CELEX: 62005CJ0283
Jurisdikcija, teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimas ir vykdymas
Reglamentas (EB) Nr. 44/2001
Pripažinimas ir vykdymas
34 straipsnio 2 punktas
Už akių priimtas sprendimas
Atsisakymo pagrindas
Procese nedalyvavusio atsakovo, kuriam ,,įmanoma" apskųsti teismo sprendimą, sąvoka
Teismo sprendimo neįteikimas

Artico prieš Italiją
, A serija, Nr. 37, 33 punktas ir 1992 m. spalio 12 d. Sprendimą
T. prieš Italiją
, A serija, Nr. 245 C, 28 punktas).
Kaip savo išvados 105 punkte pažymėjo generalinis advokatas, Europos žmogaus teisių teismas yra nusprendęs, nors ir baudžiamojoje
byloje, jog tai, kad per kasaciniam skundui pateikti nustatytą terminą kaltinamajam nebuvo žinomi apeliacinės instancijos
teismo sprendimo motyvai, yra kartu aiškinamų EŽTK 6 straipsnio 1 ir 3 dalių nuostatų pažeidimas, nes suinteresuotasis asmuo
negalėjo veiksmingai ir naudingai kreiptis į kasacinės instancijos teismą (žr. 1992 m. gruodžio 16 d. Europos žmogaus teisių
teismo sprendimo
Hadjianastassiou prieš Graikiją
, A serija, Nr. 252, 29–37 punktus)“.
Antra, kalbant apie Reglamentu Nr. 44/2001 nustatytą pripažinimo ir vykdymo sistemą, svarbu pažymėti, kaip tai savo išvados
112 punkte padarė generalinis advokatas, kad procese nedalyvavusio atsakovo teisės į gynybą apsauga yra užtikrinama numatant
dvigubą kontrolę.
Iš kartu taikomų Reglamento Nr. 44/2001 26 straipsnio 2 dalies ir Reglamento Nr. 1348/2001 19 straipsnio 1 dalies matyti,
kad pradiniame procese kilmės valstybėje narėje teismas yra įpareigotas sustabdyti bylos nagrinėjimą, kol įrodoma, kad procese
nedalyvavęs atsakovas turėjo galimybę laiku gauti bylos iškėlimo arba lygiavertį dokumentą, kad galėtų susitarti dėl savo
gynybos, arba kad buvo imtasi visų šiam tikslui būtinų priemonių.
Vykstant pripažinimo ir vykdymo procesui pripažinimo valstybėje narėje, jei atsakovas pareiškia skundą dėl kilmės valstybėje
narėje priimto sprendimo pripažinimo vykdytinu, šį skundą nagrinėjančiam teismui gali reikėti išnagrinėti atsisakymo pripažinti
ar vykdyti pagrindą, nurodytą Reglamento Nr. 44/2001 34 straipsnio 2 punkte.
Atsižvelgiant į šiuos argumentus, reikia nustatyti, ar už akių priimto sprendimo neįteikimo atveju vien to, kad asmuo, kurio
atžvilgiu šį sprendimą prašoma vykdyti, apie šį sprendimą sužinojo jo vykdymo stadijoje, pakanka, kad būtų nuspręsta, jog
Reglamento Nr. 44/2001 34 straipsnio 2 punkto prasme šiam asmeniui buvo įmanoma apskųsti tokį sprendimą.
Pagrindinėje byloje neginčijama, kad už akių priimtas sprendimas procese nedalyvavusiam atsakovui nebuvo įteiktas ir todėl
pastarasis apie šio sprendimo turinį nežinojo.
Kaip Teisingumo Teismui pateiktose pastabose teisingai nurodė Austrijos, Vokietijos, Nyderlandų ir Lenkijos vyriausybės bei
Europos Bendrijų Komisija, skundą dėl sprendimo galima pateikti, tik jei skundžiantis asmuo galėjo susipažinti su jo turiniu,
nes tam paprasčiausio žinojimo apie šio sprendimo egzistavimą nepakanka.
Iš tiesų atsakovo galimybė pateikti veiksmingą skundą ir taip apginti savo teises šio sprendimo 27 ir 28 punktuose nurodytos
teismo praktikos prasme reiškia, jog jis turi turėti galimybę susipažinti su už akių priimto sprendimo motyvais tam, kad juos
galėtų naudingai užginčyti.
Iš to išplaukia, kad tik ta aplinkybė, jog posėdyje nedalyvavęs atsakovas žinojo už akių priimto sprendimo turinį, pagal teisės
į gynybą apsaugai ir veiksmingam naudojimosi ja taikomus reikalavimus leidžia užtikrinti, kad Reglamento Nr. 44/2001 34 straipsnio
2 punkto prasme šis atsakovas galėjo šį sprendimą apskųsti sprendimo kilmės valstybės teisme.
Ši išvada neturi įtakos Reglamento Nr. 44/2001 34 straipsnio 2 punkte išdėstytų atitinkamų Briuselio konvencijos 27 straipsnio
2 punkto nuostatų pakeitimų prasmei.
Iš tiesų, kaip savo išvados 58 ir 60 punktuose pažymėjo generalinis advokatas, Reglamento Nr. 44/2001 34 straipsnio 2 punktu
visų pirma siekiama užkirsti kelią tam, kad posėdyje nedalyvavęs atsakovas lauktų pripažinimo ir vykdymo proceso pripažinimo
valstybėje narėje, kad jo metu tvirtintų, jog buvo pažeista jo teisė į gynybą, nors šis atsakovas turėjo galimybę pasinaudoti
šia teise paduodamas skundą sprendimo kilmės valstybėje.
Vis dėlto Reglamento Nr. 44/2001 34 straipsnio 2 punktas nereiškia, kad atsakovas turi imtis papildomų veiksmų, išeinančių
už paprasto rūpestingumo ginant savo teises ribų, pavyzdžiui, susipažinti su kitoje valstybėje narėje priimto sprendimo turiniu.
Vadinasi, tam, kad būtų galima manyti, jog posėdyje nedalyvavęs atsakovas Reglamento Nr. 44/2001 34 straipsnio 2 punkto prasme
galėjo skųsti už akių jo atžvilgiu priimtą sprendimą, jam turėjo būti žinomas šio sprendimo turinys, o tai reiškia, kad šis
sprendimas jam turėjo būti įteiktas.
Vis dėlto reikia patikslinti, kaip Teisingumo Teismui pateiktose savo pastabose tai nurodė Austrijos, Vokietijos ir Jungtinės
Karalystės vyriausybės, jog tinkamas už akių priimto sprendimo įteikimas, tai yra visų šiems formalumams taikytinų taisyklių
laikymasis, nėra būtina sąlyga tam, kad būtų laikoma, jog atsakovui buvo įmanoma pateikti skundą.
Kaip savo išvados 65 punkte pažymėjo generalinis advokatas, Reglamento Nr. 44/2001 34 straipsnio 2 punktas šiuo atžvilgiu
leidžia palyginti bylos iškėlimo dokumentą ir už akių priimtą sprendimą.
Iš tiesų bylos iškėlimo dokumento ir už akių priimto sprendimo įteikimas laiku ir taip, kad atsakovas galėtų susitarti dėl
savo gynybos, suteikia jam galimybę pasirūpinti savo teisių apsauga kilmės valstybės teisme.
Vadinasi, Reglamento Nr. 44/2001 bendra struktūra nereikalauja, kad už akių priimto sprendimo įteikimui būtų taikomos griežtesnės
sąlygos nei numatytos bylos iškėlimo dokumento įteikimui šio reglamento 34 straipsnio 2 punkte.
Bylos iškėlimo ar lygiaverčio dokumento klausimu pažymėtina, kad, kaip nurodyta šio sprendimo 20 punkte, Reglamento Nr. 44/2001
34 straipsnio 2 punktas panaikina Briuselio konvencijos 27 straipsnio 2 punkte įtvirtintą reikalavimą laikytis įteikimo formalumų.
Vadinasi, šioje nuostatoje įtvirtintos šio nepripažinimo ir nevykdymo pagrindo išimties sąlyga nebūtinai yra įteikimas laikantis
visų egzistuojančių reikalavimų, tačiau bent jau sprendimo turinys turi būti pranešamas laiku, paliekant laiko susitarti dėl
savo gynybos.
Taigi, kaip savo išvados 69 punkte pažymėjo generalinis advokatas, formalūs reikalavimai, kuriuos šis įteikimas turi atitikti,
turi būti panašūs į tuos, kuriuos Reglamento Nr. 44/2001 34 straipsnio 2 punkte Bendrijos teisės aktų leidėjas numatė bylos
iškėlimo dokumentams, ir todėl paprasčiausio formalaus pažeidimo, kuris nekelia grėsmės teisei į gynybą, nepakanka tam, kad
būtų atsisakyta taikyti nepripažinimo ir nevykdymo pagrindo išimtį.
Vadinasi, tam, kad būtų galima manyti, jog Reglamento Nr. 44/2001 34 straipsnio 2 punkto prasme atsakovui „buvo įmanoma“ apskųsti
už akių jo atžvilgiu priimtą sprendimą, reikia, kad šio sprendimo turinys jam būtų buvęs žinomas tuomet, kai šiam atsakovui
dar buvo likę laiko veiksmingai pasirūpinti savo teisių gynimu kilmės valstybės teisme.
Atsižvelgiant į visa tai, kas pasakyta, į pateiktus klausimus reikia atsakyti taip: Reglamento Nr. 44/2001 34 straipsnio 2 punktas
turi būti aiškinamas taip, kad atsakovui „buvo įmanoma“ apskųsti už akių jo atžvilgiu priimtą sprendimą, tik jei jis realiai
žinojo šio sprendimo turinį, nes šis jam buvo įteiktas laiku, kad jis galėtų susitarti dėl savo gynybos kilmės valstybės teisme.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo
nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo
Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:
2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse
bylose pripažinimo ir vykdymo 34 straipsnio 2 punktas turi būti aiškinamas taip, kad atsakovui „buvo įmanoma“ apskųsti už
akių jo atžvilgiu priimtą sprendimą, tik jei jis realiai žinojo šio sprendimo turinį, nes šis jam buvo įteiktas laiku, kad
jis galėtų susitarti dėl savo gynybos kilmės valstybės teisme.
Parašai.
*
Proceso kalba: vokiečių.