CELEX: 62007FJ0099
Funcție publică
Admisibilitate

1.
Funcționari — Agenți ai Europol — Avansare în treaptă la fiecare doi ani
(Statutul personalului Europol, art. 28 și 29)
2.
Funcționari — Acțiune — Competență de fond — Litigiu cu caracter pecuniar în sensul articolului 93 din Statutul personalului
Europol
(Statutul personalului Europol, art. 93)
3.
Funcționari — Evaluare — Dispoziţie internă a Europol privind evaluarea personalului — Efecte juridice
(Statutul personalului Europol, art. 28 și 29)
4.
Funcționari — Evaluare — Dispoziţie internă a Europol privind evaluarea personalului — Încălcare
(Statutul personalului Europol, art. 28 și 29)
5.
Funcționari — Evaluare — Raport de evaluare — Obligația de a stabili obiective — Întindere
6.
Funcționari — Acțiune — Acțiune în despăgubire — Anulare a actului atacat care nu asigură repararea adecvată a prejudiciului
moral
(Statutul personalului Europol, art. 93)
1.
Un raport de evaluare, care nu provine de la directorul Europol, competent pentru acordarea unei avansări în treaptă, ci de
la un evaluator, competent în materie de evaluare, nu poate în niciun caz să fie considerat, chiar implicit, drept o decizie
inițială de refuz al avansării în treaptă, aceste două tipuri de decizii având un obiect distinct și fiind emise de două autorități
competente diferite.
(a se vedea punctul 54)
Trimitere la:
Tribunalul Funcției Publice: 11 septembrie 2008, Spee/Europol, F‑121/06, RepFP, p. I‑A‑1‑0000 și II‑A‑1‑0000, punctul 40
2.
În litigiile cu caracter pecuniar, Tribunalul Funcției Publice dispune de competență de fond, în temeiul articolului 93 din
Statutul personalului Europol, care îi permite să oblige instituția pârâtă să plătească sume determinate la care se adaugă,
dacă este cazul, dobânzi moratorii.
O cerere prin care se urmărește plata unei măriri de salariu, însoțită de dobânzi moratorii, nu constituie concluzii cu caracter
de somație, ci concluzii de natură pecuniară.
(a se vedea punctele 57 și 58)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 23 martie 2000, Rudolph/Comisia, T‑197/98, RecFP, p. I‑A‑55 și II‑241, punctele 33 și 92
3.
O decizie a unei instituții comunitare comunicată întregului personal și care urmărește să garanteze un tratament identic
în ceea ce privește evaluarea constituie o dispoziție internă și trebuie să fie considerată, în sine, o normă de conduită
cu caracter indicativ pe care administrația și‑o autoimpune și pe care nu o poate înlătura fără a preciza motivele care au
determinat‑o să procedeze astfel, sub sancțiunea încălcării principiului egalității de tratament.
Linii directoare care instituie norme privind elaborarea raportului de evaluare în cadrul Europol constituie o asemenea dispoziție
internă. Astfel, atunci când o dispoziție internă prevede că un raport de evaluare este întocmit și semnat de superiorul ierarhic
direct al agentului, întocmirea și semnarea raportului de către validator constituie, cu atât mai mult în lipsa abilitării
acestuia, o încălcare a directivei menționate.
Deși o decizie adoptată de o autoritate necompetentă, din cauza nerespectării normelor privind repartizarea competenței, nu
poate fi anulată decât dacă nerespectarea normelor amintite aduce atingere uneia dintre garanțiile acordate funcționarilor
sau normelor privind o bună administrare în materia gestionării personalului, scopul unor Linii directoare privind procesul
pentru dezvoltarea carierelor și pentru evaluarea personalului este de a permite administrației să obțină o informare periodică
cât mai completă și mai precisă posibil privind condițiile în care agenții evaluați își îndeplinesc atribuțiile și de a garanta
că evaluarea va fi făcută de persoane care cunosc cel mai bine munca agenților și care sunt, în consecință, cel mai bine plasați
pentru a le stabili obiectivele. Prin urmare, aceste dispoziții au ca obiect să contribuie la o bună administrare în materie
de gestionare a personalului, iar nerespectarea acestora poate, în principiu, să determine anularea unui raport de evaluare
întocmit și semnat de validator.
(a se vedea punctele 79, 80, 83-85, 87 și 88)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 10 septembrie 2003, McAuley/Consiliul, T‑165/01, RecFP p. I‑A‑193 și II‑963, punctul 44; 13
iulie 2006, Vounakis/Comisia, T‑165/04, RecFP, p. I‑A‑2‑155 și II‑A‑2‑735, punctele 45-50
Tribunalul Funcției Publice: 13 decembrie 2007, Diomede Basili/Comisia, F‑108/06, RepFP, p. I‑A‑1‑0000 și II‑A‑1‑0000, punctele
61 și 62
4.
În anumite ipoteze, administrația poate să se îndepărteze de la normele instituite de o dispoziție internă în cazul unei justificări
obiective. Totuși, faptul că un agent al Europol s‑a aflat sub autoritatea directă a trei superiori ierarhici diferiți în
cursul exercițiului de promovare și că aprecierile acestora din urmă se contraziceau nu este de natură să justifice întocmirea
raportului de evaluare cu încălcarea punctului 8 din Liniile directoare privind procesul pentru dezvoltarea carierelor și
pentru evaluarea personalului, în condițiile în care dispozițiile celui de al doilea paragraf al punctului 8 menționat mai
sus vizează tocmai să reglementeze ipotezele în care un agent lucrează sub răspunderea mai multor superiori ierarhici direcți
în cursul aceleiași perioade de evaluare.
Pe de altă parte, cu atât mai mult caracterul eterogen al aprecierilor diferiților superiori ierarhici ai unui agent nu poate
constitui, în principiu, un motiv care să justifice nerespectarea normei instituite de liniile directoare potrivit căreia
ultimul superior ierarhic al agentului întocmește raportul de evaluare, în caz contrar norma menționată fiind lipsită de orice
conținut.
În consecință, în lipsa unei justificări obiective care să permită o derogare de la liniile directoare, un raport de evaluare
adoptat cu încălcarea normei stabilite la punctul 8 al doilea paragraf din liniile directoare trebuie considerat ca fiind
adoptat de o autoritate necompetentă.
(a se vedea punctele 89-91 și 93)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 21 octombrie 1998, Vicente‑Nuñez/Comisia, T‑100/96, RecFP, p. I‑A‑591 și II‑1779, punctele 67-76;
McAuley/Consiliul, citată anterior, punctul 45
Tribunalul Funcției Publice: 9 iulie 2008, Kuchta/BCE, F‑89/07, RepFP, p. I‑A‑1‑0000 și II‑A‑1‑0000, punctele 49-59
5.
Din Liniile directoare privind procesul pentru dezvoltarea carierelor și pentru evaluarea personalului rezultă că Europol
este obligat, la finalul fiecărei perioade de evaluare, să stabilească pentru titularul postului obiective care vor servi
apoi ca bază pentru întocmirea raportului de evaluare al perioadei următoare. Este viciat de ilegalitate un raport de evaluare
întocmit fără ca, în prealabil, agentului să i se fi stabilit astfel de obiective.
(a se vedea punctele 95, 96 și 100)
6.
Prejudiciul moral cauzat unui agent printr‑un raport de evaluare viciat de o neregularitate de o anumită gravitate, în speță
adoptarea sa de o autoritate necompetentă și fără ca agentului să i se fi stabilit obiective, nu este reparat în mod adecvat
și suficient prin anularea acestui act.
(a se vedea punctele 104-106)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 30 septembrie 2004, Ferrer de Moncada/Comisia, T‑16/03, RecFP, p. I‑A‑261 și II‑1163, punctul