CELEX: 62011CJ0471
Přistoupení nových členských států
Přechodná opatření
Zemědělské produkty
Cukr
Nařízení (ES) č. 60/2004
Sazba a základ poplatku za přebytečné zásoby

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 6 odst. 3 nařízení Komise (ES) č. 60/2004 ze dne 14. ledna 2004, kterým se stanoví přechodná opatření v odvětví cukru z důvodu přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska (
Úř. věst. L 9, s. 8
; Zvl. vyd. 03/42, s. 125 a oprava
Úř. věst. 2005, L 30, s. 27
) ve znění nařízení Komise (ES) č. 1667/2005 ze dne 13. října 2005 (
Úř. věst. L 269, s. 3
, dále jen „nařízení č. 60/2004“).
Tato žádost byla podána v rámci sporu mezi Cido Grupa SIA (dále jen „Cido Grupa“) a Valsts ieņēmumu dienests (lotyšská daňová správa, dále jen „VID“) ve věci výběru poplatku za přebytečné zásoby cukrového sirupu.
Právní rámec
Článek 41 první pododstavec Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (
Úř. věst. 2003, L 236, s. 33
) umožňuje Evropské komisi po dobu tří let ode dne přistoupení přijímat opatření k usnadnění přechodu nových členských států na režim společné zemědělské politiky. Komise přijala nařízení č. 60/2004 zejména na základě tohoto ustanovení.
Preambule nařízení č. 60/2004 uvádí:
„[...]
(5)
Existuje značné nebezpečí narušení trhů v odvětví cukru, které by způsobily produkty dovezené za účelem spekulace do nových členských států před jejich přistoupením. Vzhledem k přistoupení nových členských států je proto třeba přijmout opatření, která usnadní přechod a zabrání těmto spekulativním přesunům. Na základě nařízení (ES) č. 1972/2003 již byla přijata podobná opatření pro obchod se zemědělskými produkty s ohledem na přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska. Mají-li být zohledněny zvláštní rysy odvětví cukru, je třeba stanovit zvláštní pravidla.
[...]
(7)
Kromě toho, v souladu s aktem o přistoupení, musejí být na účet nových členských států odstraněna z trhu množství zásob cukru nebo isoglukosy, která převyšují běžnou zásobu převáděnou do dalšího období. Stanovení přebytečných zásob provede Komise na základě vývoje obchodu a trendů produkce a spotřeby v nových členských státech v době od 1. května 2000 do 30. dubna 2004. Při tomto postupu se kromě cukru a isoglukosy vezmou v úvahu též jiné výrobky s významným obsahem ekvivalentu cukru, neboť by též mohly být předmětem spekulace. V případě, že stanovené přebytečné množství cukru a isoglukosy nebude nejpozději do 30. května 2005 [30. dubna 2005] odstraněno z trhu Společenství, ponese dotyčný nový členský stát za příslušné množství finanční odpovědnost. Částka, která bude novému členskému státu účtována a kterou musí zaplatit do rozpočtu Společenství v případě, že přebytečné zásoby nebudou odstraněny, se musí rovnat nejvyšší vývozní náhradě použitelné v období od 1. května 2004 do 30. dubna 2005.“
Článek 4 bod 1 nařízení č. 60/2004 definuje pojem „cukr“ takto:
„[…]
a)
řepný cukr a třtinový cukr v pevném stavu kódu KN 1701;
b)
cukrový sirup kódů KN 1702 60 95, 1702 90 99 a 2106 90 59;
c)
inulinový sirup kódů KN 1702 60 80 a 1702 90 80“.
Článek 6 odst. 1 tohoto nařízení stanoví:
„Nejpozději do 31. května 2005 stanoví Komise […] pro každý nový členský stát množství cukru v nezměněném stavu nebo ve formě zpracovaných výrobků, isoglukosy a fruktosy, která přesahují množství považované dne 1. května 2004 za běžnou zásobu převáděnou do následujícího období a která musejí být na náklady nových členských států z trhu odstraněna.
Ke stanovení tohoto přebytečného množství se bere v úvahu zejména vývoj během roku předcházejícího přistoupení v poměru k předchozím rokům, pokud jde o:
a)
dovezená a vyvezená množství cukru v nezměněném stavu nebo ve formě zpracovaných výrobků, isoglukosy a fruktosy;
b)
produkci, spotřebu a zásoby cukru a isoglukosy;
c)
okolnosti, za nichž byly vytvářeny zásoby.“
Článek 6 odst. 2 uvedeného nařízení ukládá novým členským státům povinnost nejpozději do 30. listopadu 2005 odstranit z trhu množství cukru nebo isoglukosy určená Komisí jako přebytečná pro každý z těchto států.
Článek 6 odst. 3 téhož nařízení stanoví:
„Pro používání druhého odstavce musí mít příslušné orgány nových členských států dne 1. května 2004 k dispozici systém, který jim umožní zjišťovat u dotyčných hlavních hospodářských subjektů obchodovaná nebo vyráběná přebytečná množství cukru v nezměněném stavu nebo ve formě zpracovaných výrobků, isoglukosy nebo fruktosy. Tento systém může být založen zejména na sledování dovozů, finanční kontrole, zprávách týkajících se účtů a fyzických zásob hospodářských subjektů; součástí systému mohou být určitá opatření, např. zajištění proti rizikům. Tento systém zjišťování bude založen na hodnocení rizika, které náležitě zohlední tato kritéria:
—
druh činnosti dotyčných hospodářských subjektů,
—
skladovací kapacity,
—
úroveň činnosti.
Nový členský stát použije tento systém k tomu, aby dotyčné hospodářské subjekty přinutil odstranit z trhu na vlastní náklady množství cukru nebo isoglukosy odpovídající jejich zjištěnému individuálnímu přebytečnému množství. Dotyčné hospodářské subjekty musí novému členskému státu předložit uspokojivý důkaz, že produkty byly z trhu odstraněny, nejpozději do 30. listopadu 2005.
Pokud se tento důkaz nepředloží, bude nový členský stát požadovat částku rovnající se příslušnému množství vynásobenému nejvyššími dovozními cly použitelnými pro dotyčný produkt v období od 1. května 2004 do 30. listopadu 2005, zvýšenou o 1,21 EUR/100 kg ekvivalentu bílého cukru nebo sušiny.
Částka uvedená v třetím pododstavci se připočte k vnitrostátnímu rozpočtu nového členského státu.“
Článek 7 odst. 2 nařízení č. 60/2004 stanoví:
„V případě, že důkaz o odstranění z trhu podle odstavce 1 není předložen pro celé přebytečné množství nebo jeho část, bude se po novém členském státu požadovat částka rovnající se množství, jež nebylo odstraněno, vynásobenému nejvyššími vývozními náhradami platnými v době od 1. května 2004 do 30. listopadu 2005 pro bílý cukr kódu KN 1701 99 10 [...]“
Spor v původním řízení a předběžné otázky
V rozhodnutí ze dne 12. září 2006 VID konstatovala, že Cido Grupa má přebytečné zásoby cukrového sirupu (kód KN 2106 90 59) a určila výši poplatku na 79697,88 LVL, což je přibližně 113400 eur. Výpočet této částky vycházel z odpovídajícího množství bílého cukru (kód KN 1701 99 10) obsaženého v cukrovém sirupu. Za tímto účelem VID vynásobila přebytečné množství zásob cukrového sirupu, což bylo 295857 kg, hodnotou koncentrace bílého cukru v tomto produktu, která je 69 %, a určila, že přebytečné množství představovalo 204141 kg. K určení výše splatného poplatku použila VID na toto množství dovozní clo použitelné pro bílý cukr, zvýšené o 1,21 eur/100 kg, což činilo 55,55 eur/100 kg.
Poté, co Cido Grupa podala žalobu, bylo toto rozhodnutí částečně zrušeno soudem prvního stupně. Tento soud měl za to, že VID pochybila, když použila sazbu cla použitelnou pro bílý cukr, zatímco dotčeným produktem byl cukrový sirup, který podléhá nižšímu clu. Vzhledem k tomu, že rozhodnutí uvedeného soudu bylo potvrzeno v odvolacím řízení, podaly VID a Cido Grupa k předkládajícímu soudu kasační opravný prostředek.
Ve svém kasačním opravném prostředku vytýká VID odvolacímu soudu, že nesprávně vyložil článek 6 nařízení č. 60/2004, když měl za to, že základem poplatku dotčeného v původním řízení je přebytečné množství cukrového sirupu a že sazba tohoto poplatku je založena na sazbě dovozního cla použitelného pro tento produkt. Předkládající soud má proto za to, že vyřešení sporu závisí na výkladu slovních spojení „příslušné množství“ a „dotyčný produkt“ uvedených v čl. 6 odst. 3 třetím pododstavci nařízení č. 60/2004.
Za těchto podmínek se Augstākās Tiesas Senāts rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)
Je třeba čl. 6 odst. 3 [třetí] pododstavec [nařízení č. 60/2004] vykládat v tom smyslu, že pokud bylo u hospodářského subjektu zjištěno individuální přebytečné množství jakéhokoliv produktu, který lze kvalifikovat jako cukr ve smyslu čl. 4 bodu 1 nařízení, má tento subjekt povinnost zaplatit do státního rozpočtu částku, jejíž výpočet vychází z množství bílého cukru (kód kombinované nomenklatury 1701 99 10) odpovídajícího obsahu cukru v produktu v držení hospodářského subjektu, a nikoli z množství produktu (například cukrového sirupu) skutečně zjištěného v jeho držení?
2)
Je nejvyšším dovozním clem, které musí být použito při výpočtu této částky, clo použitelné pro bílý cukr, a nikoli clo použitelné pro produkt, který má hospodářský subjekt skutečně ve svém držení?“
K předběžným otázkám
Podstatou obou těchto otázek předkládajícího soudu, které je třeba přezkoumat společně, je, zda čl. 6 odst. 3 třetí pododstavec nařízení č. 60/2004 musí být vykládán v tom smyslu, že základem poplatku za přebytečné zásoby cukrového sirupu je množství bílého cukru, které se skutečně nachází v tomto produktu a sazbou tohoto poplatku je sazba dovozního cla použitelná pro bílý cukr zvýšená o 1,21 eur/100 kg.
Pokud jde o sazbu poplatku za přebytečné zásoby, čl. 6 odst. 3 třetí pododstavec nařízení č. 60/2004 se omezuje na odkaz na nejvyšší dovozní clo použitelné „pro dotyčný produkt“. Jde proto o otázku, zda se toto slovní spojení vztahuje – jak tvrdí Cido Grupa – k dovoznímu clu z produktu vlastněného v přebytečném množství, v projednávaném případě z cukrového sirupu, nebo – jak tvrdí VID, lotyšská a estonská vláda, jakož i Komise – ke clu použitelnému pro bílý cukr.
Je sice pravda, že vzhledem k tomu, že slovní spojení „dotyčný produkt“, které je uvedeno v čl. 6 odst. 3 třetím pododstavci nařízení č. 60/2004, není upřesněno, mohlo by být vykládáno jako slovní spojení vztahující se k produktu, kterého je přebytečné množství. Takový výklad by nicméně ponechal bez povšimnutí kontext tohoto ustanovení a byl by v rozporu s účelem nařízení č. 60/2004, kterým je podle bodu 5 odůvodnění tohoto nařízení omezit nebezpečí narušení trhů v odvětví cukru, které by způsobily produkty dovezené za účelem spekulace do nových členských států.
Článek 6 odst. 3 druhý pododstavec tohoto nařízení stanoví, že dotyčné hospodářské subjekty jsou povinny odstranit z trhu na vlastní náklady přebytečné množství cukru nebo isoglukosy určené orgány nových členských států nebo zaplatit poplatky, pokud nemůže být předložen důkaz o odstranění tohoto množství. Ve světle tohoto ustanovení musí být tedy slovní spojení „dotyčný produkt“ uvedený v čl. 6 odst. 3 třetím pododstavci nařízení č. 60/2004 vykládán v tom smyslu, že se vztahuje na cukr a isoglukosu, a sice na oba produkty uvedené v předchozím pododstavci uvedeného čl. 6 odst. 3.
V souladu s cílem odstranit přebytečné zásoby cukru, isoglukosy a jiných výrobků s významným obsahem ekvivalentu cukru připomenutým v bodě 7 odůvodnění nařízení č. 60/2004 ukládá čl. 6 odst. 3 třetí pododstavec tohoto nařízení použití nejvyššího dovozního cla použitelného na cukr nebo isoglukosu, přičemž oba tyto pojmy jsou definovány v článku 4 nařízení č. 60/2004. Toto ustanovení stanoví, že „cukr“ zahrnuje kromě cukru v pevném stavu kódu KN 1701 cukrový sirup (kódy KN 1702 60 95, 1702 90 99 a 2106 90 59) a inulinový sirup (kódy KN 1702 60 80 a 1702 90 80). Z přílohy I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (
Úř. věst. L 256, s. 1
) však vyplývá, že nejvyššímu clu podléhá z těchto produktů podléhá bílý cukr.
V tomto ohledu je třeba uvést, že nařízení č. 60/2004 výslovně odkazuje na bílý cukr za účelem výpočtu splatné částky, pokud z důvodu neodstranění přebytečného cukru a isoglukosy před 30. listopadem 2005 je nový členský stát finančně odpovědný za odstranění tohoto přebytku. V takové situaci čl. 7 odst. 2 nařízení č. 60/2004 stanoví, že „po novém členském státu se bude požadovat částka rovnající se množství, jež nebylo odstraněno, vynásobenému nejvyššími vývozními náhradami platnými v době od 1. května 2004 do 30. listopadu 2005 pro bílý cukr kódu KN 1701 99 10“.
Konečně je třeba zdůraznit, že výklad zastávaný společností Cido Grupa, který spočívá v domáhání se použití sazby dovozního cla použitelného pro přebytečný produkt, v projednávaném případě pro cukrový sirup, by byl v rozporu s užitečným účinkem nařízení č. 60/2004. Vzhledem k tomu, že cukrový sirup podléhá přibližně 100krát nižší sazbě, než je sazba použitelná pro bílý cukr, nedosáhl by poplatek za přebytečné zásoby dostatečné úrovně k tomu, aby odradil od spekulativního chování a motivoval hospodářské subjekty k odstraňování přebytečných zásob.
Článek 6 odst. 3 třetí pododstavec nařízení č. 60/2004 musí být proto vykládán v tom smyslu, že sazbou poplatku za přebytečné zásoby cukrového sirupu je sazba dovozního cla použitelná pro bílý cukr zvýšená o 1,21 eur/100 kg.
V důsledku toho jak logika, tak spravedlnost vede k závěru, že základem splatného poplatku za přebytečné zásoby bílého cukru musí být množství bílého cukru, které se v něm nachází.
S ohledem na výše uvedené je třeba na položené otázky odpovědět tak, že čl. 6 odst. 3 třetí pododstavec nařízení č. 60/2004 musí být vykládán v tom smyslu, že základem splatného poplatku za přebytečné zásoby cukrového sirupu (kód KN 2106 90 59) je množství bílého cukru (kód KN 1701 99 10), které se skutečně nachází v tomto produktu a jeho sazbou je sazba dovozního cla použitelná pro bílý cukr zvýšená o 1,21 eur/100 kg.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl takto:

Článek 6 odst. 3 třetí pododstavec nařízení Komise (ES) č. 60/2004 ze dne 14. ledna 2004, kterým se stanoví přechodná opatření v odvětví cukru z důvodu přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska ve znění nařízení Komise (ES) č. 1667/2005 ze dne 13. října 2005 musí být vykládán v tom smyslu, že základem poplatku za přebytečné zásoby cukrového sirupu (kód KN 2106 90 59) je množství bílého cukru (kód KN 1701 99 10), které se skutečně nachází v tomto produktu a jeho sazbou je sazba dovozního cla použitelná pro bílý cukr zvýšená o 1,21 eur/100 kg.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: lotyština.