CELEX: 62010CJ0011
Előzetes döntéshozatal iránti kérelem
2658/87/EGK rendelet
Közös Vámtarifa
Vámok
Mentesség
Gyógyszeripari anyagok
Összetétel
Korlátozások

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a 2001. augusztus 6‑i 2031/2001/EK bizottsági rendelettel (HL L 279., 1. o.), és
a 2002. augusztus 1‑jei 1832/2002/EK bizottsági rendelettel (HL L 290., 1. o.) módosított, a vám‑ és a statisztikai nómenklatúráról,
valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23‑i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (HL L 256., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás
2. fejezet, 2. kötet, 382. o., a továbbiakban: 2658/87 rendelet) I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúra első része
II. C. szakasza 1. pontja i. alpontjának értelmezésére vonatkozik.
A kérdéseket a Staatssecretaris van Financiën és a Marishipping and Transport BV (a továbbiakban: Marishipping) hollandiai
székhelyű társaság között, annak a tárgyában folyamatban lévő jogvitában terjesztették elő, hogy a gyógyszeripari termékek
által élvezett vámmentesség csak a tiszta állapotú gyógyszeripari anyagokból álló termékekre alkalmazható‑e, vagy olyanokra
is, amelyekhez egyéb anyagokat adtak hozzá.

Jogi háttér
A 2658/87 rendelet I. melléklete első része II. C. szakasza 1. pontjának i. alpontja tartalmazza azokat a szabályokat, amelyek
alapján meghatározott típusú gyógyszeripari termékek vámmentességet élveznek:
„A következő típusú gyógyszeripari termékek vámmentességet élveznek:
i)      A 3. mellékletben felsorolt CAS RN‑nel (Chemical Abstracts Service Registry Number) és nemzetközi szabadnevekkel (INN‑termék)
azonosított gyógyszervegyészeti anyagok”.
A 2658/87 rendelet I. melléklete első része II. C. szakasza 2. pontjának i. alpontja a következőképpen rendelkezik:
„Különleges esetek:
i.      az INN‑termékek kizárólag az Egészségügyi Világszervezet (WHO) által közzétett ajánlott és javasolt INN‑termékek jegyzékében
szereplő anyagokat foglalják magukban. Amennyiben az INN‑termék kevesebb anyagot foglal magában, mint a CAS RN, a vámmentesség
kizárólag az INN‑termékben foglalt anyagokra terjed ki”.
A vámmentességet élvező gyógyszeripari anyagok jegyzékében felsorolt anyagok között szerepel többek között a kitozán (poligluzám).
Mind a kitozán, mind az aszkorbinsav rendelkezik nemzetközi szabadnévvel, illetőleg egyéni CAS‑számmal.

Az alapügy tényállása és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
A Marshipping 2002‑ben és 2003‑ban több ízben olyan terméket jelentett be szabad forgalomba bocsátás céljából, amelyet a bejelentésekben
„abszorbciós porként” (a továbbiakban: áru) határozott meg. Az árut a Kombinált Nómenklatúra 3913 90 80 vámtarifaszáma alatt
jelentették be. Az e vámtarifaszám alá sorolt áruk behozatalát 2002‑ben 7,6%‑os, 2003‑ban pedig 7,1%‑os mértékű vám terhelte.
A Marshipping vámmentességet kért az árukra azok bejelentésében, és ebben a vonatkozásban a 2658/87 rendelet I. mellékletére
hivatkozott.
A vámellenőr az áru ellenőrzése után megállapította, hogy az 96% kitozánból, 3% aszkorbinsavból és 1% borkősavból áll, és
nem élvezheti az említett vámmentességet. A vámellenőr úgy vélte, hogy a kitozánra előírt vámmentesség a tiszta állapotú anyagra
korlátozódik, és az nem alkalmazható az alapügyben szóban forgóhoz hasonló anyagra. Ebből következően a vámellenőr utólagosan
vámot vetett ki az említett behozatal vonatkozásában.
Ahogyan az az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, az árut alkotó további anyagok, azaz az aszkorbinsav és
a borkősav, védik a kitozánt az oxidációtól, és azokat az utóbbihoz annak tartósítása érdekében adták hozzá. Ez a két sav
nem befolyásolja a kitozán hatékonyságát. A tiszta kitozán tartósítására az anyag vákuumcsomagolása révén is sor kerülhet.
Az áruknak az a rendeltetése, hogy nyersanyagként kerüljenek felhasználásra olyan termék előállításánál, amelyet fogyasztószerként
forgalmaznak.
A vámellenőr által hozott, a vám beszedését előíró fizetési meghagyással szemben a Marshipping által benyújtott kereset tárgyában
elsőfokon eljáró Rechtbank te Haarlem úgy határozott, hogy a kereset nem megalapozott. A Marshipping a Gerechtshof te Amsterdam
előtt fellebbezett az ítélet ellen, amely bíróság a 2007. december 18‑i ítéletében megállapította, hogy az aszkorbinsav és
a borkősav igen csekély mennyiségének az alapanyaghoz – annak tartósítása céljából – történő hozzáadása esetén nincs akadálya
a gyógyszeripari termékekre vonatkozó mentesség alkalmazásának. Ebből következően a fellebbviteli bíróság hatályon kívül helyezte
az említett ítéletet, valamint a Marshippinggel közölt vámbeszedést előíró fizetési meghagyásokat.
A Staatssecretaris van Financiën a felülvizsgálati kérelmében úgy érvel, hogy a 2658/87 rendelet I. mellékletének releváns
rendelkezései alapján nem élvezheti az abban előírt vámmentességet az olyan gyógyszeripari termék, amelyet valamely gyógyszeripari
alapanyag és egyéb hozzáadott anyagok alkotnak, függetlenül a hozzáadott anyagok arányától.
A kérdést előterjesztő bíróság rámutat arra, hogy az említett releváns rendelkezések nem írják elő kifejezetten, hogy az érintett
anyagoknak tiszta állapotúnak kell lenniük annak érdekében, hogy a 2658/87 rendelet I. melléklete első része II. C. szakasza
1. pontjának i. alpontjában meghatározott vámmentességet élvezhessék. Mindazonáltal, tekintettel a Bíróság ítélkezési gyakorlatára,
közelebbről az 58/85. sz. Ethicon‑ügyben 1986. március 18‑án hozott ítéletének (EBHT 1986., 1131. o.) 13. pontjára, a kérdést
előterjesztő bíróság azt szeretné megtudni, hogy hozzáadhatók‑e egyéb anyagok a gyógyszeripari hatóanyagokhoz, és ha igen,
milyen korlátozásokat kell betartani annak érdekében, hogy az áru még így is vámmentességet élvezhessen.
Ezen körülmények között a Hoge Raad der Nederlanden úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal
céljából az alábbi kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1.      A gyógyszeripari anyagoknak a […] 2658/87/EGK rendelet I. melléklete első része II. C. szakasza 1. pontjának i. alpontja szerinti
– a 3. melléklete II. szakasza III. részében (mellékletek) szereplő, gyógyszeripari anyagokat tartalmazó jegyzékkel összefüggésben
értelmezett – vámmentessége az említett (vegyi) anyagnak csupán a tiszta állapotára korlátozódik?
2.      Milyen korlátozások támasztandók, ha az említett gyógyszeripari anyagokhoz egyéb anyagok is hozzáadhatók?”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről

Az első kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság az első kérdésével lényegében azt kívánja megtudni, hogy a 2658/87 rendelet I. melléklete első
része II. C. szakasza 1. pontjának i. alpontját úgy kell‑e értelmezni, hogy az ugyanezen I. melléklet 3. mellékletének harmadik
részében meghatározott anyagok jegyzékében szereplő valamely gyógyszeripari anyag, amelyekhez egyéb, többek között gyógyszeripari
anyagokat adtak hozzá, élvezheti‑e még így is azt a vámmentességet, amely akkor vonatkozna rá, ha ez az anyag tiszta állapotú
volna.
E kérdés megválaszolása érdekében rá kell mutatni, hogy sem a 2658/87 rendelet I. melléklete első része II. C. szakasza 1. pontjának
i. alpontja, sem ugyanezen I. melléklet 3. mellékletének harmadik része nem írja elő kifejezetten, hogy az említett 3. mellékletben
felsorolt gyógyszeripari termékek vonatkozásában előírt vámmentesség érdekében a gyógyszeripari termékeknek tiszta állapotúnak
kellene lenniük.
Mindazonáltal meg kell állapítani, hogy a vámmentesség alkalmazását előíró rendelkezés kivételnek minősül azon főszabály alól,
hogy az Európai Unióba behozott összes áru vámköteles, és ebből következően azt mint eltérést engedő rendelkezést, szigorúan
kell értelmezni.
Ennélfogva, mivel nincs olyan kifejezett jelzés vagy tény, amelyből arra lehetne következtetni, hogy az uniós jogalkotónak
az lett volna a szándéka, hogy – eltekintve az ezekben az anyagokban jelen lévő maradék szennyeződésektől – a nem tiszta állapotú
anyagok is élvezzék az említett 3. mellékletben felsorolt gyógyszeripari termékek vonatkozásában előírt vámmentességet, a
2658/87 rendeletet nem lehet úgy értelmezni, hogy azok az anyagok, amelyekhez egyéb anyagokat hozzáadtak, ezt a vámmentességet
élvezhetik.
Nem tekinthetők ilyen maradékszennyeződésnek az alapügyben szóban forgóhoz hasonló anyagok, amelyeket az alapanyaghoz változó
mennyiségben adtak hozzá, és amelyek nem részei ennek az anyagnak, vagy annak a terméknek, amelyből az anyagot nyerték.
Ebből következik, hogy a 2658/87 rendeletet úgy kell értelmezni, hogy az alapügyben szóban forgóhoz hasonló áru, amelyet valamely
olyan alapanyag – a jelen esetben kitozán – alkot, amelyhez hozzáadtak egyéb (gyógyszeripari) anyagokat, nem élvezheti az
említett rendeletben előírt vámmentességet.
Először is meg kell állapítani – ahogyan azt többek között az Európai Bizottság hangsúlyozta –, hogy ezt az értelmezést megerősítik
a gyógyszeripari anyagokra vonatkozóan a nemzetközi szabadnevek felhasználásáról szóló irányelvek. Ugyanis ezen irányelvek
szerint a nemzetközi szabadneveket főszabály szerint olyan egyedi, pontosan meghatározott anyagokhoz választják ki, amelyeket
egyértelműen meg lehet jelölni valamely kémiai névvel (vagy képlettel), mivel a nemzetközi szabadnevek programja azt az elvet
követi, hogy nem ad nevet az anyagok keverékének.
Márpedig a jelen esetben kitűnik az aktából, hogy a kitozánnak adott nemzetközi szabadnév nem terjed ki az árura, mivel az
áru túl nagy arányban tartalmaz egyéb anyagokat.
Azon CAS‑számokat illetően, amelyekre a 2658/87 rendelet I. melléklete első része II. C. szakasza 1. pontjának i. alpontja
is hivatkozik, meg kell állapítani, hogy az sem vitatott – ahogyan arra a holland kormány és a Bizottság rámutat –, hogy mind
a kitozán (CAS 9012‑76‑4), mind az aszkorbinsav (CAS 5081‑7), mind a borkősav (CAS 8769‑4) rendelkezik egyedi CAS‑azonosítószámmal,
és azok keverékét nem lehet egyetlen CAS‑számmal azonosítani.
Továbbá a jelen ítélet 19. pontjában adott értelmezés megfelel annak az elvnek, amely szerint a vámok felfüggesztésére és
a vámmentességre vonatkozó rendelkezéseknek meg kell felelniük a jogbiztonság követelményeinek, és figyelembe kell venniük
azokat a nehézségeket, amelyekkel a nemzeti vámhatóságoknak – az elvégzendő feladataik nagysága és összetettsége miatt – szembe
kell nézniük (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Ethicon‑ügyben hozott ítélet 12. pontját és a C‑247/97. sz. Schoonbroodt‑ügyben
1998. december 3‑án hozott ítélet [EBHT 1998., I‑8095. o.] 23. pontját).
Ugyanis, jóllehet az a követelmény, amely szerint a gyógyszeripari anyagoknak főszabály szerint tiszta állapotúnak kell lenniük
annak érdekében, hogy élvezhessék a 2658/87 rendelet I. melléklete első része II. C. szakasza 1. pontjának i. alpontjában
meghatározott vámmentességet, nem mentesíti a vámhatóságokat, hogy adott esetben elvégezzék a behozott áru valamely mintájának
kémiai elemzését, az említett hatóságok az elemzés során szorítkozhatnak annak vizsgálatára, hogy ezt az árut valóban csak
a kérdéses vámmentességet élvező gyógyszeripari anyagok jegyzékén szereplő anyagok alkotják‑e, és nem kötelesek az áruban
található egyéb anyagok azonosítására, sem annak meghatározására, hogy azok milyen arányban vesznek részt az összetételben.
Végül az említett értelmezés alkalmas leginkább a 2658/87 rendelet rendelkezései egységes alkalmazásának biztosítására, amennyiben
az csak korlátozott mérlegelési mozgásteret enged a nemzeti vámhatóságoknak annak meghatározására, hogy tiszta állapotú‑e
valamely gyógyszeripari anyag.
A fenti megfontolásokra tekintettel az első kérdésre úgy kell válaszolni, hogy a 2658/87 rendelet I. melléklete első része
II. C. szakasza 1. pontjának i. alpontját úgy kell értelmezni, hogy az ugyanezen I. melléklet 3. mellékletének harmadik részében
meghatározott anyagok jegyzékében szereplő valamely gyógyszeripari anyag, amelyhez hozzáadtak egyéb – többek között gyógyszeripari –
anyagokat, már nem élvezheti azt a vámmentességet, amely akkor vonatkozna rá, ha ez az anyag tiszta állapotú volna.

A második kérdésről
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésre adott válaszra tekintettel a második kérdésre nem szükséges válaszolni.

A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás
egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült
költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (ötödik tanács) a következőképpen határozott:
A 2001. augusztus 6‑i 2031/2001/EK bizottsági rendelettel, illetőleg a 2002. augusztus 1‑jei 1832/2002/EK bizottsági rendelettel
módosított, a vám‑ és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23‑i 2658/87/EGK tanácsi
rendelet I. melléklete első része II. C. szakasza 1. pontjának i. alpontját úgy kell értelmezni, hogy az ugyanezen I. melléklet
3. mellékletének harmadik részében meghatározott anyagok jegyzékében szereplő valamely gyógyszeripari anyag, amelyhez hozzáadtak
egyéb – többek között gyógyszeripari – anyagokat, már nem élvezheti azt a vámmentességet, amely akkor vonatkozna rá, ha ez
az anyag tiszta állapotú volna.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: holland.