CELEX: 62008CJ0508
Nesplnenie povinnosti členským štátom
Slobodné poskytovanie námorných dopravných služieb
Nariadenie (EHS) č. 3577/92
Články 1 a 4
Služby kabotáže v rámci členského štátu
Povinnosť uzavrieť zmluvy o poskytovaní služieb vo verejnom záujme na nediskriminačnom základe
Uzavretie výhradnej zmluvy bez predchádzajúceho verejného obstarávania pred dňom pristúpenia členského štátu k Únii

Svojou žalobou Komisia Európskych spoločenstiev žiada, aby Súdny dvor určil, že Maltská republika si tým, že 16. apríla 2004
podpísala výhradnú zmluvu o poskytovaní služieb vo verejnom záujme so spoločnosťou Gozo Channel Co. Ltd (ďalej len „GCCL“)
bez predchádzajúceho vyhlásenia verejného obstarávania, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z nariadenia Rady (EHS)
č. 3577/92 zo 7. decembra 1992, ktorým sa uplatňuje zásada slobody poskytovania služieb na námornú dopravu v rámci členských
štátov (námorná kabotáž) (Ú. v. ES L 364, s. 7; Mim. vyd. 06/002, s. 10), konkrétne z článkov 1 a 4 tohto nariadenia.

Právny rámec

Akt o pristúpení
Článok 2 Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej
republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky a o úpravách
zmlúv, na ktorých je založená Európska únia (Ú. v. EÚ L 236, 2003, s. 33) stanovuje:
„Odo dňa pristúpenia budú ustanovenia pôvodných zmlúv a aktov prijatých orgánmi a Európskou centrálnou bankou pred pristúpením
záväzné pre nové členské štáty a budú sa uplatňovať za podmienok stanovených v týchto zmluvách a v tomto akte.“

Nariadenie č. 3577/92
Podľa článku 1 ods. 1 nariadenia č. 3577/92:
„Od 1. januára 1993 budú slobodu poskytovania námorných dopravných služieb v členskom štáte (námorná kabotáž) uplatňovať majitelia
lodí spoločenstva, ktorí majú svoje plavidlá registrované v členskom štáte a plávajúce pod vlajkou členského štátu za predpokladu,
že tieto plavidlá spĺňajú všetky podmienky pre vykonávanie kabotáže v tomto členskom štáte, vrátane plavidiel registrovaných
v Euros, pokiaľ je tento register schválený Radou.“
Článok 4 ods. 1 tohto nariadenia uvádza:
„Členský štát môže uzavrieť zmluvu o výkone [poskytovaní služieb –
neoficiálny preklad
] vo verejnom záujme alebo uložiť záväzky vo verejnom záujme ako podmienku opatrenia kabotážnych služieb lodným spoločnostiam,
participujúcim na pravidelných službách do, z a medzi ostrovmi.
Kedykoľvek členský štát uzatvorí zmluvu o výkone [poskytovaní služieb –
neoficiálny preklad
] vo verejnom záujme alebo uloží záväzok vo verejnom záujme, bude to na nediskriminačnom základe [vzhľadom na] všetkých majiteľov
lodí spoločenstva.“

Okolnosti predchádzajúce sporu a konanie pred podaním žaloby
V rámci rokovaní týkajúcich sa pristúpenia Maltskej republiky k Európskej únii prijala Únia 26. októbra 2001 spoločné stanovisko
(Konferencia o pristúpení Maltskej republiky k Európskej únii dok. 20766/01 CONF-M 80/01), ktoré sa týkalo kapitoly venovanej
dopravnej politike. Podľa tohto spoločného stanoviska „EÚ bola oboznámená o tom, že Malta má v úmysle do 30. júna 2002 uzatvoriť
výhradné zmluvy o záväzkoch vo verejnom záujme so spoločnosťami Sea Malta Co. Ltd a [GCCL] na obdobie piatich rokov, a že
po uplynutí doby, na ktorú boli tieto zmluvy uzatvorené, sa uskutoční verejné obstarávanie v súlade s relevantnými ustanoveniami
acquis
“.
Listom zo 7. marca 2005 v odpovedi na žiadosť o informácie, ktorú jej poslala Komisia, Maltská republika potvrdila, že 16. apríla
2004 boli medzi vládou a spoločnosťami Sea Malta Co. Ltd a GCCL uzavreté dve výhradné zmluvy o záväzkoch vo verejnom záujme
vzťahujúce sa na poskytovanie námorných dopravných služieb medzi ostrovmi Malta a Gozo, každá na obdobie šiestich rokov.
Komisia sa teda rozhodla začať konanie stanovené v článku 226 ES. Vo výzve z 10. apríla 2006 táto inštitúcia uviedla, že uvedené
zmluvy, ktorým nepredchádzalo verejné obstarávanie, nie sú v súlade s právom Spoločenstva v tom, že jednak neboli uzavreté
v rámci nediskriminačného konania a jednak nebola preukázaná potreba ich uzavretia, ani ich proporcionalita.
Maltská republika odpovedala na túto výzvu 12. júna 2006.
Keďže Komisia s touto odpoveďou nebola spokojná, 15. decembra 2006 vydala odôvodnené stanovisko, v ktorom potvrdila, že Maltská
republika si tým, že bez predchádzajúceho vyhlásenia verejného obstarávania 16. apríla 2004 podpísala so spoločnosťou GCCL
výhradnú zmluvu na zabezpečenie námorných dopravných služieb medzi ostrovmi Malta a Gozo, nesplnila povinnosti, ktoré jej
vyplývajú z nariadenia č. 3577/92, konkrétne z článkov 1 a 4 tohto nariadenia. Komisia daný členský štát vyzvala, aby prijal
opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s týmto odôvodneným stanoviskom v lehote dvoch mesiacov od jeho doručenia.
Maltská republika odpovedala na uvedené odôvodnené stanovisko listom z 15. júna 2008, v ktorom Komisii oznámila, že boli začaté
prípravné práce týkajúce sa vyhlásenia verejného obstarávania na námorné dopravné služby medzi ostrovmi Malta a Gozo, pričom
toto verejné obstarávanie sa malo uskutočniť najneskôr v októbri 2008.
Za týchto okolností Komisia podala túto žalobu.

O žalobe
Komisia na podporu svojej žaloby tvrdí, na jednej strane, že z článku 4 ods. 1 druhého pododseku nariadenia č. 3577/92 vyplýva,
že uzavretiu zmluvy vo verejnom záujme na námornú kabotáž musí predchádzať verejné obstarávanie, ktoré bude nediskriminačné
a otvorené na úrovni Spoločenstva, zatiaľ čo zmluva uzavretá 16. apríla 2004 medzi maltskou vládou a spoločnosťou GCCL nebola
výsledkom takého postupu.
Na druhej strane podľa Komisie z rozsudku z 20. februára 2001, Analir a i. (C‑205/99, Zb. s. I‑1271), vyplýva, že zmluva o poskytovaní
služieb vo verejnom záujme zodpovedá požiadavkám nariadenia č. 3577/92 len vtedy, ak možno preukázať skutočnú potrebu verejného
záujmu. Vzhľadom na zmluvu uzavretú so spoločnosťou GCCL však Maltská republika dostatočne nepreukázala ani potrebu, ani nevyhnutnosť
a proporcionalitu výhradnej zmluvy.
Maltská republika svoju obranu zakladá na nemožnosti uplatniť nariadenie č. 3577/92 na túto zmluvu, keďže zmluva bola uzavretá
pred 1. májom 2004, teda pred pristúpením tohto štátu k Únii.
Komisia vo svojej replike nespochybňuje neuplatniteľnosť tohto nariadenia na Maltskú republiku v čase podpísania spornej zmluvy,
čiže 16. apríla 2004. Tvrdí však, že pokiaľ ide o túto zmluvu, presne od 1. mája 2004 si uvedený členský štát neplnil povinnosti,
ktoré mu vyplývajú z daného nariadenia. Komisia na pojednávaní ďalej spresnila, že toto neplnenie povinností spočíva v skutočnosti,
že uvedená zmluva bola zachovaná v platnosti po pristúpení Maltskej republiky k Únii.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že z článku 38 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Súdneho dvora a z príslušnej judikatúry
vyplýva, že každý návrh na začatie konania musí označiť predmet konania, ako aj zhrnutie dôvodov a že toto označenie musí
byť dostatočne jasné a presné, aby umožnilo žalovanému pripraviť si svoju obranu a Súdnemu dvoru vykonať preskúmanie. Podstatné
skutkové a právne okolnosti, na ktorých je žaloba založená, musia teda vyplynúť koherentným a zrozumiteľným spôsobom už z textu
samotného návrhu a návrhy žaloby musia byť formulované jednoznačne, aby Súdny dvor nerozhodol nad rámec návrhov alebo neopomenul
rozhodnúť o niektorom žalobnom dôvode (pozri rozsudky z 21. februára 2008, Komisia/Taliansko, C‑412/04, Zb. s. I‑619, bod
103, ako aj z 15. júna 2010, Komisia/Španielsko, C‑211/08, Zb. s. I‑5267, bod 32 a citovanú judikatúru).
V prejednávanej veci zo znenia odôvodneného stanoviska, ako aj z návrhov v žalobe Komisie jednoznačne vyplýva, že údajné nesplnenie
povinností vyplývajúcich pre Maltskú republiku z nariadenia č. 3577/92 spočíva v tom, že tento štát 16. apríla 2004 podpísal
spornú zmluvu.
Z toho vyplýva, že tvrdenie, podľa ktorého si Maltská republika od 1. mája 2004 neplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tohto
nariadenia, nezodpovedá žalobným návrhom.
Preto Súdny dvor po tom, ako preskúmal dôvodnosť tohto tvrdenia, nemôže o ňom rozhodnúť bez toho, aby rozhodol
ultra petita
.
Pokiaľ ide o predmet nesplnenia povinností, ako je uvedený v žalobe Komisie, je potrebné uviesť, že podľa článku 2 aktu o pristúpení
sa nariadenie č. 3577/92 uplatňovalo na Maltskú republiku až od 1. mája 2004, teda odo dňa pristúpenia tohto štátu k Únii
(pozri analogicky rozsudok zo 16. júla 2009, Hadadi, C‑168/08, Zb. s. I‑6871, bod 26).
Za týchto podmienok, ako to uviedla generálna advokátka v bode 57 svojich návrhov, žaloba Komisie by mohla byť úspešná len
vtedy, ak by nariadenie č. 3577/92 ukladalo Maltskej republike povinnosť dodržiavať určité povinnosti už pred týmto dátumom.
Tieto povinnosti by v kontexte prejednávaného sporu zahŕňali najmä to, aby sa štáty v období, ktoré predchádza uplatniteľnosti
nariadenia č. 3577/92 voči nim, zdržali uzatvárania zmlúv o poskytovaní služieb vo verejnom záujme spôsobom, ktorý by nebol
v súlade s článkami 1 a 4 tohto nariadenia.
Treba však konštatovať, že Komisia nijako nepodložila dôvody uvedené na podporu svojej žaloby o prípadnej existencii týchto
povinností. Práve naopak, ako bolo uvedené v bode 15 tohto rozsudku, Komisia tak vo svojej replike, ako aj na pojednávaní
spresnila, že od 1. mája 2004, čiže odo dňa, kedy nariadenie č. 3577/92 nadobudlo účinnosť voči Maltskej republike z dôvodu
jej pristúpenia k Únii, si tento štát podľa nej neplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedeného nariadenia.
So zreteľom na vyššie uvedené a bez toho, aby bolo potrebné rozhodnúť o ďalších prostriedkoch na obranu predložených Maltskou
republikou, je potrebné žalobu Komisie zamietnuť.

O trovách
Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania,
ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Maltská republika navrhla zaviazať Komisiu na náhradu trov konania a Komisia nemala
úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol a vyhlásil:
1.
Žaloba sa zamieta.
2.
Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.
Podpisy
*
Jazyk konania: maltčina.