CELEX: 62013CJ0573
Trimitere preliminară
Regulamentul (CE) nr. 1008/2008
Servicii aeriene
Articolul 23 alineatul (1) a doua teză
Transparența prețurilor
Sistem de rezervare electronic
Tarife pentru transportul aerian de pasageri
Indicarea prețului final în orice moment

Cererea de decizie preliminară privește interpretarea articolului 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 septembrie 2008 privind normele comune pentru operarea serviciilor aeriene în Comunitate (
JO L 293, p. 3
).
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG (denumită în continuare „Air Berlin”), un transportator aerian, pe de o parte, și Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e. V. (Uniunea Federală a Centralelor și a Asociațiilor de Consumatori, denumită în continuare „Bundesverband”), pe de altă parte, cu privire la modul de prezentare a tarifelor pentru transportul aerian de pasageri în cadrul sistemului de rezervare electronic al Air Berlin.
Cadrul juridic
Considerentul (16) al Regulamentului nr. 1008/2008 are următorul cuprins:
„Clienții ar trebui să fie în măsură să compare efectiv prețurile serviciilor aeriene ale diferitor companii aeriene. Prin urmare, prețul final care urmează să fie plătit de către client pentru serviciile aeriene cu punctul de plecare în Comunitate ar trebui să fie indicat în orice moment și să includă toate tarifele, impunerile și comisioanele. De asemenea, transportatorii aerieni comunitari sunt încurajați să indice prețul final pentru serviciile lor aeriene din țări terțe spre Comunitate.”
Potrivit articolului 1 alineatul (1), Regulamentul nr. 1008/2008 reglementează acordarea de licențe transportatorilor aerieni ai Uniunii Europene, dreptul transportatorilor aerieni ai Uniunii de a opera servicii aeriene în interiorul Uniunii și prețul serviciilor aeriene în interiorul Uniunii.
Articolul 2 din regulamentul menționat, intitulat „Definiții”, prevede:
„În sensul prezentului regulament:
[…]
4.
«serviciu aerian» înseamnă un zbor sau o serie de zboruri pentru transportul de pasageri, de marfă și/sau de poștă, în schimbul unei remunerații și/sau sub formă de închiriere;
[…]
18.
«tarife pentru transportul aerian de pasageri» înseamnă prețurile exprimate în euro sau în moneda locală, care trebuie plătite transportatorilor aerieni sau agenților acestora sau altor vânzători de bilete pentru transportul pasagerilor prin intermediul serviciilor aeriene, precum și condițiile în care se aplică aceste prețuri, inclusiv remunerarea și condițiile oferite agențiilor și alte servicii auxiliare;
[…]”
Articolul 23 din Regulamentul nr. 1008/2008, intitulat „Informare și nediscriminare”, prevede la alineatul (1):
„Tarifele pentru transportul aerian de pasageri și, respectiv, de marfă, aflate la dispoziția publicului larg, includ condițiile aplicabile atunci când sunt oferite sau publicate sub orice formă, inclusiv pe internet, în cazul serviciilor aeriene oferite de pe un aeroport situat pe teritoriul unui stat membru în care se aplică tratatul. Prețul final care urmează să fie plătit este indicat în orice moment și cuprinde tariful aplicabil, precum și toate tarifele, impunerile, tarifele suplimentare și alte comisioane aplicabile, care nu pot fi evitate și sunt previzibile în momentul publicării. Pe lângă precizarea prețului final, se specifică cel puțin următoarele:
(a)
tariful pentru transportul aerian de pasageri, respectiv de marfă;
(b)
taxele;
(c)
tarifele de aeroport și
(d)
alte tarife, impuneri, tarife suplimentare și comisioane, precum cele referitoare la securitate sau carburant,
în cazul în care la tariful pentru transportul aerian de pasageri, respectiv de marfă s‑au adăugat elementele enumerate la literele (b), (c) și (d). Suplimentele de preț opționale sunt comunicate în mod clar, transparent și lipsit de ambiguitate la începutul oricărui proces de rezervare, iar acceptarea lor de către client se face pe baza alegerii clientului.”
Litigiul principal și întrebările preliminare
Până la sfârșitul anului 2008, sistemul de rezervare al Air Berlin era conceput astfel încât, după selectarea unui traseu și a unei date, clientul obținea, într‑o a doua etapă, un tabel care cuprindea legăturile aeriene posibile pentru ziua aleasă, în care erau menționate orele de plecare și de sosire, precum și două tarife pentru fiecare zbor. Într‑o căsuță situată sub acest tabel erau indicate taxele și tarifele aplicabile serviciului aerian selectat, precum și tariful suplimentar datorat pentru kerosen, în timp ce „prețul pe persoană” care includea toate aceste elemente era evidențiat într‑un chenar. Printr‑un dublu asterisc situat după căsuța respectivă se explica că, în raport cu condițiile aplicabile, puteau fi aplicate costuri de procesare, și anume „service charge”, neincluse încă în prețul final. După ce introducea datele personale necesare în cursul celei de a treia etape, clientul putea lua cunoștință, în cadrul celei de a patra etape, de prețul final al călătoriei, inclusiv costurile de procesare.
Din cauza intrării în vigoare a Regulamentului nr. 1008/2008 la 1 noiembrie 2008, Air Berlin a modificat etapa a doua a sistemului său de rezervare astfel încât, în cadrul tabelului respectiv, să fie afișate, în plus față de orele de plecare și de sosire, tariful pentru transportul aerian de pasageri aplicabil serviciului aerian selectat, inclusiv, separat, taxele și tarifele, tariful suplimentar datorat pentru kerosen și cuantumul total al acestor elemente menționate separat. Într‑o căsuță situată sub același tabel erau indicate prețul calculat plecând de la aceste date, costurile de procesare, precum și, dedesubt, prețul final pe persoană pentru zborul selectat.
Întrucât considera că acest mod de prezentare a prețurilor nu îndeplinea cerințele prevăzute la articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008, Bundesverband a formulat o acțiune împotriva Air Berlin pentru a solicita încetarea acestei practici și rambursarea costurilor de punere în întârziere aferente acestei acțiuni. Deoarece prima instanță a admis cererea formulată de Bundesverband, iar hotărârea acesteia a fost confirmată în apel, Air Berlin a formulat recurs în fața instanței de trimitere.
Potrivit instanței de trimitere, soluționarea acestui recurs depinde de interpretarea articolului 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008.
Asemenea instanței de apel, instanța de trimitere consideră că costurile de procesare precum cele percepute de Air Berlin constituie o remunerație care nu poate fi evitată și care este previzibilă în momentul publicării în sensul articolului 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008 și, în consecință, acestea trebuie incluse în prețul final indicat.
Totuși, în ceea ce privește sistemele de rezervare electronice precum cel în discuție în litigiul principal, instanța de trimitere identifică două probleme distincte în interpretarea articolului 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008, privind momentul exact la care prețul final al serviciilor aeriene trebuie indicat în cursul procedurii de rezervare și, respectiv, modul de prezentare a acestui preț final.
În ceea ce privește, în primul rând, momentul exact la care prețul final al serviciilor aeriene trebuie indicat în cursul procedurii de rezervare, instanța de trimitere arată că instanța de apel a statuat că Air Berlin, ținând seama de modul în care indică tariful pentru transportul aerian de pasageri în sistemul său de rezervare, a încălcat articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008. Astfel, instanța de apel a considerat că această dispoziție, care prevede că prețul final care urmează să fie plătit este indicat „în orice moment”, trebuie înțeleasă în sensul că prețul final trebuie să fie afișat de fiecare dată când este indicat un preț. Instanța de apel a considerat astfel că această condiție nu este îndeplinită atunci când un tabel se limitează să indice prețul diferitelor zboruri care corespund criteriilor de selectare introduse de client, fără a include în acestea costurile de procesare sau indicând aceste costuri în mod separat.
Potrivit instanței de trimitere, trebuie să se țină seama de obiectivul protecției consumatorilor urmărit de articolul 23 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1008/2008, care rezultă din considerentul (16) al acestui regulament, precum și din modul de redactare a acestei dispoziții și din titlul acestui articol, care garantează informarea și transparența prețurilor serviciilor aeriene (Hotărârea ebookers.com Deutschland, C‑112/11,
EU:C:2012:487
, punctul 13). Potrivit considerentului (16), această transparență tarifară trebuie să permită clienților să poată compara efectiv prețurile serviciilor aeriene ale diferitor transportatori aerieni. Respectivul articol 23 ar fi fost introdus pentru a combate o veche practică a prestatorilor de servicii aeriene care consta în publicarea tarifelor fără taxe, impuneri sau tarife suplimentare pentru combustibil [a se vedea pagina 10 a Propunerii de regulament COM(2006) 396 final al Parlamentului European și al Consiliului privind normele comune pentru operarea serviciilor de transport aerian în Comunitate, prezentată de Comisia Europeană, precum și punctele 8.1 și 8.4 din Avizul Comitetului Economic și Social European din 31 mai 2007 privind această propunere (
JO C 175, p. 85
)].
Instanța de trimitere arată și că nici articolul 23 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1008/2008, nici o altă dispoziție a acestui regulament nu reglementează în detaliu problema de a ști la ce moment trebuie indicat prețul final. Cu toate acestea, articolul 23 alineatul (1) a patra teză din regulamentul menționat prevede că suplimentele de preț opționale sunt comunicate „la începutul oricărui proces de rezervare”. Totuși, instanța de trimitere consideră că voința legiuitorului Uniunii de a asigura o comparare efectivă a prețurilor determină interpretarea expresiei „în orice moment” prevăzute la articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008 coroborat cu expresia „în orice moment” utilizată în considerentul (16) al acestui regulament. În această perspectivă, prețul final vizat de dispoziția menționată ar trebui să fie precizat la un moment anterior celui impus pentru suplimentele de preț opționale menționate la articolul 23 alineatul (1) a patra teză din regulamentul amintit. Potrivit acestei interpretări, obligația de a indica prețul final al serviciilor aeriene la un stadiu timpuriu al procesului de rezervare ar putea implica faptul că prețul trebuie să fie indicat încă de la afișarea serviciului aerian care corespunde destinațiilor și datelor introduse de client.
În ceea ce privește, în al doilea rând, modul de prezentare a prețului final al serviciilor aeriene, instanța de trimitere arată că articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008 nu reglementează nici această problemă în mod precis. Articolul 23 alineatul (1) a patra teză din acest regulament prevede doar că suplimentele de preț opționale trebuie comunicate în mod clar, transparent și lipsit de ambiguitate.
Asemenea primei instanțe, instanța de apel a dedus din articolul 23 alineatul (1) a doua și a patra teză din Regulamentul nr. 1008/2008 că prețul final al serviciilor aeriene trebuie menționat în mod sistematic sau cu ocazia fiecărei afișări de preț, astfel încât, în cadrul unui sistem de rezervare în mai multe etape, acest preț trebuie precizat încă de la prima indicare a tarifului pentru transportul aerian de pasageri, precum și pe fiecare pagină care conține o indicare de preț. În speță, prețul final ar trebui să fie indicat în mod direct nu numai pentru serviciile aeriene preselectate de Air Berlin sau pentru cele pe care clientul clichează, ci și pentru fiecare serviciu aerian menționat în tabel.
Instanța de trimitere consideră totuși că este posibilă o interpretare mai puțin strictă a articolului 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008, potrivit căreia indicarea prețului final într‑un stadiu timpuriu al procesului, iar nu la sfârșitul acestuia, după cum Air Berlin propune pentru orice serviciu aerian selectat în mod concret, permite și aceasta să se asigure o comparare efectivă cu prețurile altor transportatori aerieni și, prin urmare, să se răspundă necesității protecției consumatorilor, chiar dacă o astfel de comparație se poate dovedi mai puțin facilă pentru consumator.
Având în vedere ceea ce precedă, Bundesgerichtshof a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)
Articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008 trebuie interpretat în sensul că, în cadrul unui sistem de rezervare electronic, prețul final care urmează să fie plătit trebuie indicat la prima afișare a prețului serviciilor aeriene?
2)
Articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008 trebuie interpretat în sensul că, în cadrul unui sistem de rezervare electronic, prețul final care urmează să fie plătit trebuie indicat doar pentru serviciul aerian selectat de client sau și pentru orice alt serviciu aerian afișat?”
Cu privire la întrebările preliminare
Cu privire la prima întrebare
Prin intermediul primei întrebări, instanța de trimitere solicită Curții să stabilească dacă articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008 trebuie interpretat în sensul că prețul final care urmează să fie plătit trebuie precizat la fiecare indicare a prețurilor serviciilor aeriene, inclusiv la prima indicare a acestora.
Potrivit Air Berlin, răspunsul la prima întrebare depinde de interpretarea expresiei „în orice moment”, prevăzută la articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008. Air Berlin arată că această expresie nu impune ca prețul final care trebuie plătit să fie precizat de la prima indicare a prețului serviciilor aeriene, ci numai ca acesta să fie precizat după selectarea unui anumit zbor de către client și înainte de încheierea definitivă a contractului de rezervare.
Air Berlin precizează în această privință că, în tabelul afișat în cadrul celei de a doua etape a procesului de rezervare electronică pe care l‑a instituit, legătura cea mai ieftină este în mod automat preselectată și sistemul indică prețul final în sensul articolului 23 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1008/2008, inclusiv prețul pentru zborul selectat, taxele, impunerile, tariful suplimentar pentru kerosen, precum și costurile de procesare. În cazul în care clientul alege o legătură alternativă, prin ipoteză mai scumpă, sistemul ar indica atunci prețul final pentru aceasta.
După cum arată Bundesverband, guvernele german, belgian, italian, olandez și austriac, precum și Comisia Europeană, această interpretare nu este compatibilă cu modul de redactare a articolului 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008.
Astfel, articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008 prevede că prețul final care urmează să fie plătit este indicat în orice moment și include tariful pentru transportul aerian de pasageri sau tariful pentru transportul aerian de marfă aplicabil, precum și toate tarifele, impunerile, tarifele suplimentare și alte comisioane aplicabile care nu pot fi evitate și sunt previzibile în momentul publicării.
Or, din însuși modul de redactare a acestei dispoziții rezultă că prețul final care urmează să fie plătit trebuie indicat „în orice moment”, fără să se facă distincție între momentul în care prețul respectiv este indicat pentru prima dată, momentul în care clientul selectează un anume zbor sau momentul încheierii definitive a contractului.
În consecință, obligația de a indica în orice moment prețul final care urmează să fie plătit, prevăzută de dispoziția menționată, implică faptul că, în cadrul unui sistem de rezervare electronic precum cel în discuție în litigiul principal, prețul final care urmează să fie plătit este precizat la fiecare indicare a prețurilor serviciilor aeriene, inclusiv la prima indicare a acestora.
Această interpretare este confirmată de o lectură sistematică a articolului 23 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1008/2008, precum și de
ratio legis
a celei de a doua teze a acestei dispoziții.
Astfel, după cum subliniază Bundesverband și guvernele german și austriac, precum și Comisia, nu trebuie să se deducă din expresia „la începutul oricărui proces de rezervare”, folosită la articolul 23 alineatul (1) a patra teză din Regulamentul nr. 1008/2008, că expresia „în orice moment”, prevăzută la articolul 23 alineatul (1) a doua teză din acest regulament, trebuie interpretată în sensul că prețul final trebuie indicat numai la începutul unui proces de rezervare.
Expresia „la începutul oricărui proces de rezervare”, utilizată la respectivul articol 23 alineatul (1) a patra teză, implică faptul că suplimentele de preț opționale trebuie indicate la începutul procesului de rezervare propriu‑zis, ceea ce permite clientului să decidă dacă dorește să recurgă efectiv la prestația suplimentară vizată (a se vedea în acest sens Hotărârea ebookers.com Deutschland,
EU:C:2012:487
, punctul 15).
În schimb, obligația prevăzută la articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008 de a indica prețul final „în orice moment”, ceea ce include costurile inevitabile și previzibile, există de la momentul în care tarifele pentru transportul aerian de pasageri sunt publicate, sub orice formă, iar aceasta chiar înainte de începerea unui proces de rezervare.
În mod întemeiat, Bundesverband, guvernele german, belgian, italian, olandez și austriac, precum și Comisia subliniază că această interpretare este conformă cu
ratio legis
a articolului 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008, astfel cum rezultă aceasta din considerentul (16) al regulamentului amintit.
Potrivit considerentului (16) al Regulamentului nr. 1008/2008, clienții ar trebui să fie în măsură să compare efectiv prețurile serviciilor aeriene ale diferitor transportatori aerieni și, prin urmare, prețul final care urmează să fie plătit de către client pentru serviciile aeriene cu punctul de plecare de pe un aeroport situat pe teritoriul Uniunii ar trebui să fie indicat în orice moment și să includă toate tarifele, impunerile și comisioanele.
În această privință, Curtea a avut deja ocazia să precizeze că rezultă clar, atât din titlul articolului 23 din Regulamentul nr. 1008/2008, cât și din termenii alineatului (1) al acestui articol, că această dispoziție urmărește să garanteze informarea și transparența prețurilor serviciilor aeriene și că, prin urmare, ea contribuie la asigurarea protecției clientului care recurge la aceste servicii (Hotărârea ebookers.com Deutschland,
EU:C:2012:487
, punctul 13, și Hotărârea Vueling Airlines, C‑487/12,
EU:C:2014:2232
, punctul 32).
Din considerentul (16) al Regulamentului nr. 1008/2008 reiese astfel că obligația impusă transportatorului aerian de a indica „în orice moment” prețul final care urmează să fie plătit este necesară pentru a permite clienților să compare efectiv prețurile serviciilor aeriene ale diferitor transportatori aerieni, conform obiectivului de comparabilitate efectivă a prețurilor serviciilor aeriene urmărit de articolul 23 alineatul (1) din acest regulament (a se vedea în acest sens Hotărârea Vueling Airlines,
EU:C:2014:2232
, punctul 33).
Având în vedere ceea ce precedă, trebuie să se răspundă la prima întrebare că articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008 trebuie interpretat în sensul că, în cadrul unui sistem de rezervare electronic precum cel în discuție în litigiul principal, prețul final care urmează să fie plătit trebuie indicat la fiecare afișare a prețurilor serviciilor aeriene, inclusiv la prima afișare a acestora.
Cu privire la a doua întrebare
Prin intermediul celei de a doua întrebări, instanța de trimitere solicită Curții să stabilească dacă articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008 trebuie interpretat în sensul că prețul final care urmează să fie plătit trebuie indicat doar pentru serviciul aerian selectat de client sau pentru fiecare serviciu aerian afișat.
Air Berlin susține că articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008 nu impune ca prețul final să fie indicat pentru fiecare zbor afișat, ci numai ca acesta să fie indicat pentru zborul selectat de client. Potrivit Air Berlin, o comparare efectivă, în sensul considerentului (16) al acestui regulament, nu este posibilă decât atunci când clientul a selectat un anume zbor, care leagă aeroportul de plecare de cel de sosire potrivit unui orar precis. Prin urmare, obligația de a indica prețul final, prevăzută la articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008, nu se aplică decât atunci când clientul a selectat un anume zbor și numai pentru acel zbor.
O astfel de interpretare nu poate fi reținută.
După cum susțin în mod întemeiat Bundesverband, guvernele german, belgian, olandez și austriac, precum și Comisia, obligația prevăzută la articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008 de a indica prețul final „în orice moment” se aplică oricărei forme de publicare a tarifelor pentru transportul aerian de pasageri, inclusiv tarifelor propuse pentru o serie de servicii aeriene prezentate sub forma unui tabel. Prin urmare, indicarea prețului final numai pentru zborul selectat nu este suficientă pentru a îndeplini obligația prevăzută de această dispoziție.
Această interpretare este confirmată de
ratio legis
a articolului 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008, care a fost amintită la punctele 31-34 din prezenta hotărâre.
Astfel, obligația de a indica prețul final care urmează să fie plătit pentru fiecare zbor al cărui tarif este afișat, iar nu numai pentru zborul selectat, permite clienților să compare efectiv prețurile serviciilor aeriene ale diferitor transportatori aerieni, în conformitate cu obiectivul general al transparenței prețurilor serviciilor aeriene urmărit de articolul 23 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1008/2008.
Potrivit Air Berlin, o astfel de interpretare a celei de a doua teze a respectivului articol 23 alineatul (1), în sensul că prețul final care urmează să fie plătit trebuie indicat pentru fiecare zbor afișat, ar conduce la o situație în care numai prețul final să poată fi indicat și, prin urmare, la o interdicție generală de a indica prețul zborurilor în sine. Or, a treia teză a acestei dispoziții ar impune ca prețul zborului în sine să fie indicat în mod distinct alături de prețul final.
Acest argument trebuie totuși să fie respins ca fiind lipsit de orice temei, din moment ce obligația de a indica prețul final care urmează să fie plătit pentru fiecare dintre zborurile afișate, prevăzută la a doua teză a aceluiași articol 23 alineatul (1), nu conduce în niciun caz la o interdicție de a indica tariful pentru transportul aerian de pasageri sau tariful pentru transportul aerian de marfă pentru fiecare dintre zborurile respective în condițiile prevăzute la a treia teză a acestei dispoziții.
Dimpotrivă, chiar din termenii articolului 23 alineatul (1) a treia teză din Regulamentul nr. 1008/2008 rezultă că obligația de a preciza cel puțin tariful pentru transportul aerian de pasageri sau tariful pentru transportul aerian de marfă, precum și taxele, tarifele de aeroport și celelalte tarife, impuneri, tarife suplimentare și comisioane atunci când aceste elemente au fost adăugate la tariful pentru transportul aerian de pasageri sau la tariful pentru transportul aerian de marfă se adaugă la obligația care rezultă din cea de a doua teză a acestui alineat (1) de a indica prețul final.
Având în vedere ceea ce precedă, trebuie să se răspundă la a doua întrebare că articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008 trebuie interpretat în sensul că, în cadrul unui sistem de rezervare electronic precum cel în discuție în litigiul principal, prețul final care urmează să fie plătit trebuie indicat nu numai pentru serviciul aerian selectat de client, ci și pentru fiecare serviciu aerian al cărui tarif este afișat.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera a cincea) declară:

1)
Articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 septembrie 2008 privind normele comune pentru operarea serviciilor aeriene în Comunitate trebuie interpretat în sensul că, în cadrul unui sistem de rezervare electronic precum cel în discuție în litigiul principal, prețul final care urmează să fie plătit trebuie indicat la fiecare afișare a prețurilor serviciilor aeriene, inclusiv la prima afișare a acestora.

2)
Articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 1008/2008 trebuie interpretat în sensul că, în cadrul unui sistem de rezervare electronic precum cel în discuție în litigiul principal, prețul final care urmează să fie plătit trebuie indicat nu numai pentru serviciul aerian selectat de client, ci și pentru fiecare serviciu aerian al cărui tarif este afișat.

Semnături
(
*1
)   Limba de procedură: germana.