CELEX: 62007CJ0102
Ochranné známky
Článok 5 ods. 1 písm. b) a článok 5 ods. 2, ako aj článok 6 ods. 1 písm. b) smernice 89/104/EHS
Požiadavka dostupnosti
Obrazové ochranné známky troch pásikov
Motívy dvoch pásikov používané konkurentmi ako dekorácia
Námietka vychádzajúca zo zásahu do práv z ochrannej známky a jej oslabenia

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (
Ú. v. ES L 40, s. 1
; Mim. vyd. 17/001, s. 92, ďalej len „smernica“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťami Adidas AG a Adidas Benelux BV na jednej strane a Marca Mode CV (ďalej len „Marca Mode“), C&A Nederland CV (ďalej len „C&A“), H&M Hennes & Mauritz Netherlands BV (ďalej len „H&M“) a Vendex KBB Nederland BV (ďalej len „Vendex“) na druhej strane vo veci rozsahu ochrany obrazových ochranných známok troch pásikov, ktorých majiteľom je Adidas AG.
Právny rámec
Článok 3 smernice, nazvaný „Dôvody pre zamietnutie alebo neplatnosť“, vo svojom článku 1 stanovuje:
„1.   Do registra nebudú zapísané, alebo ak už sú zapísané, musia byť vyhlásené za neplatné:
a)
označenia, ktoré nemôžu tvoriť ochrannú známku;
b)
ochranné známky, ktoré nemajú žiadnu rozlišovaciu spôsobilosť;
c)
ochranné známky, ktoré sú tvorené výlučne z označení alebo značiek [údajov —
neoficiálny preklad
], ktoré môžu v obchode slúžiť na označenie druhu, kvality, množstva, účelu, hodnoty, zemepisného pôvodu alebo času výroby tovaru alebo poskytnutia služby, alebo iných vlastností tovaru alebo služieb;
d)
ochranné známky, ktoré sa skladajú výlučne z označení alebo značiek, ktoré sa stali obvyklými v bežnej reči alebo v
bona fide
a v zaužívaných obchodných zvyklostiach;
e)
označenia, ktoré sa skladajú výlučne z týchto prvkov:
—
tvar, ktorý vyplýva z povahy samotného tovaru, alebo
—
tvar tovaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku, alebo
—
tvar, ktorý dodáva tovaru podstatnú hodnotu;
…“
Článok 3 ods. 3 smernice znie:
„Prihláška ochrannej známky nebude zamietnutá alebo vyhlásená za neplatnú na základe odseku 1 písm. b), c) alebo d), ak táto ochranná známka nadobudla ešte pred dňom podania prihlášky na základe svojho používania rozlišovaciu spôsobilosť. Okrem toho môže každý členský štát ustanoviť, že toto ustanovenie sa vzťahuje aj na prípad, keď ochranná známka získala túto svoju rozlišovaciu spôsobilosť po dátume podania prihlášky alebo po dátume zápisu.“
Článok 5 smernice, nazvaný „Práva z ochrannej známky“, vo svojom odseku 1 a 2 stanovuje:
„1.   Zapísaná ochranná známka dáva svojmu majiteľovi výlučné práva. Majiteľ bude mať právo zabrániť všetkým tretím stranám, ktoré nemajú jeho súhlas, aby v obchodnom styku používali:
a)
akékoľvek označenie, ktoré je zhodné s ochrannou známkou pre tovary alebo služby, ktoré sú zhodné s tými, pre ktoré je ochranná známka zapísaná;
b)
akékoľvek označenia, ktoré je zhodné s ochrannou známkou alebo je jej natoľko podobné, a zároveň sú si natoľko podobné príslušné tovary alebo služby, že existuje pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti, vrátane pravdepodobnosti asociácie medzi označením a ochrannou známkou.
2.   Každý členský štát môže tiež stanoviť, že majiteľ bude mať právo zabrániť všetkým tretím stranám, ktoré nemajú jeho súhlas, aby používali v obchodnom styku akékoľvek označenie, ktoré je zhodné s ochrannou známkou alebo je jej podobné, pre tovary alebo služby, ktoré nie sú podobné tým, pre ktoré je ochranná známka zapísaná, ak má táto ochranná známka v členskom štáte dobré meno a ak by používanie označenia bez náležitého dôvodu znamenalo, že by nečestne ťažilo z dobrého mena alebo rozlišovacej spôsobilosti tejto ochrannej známky, alebo by to dobrému menu alebo rozlišovacej spôsobilosti tejto ochrannej známky škodilo.“
Článok 6 smernice, nazvaný „Obmedzenie účinku ochrannej známky“, v odseku 6 stanovuje:
„Ochranná známka neoprávňuje majiteľa zakázať tretím stranám používať v obchodnom styku:
a)
ich vlastné meno alebo adresu;
b)
údaje týkajúce sa druhu, kvality, množstva, účelu, hodnoty, zemepisného pôvodu, času výroby alebo iných vlastností tovaru alebo služieb;
c)
ochrannú známku, ak je to potrebné na označenie zamýšľaného účelu výrobku alebo služby, predovšetkým ak ide o príslušenstvo alebo náhradné diely.
za predpokladu, že ich tretia strana používa v súlade s čestným konaním v priemysle alebo obchode.“
Článok 12 smernice, nazvaný „Dôvody na výmaz“, vo svojom odseku 2 stanovuje:
„Ochranná známka môže byť… vymazaná, ak po dni, kedy bola zapísaná:
a)
v dôsledku konania alebo nekonania majiteľa sa táto ochranná známka stala v obchode bežným názvom výrobku alebo služby, pre ktoré bola zapísaná;
…“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Spoločnosť Adidas AG je majiteľom obrazových ochranných známok, ktoré spočívajú v troch zvislých, paralelných pásikoch rovnakej šírky, ktoré sú použité pozdĺž bočného okraja športového oblečenia a oblečenia na voľný čas, a sú vyhotovené vo farbe kontrastujúcej so základnou farbou oblečenia.
Spoločnosť Adidas Benelux BV je výlučným majiteľom licencie spoločnosti Adidas AG pre územie Beneluxu.
Marca Mode, C&A, H&M a Vendex sú konkurenčné podniky obchodujúce s textilnými výrobkami.
Po tom, ako Adidas AG a Adidas Benelux BV (ďalej len spoločne „Adidas“) zistili, že niektorí z ich konkurentov začali predávať športové oblečenie a oblečenie na voľný čas, na ktorom sa nachádzajú dva paralelné pásiky vo farbe kontrastujúcej so základnou farbou oblečenia, podali na Rechtbank te Breda návrh na nariadenie predbežného opatrenia voči H&M, ako aj žalobu v hlavnom konaní proti Marca Mode a C&A, s cieľom zakázať týmto podnikom používanie akéhokoľvek označenia pozostávajúceho z motívu troch pásikov zapísaného na základe prihlášky Adidas, alebo z motívu, ktorý mu zodpovedá, akým je aj motív dvoch paralelných pásikov používaný uvedenými podnikmi.
Marca Mode, C&A, H&M a Vendex podali na Rechtbank te Breda návrhy, podľa ktorých mal rozhodnúť, že môžu voľne používať dva pruhy ako dekoráciu na športové oblečenie a oblečenie na voľný čas.
Predseda Rechtbank te Breda rozhodujúci o predbežnom opatrení rozsudkom z 2. októbra 1997 zakázal H&M používať v Beneluxe označenie tvorené motívom troch pásikov zapísané na základe prihlášky Adidas alebo akékoľvek iné zodpovedajúce označenie, akým je aj ním používaný motív dvoch pásikov.
Rechtbank te Breda medzitýmnym rozsudkom z 13. októbra 1998 rozhodol, že bolo zasiahnuté do práv z ochranných známok, ktorých majiteľom je Adidas.
Proti rozsudkom z 2. októbra 1997 a z 13. októbra 1998 boli podané odvolania na Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch.
Rozsudkom z 29. marca 2005 Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch zrušil rozsudky z 2. októbra 1997 a z 13. októbra 1998 a sám rozhodujúc vo veci zamietol tak žalobné návrhy Adidas, ako aj návrhy Marca Mode, C&A, H&M a Vendex z dôvodu, že na jednej strane nebolo zasiahnuté do práv z ochranných známok, ktorých majiteľom je Adidas, a na druhej strane návrhy Marca Mode, C&A, H&M a Vendex boli príliš všeobecné.
Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch uviedol, že taký motív troch pásikov, ako bol zapísaný na základe prihlášky Adidas, má sám osebe len malú rozlišovaciu spôsobilosť, avšak v dôsledku reklamného úsilia Adidas ochranné známky, ktorých je majiteľom, nadobudli značnú rozlišovaciu spôsobilosť a stali sa všeobecne známe. V dôsledku toho sa týmto ochranným známkam poskytuje širšia ochrana, pokiaľ ide o motív troch pásikov. Keďže pásiky a jednoduché pásikové motívy sú však v zásade označenia, ktoré musia byť dostupné tretím osobám a ktoré svojou povahou nie sú vhodné na priznanie výlučného práva, ochranné známky, ktorých majiteľom je Adidas, nemôžu poskytovať nijakú ochranu proti používaniu motívov dvoch pásikov.
V kasačnom odvolacom konaní na Hoge Raad der Nederlanden Adidas uviedol, že zo systematiky smernice vyplýva, že požiadavka dostupnosti musí byť zohľadnená len v prípade použitia dôvodov zamietnutia alebo neplatnosti podľa článku 3 smernice.
Za týchto okolností Hoge Raad der Nederlanden rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa pri určení rozsahu ochrany poskytovanej ochrannej známke, ktorá je tvorená označením, ktoré pôvodne nemalo žiadnu rozlišovaciu spôsobilosť alebo označením zodpovedajúcim popisu v článku 3 ods. 1 písm. c) smernice…, ktoré nadobudlo rozlišovaciu spôsobilosť používaním (‚inburgering‘) a bolo [ako ochranná známka] zapísané, zohľadniť všeobecný záujem, ktorý spočíva v tom, že dostupnosť určitých označení pre iné hospodárske subjekty poskytujúce príslušný tovar alebo služby nebude neodôvodnene obmedzená (‚Freihaltebedürfnis‘)?
2.
V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Existuje pritom rozdiel, ak sporné označenia podliehajúce požiadavke dostupnosti považuje príslušná skupina verejnosti za označenia na rozlíšenie tovaru alebo len za dekorácie tovaru?
3.
V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Existuje ďalej rozdiel, ak označenie napadnuté majiteľom ochrannej známky nemá rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 3 ods. 1 písm. b) smernice… alebo ak obsahuje údaj v zmysle článku 3 ods. 1 písm. c) smernice?“
O prejudiciálnych otázkach
Týmito otázkami, ktoré treba skúmať spoločne, sa vnútroštátny súd v podstate pýta, v akom rozsahu treba pri určení rozsahu výlučného práva majiteľa ochrannej známky zohľadniť všeobecný záujem, ktorý spočíva v tom, že dostupnosť určitých označení nebude neodôvodnene obmedzená.
Uvedený súd podal tento návrh vzhľadom na motív troch pásikov zapísaný na základe prihlášky Adidas, ktorý nadobudol rozlišovaciu spôsobilosť používaním. Predovšetkým sa snaží zistiť, či v prípade, že tretie osoby používajú označenia podobné alebo zhodné s dotknutou ochrannou známkou bez povolenia jej majiteľa a na podporu takého používania uvádzajú požiadavku dostupnosti, je potrebné zistiť, či uvedené označenia sú, alebo nie sú príslušnou skupinou verejnosti považované za dekoráciu, či majú, alebo nemajú rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 3 ods. 1 písm. b) smernice a či sú, alebo nie sú opisnej povahy v zmysle článku 3 ods. 1 písm. c) smernice.
Úvodné poznámky
Ako generálny advokát pripomenul v bode 33 a nasl. svojich návrhov, existujú dôvody všeobecného záujmu spojené najmä s potrebou neskreslenej hospodárskej súťaže, ktoré odporúčajú, aby niektoré označenia mohli byť voľne používané všetkými hospodárskymi subjektmi.
Ako Súdny dvor už rozhodol, táto požiadavka dostupnosti je
ratio
, ktoré je základom niektorých dôvodov zamietnutia zápisu podľa článku 3 smernice (pozri najmä v tomto zmysle rozsudky zo 4. mája 1999, Windsurfing Chiemsee,
C-108/97 a C-109/97, Zb. s. I-2779
, bod 25; z 8. apríla 2003, Linde a i.,
C-53/01 až C-55/01, Zb. s. I-3161
, bod 73, a zo 6. mája 2003, Libertel,
C-104/01, Zb. s. I-3793
, bod 53).
Okrem toho článok 12 ods. 2 písm. a) smernice stanovuje, že majiteľ ochrannej známky môže byť zbavený svojich práv, ak po dni, keď bola zapísaná, sa v dôsledku konania alebo nekonania majiteľa táto ochranná známka stala v obchodnom styku bežným názvom výrobku alebo služby, pre ktoré bola zapísaná. Týmto ustanovením normotvorca Spoločenstva vyrovnal záujmy majiteľa ochrannej známky a záujmy jeho konkurentov vzťahujúce sa na dostupnosť označení (pozri rozsudok z 27. apríla 2006, Levi Strauss,
C-145/05, Zb. s. I-3703
, bod 19).
Ak sa teda ukáže, že požiadavka dostupnosti je relevantnou v rámci článkov 3 a 12 smernice, treba konštatovať, že prejednávaný návrh na začatie prejudiciálneho konania prekračuje tento rámec, pretože sa pýta, či predstavuje požiadavka dostupnosti kritérium posúdenia po zapísaní ochrannej známky, ktorého účelom je vymedziť rozsah výlučného práva majiteľa ochrannej známky. Marca Mode, C&A, H&M a Vendex sa totiž nesnažia o vyhlásenie neplatnosti v zmysle článku 3 alebo o výmaz v zmysle článku 12, ale len uvádzajú potrebnosť dostupnosti iných pásikových motívov ako toho, ktorý bol zapísaný na základe prihlášky Adidas, aby tak potvrdili svoje právo používať tieto motívy bez potreby súhlasu Adidas.
Keď sa tretia osoba dovoláva požiadavky dostupnosti na potvrdenie svojho práva používať iné označenie, ako to zapísané na základe prihlášky majiteľa ochrannej známky, relevantnosť takého tvrdenia nemôže byť posúdená v rámci článkov 3 a 12 smernice, ale musí byť preskúmaná z hľadiska článku 5 smernice, ktorý sa týka ochrany zapísanej ochrannej známky voči používaniu označení tretími osobami, ako aj z hľadiska článku 6 ods. 1 písm. b) smernice, ak príslušné označenie patrí do pôsobnosti tohto ustanovenia.
O výklade článku 5 ods. 1 písm. b) smernice
Článok 5 smernice tým, že priznáva majiteľovi ochrannej známky právo zabrániť tretím osobám používať rovnaké alebo podobné označenie v prípade pravdepodobnosti zámeny a uvádza určité prípady použitia takého označenia, ktoré možno zakázať, smeruje k ochrane majiteľa proti používaniu označení, ktoré by mohli predstavovať zasiahnutie do práv z ochrannej známky (pozri v tomto zmysle rozsudok Levi Strauss, už citovaný, bod 14).
Pravdepodobnosť zámeny vytvára špecifickú podmienku ochrany, ktorá je poskytovaná zapísanej ochrannej známke voči používaniu označení tretími osobami, ktoré s ňou nie sú zhodné. Súdny dvor stanovil túto podmienku ako pravdepodobnosť, že sa verejnosť môže domnievať, že predmetné výrobky alebo služby pochádzajú od toho istého podniku alebo prípadne od hospodársky prepojených podnikov (pozri rozsudky z 22. júna 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer,
C-342/97, Zb. s. I-3819
, bod 17, ako aj zo 6. októbra 2005, Medion,
C-120/04, Zb. s. I-8551
, body 24 a 26).
Podľa desiateho odôvodnenia smernice posúdenie existencie tejto pravdepodobnosti „závisí od mnohých prvkov, predovšetkým od vžitosti ochrannej známky na trhu, od asociácie, ktorá môže vzniknúť medzi užívaným označením a zapísanou známkou, od stupňa podobnosti medzi ochrannou známkou a označením a nimi označenými tovarmi alebo službami“. Pravdepodobnosť zámeny sa má teda posudzovať celkovo pri zohľadnení všetkých rozhodujúcich okolností predmetného prípadu (pozri rozsudky z 11. novembra 1997, SABEL,
C-251/95, Zb. s. I-6191
, bod 22; z 22. júna 2000, Marca Mode,
C-425/98, Zb. s. I-4861
, bod 40, a Medion, už citovaný, bod 27).
Okolnosť, že pre hospodárske subjekty existuje potreba dostupnosti označenia, nie je relevantným prvkom. Ako zo znenia článku 5 ods. 1 písm. b) smernice a citovanej judikatúry totiž vyplýva, odpoveď na otázku, či existuje pravdepodobnosť zámeny, musí byť založená na vnímaní verejnosťou na jednej strane výrobkov s majiteľovou ochrannou známkou a na druhej strane výrobkov s označením používaným tretími stranami.
Okrem toho označenia, ktoré musia v zásade byť dostupné všetkým hospodárskym subjektom, môžu byť používané nečestne s cieľom zmiasť spotrebiteľa. Ak by sa v takej súvislosti mohla tretia osoba dovolávať požiadavky dostupnosti pre voľné používanie označenia hoci aj podobného s ochrannou známkou bez toho, že by majiteľ ochrannej známky mohol voči tomu namietať odvolaním sa na pravdepodobnosť zámeny, bolo by zasiahnuté do účinného uplatňovania pravidla uvedeného v článku 5 ods. 1 písm. b) smernice.
Taká úvaha sa vzťahuje najmä na pásikové motívy. Ako Adidas v úvode svojich pripomienok sám uznal, pásikové motívy ako také sú dostupné a môžu byť používané rôznymi spôsobmi na športovom oblečení a oblečení na voľný čas všetkými subjektmi. Konkurenti Adidas však nemôžu zasiahnuť do motívu troch pásikov zapísaného ako ochranná známka na základe prihlášky Adidas tým, že na športovom oblečení a oblečení na voľný čas, ktoré uvádzajú na trh, použijú motív dvoch pásikov, ktorý je do tej miery podobný so zapísaným motívom, že existuje pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti.
Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či existuje takáto pravdepodobnosť zámeny. Vzhľadom na toto overenie je potrebné preskúmať prejudiciálnu otázku, ktorou sa tento súd snaží zistiť, či treba overiť, či verejnosť vníma označenie používané tretím podnikom len ako dekoráciu daného výrobku.
V tejto súvislosti treba uviesť, že vnímanie označenia ako dekorácie zo strany verejnosti nebráni ochrane podľa článku 5 ods. 1 písm. b) smernice, pokiaľ je uvedené označenie napriek svojej dekoračnej povahe podobné so zapísanou ochrannou známkou do tej miery, že príslušná skupina verejnosti sa môže domnievať, že predmetné výrobky pochádzajú od toho istého podniku alebo prípadne od hospodársky prepojených podnikov.
V prejednávanej veci teda bude potrebné posúdiť, či sa priemerný spotrebiteľ, keď zbadá športové oblečenie a oblečenie na voľný čas, na ktorom sú pásikové motívy na rovnakom mieste a rovnakých vlastností, ako je pásikový motív zapísaný na základe prihlášky Adidas s malým rozdielom v tom, že sú tvorené dvomi a nie tromi pásikmi, môže zmýliť v určení pôvodu tohto výrobku a domnievať sa, že ho na trh uvádza Adidas AG, Adidas Benelux BV alebo s nimi hospodársky prepojený podnik.
Ako z desiateho odôvodnenia smernice vyplýva, toto posúdenie vyplýva nielen zo stupňa podobnosti medzi ochrannou známkou a označením, ale tiež z ľahkosti, s akou môže byť označenie asociované s ochrannou známkou vzhľadom najmä na známosť ochrannej známky na trhu. Čím viac je totiž ochranná známka známa, o to viac subjektov bude chcieť používať podobné označenia. Prítomnosť veľkého množstva výrobkov s podobnými označeniami na trhu môže zasiahnuť do práv z ochrannej známky prostredníctvom rizika oslabenia rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky a ohroziť jej základnú funkciu, ktorou je garantovať spotrebiteľom pôvod dotknutých výrobkov.
O výklade článku 5 ods. 2 smernice
Účastníci konania vo veci samej nepopierajú, že motív troch pásikov zapísaný ako ochranná známka Adidas predstavuje ochrannú známku, ktorá má dobré meno. Okrem toho je nesporné, že zákony platné v Holandsku obsahujú pravidlo stanovené v článku 5 ods. 2 smernice. Napokon Súdny dvor spresnil, že článok 5 ods. 2 smernice sa rovnako uplatní vo vzťahu k výrobkom a službám, ktoré sú totožné alebo podobné s tými, pre ktoré bola ochranná známka zapísaná (pozri v tomto zmysle rozsudky z 9. januára 2003, Davidoff,
C-292/00, Zb. s. I-389
, bod 30, ako aj z 23. októbra 2003, Adidas-Salomon a Adidas Benelux,
C-408/01, Zb. s. I-12537
, body 18 až 22).
Motív troch pásikov zapísaný na základe prihlášky Adidas je teda chránený tak na základe článku 5 ods. 1 smernice, ako aj je táto ochrana posilnená na základe odseku 2 toho istého článku (pozri analogicky rozsudok Davidoff, už citovaný, body 18 a 19).
Za týchto okolností treba na prejudiciálnu otázku odpovedať aj z pohľadu ustanovenia článku 5 ods. 2 smernice, ktoré sa konkrétne týka ochrany známok s dobrým menom.
Článok 5 ods. 2 smernice zavádza v prospech ochranných známok s dobrým menom ochranu, ktorá pôsobí bez ohľadu na existenciu pravdepodobnosti zámeny. Toto ustanovenie sa totiž uplatní v prípadoch, keď špecifická podmienka ochrany spočíva v používaní napadnutého označenia bez náležitého dôvodu, ktoré nečestne ťaží z dobrého mena alebo rozlišovacej spôsobilosti tejto ochrannej známky alebo im škodí (rozsudky Marca Mode, už citovaný, bod 36, ako aj Adidas-Salomon a Adidas Benelux, už citovaný, bod 27).
Ak dôjde k zásahom do práv z ochrannej známky v zmysle článku 5 ods. 2 smernice, sú tieto zásahy dôsledkom určitého stupňa podobnosti medzi ochrannou známkou a označením, kvôli ktorému si príslušná skupina verejnosti priblíži označenie a ochrannú známku, t. j. vytvorí si medzi nimi určitú súvislosť, avšak si ich nezamieňa. Nevyžaduje sa teda, aby stupeň podobnosti medzi ochrannou známkou s dobrým menom a označením používaným treťou osobou bolo také, že existuje pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti. Stačí, že stupeň podobnosti medzi ochrannou známkou s dobrým menom a označením má za následok, že relevantná skupina verejnosti si vytvorí medzi označením a ochrannou známkou určitú súvislosť (pozri rozsudok Adidas-Salomon a Adidas Benelux, už citovaný, body 29 a 31).
Existencia takejto súvislosti sa má posudzovať celkovo pri zohľadnení všetkých rozhodujúcich okolností (rozsudky Adidas-Salomon, už citovaný, a Adidas Benelux, už citovaný, bod 30).
Treba uviesť, že požiadavka dostupnosti je cudzia tak posudzovaniu stupňa podobnosti medzi ochrannou známkou, ktorá má dobré meno, a označením používaným treťou osobou, ako aj súvislosti, ktorú si medzi nimi môže príslušná skupina verejnosti vytvoriť. Nemôže teda predstavovať relevantný prvok, podľa ktorého by bolo možné overiť, či používanie označenia bez náležitého dôvodu znamená, že toto označenie nečestne ťaží z dobrého mena alebo rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky alebo im škodí.
O výklade článku 6 ods. 1 písm. b) smernice
Článok 6 ods. 1 písm. b) smernice stanovuje, že majiteľ ochrannej známky nemôže zakázať tretím osobám používať v obchodnom styku údaje týkajúce sa druhu, kvality, množstva, účelu, hodnoty, zemepisného pôvodu, času výroby alebo iných vlastností tovaru alebo služieb, za predpokladu, že ich táto tretia osoba používa v súlade s čestným konaním v priemysle alebo obchode.
Takým obmedzením účinkov, ktoré vyplývajú majiteľovi z výlučného práva z ochrannej známky, má článok 6 smernice za cieľ zosúladiť základné záujmy ochrany práv z ochrannej známky a voľného pohybu tovaru, ako aj slobody poskytovania služieb na spoločnom trhu, a to takým spôsobom, aby právo z ochrannej známky mohlo naplniť svoju úlohu podstatného prvku systému nenarušenej hospodárskej súťaže, ktorého zriadenie a udržanie je cieľom Zmluvy o ES (pozri rozsudok zo 17. marca 2005, Gillette Company a Gillette Group Finland,
C-228/03, Zb. s. I-2337
, bod 29 a citovanú judikatúru).
Presnejšie cieľom článku 6 ods. 1 písm. b) smernice je zabezpečiť možnosť pre všetky hospodárske subjekty používať opisné označenia. Toto ustanovenie teda predstavuje, ako to generálny advokát uviedol v bodoch 75 a 78 svojich návrhov, vyjadrenie požiadavky dostupnosti.
Požiadavka dostupnosti však nemôže v žiadnom prípade vytvárať autonómne obmedzenie účinkov vyplývajúcich z ochrannej známky, pridávajúc sa k tým obmedzeniam, ktoré sú výslovne uvedené v článku 6 ods. 1 písm. b) smernice. V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že na to, aby tretia osoba mohla uplatňovať obmedzenia účinku ochrannej známky uvedené v článku 6 ods. 1 písm. b) smernice a v tejto súvislosti sa dovolávať požiadavky dostupnosti, na ktorej sa toto ustanovenie zakladá, musí sa ňou použité označenie, ako to vyžaduje toto ustanovenie, týkať niektorej z vlastností výrobku uvádzaného na trh alebo služby poskytovanej touto treťou osobou (pozri v tomto zmysle rozsudky Windsurfing Chiemsee, už citovaný, bod 28, a z 25. januára 2007, Adam Opel,
C-48/05, Zb. s. I-1017
, body 42 až 44).
V tomto prípade vyplýva z rozhodnutia vnútroštátneho súdu a z pripomienok predložených Súdnemu dvoru konkurentmi Adidas, že títo konkurenti uvádzajú ako odôvodnenie používania sporných motívov dvoch pásikov okolnosť, že tieto motívy majú čisto dekoratívny účel. To znamená, že cieľom použitia uvedených pásikových motívov na oblečení zo strany konkurentov nie je poskytnúť údaje týkajúce sa niektorej z vlastností ich výrobkov.
So zreteľom na uvedené úvahy treba na prejudiciálne otázky odpovedať, že smernica sa má vykladať v tom zmysle, že pri určení rozsahu výlučného práva majiteľa ochrannej známky sa nemá prihliadať na požiadavku dostupnosti okrem prípadu, že je uplatniteľné obmedzenie účinku ochrannej známky podľa článku 6 ods. 1 písm. b) tejto smernice.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:

Prvá smernica Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa má vykladať v tom zmysle, že pri určení rozsahu výlučného práva majiteľa ochrannej známky sa nemá prihliadať na požiadavku dostupnosti okrem prípadu, že je uplatniteľné obmedzenie účinku ochrannej známky podľa článku 6 ods. 1 písm. b) tejto smernice.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: holandčina.