CELEX: 62006FJ0125
Civildienesta lietas
Ierēdņi
Pārcelšana citā amatā

Prasība, kas celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar ko
Deffaa
lūdz atcelt Komisijas priekšsēdētāja 2006. gada 12. janvāra lēmumu, ar kuru viņš iecelts iekšējās revīzijas dienesta ģenerāldirektora
amatā, sākot ar 2004. gada 1. augustu, tiktāl, ciktāl šajā lēmumā viņa klasifikācija ir noteikta A*15 pakāpes 4. līmenī, un
vajadzības gadījumā atcelt ģenerāldirektorāta “Personāls un administrācija” ģenerāldirektora 2005. gada 23. decembra lēmumu,
ar kuru tika noraidīts viņa lūgums pāriet savas dienesta pakāpes nākamajā līmenī, sākot ar dienu, kad viņš tika iecelts ģenerāldirektora
amatā, saskaņā ar Civildienesta noteikumu 44. panta otro daļu redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 2004. gada
22. marta Regulu (EK,
Euratom
) Nr. 723/2004 (OV L 124, 1. lpp.)
Nolēmums
Prasību noraidīt. Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.
Kopsavilkums
1.
Ierēdņi – Amata vakance – Amata vietu aizpildīšana pārcelšanas kārtībā – Klasificēšana pakāpē
(Civildienesta noteikumu 7. panta 1. punkts un 29. pants; XIII pielikuma 2. panta 1. punkts un XIII.1. pielikums)
2.
Ierēdņi – Pāriešana augstākā līmenī – Vadošā amatā esošs ierēdnis
(Civildienesta noteikumu 44. panta otrā daļa; XIII pielikuma 7. panta 4. punkts)
1.
Agrākās A2 pakāpes, kura pēc Regulas Nr. 723/2004, ar ko groza Civildienesta noteikumus un Pārējo darbinieku nodarbināšanas
kārtību, stāšanās spēkā tika pārdēvēta par A*15 pakāpi, ierēdnim, kurš savā pakāpē un līmenī iecelts ģenerāldirektora amatā
Komisijā pēc tam, kad viņš bija izvirzījis savu kandidatūru saistībā ar paziņojumu par vakanci agrākās A1 pakāpes, kura pārdēvēta
par A*16 pakāpi, amatam, nav pamata apgalvot, ka Komisijai esot bijis pienākums viņu iecelt A*16 pakāpē, kas ir augstākā attiecīgās
funkciju grupas pakāpe, lai viņam uzticētu ģenerāldirektora amata vadošos pienākumus.
Nevienā Civildienesta noteikumu normā Komisijai nav aizliegts ierēdņus iecelt ģenerāldirektora amatos zemākā attiecīgās funkciju
grupas pakāpē, ja vien viņi jau nav klasificēti augstākā pakāpē. Šāda iecelšana zemākā funkciju grupas pakāpē nav uzskatāma
par nesaderīgu ar principu, saskaņā ar kuru ikvienam ierēdnim ir jābūt iespējai veidot karjeru savā iestādē, jo A*15 pakāpes
ierēdnis, kurš ir pārcelts darbā ģenerāldirektora amatā, palikdams savā pakāpē, ir tiesīgs tikt vēlāk paaugstināts A*16 pakāpē.
Lai arī paziņojumā par amata vakanci ieņemamā amata pakāpe tika noteikta A1, jaunās karjeras sistēmas ieviešanas rezultātā
minētajai pakāpei tiekot atceltai kopš 2004. gada 1. maija, Komisijai nācās atbilstošo pakāpi noteikt saskaņā ar Civildienesta
noteikumu XIII.1. pielikumu. Ģenerāldirektora amata kategorija atbilst divām pakāpēm, proti, A*15 un A*16 pakāpei. Ieņemamā
amata pakāpes noteikšana, kuru Komisija veica, sagatavojot paziņojumu par amata vakanci saskaņā ar agrākajos Civildienesta
noteikumos noteikto, nevarēja paildzināt to spēkā esamību pēc 2004. gada 1. maija, kuru Kopienu likumdevējs bija izraudzījies
par Kopienu ierēdņu jaunās karjeras kārtības spēkā stāšanās dienu.
Nav pamata iebilst, ka iecēlējinstitūcijai neesot iespējams ierēdni iecelt augstākos amatos, viņu nepārceļot augstākā pakāpē.
Šajā ziņā Civildienesta noteikumu XIII.1. pielikumā esošajā dažādo amatu kategoriju aprakstošajā tabulā ir paredzēts, ka viena
un tā pati A*15 pakāpe atbilst tādiem dažādu līmeņu amatiem, kā, piemēram, direktora un ģenerāldirektora amats.
(skat. 58.–62. punktu)
Atsauce
Pirmās instances tiesa: 2007. gada 11. jūlijs, T‑58/05
Centeno Mediavilla
u.c./Komisija, Krājums‑CDL, I-A-2-0000. un II-A-2-0000. lpp., 109. punkts.
2.
Civildienesta noteikumu 44. panta otrās daļas normas, kurās ir regulēta pāriešana augstākā līmenī, ir cieši saistītas ar to
pašu Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 7. panta 4. punkta normām redakcijā, kas izriet no Regulas Nr. 723/2004, ar ko
groza Civildienesta noteikumus un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, kurās ir noteikta vadības piemaksa, un tādēļ nevienu
no tām nedrīkst piemērot atsevišķi, neņemot vērā otru.
Abās šajās tiesību normās paredzētās finanšu priekšrocības apmēra ziņā ir vienādas un, pat ja to piešķiršanas kārtība atšķiras,
tās ir nepārprotami līdzīgas priekšmeta un mērķa ziņā, proti, it īpaši atlīdzināt par vidējiem un augstākajiem amatiem raksturīgo
pienākumu nastu.
Turklāt, ja tiktu atzīts, ka ierēdnis, kas pieņemts darbā pirms 2004. gada 1. maija un veic vadoša amata pienākumus, varētu
gan saņemt vadības piemaksu, gan pāriet augstākā līmenī, savukārt ierēdņi, kas pieņemti darbā pēc 2004. gada 30. aprīļa un
veic vadoša amata pienākumus, nevar nekādā gadījumā nekad pretendēt uz vadības piemaksu, bez objektīva pamata tiktu radīta
atšķirīga attieksme pret ierēdņiem pārvaldes reformas gaitā ieviesto jauno noteikumu piemērošanā atkarībā no tā, vai viņi
ir pieņemti darbā pirms to stāšanās spēkā vai pēc tam.
(skat. 82. un 84.–88. punktu)