CELEX: 62012CJ0583
Ennakkoratkaisupyyntö
Asetus (EY) N:o 1383/2003
Toimenpiteet väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden markkinoille saattamisen estämiseksi
13 artiklan 1 kohta
Tulliviranomaisten toimivalta todeta teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaaminen

Ennakkoratkaisupyyntö koskee tulliviranomaisten toimenpiteistä epäiltäessä tavaroiden loukkaavan tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia sekä tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden suhteen toteutettavista toimenpiteistä 22.7.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1383/2003 (
EUVL L 196, s. 7
) tulkintaa.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Sintax Trading OÜ (jäljempänä Sintax Trading) ja Maksu‑ ja Tolliamet (Viron vero- ja tullivirasto, jäljempänä tullivirasto) ja jossa on kyse tulliviraston kieltäytymisestä luovuttamasta teollis- ja tekijänoikeutta loukkaaviksi epäiltyinä tavaroina haltuunotettuja tavaroita, vaikkei kyseisen oikeuden haltija ollut aloittanut menettelyä sen määrittämiseksi, oliko tällaista oikeutta loukattu.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Kansainvälinen oikeus
Maailman kauppajärjestön (WTO) perustamissopimuksen liitteessä 1 C on teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehty sopimus, joka allekirjoitettiin Marrakechissä 15.4.1994 ja hyväksyttiin Uruguayn kierroksen monenvälisissä kauppaneuvotteluissa (1986–1994) laadittujen sopimusten tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa 22.12.1994 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/800/EY (
EYVL L 336, s. 1
; jäljempänä TRIPS-sopimus).
TRIPS-sopimuksen III osa käsittää muun muassa 41 artiklan 1–4 kohdan, jossa määrätään seuraavaa:
”1.   Jäsenten tulee varmistaa, että tässä osassa määritellyt täytäntöönpanoon liittyvät menettelyt ovat käytettävissä niiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti siten, että ne mahdollistavat tehokkaat toimet tässä sopimuksessa tarkoitettujen teollis- ja tekijänoikeuksien loukkauksia vastaan, mukaan lukien joutuisat oikeuskeinot loukkausten torjumiseksi samoin kuin oikeuskeinot vastaisten loukkausten ehkäisemiseksi. Näitä menettelyjä tulee soveltaa siten, että vältetään esteiden syntyminen lailliselle kaupalle ja että luodaan takeet menettelyjen väärinkäyttöä vastaan.
2.   Teollis- ja tekijänoikeuksien täytäntöönpanoa koskeva[n] menettely[n] tulee olla oikeudenmukainen ja tasapuolinen. Se ei saa olla liian monimutkainen tai kallis, eikä sille saa asettaa kohtuuttomia määräaikoja tai aiheettomia viiveitä.
3.   On suotavaa, että päätökset tehdään kirjallisesti ja että ne perustellaan. Niiden tulee olla ainakin asianosaisten saatavilla ilman aiheetonta viivytystä. Päätösten tulee perustua vain sellaiseen näyttöön, josta asianosaisille on annettu mahdollisuus tulla kuulluiksi.
4.   Asianosaisilla tulee olla oikeus saattaa lopullinen hallinnollinen päätös tuomioistuimen tutkittavaksi. Asianosaisilla tulee olla oikeus saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi myös tuomioistuimen ensimmäisen asteen antama tuomio oikeuskysymyksen osalta ottaen kuitenkin huomioon kansalliset säännökset, joiden mukaan tuomioistuimen toimivalta voi määräytyä asian merkittävyyden mukaan – –”
Kyseisen sopimuksen 42 artiklassa määrätään seuraavaa:
”Jäsenten tulee antaa oikeudenhaltijoille – – mahdollisuus turvautua siviilioikeudenkäyntiin tässä sopimuksessa tarkoitettujen teollis- ja tekijänoikeuksien täytäntöön panemiseksi. – –”
Kyseisen sopimuksen 49 artiklan, jonka otsikko on ”Hallinnolliset menettelyt”, sanamuoto on seuraava:
”Siinä laajuudessa kuin siviilioikeudellisia seuraamuksia voidaan määrätä hallinnollisessa menettelyssä, siinä noudatettavien periaatteiden tulee olennaisesti vastata tässä luvussa tarkoitettuja periaatteita.”
Saman sopimuksen 51 artiklan, jonka otsikko on ”Tulliviranomaisten valvonnasta päästämisen lykkääminen”, sanamuoto on seuraava:
”Jäsenten tulee yhdenmukaisesti jäljempänä tarkoitettujen määräysten kanssa säätää menettelymuodoista – –, joiden mukaisesti oikeudenhaltijalla, jolla on perusteltua syytä epäillä, että tavaramerkkioikeutta loukkaava tuoteväärennös tai tekijänoikeutta loukkaava piraattituote – – aiotaan tuoda maahan, on oikeus tehdä kirjallinen hakemus toimivaltaiselle hallinnolliselle tai oikeusviranomaiselle, jotta tulliviranomaiset lykkäisivät sellaisten tavaroiden päästämistä vapaaseen kaupankäyntiin. – –”
TRIPS-sopimuksen 54 artiklan, jonka otsikko on ”Lykkäämisilmoitus”, alla määrätään seuraavaa:
”Maahantuojalle ja hakijalle tulee viipymättä ilmoittaa edellä 51 artiklan mukaisesta tavaroiden tullin valvonnasta päästämisen lykkäämisestä.”
Kyseisen sopimuksen 55 artiklan, jonka otsikkona on ”Lykkäämisen kesto”, alla määrätään seuraavaa:
”Mikäli määräajassa, joka ei saa ylittää kymmentä työpäivää laskettuna lykkäystä koskevan ilmoituksen antamisesta hakijalle, tulliviranomaisille ei ole toimitettu tietoa siitä, että muu osapuoli kuin vastaaja on pannut alulle jutun perusteita koskevan prosessin, tai siitä, että asianmukaisesti toimivaltainen viranomainen on ryhtynyt turvaamistoimenpiteisiin lykkäämällä tavaroiden päästämistä tullin valvonnasta, tavarat tulee päästää tullin valvonnasta edellyttäen, että kaikki muut maahantuonnin tai viennin edellytykset on täytetty. Määräaikaa voidaan pidentää toiset kymmenen työpäivää, silloin kun se katsotaan tarkoituksenmukaiseksi. – –”
Unionin oikeus
Asetuksen N:o 1383/2003 johdanto-osan 2, 5, 8 ja 10 perustelukappaleen sanamuoto on seuraava:
”(2)
Väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden ja ylipäänsä kaikkien teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden kaupan pitämisestä aiheutuu huomattavaa haittaa lakia noudattaville valmistajille ja elinkeinonharjoittajille sekä oikeuksien haltijoille, ja niiden kaupan pitäminen johtaa kuluttajia harhaan ja aiheuttaa joskus myös vaaraa näiden terveydelle ja turvallisuudelle. Tällaisten tavaroiden saattaminen markkinoille olisi mahdollisuuksien mukaan estettävä ja olisi toteutettava tämänkaltaista laitonta toimintaa ehkäiseviä toimenpiteitä vaikeuttamatta kuitenkaan lainmukaisen kaupan vapautta. – –
– –
(5)
Tulliviranomaisten olisi lykättävä väärennetyiksi, laittomasti valmistetuiksi tai tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaaviksi epäiltyjen tavaroiden vapaaseen liikkeeseen – – luovutusta taikka otettava haltuunsa kyseiset tavarat kun ne on asetettu suspensiomenettelyyn – –
– –
(8)
Menettelyt, jotka aloitetaan sen määrittämiseksi, onko teollis- ja tekijänoikeuksia loukattu kansallisten säännösten mukaisesti, suoritetaan ottamalla huomioon ne perusteet, joita käytetään päätettäessä, loukkaavatko kyseisessä jäsenvaltiossa tuotetut tavarat teollis- ja tekijänoikeuksia. Tämä asetus ei vaikuta tuomioistuinten toimivaltaa ja oikeudenkäyntimenettelyä koskeviin jäsenvaltioiden säännöksiin.
– –
(10)
On tarpeen säätää toimenpiteistä, joita on sovellettava väärennetyiksi, laittomasti valmistetuiksi tai yleensä tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaaviksi todettuihin tavaroihin. – –”
Kyseisen asetuksen 1 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Tässä asetuksessa määritellään edellytykset, joilla tulliviranomaiset voivat toteuttaa toimenpiteitä, jos epäillään, että tavarat loukkaavat teollis- ja tekijänoikeutta seuraavissa tilanteissa:
a)
kun ne ilmoitetaan vapaaseen liikkeeseen luovutettaviksi – –
b)
kun ne löydetään tarkastettaessa tavaroita, jotka on tuotu – –[Euroopan unionin] tullialueelle – –
2.   Tässä asetuksessa määritellään myös toimivaltaisten viranomaisten toimenpiteet teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaaviksi todettujen 1 kohdassa tarkoitettujen tavaroiden suhteen.”
Kyseisen asetuksen 2 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1.   Tässä asetuksessa tarkoitetaan ’teollis- ja tekijänoikeutta loukkaavilla tavaroilla’
– –
b)
’laittomasti valmistettuja tavaroita’ eli tavaroita, jotka ovat tai jotka sisältävät ilman tekijänoikeuden tai lähioikeuden tai mallioikeuden, riippumatta siitä, onko se rekisteröity kansallisen lainsäädännön mukaan, haltijan suostumusta – – tehtyjä jäljennöksiä – –
– –
2.   Tässä asetuksessa tarkoitetaan ’oikeudenhaltijalla’:
a)
tavaramerkin, tekijänoikeuden tai lähioikeuden, mallioikeuden, patentin, lisäsuojatodistuksen, kasvinjalostajanoikeuden, suojatun alkuperänimityksen, suojatun maantieteellisen merkinnän tai yleensä jonkin 1 kohdassa tarkoitetun oikeuden haltijaa; tai
b)
ketä tahansa henkilöä, jolla on valtuudet käyttää jotakin a alakohdassa mainituista teollis- ja tekijänoikeuksista tai oikeuden haltijan tai sen valtuutetun käyttäjän edustajaa.”
Kyseisen asetuksen II luvun, jonka otsikko on ”Tulliviranomaisten toimenpiteitä koskevat hakemukset”, 1 jaksoon kuuluvan 4 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jos 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tilanteissa suoritettujen tulliviranomaisten toimenpiteiden aikana ja ennen kuin oikeudenhaltija on tehnyt hakemuksen tai ennen kuin hakemus on hyväksytty, on riittävät perusteet epäillä, että tavarat loukkaavat teollis- ja tekijänoikeutta, tulliviranomaiset voivat lykätä kyseisen tavaran luovuttamista tai pitää sitä hallussaan kolmen arkipäivän ajan oikeudenhaltijalle ja tavaranhaltijalle tai tavaroiden hallussapitäjälle osoitetun ilmoituksen vastaanottamisesta, jos oikeudenhaltija ja tavaranhaltija tai tavaroiden hallussapitäjä ovat tiedossa, jotta oikeudenhaltija voi toimittaa toimenpiteitä koskevan hakemuksen 5 artiklan mukaisesti.”
Kyseisen asetuksen II luvun 2 jaksoon, jonka otsikko on ”Tulliviranomaisten toimenpiteitä koskevien hakemusten jättäminen ja käsittely”, kuuluvan 5 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Oikeudenhaltija voi kussakin jäsenvaltiossa esittää tullin toimivaltaiselle yksikölle kirjallisen hakemuksen, jossa pyydetään tulliviranomaisten toimenpiteitä, kun on kyse tavaroista, jotka ovat jossakin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista tilanteista (toimenpiteitä koskeva hakemus).
2.   Kunkin jäsenvaltion on nimettävä tullin yksikkö, joka on toimivaltainen ottamaan vastaan hakemukset ja käsittelemään niitä.”
Kyseisen asetuksen 8 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Myönteinen päätös toimenpiteitä koskevaan oikeudenhaltijan hakemukseen on toimitettava välittömästi niille yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa oleville tullitoimipaikoille, joita kyseisessä hakemuksessa teollis- ja tekijänoikeutta loukkaaviksi väitettyjen tavaroiden oletetaan koskevan.”
Asetuksen 9 artikla kuuluu III lukuun, jonka otsikko on ”Edellytykset tulliviranomaisten ja asiasta päättämiseen toimivaltaisen viranomaisen toimenpiteille”. Kyseisen artiklan sanamuoto on seuraava:
”1.   Kun tullitoimipaikka, jolle 8 artiklan mukaisesti on toimitettu oikeudenhaltijan hakemusta koskeva myönteinen päätös, toteaa hakijaa tarvittaessa kuultuaan, että 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa olevien tavaroiden epäillään loukkaavan päätöksessä tarkoitettua teollis- ja tekijänoikeutta, sen on lykättävä tavaran luovutusta tai otettava haltuunsa kyseiset tavarat.
– –
2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetun toimivaltaisen tullin yksikön tai tullitoimipaikan on ilmoitettava toimenpiteistään oikeudenhaltijalle sekä – – tavaranhaltijalle tai tavaroiden hallussapitäjälle, ja se voi ilmoittaa näille tiedot tavaroiden, joiden luovuttamista on lykätty ja jotka on otettu haltuun, todellisesta tai arvioidusta määrästä sekä niiden todellisesta tai oletetusta luonteesta, mutta tietojen ilmoittaminen ei velvoita sitä saattamaan asiaa päätöksentekoon toimivaltaisen viranomaisen tietoon.
3.   Sen määrittämiseksi, onko teollis- ja tekijänoikeutta kansallisten säännösten mukaisesti loukattu – – hakemusta käsitelleen tullitoimipaikan tai yksikön on ilmoitettava oikeudenhaltijalle tämän sitä pyytäessä tavaroiden vastaanottajan sekä lähettäjän, tavaranhaltijan tai tavaroiden hallussapitäjän nimet ja osoitteet, jos ne ovat tiedossa, sekä teollis- ja tekijänoikeuden loukkaamisesta epäiltyjen tavaroiden alkuperä ja lähde.
– –”
Asetuksen 10 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Sen määrittämiseksi, onko teollis- ja tekijänoikeutta kansallisten säännösten mukaisesti loukattu, sovelletaan siinä jäsenvaltiossa voimassa olevia säännöksiä, jonka alueella tavarat ovat jossakin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa.
Näitä säännöksiä sovelletaan myös 13 artiklassa edellytetyn menettelyn aloittamista koskevaan välittömään ilmoitukseen 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle tullin yksikölle tai toimipaikalle, ellei kyseinen yksikkö tai toimipaikka itse aloittanut menettelyä.”
Asetuksen N:o 1383/2003 13 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jos 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle tullitoimipaikalle ei ole ilmoitettu kymmenen arkipäivän kuluessa luovutuksen lykkäämistä tai haltuunottoa koskevan ilmoituksen vastaanottamisesta, että on aloitettu menettely sen määrittämiseksi, onko teollis- ja tekijänoikeuksia 10 artiklan mukaisten kansallisten säännösten mukaisesti loukattu, tai jos se ei ole tarvittaessa saanut 11 artiklan 1 kohdan mukaista oikeudenhaltijan suostumusta, tavarat on luovutettava tai niiden haltuunotto on tarvittaessa päätettävä, jos kaikki tullimuodollisuudet on suoritettu.
Tarvittaessa tätä määräaikaa voidaan pidentää enintään kymmenellä arkipäivällä.”
Kyseisen asetuksen 14 artiklan 1 kohdassa säädetään mahdollisuudesta vapauttaa vakuutta vastaan tavarat, joiden epäillään loukkaavan mallioikeutta, patenttia, lisäsuojatodistusta tai kasvinjalostajanoikeuksia. Kyseisen artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Edellä 1 kohdassa edellytetyn vakuuden on oltava riittävä oikeudenhaltijan etujen turvaamiseksi.
– –
Jos menettely sen määrittämiseksi, onko teollis- ja tekijänoikeutta kansallisten säännösten mukaisesti loukattu, on aloitettu muuten kuin mallioikeuden, patentin, lisäsuojatodistuksen tai kasvinjalostajanoikeuden haltijan aloitteesta, vakuus on vapautettava, jos edellä mainitun menettelyn aloittava henkilö ei käytä oikeuttaan viedä asiaa tuomioistuimen käsittelyyn 20 arkipäivän kuluessa luovutuksen lykkäämistä tai haltuunottoa koskevan ilmoituksen vastaanottamisesta.
– –”
Saman asetuksen IV lukuun, jonka otsikkona on ”Teollis- ja tekijänoikeutta loukkaaviksi todettuihin tavaroihin sovellettavat säännökset”, kuuluvan 17 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Rajoittamatta oikeudenhaltijan mahdollisuutta käyttää muita oikeuskeinoja jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat:
a)
kansallisen lainsäädännön asiaa koskevien säännösten mukaisesti tuhota, suorittamatta minkäänlaista korvausta ja, ellei kansallisessa lainsäädännössä toisin säädetä, aiheuttamatta valtiolle menoja, teollis- ja tekijänoikeutta loukkaaviksi todetut tavarat tai asettaa ne markkinoiden ulkopuolelle siten, että oikeudenhaltijalle ei aiheudu vahinkoa.”
Viron oikeus
Viron tullilain (tolliseadus) 39 §:n 4 ja 6 momentissa säädetään seuraavaa:
”(4)   Siltä osin kuin kyse on tavaroista, joiden epäillään loukkaavan teollis- ja tekijänoikeuksia [asetuksessa 1383/2003/EY] tarkoitetulla tavalla, oikeudenhaltija antaa tavaranäytteiden tarkastuksen perusteella kirjallisen arvionsa 10 arkipäivän kuluessa tavaroiden haltuunottoa koskevan ilmoituksen saatuaan. Oikeudenhaltijalle ei makseta arvioinnista korvausta.
– –
(6)   Tulli toimittaa viipymättä jäljennöksen oikeudenhaltijalta saadusta arviosta kyseiselle henkilölle, joka voi esittää 10 päivän kuluessa arvion jäljennöksen vastaanottamisesta tullille arviota koskevat kirjalliset vastaväitteet, joita tukevat asianmukaiset todisteet.”
Tullilain 45 §:n, jonka otsikko ”Takavarikoitavat tavarat”, 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Tulli takavarikoi [yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (
EYVL L 302, s. 1
), sellaisena kuin se on muutettuna 20.11.2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1791/2006 (
EUVL L 363, s. 1
),] 53, 57 ja 75 artiklassa mainitut tavarat ja myy ne, tuhoaa ne tullivalvonnassa tai antaa ne vastikkeettomasti pois tämän lain 97 ja 98 §:ssä vahvistettujen menettelyjen mukaisesti.”
Hallintomenettelylain (haldusmentluse seadus) 6 §:ssä säädetään seuraavaa:
”Hallintoelin on velvollinen selvittämään seikat, joilla on menettelyn kohteena olevassa asiassa oleellinen merkitys, ja hankkimaan tarvittaessa näyttöä omasta aloitteestaan.”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
Sintax Trading toi Viroon ukrainalaisen kauppayhtiön toimittamia suuvesipulloja. Pulloja maahantuotaessa Acerra OÜ (jäljempänä Acerra) ilmoitti tullivirastolle, että kyseiset pullot loukkasivat sen nimiin rekisteröityä mallia.
Tullivirasto lykkäsi ilmoituksen johdosta kyseisten tavaroiden luovutusta täydentävän tutkimuksen suorittamista varten, jossa se sitten havaitsi, että maahantuotujen pullojen muoto ja Acerralle kuuluva malli muistuttivat suuresti toisiaan. Koska tullivirasto epäili teollis- ja tekijänoikeuden loukkausta, se otti tavarat haltuun ja pyysi niistä arviota Acerralta, joka vahvisti epäilykset oikeiksi.
Tullivirasto totesi tämän perusteella, että tavaroilla loukattiin teollis- ja tekijänoikeuksia asetuksessa N:o 1383/2003 tarkoitetulla tavalla ja hylkäsi siten Sintax Tradingin 11.2.2011 tavaroiden luovuttamisesta esittämän vaatimuksen.
Sintax Trading valitti Tallinna halduskohusille (Tallinnan hallintotuomioistuin) tulliviraston päätöksestä, joka oli vahvistettu 17.2.2011 tehdyssä toisessa päätöksessä. Todettuaan, että menettelyssä oli tehty menettelyllisiä virheitä, tuomioistuin määräsi luovuttamaan tavarat. Tallinna ringkonnakohus (Tallinnan muutoksenhakutuomioistuin) pysytti eri perusteilla kyseisen tuomion ja totesi, etteivät tulliviranomaiset voineet asetuksen N:o 1383/2003 10 artiklan perusteella itse päättää siitä, onko teollis- ja tekijänoikeutta loukattu. Kyseinen tuomioistuin katsoi, että koska asiassa ei ollut toimitettu menettelyä, jossa osoitettaisiin, että Acerran teollis- ja tekijänoikeutta oli loukattu, tulliviranomaisilla ei ole valtuutta pitää tavaroita hallussa asetuksen N:o 1383/2003 13 artiklan 1 kohdassa sen osalta säädetyn määräajan päättymisen jälkeen.
Tullivirasto teki tuomiosta kassaatiovalituksen Riigikohusille (ylimmän oikeusasteen tuomioistuin), joka epäilee tämän tulkinnan oikeellisuutta, koska Viron oikeuden mukaan tulliviranomaiset voivat itse viran puolesta toimittaa kontradiktorisen menettelyn tehdäkseen asiaratkaisun siitä, onko teollis- ja tekijänoikeutta loukattu. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei ole kuitenkaan varma siitä, onko kansallinen oikeus yhteensopiva asetuksen N:o 1383/2003 kanssa.
Riigikohus päätti tällaisessa tilanteessa lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Voidaanko asetuksen N:o 1383/2003 13 artiklan 1 kohdassa mainittu ’menettely sen määrittämiseksi, onko teollis- ja tekijänoikeuksia loukattu’, suorittaa myös tulliyksikössä vai onko asetuksen III luvussa käsitellyn ’asiasta päättämiseen toimivaltaisen viranomaisen’ oltava tullista erillään oleva viranomainen?
2)
Asetuksen N:o 1383/2003 johdanto-osan toisessa perustelukappaleessa mainitaan asetuksen yhtenä tavoitteena kuluttajansuoja, ja kolmannen perustelukappaleen mukaan olisi otettava käyttöön menettely, jolla annetaan tulliviranomaisille mahdollisuus varmistaa mahdollisimman tehokkaasti kiellon, joka koskee teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden tuomista yhteisön tullialueelle, noudattaminen, vaikeuttamatta kuitenkaan tämän asetuksen johdanto-osan toisessa perustelukappaleessa ja [asetuksen N:o 1383/2003 soveltamista koskevista säännöksistä 21.10.2004 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EY) N:o 1891/2004 (
EUVL L 328, s. 16
)] johdanto-osan ensimmäisessä perustelukappaleessa mainittua lainmukaisen kaupan vapautta.
Onko näiden tavoitteiden mukaista, jos asetuksen N:o 1383/2003 17 artiklassa vahvistettuja toimenpiteitä voidaan soveltaa vain silloin, kun oikeudenhaltija aloittaa asetuksen 13 artiklan 1 kohdassa mainitun teollis- ja tekijänoikeuden loukkauksen määrittämistä koskevan menettelyn, vai onko näiden tavoitteiden tehokkaaksi saavuttamiseksi myös tullilla oltava mahdollisuus aloittaa vastaava menettely?”
Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
Näillä kysymyksillään, jotka on tutkittava yhdessä, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, onko asetuksen N:o 1383/2003 13 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että tulliviranomaiset aloittavat ja suorittavat itse tässä säännöksessä tarkoitetun menettelyn ilman teollis- tai tekijänoikeuden haltijan tekemää aloitetta.
Kuten asetuksen N:o 1383/2003 1 artiklan 1 ja 2 kohdasta ilmenee, asetuksessa N:o 1383/2003 ei määritellä pelkästään edellytyksiä, joilla tulliviranomaiset voivat toteuttaa toimenpiteitä, jos tavaroiden epäillään loukkaavan teollis- ja tekijänoikeuksia, vaan siinä määritellään myös toimivaltaisten viranomaisten toimenpiteet näitä oikeuksia loukkaaviksi todettujen tavaroiden suhteen.
Edellytyksistä, joilla tulliviranomaiset toteuttavat toimenpiteitä, jos tavaroiden epäillään loukkaavan teollis- ja tekijänoikeuksia, asetuksen N:o 1383/2003 5–7 artiklassa säädetään, että viranomaisten toimenpiteet toteutetaan kyseisen teollis- tai tekijänoikeuden haltijan hakemuksesta tai – kuten saman asetuksen 4 artiklasta käy ilmi – viran puolesta, jolloin toimenpiteet on kuitenkin suoritettava sellaisilla edellytyksillä, joiden on mahdollistettava se, että kyseisen oikeuden haltija voi toimittaa toimenpiteitä koskevan hakemuksen 5 artiklan mukaisesti.
Kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa 25 kohdassa, sellaisten tavaroiden, joiden epäillään loukkaavan teollis- ja tekijänoikeuksia, luovutuksen lykkäämistä tai haltuunottoa koskevat toimenpiteet, jotka tulliviranomaiset voivat toteuttaa, ovat luonteeltaan väliaikaisia.
Silloin, jos tällaisia toimenpiteitä sovelletaan viran puolesta, toimenpiteiden tarkoituksena on ainoastaan mahdollistaa, että kyseisen oikeuden haltija voi toimittaa tulliviranomaisten toimenpiteitä koskevan hakemuksen asetuksen N:o 1383/2003 5 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa säädettyjen muotovaatimusten ja edellytysten mukaisesti. Jos tällaisista toimenpiteistä määrätään tällaisen hakemuksen jälkeen, näiden toimenpiteiden tarkoituksena on pelkästään mahdollistaa, että hakija voi näyttää aloittaneensa menettelyn sen määrittämiseksi, onko teollis- ja tekijänoikeutta kansallisten säännösten mukaisesti loukattu.
Tästä on palautettava mieliin, että asetuksen N:o 1383/2003 10 artiklassa säädetään, että sen määrittämiseksi, onko teollis- ja tekijänoikeutta kansallisten säännösten mukaisesti loukattu, sovelletaan siinä jäsenvaltiossa voimassa olevia säännöksiä, jonka alueella tavarat ovat jossakin asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa.
Samoin on palautettava mieliin, että kyseisen asetuksen 13 artiklan 1 kohdasta käy ilmi, että jos tullitoimipaikalle ei ole ilmoitettu kymmenen arkipäivän kuluessa luovutuksen lykkäämistä tai haltuunottoa koskevan ilmoituksen vastaanottamisesta, että kyseisen asetuksen 10 artiklan mukaisesti on aloitettu menettely sen määrittämiseksi, onko teollis- ja tekijänoikeuksia kansallisten säännösten mukaisesti loukattu, tavarat on luovutettava tai niiden haltuunotto on tarvittaessa päätettävä, jos kaikki tullimuodollisuudet on suoritettu.
Näillä säännöksillä pyritään siihen, että viranomaiset voivat tehdä johtopäätöksen siitä, että kyseinen teollis- ja tekijänoikeuden haltija pysyy passiivisena sellaisen tavaran osalta, jonka epäillään loukkaavaan tällaisia oikeuksia. Niissä ei sen sijaan sellaisenaan suljeta pois sitä, että sen määrittämiseksi käytävä menettely, onko teollis- ja tekijänoikeuksia kansallisten säännösten mukaisesti loukattu, voidaan aloittaa tulliviranomaisten aloitteesta ilman, että kyseisen oikeuden haltija olisi tehnyt sitä koskevaa aloitetta.
Lisäksi asetuksen N:o 1383/2003 eri säännökset tukevat tätä tulkintaa.
Tämä pätee kyseisen asetuksen 10 artiklan toiseen alakohtaan, joka koskee – siksi, että siinä vahvistetaan edellytykset kyseisen asetuksen 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamisesta tehtävälle ilmoitukselle – tapausta, jossa tullin yksikkö tai toimipaikka aloittaa itse tämän menettelyn.
Lisäksi asetuksen N:o 1383/2003 14 artiklan 2 kohta koskee nimenomaisesti tapausta, jossa tällainen menettely on aloitettu muuten kuin kyseisen oikeuden haltijan aloitteesta.
Lisäksi on niin, että vaikka teollis- ja tekijänoikeuden haltija on ratkaisevassa asemassa siinä, että kaikki tarpeelliset toimenpiteet väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden markkinoille saattamisen estämiseksi toteutetaan haltijan omassa intressissä (ks. vastaavasti tuomio Adidas, C‑223/98,
EU:C:1999:500
, 26 kohta), tämä ei kuitenkaan voi estää tulliviranomaisia ryhtymästä asetuksessa N:o 1383/2003 tarkoitettuihin toimenpiteisiin ilman haltijan aloitetta.
Sitä paitsi on niin, että koska kyseisellä asetuksella pyritään, kuten sen johdanto-osan toisesta perustelukappaleesta käy ilmi, estämään sellaisten tavaroiden saattaminen markkinoille, joilla paitsi loukataan teollis- ja tekijänoikeuksia myös johdetaan kuluttajia harhaan, koska niistä aiheutuu joskus vaaraa heidän terveydelleen ja turvallisuudelleen, muut henkilöt kuin kyseisten oikeuksien haltijat voivat vedota tällaisten vaarojen poistamiseksi intressiin saada todetuksi tällaisten oikeuksien loukkauksen olemassaolo.
Asetuksella N:o 1383/2003 ei siten pyritä pelkästään yksityisten oikeuksien ja intressien vaan myös julkisten intressien suojaamiseen.
Tällaisessa tilanteessa asetuksen N:o 1383/2003 13 artiklan 1 kohta ei ole esteenä sille, että jäsenvaltiot säätävät, että tulliviranomaiset voivat itse aloittaa menettelyn sen määrittämiseksi, onko teollis- ja tekijänoikeuksia kansallisten säännösten mukaisesti loukattu.
On muistutettava siitä, että asetuksen N:o 1383/2003 10 artiklan mukaan sen määrittämiseen, voivatko tulliviranomaiset toimittaa tämän menettelyn ja lausua aineellisesta kysymyksestä määrittääkseen, onko teollis- ja tekijänoikeuksia kansallisten säännösten mukaisesti loukattu, sovelletaan siinä jäsenvaltiossa voimassa olevia säännöksiä, jonka alueella tavarat ovat.
Asetuksen N:o 1383/2003 13 artiklan 1 kohdasta tai mistään muustakaan kyseisen asetuksen säännöksestä ei tältä osin ilmene, että unionin lainsäätäjä olisi halunnut pakottaa jäsenvaltiot varaamaan aineellisen kysymyksen ratkaisemista koskevan toimivallan tietyille viranomaisille.
Koska unionin lainsäätäjä on ainoastaan viitannut kyseisessä jäsenvaltiossa voimassa olevien säännösten soveltamiseen sen määrittämiseksi, onko teollis- ja tekijänoikeutta loukattu, se ei ole periaatteessa sulkenut pois sitä, että muu viranomainen kuin tuomioistuin voidaan nimittää aineellisen kysymyksen ratkaisemiseen toimivaltaiseksi viranomaiseksi. Lisäksi oikeuskäytännössä on jo lähdetty siitä, että tällainen toimivalta voidaan antaa muulle viranomaiselle kuin tuomioistuimelle (ks. vastaavasti tuomio Philips, C-446/09 ja C-495/09,
EU:C:2011:796
, 69 kohta).
Tässä on todettava, että TRIPS-sopimuksen määräyksistä, jotka unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ovat erottamaton osa unionin oikeusjärjestystä (ks. vastaavasti tuomio Bericap, C‑180/11,
EU:C:2012:717
, 67 kohta), ja erityisesti sen 49 artiklan määräyksistä käy ilmi, että teollis- ja tekijänoikeuksien kunnioittaminen voidaan varmistaa asian aineellista kysymystä koskevissa hallinnollisissa menettelyissä edellyttäen, että kyseiset menettelyt ovat erityisesti saman sopimuksen 41 artiklassa vaadittujen takuiden mukaisia.
Tällaisessa tilanteessa asetusta N:o 1383/2003 ei voida tulkita siten, että kansallinen säännös, jossa sen määrittäminen, onko teollis- ja tekijänoikeutta loukattu, annetaan hallintoviranomaisten tehtäväksi, olisi periaatteessa sen vastainen. Samalla tavoin kyseisen asetuksen mistään säännöksestä ei seuraa, etteivät jäsenvaltiot saisi nimetä tähän tehtävään itse tulliviranomaisia.
Näin ollen on niin, että vaikka kunkin jäsenvaltion asiana on menettelyllistä itsemääräämisoikeutta koskevan periaatteen nojalla määrittää sisäisessä oikeusjärjestyksessään tällaisen toimivallan käyttämistä koskevat säännöt, tällaiset säännöt eivät kuitenkaan saa olla epäedullisempia kuin ne, jotka säätelevät samankaltaisia sisäisen oikeuden alaisuuteen kuuluvia tilanteita, eivätkä sellaisia, että unionin oikeusjärjestyksessä, erityisesti asetuksessa N:o 1383/2003 teollis- ja tekijänoikeuksien haltijoille ja kyseisten tavaroiden tavaranhaltijoille, tavaroiden hallussapitäjille tai omistajille annettujen oikeuksien käyttäminen on käytännössä mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa (ks. vastaavasti tuomio Pohl, C‑429/12,
EU:C:2014:12
, 23 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Erityisesti kunkin jäsenvaltion sisäisessä oikeusjärjestyksessä on TRIPS-sopimuksen 41 artiklan 4 kohdan mukaan annettava asianosaisille oikeus saattaa lopullinen hallinnollinen päätös tuomioistuimen tutkittavaksi.
Kuten ennakkoratkaisupyynnöstä käy ilmi, on niin, että vaikka pääasiassa kyseessä olevassa kansallisessa oikeudessa annetaan tulliviranomaisten tehtäväksi määrittää, onko teollis- ja tekijänoikeutta loukattu, ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on varmistettava, että kyseisen viranomaisen tekemiin päätöksiin voidaan hakea muutosta yksityisten unionin oikeuteen ja erityisesti asetukseen N:o 1383/2003 perustuvien oikeuksien turvaamiseksi.
Esitettyihin kysymyksiin on edellä olevien seikkojen perusteella vastattava, että asetuksen N:o 1383/2003 13 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että tulliviranomaiset aloittavat ja suorittavat itse tässä säännöksessä tarkoitetun menettelyn silloin, kun teollis- tai tekijänoikeuden haltija ei ole tehnyt minkäänlaista aloitetta, edellyttäen, että näiden viranomaisten asiassa tekemiin päätöksiin voidaan hakea muutosta yksityisten unionin oikeuteen ja erityisesti kyseiseen asetukseen perustuvien oikeuksien turvaamiseksi.
Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (toinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

Tulliviranomaisten toimenpiteistä epäiltäessä tavaroiden loukkaavan tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia sekä tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden suhteen toteutettavista toimenpiteistä 22.7.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1383/2003 13 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että tulliviranomaiset aloittavat ja suorittavat itse tässä säännöksessä tarkoitetun menettelyn silloin, kun teollis- tai tekijänoikeuden haltija ei ole tehnyt minkäänlaista aloitetta, edellyttäen, että näiden viranomaisten asiassa tekemiin päätöksiin voidaan hakea muutosta yksityisten unionin oikeuteen ja erityisesti kyseiseen asetukseen perustuvien oikeuksien turvaamiseksi.

Allekirjoitukset
(
*1
)   Oikeudenkäyntikieli: viro.