CELEX: 62013CJ0428
Adórendelkezések
Jogszabályok harmonizálása
95/59/EK és 2011/64/EU irányelv
A dohánygyártmányokra alkalmazott jövedéki adó szerkezete és adókulcsa
Jövedéki adó meghatározása
Minden cigaretta tekintetében egységes jövedéki adókulcs meghatározásának elve
A tagállamok azon lehetősége, hogy megállapítsák a jövedéki minimumadó összegét
A legalacsonyabb árkategóriába tartozó cigaretták
Nemzeti szabályozás
Cigaretták sajátos kategóriája
A jövedéki adó 115%‑ban történő rögzítése

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a dohánygyártmányokra alkalmazott jövedéki adó szerkezetéről és adókulcsáról szóló, 2011. június 21‑i 2011/64/EK tanácsi irányelv (
HL L 176., 24. o.
) 7. cikke (2) bekezdésének és 8. cikke (6) bekezdésének értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet a Ministero dell’Economia e delle Finanze (gazdasági és pénzügyminisztérium), valamint az Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS) (állami monopóliumok önálló igazgatósága) és a Yesmoke Tobacco Spa (a továbbiakban: Yesmoke Tobacco) között az AAMS vezérigazgatójának 2012. január 11‑i, „Ripartizione dei Prezzi delle sigarette – Tabella A” (a cigarettaárak felosztása – A táblázat) című 2012. január 20‑i határozatának (a GURI 2012. január 20‑i 16. száma; a továbbiakban: vitatott határozat) tárgyában folyamatban lévő jogvitában terjesztették elő, amely határozat kizárólag azon cigaretták tekintetében vezetett be jövedéki minimumadót, amelyek kiskereskedelmi ára alacsonyabb a legkeresettebb árkategóriába tartozó cigaretták kiskereskedelmi áránál.
Jogi háttér
Az uniós jog
A 95/59 irányelv
A 2010. február 16‑i 2010/12 /EU tanácsi irányelvvel (
HL L 50., 1. o.
) módosított, a dohánygyártmányok fogyasztását érintő, a forgalmi adón kívüli egyéb adókról szóló, 1995. november 27‑i 95/59/EK tanácsi irányelv (
HL L 291., 40. o.
; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 283. o.; a továbbiakban: 95/59 irányelv) 8. cikkének (2) bekezdése ekképp rendelkezik:
„(2) A százalékos jövedéki adó mértékének és a tételes jövedéki adó összegének minden cigaretta esetén egyformának kell lennie.”
A 95/59 irányelv 16. cikkének (7) bekezdése az alábbiak szerint rendelkezik:
„(7) A (3), (4), (5) és (6) bekezdésre is figyelemmel, a tagállamok jövedéki minimumadót vethetnek ki a cigarettákra.”
A 2011/64 irányelv
A 2011/64 irányelv (2), (3), (9), (14) és (16) preambulumbekezdése értelmében:
„(2)
A dohánytermékekre vonatkozó uniós adójogszabályoknak biztosítaniuk kell a belső piac megfelelő működését és ezzel egyidejűleg az Európai Unió működéséről szóló szerződés 168. cikkében előírt magas szintű egészségvédelmet, szem előtt tartva, hogy a dohánytermékek súlyosan károsíthatják az egészséget, továbbá hogy az Unió részes fele az Egészségügyi Világszervezet Dohányzás‑ellenőrzési Keretegyezményének. A módosítások során figyelembe kell venni a különböző típusú dohánygyártmányok helyzetét.
(3)
Az Európai Unióról szóló Szerződés egyik célja egy gazdasági unió fenntartása, amely jellemzői hasonlítanak egy nemzeti piac jellemzőihez, amelyen belül egészséges verseny uralkodik. A dohánygyártmányok tekintetében e cél elérése előfeltételezi, hogy a tagállamokban az ezen ágazat termékeinek forgalmát érintő adók alkalmazása ne torzítsa a versenyfeltételeket, és az Unión belül ne akadályozza azok szabad mozgását.
[...]
(9)
Különösen a jövedéki adók szerkezete összehangolásának kell ahhoz vezetnie, hogy az ugyanazon csoportba tartozó dohánygyártmányok kategóriái közötti verseny az adóterhek következtében ne torzuljon, és hogy ez a tagállamok nemzeti piacainak megnyitását valósítsa meg.
[...]
(14)
A cigaretták tekintetében a termelők vonatkozásában semleges versenyfeltételeket kell biztosítani, a dohánypiacok felosztottságát csökkenteni kell, és az egészségvédelmi célkitűzéseket kell hangsúlyozni. Az árhoz kapcsolódó adóminimum alapját így a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárnak kell képeznie, egy pénzösszegben kifejezett adóminimumnak pedig valamennyi cigarettára vonatkoznia kell. Ugyanezen okokból kell a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárat alapul venni a tételes jövedéki adóknak a teljes adóterhen belüli jelentősége felméréséhez.
[...]
(16)
A közelítés elősegítené az emberi egészség magas szintű védelmének biztosítását is. Az adószint lényeges tényező a dohánytermékek árában, amely pedig befolyásolja a fogyasztók dohányzási szokásait. A csalás és csempészet aláássa különösen a cigaretta és a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohány adóalapon kialakított árszintjét, és ezzel veszélyezteti a dohány‑ellenőrzési és egészségvédelmi célkitűzések elérését.”
A 2011/64 irányelv 1. cikke ekként rendelkezik:
„Ezen irányelv megállapítja a tagállamok által a dohánygyártmányokra kivetett jövedéki adó szerkezete és adókulcsa összehangolásának általános elveit.”
A 2011/64 irányelv 7. cikkének (1) és (2) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„(1)   Az Unióban gyártott cigarettákra és a harmadik országokból behozott cigarettákra a vámokat is tartalmazó legmagasabb kiskereskedelmi ár alapján számított
ad valorem
jövedéki adót és a termék egységére meghatározott tételes jövedéki adót kell kivetni.
Az első albekezdés ellenére a tagállamok kizárhatják a vámokat a cigaretták
ad valorem
jövedéki adójának számítási alapjából.
(2)   Az
ad valorem
jövedéki adó mértékének és a tételes jövedéki adó összegének minden cigaretta esetén egyformának kell lennie.”
A 2011/64 irányelv 8. cikkének (3)–(6) bekezdése értelmében:
„(3)   2013. december 31‑ig a kivetett jövedéki adó tételes összetevője nem lehet annak a teljes adótehernek az 5%‑ánál alacsonyabb és 76,5%‑ánál magasabb, amely a következők együttes összege:
a)
tételes jövedéki adó;
b)
a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárra kivetett
ad valorem
jövedéki adó és hozzáadottérték‑adó (héa).
(4)   2014. január 1‑jétől a cigarettákra kivetett jövedéki adó tételes összetevője nem lehet annak a teljes adótehernek a 7,5%‑ánál alacsonyabb és 76,5%‑ánál magasabb, amely a következők együttes összege:
a)
tételes jövedéki adó;
b)
a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárra kivetett
ad valorem
jövedéki adó és héa.
(5)   A (3) és (4) bekezdés rendelkezéseitől eltérően, amennyiben egy tagállamban a cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának változása miatt a jövedéki adónak a teljes adóteher százalékában kifejezett tételes összetevője a teljes adóteher 5 vagy 7,5%‑a (amelyik alkalmazandó) alá csökken vagy 76,5%‑a fölé emelkedik, az érintett tagállam a változás bekövetkeztének évét követő második év január 1‑jéig tartózkodhat a tételes jövedéki adó összegének kiigazításától.
(6)   Az e cikk (3), (4) és (5) bekezdésére és a 7. cikk (1) bekezdésének második albekezdésére is figyelemmel, a tagállamok jövedéki minimumadót vethetnek ki a cigarettákra.”
A 2011/64/EK irányelv 14. cikkének (2) bekezdése előírja:
„A százalékban, kilogrammonkénti összegben vagy adott darabszámra meghatározott teljes jövedéki adó (tételes és/vagy
ad valorem
adó, a hozzáadottérték‑adó nélkül) meg kell hogy feleljen legalább a következő mértékeknek vagy minimumösszegeknek:
a)
szivarok és szivarkák esetében: a valamennyi adót magában foglaló kiskereskedelmi eladási ár 5%‑a vagy 1000 darabonként vagy kilogrammonként 12 EUR;
b)
cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány esetében: a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának 40%‑a vagy kilogrammonként 40 EUR;
c)
egyéb fogyasztási dohány esetében: a valamennyi adót magában foglaló kiskereskedelmi eladási ár 20%‑a vagy kilogrammonként 22 EUR.
2013. január 1‑jétől a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohányra kivetett teljes jövedéki adó a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 43%‑a, vagy kilogrammonként legalább 47 EUR.
2015. január 1‑jétől a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohányra kivetett teljes jövedéki adó a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 46%‑a, vagy kilogrammonként legalább 54 EUR.
2018. január 1‑jétől a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohányra kivetett teljes jövedéki adó a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 48%‑a, vagy kilogrammonként legalább 60 EUR.
2020. január 1‑jétől a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohányra kivetett teljes jövedéki adó a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 50%‑a, vagy kilogrammonként legalább 60 EUR.
A súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárat a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány összértéke alapján kell kiszámítani, az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár és a szabad forgalomba bocsátott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány teljes mennyiségének hányadosaként. Ezt az átlagárat minden évben legkésőbb március 1‑jéig kell meghatározni, a megelőző naptári év valamennyi forgalomba hozatalra vonatkozó adatai alapján.”
A 2011/64 irányelv 21. cikke előírja:
„Az I. melléklet A. részében említett irányelvekkel módosított 92/79/EGK, 92/80/EGK és a 95/59[…] irányelv hatályát veszti, az I. melléklet B. részében említett irányelveknek a nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségek sérelme nélkül.
A hatályon kívül helyezett irányelvekre történő hivatkozásokat ezen irányelvre való hivatkozásnak kell tekinteni, és a II. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban kell értelmezni.”
Ezen irányelv 22. cikke előírja, hogy az irányelv 2011. január 1‑jén lép hatályba.
Az olasz jog
A 2010. július 30‑i 122. sz. törvény (a GURI 2010. július 30‑i 176. számának rendes melléklete) 55. cikke (2a) bekezdésének c) pontjával módosított, 1995. október 26‑i 504. sz. törvényerejű rendelet (a GURI 1995. november 29‑i 279. számának rendes melléklete; a továbbiakban: törvényerejű rendelet) „A kiskereskedelmi árak felosztásának táblázatai” című 39d. cikke ekképp rendelkezik:
„(1)   A dohánygyártmányok kiskereskedelmi árai felosztásának táblázatait az Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato igazgatója intézkedés útján rögzíti, amelyet közzétesznek a Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italianában (az Olasz Köztársaság hivatalos lapja). A 39a. cikk, (1) bekezdésének a) és b) pontjában szereplő termékek árát kilogrammonként kell meghatározni, egy kilogramm szokásosan a következőknek felel meg:
a)
200 szivar;
b)
400 szivarka;
c)
1000 cigaretta.
(2)   A cigaretták tekintetében az (1) bekezdésben szereplő táblázatok a legkeresettebb árkategóriába tartozó cigarettákhoz viszonyítva kerülnek meghatározásra, amely árkategória háromhavonta kerül meghatározásra a naptári negyedév első napján kimutatott adatok alapján és a jövedéki adó tételes összetevőjének a (2a) bekezdés szerinti súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár alapján történő meghatározására figyelemmel.
(2a)   Az Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato [AAMS] minden évben március 1‑je előtt a 39a. cikk (1) bekezdésének b) pontja szerinti cigaretták esetében meghatározza a kilogrammonkénti súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárat […], amely megegyezik a megelőző naptári évben szabad forgalomba bocsátott cigaretták valamennyi adót tartalmazó kiskereskedelmi árai alapján számított teljes érték és az e cigaretták teljes mennyisége közötti, tizedesre kerekített, euróban kifejezett aránnyal.”
A törvényerejű rendelet „Általános adókulcs és a dohánygyártmányokra alkalmazandó jövedéki adó számítása” című 39g. cikkének (3) és (4) bekezdése így rendelkezik:
„(3)   A 39d. cikk (2) bekezdése értelmében vett legkeresettebb árkategóriába tartozó cigaretta tekintetében a jövedéki adó összegét a vonatkozó általános adókulcsnak a fogyasztói árra történő alkalmazásával kell kiszámítani. Ez az összeg képezi az alapösszeget.
(4)   A 39d. cikk (2) bekezdése értelmében vett legkeresettebb árkategóriába tartozó cigaretta áránál alacsonyabb árú cigaretta után fizetendő jövedéki adó összege a (3) bekezdés szerinti alapösszeg 115%‑a.”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
A vitatott határozatban az AAMS vezérigazgatója a törvényerejű rendelet 39g. cikkének (4) bekezdése értelmében az azon cigarettákat terhelő jövedéki minimumadót, amelyek kiskereskedelmi ára alacsonyabb a legkeresettebb kategória kiskereskedelmi áránál, az alapösszeg 115%‑ában határozta meg.
A Yesmoke Tobacco SpA – a legkeresettebb árkategóriába tartozó cigarettáknál alacsonyabb árú cigarettákat gyártó és forgalmazó társaság – megtámadta a vitatott határozatot a Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Lazio tartomány közigazgatási bírósága) előtt, arra hivatkozva, hogy ezen intézkedés hatását tekintve egyenértékű a cigaretták eladási minimumárának rögzítésével.
2012. április 5‑i ítéletében a Tribunale amministrativo regionale per il Lazio, miután mellőzte a törvényerejű rendelet 39g. cikkének alkalmazását, megsemmisítette a vitatott határozatot. E bíróság úgy ítélte meg, hogy a szóban forgó határozat ténylegesen minimálárat vezetett be a dohánygyártmányok tekintetében, ami véleménye szerint ellentétes a Bizottság kontra Olaszország ítélettel (C‑571/08,
EU:C:2010:367
).
2012. június 5‑én a Ministero dell’Economia e delle Finanze és az AAMS fellebbezést nyújtott be ezen ítélettel szemben a Consiglio di Statóhoz. Véleményük szerint a cigaretták eladási minimumárára vonatkozó nemzeti szabályozás – amelyről a Tribunale amministrativo regionale per il Lazio döntést hozott – semmiféle kapcsolatban nem áll az említett 39g. cikkel. Épp ellenkezőleg, e szabályozás teljes mértékben összeegyeztethető az uniós joggal, mivel a 2011/64 irányelv lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a cigarettákra jövedéki minimumadót vessenek ki.
A kérdést előterjesztő bíróság úgy ítéli meg, hogy az alapügy megoldása a 95/59 és 2011/64 irányelv értelmezésétől függ.
E körülmények között a Consiglio di Stato felfüggesztette az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjesztette a Bíróság elé:
„Ellentétes‑e a […] [95/59] irányelv 8. cikkének (2) bekezdésével és a […] 2011/64/EU irányelv 7. cikkének (2) bekezdésével – amely rendelkezések előírják, hogy a tételes jövedéki adó összegén túl a százalékos és az
ad valorem
jövedéki adónak is minden cigaretta esetén egyformának kell lennie – az olyan nemzeti jogi rendelkezés, mint amilyen […] törvényerejű rendelet 39g. cikkének (4) bekezdése […], amely rögzíti, hogy a legkeresettebb árkategóriába tartozó cigaretta áránál alacsonyabb árú cigarettát terhelő jövedéki adó az alapösszeg 115%‑a, és így a jövedéki adót az alacsonyabb árú cigaretták esetében fix tételes minimumadókulcs és nem a cigaretták valamennyi árkategóriájára vonatkozó minimumadó‑összeg előírásával határozza meg, amint azt a [95/59] irányelv 16. cikkének (7) bekezdése, valamint a [2011/64] irányelv 14. cikkének (2) bekezdése előírja?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
Előzetesen, egyfelől, azt kell megállapítani, hogy az alapeljárás az AAMS vezérigazgatójának 2012. január 11‑i, a cigaretták jövedéki adója mértékét rögzítő határozatára vonatkozik. Márpedig a 2011/64 irányelv 21. és 22. cikke értelmében ezen irányelv 2011. január 1‑jétől kezdődően hatályon kívül helyezte a 95/59 irányelvet, és annak helyébe lépett. Az előterjesztett kérdést tehát kizárólag a 2011/64 irányelv rendelkezéseire figyelemmel kell megvizsgálni.
Másfelől meg kell állapítani, hogy a kérdést előterjesztő bíróság a 2011/64 irányelv 14. cikkének (2) bekezdésére hivatkozik, amely ezen irányelvnek „A cigarettán kívüli dohánygyártmányokra vonatkozó szabályok” című 4. fejezetére hivatkozik, amely nem vonatkozik a cigarettákra. Márpedig a jövedéki minimumadónak az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésben hivatkozott rendszerét a 2011/64 irányelv 8. cikkének (6) bekezdése tartalmazza. Ennek megfelelően az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdést úgy kell érteni, mint amely ezen irányelv 8. cikkének (6) bekezdésére, nem pedig 14. cikkének (2) bekezdésére vonatkozik.
A fentiekből az következik, hogy kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra keresi a választ, hogy a 2011/64 irányelv 7. cikkének (2) bekezdését és 8. cikkének (6) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés, amely nem minden cigarettára alkalmazandó, egyforma jövedéki minimumadót ír elő, hanem olyan jövedéki minimumadót, amelyet kizárólag a legkeresettebb árkategóriába tartozó cigaretta áránál alacsonyabb kiskereskedelmi árú cigarettákra kell alkalmazni.
A 2011/64 irányelv tárgya a tagállamok által a dohánygyártmányokra kivetett jövedéki adó szerkezete és adókulcsa összehangolása általános elveinek megállapítása. Különösen a 2011/64 irányelv (2), (3), (9) és (14) preambulumbekezdéséből az következik, hogy ezen irányelv célja a belső piac megfelelő működésének és a semleges versenyfeltételeknek a biztosítása. A jövedéki adók szerkezetének különösen nem lehet olyan hatása, hogy torzítsa a versenyfeltételeket.
A cigarettákat illetően a 2011/64 irányelv 7. cikkének (1) bekezdése az Unióban gyártott cigarettákra és a harmadik országokból behozott cigarettákra a legmagasabb kiskereskedelmi ár alapján számított
ad valorem
jövedéki adót és a termék egységére meghatározott tételes jövedéki adó kivetését írja elő. A teljes jövedéki adó jogcímén kivetett összeg a cigaretták eladási ára szerint változik, mivel az
ad valorem
jövedéki adó az eladási ártól függően kerül megállapításra, és annál alacsonyabb, minél kisebb az eladási ár, és megfordítva.
A 2011/64 irányelv 7. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy az
ad valorem
jövedéki adó mértékének és a tételes jövedéki adó összegének minden cigaretta esetén egyformának kell lennie. E 7. cikk (1) és (2) bekezdésének megfogalmazásából az következik, hogy a teljes jövedéki adó kivetése kötelező minden cigaretta tekintetében, jellemzőiktől és áruktól függetlenül.
Mindazonáltal a 2011/64 irányelv 8. cikkének (6) bekezdése értelmében a tagállamok, fakultatív jelleggel, jövedéki minimumadót vethetnek ki a cigarettákra, különösen e 8. cikk (3)–(5) bekezdésére figyelemmel, amelyek a tételes jövedéki adó meghatározása során tiszteletben tartandó sávokat állapítják meg.
E tekintetben meg kell állapítani, hogy a „minimum” jelzőből az következik, hogy a 2011/64 irányelv 8. cikkének (6) bekezdésében szereplő jövedéki adó olyan minimális adóztatási küszöbnek felel meg, amely alá nem csökkenthető arányosan a fizetendő adó. Amint azt az Európai Bizottság is kiemelte a Bírósághoz benyújtott észrevételeiben, a jövedéki minimumadó lehetővé teszi, hogy az
ad valorem
jövedéki adó ne gyakoroljon arányos hatást a minimális adóztatási küszöbön belül.
Azon tényre tekintettel, hogy a teljes jövedéki adó kivetése kötelező minden cigaretta tekintetében, jellemzőiktől és áruktól függetlenül, a tagállamok által a 2011/64 irányelv 8. cikkének (6) bekezdése alapján előírt jövedéki minimumadót kell alkalmazni minden cigarettára, jellemzőiktől és áruktól függetlenül (lásd ebben az értelemben a 95/59 irányelvet illetően: Bizottság kontra Franciaország ítélet, C‑302/00,
EU:C:2002:123
, 20. pont).
Egyébiránt hangsúlyozni kell, hogy a 2011/64 irányelv az általa célként kitűzött harmonizáció tárgyát alkotó dohánytermékek többféle kategóriáját különbözteti meg, nevezetesen a cigarettákat, a szivarokat és szivarkákat, a finomra vágott dohányt és az egyéb fogyasztási dohányokat, azonban nem különbözteti meg a cigaretták különböző kategóriáit. Ily módon a cigarettákat a 2011/64 irányelv alkalmazásában a dohánytermékek egyik egységes kategóriájának kell minősíteni.
Olyan jövedéki minimumadó bevezetése kizárólag a cigaretták bizonyos kategóriáinak tekintetében, mint amelyet az alapügyben szóban forgó nemzeti szabályozás ír elő, a cigaretták más kategóriái tekintetében lehetővé teheti egy olyan összeg kivetését – a teljes jövedéki adó jogcímén –, amely alacsonyabb, mint a jövedéki minimumadó, jóllehet e jövedéki minimumadó bevezetésének a 2011/64 irányelv értelmében az a célja, hogy – az alacsony árakkal összefüggésben – el lehessen kerülni, hogy a fizetendő adó arányosan e küszöbérték alá csökkenjen, ily módon elkerülve azt, hogy a legolcsóbb cigaretták adóztatásának szintje ne legyen túl alacsony.
Amennyiben a tagállamok 2011/64 irányelv 8. cikkének (6) bekezdése értelmében élnek azzal a lehetőséggel, hogy jövedéki minimumadót vezetnek be, az ilyen szabályozásnak az ezen irányelv által meghatározott keretbe kell illeszkednie, és nem lehet ellentétes az irányelv célkitűzéseivel. Márpedig a cigaretták jellemzőitől vagy árától függően eltérő adóztatási küszöb bevezetése a különböző cigaretták közötti verseny torzulását vonhatja maga után, tehát ellentétes a belső piac megfelelő működésének és a semleges versenyfeltételek biztosításának a 2011/64 irányelv által követett célkitűzésével.
Éppen ez következik az alapügyben szóban forgó szabályozásból, amely kizárólag a legkeresettebb árkategóriába tartozó cigaretták áránál alacsonyabb árú cigarettákra vonatkozóan írja elő a legkeresettebb árkategóriába tartozó cigarettákra alkalmazott jövedéki adó 115%‑ában megállapított jövedéki adó alkalmazását.
Az alapügyben ugyanis a vitatott határozatban az szerepel, amint az az e határozathoz mellékelt táblázatból is kiderül, hogy a legkeresettebb árkategóriába tartozó cigaretták azok a cigaretták, amelyek kiskereskedelmi ára ezer cigarettánként 210 euró, és amelyekre a teljes jövedéki adó alkalmazásával ezer cigarettánként 122,85 euró összegű – „alapösszegnek” nevezett – jövedéki adót vetnek ki. A törvényerejű rendelet 39g. cikkének értelmében a legkeresettebb kategóriába tartozó cigaretták áránál, tehát ezer cigarettánként 210 eurónál alacsonyabb árú cigarettákra az alapösszeg 115%‑ának megfelelő jövedéki adót vetnek ki, amely ezer cigarettánként 115% × 122,85‑nek, azaz 141,28 eurónak felel meg. Ily módon az olasz szabályozás értelmében azokat a cigarettákat, amelyek kiskereskedelmi ára alacsonyabb, mint 210 euró ezer cigarettánként, nagyobb összegű jövedéki adó terheli, mint a teljes jövedéki adó alkalmazásával azokat a cigarettákat, amelyek kiskereskedelmi ára ezer cigarettánként 210 és 243 euró között van.
Az olasz szabályozás tehát olyan rendszert vezet be, amelyben a legkeresettebb árkategóriába tartozó cigarettákra a teljes jövedéki adó alkalmazásával kivetett adóösszeg alacsonyabb a legolcsóbb cigarettákra kivetett jövedéki minimumadó összegénél, aminek következtében torzul a verseny, és ez ellentétes a 2011/64 irányelv célkitűzéseivel.
A közegészség védelmének az olasz, a spanyol, a francia és a portugál kormány által a Bírósághoz benyújtott írásbeli észrevételeiben hivatkozott célkitűzését illetően meg kell állapítani, hogy 2011/64 irányelv, (2), (14) és (16) preambulumbekezdésének értelmében, figyelembe veszi a közegészség védelmének célkitűzését. Különösen a (16) preambulumbekezdése emlékeztet arra, hogy az adószint jelentős tényező a dohánytermékek árában, és ezáltal befolyást gyakorol a fogyasztók dohányzási szokásaira. E tekintetben a Bíróság már megállapította, hogy a dohánytermékeket illetően az adójogi szabályozás fontos és hatékony eszköznek minősül az e termékek fogyasztása ellen folytatott küzdelemben, következésképpen a közegészség védelmében (lásd ebben az értelemben a 95/59 irányelvet illetően: Bizottság kontra Olaszország ítélet,
EU:C:2010:367
, 51. pont).
Amennyiben a nemzeti intézkedések a 2011/64 irányelv által meghatározott keretbe illeszkednek, ezen irányelv nem akadályozza, hogy a tagállamok jövedéki adó kivetésével küzdelmet folytassanak a dohányzás ellen és a közegészség védelmének magas szintjét biztosítsák (lásd ebben az értelemben a 95/59 irányelvet illetően: Bizottság kontra Olaszország ítélet,
EU:C:2010:367
, 48. pont).
A fenti megfontolások összességére figyelemmel az előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 2011/64 irányelv 7. cikkének (2) bekezdését és 8. cikkének (6) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés, mint az alapeljárásban szereplő, amely nem minden cigarettára alkalmazandó, egyforma jövedéki minimumadót ír elő, hanem olyan jövedéki minimumadót, amelyet kizárólag a legkeresettebb árkategóriába tartozó cigaretta áránál alacsonyabb kiskereskedelmi árú cigarettákra kell alkalmazni.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (ötödik tanács) a következőképpen határozott:

A dohánygyártmányokra alkalmazott jövedéki adó szerkezetéről és adókulcsáról szóló, 2011. június 21‑i 2011/64/EK tanácsi irányelv 7. cikkének (2) bekezdését és 8. cikkének (6) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés, mint az alapeljárásban szereplő, amely nem minden cigarettára alkalmazandó, egyforma jövedéki minimumadót ír elő, hanem olyan jövedéki minimumadót, amelyet kizárólag a legkeresettebb árkategóriába tartozó cigaretta áránál alacsonyabb kiskereskedelmi árú cigarettákra kell alkalmazni.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: olasz.