CELEX: 62013CJ0297
Begäran om förhandsavgörande
Tullklassificering
Gemensamma tulltaxan
Kombinerade nomenklaturen
Avdelning XVI, anmärkning 2
Nr 8422, 8456, 8473, 8501, 8504, 8543, 8544 och 8473
Begreppen ’del’ och ’varor’
Delar och tillbehör (motorer, anordningar för effekttillförsel, lasrar, generatorer, kablar och värmeförseglare) för programmeringssystem
Avsaknad av företräde under nr 8473 framför de andra tulltaxenumren i kapitel 84 och 85

Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av anmärkning 2 a i avdelning XVI i Kombinerade nomenklaturen (nedan kallad KN) som återfinns i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (
EGT L 256, s. 1
; svensk specialutgåva, område 11, volym 13, s. 22), i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 2031/2001 av den 6 augusti 2001 (
EGT L 279, s. 1
), kommissionens förordning (EG) nr 1832/2002 av den 1 augusti 2002 (
EGT L 290, s. 1
), kommissionens förordning (EG) nr 1789/2003 av den 11 september 2003 (
EUT L 281, s. 1
) och kommissionens förordning (EG) nr 1810/2004 av den 7 september 2004 (
EUT L 327, s. 1
).
Begäran har framställts i ett mål mellan Data I/O GmbH (nedan kallat Data I/O) och Hauptzollamt München (tullmyndighet i München). Målet rör tullklassificeringen av motorer, anordningar för effekttillförsel, lasrar, generatorer, kablar och värmeförseglare som används i automatiska programmeringssystem.
Tillämpliga bestämmelser
KN
KN bygger på systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering (nedan kallat HS) som utarbetades av Tullsamarbetsrådet, numera Världstullorganisationen (WCO), och antogs genom den internationella konvention som ingicks i Bryssel den 14 juni 1983 och godkändes, med tilläggsprotokoll av den 24 juni 1986, på Europeiska ekonomiska gemenskapens vägnar genom rådets beslut 87/369/EEG av den 7 april 1987 (
EGT L 198, s. 1
). KN återger tulltaxenumren och undernumren i HS.
Europeiska kommissionen ska varje år enligt artikel 12.1 i förordning nr 2658/87, i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 254/2000 av den 31 januari 2000 (
EGT L 28, s. 16
), genom en förordning anta en fullständig version av KN samt tullsatserna, i enlighet med de åtgärder som vidtagits av Europeiska unionens råd eller kommissionen. Förordningen är tillämplig från och med den 1 januari påföljande kalenderår.
De versioner av KN som är tillämpliga på omständigheterna i det nationella målet är de som framgår av förordningarna nr 2031/2001, 1832/2002, 1789/2003 och 1810/2004. De relevanta bestämmelser som återges nedan har samma lydelse i de olika versionerna.
”Allmänna bestämmelser för tolkning av [KN]” återfinns i första delen i avsnitt I, punkt A, i KN. Där föreskrivs följande:
”Vid klassificering av varor enligt [KN] skall följande gälla:
1.
Benämningarna på avdelningar, kapitel och underavdelningar av kapitel är endast vägledande. Klassificeringen skall bestämmas med ledning av lydelsen av tulltaxenumren (med fyrställig sifferkod), av anmärkningarna till avdelningarna eller kapitlen och, om inte annat föreskrivs i tulltaxenumren eller i anmärkningarna, med ledning av följande bestämmelser.
...
3.
När vid tillämpning av regel 2 b, eller i annat fall, två eller flera tulltaxenummer kan komma ifråga för en vara gäller följande:
a)
Det tulltaxenummer som har den mest specificerade varubeskrivningen skall tillämpas framför ett tulltaxenummer som har en mera allmän varubeskrivning. När det i var och en av två eller flera tulltaxenummer anges endast en del av de material eller ämnen som ingår i en blandning eller i en sammansatt vara eller endast en del av de artiklar som ingår i en sats för försäljning i detaljhandeln, skall dock dessa tulltaxenummer anses ha lika specificerad varubeskrivning, även om ett av tulltaxenumren ger en fullständigare eller noggrannare beskrivning än något av de andra.
b)
Blandningar, varor som består av olika material eller är sammansatta av olika beståndsdelar samt varor i satser för försäljning i detaljhandeln vilka inte kan klassificeras med ledning av regel 3 a, skall såvitt möjligt klassificeras som om de bestod av det material eller den beståndsdel som ger blandningen, varan eller satsen dess huvudsakliga karaktär.
...”
Andra delen av KN innehåller en avdelning XVI med rubriken ”Maskiner och apparater samt mekaniska redskap; elektrisk materiel; delar till sådana varor; apparater för inspelning eller återgivning av ljud, apparater för inspelning eller återgivning av bilder och ljud för television samt delar och tillbehör till sådana apparater”.
Anmärkning 2 i denna avdelning har följande lydelse:
”[D]elar till maskiner (inte utgörande delar till artiklar enligt nr 8484, 8544, 8545, 8546 eller 8547) [ska] klassificeras enligt följande regler:
a)
Delar som omfattas av något av numren i kap. 84 eller 85 (andra än nr 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8485, 8503, 8522, 8529, 8538 och 8548) skall under alla förhållanden klassificeras enligt sina respektive nummer.
b)
Andra delar skall, om de är lämpliga att användas uteslutande eller huvudsakligen till en maskin av speciellt slag eller till flera slags maskiner som omfattas av samma nummer (inbegripet maskiner enligt nr 8479 och 8543); klassificeras enligt samma nummer som ifrågavarande maskiner eller, i tillämpliga fall, enligt nr 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8503, 8522, 8529 eller 8538. Delar som är lämpliga att användas huvudsakligen till varor enligt nr 8517 eller 8525–8528 och som är lika användbara för båda dessa slag av varor skall klassificeras enligt nr 8517.
...”
Kapitel 84 återfinns i avdelning XVI i KN och har rubriken ”Kärnreaktorer, ångpannor, maskiner, apparater och mekaniska redskap; delar till sådana varor”.
Tulltaxenummer 8422 i KN, som återfinns i kapitel 84, avser ”[d]iskmaskiner; maskiner och apparater för rengöring eller torkning av flaskor eller andra kärl; maskiner och apparater för påfyllning, tillslutning, kapsylering eller etikettering av flaskor, burkar, askar, lådor, påsar, säckar eller andra förpackningar; andra maskiner och apparater för förpackning eller inslagning av varor (inbegripet maskiner och apparater för inslagning av varor genom värmekrympning [heat-shrink]); apparater för inpressning av kolsyra i drycker”.
Tulltaxenummer 8456 i KN, som också återfinns i kapitel 84, har rubriken ”Verktygsmaskiner för avverkande bearbetning av alla slags material med laser eller annan ljus- eller fotonstråle, ultraljud, elektroerosion, elektrokemisk process, elektronstråle, jonstråle eller plasmaljusbåge”.
Tulltaxenummer 8471 i KN återfinns i samma kapitel och avser ”[m]askiner för automatisk databehandling och enheter till sådana maskiner; magnetiska och optiska läsare, maskiner för överföring av data till databärare i kodad form samt maskiner för bearbetning av sådana data, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans.”
Tulltaxenummer 8473 återfinns i kapitel 84 i KN och har rubriken ”Delar och tillbehör (andra än överdrag, fodral, väskor o.d.) som är lämpliga att användas uteslutande eller huvudsakligen till maskiner enligt nr 8469–8472”.
I avdelning XVI i KN återfinns också kapitel 85, som har rubriken ”Elektriska maskiner och apparater, elektrisk materiel samt delar till sådana varor; apparater för inspelning eller återgivning av ljud, apparater för inspelning eller återgivning av bilder och ljud för television samt delar och tillbehör till sådana apparater”.
Detta kapitel i KN innehåller bland annat följande tulltaxenummer:
”8501
Elektriska motorer och generatorer (med undantag av generatoraggregat)
...
Elektriska transformatorer, statiska omformare (t.ex. likriktare) och induktansspolar
...
Elektriska maskiner och apparater med självständiga arbetsuppgifter, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans i detta kapitel
...
Isolerad (inbegripet lackerad eller anodoxiderad) tråd och kabel (inbegripet koaxialkabel) och andra isolerade elektriska ledare, även försedda med kopplingsanordningar; optiska fiberkablar, i vilka varje enskild fiber är försedd med eget hölje, även i förening med elektriska ledare eller försedda med kopplingsanordningar
...”
Vid tidpunkten för omständigheterna i det nationella målet var de varor som omfattades av nr 8471 i KN och de varor som omfattades av nr 8473 i KN – i egenskap av delar till maskiner som avses i nr 8471 i KN – befriade från tull, medan de varor som omfattades av nr 8422, 8456, 8501, 8504, 8543 och 8544 i KN var föremål för olika tullsatser beroende på vilket undernummer de tillhörde.
Förklarande anmärkningar till HS
WCO godkänner, enligt villkoren i artikel 8 i den internationella konventionen om systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering, de förklarande anmärkningar och klassificeringsutlåtanden som HS-kommittén antagit. Den version av dessa anmärkningar som är tillämplig på omständigheterna i det nationella målet är den som antogs under år 2002.
I denna version anges i punkt IV a i de förklarande anmärkningarna till HS avseende den allmänna regeln 3 a bland annat att ”ett HS-nummer i vilket en vara anges med namn har en mera specificerad varubeskrivning än ett HS-nummer som omfattar en grupp av varor”.
De förklarande anmärkningarna avseende anmärkning 2 i avdelning XVI i HS, vilka återfinns i de allmänna anvisningarna i denna avdelning, har följande lydelse:
”II. – Delar
Med de inskränkningar som framgår av avsnitt I ovan klassificeras i allmänhet delar som är lämpliga att användas uteslutande eller huvudsakligen till speciella maskiner eller apparater (även till sådana som omfattas av nr 8479 och 8543) eller till flera slags maskiner eller apparater som omfattas av samma nummer enligt samma nummer som ifrågavarande maskiner eller apparater. ...
...
Ovannämnda regler gäller inte för delar som i sig själva utgör artiklar som är särskilt upptagna i något av tulltaxenumren i kapitel 84 och 85 (andra än nummer 8485 och 8548). Dessa delar skall alltid klassificeras enligt de nummer som de i och för sig omfattas av, även om de är speciellt utformade för att ingå som delar i en speciell maskin. ...”
De förklarande anmärkningarna till kapitel 84 i HS har följande lydelse:
”A. – Kapitlets huvudsakliga omfattning
Om inte annat följer av allm. anv. till sextonde avd., omfattar detta kapitel alla sådana samtliga maskiner, apparater och mekaniska redskap samt delar till sådana varor som inte omfattas av tulltaxenummer med mera specificerad varubeskrivning i 85 kap. och som inte utgör:
...
C. – Delar
Angående delar i allmänhet, se allm. anv. till denna avdelning.
När det särskilt gäller elektriska delar till maskiner eller apparater enligt detta kapitel erinras det om att de som består av varor som omfattas av något av numren i kapitel 85 hör till kapitel 85. Detta gäller särskilt för elektriska motorer (nr 8501) …”
I de förklarande anmärkningarna till nummer 8473 i HS föreskrivs följande:
”Om inte annat följer av de allmänna anvisningarna rörande klassificering av delar (se de allmänna anvisningarna i denna avdelning) omfattar detta nummer delar och tillbehör som uteslutande eller huvudsakligen är avsedda för maskiner eller apparater enligt nummer 8469–8472.”
I de förklarande anmärkningarna till kapitel 85 i HS föreskrivs följande:
”A. – Kapitlets omfattning och uppbyggnad
Detta kapitel omfattar alla elektriska maskiner och apparater samt elektrisk materiel, med undantag ava)
a)
maskiner och apparater av sådana slag som omfattas av 84 kap., vilka förs dit även om de är elektriska …;
...
C. – Delar
Vad beträffar delar i allmänhet, se allm. anv. till denna avdelning.”
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågan
Åren 2002–2005 importerade Data I/O elektriska motorer, anordningar för effekttillförsel, lasrar, generatorer, kablar och värmeförseglare (nedan kallade de aktuella varorna) från USA till Tyskland. Varorna används i automatiska programmeringssystem.
De automatiska programmeringssystemen används för att programmera minnesmoduler, mikrokontrollenheter och logikkretsar. Programmeringen utförs genom att data genom signalomvandling överförs från en fil eller en annan masterkomponent till den komponent som ska programmeras. De elektriska motorerna sätter komponenterna som ska programmeras i rörelse fysiskt. Anordningarna för effekttillförsel alstrar likström som behövs för att systemen ska fungera. Lasrarna används för märkning av komponenterna i systemet. Generatorerna används för att alstra ett vakuum som gör det möjligt att flytta komponenterna i programmeringssystemet. Genom kablarna kopplas elektroniken samman i programmeringssystemet. Värmeförseglarna används till att försegla och förpacka de programmerade komponenterna.
De aktuella importerade varorna har deklarerats under nr 8471 i KN. Varorna övergick i fri omsättning utan att någon tull påfördes.
Efter en efterhandskontroll fastslog Hauptzollamt München att de elektriska motorerna, anordningarna för effekttillförsel, lasrarna, generatorerna, kablarna och värmeförseglarna skulle klassificeras enligt nr 8501, 8504, 8456, 8543, 8544 respektive 8422 i KN, och beslutade om uppbörd i efterhand av importull i enlighet med denna klassificering.
Med anledning av detta överklagade Data I/O vid den hänskjutande domstolen. Till stöd för sitt överklagande gjorde Data I/O gällande att de aktuella varorna ska klassificeras enligt nr 8473 i KN i egenskap av delar till en maskin som omfattas av nr 8471 i KN.
Enligt Hauptzollamt München ska däremot, i enlighet med anmärkning 2 a i avdelning XVI i KN, en vara som omfattas av ett nummer i kapitel 84 eller kapitel 85 i KN klassificeras enligt detta nummer även om varan kan klassificeras enligt nr 8473 i KN.
Den hänskjutande domstolen anser att de elektriska motorerna, anordningarna för effekttillförsel, lasrarna, generatorerna, kablarna och värmeförseglarna utgör delar av Data I/O:s automatiska programmeringssystem och ska klassificeras enligt nr 8501, 8504, 8456, 8543, 8544 respektive 8422 i KN.
Den hänskjutande domstolen är dock, mot bakgrund av domen i mål C‑370/08, Data I/O (
EU:C:2010:284
), osäker på huruvida denna klassificering är förenlig med anmärkning 2 a i avdelning XVI i KN. Enligt den hänskjutande domstolen har EU-domstolen, i punkt 43 i den domen, fastställt att en adapter, såsom den som används i Data I/O:s programmeringssystem, endast kan klassificeras enligt nr 8536 i KN om den inte kan klassificeras enligt nr 8471 eller nr 8473 i KN. Av detta följer enligt den hänskjutande domstolen att en klassificering enligt nr 8473 har företräde framför en klassificering enligt nr 8536 i KN och att det till och med föreligger ett systematiskt företräde för nr 8473 framför övriga nummer i kapitlen 84 och 85 i KN. Den hänskjutande domstolen är dock osäker på huruvida sådana delar till maskiner företrädesvis ska klassificeras enligt nr 8473, eftersom den noterat bland annat att EU-domstolen i nämnda dom inte gjort någon tolkning av anmärkning 2 a i avdelning XVI i KN avseende tullklassificering av delar till maskiner. Med hänvisning till de förklarande anmärkningarna till HS avseende anmärkning 2 i avdelning XVI, till kapitlen 84 och 85 samt till nr 8473 i HS, anser den hänskjutande domstolen att nr 8473 i KN inte har företräde framför övriga nummer i kapitlen 84 och 85 i KN, eftersom det rör sig om klassificering av delar till maskiner.
Under dessa omständigheter beslutade Finanzgericht München att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfråga till EU-domstolen:
”Ska anmärkning 2 a till avdelning XVI [i KN] tolkas så, att en vara, som både uppfyller villkoren för att klassificeras (som en del) enligt nr 8473 och för att klassificeras (som självständig vara) enligt ett annat nummer i kapitel 84 eller kapitel 85 i KN, ska klassificeras enligt något av de senare numren, eftersom nr 8473 varken har företräde framför de andra numren i kapitel 84 eller numren i kapitel 85?”
Prövning av tolkningsfrågan
Den hänskjutande domstolen har ställt tolkningsfrågan för att få klarhet i huruvida anmärkning 2 a till avdelning XVI i KN ska tolkas så, att en vara, som både kan klassificeras enligt nr 8473 i KN (som en del av en maskin som omfattas av nr 8471 i KN) och enligt något av numren 8422, 8456, 8501, 8504, 8543 och 8544 i KN (som självständig vara), ska klassificeras enligt nr 8473 eller enligt något av de senare numren.
Domstolen erinrar om att de förklarande anmärkningar som har utarbetats av kommissionen (vad beträffar KN) och Världstullorganisationen (vad beträffar HS) utgör viktiga tolkningsdata vid bedömningen av vad som inbegrips under olika tulltaxenummer, dock utan att vara rättsligt bindande (se, bland annat, domen i mål C‑423/10, Delphi Deutschland,
EU:C:2011:315
, punkt 24).
För att kunna ge den hänskjutande domstolen ett användbart svar påpekar domstolen inledningsvis att anmärkning 2 till avdelning XVI i KN endast är tillämplig på tullklassificering av ”delar till maskiner” (se, för ett liknande resonemang, domen i mål 57/85, Senelco,
EU:C:1986:94
, punkt 12).
I detta hänseende påpekar domstolen att KN, i den version som är tillämplig i det nationella målet, inte innehåller någon definition av begreppet ”delar”, i den mening som avses i anmärkning 2 till avdelning XVI i KN. Det framgår dock av domstolens praxis rörande nr 8473 i KN och anmärkning 2 b till avdelning XVI i KN att begreppet ”delar” förutsätter att det är fråga om en helhet för vars funktion delarna är oundgängliga (se dom i mål C‑339/98, Peacock,
EU:C:2000:573
, punkt 21, i mål C‑183/06, Ruma,
EU:C:2007:110
, punkt 31, samt i mål C‑336/11, Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe m.fl.,
EU:C:2012:500
, punkt 34). Det framgår av denna rättspraxis att det för att en vara ska klassificeras som ”del” inte är tillräckligt att visa att maskinen utan denna vara inte kan fylla de funktioner som den är avsedd för. Det krävs även att det visas att maskinens mekaniska eller elektriska funktion är beroende av denna vara (se, för ett liknande resonemang, dom i mål C‑276/00, Turbon International,
EU:C:2002:88
, punkt 30, och i målet Société Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe m.fl.,
EU:C:2012:500
, punkt 35).
Emellertid består domstolens uppgift inom ramen för en begäran om förhandsavgörande i fråga om tullklassificering snarare i att ge den nationella domstolen vägledning i fråga om de kriterier vars tillämpning leder till en riktig klassificering i KN av de aktuella varorna än i att själv utföra klassificeringen, i synnerhet som domstolen inte nödvändigtvis förfogar över alla uppgifter som är oundgängliga för klassificeringen. Den nationella domstolen har under alla omständigheter bättre förutsättningar att göra klassificeringen (dom i mål C‑12/10, Lecson Elektromobile,
EU:C:2010:823
, punkt 15 och där angiven rättspraxis).
Det ankommer således på den hänskjutande domstolen att pröva huruvida anordningarna för effekttillförsel, kablarna, motorerna, generatorerna, lasrarna och värmeförseglarna i fråga utgör ”delar”till maskiner i den mening som avses i anmärkning 2 i avdelning XVI i KN. Om den hänskjutande domstolen kommer till slutsatsen att de utgör sådana ”delar” till maskiner, ankommer det på denna att klassificera dem i enlighet med nämnda anmärkning.
I detta hänseende erinrar domstolen om att det i anmärkning 2 a i avdelning XVI i KN anges följande. ”Delar som omfattas av något av numren i kap. 84 eller 85 (andra än nr 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8485, 8503, 8522, 8529, 8538 och 8548) skall under alla förhållanden klassificeras enligt sina respektive nummer”.
Denna klassificeringsregel tillämpas när delarna i fråga utgör varor som, med anledning av sina egna egenskaper, omfattas av ett specifikt tulltaxenummer i kapitel 84 eller kapitel 85 i KN (se, för ett liknande resonemang, domen i mål 60/77, Fuss,
EU:C:1977:213
, 2462).
Enligt denna klassificeringsregel ska delar till maskiner klassificeras med utgångspunkt i deras egna egenskaper, såsom självständiga varor, under det specifika nummer som dessa varor omfattas av.
När det gäller de elektriska motorerna, anordningarna för effekttillförsel, lasrarna, generatorerna, kablarna och värmeförseglarna i fråga utgör dessa, enligt den hänskjutande domstolen, varor som omfattas av nr 8501, 8504, 8456, 8543, 8544 respektive 8422 i KN. Den hänskjutande domstolen anser därför att varorna enligt anmärkning 2 a i avdelning XVI i KN kan klassificeras under dessa nummer. Den hänskjutande domstolen påpekar emellertid också att var och en av dessa varor kan klassificeras enligt nr 8473 i KN som en del av en maskin som omfattas av nr 8471 i KN.
Under dessa förhållanden ska det prövas huruvida varorna, med tillämpning av anmärkning 2 a i avdelning XVI i KN, ska klassificeras enligt nr 8422, 8456, 8501, 8504, 8543 och 8544 eller enligt nr 8473 i KN. Eftersom det sistnämnda numret nämns i parentesen i anmärkning 2 a samt i anmärkning 2 b i denna avdelning, ska domstolen, för att fastställa förhållandet mellan dessa nummer, undersöka dels betydelsen av parentesen, dels samspelet mellan anmärkning 2 a och anmärkning 2 b i avdelning XVI i KN.
När det för det första gäller betydelsen av parentesen i anmärkning 2 a i avdelning XVI i KN, påpekar domstolen att denna anmärkning återspeglar innehållet i den allmänna regeln 3 a i KN, enligt vilken en vara som omfattas av två olika nummer ska klassificeras enligt det nummer som har den mest specificerade varubeskrivningen. Enligt de förklarande anmärkningarna till HS avseende denna allmänna regel har ett HS-nummer i vilket en vara anges med namn en mera specificerad varubeskrivning än ett HS-nummer som omfattar en grupp av varor.
I likhet med övriga nummer som anges i parentesen i anmärkning 2 a i avdelning XVI i KN har nr 8473 i KN en allmän varubeskrivning, eftersom det avser delar och tillbehör som är lämpliga att användas uteslutande eller huvudsakligen till maskiner enligt nr 8469–8472 i KN.
Av detta följer att de delar som kan klassificeras såsom självständiga varor enligt respektive nummer inte kan klassificeras enligt de nummer som anges i parentesen i anmärkning 2 a i avdelning XVI i KN, i detta fall enligt nummer 8473 i KN.
När det för det andra gäller samspelet mellan anmärkning 2 a och anmärkning 2 b i avdelning XVI i KN påpekar domstolen att anmärkning 2 a i avdelning XVI i KN, såsom angetts i punkt 40 i denna dom, föreskriver en klassificeringsregel som grundar sig på maskindelarnas egna egenskaper, medan anmärkning 2 b i avdelning XVI i KN föreskriver en klassificeringsregel som grundar sig på delarnas användningsområde, när delarna är ”lämpliga att användas uteslutande eller huvudsakligen till en maskin av speciellt slag eller till flera slags maskiner som omfattas av samma nummer”. Enligt denna regel ska ”andra delar [än de som avses i föregående punkt] klassificeras enligt samma nummer som ifrågavarande maskiner eller, i tillämpliga fall, enligt nr 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8503, 8522, 8529 eller 8538”.
Det framgår av lydelsen av anmärkning 2 b i avdelning XVI i KN att anmärkningen endast är tillämplig på maskindelar som inte kan klassificeras enligt anmärkning 2 a, eftersom de inte utgör självständiga varor vilka som sådana omfattas av nummer med specifika varubeskrivningar i kapitel 84 eller kapitel 85 i KN. Denna tolkning följer tydligt av flera språkversioner av anmärkning 2 b i avdelning XVI i KN, såsom den engelska och den tyska språkversionen, enligt vilka denna anmärkning rör klassificeringen av ”andra delar” (”other parts”, ”andere Teile”).
Vidare tillåter anmärkning 2 b i avdelning XVI i KN, som anger en klassificeringsregel som grundar sig på den berörda maskindelens användningsområde, uttryckligen att en sådan del klassificeras enligt nr 8473 i KN.
En klassificering enligt nr 8473 i KN är följaktligen endast möjlig när det inte finns något tulltaxenummer som gör det möjligt att klassificera den berörda delen som självständig vara. Nr 8473 i KN ska således anses vara ett restnummer och därför subsidiärt i förhållande till de nummer som gör det möjligt att klassificera en maskindel som en självständig vara.
Denna slutsats bekräftas av de förklarande anmärkningarna till HS avseende anmärkning 2 i avdelning XVI i HS, enligt vilka maskindelar i allmänhet ska klassificeras enligt samma nummer som de maskiner eller apparater för vilka de uteslutande eller huvudsakligen är avsedda, medan delar som i sig själva utgör artiklar som är särskilt upptagna i något av numren i kapitlen 84 och 85 i HS alltid ska klassificeras enligt de nummer som de i och för sig omfattas av, även om de är speciellt utformade för att ingå som delar i en speciell maskin.
Domstolen konstaterar därför, i motsats till vad Data I/O har gjort gällande, att anmärkning 2 a i avdelning XVI i KN inte föreskriver att delar till en maskin företrädesvis ska klassificeras enligt nr 8473 i KN snarare än enligt ett annat nummer i kapitlen 84 eller 85 i KN. Tvärtom framgår det av anmärkning 2 a och b i avdelning XVI i KN att klassificeringen av en maskindel enligt nr 8473 är subsidiär i förhållande till klassificeringen av delen som egen vara, enligt anmärkning 2 a.
Att någon sådan prioriterad klassificering skulle göras enligt nr 8473 i KN framgår inte heller av del A, första stycket, i de förklarande anmärkningarna till HS avseende kapitel 85 i HS, enligt vilka kapitel 85 omfattar alla elektriska maskiner och apparater samt elektrisk materiel, med undantag av maskiner och apparater av sådana slag som omfattas av kapitel 84, vilka förs dit även om de är elektriska.
Det följer visserligen av dessa förklarande anmärkningar att när en maskin eller apparat kan hänföras till ett nummer i både kapitel 84 och kapitel 85 i KN, ska varan klassificeras enligt numret i kapitel 84. Dessutom har domstolen, i punkterna 43 och 44 i domen i målet Data I/O (
EU:C:2010:284
), med stöd av del A, första stycket, i de förklarande anmärkningarna till HS avseende kapitel 85 i HS konstaterat att en maskindel, såsom den adapter som Data I/O använde i de programmeringsmaskiner som var i fråga i det målet, endast kan klassificeras enligt nr 8536 i KN om den inte omfattas av nr 8471 eller nr 8473 i KN.
Domstolen påpekar ändå att regeln i del A, första stycket, i de förklarande anmärkningarna till HS avseende kapitel 85 i HS inte är tillämplig på tullklassificeringen av maskindelar i den mening som avses i anmärkning 2 i avdelning XVI i KN.
Enligt del A, första stycket, i de förklarande anmärkningarna till HS avseende kapitel 85 i HS omfattar kapitel 85 nämligen alla elektriska maskiner och apparater samt delar till dessa maskiner och apparater, med undantag av bland annat maskiner och apparater av sådana slag som omfattas av kapitel 84. Maskindelar omfattas emellertid inte av detta undantag. När det gäller maskindelar hänvisas i del C i dessa förklarande anmärkningar till de allmänna anvisningarna till avdelning XVI, vilka bland annat innehåller ovannämnda anmärkning 2.
Följaktligen kan del A, första stycket, i de förklarande anmärkningarna till HS avseende kapitel 85 i HS inte anses vare sig innebära ett undantag från reglerna för klassificering av maskindelar, såsom dessa framgår av anmärkning 2 i avdelning XVI i KN, eller utgöra en föreskrift om något slags prioriterad klassificering av maskindelar enligt nr 8473 i KN i förhållande till de nummer som omfattas av kapitel 85 i KN.
En sådan prioriterad klassificering av maskindelar enligt nr 8473 i KN i förhållande till andra nummer i kapitel 84 och kapitel 85 i KN kan inte heller anses följa av de andra domar som Data I/O hänvisat till och i vilka domstolen påstås ha gjort en prioriterad tullklassificering enligt nr 8473 i KN.
När det för det första gäller domen i målet Peacock (
EU:C:2000:573
) kan det konstateras att domstolen, i punkt 21 i den domen, påpekat att de varor som var i fråga i det målet, det vill säga nätverkskort som var avsedda att installeras i datorer, inte utgjorde ”delar” till maskiner. Av den omständigheten att domstolen nöjde sig med att pröva huruvida det var möjligt att klassificera dessa varor enligt nr 8471 eller nr 8473 i KN utan att göra någon prövning av nr 8517 i KN, kan inte slutsatsen dras att en maskindel företrädesvis ska klassificeras enligt nr 8473 i KN snarare än enligt något av de övriga numren i kapitel 85 i KN.
När det gäller domen i mål C‑250/05, Turbon International (
EU:C:2006:681
), är det tillräckligt att påpeka att det målet inte rörde någon fråga om klassificering av en maskindel i den mening som avses i anmärkning 2 i avdelning XVI i KN. I vart fall framgick det redan av punkt 31 i domen i målet Turbon International (
EU:C:2002:88
) att den bläckpatron som var i fråga i de två målen inte utgjorde en ”del” i den mening som avses i nummer 8473 i KN.
När det slutligen gäller domen i mål C‑173/08, Kloosterboer Services (
EU:C:2009:382
), ska det påpekas att domstolen i den domen tillämpade den allmänna regeln 3 b i KN om klassificering av varor som består av olika material som är hänförliga till olika undernummer i KN. Enligt denna allmänna regel är det för tullklassificeringen av en vara nödvändigt att fastställa vilken av varans beståndsdelar som ger den dess huvudsakliga karaktär (domen i målet Kloosterboer Services,
EU:C:2009:382
, punkt 31). Det är vid tillämpningen av denna allmänna regel som domstolen i den sistnämnda domen prövade tulltaxenummer 8473 30 90 och sedan 8414 59 30 i KN. Det kan inte anses följa av denna prövning att domstolen hade för avsikt att tillerkänna nr 8473 i KN något företräde framför de andra numren i kapitel 84, och även kapitel 85, i KN i syfte att klassificera varan i enlighet med anmärkning 2 i avdelning XVI i KN.
Med förbehåll för den bedömning som den hänskjutande domstolen ska göra i detta hänseende ska de berörda varorna följaktligen – eftersom de både kan klassificeras enligt nr 8473 i KN (som en del av en maskin som omfattas av nr 8471 i KN) och enligt något av numren 8422, 8456, 8501, 8504, 8543 och 8544 i KN – klassificeras som självständiga varor enligt något av de senare numren, med utgångspunkt i deras respektive egenskaper.
Mot bakgrund av det ovan anförda ska tolkningsfrågan besvaras på följande sätt. Anmärkning 2 a till avdelning XVI i KN ska tolkas så, att en vara, som både kan klassificeras enligt nr 8473 i KN (som en del av en maskin som omfattas av nr 8471 i KN) och enligt något av numren 8422, 8456, 8501, 8504, 8543 och 8544 i KN (som självständig vara) ska klassificeras som sådan enligt något av de senare numren, med utgångspunkt i varans egenskaper.
Rättegångskostnader
Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i det nationella målet utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den hänskjutande domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.

Mot denna bakgrund beslutar domstolen (fjärde avdelningen) följande:

Anmärkning 2 a i avdelning XVI i Kombinerade nomenklaturen som återfinns i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 2031/2001 av den 6 augusti 2001, kommissionens förordning (EG) nr 1832/2002 av den 1 augusti 2002, kommissionens förordning (EG) nr 1789/2003 av den 11 september 2003 och kommissionens förordning (EG) nr 1810/2004 av den 7 september 2004, ska tolkas så, att en vara, som både kan klassificeras enligt nr 8473 i KN (som en del av en maskin som omfattas av nr 8471 i KN) och enligt något av numren 8422, 8456, 8501, 8504, 8543 och 8544 i KN (som självständig vara) ska klassificeras som sådan enligt något av de senare numren, med utgångspunkt i varans egenskaper.

Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: tyska.