CELEX: 62004CJ0036
Asetus (EY) N:o 1954/2003
3, 4 ja 6 artikla
Pyyntiponnistuksen hallinnointi
Yhteisön kalastusalueet ja kalavarat
Asiakirja Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisehdoista ja perustamissopimusten mukautuksista
Säännösten erottamattomuus
Tutkimatta jättäminen

1       Espanjan kuningaskunta vaatii kanteellaan, että tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja koskevan pyyntiponnistuksen
hallinnoinnista, asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta sekä asetusten (EY) N:o 685/95 ja (EY) N:o 2027/95 kumoamisesta
4 päivänä marraskuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1954/2003 (EUVL L 289, s. 1; jäljempänä riidanalainen asetus)
3, 4 ja 6 artikla kumotaan.

Asiaa koskevat oikeussäännöt
2       Riidanalaisen asetuksen 3 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1.      Lukuun ottamatta 6 artiklan 1 kohdassa määriteltyä aluetta jäsenvaltioiden on:
a)      arvioitava vuosittaisina keskiarvoina aluksilla, joiden kokonaispituus on vähintään 15 metriä, vuosina 1998–2002 harjoitettujen
kalastusten pyyntiponnistuksen tasot kullakin 1 artiklassa tarkoitetulla ICES- ja CECAF-alueella pohjakalalajien, syvänmeren
kantojen kalastukseen sovellettavista kalastusmahdollisuuksien saamista koskevista erityisistä vaatimuksista ja niihin liittyvistä
edellytyksistä 16 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2347/2002 kattamia lajeja lukuun ottamatta,
isokampasimpukoiden, isotaskurapujen ja hämähäkkirapujen kalastuksen osalta tämän asetuksen liitteen mukaisesti. Pyyntiponnistuksen
laskemista varten on mitattava aluksen kalastuskapasiteetti alukseen asennetun tehon ilmaisevina kilowatteina (kW);
b)      osoitettava a alakohdan mukaisesti arvioidut, a alakohdassa määriteltyjen kalastusten pyyntiponnistuksen tasot kullekin ICES-alueelle
tai CECAF-alueelle kunkin a alakohdassa mainitun kalastuksen osalta.
– – ”
3       Kyseisen asetuksen 4 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1.      Kalastusalusten, joiden kokonaispituus on enintään 15 metriä, pyyntiponnistuksesta tehdään kokonaisarvio jokaisen kalastuksen
sekä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun alueen osalta vuosilta 1998–2002.
2.      Kalastusalusten, joiden kokonaispituus on enintään 10 metriä, pyyntiponnistuksesta tehdään kokonaisarvio jokaisen kalastuksen
sekä 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun alueen osalta vuosilta 1998–2002.
3.      Jäsenvaltioiden on varmistettava, että näiden alusten pyyntiponnistus rajoitetaan 1 ja 2 kohdan mukaisesti arvioituun pyyntiponnistuksen
tasoon.”
4       Kyseisen asetuksen 6 artiklassa perustetaan erityinen pyyntiponnistusten hallinnointijärjestelmä Irlannin rannikolla sijaitsevaa
biologisesti herkkää aluetta varten, jolla ”jäsenvaltioiden on arvioitava vuosittaisina keskiarvoina aluksilla, joiden kokonaispituus
on vähintään 10 metriä, vuosina 1998–2002 harjoitettujen kalastusten pyyntiponnistusten tasot, asetuksen (EY) N:o 2347/2002
kattamia lajeja lukuun ottamatta, isokampasimpukoiden, isotaskurapujen ja hämähäkkirapujen pyynnin osalta ja osoitettava arvioidun
pyyntiponnistuksen tasot kunkin lajin kalastukselle”.

Asianosaisten vaatimukset
5       Espanjan kuningaskunta vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–       kumoaa riidanalaisen asetuksen 3, 4 ja 6 artiklan (jäljempänä riidanalaiset säännökset)
–       velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
6       Neuvosto vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–       hylkää kanteen
–       velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
7       Euroopan yhteisöjen komissio hyväksyttiin yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.5.2004 antamalla määräyksellä väliintulijaksi
tukemaan neuvoston vaatimuksia. Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin hylkää kanteen ja velvoittaa Espanjan kuningaskunnan
korvaamaan oikeudenkäyntikulut. Se vaatii myös, että jos kanne hyväksytään, riidanalaisten säännösten vaikutukset pidetään
ajallisesti voimassa EY 231 artiklan toisen kohdan mukaisesti.

Kanne
8       Espanjan kuningaskunta esittää kanteensa tueksi kaksi kanneperustetta. Ensimmäinen kanneperuste perustuu syrjintäkiellon periaatteen
loukkaamiseen. Kyseinen jäsenvaltio katsoo, että neuvosto ei ottanut huomioon liittymissopimuksen määräyksistä johtuvaa espanjalaisten
alusten erityisasemaa, kun se vahvisti viiteajanjakson pyyntiponnistuksen laskemista varten ja sovelsi erityistä pyyntiponnistusten
hallinnointijärjestelmää alueella, joka sijaitsee Irlannista lounaaseen. Toinen kanneperuste perustuu siihen, että neuvosto
on käyttänyt väärin harkintavaltaansa riidanalaisen asetuksen 6 artiklan säännökset säätäessään, sillä biologisesti herkän
alueen määrittämisen todellisena tavoitteena ei ole suojella kummeliturskan poikasia, vaan jatkaa rajoituksia, joita espanjalaisille
aluksille oli jo asetettu.
9       Yhteisöjen tuomioistuin kehotti asianosaisia ja väliintulijaa esittämään huomautuksensa kanteen tutkittavaksi ottamisesta,
kun otetaan huomioon oikeuskäytäntö, jonka mukaan yhteisön toimenpiteen osittainen kumoaminen on mahdollista vain silloin,
kun ne osat, joiden kumoamista on vaadittu, ovat sellaisia, että ne voidaan erottaa toimenpiteen muista osista (ks. erityisesti
asia C-29/99, komissio v. neuvosto, tuomio 10.12.2002, Kok. 2002, s. I-11221, 45 ja 46 kohta; asia C-378/00, komissio v. parlamentti ja neuvosto, tuomio 21.1.2003, Kok. 2003, s. I-937, 30 kohta; asia C-239/01, Saksa v. komissio, tuomio 30.9.2003, Kok. 2003, s. I-10333, 33 kohta ja asia C-244/03, Ranska v. parlamentti ja neuvosto,
tuomio 24.5.2005, Kok. 2005, s. I-4021, 12 kohta).
10     Neuvosto esitti istunnossa, että vaikka riidanalaiset säännökset voidaan erottaa toisistaan, asia on toisin kyseisten säännösten
ja riidanalaisen asetuksen muiden säännösten osalta, ja että viimeksi mainituilla säännöksillä ei siten ole enää merkitystä,
jos riidanalaiset säännökset kumotaan. Tällaisen kumoamisen vaikutukset olisivat erityisen pulmallisia kyseisen asetuksen
15 artiklan osalta, joka koskee tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalakantoja koskevasta pyyntiponnistusten hallinnosta
27 päivänä maaliskuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 685/95 (EYVL L 71, s. 5) ja tiettyjä yhteisön kalastusalueita
ja kalakantoja koskevasta pyyntiponnistusten hallintojärjestelmästä 15 päivänä kesäkuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen
(EY) N:o 2027/95 (EYVL L 199, s. 1) kumoamista. Näin ollen neuvosto esittää epäilynsä kanteen tutkittavaksi ottamisen osalta.
11     Komissio yhtyy neuvoston argumentteihin ja tuo esiin, että riidanalaiset säännökset muodostavat uuden pyyntiponnistusten hallinnointijärjestelmän
ytimen ja että jos nämä säännökset kumotaan, mitään tällaista hallinnointijärjestelmää ei voida enää soveltaa läntisillä vesialueilla.
12     Kuten tämän tuomion 9 kohdassa on huomautettu, vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee, että yhteisön toimenpiteen osittainen
kumoaminen on mahdollista vain silloin, kun ne osat, joiden kumoamista on vaadittu, ovat sellaisia, että ne voidaan erottaa
toimenpiteen muista osista.
13     Yhteisöjen tuomioistuin on toistuvasti todennut, että tämä erotettavuutta koskeva edellytys ei täyty, jos toimenpiteen osittaisella
kumoamisella muutetaan sen pääsisältöä (yhdistetyt asiat C-68/94 ja C-30/95, Ranska ym. v. komissio, tuomio 31.3.1998, Kok. 1998, s. I-1375, 257 kohta; em. asia komissio v. neuvosto, tuomion 46 kohta;
em. asia Saksa v. komissio, tuomion 34 kohta ja em. asia Ranska v. parlamentti ja neuvosto, tuomion 13 kohta).
14     Yhteisöjen tuomioistuin on myös lausunut, että kysymys siitä, muuttaisiko osittainen kumoaminen riidanalaisen säädöksen pääsisältöä,
muodostaa objektiivisen edellytyksen eikä subjektiivista, riidanalaisen säädöksen hyväksyneen toimielimen poliittiseen tahtoon
liittyvää edellytystä (em. asia Saksa v. komissio, tuomion 37 kohta).
15     Käsiteltävänä olevassa asiassa on tutkittava, muuttaisiko riidanalaisten säännösten kumoaminen riidanalaisen asetuksen pääsisältöä
objektiivisesti katsoen, vaikka kyseisen asetuksen muut säännökset jäisivät ennalleen.
16     On katsottava, että riidanalaiset säännökset muodostavat kyseisen asetuksen ytimen.
17     Riidanalaisen asetuksen neljännen perustelukappaleen mukaan kyseisellä asetuksella pyritään nimittäin ottamaan käyttöön uusi
pyyntiponnistuksen hallinnointijärjestelmä tietyille alueille, jotta varmistetaan, että ”nykyinen kokonaispyyntiponnistus
ei kasva”.
18     Lisäksi riidanalaiset säännökset sisältyvät riidanalaisen asetuksen II lukuun, joka koskee pyyntiponnistuksen hallinnointijärjestelmää.
Kyseisen asetuksen 3 artiklassa määritetään siten pohjakalalajien sekä tiettyjen nilviäisten ja äyriäisten pyyntiä koskevat
toimenpiteet, kyseisen asetuksen 4 artiklassa määritetään 15 metrin pituisiin tai sitä pienempiin kalastusaluksiin sovellettava
pyyntiponnistus ja kyseisen asetuksen 6 artiklassa säädetään puolestaan pyyntiponnistuksen hallinnoinnin edellytyksistä biologisesti
herkällä alueella.
19     Riidanalaisissa säännöksissä vahvistetaan näin ollen pyyntiponnistuksen hallinnoinnin kannalta ratkaisevat tekijät, kun taas
riidanalaisen asetuksen II luvun muut säännökset ovat teknisiä säännöksiä, joiden soveltaminen liittyy kyseisen asetuksen
3, 4 ja 6 artiklaan. Kyseisen asetuksen III luvussa säädetään pyyntiponnistuksen hallinnoinnin noudattamista koskevasta valvontajärjestelmästä,
ja kyseisellä luvulla on näin ollen merkitystä vain silloin, kun riidanalaiset säännökset edeltävät sitä.
20     Lopuksi on todettava, että riidanalaisen asetuksen 15 artiklalla on kumottu asetukset N:o 685/95 ja N:o 2027/95 viimeistään
1.8.2004. Näillä kahdella asetuksella määritettiin ja pantiin täytäntöön tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalakantoja
koskeva pyyntiponnistuksen hallinnointijärjestelmä. Riidanalaisten säännösten kumoaminen loisi oikeudellisen aukon, sillä
tällaisen kumoamisen johdosta ei olisi enää voimassa ainoatakaan pyyntiponnistuksen hallinnointia koskevaa säädöstä.
21     Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että riidanalaisia säännöksiä ei voida erottaa riidanalaisen asetuksen muista osista. Espanjan
kuningaskunnan esittämät vaatimukset kyseisen asetuksen osittaiseksi kumoamiseksi on tämän perusteella jätettävä tutkimatta.

Oikeudenkäyntikulut
22     Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan
oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska neuvosto on vaatinut Espanjan kuningaskunnan velvoittamista korvaamaan
oikeudenkäyntikulut ja koska kyseinen jäsenvaltio on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. Mainitun
artiklan 4 kohdan nojalla komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Kanne jätetään tutkimatta.
2)
Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
3)
Euroopan yhteisöjen komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Allekirjoitukset
*
Oikeudenkäyntikieli: espanja.