CELEX: 62005CJ0430
Direktiva 2001/34/ES
Člen 21
Sprejem vrednostnih papirjev v uradno kotacijo na borzo
Prospekt za kotacijo
Objava netočnih informacij
Odgovorne osebe
Člani upravnega odbora

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 21 Direktive 2001/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z
dne 28. maja 2001 o sprejemu vrednostnih papirjev v uradno kotacijo na borzi in o informacijah, ki jih je treba objaviti v
zvezi s temi vrednostnimi papirji (UL L 184, str. 1).
Predlog je bil vložen v okviru tožb, ki sta ju pri Symvoulio tis Epikrateias (vrhovno upravno sodišče) vložila Ntionik Anonymi
Etaireia Emporias H/Y, Logismikou kai Paroxis Ypiresion Michanografisis (v nadaljevanju: Ntionik AE), družba grškega prava,
in I. M. Pikoulas, član upravnega odbora te družbe, proti Epitropi Kefalaiagoras (komisija za kapitalski trg, v nadaljevanju:
komisija) zaradi glob, ki jima jih je ta naložila, ker so bile v prospektu za kotacijo, objavljenem ob povečanju kapitala
navedene družbe, nekatere nepravilne informacije.

Pravni okvir

Direktiva 2001/34
Direktiva 2001/34 kodificira naslednje štiri direktive:
–        Direktivo Sveta 79/279/EGS z dne 5. marca 1979 o usklajevanju pogojev za sprejem vrednostnih papirjev v uradno kotacijo na
borzi (UL L 66, str. 21);
–        Direktivo Sveta 80/390/EGS z dne 17. marca 1980 o usklajenosti zahtev glede predpisanega obsega, pregleda in razpoložljivosti
prospekta za objavo za sprejem vrednostnih papirjev v uradno kotacijo na borzi (UL L 100, str. 1);
–        Direktivo Sveta 82/121/EGS z dne 15. februarja 1982 o informacijah, ki jih morajo redno objavljati družbe, katerih delnice
so bile sprejete v uradno kotacijo na borzi (UL L 48, str. 26), in
–        Direktivo Sveta 88/627/EGS z dne 12. decembra 1988 o informacijah za objavo pri pridobitvi ali odsvojitvi pomembnega lastniškega
deleža v družbi, sprejeti v kotacijo (UL L 248, str. 62).
Peta, enajsta in enaintrideseta uvodna izjava Direktive 2001/34 določajo:
„5.      Na začetku mora biti to usklajevanje pogojev za sprejem vrednostnih papirjev v uradno kotacijo zadosti prilagodljivo, da omogoči
upoštevanje obstoječih razlik v sestavi trgov vrednostnih papirjev v državah članicah in da bi države članice lahko upoštevale
vse posebne okoliščine, s katerimi se lahko srečajo.
[…]
11.      Te razlike [med garancijami, ki jih zahteva večina držav članic tako glede vsebine in oblike prospekta za kotacijo kot učinkovitosti,
metod in časovne razporeditve preverjanja danih informacij] je treba odpraviti z usklajevanjem pravnih predpisov, ki jih ni
nujno v celoti poenotiti, da bi se dosegla ustrezna stopnja enakovrednosti zaščitnih ukrepov, ki se zahtevajo v vsaki državi
članici za zagotovitev zadostnih in čimbolj objektivnih informacij dejanskim ali morebitnih imetnikom vrednostnih papirjev.
[…]
31.      Politika ustreznega informiranja vlagateljev na področju prenosljivih vrednostnih papirjev bo najverjetneje izboljšala varstvo
vlagateljev, povečala zaupanje vlagateljev v trge vrednostnih papirjev in tako zagotovila, da trgi vrednostnih papirjev delujejo
pravilno.“
Člen 20 te direktive določa:
„Države članice zagotovijo, da je sprejem vrednostnih papirjev v uradno kotacijo na borzi, ki je ali posluje na njihovih ozemljih,
odvisna od objave informativnega dokumenta, v nadaljevanju imenovanega ,prospekt za kotacijo‘, v skladu s poglavjem I naslova
V.“
Člen 21 te direktive določa:
„1.      Prospekt za kotacijo vsebuje podatke, ki so v skladu z določenimi lastnostmi [izdajateljev] in vrednostnih papirjev, za katere
je bila vložena zahteva za sprejem, potrebne, da bi se vlagateljem in njihovim naložbenim svetovalcem omogočilo na podlagi
prejetih podatkov napraviti oceno sredstev in obveznosti do virov, finančnega položaja, dobičkov in izgub ter perspektiv izdajatelja
in pravic, ki izhajajo iz teh vrednostnih papirjev.
2.      Države članice zagotovijo, da so obveznosti iz odstavka 1 naložene osebam, ki so odgovorne za sestavo prospekta za kotacijo,
kakor to določa postavka 1.1 seznamov A in B Priloge I.“
Člen 22(1) te direktive določa:
„Brez poseganja na obveznosti iz člena 21 države članice zagotovijo, da prospekt za kotacijo, za katerega veljajo možnosti
oprostitve obveznosti, predvidene v členih 23 in 24, v čimbolj razčlenjeni in razumljivi obliki obsega vsaj tiste točke podatkov,
ki so določene v seznamih A, B in C Priloge I, odvisno od tega, ali gre za delnice, dolžniške vrednostne papirje ali potrdila
o lastništvu delnic.“
Člen 23 direktive 2001/34 določa:
„Brez poseganja na člen 39(1) države članice lahko dovolijo pristojnim organom, ki so odgovorni za preverjanje prospekta za
kotacijo v skladu s to direktivo, da omogočijo delno ali popolno oprostitev obveznosti objave prospekta za kotacijo v naslednjih
primerih:
1.      kadar so vrednostni papirji, za katere se je vložila zahteva za sprejem v uradno kotacijo:
a) vrednostni papirji, ki so predmet javne ponudbe […]
[...]“
Člen 64 te direktive določa:
„Brez poseganja v člen 49(2) se pri novi javni izdaji delnic istega razreda, kakor so tiste, ki že uradno kotirajo, od družbe,
kadar nove delnice niso avtomatično sprejete, zahteva, da vloži zahtevo za njihov sprejem v isto kotacijo bodisi ne več kakor
eno leto po njihovi izdaji bodisi ko postanejo prosto prenosljive.“
Člen 100 te direktive določa:
„Vsak pomemben nov dejavnik, zmožen vplivanja na oceno vrednostnih papirjev, ki se pokaže med časom sprejema prospekta za
kotacijo in časom začetka sklepanja borznih poslov, se vključi v dopolnilo k prospektu za kotacijo, ki se pregleda na enak
način kakor ta prospekt in se objavi v skladu s postopki, ki jih predpišejo pristojni organi.“
Priloga I k Direktivi 2001/34 zajema določbe v zvezi s seznamom vsebine prospekta za sprejem vrednostnih papirjev v uradno
kotacijo na borzi. Seznama A in B se nanašata na sprejem delnic oziroma sprejem dolžniških vrednostnih papirjev. V poglavju
1 seznama A in B, z naslovom „Podatki o odgovornih za vsebino prospekta za kotacijo in revizijo računovodskih izkazov“, točka
1.1 seznamov A in B nalaga vključitev naslednjih podatkov:
„Ime in funkcija fizičnih oseb ter firma in sedež poslovanja pravnih oseb, odgovornih za vsebino prospekta, ali denimo, za
nekatere dele tega prospekta, v tem primeru z navedbo teh delov.“

Direktiva 2003/71/ES
Člen 5(1) Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi
ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje, in o spremembi Direktive 2001/34/ES (UL L 345, str. 64), določa:
„Brez poseganja v člen 8(2) prospekt vsebuje vse informacije, ki so glede na posebno naravo izdajatelja in vrednostnih papirjev,
ki se ponudijo javnosti ali sprejmejo v trgovanje na organiziranem trgu, potrebne, da vlagatelji lahko na podlagi prejetih
informacij ocenijo aktivo in pasivo, finančni položaj, poslovni izid ter pričakovanja izdajatelja in katerega koli garanta
in pravic, ki izhajajo iz takih vrednostnih papirjev. Te informacije morajo biti predstavljene v obliki, ki omogoča hitro
analizo in je razumljiva.“
Člen 6 te direktive, z naslovom „Odgovornost, ki izhaja iz prospekta“, določa:
„1.      Države članice zagotovijo, da so za informacije, navedene v prospektu, odgovorni vsaj izdajatelj ali njegovi upravni ali nadzorni
organi, ponudnik, oseba, ki prosi za sprejem v trgovanje na organiziranem trgu oziroma garant. Odgovorne osebe so jasno navedene
v prospektu z imeni in funkcijami, ali v primeru pravnih oseb z imeni in registriranimi sedeži ter njihovimi izjavami, da
so po njihovem najboljšem vedenju in prepričanju informacije v prospektu skladne z dejstvi in da v prospektu ni nobene opustitve,
ki bi lahko vplivala na njegov pomen.
2.      Države članice zagotovijo, da se njihovi zakoni in drugi predpisi o civilnopravni odgovornosti uporabljajo za osebe, odgovorne
za informacije, navedene v prospektu.
Vendar države članice zagotovijo, da nobena oseba nima civilnopravne odgovornosti izključno na podlagi povzetka, vključno
s prevodom povzetka, razen če ni zavajajoč, netočen ali neskladen, kadar se bere skupaj z drugimi deli prospekta.“
Člen 25 te direktive, z naslovom „Sankcije“, določa:
„1.      Brez poseganja v pravico držav članic naložiti kazenske sankcije in brez poseganja v njihovo ureditev civilnopravne odgovornosti
države članice v skladu s svojo nacionalno zakonodajo zagotovijo, da se lahko sprejmejo ustrezni upravni ukrepi ali da se
odgovornim osebam naložijo upravne sankcije, kadar ne upošteva določbe, sprejetih pri izvajanju te direktive. Države članice
zagotovijo, da so ti ukrepi učinkoviti, sorazmerni in odvračilni.
2.      Države članice določijo, da pristojni organ javnosti lahko razkrije vsak ukrep ali sankcijo, ki je bila naložena zaradi kršitev
določb, sprejetih na podlagi te direktive, razen če bi razkritje resno ogrozilo finančne trge ali udeleženim strankam povzročilo
nesorazmerno škodo.“

Grško nacionalno pravo
Zakon št. 1969/1991
Člen 72(2) zakona št. 1969/1991 (FEK A‘167), kot je bil spremenjen s členom 96(1) zakona št. 2533/1997 (FEK A‘228, v nadaljevanju:
zakon št. 1969/1991) določa:
„Komisija za kapitalski trg fizični ali pravni osebi, ki objavi ali na kakršen koli način širi nepravilne ali zavajajoče informacije
v zvezi z vrednostnimi papirji, ki se sprejemajo v kotacijo na borzi ali že uradno kotirajo na borzi ter lahko s svojo naravo
vplivajo na ceno ali posle s temi vrednostnimi papirji, naloži globo petsto milijonov (500.000.000) GRD. […] Ta določba velja
tudi za člane upravnega odbora podjetij, ki zahtevajo sprejem svojih delnic na priznano borzo vrednostnih papirjev, kadar
prospekt za kotacijo, ki se zahteva za zgoraj naveden sprejem ali je objavljen oziroma kakor koli drugače razglašen, vsebuje
nepravilne in zavajajoče informacije.“
Člen 76(10) zakona št. 1969/1991 določa:
„[Komisija] je ob upoštevanju veljavnih kazenskih določb pristojna, da fizičnim ali pravnim osebam, ki kršijo določbe zadevne
zakonodaje na področju kapitalskega trga, odloke ministrstva za gospodarstvo z normativno vsebino ali odločbe [Komisije],
naloži globo do 100 milijonov (100.000.000.000) GRD, pri ponovljeni kršitvi pa globo do dvesto milijonov (200.000.000) GRD.“
Predsedniški dekret št. 348/1985
Iz člena 1 predsedniškega dekreta št. 348/1985 (FEK A'125), kot je bil spremenjen z zakonom št. 2651/1998 (FEK A'248, v nadaljevanju:
predsedniški dekret št. 348/1985), izhaja, da je njegov cilj prilagoditev zakonodaje o uradni kotaciji na borzi določbam Direktive
80/390, kot je bila spremenjena z Direktivo 94/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 1994 (UL L 135, str.1).
V skladu s členom 2(1) navedenega dekreta se ta nanaša na prenosljive vrednostne papirje, v zvezi s katerimi je bila vložena
zahteva za sprejem v uradno kotacijo na borzi v Atenah.
Člen 3(a) predsedniškega dekreta št. 348/1985 določa, da je treba pod pojmom „prenosljivi vrednostni papirji“ razumeti zlasti
delnice.
Člen 4(1) tega dekreta določa, da je objava prospekta za kotacijo, ki ga predhodno odobri uprava borze vrednostnih papirjev
v Atenah, pogoj, ki se zahteva za spretje prenosljivih vrednostnih papirjev v uradno kotacijo na tej borzi.
Člen 5 predsedniškega dekreta št. 348/1985 določa:
„1.      Prospekt za kotacijo vsebuje podatke, ki so glede na lastnosti izdajatelja in vrednostnih papirjev, za katere je bila vložena
zahteva za sprejem na borzo, potrebni, da lahko vlagatelji in njihovi svetovalci na tem področju ocenijo aktivo in pasivo,
finančni položaj, poslovni izid in pričakovanja izdajatelja ter pravice, ki izhajajo iz teh vrednostnih papirjev.
2.      Države članice zagotovijo, da so obveznosti iz odstavka 1 naložene osebam, ki so odgovorne za sestavo prospekta za kotacijo,
kakor to določa postavka 1.1 seznamov A in B Priloge I.“
Člen 24 tega dekreta določa:
„Vsak pomemben nov dejavnik, zmožen vplivanja na oceno vrednostnih papirjev, ki se pokaže med sprejemom prospekta za kotacijo
in začetkom sklepanja borznih poslov, se vključi v dopolnilo k prospektu za kotacijo, ki se pregleda na enak način kakor ta
prospekt in se objavi v skladu s postopki, ki so določeni v členu 21 tega predsedniškega dekreta.“
V skladu s členom 26 tega dekreta:
„Temu dekretu so priložene tri priloge (A, B in C), ki so njegovi sestavni deli in katerih naslovi so: Priloga A – tip prospekta
za sprejem delnic v uradno kotacijo na borzi vrednostnih papirjev v Atenah – Poglavje 1. Podatki o osebah, odgovornih za vsebino
prospekta za kotacijo in revizijo računovodskih izkazov. 1.1. Ime in funkcija fizičnih oseb ter firma in sedež poslovanja
pravnih oseb, odgovornih za vsebino prospekta, ali denimo, za nekatere dele tega prospekta, v tem primeru z navedbo teh delov.
[…]“

Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
Družba Ntionik AE, katere delnice uradno kotirajo na vzporednem trgu borze vrednostnih papirjev v Atenah, je od 20. februarja
do 20. marca 2001 povečala svoj delniški kapital. Družba Ntionik AE je zato 4. decembra 2000 na upravni odbor borze v Atenah
naslovila zahtevo za potrditev povečanja kapitala in prospekt za kotacijo v zvezi s tem.
Ta prospekt za kotacijo je zajemal podatke v zvezi z najnovejšim razvojem in s perspektivami družbe Ntionik AE za tekoče finančno
leto od 1. januarja do 31. decembra 2000 ter ocene v zvezi s povečanjem prodaje in poslovnimi izidi te družbe v tem obdobju.
V poglavju 4 navedenega prospekta za kotacijo v zvezi s podatki o njegovi pripravi in revizorjih družbe sta bila predsednik
upravnega odbora in generalni direktor družbe Ntionik AE imenovana kot odgovorna za pripravo in pravilnost podatkov v tem
prospektu za kotacijo.
Upravni odbor borze v Atenah je s sklepom z dne 8. februarja 2001 potrdil povečanje kapitala družbe Ntionik AE in prospekta
za kotacijo, izdanega v ta namen.
Pred potrditvijo tega prospekta je družba Ntionik AE sestavila začasna letna finančna poročila za finančno leto od 1. januarja
do 31. decembra 2000, ki so bila objavljena v tisku 28. februarja 2001.
Komisija za spremljanje in nadzor je z naknadnim preverjanjem določb iz navedenega prospekta za kotacijo ugotovila, da so
se merila za presojo v zvezi s poslovnimi izidi, ki jih je zajemal ta prospekt, zelo razlikovala od poslovnih izidov za to
finančno leto, kot so bili navedeni v začasnih letnih finančnih poročilih, objavljenih 28. februarja 2001.
Komisija je po tem, ko je od družbe Ntionik AE dobila določena pojasnila in ocenila, da je ta najverjetneje kršila določbe
zakona št. 1969/1991 in člen 24 predsedniškega dekreta št. 348/1985, to pozvala, naj predloži stališča. Ta poziv je bil naslovljen
tudi na I. M. Pikoulas, člana upravnega odbora družbe Ntionik AE, ki pa na zadevnem prospektu za kotacijo ni bil naveden kot
odgovorni za pravilnost podatkov, ki jih ta zajema.
Komisija je z odločbami z dne 27. junija 2002 družbi Ntionik AE naložila globo 90.000 eurov zaradi kršitve člena 24 predsedniškega
dekreta št. 348/1985 in člena 72(2) zakona št. 1969/1991 ter vsakemu članu upravnega odbora globo 60.000 eurov zaradi kršitve
člena 72(2) zakona št. 1969/1991.
Komisija je v teh odločbah trdila, da je zadevni prospekt za kotacijo zajemal nepravilne in zavajajoče podatke glede poslovnih
izidov v finančnem obdobju 2000, zlasti glede dobičkov pred obdavčitvijo, v zvezi s katerimi so odkrili več kot 40-odstotno
razliko.
Komisija je zatrjevala tudi, da so družba Ntionik AE in člani njenega upravnega odbora že med objavo tega prospekta za kotacijo
vedeli, da so se ocene poslovnih izidov za finančno leto 2000, zajete v navedenem prospektu, zelo razlikovale od dejansko
doseženih poslovnih izidov.
Komisija je prav tako poudarila, da ukrepi družbe Ntionik AE, in sicer objava začasnih letnih finančnih poročil februarja
2001 ter posredovanje podatkov prek Panellinios Syllogos Ependyton Chrimatistiriou Athinona (grško združenje vlagateljev borze
v Atenah) potencialnim vlagateljem in delničarjem nista bila v skladu s členom 24 predsedniškega dekreta št. 348/1985, ki
pri pomembnem novem dejavniku, ki bi lahko vplival na ocenjevanje vrednostnih papirjev, določa objavo dodatka k prospektu
za kotacijo.
Družba Ntionik AE in I. M. Pikoulas sta pri Symvoulio tis Epikrateias vložila tožbo na razglasitev ničnosti odločb Komisije
z dne 27. junija 2002.
Ob upoštevanju tega je Symvoulio tis Epikrateias prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali lahko ob upoštevanju […] člena 21 Direktive [2001/34] nacionalni zakonodajalec uvede upravne sankcije, če so se informacije
v prospektu izkazale za nepravilne in zavajajoče, ne samo za osebe, ki so izrecno omenjene v tem prospektu kot odgovorne,
ampak tudi za izdajatelja vrednostnih papirjev, preden so sprejeti na borzo, ter brez razlikovanja za člane njegovega upravnega
odbora, ne glede na to, ali so bili ti imenovani kot odgovorni v zgoraj navedenem smislu?“

Vprašanje za predhodno odločanje

Dopustnost
Italijanska vlada meni, da se za povečanje kapitala družbe Ntionik AE ni zahtevala sestava in predložitev prospekta za kotacijo
ter da zato dejstva v zadevi v glavni stvari ne spadajo na področje uporabe Direktive 2001/34.
Ker tako ni jasno, ali so zatrjevana kršena pravila izključno nacionalna ali nasprotno Skupnostna, italijanska vlada meni,
da je vprašanje za predhodno odločanje hipotetično in bi ga bilo treba torej zavrniti kot nedopustnega.
V zvezi s tem je treba opozoriti, da lahko v skladu s členom 23 Direktive 2001/34 države članice dovolijo pristojnim organom,
ki so odgovorni za preverjanje prospekta za kotacijo v skladu s to direktivo, da v določenih primerih omogočijo delno ali
popolno oprostitev obveznosti objave prospekta za kotacijo. Med njimi je primer iz člena 23(1)(a) te direktive, na katerega
se je Komisija sklicevala med obravnavo. Vendar navedeni člen 23 državam članicam daje diskrecijsko pravico pri uporabi te
oprostitve.
Vendar v tej zvezi člen 64 Direktive 2001/34 določa, da mora izdajatelj, kadar na novo izdane delnice istega razreda niso
avtomatično sprejete v kotacijo, vložiti zahtevo za njihov sprejem.
Vendar v obravnavani zadevi iz okoliščin postopka v glavni stvari, kot jih navaja predložitveno sodišče, ne izhaja, da velja
za družbo Dionik AE ena od oprostitev obveznosti objave prospekta za kotacijo, določenih v členu 23 Direktive 2001/34.
Poleg tega je družba Ntionik AE na obravnavi potrdila, da delnice, izdane pri povečanju kapitala, niso bile avtomatično sprejete
v kotacijo v smislu člena 64 Direktive 2001/34, da je bila javnost pozvana k sodelovanju, pri čemer so imeli obstoječi delničarji
predkupno pravico, in da se je uporabljala postavka 1.1., seznam A, navedene direktive.
Ugovor nedopustnosti, na katerega se sklicuje italijanska vlada, je torej treba zavrniti.

Temelj
Najprej je treba ugotoviti, da iz pete, enajste in enaintridesete uvodne izjave Direktive 2001/34 izhaja, da je njen cilj
med drugim zagotoviti ustrezno informiranje vlagateljev na področju prenosljivih vrednostnih papirjev, da bi se izboljšalo
njihovo varstvo, povečalo njihovo zaupanje v trge teh vrednostnih papirjev in tako zagotovilo, da ti trgi delujejo pravilno,
vendar ne da bi bilo treba nacionalno ureditev nujno v celoti uskladiti.
Kot torej poudarja generalna pravobranilka v točki 32 sklepnih predlogov, namen Direktive 2001/34 ni višja stopnja uskladitve
nacionalnih ureditev na zadevnem področju.
Države članice zato prosto odločajo, ali bodo določile dodatne ali strožje pogoje za sprejem prenosljivih vrednostnih papirjev
v kotacijo, s tem da mora biti taka ureditev v skladu s cilji navedene direktive.
Iz tega torej izhaja, da lahko nacionalni zakonodajalec uvede ureditev odgovornosti tako oseb, ki so v prospektu za kotacijo,
objavljenem zaradi takega sprejema, izrecno omenjene, kot tudi drugih oseb, tudi če te v prospektu za kotacijo niso izrecno
omenjene, s tem da mora biti ta ureditev v skladu s cilji Direktive 2001/34.
Vendar je treba v tej zvezi opozoriti, da člen 21(1) te direktive določa, da mora prospekt za kotacijo vsebovati podatke,
potrebne za to, da bi se vlagateljem omogočilo napraviti oceno sredstev in obveznosti do virov, finančnega položaja, dobičkov
in izgub ter perspektiv izdajatelja in pravic, ki izhajajo iz teh vrednostnih papirjev, v zvezi s katerimi se zahteva sprejem
v kotacijo.
Člen 21(2) določa, da morajo države članice zagotoviti, da so te obveznosti naložene osebam, ki so izrecno omenjene v postavki
1.1. seznamov A in B Priloge I k navedeni direktivi. Navedena seznama določata, da morajo biti navedene le osebe, odgovorne
za sestavo prospekta za kotacijo ali za nekatere dele tega prospekta.
Ob upoštevanju cilja Direktive 2001/34, ki je med drugim zagotoviti zadostne podatke vlagateljem, določitve oseb, ki so odgovorne
za podatke v prospektu za kotacijo, ki jih vlagatelji potrebujejo, kot je določena v členu 21 skupaj s seznamoma A in B Priloge
I k tej direktivi, ni mogoče šteti za izključno, tako da bi bile za pravilnost podatkov, zajetih v tem prospektu za kotacijo,
odgovorne le fizične in pravne osebe, ki so v njem omenjene, kljub gospodarski in organizacijski stvarnosti izdajanja delnic.
Mogoče je namreč, da prospekt za kotacijo, objavljen zaradi sprejema prenosljivih vrednostnih papirjev v uradno kotacijo na
borzi, ne omenja identitete določenih fizičnih ali pravnih oseb, ki so odgovorne za upravljanje izdajatelja ali lahko ustvarijo
oziroma napravijo oceno podatkov v zvezi s sredstvi in obveznostmi do virov, finančnega položaja, dobičkov in izgub ter perspektiv
tega izdajatelja in opredelijo pravice, ki izhajajo iz teh vrednostnih papirjev. Zato nacionalnim pristojnim organom ne sme
biti onemogočeno, da določijo odgovornost teh oseb za nepravilne in zavajajoče podatke, ki so zajeti v navedenem prospektu
za kotacijo.
Dodati je treba, da Direktiva 2001/34 izrecno ne določa sistema sankcij, ki bi veljal za osebe, odgovorne za prospekt za kotacijo.
Obveznost držav članic, da določijo upravne sankcije za izdajatelje in druge osebe, odgovorne za prospekt za kotacijo, je
bila namreč uvedena šele s členom 25 Direktive 2003/71, ki je bila sprejeta pozneje, kot so nastala dejstva v postopku v glavni
stvari, in zato v obravnavani zadevi ne velja.
Ob upoštevanju tega je treba poudariti, da so države članice, kadar ne obstaja usklajena zakonodaja Skupnosti na področju
sankcij, ki veljajo pri nespoštovanju pogojev, določenih s tem sistemom, vzpostavljenim s to zakonodajo, pristojne izbrati
sankcijo, ki se jim zdi primerna. Vendar morajo to pristojnost izvajati v skladu s pravom Skupnosti in z njegovimi temeljnimi
načeli ter posledično načelom sorazmernosti (glej v tem smislu sodbe z dne 21. septembra 1989 v zadevi Komisija proti Grčiji,
68/88, Recueil, str. 2965, točka 23; z dne 16. decembra 1992 v zadevi Komisija proti Grčiji, C-210/91, Recueil, str. I-6735,
točka 19, in z dne 26. oktobra 1995 v zadevi Siesse, C-36/94, Recueil, str. I-3573, točka 21).
Upravni ali prisilni ukrepi predvsem ne smejo prekoračiti tistega, kar je nujno potrebno za zasledovanje ciljev, in sankcija
ne sme biti tako nesorazmerna glede na resnost kršitve, da bi postala ovira svobodam, določenim v Pogodbi (zgoraj navedena
sodba z dne 16. decembra 1992 v zadevi Komisija proti Grčiji, točka 20). Vendar je v pristojnosti predložitvenega sodišča,
da ob upoštevanju zgoraj navedenih ugotovitev oceni, ali so sankcije, ki jih določa veljavna nacionalna zakonodaja, sorazmerne.
V zvezi z obveznostjo zagotoviti zadostne in resnične podatke vlagateljem, določeno z Direktivo 2001/34, je treba ugotoviti,
da sistem civilnih, kazenskih ali upravnih sankcij, vzpostavljen na nacionalni ravni za osebe, izrecno omenjene v prospektu
o kotaciji, za izdajatelja in člane njegovega upravnega odbora, ne glede na to, ali so bili ti v tem prospektu imenovani kot
odgovorni, ni v nasprotju s ciljem navedene direktive, če je sorazmeren glede na resnost kršitve, nastale zaradi navajanja
nepravilnih ali zavajajočih podatkov v prospektu za kotacijo.
Ob upoštevanju zgoraj navedenega je treba na vprašanje za predhodno odločanje odgovoriti v tem smislu, da je treba člen 21
Direktive 2001/34 razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da nacionalni zakonodajalec uvede upravne sankcije, če so se informacije
v prospektu, objavljenem zaradi sprejema prenosljivih vrednostnih papirjev v uradno kotacijo na borzi, izkazale za nepravilne
in zavajajoče, ne samo za osebe, ki so izrecno omenjene v tem prospektu kot odgovorne zanj, ampak tudi proti izdajatelju navedenih
vrednostnih papirjev, ter brez razlikovanja proti za člane upravnega odbora tega izdajatelja, ne glede na to, ali so bili
slednji v navedenem prospektu imenovani kot odgovorni.

Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči
o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (prvi senat) razsodilo:
Člen 21 Direktive 2001/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. maja 2001 o sprejemu vrednostnih papirjev v uradno kotacijo
na borzi in o informacijah, ki jih je treba objaviti v zvezi s temi vrednostnimi papirji, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje
temu, da nacionalni zakonodajalec uvede upravne sankcije, če so se informacije v prospektu izkazale za nepravilne in zavajajoče,
ne samo za osebe, ki so izrecno omenjene v tem prospektu kot odgovorne, ampak tudi za izdajatelja prenosljivih vrednostnih
papirjev, preden so sprejeti na borzo, ter brez razlikovanja za člane upravnega odbora tega izdajatelja, ne glede na to, ali
so bili slednji v prospektu o kotaciji imenovani kot odgovorni.
Podpisi
*
Jezik postopka: grščina.