CELEX: 62006FJ0107
Offentligt hverv
Tjenestemænd
Forfremmelse

Tjenestemænd – forfremmelse – sammenligning af fortjenester
Når ansættelsesmyndigheden foretager en sammenligning af fortjenester hos ansøgerne til en forfremmelse i medfør af vedtægtens
artikel 45, er den forpligtet til omhyggeligt og upartisk at undersøge alle relevante forhold vedrørende hver ansøger.
Det forhold, at en tjenestemand er blevet foreslået til forfremmelse i tidligere forfremmelsesår, dog uden at være blevet
forfremmet, er et element, som skal tages i betragtning. Dette forhold er nemlig et relevant element i den pågældendes fortjeneste,
såfremt vedkommende fortsat fortjener en forfremmelse.
At det er obligatorisk at tage hensyn hertil, bekræftes af de af Kommissionen udstedte almindelige gennemførelsesbestemmelser
til vedtægtens artikel 45, som fastsætter, at der foretages forfremmelser efter en sammenligning af de enkeltes fortjenester
vurderet i et vist tidsrum.
Desuden vil en manglende hensyntagen til sådanne tidligere indstillinger til forfremmelse kunne medføre, at forskellige situationer
behandles ens.
Hvis det viser sig, at de kriterier for tildeling af prioritetspoints, der anvendes af forfremmelsesudvalget, er til hinder
for, at navnlig dette fortjenstgivende aspekt tages i betragtning, tilkommer det ansættelsesmyndigheden, som har pligt til
at overholde trinhøjere retsregler, at se bort fra disse kriterier.
(jf. præmis 67, 68, 71-76 og 103)
Henvisning til:
Domstolen, 21. november 1991, sag T-269/90, Technische Universität München, Sml. I, s. 5469, præmis 14.
Retten, 11. december 1991, sag T-169/89, Frederiksen mod Parlamentet, Sml. II, s. 1403, præmis 69; 4. maj 2005, sag T-30/04,
Sena mod AESA, Sml. Pers. I-A, s. 113, og II, s. 519, præmis 80; 15. september 2005, sag T-123/03, Casini mod Kommissionen,
Sml. Pers. I-A, s. 253, og II, s. 1169, præmis 69; 6. juni 2007, sag T-432/04. Parlante mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A-2,
s. 0000, og II-A-2, s. 0000, præmis 97.