CELEX: 62008TJ0012
Apelācija
Civildienesta lietas
Prasība atcelt tiesību aktu
Apstiprinošs akts/ Apstiprinošs tiesību akts
Pieņemamība

Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 19. oktobra rīkojumu
lietā F‑23/07
M
/
EMA
(Krājums‑CDL, I‑A‑1‑0000. un II‑A‑1‑0000. lpp.) un ar kuru tiek lūgts atcelt šo rīkojumu
Nolēmums
Atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 19. oktobra rīkojumu lietā F‑23/07
M
/
EMA
(Krājums‑CDL, I‑A‑1‑0000. un II‑A‑1‑0000. lpp.). Atcelt Eiropas Zāļu aģentūras (
EMA
) 2006. gada 25. oktobra lēmumu, jo tā noraidīja
M
2006. gada 8. augusta lūgumu, lai invaliditātes komisija izskatītu viņa lietu. Piespriest
EMA
samaksāt apelācijas sūdzības iesniedzējam kompensāciju EUR 3000 apmērā. Pārējā daļā apelācijas sūdzību noraidīt.
EMA
atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas radušies Civildienesta tiesā, kā arī šajā instancē.
Kopsavilkums
Ierēdņi – Invaliditāte – Pagaidu darbinieki – Lūgums atkārtoti izvērtēt lēmumu, ar kuru tika atteikts sākt invaliditātes statusa
piešķiršanas procedūru – Ieinteresētās personas slimības atvaļinājuma ievērojama pagarināšana pēc šīs personas pirmā lūguma
noraidīšanas – Jauns fakts, kas pamato atkārtotu izskatīšanu un procedūras uzsākšanu
(Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 33. pants)
Gadījumā, ja pagaidu darbinieks iesniedz lūgumu atkārtoti izvērtēt lēmumu iestādei, kas ir tiesīga slēgt darba līgumus un
kas ir noraidījusi pirmo šī darbinieka lūgumu, lai invaliditātes komisija izskatītu viņa lietu, minētajai iestādei ir atkārtoti
jāizvērtē šis lēmums, ja jaunais lūgums ir balstīts uz jauniem un būtiskiem faktiem, un šai iestādei ir jāapmierina šis lūgumus,
ja, ņemot vērā šos faktus, turpmāk, pamatojoties uz šīs iestādes rīcībā esošajiem objektīvajiem un neapstrīdētajiem elementiem,
nav iespējams izslēgt to, ka Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 33. panta materiāltiesiskie nosacījumi ir izpildīti.
Iestādei, kas ir tiesīga noslēgt darba līgumus, ir jāveic šāda atkārtota izvērtēšana ne tikai gadījumā, ja attiecīgā pagaidu
darbinieka veselības stāvoklis atšķiras no attiecīgā stāvokļa, par kuru tā zināja, pieņemot lēmumu, pret kuru ir vērsts atkārtotās
izvērtēšanas lūgums, vai lēmumu, kurā attiecīgā darbinieka darba nespēja izrietēja no atšķirīgas pataloģijas nekā tās, kas
konstatēta un ņemta vērā šajā pašā lēmumā. Nevar tikt izslēgts, ka noteikti jauni apstākļi, pat ja tie neliecina par attiecīgā
pagaidu darbinieka atšķirīgu veselības stāvokli, var būtiski grozīt apstākļus, kas bija pamatā iepriekšējam lēmumam noraidīt
lūgumu, lai invaliditātes komisija izskatītu lietu, un līdz ar to var tikt kvalificēti kā jauni un būtiski fakti, kas pieprasa
minētā lēmuma atkārtotu izvērtēšanu.
Šāds fakts it īpaši ir ieinteresētās personas slimības atvaļinājuma ievērojama pagarināšana pēc šīs personas pirmā lūguma,
lai invaliditātes komisija izskatītu šīs personas lietu, noraidīšanas, kaut gan šis jaunas slimības atvaļinājums būtu pamatots
ar tādu pašu pataloģiju, kāda ir ņemta vērā, noraidot pirmo lūgumu. Kaut gan, protams, ir paredzams, ka attiecīgā iestāde
var secināt, ka pagaidu darbinieka neatrašanās darbā slimības dēļ nepamato to, lai invaliditātes komisija izskatītu šīs personas
lietu, ja šīs iestādes rīcībā ir objektīvi un neapstrīdēti elementi, kas pierāda, ka diezgan drīzā nākotnē attiecīgais darbinieks
varēs pildīt savas funkcijas, tomēr šīs personas darba nespējas perioda ievērojama pagarināšana neapstrīdami ir nopietna norāde,
kas var radīt šaubas par tās perspektīvām atsākt pildīt savas funkcijas, un tādējādi atspēko pamatotību tam, ka sākotnēji
tika noraidīts lūgums par to, lai invaliditātes komisija izskatītu šīs personas lietu.
(skat. 59. un 63.–66. punktu)