CELEX: 62013CJ0573
Előzetes döntéshozatal iránti kérelem
1008/2008/EK rendelet
Légi járatok
23. cikk (1) bekezdés, második mondat
Az árak átláthatósága
Elektronikus jegyfoglalási rendszer
Légi viteldíjak
A végső ár mindenkori feltüntetése

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a Közösségben a légi járatok működtetésére vonatkozó közös szabályokról szóló, 2008. szeptember 24‑i 1008/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (
HL L 293., 3. o.
) 23. cikke (1) bekezdése második mondatának értelmezésére vonatkozik.
Ezt a kérelmet az Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG (a továbbiakban: Air Berlin) légitársaság és a Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e. V. (fogyasztói központok és szervezetek országos szövetsége; a továbbiakban: Bundesverband) között a légi viteldíjaknak az Air Berlin elektronikus jegyfoglalási rendszerében történő megjelenítési módjának tárgyában folyamatban lévő jogvitában terjesztették elő.
Jogi háttér
Az 1008/2008 rendelet (16) preambulumbekezdésének szövege a következő:
„Lehetővé kell tenni a fogyasztók számára, hogy a különböző légitársaságok légi járataira vonatkozó árakat hatékonyan összehasonlíthassák. Ennek érdekében a fogyasztó által fizetendő, a Közösségből származó [helyesen: induló] légi járatokra vonatkozó, az összes adó, illeték és pótdíj felszámításával kialakított teljes árat minden esetben fel kell tüntetni. A közösségi légi fuvarozókat ösztönzik arra is, hogy a harmadik országokból a Közösség területére indított légi járataik tekintetében tüntessék fel a teljes árat.»
1. cikkének (1) bekezdése értelmében az 1008/2008 rendelet az Európai Unió légi fuvarozói engedélyeinek kiadását, az uniós légi fuvarozóknak az Unión belüli útvonalakon légi járatok működtetésére vonatkozó jogait, valamint az Unión belüli légiközlekedési szolgáltatások díjainak megállapítását szabályozza.
A rendelet „Fogalommeghatározások” címet viselő 2. cikke a következőképpen rendelkezik:
„E rendelet alkalmazásában:
[...]
4.
»légi járat«: egy repülés vagy repülések sorozata, amely utasokat, árut és/vagy postai küldeményeket szállít díj és/vagy más térítés ellenében;
[...]
18.
»légi viteldíjak«: azok az árak euróban vagy helyi valutában kifejezve, amelyeket az utasa légi szállításért a légi fuvarozó vagy annak ügynöke, vagy más jegyárusító részére fizet, továbbá ezen árak alkalmazási feltételei, beleértve az ügynöknek és az egyéb kisegítő szolgálatoknak nyújtott díjazást és feltételeket;
[...]”
Az 1008/2008 rendelet „Tájékoztatás és megkülönböztetésmentesség” című 23. cikkének (1) bekezdése előírja:
„A Szerződés hatálya alá tartozó tagállam területén található repülőtérről kiinduló légi járatok a nagyközönség számára rendelkezésre álló, felkínált vagy bármilyen formában – többek között az interneten – közzétett légi viteldíjaival és légi tarifáival [helyesen: légi fuvardíjaival] együtt az azokra vonatkozó feltételeket is fel kell tüntetni. A megfizetendő végső árat mindenkor fel kell tüntetni, és annak magában kell foglalnia az alkalmazandó légi vitel‑ vagy légi tarifadíjat [helyesen: légi fuvardíjat], valamint a közzététel idején elkerülhetetlen és előre látható valamennyi vonatkozó adót, díjat, felárat és illetéket. A végső ár megjelölése mellett feltüntetik legalább az alábbiakat:
a)
légi vitel‑ vagy légi tarifadíj [helyesen: fuvardíj];
b)
adók;
c)
repülőtéri díjak; valamint
d)
egyéb díjak, felárak és illetékek, mint például a védelmi díj vagy üzemanyagfelár;
amennyiben a b), c) és d) pontban felsorolt díjakat a légi vitel‑ vagy légi tarifadíjon [helyesen: légi fuvardíjon] felül kell megfizetni. A választható felárakat egyértelmű, átlátható és világos formában tüntetik fel minden jegyfoglalási folyamat kezdetén, és azok elfogadásáról az ügyfél dönt [helyesen: azok elfogadása az ügyfél kifejezett nyilatkozatával történik].”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
2008 végéig az Air Berlin jegyfoglalási rendszere olyan módon volt kialakítva, hogy az ügyfél az útvonal és az időpont első lépésben történő kiválasztását követően a második lépésben az indulási és érkezési időpontokat, valamint a légi viteldíj megjelölését tartalmazó, az adott napon lehetséges légi összeköttetéseket feltüntető táblázatot talált, minden egyes járat esetében két különböző árral. Az e táblázat alatt található külön mezőben a kiválasztott légi járatra vonatkozó adókat és díjakat, valamint a kerozinfelárat jelölték meg, míg a mindezeket magában foglaló, „személyenként értendő árat” szegéllyel kiemelve tüntették fel. A mező mögött egy két csillaggal jelölt hivatkozás arra figyelmeztetett, hogy az alkalmazandó feltételektől függően a végső árba még be nem számított szolgáltatási díj, azaz „service charge” kerülhet felszámításra. Miután az ügyfél a harmadik foglalási lépésben megadta a szükséges személyes adatokat, a negyedik foglalási lépésben megismerhette az utazás végső, a szolgáltatási díjat is tartalmazó árát.
Az 1008/2008/EK rendelet 2008. november 1‑jei hatálybalépésére tekintettel az Air Berlin úgy módosította jegyfoglalási rendszerének második lépését, hogy az említett táblázatban az indulási és érkezési időpontokon kívül a kiválasztott légi járatra vonatkozó légi viteldíjat, valamint, külön, az adókat és a díjakat, a kerozinfelárat, és az e külön megjelölt díjelemeket tartalmazó teljes összeget tüntette fel. Ugyanezen táblázat alatt külön mezőben jelölték meg az ezen adatokból képzett árat a szolgáltatási díjat, valamint, ez alatt, a kiválasztott járat személyenként értendő végső árát.
A Bundesverband, mivel úgy ítélte meg, hogy az árak ily módon történő feltüntetése nem felel meg az 1008/2008/EK rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondata szerinti követelményeknek, a jogsértő magatartástól való eltiltás és a felszólítással kapcsolatos, az ezen eljárásra vonatkozó költségeinek megtérítése iránti igényt terjesztett elő az Air Berlinnel szemben. Mivel az elsőfokú bíróság helyt adott a Bundesverband kérelmének, és ítéletét másodfokon is helybenhagyták, az Air Berlin felülvizsgálat iránti kérelmet nyújtott be a kérdést előterjesztő bírósághoz.
A kérdést előterjesztő bíróság szerint e felülvizsgálati kérelem kimenetele az 1008/2008/EK rendelet 23. cikke (1) bekezdése második mondatának értelmezésétől függ.
A kérdést előterjesztő bíróság a fellebbviteli bírósághoz hasonlóan úgy véli, hogy az Air Berlin által felszámítotthoz hasonló szolgáltatási díj az 1008/2008/EK rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondata szerinti, a közzététel idején elkerülhetetlen és előre látható díjnak minősül, azt tehát be kell számítani a feltüntetett végső árba.
Mindazonáltal, az alapügyben szereplőhöz hasonló elektronikus jegyfoglalási rendszereket illetően a kérdést előterjesztő bíróság szerint két eltérő kérdés merül fel az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdése második mondatának értelmezésével kapcsolatban, amelyek azon időpontra vonatkoznak, amikor a légi járatokra vonatkozó végső árat fel kell tüntetni a jegyfoglalási folyamat során, illetve arra, hogy miként kell e végső árat feltüntetni.
Először is, annak pontos időpontját illetően, amikor a légi járatok végső árát fel kell tüntetni a jegyfoglalási folyamat során, a kérdést előterjesztő bíróság hangsúlyozza, hogy a fellebbviteli bíróság úgy döntött, hogy az Air Berlin, figyelemmel arra, hogy milyen módon tünteti fel a légi viteldíjat jegyfoglalási rendszerében, megsértette az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondatát. A fellebbviteli bíróság ugyanis úgy ítélte meg, hogy e rendelkezést, amely előírja, hogy a megfizetendő végső árat „mindenkor” fel kell tüntetni, úgy kell értelmezni, hogy a végső árat minden ármegjelölés során fel kell tüntetni. A fellebbviteli bíróság ennek megfelelően úgy ítélte meg, hogy e feltétel nem teljesül, ha a táblázat az ügyfél által alkalmazott választási szempontoknak megfelelő járatok árának megjelölésére szorítkozik anélkül, hogy ezen árak tartalmaznák a szolgáltatási díjat, illetve azt elkülönítve tüntetnék fel.
A kérdést előterjesztő bíróság szerint figyelembe kell venni az 1008/2008 rendelet 23. cikkének (1) bekezdése által követett, e rendelet (16) preambulumbekezdéséből, valamint e rendelet megfogalmazásából, továbbá az e cikk címéből következő fogyasztóvédelmi célt, amely a légi járatokra vonatkozó árakkal kapcsolatos tájékoztatást és átláthatóságot garantálja (ebookers.com Deutschland ítélet, C‑112/11,
EU:C:2012:487
, 13. pont). Az említett (16) preambulumbekezdés értelmében lehetővé kell tenni a fogyasztók számára, hogy a különböző légitársaságok légi járataira vonatkozó árakat hatékonyan összehasonlíthassák. A hivatkozott 23. cikk a légiközlekedési szolgáltatások nyújtói azon korábbi gyakorlatának megszüntetése céljából került bevezetésre, hogy a légi viteldíjat az adók, a díjak és az üzemanyagfelárak feltüntetése nélkül tették közzé [lásd az Európai Bizottság által benyújtott, a Közösségben a légiközlekedési szolgáltatások működtetésére vonatkozó közös szabályokról szóló rendeletre vonatkozó, COM(2006) 396 végleges javaslat 10. oldalát, valamint az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság e rendeletjavaslatra vonatkozó 2007. május 31-i véleményének (
HL C 175., 85. o.
) 8.1 és 8.4 pontját].
A kérdést előterjesztő bíróság azt is megállapítja, hogy sem az 1008/2008 rendelet 23. cikkének (1) bekezdése, sem e rendelet más rendelkezése nem szabályozza részletesen azt a kérdést, hogy mely időpontban kell feltüntetni a végső árat. Mindazonáltal, az említett rendelet 23. cikke (1) bekezdésének negyedik mondata úgy rendelkezik, hogy a választható felárakat egyértelmű, átlátható és világos formában kell feltüntetni „minden jegyfoglalási folyamat kezdetén”. A kérdést előterjesztő bíróság ugyanakkor úgy ítéli meg, hogy az uniós jogalkotó azon akarata, hogy garantálni lehessen az árak tényleges összehasonlítását, amellett szól, hogy az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondatában szereplő „mindenkor” kifejezést az e rendelet (16) preambulumbekezdésének második mondatában alkalmazott „minden esetben” fogalommal összefüggésben kell értelmezni. Eszerint az említett rendelkezés értelmében vett végső árat korábban kell feltüntetni, mint ahogyan azt az említett rendelet 23. cikke (1) bekezdésének negyedik mondata a választható felárak tekintetében megköveteli. Ezen értelmezés szerint a légi járatoknak a jegyfoglalási eljárás korai szakaszában történő feltüntetésére vonatkozó kötelezettségből az következhet, hogy a végső árat már az ügyfél által megjelölt úti célnak és időpontnak megfelelő légi járat megjelenítésekor fel kell tüntetni.
Ami, másodsorban, a légi járatok végső ára feltüntetésének módját illeti, a kérdést előterjesztő bíróság megállapítja, hogy az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondata sem tartalmaz pontos szabályozást e kérdés tekintetében. E rendelet 23. cikke (1) bekezdésének negyedik mondata csupán arról rendelkezik, hogy a választható felárakat egyértelmű, átlátható és világos formában kell feltüntetni.
A fellebbviteli bíróság – amint már az elsőfokú bíróság is – az 1008/2008/EK rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második és negyedik mondatából arra következtetett, hogy a légi járatok végső árát szisztematikusan, illetve az árak minden megjelölésekor, tehát egy többlépcsős jegyfoglalási rendszer esetében már a légi viteldíjak első megjelölésekor, valamint minden egyes, ármegjelölést tartalmazó oldalon fel kell tüntetni. A jelen ügyben a végső árat nemcsak az Air Berlin által előzetesen kiválasztott vagy az ügyfél által kattintással kiválasztott légi járatokra vonatkozóan kell megjelölni, hanem a táblázatban feltüntetett minden egyes légi járattal közvetlen összefüggésben is.
A kérdést előterjesztő bíróság mindazonáltal úgy ítéli meg, hogy lehetséges az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdése második mondatának kevésbé szigorú azon értelmezése is, miszerint a végső árnak a folyamat korai szakaszában, és nem a végén történő feltüntetése – amint azt az Air Berlin esetében történik valamennyi konkrétan kiválasztott légi járat tekintetében – szintén lehetővé teszi a különböző légitársaságok áraival való hatékony összehasonlítást, és következésképpen megfelel a fogyasztók védelme szükségességének, még ha ez az összehasonlítás a fogyasztó számára kevésbé kényelmesnek is bizonyulhat.
E körülmények között a Bundesgerichtshof felfüggesztette az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjesztette a Bíróság elé:
„1)
Úgy kell‑e értelmezni az 1008/2008/EK rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondatát, hogy a megfizetendő végső árat elektronikus jegyfoglalási rendszer keretében a légi viteldíj első megjelölésekor kell feltüntetni?
2)
Úgy kell‑e értelmezni az 1008/2008/EK rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondatát, hogy a megfizetendő végső árat elektronikus jegyfoglalási rendszer keretében kizárólag az ügyfél által konkrétan kiválasztott légi járatra vonatkozóan vagy az összes meghirdetett légi járatra vonatkozóan kell feltüntetni?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Az első kérdésről
Első kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság arra vár választ a Bíróságtól, hogy úgy kell‑e értelmezni az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondatát, hogy a megfizetendő végső árat a légi járatok árainak valamennyi megjelölésekor fel kell tüntetni, ezen árak első megjelölését is beleértve.
Az Air Berlin szerint az első kérdésre adandó válasz az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondatában található „mindenkor” kifejezés értelmezésétől függ. Az Air Berlin azt állítja, hogy e kifejezés nem azt követeli meg, hogy a megfizetendő végső árat a légi járatok árának első megjelölése során tüntessék fel, hanem csak azt, hogy ezt az árat egy meghatározott járatnak az ügyfél által történő kiválasztását követően és a jegyfoglalási szerződés végleges megkötését megelőzően tüntessék fel.
Az Air Berlin e tekintetben előadja, hogy az általa alkalmazott elektronikus jegyfoglalási folyamat második szakaszában megjelenő táblázatban automatikusan előválasztásra kerül a legolcsóbb járat, a rendszer pedig feltünteti az 1008/2008 rendelet 23. cikkének (1) bekezdése értelmében vett végső árat, amely magában foglalja a kiválasztott járat árát, az adókat, a díjakat, a kerozinfelárat, valamint a szolgáltatási költségeket. Amennyiben az ügyfél egy – feltehetőleg drágább – járatot választ, a rendszer ennek a végső árát tünteti fel.
Amint azt a Bundesverband, a német, a belga, az olasz, a francia és az osztrák kormány, valamint az Európai Bizottság is hangsúlyozza, ez az értelmezés nem egyeztethető össze az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdése második mondatának megfogalmazásával.
Az 1008/2008/EK rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondata ugyanis úgy rendelkezik, hogy a megfizetendő végső árat mindenkor fel kell tüntetni, és annak magában kell foglalnia az alkalmazandó légi vitel‑ vagy légi fuvardíjat, valamint a közzététel idején elkerülhetetlen és előre látható valamennyi vonatkozó adót, díjat, felárat és illetéket.
Márpedig, magának e rendelkezésnek a megfogalmazásából az következik, hogy a megfizetendő végső árat „mindenkor” fel kell tüntetni, anélkül hogy meg kellene különböztetni azt az időpontot, amikor az említett ár először feltüntetésre kerül, attól az időponttól, amikor az ügyfél kiválaszt egy meghatározott járatot, illetve a szerződés végleges megkötésének időpontjától.
Következésképpen az említett rendelkezésben előírt azon kötelezettségéből, hogy a megfizetendő végső árat mindenkor fel kell tüntetni, az következik, hogy az alapügyben szereplőhöz hasonló elektronikus jegyfoglalási rendszer keretében a megfizetendő végső árat a légi járatok árainak valamennyi megjelölésekor fel kell tüntetni, ezen árak első megjelölését is beleértve.
Ezt az értelmezést az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdésének rendszertani olvasata, valamint e rendelkezés második mondatának célkitűzése is alátámasztja.
Ugyanis, amint azt a Bundesverband, a német és az osztrák kormány, valamint a Bizottság is hangsúlyozza, az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdésének negyedik mondatában alkalmazott „minden jegyfoglalási folyamat kezdetén” kifejezésből nem lehet arra következtetni, hogy az e rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondatában szereplő „mindenkor” kifejezést úgy kell értelmezni, hogy a végső árat kizárólag valamely jegyfoglalási folyamat kezdetén kell megjelölni.
Az említett 23. cikk (1) bekezdésének negyedik mondatában alkalmazott „minden jegyfoglalási folyamat kezdetén” kifejezésből az következik, hogy a választható felárakat a valódi értelemben vett jegyfoglalási folyamat kezdetén kell feltüntetni, ami lehetővé teszi az ügyfél számára annak eldöntését, hogy ténylegesen igénybe kívánja‑e venni az érintett, felárral terhelt szolgáltatást (lásd ebben az értelemben: ebookers.com Deutschland ítélet,
EU:C:2012:487
, 15. pont).
Ezzel szemben, az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondatában előírt azon kötelezettség, hogy az elkerülhetetlen és előre látható díjakat magában foglaló végső árat „mindenkor” fel kell tüntetni, a légi viteldíjak bármely formában történő közzétételének időpontjától kezdődően áll fenn, még a jegyfoglalási folyamat kezdetét megelőzően is.
A Bundesverband, a német, a belga, az olasz, a holland és az osztrák kormány, valamint a Bizottság joggal hangsúlyozza, hogy ez az értelmezés megfelel az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdése második mondata azon célkitűzésének, amely e rendelet (16) preambulumbekezdéséből következik.
Az 1008/2008 rendelet (16) preambulumbekezdésének értelmében lehetővé kell tenni az ügyfelek számára, hogy a különböző légitársaságok légi járataira vonatkozó árakat hatékonyan összehasonlíthassák, és következésképpen az ügyfél által fizetendő, az Unió területén található repülőtérről induló légi járatokra vonatkozó, az összes adó, illeték és pótdíj felszámításával kialakított teljes árat minden esetben fel kell tüntetni.
E tekintetben a Bíróság már megállapította, hogy mind az 1008/2008 rendelet 23. cikkének címéből, mind pedig e cikk (1) bekezdéséből világosan következik, hogy e rendelkezés a légi járatokra vonatkozó árakkal kapcsolatos tájékoztatást és átláthatóságot garantálja, következésképpen hozzájárul az e szolgáltatásokat igénybe vevő ügyfél védelmének biztosításához (ebookers.com Deutschland ítélet,
EU:C:2012:487
, 13. pont, valamint Vueling Airlines ítélet, C‑487/12,
EU:C:2014:2232
, 32. pont).
Ily módon az 1008/2008 rendelet (16) preambulumbekezdéséből az következik, hogy a légitársasággal szemben előírt azon kötelezettség, hogy „minden esetben” fel kell tüntetnie a megfizetendő végső árat, azért szükséges, hogy az ügyfelek számára lehetővé tegye a különböző légitársaságok légi járataira vonatkozó árak hatékony összehasonlítását, az e rendelet 23. cikkének (1) bekezdése által követett, a légi járatokra vonatkozó árak hatékony összehasonlíthatóságára vonatkozó, célkitűzésnek megfelelően (lásd ebben az értelemben: Vueling Airlines ítélet,
EU:C:2014:2232
, 33. pont).
A fentiekre figyelemmel az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondatát úgy kell értelmezni, hogy az alapügyben szereplőhöz hasonló elektronikus jegyfoglalási rendszer keretében a megfizetendő végső árat a légi járatok árainak valamennyi megjelölésekor fel kell tüntetni, ezen árak első megjelölését is beleértve.
A második kérdésről
Második kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság arra vár választ a Bíróságtól, hogy az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondatát úgy kell‑e értelmezni, hogy a megfizetendő végső árat csak az ügyfél által konkrétan kiválasztott légi járatra vonatkozóan kell feltüntetni, vagy úgy, hogy ezt az árat az összes meghirdetett légi járatra vonatkozóan fel kell tüntetni.
Az Air Berlin azt állítja, hogy az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondata nem azt követeli meg, hogy a végső árat minden meghirdetett légi járatra vonatkozóan feltüntessék, hanem csak azt, hogy ezt az árat az ügyfél által kiválasztott járatra vonatkozóan tüntessék fel. Az Air Berlin szerint az e rendelet (16) preambulumbekezdése értelmében vett hatékony összehasonlítás kizárólag akkor lehetséges, ha az ügyfél már kiválasztott egy, az indulási repülőteret az érkezési repülőtérrel egy adott időpontban összekötő, meghatározott járatot. Következésképpen, a végső ár feltüntetésének az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdése második mondatában előírt kötelezettsége csak akkor alkalmazható, ha az ügyfél már kiválasztott egy meghatározott járatot, és ez esetben is kizárólag e járat tekintetében.
Az ilyen értelmezés nem fogadható el.
Amint arra a Bundesverband, a német, a belga, a holland és az osztrák kormány, valamint a Bizottság is joggal hivatkozik, az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondatában előírt azon kötelezettség, miszerint a végső árat „mindenkor” fel kell tüntetni, a légi viteldíjak valamennyi közzétételi formájára vonatkozik, a más légi járatok vonatkozásában táblázat formájában ajánlott légi viteldíjakat is beleértve. Következésképpen, a végső árnak a kizárólag a kiválasztott járat vonatkozásában történő feltüntetése nem elegendő az e rendelkezés által előírt kötelezettség teljesítéséhez.
Ezt az értelmezést az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdése második mondatának célja is alátámasztja, amely a jelen ítélet 31–34. pontjában került megállapításra.
Ugyanis az a kötelezettség, hogy a fizetendő végső árat nemcsak a kiválasztott járat, hanem minden egyes olyan járat esetében fel kell tüntetni, amelyek légi viteldíját megjelölték, teszi lehetővé az ügyfél számára, hogy hatékonyan összehasonlíthassa a különböző légitársaságok légi járataira vonatkozó árakat, a légi járatok árai átláthatóságának az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdése által követett célkitűzésével összhangban.
Az Air Berlin szerint az említett 23. cikk (1) bekezdése második mondatának az az értelmezése, miszerint a megfizetendő végső árat minden egyes meghirdetett járat vonatkozásában fel kell tüntetni, ahhoz vezetne, hogy csak a végső árat lehetne feltüntetni, és következésképpen a kizárólag a járatra vonatkozó ár feltüntetésének általános tilalmához. Márpedig e rendelkezés harmadik mondata megköveteli, hogy a kizárólag a járatra vonatkozó árat a végső ár mellett elkülönítve tüntessék fel.
Ezen érvet azonban mint teljesen megalapozatlant el kell utasítani, mivel az ugyanezen 23. cikk (1) bekezdésének második mondatában előírt azon kötelezettség, miszerint a megfizetendő végső árat minden egyes meghirdetett járat vonatkozásában fel kell tüntetni, egyáltalán nem vezet a viteldíjaknak vagy légi fuvardíjaknak az említett összes járat vonatkozásában az e rendelkezés harmadik mondatában előírt feltételek mellett történő feltüntetése tilalmához.
Épp ellenkezőleg, magából az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdése harmadik mondatának megfogalmazásából az következik, hogy azon kötelezettség, hogy legalább a légi viteldíjakat vagy légi fuvardíjakat, valamint az adókat, a repülőtéri díjakat és az egyéb díjakat, a felárakat és az illetékeket fel kell tüntetni, amennyiben e költségelemek hozzáadódnak a légi viteldíjhoz vagy a légi fuvardíjhoz, összekapcsolódik az ezen (1) bekezdés második mondatából eredő, a végső ár feltüntetésére vonatkozó kötelezettséggel.
A fentiekre figyelemmel a második kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondatát úgy kell értelmezni, hogy az alapügyben szereplőhöz hasonló elektronikus jegyfoglalási rendszer keretében a megfizetendő végső árat nemcsak az ügyfél által konkrétan kiválasztott légi járatra, hanem az összes olyan légi járatra vonatkozóan fel kell tüntetni, amelynek viteldíját megjelölték.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (ötödik tanács) a következőképpen határozott:

1)
A Közösségben a légi járatok működtetésére vonatkozó közös szabályokról szóló, 2008. szeptember 24‑i 1008/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondatát úgy kell értelmezni, hogy az alapügyben szereplőhöz hasonló elektronikus jegyfoglalási rendszer keretében a megfizetendő végső árat a légi járatok árainak valamennyi megjelölésekor fel kell tüntetni, ezen árak első megjelölését is beleértve.

2)
Az 1008/2008 rendelet 23. cikke (1) bekezdésének második mondatát úgy kell értelmezni, hogy az alapügyben szereplőhöz hasonló elektronikus jegyfoglalási rendszer keretében a megfizetendő végső árat nemcsak az ügyfél által konkrétan kiválasztott légi járatra, hanem az összes olyan légi járatra vonatkozóan fel kell tüntetni, amelynek viteldíját megjelölték.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: német.