CELEX: 62005FJ0071
Offentligt hverv
Tjenestemænd
Personaleudvalg
Annullationssøgsmål
Formaliteten

1.
Tjenestemænd – søgsmål – tvister om valg til personaleudvalg – kompetence for Fællesskabets retsinstanser – procesregler
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)
2.
Tjenestemænd – søgsmål – tvister om valg til personaleudvalg – søgsmålsinteresse – status som vælger
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)
3.
Tjenestemænd – søgsmål – akt, der indeholder et klagepunkt – begreb – afgørelse truffet af ansættelsesmyndigheden for at sikre,
at udpegningen af repræsentanter for en lokal sektion af Kommissionens personaleudvalg til denne institutions centrale personaleudvalg
er lovlig
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)
4.
Tjenestemænd – repræsentation – personaleudvalg – valg – udpegning af repræsentanter for en lokal sektion af Kommissionens
personaleudvalg til denne institutions centrale personaleudvalg
(Tjenestemandsvedtægten, bilag II, art. 1)
1.
Selv om Fællesskabets retsinstanser i medfør af vedtægtens bestemmelser om personalesager har kompetence på området for tvister
vedrørende udpegning af medlemmer til personaleudvalgene, udøves denne prøvelsesret i sager anlagt mod vedkommende institution
udelukkende vedrørende sådanne handlinger eller undladelser fra ansættelsesmyndighedens side, som dennes kontrolbeføjelser
på området giver anledning til.
(jf. præmis 42)
Henvisning til:
Domstolen, 29. september 1976, sag 54/75, De Dapper m.fl. mod Parlamentet, Sml. s. 1381, præmis 24; 27. oktober 1987, forenede
sager 146/85 og 431/85, Claus Diezler m.fl. mod De Europæiske Fællesskabers Økonomiske og Sociale Udvalg, Sml. s. 4283, præmis
5.
Retten, 24. september 1996, sag T-182/94, Marx Esser og Del Amo Martinez mod Parlamentet, Sml. Pers. I-A, s. 411, og II, s. 1197, præmis 29 og 30.
2.
For så vidt angår personalets repræsentative organer har alle vælgerne interesse i, at deres organisations repræsentanter
vælges under forhold og efter regler, der er i overensstemmelse med de vedtægtsforskrifter, der gælder for valgs afholdelse
på området. I sager vedrørende disse organer indebærer en tjenestemands status som stemmeberettiget vælger derfor i sig selv,
at han har den fornødne retlige interesse i at få sit søgsmål realitetsbehandlet. Sagsøgerens status som stemmeberettiget
vælger er alene tilstrækkeligt bevis for, at han ikke handler udelukkende i lovens eller institutionens interesse.
(jf. præmis 47)
Henvisning til:
Domstolen, Claus Diezler m.fl. mod De Europæiske Fællesskabers Økonomiske og Sociale Udvalg, præmis 9.
Retten, 9. januar 1996, sag T-368/94, Blanchard mod Kommissionen Sml. II, s. 41, præmis 35 og 37; 14. juli 1998, sag T-192/96,
Lebedef mod Kommissionen Sml. Pers. I-A, s. 363, og II, s. 1047, præmis 27; 22. november 2005, sag T-396/03, Vanhellemont
mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 355, og II, s. 1587, præmis 29.
3.
De afgørelser, som generaldirektøren for Kommissionens Generaldirektorat for »Personale og Administration« har truffet for
at sikre, at udpegningen af repræsentanter for en lokal sektion af Kommissionens personaleudvalg til denne institutions centrale
personaleudvalg er lovlig, er et led i enhver institutions pligt til at sikre, at valg til personalets repræsentative organer
er lovlige, og de udgør derfor egentlige afgørelser, som kan påklages direkte.
(jf. præmis 54)
Henvisning til:
Domstolen, De Dapper m.fl. mod Parlamentet, præmis 23.
Retten, 8. marts 1990, sag T-28/89, Claude Maindiaux m.fl. mod Det ØSU,Sml. II, s. 59, præmis 32; 14. juli 1994, sag T-534/93, Grynberg og Hall mod Kommissionen,Sml. Pers. I-A, s. 83, og II, s. 595, præmis 21; Marx Esser og Del Amo Martinez mod Parlamentet, præmis 34.
4.
En afgørelse truffet af ansættelsesmyndigheden, hvorved der lægges pres på den lokale sektion af Kommissionens personaleudvalg,
for at denne skal anvende Hondt-metoden ved udpegningen af repræsentanter til det centrale personaleudvalg, selv om ordningen
for personaleudvalgets sammensætning og funktion frit overlader hver lokal sektion at vælge metoden til udpegning af sine
repræsentanter, såfremt denne er i overensstemmelse med det princip om en samlet proportional fordeling af valgresultaterne,
som er fastsat i denne ordnings artikel 14, sidste afsnit, skal annulleres.
Ved at træffe en sådan afgørelse tilsidesætter ansættelsesmyndigheden nemlig sin pligt til at sikre tjenestemænds mulighed
for frit at udpege deres repræsentanter og overskrider samtidig sine beføjelser, som alene er at sørge for, at åbenbare ulovligheder
afværges eller afhjælpes, i det foreliggende tilfælde nemlig de ulovligheder, som er begået med hensyn til reglen om en samlet
proportional fordeling.
Desuden tilsidesætter ansættelsesmyndigheden ved denne fremgangsmåde tillige bestemmelserne i artikel 1, stk. 3, til bilag
II i vedtægten, hvorefter det alene tilkommer generalforsamlingen for den institutions tjenestemænd, der gør tjeneste på det
pågældende tjenestested, at fastsætte betingelserne for udpegelse af det lokale udvalgs repræsentanter til det centrale personaleudvalg.
(jf. præmis 70, 71, 75, 77 og 78)
Henvisning til:
Domstolen, De Dapper m.fl. mod Parlamentet, præmis 22.
Retten, Claude Maindiaux m.fl. mod ØSU, præmis 32.