CELEX: 62004TJ0022
Bendrijos prekių ženklas
Protesto procedūra
Paraiška žodiniam Bendrijos prekių ženklui Westlife
Ankstesnis nacionalinis prekių ženklas West
Galimybė supainioti
Žymenų panašumas

Vedial prieš VRDT – France Distribution (HUBERT)
(T‑110/01, Rink., p. II‑5275, 16 ir kiti punktai) ir 2003 m. sausio 15 d. Sprendimą
Mystery Drinks prieš VRDT – Karlsberg Brauerei (MYSTERY)
(T‑99/01, Rink., p. II‑43, 14 ir kiti punktai).

Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Dėl VRDT reikalavimų kvalifikavimo
16     Iš karto reikia pažymėti, kad procese, susijusiame su ieškiniu dėl VRDT apeliacinės tarybos protesto procedūroje priimto sprendimo,
VRDT pareikšta pozicija Pirmosios instancijos teisme neturi teisės pakeisti ginčo ribų, nustatytų Bendrijos prekių ženklo
paraišką pateikusio asmens ir protesto pareiškėjo pateiktais argumentais ir pareiškimais (2004 m. spalio 12 d. Teisingumo
Teismo sprendimo
Vedial prieš VRDT
, C‑106/03 P, Rink. p. II‑0000, patvirtintas apeliacinėje instancijoje 15 punkte nurodytu sprendimu
HUBERT
, 26–38 punktai).
17     Tačiau, atvirkščiai nei VRDT pažymėjo savo atsiliepime į ieškinį, iš šios teismo praktikos neišplaukia, kad VRDT yra įpareigota
reikalauti atmesti ieškinį, pateiktą dėl vienos iš jos apeliacinių tarybų sprendimo. Iš tikrųjų Pirmosios instancijos teismas
2004 m. birželio 30 d. Sprendimu
GE Betz prieš VRDT
–
Atofina Chemicals (BIOMATE)
(T‑107/02, Rink. p. II‑0000) nusprendė, kad nors VRDT neturi teisės pareikšti ieškinį dėl apeliacinės tarybos sprendimo, tačiau
ji nėra įpareigota nuolat ginti kiekvieną ginčijamą apeliacinės tarybos sprendimą arba būtinai reikalauti atmesti bet kurį
dėl tokio sprendimo pareikštą ieškinį (sprendimo 34 punktas).
18     Tačiau VRDT, nekeisdama ginčo ribų, pasirinktinai gali prašyti patenkinti vienos ar kitos šalies reikalavimus ir pateikti
argumentus palaikyti šios šalies nurodytus ieškinio pagrindus. Tačiau ji negali pateikti savarankiškų reikalavimų dėl panaikinimo
arba nurodyti kitų ieškinio pagrindų, kurių kitos šalys nebuvo nurodžiusios (šiuo klausimu žr. 15 punkte nurodyto sprendimo
HUBERT
34 punktą).
19     Šioje byloje VRDT atsiliepime apie ieškinį ir teismo posėdyje aiškiai išreiškė savo valią palaikyti ieškovės pareikštus reikalavimus
ir ieškinio pagrindus. Ji aiškiai nurodė, kad formaliai prašė atmesti ieškinį tik dėl to, kad atsižvelgdama į Pirmosios instancijos
teismo praktiką manė, jog yra įpareigota tai padaryti. Kadangi dėl ankstesniuose punktuose nurodytų priežasčių ši analizė
neatitinka galiojančios teisės, VRDT reikalavimus reikia perkvalifikuoti ir laikyti, kad ji iš esmės prašo patenkinti ieškovės
reikalavimus. Atlikus šį perkvalifikavimą prieštaravimų tarp atsiliepime apie ieškinį nurodytų reikalavimų ir pateiktų argumentų
nebus.
Dėl esmės
20     Visų pirma reikia priminti, kad pagal Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto sąlygas dėl ankstesnio prekių ženklo
savininko protesto atsisakoma įregistruoti prekių ženklą, „jeigu dėl savo panašumo į ankstesnį prekių ženklą ar tapatumo jam
arba dėl prekių ar paslaugų, kurioms prekių ženklai yra skirti, panašumo ar tapatumo yra galimybė suklaidinti visuomenę toje
teritorijoje, kur ankstesnis prekių ženklas yra apsaugotas; galimybė suklaidinti apima ir galimybę jį sieti su ankstesniu
prekių ženklu“.
21     Pagal nusistovėjusią teismo praktiką galimybė supainioti prekių ar paslaugų komercinę kilmę turi būti vertinama kartu, atsižvelgiant
į tai, kaip atitinkama visuomenės dalis suvokia nagrinėjamus žymenis ir prekes ar paslaugas, ir į visus nagrinėjamą atvejį
apibūdinančius veiksnius, ypač į žymenų bei jais pažymėtų prekių arba paslaugų panašumo tarpusavio priklausomybę (žr. 2003 m.
liepos 9 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Laboratorios RTB prieš VRDT
–
Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS)
, T‑162/01, Rink., p. II‑2821, 29–33 punktus ir jame cituojamą teismo praktiką).
22     Dėl atitinkamos visuomenės dalies apibrėžimo šioje nagrinėjamoje byloje ieškovė ir VRDT sutinka, kad ją sudaro paprasti vartotojai
vokiečiai. Iš ginčijamo sprendimo išplaukia, kad apeliacinė taryba taip pat vartojo šį apibrėžimą.
23     Be to, pažymėtina, kad Pirmosios instancijos teisme atstovaujamos šalys neginčijo apeliacinės tarybos išvados, jog nagrinėjamais
prekių ženklais žymimos prekės yra iš dalies tapačios, o iš dalies panašios.
24     Tačiau ieškovė ir VRDT ginčija ginčijamajame sprendime padarytą išvadą dėl abiejų nagrinėjamų prekių ženklų pakankamo panašumo,
dėl kurio atsirastų galimybė juos supainioti, trūkumo. Jų manymu, prieštaraujantys žymenys yra pakankamai panašūs, kad, atsižvelgiant
į visų nurodytų prekių ir paslaugų tapatumą ar panašumą, atitinkama visuomenė galėtų juos supainioti.
25     Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia įvertinti, ar prašomas įregistruoti prekių ženklas
Westlife
ir ankstesnis prekių ženklas
West
yra tiek panašūs, kad paprastas vartotojas vokietis galėtų supainioti nagrinėjamų prekių ir paslaugų kilmę dėl jų tapatumo
arba panašumo.
26     Šiuo požiūriu iš Bendrijos teismų praktikos išplaukia, kad bendras galimybės supainioti prekių ženklus vertinimas, kiek tai
susiję su nagrinėjamų prekių ženklų panašumu vizualiniu, fonetiniu ir koncepciniu požiūriais, turi būti pagrįstas bendru jų
daromu įspūdžiu, ypač atsižvelgiant į jų skiriamuosius ir dominuojančius požymius (analogiškai  žr. 1997 m. lapkričio 11 d.
Teisingumo Teismo sprendimo
SABEL
, C‑251/95, Rink., p. I‑6191, 23 punktą, ir 1999 m. birželio 22 d. Sprendimo
Lloyd Schuhfabrik Meyer
, C‑342/97, Rink., p. I‑3819, 25 punktą).
27     Šioje byloje žymenį
Westlife
sudaro du sudurti žodžiai: žodis
west
, reiškiantis vakarus, ir žodis
life
, reiškiantis gyvenimą. Taigi žodis
West
yra vienas iš dviejų atskirų terminų, sudarančių prašomą įregistruoti prekių ženklą
Westlife
, ir vienintelis terminas, sudarantis ankstesnį prekių ženklą
West
.
28     Dėl koncepcinių panašumų reikia pažymėti, kad abu prekių ženklai primena Vakarų sąvoką, nes abu apima
West
elementą. Kiek tai susiję su prašomo įregistruoti prekių ženklo antruoju elementu, Apeliacinė taryba teisingai pažymėjo, kad
terminą
life
atitinkama visuomenės dalis gali atpažinti kaip  vokiečių žodžio
Leben
(
gyvenimas
vokiškai) anglišką atitikmenį ir todėl kaip identifikuotiną reikšmę turintį terminą, o ne kaip išgalvotą žodį.
29     Taigi šį elementą atitinkama visuomenės dalis gali susieti su kitu prekių ženklo terminu
West
kaip nuorodą į gyvenimo būdą.
30     Šios papildomos reikšmės, susijusios su gyvenimo būdu, neužtenka reikšmingai atskirti abu prekių ženklus koncepciniu požiūriu.
Kadangi abu prekių ženklai bus suvokiami kaip žymintys Vakarų prekes arba paslaugas
West
atveju ar Vakarų gyvenimo būdą
Westlife
atveju, jie abu turi panašią papildomą reikšmę ir tai suteikia jiems tam tikrą koncepcinį panašumą.
31     Dėl fonetinių panašumų apeliacinė taryba rėmėsi ta 28 punkte nurodyta aplinkybe, kad sąvoka
life
yra anglų kalbos žodis, kurį kaip tokį gali atpažinti paprastas vartotojas vokietis. Taigi ji pažymi, kad nors antrasis prašomo
įregistruoti prekių ženklo elementas yra atpažįstamas kaip anglų kalbos žodis, „negali būti atmesta kaip neįtikėtina“ galimybė,
jog visą prekių ženklą, įskaitant terminą
West
, kuris egzistuoja tiek anglų, tiek vokiečių kalboje, paprastas vartotojas vokietis tars angliškai. Atvirkščiai, prekių ženklas
West
bus tariamas vokiškai, t. y. kaip ir žodis
vest
pagal anglų arba prancūzų kalbos tarimo taisykles.
32     Reikia konstatuoti, kad formuluotė „negali būti atmesta kaip neįtikėtina“ nėra labai kategoriška, nes ji leidžia manyti atvirkščiai,
jog taip pat egzistuoja reali tikimybė, kad paprastas vartotojas vokietis prašomą įregistruoti prekių ženklo
Westlife
elementą
West
tars vokiškai, o tuomet abu prekių ženklai fonetinu požiūriu būtų tikrai panašūs.
33     Nors tikėtina, kad tam tikra vartotojų, priklausančių atitinkamai visuomenei, dalis prašomo įregistruoti prekių ženklo
Westlife
elementą
West
tars angliškai, tačiau nemažiau tikėtina, kad kiti vartotojai ją tars vokiškai. Šiomis sąlygomis abu prekių ženklai yra tam
tikru laipsniu panašūs fonetiniu požiūriu, nepaisant
life
elemento, esančio prašomame įregistruoti prekių ženkle
Westlife
.
34     Vizualiniu požiūriu nagrinėjami prekių ženklai neginčijamai yra šiek tiek panašūs, nes ankstesnis prekių ženklas
West
yra pirmasis prašomo įregistruoti prekių ženklo
Westlife
elementas. Be to, atsižvelgiant į tai, kad abu prekių ženklai yra žodiniai, jie įrašyti nestilingai vizualinio panašumo vertinimo
tikslais. Taigi paprastas vartotojas, kuris paprastai turi pasitikėti jo netobulai prisimenamu prekių ženklų įvaizdžiu (analogiškai
žr. sprendimo
Lloyd Schuhfabrik Meyer
26 punktą), gali nagrinėjamus prekių ženklus vizualiai supainioti.
35     Reikia konstatuoti, kad žymenys, dėl kurių kilo ginčas, yra vizualiai panašūs, nors ir negalima teigti, kad tarp jų egzistuoja
labai didelis vizualinis panašumas.
36     Vertinant abu nagrinėjamus žymenis apskritai pažymėtina, kad nė vienas iš dviejų elementų –
West
ir
life –
neatrodo kaip aiškiai dominuojantis šioje byloje nagrinėjamo prašomo įregistruoti prekių ženklo elementas. Šiuo požiūriu
būtų nenatūralu teigti, kad žodis
West
yra dominuojantis, nes jis yra pirmasis prašomo įregistruoti prekių ženklo elementas, tačiau taip pat nėra jokio pagrindo
laikyti elementą
life
dominuojančiu. Iš tikrųjų nors žodis
West
yra ne tik vokiečių, bet ir anglų kalbos žodis, o žodis
life
yra tik anglų kalbos žodis, – taigi atitinkamos visuomenės dalies požiūriu svetimas, – žodis
West
neaprašo nei nagrinėjamų prekių ir paslaugų, nei jų savybių.
37     Be to, reikia priminti, kad Pirmosios instancijos teismas jau buvo nusprendęs, jog pagal pirminę analizę tuo atveju, kai vienas
iš dviejų atskirų žodžių, sudarančių žodinį prekių ženklą, vizualiniu ir fonetiniu požiūriais yra tapatus ankstesnį prekių
ženklą sudarančiam vieninteliam žodžiui ir kai šie žodžiai – nagrinėjami kartu arba atskirai – koncepciniu požiūriu suinteresuotai
visuomenės daliai neturėjo jokios reikšmės, nagrinėjami žodiniai prekių ženklai – kiekvieną išnagrinėjus apskritai – paprastai
buvo laikomi panašiais (2003 m. lapkričio 25 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Oriental Kitchen prieš VRDT – Mou Dybfrost (KIAP MOU)
, T‑286/02, Rink. p. II‑0000, 39 punktas).
38     Nagrinėjamoje byloje vienas iš dviejų atskirų žodžių, sudarančių prašomą įregistruoti žodinį prekių ženklą, vizualiai iš tikrųjų
yra tapatus ankstesnį žodinį prekių ženklą sudarančiam vieninteliam žodžiui. Egzistuoja tam tikras fonetinis panašumas, nors
vis dėl to termino
West
tarimas nėra tapatus – bent jau visos atitinkamos visuomenės dalies požiūriu. Nagrinėjamoje byloje abu prekių ženklą
Westlife
sudarantys žodžiai turi reikšmę atitinkamos visuomenės daliai, tačiau jie neaprašo nei nagrinėjamų prekių arba paslaugų,
nei jų savybių ir todėl neturi jokios ypatingos papildomos reikšmės šių minėtų prekių arba paslaugų atžvilgiu.
39     Taigi nors 37 punkte pateiktas požiūris nėra tiesiogiai taikytinas nagrinėjamoje byloje, vis dėl to pažymėtina, kad vienintelis
vizualinis skirtumas tarp šių dviejų nagrinėjamų žodinių prekių ženklų yra tas, kad vienas iš jų turi papildomą elementą,
sudurtą su pirmuoju. Be to, kaip buvo konstatuota anksčiau, tam tikra dalimi abu prekių ženklai fonetiniu ir ypač koncepciniu
požiūriais yra panašūs.
40     Todėl nagrinėjamoje byloje reikia konstatuoti, kad ta aplinkybė, jog prekių ženklą
Westlife
sudaro išimtinai ankstesnis prekių ženklas
West
, prie kurio pridurtas kitas žodis
life
, rodo, jog abu prekių ženklai yra panašūs.
41     Tačiau ieškovės argumentą, kad žymenį
Westlife
atitinkama visuomenės dalis gali suvokti kaip kylantį iš jos prekių ženklo
West
, reikia atmesti, nes šis argumentavimas grindžiamas tuo, jog ieškovė tariamai yra ne tik prekių ženklo
West
, bet taip pat ir kitų prekių ženklų, sudarytų iš žodžio
West
, prie kurio pridurtas papildomas elementas, savininkė. Iš tikrųjų ieškovė Protestų skyriuje savo protestą grindė tik dviem
ankstesniais žodiniais prekių ženklais
WEST
: vienu Vokietijos ir kitu tarptautiniu (šia prasme žr. 2003 m. kovo 5 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Alcon prieš VRDT
–
Dr. Robert Winzer Pharma (BSS),
T‑237/01, Rink., p. II‑411, 61 ir 62 punktus, – Teisingumo teismo patvirtintas apeliacinėje instancijoje 2004 m. spalio 5 d.
nutartimi
Alcon prieš VRDT
, C‑192/03 P, Rink. p. II‑0000).
42     Tačiau reikia konstatuoti, kad dėl ankstesnio prekių ženklo
West
egzistavimo atitinkama visuomenės dalis gali sieti šį žodį su jo savininko parduodamomis prekėmis, todėl bet koks naujas prekių
ženklas, sudarytas sujungus šį žodį su kitu, gali būti suvokiamas kaip ankstesnio prekių ženklo variantas. Taigi pažymėtina,
kad atitinkama visuomenės dalis gali manyti, jog parduodamų prekių ir paslaugų, pažymėtų prekių ženklu
Westlife
, kilmė yra ta pati kaip ir prekių bei paslaugų, pažymėtų prekių ženklu
West
, arba kad bent jau tarp jas parduodančių įmonių ir bendrovių egzistuoja ekonominis ryšys (šiuo klausimu žr. 2003 m. liepos
3 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Alejandro prieš VRDT
–
Anheuser-Busch (BUDMEN)
, T‑129/01, Rink., p. II‑2251, 57 punktą).
43     Atsižvelgiant į tai, kas pasakyta, ir į tai, kad šioje byloje buvo įrodyta, jog nagrinėjamos prekės ir paslaugos yra tapačios
arba panašios, reikia konstatuoti, kad yra galimybė supainioti šiuos du prekių ženklus Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies
b punkto prasme.
44     Todėl ginčijamą sprendimą reikia panaikinti. Dėl antrojo ieškovės reikalavimo pakanka konstatuoti, kad jis sutampa su prašymu
panaikinti, pagrįstu Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimu.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
45     Pagal Pirmosios instancijos teismo Procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti išlaidas,
jeigu laimėjusi šalis to prašė. Kadangi atsakovė pralaimėjo bylą, ji turi padengti ieškovės išlaidas pagal jos pateiktus reikalavimus,
nepaisant VRDT reikalavimų perkvalifikavimo šio sprendimo 19 punkte.
Remdamasis šiais motyvais,
PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMAS (antroji kolegija)
nusprendžia:
1.
Panaikinti Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos 2003 m.
lapkričio 17 d. Sprendimą (byla R 238/2002‑2).
2.
VRDT padengia savo ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
Pirrung
Forwood
Papasavvas
Paskelbta 2005 m. gegužės 4 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Kancleris

Pirmininkas
H. Jung

J. Pirrung
*
Proceso kalba: anglų.