CELEX: 62005FJ0092
Длъжностни лица
Пенсии
Пенсионни права, придобити преди постъпване на служба в Общностите
Прехвърляне към общностната схема
Оттегляне на заявлението за прехвърляне с цел позоваване на нови по-благоприятни разпоредби

1.
Длъжностни лица — Пенсии — Пенсионни права, придобити преди постъпване на служба в Общностите — Прехвърляне към общностната
схема
(член 11, параграф 2 от приложение VІІІ към Правилника за длъжностните лица)
2.
Длъжностни лица — Пенсии — Пенсионни права, придобити преди постъпване на служба в Общностите — Прехвърляне към общностната
схема
(членове 90 и 91 от Правилника за длъжностните лица; член 11, параграф 2 от приложение VIII)
3.
Длъжностни лица — Пенсии — Пенсионни права, придобити преди постъпване на служба в Общностите — Прехвърляне към общностната
схема
(членове 90 и 91 от Правилника за длъжностните лица; член 11, параграф 2 от приложение VIII и член 26, параграф 3 от приложение XIII;
Регламент № 723/2004 на Съвета)
4.
Длъжностни лица — Пенсии — Пенсионни права, придобити преди постъпване на служба в Общностите — Прехвърляне към общностната
схема
(членове 90 и 91 от Правилника за длъжностните лица; член 26, параграф 3 от приложение XIIІ; Регламент № 723/2004 на Съвета)
5.
Длъжностни лица — Пенсии — Пенсионни права, придобити преди постъпване на служба в Общностите — Прехвърляне към общностната
схема
(член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица; Регламент № 723/2004 на Съвета)
1.
Искания за отмяна на решение, с което се отказва правото на жалбоподателя да оттегли заявлението си за прехвърляне към общностната
схема на пенсионните права, придобити по национална пенсионна схема, трябва да се тълкуват като искания за отмяна на отказа
за оттегляне на решението, определящо броя на годините, признати по общностната пенсионна схема за тези права. Всъщност прехвърлянето
на пенсионните права може да се разглежда като операция, която се състои от две последователни едностранни решения, приемани
въз основа на заявление от заинтересованото лице и при условията на обвързана компетентност, от една страна, от органа, управляващ
националната пенсионна схема, който трябва да изчисли придобитите по отношение на него права, и от друга страна, от общностната
институция, която с оглед на тези права трябва да определи броя на годините, които му се признават по общностната пенсионна
схема на основание на продължителността на предишната служба. Следователно условията за извършване на прехвърляне на пенсионни
права, придобити по национална схема, са същите като тези, при които може да се допусне оттегляне на посочените по-горе решения,
съставляващи операцията по прехвърляне.
(вж. точки 42, 45—47 и 50)
2.
Представянето на документ от администрацията на длъжностното лице, подало заявление за прехвърляне на пенсионни права, придобити
преди постъпване на служба в Общностите, в който се посочва броят на годините осигурителен стаж, които ще му бъдат признати
по общностната схема, не може да се разглежда като предложение за съгласие или за договор, изпратено на заинтересованото лице.
То представлява проект на едностранно решение, изготвено от администрацията в условията на обвързана компетентност въз основа
на заявление на длъжностното лице, което практически става решение на институцията и влиза в сила само след потвърждаване
от страна на заинтересованото лице на заявлението му за прехвърляне. Особените правила за изготвяне и за влизане в сила на
този акт, за които се изисква съгласие от страна на заинтересованото лице, не засягат неговия едностранен характер. Окончателният
характер на едностранно решение не може да е последица от изричното съгласие на заинтересованото лице и то следователно не
може успешно да се противопостави на последното. Едностранните решения на институциите относно длъжностните лица стават окончателни
и не могат да бъдат оспорвани по съдебен ред след изтичането на сроковете за обжалване, предвидени в членове 90 и 91 от Правилника.
(вж. точки 55, 56, 104 и 109)
3.
Приемането на нова правна уредба представлява ново съществено обстоятелство, в това число и за длъжностните лица, които не
попадат в нейното приложно поле, ако тази уредба води до неоправдани различия в третирането между последните и лицата, по
отношение на които тя се прилага. Такова ново обстоятелство произтича за длъжностно лице, което е извършило прехвърляне на
пенсионните си права, придобити в Белгия по силата на белгийският закон от 21 май 1991 г. за уреждане на някои отношения между
белгийските пенсионни схеми и тези на международни публичноправни институции, от последователното влизане в сила на белгийският
закон от 10 февруари 2003 г. за уреждане на прехвърлянето на пенсионни права между белгийските пенсионни схеми и тези на международните
публичноправни институции и на член 26, параграф 3 от приложение ХІІІ към Правилника, приет с Регламент № 723/2004 на Съвета
за изменение на Правилника за длъжностните лица на Европейските общности и условията за работа на другите служители.
Всъщност от една страна разпоредбите на член 26, параграф 3 от приложение ХІІІ към Правилника позволяват на длъжностните лица,
които все още не са поискали или не са извършили прехвърляне на пенсионните си права, придобити преди постъпване на служба
в Общностите, да поискат прехвърляне на тези права към общностната пенсионна схема при условията, предвидени от Правилника.
Тези разпоредби позволяват по-специално на длъжностните лица, които са придобили по-рано пенсионни права в Белгия и които
не са поискали или не са извършили при титуляризирането си прехвърлянето им към общностната схема при условията на белгийския
закон от 1991 г., да поискат прехвърляне на споменатите пенсионни права при по-благоприятните условия на белгийския закон
от 2003 г. Длъжностно лице, което е извършило прехвърляне на пенсионните си права, придобити в Белгия, съгласно белгийския
закон от 1991 г., но което не е могло да се ползва от прехвърляне на споменатите права по смисъла на Правилника и при предвидените
от него условия, с оглед на разпоредбите от същия се намира в положение, което е сходно с това на длъжностните лица, посочени
в член 26, параграф 3 от приложение ХІІІ към Правилника.
От друга страна, налице е съмнение относно законосъобразността на различието в третирането между това длъжностно лице и категориите
длъжностни лица, посочени в член 26, параграф 3 от приложение ХІІІ към Правилника с оглед на принципите на правна сигурност
и на оправдани правни очаквания. Всъщност разглежданото различие в третирането не е било предвидимо, когато към момента на
титуляризирането им съответните длъжностни лица са направили избора си да подадат или не заявление за прехвърляне. Принципите
на оправдани правни очаквания и на правна сигурност обаче не допускат длъжностно лице да бъде изключено от възможността да
се ползва от по-благоприятна законодателна уредба на основание на избор, последиците от който не са били предвидими към момента,
когато е направен.
(вж. точки 69, 70, 72, 73, 79, 83 и 84)
Позоваване на:
Съд — 6 октомври 1982 г., Williams/Сметна палата, 9/81, Recueil, стр. 3301, точка 14; 15 февруари 1996 г., Duff и др., C‑63/93,
Recueil, стр. I‑569, точка 20; 18 май 2000 г., Rombi и Arkopharma, C‑107/97, Recueil, стр. I‑3367, точка 66; 11 януари 2001 г.,
Gevaert/Комисия, C‑389/98 P, Recueil, стр. I‑65, точка 49
Първоинстанционен съд — 16 септември 1999 г., Partex/Комисия, T‑182/96, Recueil, стр. II‑2673, точка 191
4.
Тъй като новото съществено обстоятелство, обосноваващо искане за преразглеждане на постановените през 2002 г. от органа по
назначаване решения относно прехвърлянето към общностната схема на пенсионни права, придобити от длъжностно лице по силата
на белгийското законодателство, е последица от последователното влизане в сила на белгийски закон от 10 февруари 2003 г. и
на член 26, параграф 3 от приложение ХІІІ към Правилника, то разумният срок, в който заинтересованото лице има основание да
се позове на споменатото ново обстоятелство, започва да тече едва от влизането в сила на посочения Правилник, тоест от 1 май
2004 г.
Полагането на грижа от заинтересованото лице трябва да се преценява, като се отчита обстоятелството, че сложността на правилата
за изчисляване на прехвърлените пенсионни права трудно позволява на длъжностно лице само да определи дали новата белгийска
законодателна уредба засяга правното му положение в благоприятна или не за него посока. Освен това следва да се отбележи,
че жалбоподателят подава искането си за преразглеждане на посочените по-горе решения в срока от шест месеца, който по силата
на член 26, параграф 3 от приложение ХІІІ към Правилника общностният законодател дава на длъжностните лица, за които не е
извършено прехвърляне на пенсионните права, да подадат заявление за това.
(вж. точки 88, 90 и 91)
5.
Нито разпоредбите на член 11, параграф 2 от приложение VІІІ към Правилника, както в редакцията му преди влизането в сила на
Регламент № 723/2004 за изменение на Правилника за длъжностните лица на Европейските общности и условията за работа на другите
служители на Европейските общности, така и в редакцията му, приета с този регламент, нито която и да е друга разпоредба от
Правилника могат да се тълкуват като изключващи оттеглянето на решение за прехвърляне на пенсионни права, придобити преди
влизането в сила на Регламент № 723/2004.
Всъщност, на първо място, ако разпоредбите на член 11, параграф 2 от приложение VІІІ към Правилника, в редакцията му преди
влизането в сила на Регламента № 723/2004, ограничават във времето възможността за длъжностните лица да поискат прехвърляне
на пенсионните си права до периода на титуляризиране, те все пак не предвиждат каквото и да е ограничаване на възможността
да се поиска оттегляне на прехвърлянето на пенсионните права.
На второ място, в хипотезата, в която такова решение е оттеглено, евентуално може да се подаде ново заявление за прехвърляне
в срока, който вече е 10 години, и при условията, предвидени от разпоредбите на член 11, параграф 2 от приложение VІІІ към
Правилника, в редакцията му, приета с Регламент № 723/2004.
На трето място, въз основа на обстоятелството, че разпоредбите на член 11, параграф 2 от приложение VІІІ към Правилника, в
редакцията му, приета с Регламент № 723/2004, дават право на длъжностните лица да се ползват само по веднъж от възможността
да искат прехвърляне на придобитите по-рано от тях пенсионни права, не може да се направи извод, че споменатите разпоредби
забраняват оттеглянето на заявлението за прехвърляне. Всъщност, от една страна, възможността да се подаде второ заявление
за прехвърляне не следва да се смесва с възможността да се оттегли първото заявление. От друга страна, посочените по-горе
разпоредби, които са влезли в сила на 1 май 2004 г., не се прилагат по отношение на подадено преди тази дата заявление за
прехвърляне и следователно в хипотезата, в която споменатото заявление за прехвърляне е оттеглено, не могат да представляват
пречка авторът му все пак да може да подаде ново заявление при условията, които са в сила към настоящия момент.
При липса на специална разпоредба от общностното законодателство условията за оттегляне на решение за прехвърляне на пенсионни
права, постановено преди влизането в сила на Регламент № 723/2004, са общите условия за оттегляне на индивидуални решения,
с които се създават права. Такива решения не могат да се отменят едностранно от автора им, щом като са законосъобразни. Необходимостта
от запазване на доверие в неизменността на създаденото положение в тази хипотеза забранява на администрацията да преразглежда
решението си.
Въпреки това подобна забрана, целяща да защити лицето, в полза на което се създават права, поради самото си предназначение
не може да бъде противопоставена на същото. Решение, с което се създават права, може да се отмени по искане на лицето, в полза
на което се създават тези права, от постановилия го административен орган, за да бъде заменено с решение, което е по-благоприятно
за автора на искането, при условие че оттеглянето на първото решение не накърнява правата на трети лица. Всъщност оттеглянето
на административен акт по принцип е позволено само при строго спазване на изискванията на принципа на правна сигурност.
В това отношение оттеглянето на решение за прехвърляне на пенсионни права, придобити в Белгия по силата на белгийския закон
от 21 май 1991 г. за уреждане на някои отношения между белгийските пенсионни схеми и тези на международни публичноправни институции,
не може да засегне правата на белгийските пенсионни схеми.
Всъщност, от една страна, предвиденият от този закон механизъм за суброгация на общностната институция, в която работи длъжностното
лице, не променя нито правата, нито задълженията на тези схеми към момента на прехвърлянето, тъй като то не е съпроводено
с плащане на каквато и да е сума от тяхна страна към общностната пенсионна схема, като тези схеми остават длъжници по отношение
на пенсионните права на длъжностното лице и задължението им, изразяващо се както преди в това да изплащат съответната пенсия
на месечни вноски, считано от датата, на която длъжностното лице започне да получава пенсия от Общностите. Единствената промяна
се отнася до отношенията между длъжностното лице и институцията, която му дава по общностната схема актюерската равностойност
на неговите белгийски пенсионни права и в замяна на това се суброгира в пенсионните права, които длъжностното лице е придобило
по белгийските пенсионни схеми. Щом като правата на белгийските пенсионни схеми не се засягат от прехвърлянето на пенсионните
права съгласно механизма за суброгация, те още повече не могат да бъдат засегнати от оттеглянето на решения, постановени за
осигуряване на това прехвърляне.
От друга страна, член 9 от Закона от 1991 г. все още дава право на длъжностните лица, без да поставя други условия освен получаване
на съгласието на институцията си, да оттеглят заявлението си за прехвърляне до действителното осъществяване на суброгацията.
(вж. точки 120—122, 124—126 и 128—130)
Позоваване на:
Съд — 12 юли 1957 г., Algera и др./Assemblée commune de la CECA, 7/56, 3/57—7/57, Recueil, стр. 81, точки 114 и 115