CELEX: 62011CJ0112
Doprava
Letecká doprava
Spoločné pravidlá prevádzky leteckých dopravných služieb v Únii
Nariadenie (ES) č. 1008/2008
Povinnosť sprostredkovateľa leteckej dopravy zabezpečiť, aby zákazník akceptoval možné príplatky na základe slobodnej voľby (,opt-in‘)
Pojem ,možné príplatky‘
Cena poistenia pre prípad zrušenia letu poskytovaného nezávislou poisťovacou spoločnosťou, ktorá je súčasťou konečnej ceny

Návrh na začatie prejudicálneho konania sa týka výkladu článku 23 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 z 24. septembra 2008 o spoločných pravidlách prevádzky leteckých dopravných služieb v Spoločenstve (
Ú. v. EÚ L 293, s. 3
).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou ebookers.com Deutschland GmbH (ďalej len „ebookers.com“), ktorá sprostredkováva leteckú dopravu prostredníctvom internetového portálu, ktorý sama prevádzkuje, a Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband eV (Spolkové združenie na ochranu spotrebiteľov, ďalej len „BVV“) vo veci zákonnosti spôsobu sprostredkovania tejto dopravy.
Právny rámec
Odôvodnenie 16 nariadenia č. 1008/2008 stanovuje:
„Zákazníci by mali byť schopní efektívne porovnávať ceny leteckých dopravných služieb jednotlivých leteckých spoločností. Konečná cena, ktorú má zákazník zaplatiť za letecké dopravné služby so začiatkom v Spoločenstve, by preto mala predstavovať sumu vrátane všetkých daní a poplatkov. …“
Článok 2 bod 18 tohto nariadenia definuje pojem „letecké cestovné“ v zmysle tohto nariadenia takto:
„znamená ceny vyjadrené v eurách alebo v miestnej mene, ktoré sa platia leteckým dopravcom alebo ich zástupcom, alebo iným predajcom leteniek za prepravu cestujúcich v rámci leteckej dopravnej služby, a všetky podmienky, za ktorých sa tieto ceny používajú, vrátane odplát a podmienok ponúknutých za agentúrne a iné doplnkové služby“.
Rovnako článok 2 bod 19 uvedeného nariadenia definuje „letecké sadzby“ v zmysle tohto nariadenia takto:
„znamenajú ceny vyjadrené v eurách alebo v miestnej mene, platené za prepravu nákladu, a podmienky, za ktorých sa tieto ceny používajú, vrátane odplát a podmienok ponúknutých za agentúrne a iné doplnkové služby“.
Článok 23 nariadenia č. 1008/2008 s názvom „Informovanie a nediskriminácia“ vo svojom odseku 1 stanovuje:
„Letecké cestovné a letecké sadzby, ponúkané alebo zverejnené cez internet alebo v akejkoľvek inej forme, za letecké dopravné služby z letiska na území členského štátu, na ktorý sa uplatňuje zmluva, prístupné verejnosti, zahŕňajú uplatniteľné podmienky. Konečná cena, ktorá sa má zaplatiť, je vždy uvedená a zahŕňa uplatniteľné letecké cestovné alebo leteckú sadzbu vrátane všetkých uplatniteľných daní a platieb, prirážok a poplatkov, ktoré sú nevyhnutné a predpokladajú sa v čase uverejnenia. Okrem konečnej ceny sa uvádzajú prinajmenšom tieto údaje:
a)
letecké cestovné alebo letecká sadzba;
b)
dane;
c)
letiskové poplatky a
d)
iné platby, prirážky alebo poplatky, ktoré sa týkajú napríklad bezpečnostnej ochrany alebo paliva;
ak sa položky uvedené v písmenách b), c) a d) pridali do leteckého cestovného alebo leteckej sadzby. Možné príplatky sa oznámia jasným, transparentným a jednoznačným spôsobom vždy na začiatku rezervačného procesu a zákazník ich akceptuje na základe slobodnej voľby (‚opt-in‘).“
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
Spoločnosť ebookers.com sprostredkúva leteckú prepravu prostredníctvom internetového portálu, ktorý sama prevádzkuje. Keď si zákazník počas rezervačného procesu prístupného na tomto portáli zvolí určitý let, zjaví sa na internetovej stránke spoločnosti ebookers.com vpravo hore pod nadpisom „Vaše aktuálne cestovné náklady“ („Ihre aktuellen Reisekosten“) rozpis nákladov súvisiacich s touto rezerváciou. Tento rozpis popri samotnej cene letu obsahuje aj sumu zodpovedajúcu „daniam a poplatkom“ („Steuern und Gebühren“), ako aj náklady súvisiace s „poistením pre prípad zrušenia letu“ („Versicherung Rücktrittskostenschutz“), ktoré sa automaticky účtujú. Všetky tieto náklady predstavujú „celkovú cenu letu“ („Gesamtreisepreis“).
V prípade konečnej rezervácie musí zákazník túto celkovú cenu letu zaplatiť spoločnosti ebookers.com naraz. Spoločnosť ebookers.com uhradí cenu letenky príslušnému leteckému dopravcovi a náklady za poistenie pre prípad zrušenia letu poisťovacej spoločnosti, ktorá je právne a hospodársky nezávislá od leteckého dopravcu. Rovnako ebookers.com postúpi dane a poplatky ich príjemcom. Ak si zákazník neželá uzavrieť poistenie pre prípad zrušenia letu, je na konci internetovej stránky spoločnosti ebookers.com informovaný o tom, ako má postupovať, a to prostredníctvom výslovného odmietnutia („opt-out“).
BVV zastáva názor, že tento spôsob sprostredkovania leteckej prepravy je v rozpore s článkom 23 ods. 1 nariadenia č. 1008/2008, a vyžaduje, aby ebookers.com počas procesu rezervácie letov zavedeného na internetovom portáli automaticky nestanovovala uzatvorenie poistenia pre prípad zrušenia letu. Dňa 28. decembra 2009 BVV podala v tomto zmysle návrh na Landgericht Bonn, ktorý tomuto návrhu vyhovel v plnom rozsahu, a to rozhodnutím z 19. júla 2010.
V rámci odvolania, ktoré proti tomuto rozhodnutiu podala 23. augusta 2010 ebookers.com, Oberlandesgericht Köln si kladie otázku, či ponuka spoločnosti ebookers.com, o ktorú ide vo veci samej, patrí do pôsobnosti článku 23 ods. 1 nariadenia č. 1008/2008. Uvedený súd, ktorý sa domnieva, že riešenie sporu vo veci samej závisí od výkladu tohto ustanovenia, pričom zastáva názor, že ani zo znenia, ani zo štruktúry tohto ustanovenia jednoznačne nevyplýva, či sa tento článok na tento spor uplatňuje, rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Zahŕňa článok 23 ods. 1 nariadenia [č. 1008/2008], podľa ktorého sa možné príplatky oznámia jasným, transparentným a jednoznačným spôsobom vždy na začiatku rezervačného procesu a zákazník ich akceptuje na základe slobodnej voľby (‚opt-in‘), aj také náklady súvisiace s leteckou dopravou, ktoré vznikajú v rámci služieb poskytovaných tretími osobami (v tejto veci poskytovateľom poistenia pre prípad zrušenia letu) a ktoré od cestujúceho vyberá sprostredkovateľ leteckej dopravy v rámci celkovej ceny spolu s cenou letu?“
O prejudiciálnej otázke
Svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či pojem „možné príplatky“ uvedený v článku 23 ods. 1 poslednej vete nariadenia č. 1008/2008 sa má vykladať v tom zmysle, že zahŕňa také náklady súvisiace s leteckou dopravou, ktoré vznikajú v rámci služieb, akými je poistenie pre prípad zrušenia letu, o ktoré ide vo veci samej, poskytované iným subjektom než leteckým dopravcom a ktoré cestujúcemu účtuje sprostredkovateľ tejto dopravy spolu s cenou letu ako súčasť celkovej ceny.
V tomto ohľade treba pripomenúť ustálenú judikatúru, podľa ktorej je pre výklad ustanovenia práva Únie potrebné zohľadniť nielen jeho znenie, ale aj jeho kontext a ciele sledované právnou úpravou, ktorej je súčasťou (pozri najmä rozsudky zo 17. novembra 1983, Merck,
292/82, Zb. s. 3781
, bod 12; z 1. marca 2007, Schouten,
C-34/05, Zb. s. I-1687
, bod 25, a z 3. decembra 2009, Yaesu Europe,
C-433/08, Zb. s. I-11487
, bod 24).
Ako jasne vyplýva aj z názvu, aj zo znenia článku 23 ods. 1 nariadenia č. 1008/2008, toto ustanovenie má zabezpečiť informovanosť a transparentnosť, pokiaľ ide o ceny za letecké služby, a slúži teda na zabezpečenie ochrany zákazníka využívajúceho tieto služby.
Konkrétne článok 23 ods. 1 posledná veta nariadenia č. 1008/2008 sa týka „možných príplatkov“, ktoré nie sú na rozdiel od leteckého cestovného alebo leteckých sadzieb a od iných zložiek konečnej ceny letu uvedených v článku 23 ods. 1 druhej vete tohto nariadenia nevyhnutné. Tieto možné príplatky sú tak spojené so službami, ktoré len dopĺňajú samotnú leteckú službu, takže nie sú na prepravu cestujúcich alebo nákladu povinné ani nevyhnutné, a zákazník si teda zvolí, či ich akceptuje, alebo odmietne. Práve preto, že zákazník má možnosť tejto voľby, takéto príplatky sa musia oznámiť jasným, jednoznačným a transparentným spôsobom na začiatku rezervačného procesu a zákazník ich musí akceptovať na základe slobodnej voľby („opt-in“), ako stanovuje článok 23 ods. 1 posledná veta uvedeného nariadenia.
Táto osobitná požiadavka týkajúca sa možných príplatkov v zmysle článku 23 ods. 1 poslednej vety nariadenia č. 1008/2008 má zabrániť tomu, aby bol zákazník leteckých dopravných služieb pri rezervácii letu nabádaný kúpiť si k samotnému letu doplnkové služby, ktoré nie sú na účely tohto letu nevyhnutné, iba že sa výslovne rozhodne tieto dodatočné služby kúpiť a zaplatiť s nimi súvisiaci príplatok.
Uvedená požiadavka okrem iného zodpovedá požiadavke, ktorá, pokiaľ ide o práva spotrebiteľov v oblasti dodatočných platieb, je všeobecne stanovená v článku 22 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES (
Ú. v. EÚ L 304, s. 64
). V súlade s týmto ustanovením totiž obchodník musí predtým, ako sa akákoľvek ponuka stane pre spotrebiteľa záväznou, získať jeho výslovný súhlas s akoukoľvek ďalšou platbou, okrem odmeny dohodnutej za hlavný zmluvný záväzok obchodníka, pričom tento súhlas si obchodník nemôže vyvodiť z použitia predvolených možností, ktoré musí spotrebiteľ zamietnuť, aby sa vyhol tejto dodatočnej platbe.
V tejto súvislosti, ako uviedol generálny advokát v bode 39 svojich návrhov, by bolo v rozpore s cieľom sledovaným článkom 23 ods. 1 poslednou vetou nariadenia č. 1008/2008, ktorým je ochrana zákazníka využívajúceho služby leteckej dopravy, ak by táto ochrana závisela od toho, či voliteľná doplnková služba súvisiaca so samotným letom a príplatok týkajúci sa tejto služby, ktoré sa navrhujú v rámci procesu rezervácie tohto letu, pochádzajú od leteckého dopravcu alebo iného subjektu, než je tento dopravca, ktorý je od neho právne a hospodársky nezávislý. Ak by bolo totiž možné, aby táto ochrana závisela od postavenia poskytovateľa tejto doplnkovej služby a priznala by sa len vtedy, ak by túto službu poskytoval letecký dopravca, uvedenú ochranu by bolo jednoduché obísť, a teda uvedený cieľ by bol istotne ohrozený. V každom prípade je takýto postup nezlučiteľný s článkom 22 smernice 2011/83.
Z toho vyplýva, že na rozdiel od toho, čo tvrdí spoločnosť ebookers.com, na účely poskytnutia ochrany uvedenej v článku 23 ods. 1 poslednej vety nariadenia č. 1008/2008 nie je dôležité, či voliteľná doplnková služba a s ňou súvisiaci príplatok ponúka dotknutý letecký dopravca alebo s ním prepojený poskytovateľ, ale že táto služba a jej cena súvisia so samotným letom v rámci príslušného rezervačného procesu.
Okrem toho treba uviesť, že na rozdiel od toho, čo tvrdí spoločnosť ebookers.com, tento výklad je v rozpore s pôsobnosťou nariadenia č. 1008/2008. Aj keď totiž podľa článku 1 ods. 1 tohto nariadenia predmet tohto nariadenia je definovaný s odkazom na leteckých dopravcov, keďže toto ustanovenie stanovuje, že uvedené opatrenie upravuje postupy udeľovania licencií leteckých dopravcov Spoločenstva a ich právo vykonávať letecké dopravné služby v rámci Spoločenstva, nič to nemení na tom, že tento cieľ podľa tohto ustanovenia zahŕňa aj „tvorbu cien leteckých dopravných služieb vnútri Spoločenstva“. Rovnako zo znenia článku 23 ods. 1 poslednej vety uvedeného nariadenia, ktorý je formulovaný všeobecne, ako aj z cieľa ochrany, ktorý sleduje, vyplýva, ako bolo uvedené v bode 17 tohto rozsudku, že požiadavka ochrany stanovená v tomto nariadení nemôže závisieť od postavenia poskytovateľa voliteľnej doplnkovej služby súvisiacej so samotným letom.
Vzhľadom na všetky prechádzajúce úvahy treba na položenú otázku odpovedať tak, že pojem „možné príplatky“ uvedený v článku 23 ods. 1 poslednej vete nariadenia č. 1008/2008 sa má vykladať v tom zmysle, že zahŕňa také náklady súvisiace s leteckou dopravou, ktoré vznikajú v rámci služieb, akými je poistenie pre prípad zrušenia letu, o ktoré ide vo veci samej, poskytované iným subjektom než leteckým dopravcom a ktoré cestujúcemu účtuje sprostredkovateľ tejto dopravy spolu s cenou letu ako súčasť celkovej ceny.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol takto:

Pojem „možné príplatky“ uvedený v článku 23 ods. 1 poslednej vete nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 z 24. septembra 2008 o spoločných pravidlách prevádzky leteckých dopravných služieb v Spoločenstve sa má vykladať v tom zmysle, že zahŕňa také náklady súvisiace s leteckou dopravou, ktoré vznikajú v rámci služieb, akými je poistenie pre prípad zrušenia letu, o ktoré ide vo veci samej, poskytované iným subjektom než leteckým dopravcom, a ktoré cestujúcemu účtuje sprostredkovateľ tejto dopravy spolu s cenou letu ako súčasť celkovej ceny.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.