CELEX: 62011CJ0056
Ühenduse sordikaitse
Määrus (EÜ) nr 2100/94
Töötlemine
Töötleja kohustus esitada ühenduse kaitse alla võetud sordi omanikule teavet
Teabetaotluse esitamise ajale ja teabetaotluse sisule esitatavad nõuded

Eelotsusetaotlus puudutab küsimust, kuidas tõlgendada nõukogu 27. juuli 1994. aasta määruse (EÜ) nr 2100/94 ühenduse sordikaitse kohta (
EÜT L 227, lk 1
; ELT eriväljaanne 03/16, lk 390) artikli 14 lõike 3 kuuendat taanet ning komisjoni 24. juuli 1995. aasta määruse (EÜ) nr 1768/95 ühenduse sordikaitset käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 2100/94 artikli 14 lõikes 3 osutatud põllumajandusliku erandi rakenduseeskirjade kohta (
EÜT L 173, lk 14
; ELT eriväljaanne 03/18, lk 63), muudetud komisjoni 3. detsembri 1998. aasta määrusega (EÜ) nr 2605/98 (
EÜT L 328, lk 6
; ELT eriväljaanne 03/24, lk 162; edaspidi „määrus nr 1768/95”), artikli 9 lõikeid 2 ja 3.
See taotlus esitati Raiffeisen-Waren-Zentrale Rhein-Main eG (edaspidi „RWZ”) ja Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH (edaspidi „STV”) vahelises kohtuvaidluses seoses teabetaotlusega, mille STV oli RWZ-le sertifitseeritud seemne turustusaastate 2005/2006 ja 2006/2007 kohta esitanud.
Õiguslik raamistik
Määrus nr 2100/94
Määruse nr 2100/94 artikli 11 kohaselt on õigus ühenduse sordikaitsele „aretajal” ehk „isikul, kes sordi aretas või avastas ja arendas, või tema õigusjärglasel”.
Sama määruse artikkel 13 „Ühenduse kaitse alla võetud sordi omaniku õigused ja piirangud” sätestab:
„1.   Ühenduse sordikaitse annab ühenduse kaitse alla võetud sordi omanikule või omanikele (edaspidi „omanik”) õiguse sooritada lõikes 2 sätestatud toiminguid.
2.   Ilma et see piiraks artiklite 15 ja 16 sätete kohaldamist, eeldavad järgmised toimingud kaitstud sordi koostisosade või koristatud materjali […] puhul omaniku luba:
a)
tootmine või paljundamine;
[...]
Omanik võib seada loale tingimusi ja piiranguid.
[...]”
Sama määruse artikli 14 „Ühenduse sordikaitse erandid” lõige 1 sätestab:
„Olenemata artikli 13 lõikest 2 ning põllumajandusliku tootmise kaitsmiseks on põllumajandustootjatel lubatud kasutada paljundamise eesmärgil põllul oma põllumajandusettevõttes koristatud tooteid, mille nad on saanud, kasutades oma põllumajandusettevõttes muude ühenduse kaitse alla võetud sortide kui hübriidsortide või sünteetiliste sortide paljundusmaterjali.”
Määruse nr 2100/94 artikli 14 lõige 3 näeb ette:
„Lõikes 1 sätestatud erandi jõustamise ning aretaja ja põllumajandustootja õiguspäraste huvide kaitsmise tingimused kehtestatakse enne käesoleva määruse jõustumist artikli 114 kohastes rakenduseeskirjades järgmiste kriteeriumide põhjal:
—
[...]
—
väiketootjad ei pea maksma omanikule mingit tasu; [...]
—
[...]
—
teised põllumajandustootjad peavad maksma omanikule õiglase tasu, mis on märgatavalt väiksem kui samal maa-alal sama sordi paljundusmaterjali litsentseeritud tootmise puhul nõutav summa; kõnealuse õiglase tasu tegelik tase võib aja jooksul muutuda, võttes arvesse seda, mil määral kasutatakse asjaomase sordi puhul lõikega 1 ettenähtud erandit,
—
[...]
—
põllumajandustootjad ja töötlemisteenuste osutajad edastavad omanikele nende taotlusel asjakohast teavet; […]”
Määrus nr 1768/95
Määruse nr 1768/95 artikkel 2 on sõnastatud järgmiselt:
„1.   Artiklis 1 osutatud tingimusi rakendavad aretajat esindav omanik ning põllumajandustootja nii, et kaitstakse üksteise seaduslikke huve.
2.   Seaduslikud huvid ei ole kaitstud, kui üht või mitut kõnealustest huvidest kahjustatakse, võtmata arvesse vajadust säilitada mõistlik tasakaal kõikide huvide vahel või proportsionaalsus asjakohase tingimuse eesmärgi ja selle rakendamise tegeliku mõju vahel”
Sama määruse artikkel 5, milles nähakse ette eeskirjad omanikule makstava tasu kohta, sätestab:
„1.   [Määruse nr 2100/94] artikli 14 lõike 3 neljanda taande kohaselt sordi omanikule makstava õiglase tasu määra kohta võivad omanik ja asjaomane põllumajandustootja sõlmida lepingu.
2.   Kui sellist lepingut ei ole sõlmitud või seda ei kohaldata, peab õiglase tasu määr olema märgatavalt väiksem kui summa, mida nõutakse samal maa-alal sama sordi ametlikuks sertifitseerimiseks sobiva madalaima kategooria paljundusmaterjali litsentseeritud tootmise puhul.
[...]
5.   Kui lõikes 2 osutatud juhul ei kohaldata lõikes 4 osutatud lepinguid, on makstav tasu lõike 2 kohaselt 50% paljundusmaterjali litsentseeritud tootmise eest makstavast tasust.
[...]”
Määruse nr 1768/95 artikli 8 „Põllumajandustootja esitatav teave” lõigetes 3 ja 4 on sätestatud:
„3.   Lõike 2 punktides b, c, d ja e toodud teave puudutab jooksvat turustusaastat ning ühte või mitut eelnenud kolmest turustusaastast, mille kohta talupidaja ei olnud omaniku taotlusel eelnevalt esitanud asjakohast teavet vastavalt lõigetele 4 ja 5.
Esimene turustusaasta, mida see teave puudutab, ei ole siiski varasem kui turustusaasta, mil taotleti esimest korda teavet antud sordi või sortide ja asjaomase põllumajandustootja kohta, või mil põllumajandustootja omandas antud sordi või sortide paljundusmaterjali, kui sellega kaasnes vähemalt teave ühenduse sordikaitse taotluse esitamise või sordi kaitse alla võtmise kohta, samuti kõnealuse paljundusmaterjali kasutamist käsitlevate tingimuste kohta.
[…]
4.   Omanik märgib taotluses oma nime ja aadressi, sordi(d), mille kohta ta teavet soovib, ning viite(d) asjakohas(t)ele ühenduse sordikaitse(te)le. Kui põllumajandustootja seda nõuab, esitatakse taotlus kirjalikult ning lisatakse sordikaitse omandiõigust tõendavad dokumendid. Ilma et see piiraks lõike 5 sätete kohaldamist, esitatakse taotlus otse asjaomasele põllumajandustootjale.”
Sama määruse artikkel 9 „Töötleja esitatav teave” sätestab:
„1.   [Määruse nr 2100/94] artikli 14 lõike 3 kuuenda taande kohaselt töötleja poolt sordi omanikule esitatava asjakohase teabe üksikasjade kohta võivad omanik ja asjaomane töötleja sõlmida lepingu.
2.   Kui sellist lepingut ei ole sõlmitud või ei kohaldata, peab töötleja esitama omanikule viimase taotlusel teatise asjakohase teabega, ilma et see piiraks muudes ühenduse või liikmesriikide õigusaktides sätestatud nõudmisi teabe suhtes. Asjakohaseks peetakse järgmist teavet:
a)
töötleja nimi, tema alaline asukoht ning tema ettevõtte registreeritud nimi ja aadress;
b)
asjaolu, kas töötleja on töödelnud omaniku ühe või mitme sordi saagist saadud toodet külvamiseks, kui sort või sordid olid deklareeritud või töötlejale muul viisil teada;
c)
juhul kui töötleja on seda/neid sorti/sorte töödelnud, kõnealuse sordi või kõnealuste sortide saagist saadud ja külvamiseks töödeldud toote kogus ning töötlemisel saadud kogus;
d)
punktis c osutatud töötlemise aeg ja koht; ja
e)
isiku/isikute nimi/nimed, kellele töötleja punktis c nimetatud töötlemisteenust osutas, ning asjakohased kogused.
3.   Lõike 2 punktides b, c, d ja e toodud teave puudutab jooksvat turustusaastat ning ühte või mitut eelnenud kolmest turustusaastast, mille kohta omanik ei ole veel teavet taotlenud vastavalt lõigetele 4 ja 5; esimene turustusaasta, mida see teave puudutab, on turustusaasta, mil antud sordi/sortide ja asjaomase töötleja suhtes esitati esimene taotlus.
4.   Artikli 8 lõike 4 sätteid kohaldatakse
mutatis mutandis.
[...]”
Määruse nr 1768/95 artikli 14, mis puudutab põllumajandustootja kohustuste täitmise kontrollimist omaniku poolt, lõige 1 näeb ette järgmist:
„Selleks, et omanik saaks jälgida põllumajandustootja kohustuste täitmist käsitlevate ja käesolevas määruses täpsustatud [määruse nr 2100/94] artikli 14 sätete järgimist, peab põllumajandustootja omaniku taotlusel:
a)
tõendama artikli 8 kohaselt esitatud teavet asjakohaste dokumentide abil, näiteks arved, kasutatud etiketid või muud asjakohased vahendid, mida nõutakse vastavalt artikli 13 lõike 1 punktile a ning mis käsitlevad:
—
omaniku sordi saagist saadud toote töötlemist külvamiseks kolmanda isiku poolt, või
—
artikli 8 lõike 2 punkti e puhul omaniku sordi paljundusmaterjali tarnimist,
või maade ja ladustamisrajatiste olemasolu näitamise kaudu;
b)
tegema kättesaadavaks artikli 4 lõikes 3 ja artikli 7 lõikes 5 osutatud tõendid või võimaldama nende kasutamist.”
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
RWZ on põllumajanduslik keskühistu, kes pakub põllumajandustootjatele seemnete töötlemist, mille käigus see töötleja valmistab saagist saadud toote ette ladustamiseks ja hilisemaks külvamiseks.
Nimetatud teenus on suunatud esiteks omanikele, keda esindab muu hulgas STV, kes on sertifitseeritud seemet lepingulise külvamise raames paljundanud selle turustamise eesmärgil.
Teiseks on see teenus suunatud põllumajandustootjatele, kes külvavad seemet määruse nr 2100/94 artikli 14 lõike 3 alusel.
Eelotsusetaotlusest nähtub, et RWZ tegi erinevate põllumajandustootjate jaoks turustusaastatel 2005/2006 ja 2006/2007 töötlemistoiminguid lepingulise külvamise raames STV esindatavate omanike huvides.
Lepingulist külvi käsitlevate teatiste alusel, mille talle edastasid asjaomased põllumajandustootjad, saatis STV tehtud töötlemistoimingute kohta RWZ-le kaheks rühmaks jagatavad teabetaotlused:
—
turustusaastat 2005/2006 käsitlevad taotlused saadeti 30. juuni 2006. aasta, 7. augusti 2006. aasta, 15. septembri 2006. aasta ja 30. aprilli 2007. aasta kirjadega, ning
—
turustusaastat 2006/2007 kohta käsitlevad taotlused saadeti 25. ja 29. juuni 2007. aasta, 23. augusti 2007. aasta ning 29. mai 2008. aasta kirjadega.
Taotlustes sooviti teada, kas RWZ oli asjaomaste kaitsealuste sortide töötleja, kes olid nende toimingute tellijad ja kui suuri koguseid töödeldi, ning taotlustele olid lisatud ülevaated, milles oli lisaks kaitsealusele sordile ja asjaomasele turustusaastale toodud ka saagist saadud toodet külvanud põllumajandustootja nimi ja aadress, kuid need ei sisaldanud ühtegi koopiat külvi käsitlevatest teatistest ega muid tõendeid.
RWZ neid taotlusi ei rahuldanud, viidates oma keeldumise põhjenduseks kolme liiki põhjustele. Esiteks leidis ta, et teabetaotlus peab sisaldama andmeid selle kohta, et ta on teinud töötlemistoiminguid, mille suhtes kehtib määruse nr 2100/94 artikli 14 lõike 3 kuuendas taandes sätestatud teabe esitamise kohustus. Teiseks leidis ta, et ainult teabetaotlused, mis on esitatud selle turustusaasta jooksul, mida teave puudutab, on õiguslikult asjakohased. Kolmandaks oli ta seisukohal, et omaniku huvides toimunud lepingulise külvi raames tehtud töötlemistoimingute põhjal ei saa teha järeldusi seemnete võimaliku külvamise kohta.
STV esitas RWZ vastu hagi, mille esimese astme kohus rahuldas, leides esiteks, et teabetaotluste esitamise suhtes ei kehti õigust lõpetav tähtaeg, ning teiseks, et teatised lepingulise külvi kohta on piisavad selleks, et tekitada töötlejal teabe esitamise kohustus, kuna paljunduslepingu alusel külvaval põllumajandustootjal on konkreetne võimalus asjaomaseid seemneid külvata. RWZ esitas selle kohtuotsuse peale eelotsusetaotluse esitanud kohtule apellatsioonkaebuse.
Kuna Oberlandesgericht Düsseldorf ei olnud kindel, kuidas tõlgendada määruse nr 2100/94 artikli 14 lõiget 3 ning määruse nr 1768/95 artikli 9 lõikeid 2 ja 3, otsustas ta menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas töötleja peab määruse nr 2100/94 artikli 14 lõike 3 kuuendas taandes ja määruse nr 1768/95 artikli 9 lõigetes 2 ja 3 sätestatud kohustuse esitada teavet täitma vaid siis, kui töötleja saab sordi omaniku teabetaotluse kätte enne selle turustusaasta lõppu, mida nõue puudutab (või kui nõue puudutab mitut turustusaastat, siis enne viimase turustusaasta lõppu)?
2.
Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav:
Kas teabetaotlus on „tähtaegselt esitatud”, kui sordi omanik väidab oma taotluses, et tal on alust eeldada, et töötleja on külvamise eesmärgil töödelnud või kavatseb töödelda saagist saadud seemet (põllumajandustootmisest saadud seemned), mida on taotluses nimeliselt märgitud põllumajandustootja tootnud kaitsealuse sordi paljundusmaterjali kasutades, või tuleb väidetava aluse olemasolu töötlejale saadetavas teabetaotluses ka tõendada (näiteks saates koopia põllumajandustootja teatisest külvi kohta)?
3.
Kas alus, mille pinnalt tekib töötleja kohustus esitada teavet, võib tuleneda sellest, et töötleja kui kaitsealuse sordi omaniku volitatud isik täidab kaitsealuse sordi tarbeseemne tootmiseks ette nähtud paljunduslepingut, mille on sordi omanik sõlminud paljundamist teostava põllumajandustootjaga, kui ja kuna põllumajandustootja omandab paljunduslepingu täitmise raames faktiliselt võimaluse kasutada ühte osa saadud paljundusmaterjalist külvideks?”
Eelotsuse küsimused
Esimene küsimus
Esimeses küsimuses soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas määruse nr 1768/95 artikli 9 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et töötlejal ei ole enam kohustust esitada kaitsealuste sortide kohta teavet, kui ta saab kaitsealuse sordi omaniku teabetaotluse kätte pärast selle turustusaasta lõppu, mida nõue puudutab.
Nagu määruse nr 1768/95 artikli 9 lõike 3 sõnastusest endast tuleneb, on töötlejal kohustus esitada nimetatud artikli lõike 2 punktides b, c, d ja e toodud teave, kui selline teave puudutab turustusaastat, mil vastavasisuline taotlus esitati.
Seega taotlus, mis puudutab konkreetset turustusaastat ja mille kõnealune töötleja saab kätte pärast asjaomase turustusaasta lõppu, ei tekita talle põhimõtteliselt teabe esitamise kohustust.
Samas on määruse nr 1768/95 artikli 9 lõikes 3 täpsustatud, et taotletud teave võib puudutada ka ühte või mitut turustusaastat eelnevatest turustusaastastest, mille kohta omanik ei ole veel teavet taotlenud. Siinjuures on kõnealuses sättes selgitatud, et esimene turustusaasta, mida see teave puudutab, on turustusaasta, mil antud sordi või sortide ja asjaomase töötleja kohta esitati esimene taotlus.
Järelikult tuleneb kõnealuse sätte sõnastusest endast, et sordi omanik võib esitada töötlejale teabetaotluse jooksvale aastale eelnenud ühe või mitme turustusaasta kohta, tingimusel et esimese taotluse asjaomase sordi ja töötleja kohta esitas ta eelnenud aastate lõikes esimesel turustusaastal.
Niisuguse tõlgenduse kasuks räägib ka määruse nr 1768/95 eesmärk, milleks on vastavalt määruse nr 2100/94 artikli 14 lõikele 3 aretaja ja põllumajandustootja seaduslike huvide kaitsmine. Määruse nr 1768/95 artikli 2 lõikes 2 täpsustatakse, et huvide kaitsmiseks on vaja säilitada mõistlik tasakaal kõikide huvide vahel.
Sellega seoses tuleb märkida, erinevalt paljudest teistest keeleversioonidest ei ole määruse nr 1768/95 artikli 9 lõike 3 prantsuskeelses versioonis piiratud teabe taotlemise võimalust kuni kolme turustusaastaga, mis jooksvale turustusaastale eelnevad.
Seega vastupidi sellele, mida STV väidab, ei ole määruse nr 1768/95 eesmärgiga, mida käesoleva kohtuotsuse punktis 26 sai meenutatud, kooskõlas seisukoht, et töötleja kohustus esitada teavet ei ole ajaliselt kuidagi piiratud.
Teiseks tuleb märkida, et määruse nr 1768/95 artikli 8 lõikes 3, milles kehtestatakse põllumajandustootjale kohustus esitada teavet, on aretaja teabe taotlemise võimalus piiratud sõnaselgelt teabega, mis puudutab kuni kolme turustusaastat, mis jooksvale turustusaastale eelnevad. Kuna põllumajandustootjale pandud teabe esitamise kohustus on praktiliselt identne töötleja kohustusega, ei ole mingit alust teha vahet sordi omanike esitatud taotlustega hõlmatud perioodidel olenevalt sellest, kellele nad on adresseeritud.
Niisugune määruse nr 1768/95 artikli 9 lõike 3 tõlgendus võimaldab kõige paremini tagada esiteks aretajate huvid, kuna neile on jäetud teabetaotluse esitamisel teatav paindlikkus, ja teiseks töötleja huvid, kellel on kohustus säilitada nõutud teavet vaid piiratud aeg, millest neid on eelnevalt teavitatud.
Eelotsusetaotlusest tuleneb, et STV saatis RWZ-le kaheks rühmaks jagatavad teabetaotlused: turustusaastat 2005/2006 käsitlevad taotlused saadeti 30. juunil, 7. augustil ja 15. septembril 2006 ning 30. aprillil 2007 ja turustusaastat 2006/2007 käsitlevad taotlused saadeti 25. ja 29. juunil 2007, 23. novembril 2007 ning 29. mail 2008.
Võttes arvesse, et määruse nr 1768/95 artikli 7 lõike 2 kohaselt algab turustusaasta 1. juulil ja lõpeb järgneva kalendriaasta 30. juunil ning et eelotsusetaotluses toodud andmete põhjal ei ole võimalik kindlaks teha, milliste kaitsealuste sortide kohta STV teabetaotlused esitas, ega seda, kas tegemist on esimese taotlusega nimetatud määruse artikli 9 lõike 3 teise lauseosa tähenduses, tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtul täpsustada, millised neist taotlustest esitati määratud tähtaja jooksul.
Järelikult tuleb esimesele küsimusele vastata, et määruse nr 1768/95 artikli 9 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et töötlejal tekib kohustus esitada kaitsealuste sortide kohta teavet juhul, kui konkreetset turustusaastat puudutav teabetaotlus esitati enne selle turustusaasta lõppu. Selline kohustus võib siiski olemas olla seoses teabega, mis puudutab kuni kolme turustusaastat, mis jooksvale turustusaastale eelnevad, tingimusel et esimese taotluse samade sortide kohta samale töötlejale esitas sordi omanik esimesel turustusaastal nendest eelnevatest turustusaastastest, mida teabetaotlus käsitleb.
Teine ja kolmas küsimus
Teises ja kolmandas küsimuses, mida tuleb käsitleda koos, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas määruse nr 2100/94 artikli 14 lõike 3 kuuendat taanet ja määruse nr 1768/95 artiklit 9 nende sätete koostoimes tuleb tõlgendada esiteks nii, et kui põllumajandustootja on külvanud lepingu alusel kaitsealust sorti selle omaniku huvides, on see piisav alus selleks, et asjaomase sordi tarbeseemnete töötlejal tekib teabe esitamise kohustus, ning teiseks nii, et sordi omaniku teabetaotlusele peavad olema lisatud tõendid nende andmete kohta, millega ta oma õigust teabele põhjendab.
Kõigepealt tuleb rõhutada, et määruse nr 1768/95 artikli 9 lõikes 4 koostoimes sama määruse artikli 8 lõikega 4, milles esitatakse vorminõuded, millele omaniku poolt töötlejale esitatav teabetaotlus peab vastama, ei ole kuskil nõutud, et taotlusele peavad olema lisatud selles esitatud andmeid kinnitavad tõendid. Kõnealuse määruse artikli 8 lõike 4 teise lõigu esimese lause järgi võib niisugune taotlus olla esitatud isegi kirjalikult.
Lepingulise külvi kohta on Euroopa Kohus varem otsustanud, et omanikule kuuluva taimesordi paljundusmaterjali omandamist põllumajandustootja poolt tuleb käsitada alusena, mis võib kaasa tuua põllumajandustootja kohustuse esitada omanikule teavet (vt 10. aprilli 2003. aasta otsus kohtuasjas
C-305/00: Schulin, EKL 2003, lk I-3525
, punkt 65).
Nimelt asjaolu, et põllumajandustootja on omaniku huvides külvanud lepingu alusel kaitsealust sorti, viitab sellele, et asjaomase põllumajandustootja käsutuses võib olla külvamiseks kaitsealuse sordi seemneid, mille puhul võib tal olla kavatsus kasutada määruse nr 2100/94 artikli 14 lõikes 3 ette nähtud erandit.
Ainuüksi see asjaolu ei saa siiski automaatselt kaasa tuua omaniku õigust saada töötlejalt teavet.
Ehkki määruse nr 2100/94 artikli 14 lõikest 3 tõepoolest tuleneb, et niisugune õigus on kohaldatav vaid juhul, kui põllumajandustootja on tuginenud või kavatseb tugineda erandile, mis talle selles artiklis on ette nähtud, on Euroopa Kohus siiski varem otsustanud, et selline õigus töötleja suhtes tekib üksnes juhul, kui omanikul on alust eeldada, et töötleja on külvamise eesmärgil töödelnud või kavatseb töödelda kaitsealuse sordi paljundusmaterjali kasutades saagist saadud toodet (vt selle kohta 14. oktoobri 2004. aasta otsus kohtuasjas
C-336/02: Brangewitz, EKL 2004, lk I-9801
, punkt 53).
Sellega seoses ainuüksi asjaolu, et põllumajandustootja külvab lepingu alusel kaitsealust sorti, ei anna alust eeldada, et töötleja on külvamise eesmärgil töödelnud või kavatseb töödelda asjaomase sordi paljundusmaterjali kasutades saagist saadud toodet.
Käesoleva juhtumi asjaolusid arvestades võib see olla vaid üks paljudest teguritest, mis võimaldab niisuguse aluse olemasolu järeldada. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on tuvastada, kas see on nii põhikohtuasjas.
Seetõttu tuleb teisele ja kolmandale küsimusele vastata, et määruse nr 2100/94 artikli 14 lõike 3 kuuendat taanet ja määruse nr 1768/95 artiklit 9 nende sätete koostoimes tuleb tõlgendada nii, et töötlejale esitatud omaniku teabetaotlus ei pea sisaldama tõendeid, mis kinnitavad taotluses esitatud andmeid. Lisaks, ainuüksi asjaolu, et põllumajandustootja külvab lepingu alusel kaitsealust sorti, ei anna alust eeldada, et töötleja on külvamise eesmärgil töödelnud või kavatseb töödelda asjaomase sordi paljundusmaterjali kasutades saagist saadud toodet. Käesoleva juhtumi teisi asjaolusid arvestades võib eelnevalt nimetatud asjaolu põhjal siiski järeldada, et niisugune alus on olemas, kuid selle olemasolu peab tuvastama eelotsusetaotluse esitanud kohus oma menetluses.
Kohtukulud
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.

Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (esimene koda) otsustab:

1.
Komisjoni 24. juuli 1995. aasta määruse (EÜ) nr 1768/95 ühenduse sordikaitset käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 2100/94 artikli 14 lõikes 3 osutatud põllumajandusliku erandi rakenduseeskirjade kohta (muudetud komisjoni 3. detsembri 1998. aasta määrusega (EÜ) nr 2605/98) artikli 9 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et töötlejal tekib kohustus esitada kaitsealuste sortide kohta teavet juhul, kui konkreetset turustusaastat puudutav teabetaotlus esitati enne selle turustusaasta lõppu. Selline kohustus võib siiski olemas olla seoses teabega, mis puudutab kuni kolme turustusaastat, mis jooksvale turustusaastale eelnevad, tingimusel et esimese taotluse samade sortide kohta samale töötlejale esitas sordi omanik esimesel turustusaastal nendest eelnevatest turustusaastastest, mida teabetaotlus käsitleb.

2.
Nõukogu 27. juuli 1994. aasta määruse (EÜ) nr 2100/94 ühenduse sordikaitse kohta artikli 14 lõike 3 kuuendat taanet ja määruse nr 1768/95 (muudetud määrusega nr 2605/98) artiklit 9 nende sätete koostoimes tuleb tõlgendada nii, et töötlejale esitatud ühenduse kaitse alla võetud sordi omaniku teabetaotlus ei pea sisaldama tõendeid, mis kinnitavad taotluses esitatud andmeid. Lisaks, ainuüksi asjaolu, et põllumajandustootja külvab lepingu alusel kaitsealust sorti, ei anna alust eeldada, et töötleja on külvamise eesmärgil töödelnud või kavatseb töödelda asjaomase sordi paljundusmaterjali kasutades saagist saadud toodet. Käesoleva juhtumi teisi asjaolusid arvestades võib eelnevalt nimetatud asjaolu põhjal siiski järeldada, et niisugune alus on olemas, kuid selle olemasolu peab tuvastama eelotsusetaotluse esitanud kohus oma menetluses.

Allkirjad
(
*1
)   Kohtumenetluse keel: saksa.