti registraciją, į prekių ženklo naudojimo įrodymus, kurie, nors ir nebuvo pateikti per VRDT pagal Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalį nustatytą terminą, buvo pateikti vėlesniame procedūros etape papildant per minėtą terminą pateikus įrodymus.
Šiuo atveju, atrodo, kad prie aplinkybių, kurios gali būti laikomos svarbiomis, galima priskirti aplinkybę, kad Anuliavimo skyriaus sprendimas dėl registracijos panaikinimo buvo priimtas po to, kai per šio skyriaus nustatytą terminą buvo pateikti pirminiai įrodymai, susiję su ginčijamo prekių ženklo naudojimu, ir pastabos, kuriose išreiškiamos abejonės dėl konfidencialumo ir siūlomi papildomi įrodymai.
Taigi neatrodo, kad Apeliacinė taryba tinkamai išnagrinėjo šiuos aspektus ir visas kitas galimas svarbias aplinkybes, o taip pat neatrodo, kad ji patikrino tai, ar
Centrotherm Systemtechnik
pateikti papildomi įrodymai yra svarbūs.
Be kita ko, svarbu pažymėti, kad, priešingai, nei nurodyta ginčijamo sprendimo 37 punkte, tam, kad būtų galima atsižvelgti į papildomus prekių ženklo naudojimo įrodymus, pateiktus pasibaigus Reglamento Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalyje nurodytam terminui, nereikalaujama, kad suinteresuotajam asmeniui būtų buvę neįmanoma pateikti šių įrodymų laiku.
Iš pateiktų paaiškinimų matyti, kad ginčijamą sprendimą reikia panaikinti tiek, kiek juo VRDT ketvirtoji apeliacinė taryba atmetė
Centrotherm Systemtechnik
apeliaciją dėl Anuliavimo skyriaus sprendimo.
Remdamasi iš šio sprendimo išplaukiančia informacija ir tinkamai atsižvelgdama į visas svarbias aplinkybes bei šiuo atžvilgiu motyvuodama savo sprendimą minėta Apeliacinė taryba turi įvertinti, ar priimant sprendimą dėl jai pateiktos apeliacijos reikia atsižvelgti į papildomus įrodymus, kuriuos jai pateikė
Centrotherm Systemtechnik
.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 184 straipsnio 2 dalį, jeigu apeliacinis skundas yra pagrįstas ir pats Teismas priima galutinį sprendimą byloje, jis sprendžia ir bylinėjimosi išlaidų klausimą.
To paties reglamento 138 straipsnio 3 dalyje, taikomoje apeliacinėse bylose pagal jo 184 straipsnio 1 dalį, numatyta, kad, jeigu kiekvienos šalies dalis reikalavimų patenkinama, o dalis atmetama, kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Šiuo atveju reikia nurodyti, pirma, kad nors vienas iš
Centrotherm Systemtechnik
nurodytų apeliacinio skundo pagrindų buvo patvirtintas, o skundžiamas sprendimas atitinkamai buvo panaikintas, taip nėra kitų pagrindų, kuriuos Teisingumo Teismas atmetė, atveju.
Antra, dėl ieškinio pirmojoje instancijoje reikia nurodyti, kad iš dalies panaikindamas ginčijamą sprendimą Teisingumo Teismas patvirtino vieną iš
Centrotherm Systemtechnik
nurodytų pagrindų. Tačiau iš skundžiamo sprendimo, kurio Teisingumo Teismas šiais klausimais nepanaikino, matyti, kad buvo atmesti kiti pagrindai, kuriuos
Centrotherm Systemtechnik
nurodė pirmojoje instancijoje.
Tokiomis aplinkybėmis ir kadangi kiekvienos šalies dalis reikalavimų patenkinama, o dalis atmetama tiek pirmojoje instancijoje, tiek ir šiame apeliaciniame procese, reikia nuspręsti, kad kiekviena iš jų padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija) nusprendžia:

1.
Panaikinti 2011 m. rugsėjo 15 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą
Centrotherm Systemtechnik prieš VRDT – centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM)
(
T‑434/09
).

2.
Panaikinti 2009 m. rugpjūčio 25 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 6/2008‑4) rezoliucinės dalies 2 punktą.

3.
Centrotherm Systemtechnik GmbH
, Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ir
centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG
padengia savo bylinėjimosi išlaidas, patirtas procese pirmojoje instancijoje ir apeliaciniame procese.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.