CELEX: 61994CJ0038
Lampaan- ja vuohenliha-alan sekä naudanliha-alan yhteiset markkinajärjestelyt
Siirrettävien palkkio-oikeuksien myöntäminen tuottajille
Maanomistajille suoritettavat korvaukset

Tuomion perustelut
1 High Court of Justice, Queen's Bench Division, Divisional Court on 12.1.1994 tekemällään ja yhteisöjen tuomioistuimeen 28.1.1994 saapuneella päätöksellä saattanut yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti viisi ennakkoratkaisukysymystä, jotka koskevat lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3013/89 säädettyjen tilakohtaisten enimmäismäärien, kansallisten varantojen ja oikeuksien siirron soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 10 päivänä joulukuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3567/92 (EYVL 1992 L 362, s. 41, jäljempänä asetus N:o 3567/92) 13 ja 15 artiklan sekä naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 805/68 säädettyjen palkkiojärjestelmien soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja asetusten (ETY) N:o 1244/82 ja (ETY) N:o 714/89 kumoamisesta 23 päivänä joulukuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3886/92 (EYVL 1992 L 391, s. 20, jäljempänä asetus N:o 3886/92) 39 ja 55 artiklan tulkintaa ja pätevyyttä.
2 Nämä kysymykset on esitetty oikeudenkäynnissä, jossa Country Landowners Association (jäljempänä CLA) on nostanut kanteen saattaakseen tuomioistuimen käsiteltäväksi sen, miten edellä mainitut asetukset on Yhdistyneessä kuningaskunnassa pantu täytäntöön Statutory Instrument 1993 nro 1626 Agriculture - Sheep Annual Premium and Suckler Cow Premium Regulations 1993:lla.
3 Lampaan- ja vuohenliha-alan sekä naudanliha-alan yhteisiä markkinajärjestelyitä muutettiin vuonna 1992 ottamalla käyttöön tuottajakohtainen kiintiöjärjestelmä, minkä tarkoitus oli rajoittaa lampaan- ja vuohenlihan tuottajille maksettavia vuosittaisia palkkioita sekä emolehmäpalkkioita.
4 Siten lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 25 päivänä syyskuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3013/89 (EYVL L 289, s. 1, jäljempänä asetus N:o 3013/89) 5 a artiklassa, joka lisättiin neuvoston 30.6.1992 antamalla asetuksella N:o 2069/92 (EYVL L 215, s. 59), säädetään:
"1. Otetaan käyttöön tuottajakohtainen tilakohtainen enimmäismäärä 5 artiklassa tarkoitetun palkkion myöntämiseksi.
- -
4. a) Palkkio-oikeuden markkinointivuonna 1992 saavat tuottajat, joille palkkio on myönnetty markkinointivuodelle 1991 ja jotka myös ovat esittäneet palkkioanomuksen.
b) Jos tuottaja myy tai muulla tavoin siirtää tilansa, kaikki palkkio-oikeudet voidaan siirtää tilanpidonjatkajalle.
Tuottaja voi myös siirtää oikeutensa kokonaan tai osittain muille tuottajille tilaansa siirtämättä. Jäljempänä 30 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti komissio voi säätää osittain siirrettävään vähimmäismäärään liittyvistä erityissäännöistä.
Tilaa siirtämättä toteutettavan siirron osalta pienempi kuin 15 % suuruinen osa siirretystä palkkio-oikeudesta on luovutettava maksutta sen jäsenvaltion kansalliseen varantoon, jossa tila sijaitsee, jaettavaksi ilmaiseksi uusille tulokkaille tai muille 5 b artiklan 2 kohdassa tarkoitetuille etuuskohtelun alaisille tuottajille.
c) Jäsenvaltiot:
- toteutettavat tarpeelliset toimenpiteet palkkion siirron estämiseksi vaihteluille alttiiden alueiden tai sellaisten alueiden ulkopuolelle, joilla lampaantuotanto on erityisen tärkeää paikalliselle talouselämälle,
- voivat säätää, että tilaa siirtämättä toteutettavat oikeudet siirretään suoraan tuottajien kesken tai kansallisen varannon kautta.
- -
f) Komissio säätää jäljempänä 30 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti tämän kohdan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä - - jotka sallivat jäsenvaltioiden ratkaista niiden maataomistamattomien tilojen tuottajien palkkionsiirto-oikeuteen liittyvät erityisongelmat."
5 Samalla asetuksella säädetyssä 5 b artiklassa lisätään:
"1. Kunkin jäsenvaltion on perustettava vähintään yhtä ja enintään kolmea prosenttia sen alueelle sijoittautuneihin tuottajiin sovellettavien tilakohtaisten enimmäisrajojen yhteismäärästä vastaava ensimmäinen kansallinen varanto. Kansallisen varannon on myös saatava oikeudet 5 a artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti."
6 Asetuksen 3567/92, jossa komissio on säätänyt asetuksen 3013/89 soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, 13 artiklassa säädetään:
"Jäsenvaltioiden on tarvittaessa toteutettava aiheelliset siirtymätoimenpiteet oikeudenmukaisten ratkaisujen löytämiseksi ongelmiin; ongelmia saattaisi tämän asetuksen voimaantulohetkellä ilmetä niiden tuottajien, jotka eivät ole käyttämiensä maiden omistajia ja näiden maiden omistajien kesken, vallitsevissa sopimussuhteissa palkkio-oikeuksien siirron tai muiden samat vaikutukset omaavien toimien yhteydessä. Tällaiset toimenpiteet voidaan toteuttaa ainoastaan tuottajaan yhteydessä olevien palkkio-oikeuksien käyttöön ottamista koskevien ongelmien ratkaisemiseksi ja niiden on noudatettava tätä yhteyttä koskevia periaatteita."
7 Saman asetuksen 15 artiklassa säädetään:
"Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki muut tarvittavat aiheelliset toimenpiteet tilakohtaisten enimmäismäärien järjestelmän tarkoituksenmukaiseksi soveltamiseksi. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava niistä komissiolle."
8 Naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 805/68 (EYVL L 148, s. 24, jäljempänä asetus 805/68), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston 30.6.1992 antamalla asetuksella (ETY) N:o 2066/92 (EYVL L 215, s. 49), 4 e artiklan 5 kohta on samansisältöinen kuin asetuksen 3013/89  5 a artiklan 4 kohdan f alakohta; täytäntöönpanoasetuksen N:o 3886/92  39 ja 55 artikla vastaavat puolestaan asetuksen N:o 3567/92  13 ja 15 artiklaa.
9 Kansallisessa tuomioistuimessa CLA vetosi siihen, että näillä asetuksilla, joissa tuotantokiintiöt myönnetään ainoastaan tuottajille ja joissa tuottajille annetaan mahdollisuus siirtää nämä tuotantokiintiöt toiselle tilalle tai toiselle tuottajalle, on haitallinen vaikutus lampaan ja vuohien sekä emolehmien kasvatukseen käytettyjen maa-alojen arvoon. CLA katsoo, että sen vuoksi asetuksen N:o 3567/92  13 artiklassa ja asetuksen 3886/92  39 artiklassa asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus ottaa käyttöön näin aiheutuneita tappiota korvaavaa järjestelmä, mitä Yhdistynyt kuningaskunta ei kuitenkaan ole tehnyt.
10 Ministry of Agriculture, Fisheries and Food (maatalous-, kalastus- ja elintarvikeministeriö, jäljempänä MAFF) katsoo sitä vastoin, että kyseisissä asetuksissa annetaan jäsenvaltioille ainoastaan valtuus toteuttaa toimenpiteitä niiden ongelmien ratkaisemiseksi, jotka aiheutuvat maanomistajille kiintiöiden siirroista tai muista vaikutukseltaan vastaavista toimenpiteistä ja että tämän osalta asian vaatimiin toimenpiteisiin on ryhdytty. Siten tilaa siirtämättä toteutettavan kiintiön siirron osalta kansalliseen varantoon "luovutettava" osa vahvistettiin enimmäistasolle eli 15 prosenttiin; etusija annettiin kansallista varantoa koskevista hakemuksista niiden tuottajien hakemuksille, jotka ottavat uudelleen käyttöön sellaisen maa-alan, jonka kiintiön maatilalta lähtenyt tuottaja on siirtänyt pois; lisäksi luotiin tukijärjestelmä kiintiö-oikeuksien siirron estämiseksi alueilla, jotka ovat erityisen alttiita vaihteluille.
11 Näitä seikkoja koskevassa asiassa kansallinen tuomioistuin on lykännyt ratkaisun antamista esittääkseen yhteisöjen tuomioistuimelle perustamissopimuksen 177 artiklan perusteella seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
"1) Onko komission asetuksen (ETY) N:o 3567/92 - - 13 artiklaa ja/tai komission asetuksen (ETY) N:o 3886/92 - - 39 artiklaa tulkittava siten, että niissä annetaan valtuus ja/tai edellytetään, että jäsenvaltio ottaa käyttöön korvausjärjestelmän maatalousmaan omistajien eduksi ainoastaan silloin, kun näille aiheutuu vahinkoa sen johdosta, että vuokratilallis-tuottaja siirtää palkkio-oikeuksia pois maanomistajien tilalta?
2) Onko komission asetuksen (ETY) N:o 3567/92  13 artiklaa ja/tai komission asetuksen (ETY) N:o 3886/92  39 artiklaa tulkittava siten, että niissä annetaan valtuus ja/tai edellytetään, että jäsenvaltio ottaa käyttöön korvausjärjestelmän maatalousmaan omistajien eduksi siltä osin, kun ilmenee erityisiä ongelmia, jotka
(i) liittyvät palkkio-oikeuden siirrettävyyteen tai
(ii) jotka ilmenevät siirron yhteydessä tai sen jälkeen, kun vuokratilallis-tuottaja on siirtänyt palkkio-oikeudet pois maanomistajan tilalta, koska on otettu käyttöön ja myönnetty vuokratilallis-tuottajakohtaisia kiintiöitä, minkä seurauksena he ovat saaneet vallintaansa taloudellista omaisuutta?
3) Onko komission asetuksen (ETY) N:o 3567/92  15 artiklaa ja/tai komission asetuksen (ETY) N:o 3886/92  55 artiklaa tulkittava siten, että korvausjärjestelmän käyttöönottamiseksi maanomistajien eduksi jäsenvaltioille annetaan lisäksi sellainen erillinen toimivalta ja/tai velvoite, joka eroaa komission asetuksen (ETY) N:o 3567/92 13 artiklassa ja/tai komission asetuksen (ETY) N:o 3886/92 39 artiklassa annetuista velvoitteista ja/tai etuuksista?
4) Vaikuttavatko neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3013/89  5 a artiklan 4 kohdan f alakohta, sellaisena kuin se on lisättynä neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2069/92, ja/tai neuvoston asetuksen (ETY) N:o 805/68 4 e artiklan 5 kohta, sellaisena kuin se on lisättynä neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2066/92, komission asetuksen (ETY) N:o 3567/92  13 artiklan ja/tai komission asetuksen (ETY) N:o 3886/92  39 artiklan ja/tai komission asetuksen (ETY) N:o 3567/92  15 artiklan ja/tai komission asetuksen (ETY) N:o 3886/92  55 artiklan tulkintaan?
5) Ottaen huomioon kysymyksiin 1, 2, 3 ja 4 annettavat vastaukset, mitkä ovat ne periaatteet, joita jäsenvaltioiden on sovellettava laatiessaan tällaista korvausjärjestelmää?"
Ensimmäinen, toinen ja kolmas ennakkoratkaisukysymys
12 Ensimmäisellä, toisella ja kolmannella kysymyksellään ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin kysyy sitä, asetetaanko asetuksen N:o 3567/92  13 ja 15 artiklassa sekä asetuksen N:o 3886/92  39 ja 55 artiklassa jäsenvaltioille velvollisuus ottaa käyttöön korvausjärjestelmä niiden tappioiden osalta, joita maatalousmaan omistajille koituu tämän uuden järjestelmän käyttöönotosta, jossa palkkio-oikeudet on yhdistetty lampaan- ja vuohenlihan sekä naudanlihan tuottajiin, ja erityisesti sen vuoksi, että tuottajat voivat siirtää palkkio-oikeuden, vaikka he eivät omista käyttämäänsä maa-alaa.
13 Kansallisen tuomioistuimen mukaan MAFF katsoo, että kiintiöiden myöntämisellä vuokratilallis-tuottajille, jotka voivat vapaasti siirtää näitä kiintiöitä, on haitallinen vaikutus lampaiden ja vuohien sekä emolehmien kasvatukseen käytetyn maa-alan pääoma-arvoon. Kysymys koskee siten sen selvittämistä, edellytetäänkö yhteisön oikeudessa tällaisen tappion korvaamista.
14 Tämän osalta on huomattava, ettei mikään yhteisön oikeusjärjestykseen kuuluvista yleisistä oikeusperiaatteista, tai erityisesti omaisuudensuojaa koskeva periaate, edellytä tällaista korvaamista. Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Bostock antamasta tuomiosta (asia C-2/92, tuomio 24.3.1994, Kok. 1994, s. I-955) ilmenee, että yhteisten markkinajärjestelyjen perusteella myönnettyjä etuuksia, kuten viitemääriä, ei voida pitää edunsaajien omaisuudesta tai työnteosta johtuvana oikeutena, joten niiden myöntäminen tai siirto ei edellytä vuokrasopimuksen toisen osapuolen korvausvelvollisuutta. Sama koskee tuottajakohtaisia kiintiöitä, joiden perusteella palkkio myönnetään ja jotka on yhdistetty vuokratilallis-tuottajan henkilöön kyseisellä sääntelyllä.
15 Myöskään käsiteltävänä olevien yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevien asetusten perusteella jäsenvaltioille ei ole asetettu velvollisuutta säätää niiden maanomistajien kärsimien tappioiden korvausjärjestelmästä, joiden omistamia maa-aloja käytetään lampaiden, vuohien tai emolehmien kasvatukseen.
16 Ensinnäkin, asetuksen N:o 3013/89  5 a artiklan 4 kohdan f alakohdassa ja asetuksen N:o 805/68  4 e artiklan 5 kohdassa tarkoitetaan ainoastaan niitä erityisiä ongelmia, jotka liittyvät niiden tuottajien palkkio-oikeuksien siirtoon, jotka eivät ole käyttämiensä maa-alojen omistajia; siinä ei tarkoiteta yleisluontoisemmin maa-alueiden arvon alenemista, joka johtuu uuden palkkiojärjestelmän käyttöönotosta.
17 Sama koskee komission täytäntöönpanoasetuksia. Siten asetuksen 3567/92  13 artiklassa annetaan jäsenvaltioille oikeus toteuttaa tarvittaessa siirtymätoimenpiteet "palkkio-oikeuksien siirron - - yhteydessä". Saman artiklan lopussa tosin säädetään, että "tällaiset toimenpiteet voidaan toteuttaa ainoastaan tuottajaan yhteydessä olevien palkkio-oikeuksien käyttöönottamista koskevien ongelmien ratkaisemiseksi". Näillä toimenpiteillä tarkoitetaan kuitenkin tämän säännöksen alussa mainittuja toimenpiteitä, joiden osalta viitataan nimenomaisesti palkkio-oikeuksien siirtotilanteisiin.
18 Toiseksi, kyseisissä säännöksissä ei velvoiteta jäsenvaltioita säätämään korvausjärjestelmästä niille maanomistajille, joille palkkio-oikeuksien siirrosta on aiheutunut tappiota. Säännöksissä annetaan jäsenvaltioille ainoastaan oikeus toteuttaa toimenpiteitä palkkio-oikeuksien siirtoihin yhteydessä olevien erityisten ongelmien ratkaisemiseksi sekä päättämään näitä toimenpiteitä säätelevistä periaatteista.
19 Jokaisen jäsenvaltion itsensä asiana on arvioida tällaisten toimenpiteiden aiheellisuus ottaen erityisesti huomioon kansalliset säädösten täytäntöönpanon muodollisuudet sekä ne kansalliset säännöt, jotka koskevat vuokrasopimusosapuolten oikeudellisia suhteita.
20 Asetuksen N:o 3567/92  15 artiklassa ja asetuksen N:o 3886/92  55 artiklassa rajoitutaan säätämään, että jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki muut aiheelliset toimenpiteet, joita tarvitaan artiklassa tarkoitettujen tilakohtaisten enimmäismäärien järjestelmän tarkoituksenmukaiseksi soveltamiseksi ja että niiden on ilmoitettava näistä toimenpiteistä komissiolle. Nämä säännöt ovat perustamissopimuksen 5 artiklan täytäntöönpanoa ja pelkästään niistä sellaisinaan ei johdu velvollisuutta ottaa käyttöön korvausjärjestelmää niiden maanomistajien kärsimien tappioiden korvaamiseksi, jotka aiheutuvat kysymyksessä olevan kiintiöjärjestelmän käyttöönotosta.
21 Ensimmäiseen, toiseen ja kolmanteen ennakkoratkaisukysymykseen on siten vastattava, ettei asetuksen N:o 3567/92  13 tai 15 artiklasta, eikä asetuksen N:o 3886/92  39 tai 55 artiklasta, eikä myöskään yhdestäkään yhteisön oikeuden yleisestä periaatteesta johdu, että jäsenvaltioilla olisi velvollisuus ottaa käyttöön  tappioiden korvausjärjestelmä maatalousmaan omistajien eduksi sellaisen järjestelmän käyttöönoton vuoksi, jossa palkkio-oikeudet on yhdistetty lampaan- ja vuohenlihan sekä naudanlihan tuottajiin, eikä tällaista velvollisuutta ole edes silloin, kun tuottajat, jotka eivät ole käyttämiensä maa-alojen omistajia, siirtävät palkkio-oikeuden.
Neljäs ennakkoratkaisukysymys
22 Ottaen huomioon ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen annetun vastauksen neljäs kysymys on rajoitettava tarkoittamaan sen selvittämistä, ovatko asetuksen N:o 3567/92  13 ja 15 artikla sekä asetuksen N:o 3886/92  39 ja 55 artikla päteviä sikäli, kun niiden oikeudellinen perusta on asetuksen N:o 3013/89  5 a artiklan 4 kohdan f alakohta ja asetuksen N:o 805/68  4 e artiklan 5 kohta.
23 Tässä suhteessa on syytä huomata, että komission täytäntöönpanoasetusten ja näiden oikeudellisen perustan muodostavien neuvoston asetusten ainoa eroavaisuus nyt käsiteltävänä olevien säännösten osalta koskee niiden toimenpiteiden soveltamisalaa, joiden toteuttamiseen jäsenvaltioille on annettu valtuus. Toisin kuin neuvoston asetuksissa, joissa ei tehdä eroa, komission asetuksissa rajoitetaan jäsenvaltioiden valtuus niihin toimenpiteisiin, joilla ratkaistaan ongelmia, jotka ilmenevät asetuksen voimaantulohetkellä olemassa olevissa sopimussuhteissa.
24 Lisäksi, kuten komissio huomauttaa, palkkiojärjestelmän käyttöönottoon yhteydessä olevat ongelmat ilmeisestikin ilmenevät ainoastaan asetusten voimaantulohetkellä voimassaolleissa sopimussuhteissa. Tämän jälkeen tehtävissä sopimuksissa osapuolet voivat ottaa huomioon mahdollisuuden siirtää palkkio-oikeus ilman tilan siirtoa.
25 Joka tapauksessa pääasian kantaja myöntää itsekin, että korvaustoimenpiteiden olisi rajoituttava olemassa oleviin sopimussuhteisiin.
26 Neljänteen ennakkoratkaisukysymykseen on siten vastattava, että asetuksen N:o 3567/92  13 ja 15 artiklan sekä asetuksen N:o 3567/92  39 ja 55 artiklan tutkinnassa ei ole ilmennyt seikkoja, joilla olisi vaikutusta näiden säännösten pätevyyteen.
Viides ennakkoratkaisukysymys
27 Kun otetaan huomioon edellä esitettyihin kysymyksiin annetut vastaukset, on katsottava, että viidenteen ennakkoratkaisukysymykseen ei ole tarpeen antaa vastausta.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
28 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselle ja Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(kolmas jaosto)
on ratkaissut High Court of Justice, Queen's Bench Division, Divisional Courtin 12.1.1994 tekemällään päätöksellä esittämät kysymykset seuraavasti:
1) Lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3013/89 säädettyjen tilakohtaisten enimmäismäärien, kansallisten varantojen ja oikeuksien siirron soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 10 päivänä joulukuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3567/92  13 tai 15 artiklasta ei johdu, eikä naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) 805/68 säädettyjen palkkiojärjestelmien soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja asetusten (ETY) N:o 1244/82 ja (ETY) N:o 714/89 kumoamisesta 23 päivänä joulukuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3886/92  39 tai 55 artiklasta, eikä myöskään yhdestäkään yhteisön oikeuden yleisestä periaatteesta, että jäsenvaltioilla olisi velvollisuus ottaa käyttöön kärsittyjen tappioiden korvausjärjestelmä maatalousmaan omistajien eduksi sellaisen järjestelmän käyttöönoton vuoksi, jossa palkkio-oikeudet on yhdistetty lampaan- ja vuohenlihan sekä naudanlihan tuottajiin, eikä tällaista velvollisuutta ole edes silloin, kun tuottajat, jotka eivät ole käyttämiensä maa-alojen omistajia, siirtävät palkkio-oikeuden.
2) Edellä mainitun asetuksen N:o 3567/92  13 ja 15 artiklan sekä edellä mainitun asetuksen N:o 3886/92  39 ja 55 artiklan tutkinnassa ei ole ilmennyt seikkoja, joilla olisi vaikutusta näiden säännösten pätevyyteen.