CELEX: 62006CJ0056
Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Lenkijos Respublikos asociacija -"Prekių kilmės" sąvoka
Dėvėti drabužiai

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra susijęs su 1993 m. gruodžio 13 d. Tarybos ir Komisijos sprendimu 93/743/Euratomas,
EAPB, EB patvirtintos Europos Sutarties, steigiančios Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Lenkijos Respublikos asociaciją
(OL L 348, 1993, p. 1, toliau – Asociacijos sutartis), ir ypač šios sutarties 4 protokolo, pakeisto 1997 m. birželio 30 d.
Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Lenkijos Respublikos asociacijos tarybos sprendimu Nr. 1/97 (OL 221, 1997, p. 1,
toliau – 4 protokolas), 7 straipsnio 1 dalies b punkto išaiškinimu.
Šis klausimas buvo pateiktas nagrinėjant bylą tarp bendrovės
Euro Tex Textilverwertung GmbH
(toliau –
Euro Tex
) ir Duisburgo centrinės muitinės įstaigos (Hauptzollamt Duisburg, toliau –
Hauptzollamt
) dėl į Lenkiją eksportuojamų naudotų tekstilės gaminių kilmės įrodymų teisingumo.

Bendrijos teisės aktai
4 protokolas apibrėžia „prekių kilmės“ sąvoką ir įtvirtina nuostatas dėl administracinio bendradarbiavimo.
4 protokolo 2 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Siekiant įgyvendinti šią sutartį šie produktai laikomi kilusiais Bendrijoje:
a) visiškai gauti Bendrijoje produktai, kaip apibrėžta šio protokolo 5 straipsnyje;
b) Bendrijoje gauti produktai, kurių sudėtyje esančios medžiagos ne visiškai gautos Bendrijoje, jei tokios medžiagos buvo
pakankamai perdirbtos ar apdorotos Bendrijoje, kaip apibrėžta šio protokolo 6 straipsnyje;
<...>“ (Neoficialus vertimas)
Šio protokolo 6 straipsnyje numatyta:
„1. Taikant 2 straipsnį, nevisiškai gauti produktai yra laikomi pakankamai perdirbtais ar apdorotais, įvykdžius II priedo
sąraše nustatytas sąlygas.
<...>
3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalys taikomos, išskyrus 7 straipsnyje numatytus atvejus.“ (Neoficialus vertimas)
Galiausiai pagal 4 protokolo 7 straipsnį:
„1. Nepažeidžiant šio straipsnio 2 dalies, nepaisant to, ar įvykdytos, ar neįvykdytos 6 straipsnyje nustatytos sąlygos, kilmės
statuso nesuteikia šios nepakankamo apdorojimo ar perdirbimo operacijos:
<...>
b) paprastos dulkių nuvalymo, sijojimo, rūšiavimo, klasifikavimo, suderinimo (įskaitant komplektų sudarymą), plovimo, dažymo
ir pjaustymo operacijos;
<...>“ (Neoficialus vertimas)
Reikia pažymėti, kad 4 protokolo 7 straipsnis buvo pakeistas 2000 m. gruodžio 29 d. ES ir Lenkijos Respublikos asociacijos
tarybos sprendimu Nr. 4/2000, iš dalies keičiančiu su Lenkija sudarytos Europos sutarties 4 protokolą dėl sąvokos „prekių
kilmė“ apibrėžimo ir administracinio bendradarbiavimo metodų (OL L 19, 2001, p. 29, toliau
–
Pakeistas 4 protokolas). Pakeitimai įsigaliojo 2001 m. sausio 1 dieną.
Pakeisto 4 protokolo 7 straipsnio 1 dalies j punkte, iš dalies  pakeitusiame šio protokolo 7 straipsnio 1 dalies b punktą,
nėra nuorodos į „paprastas operacijas“ ir nurodomas tik „dulkių nuvalymas, sijojimas, rūšiavimas, klasifikavimas, suderinimas
(įskaitant komplektų sudarymą)“.

Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
Iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą išplaukia, kad bylai svarbiu laikotarpiu
Euro Tex
valdė sertifikatą turinčią įmonę, vykdančią drabužių ir kitų tekstilės gaminių surinkimo, pervežimo ir apdorojimo veiklą.
Gyventojų į lauko konteinerius išmesti drabužiai vėliau buvo rūšiuojami ir suderinami keliais etapais. Drabužiai, kuriuos
dar buvo galima nešioti, buvo atrenkami keliais etapais pagal keletą kriterijų.
Euro Tex
darbuotojai, vykdantys rūšiavimo ir suderinimo operacijas, turėjo pirmiausia atrinkti „madingus“ drabužius, atsižvelgdami
į klientų poreikius.
1998–1999 metais
Euro Tex
patiekė mažmeninės prekybos įmonėms Lenkijoje surūšiuotus ir suderintus tekstilės gaminius. Siekdama įrodyti jų „kilmės“
statusą Asociacijos sutarties nustatyto preferencinio muitų tarifų režimo prasme,
Euro Tex
išrašė patiektų prekių sąskaitų faktūrų kilmės deklaracijas ar pateikė prekių judėjimo sertifikatus EUR. 1.
Lenkijos administracijos prašymu įvykdžiusi patikrinimą
Euro Tex
patalpose,
Hauptzollamt
2001 m. liepos 19 d. Sprendime konstatavo, kad ši bendrovė negalėjo įrodyti prekių kilmės. Be to, Vokietijos valdžios institucijos
panaikino prekių judėjimo sertifikatus EUR.1 ir pranešė, kad informuos Lenkijos valdžios institucijas apie patalpų patikrinimo
rezultatus.

Euro Tex
apskundė šį sprendimą
Hauptzollamt
, tačiau pastaroji 2002 m. birželio 30 d. Sprendimu skundą atmetė kaip nepagrįstą. Šiame sprendime
Hauptzollamt
padarė išvadą, kad nebuvo įvykdytos 4 protokole numatytos sąlygos tam, jog būtų galima pripažinti tinkamus nešioti dėvėtus
drabužius visiškai gautais Bendrijoje. Be to, sprendime pabrėžiama, kad šiuo atveju atliktos rūšiavimo ir suderinimo operacijos
yra tik minimalus apdorojimas, neturintis įtakos prekių kilmei.

Euro Tex
pareiškė ieškinį
Finanzgericht Düsseldorf
, prašydama pripažinti
Hauptzollamt
Lenkijos muitinės įstaigoms pateiktą nuomonę dėl netikslių deklaracijų ir nagrinėjamų kilmės sertifikatų neteisėta.
Abejodamas dėl 4 protokolo 7 straipsnio 1 dalies b punkto aiškinimo
Finanzgericht Düsseldorf
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar nutartyje detaliai apibrėžtos suderinimo operacijos nėra paprastos suderinimo operacijos 4 protokolo 7 straipsnio 1 dalies
b punkto prasme?“

Finanzgericht Düsseldorf
abejonės iš esmės pagrįstos 4 protokolo kelių kalbinių versijų skirtumais. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio
teismo manymu, kai kuriose kalbinėse versijose daromas skirtumas tarp paprastų ir kompleksinių suderinimo operacijų, o iš
kitų matyti, kad visos šio protokolo 7 straipsnio 1 dalies b punkte apibrėžtos operacijos yra „paprastos“.
Pavyzdžiui, 4 protokolo 7 straipsnio 1 dalies b punkte vokiečių kalba nurodytos „einfaches Entstauben, Sieben, Aussondern,
Einordnen, Sortieren (einschließlich des Zusammenstellens von Sortimenten
)
<…>“, prancūzų kalba –„opérations simples de dépoussiérage, de criblage, de triage, de classement, d’assortiment (y compris
la composition de jeux de marchandises) <…>“, tačiau šioje nuostatoje anglų kalba numatytos „simple operations consisting
of removal of dust, sifting or screening, sorting, classifying, matching (including the making-up of sets of articles) <…>“.

Dėl prejudicinio klausimo
Iš esmės prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas norėtų sužinoti, ar atsižvelgiant į 4 protokolo nuostatas
reikėtų daryti skirtumą tarp paprastų ir kompleksinių suderinimo operacijų. Remiantis 4 protokolo 7 straipsnio 1 dalies b punktu,
paprastomis operacijomis būtų laikomas apdorojimas ar perdirbimas, kurių nepakaktų suteikti prekei „kilmės statusą“, o kompleksinėmis
operacijomis galėtų būti apdorojimas ar perdirbimas, kurių pakaktų suteikti šį statusą pagal šio protokolo 6 straipsnį. Tuo
atveju, jeigu toks skirtumas pasitvirtintų,
Finanzgericht Düsseldorf
norėtų žinoti, ar suderinimo operacijos kaip antai atliktos
Euro Tex
, patenka į antrą, t. y. į kompleksinių operacijų grupę.

Teisingumo Teismui pateiktos pastabos

Euro Tex
tvirtina, kad naudotų tekstilės gaminių pakartotinio panaudojimo procese atliekamų suderinimo operacijų pobūdis visiškai
nesutampa su „paprastomis suderinimo operacijoms“ 4 protokolo 7 straipsnio 1 dalies b punkto prasme. Iš tikrųjų šioje nuostatoje
numatytos tik labai paprastos operacijos, nereikalaujančios jokių specialių žinių ir neapimančios tikrojo prekių panaudojimo.
Atvirkščiai, dėl naudotų tekstilės gaminių suderinimo šie drabužiai būtų iš tikrųjų panaudoti. Iš esmės šis suderinimas atliekamas
naudojant kelias skirstymo operacijas, reikalaujančias iš pakartotinio panaudojimo bendrovių darbuotojų specialios kompetencijos
(pavyzdžiui, sugebėjimų atpažinti audinio savybes, mados kryptis ir pan.). Bendrovė šiems darbuotojams rengia specialius apmokymus.
Kadangi pagrindinėje byloje nagrinėjamos suderinimo operacijos gali suteikti apdorotoms prekėms kilmės statusą,
Euro Tex
siūlo į
Finanzgericht Düsseldorf
klausimą atsakyti teigiamai.
Atvirkščiai, Europos Bendrijų Komisija teigia, kad remiantis 4 protokolo nuostatomis negalima skirstyti operacijų į paprastas
ir kompleksines. Tokia išvada daroma palyginus skirtingas šio protokolo 7 straipsnio 1 dalies b punkto kalbines versijas,
ypač anglų ir olandų.
Toks nagrinėjamos nuostatos aiškinimas atitiktų Tarptautinės muitinės procedūrų supaprastinimo ir suderinimo konvencijos (toliau
– Kioto konvencija), kurios tam tikri priedai buvo priimti Bendrijos vardu 1977 m. birželio 3 d. Tarybos sprendimu 77/415/EEB
(OL L 166, 1977, p. 1), D.1 priedo standartus.

Teisingumo Teismo atsakymas
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimas yra susijęs su operacijų priskyrimu paprastoms ar kompleksinėms.
Grįsdamos pateiktus 4 protokolo 7 straipsnio 1 dalies b punkto išaiškinimus, pagrindinės bylos šalys iš esmės rėmėsi šios
nuostatos kalbinių versijų skirtumais.
Reikia konstatuoti, kad iš tiesų kai kurios šios nuostatos kalbinės versijos galėtų būti aiškinamos ir taip, kaip siūlo ieškovė,
ir taip, kaip siūlo Komisija. Kalbama apie vokiečių (
einfaches
), prancūzų (
les opérations simples de
), ispanų (
las operaciones simples de
), italų (
le semplici operazioni di
) ir portugalų (
simples operações de
) kalbines versijas.
Tačiau iš kitų kalbinių versijų matyti, kad šioje nuostatoje numatytos operacijos apibrėžiamos kaip „paprastos“. Tokią išvadą
galima padaryti iš šių formuluočių anglų kalba „simple operations consisting of“, danų kalba „enkle foranstaltninger som“,
olandų kalba „eenvoudige verrichtingen zoals“ ir švedų kalba „enkel behandling bestående i“.
Todėl, kaip pabrėžė Komisija, visų 4 protokolo 7 straipsnio 1 dalies b punkte numatytų operacijų aiškinimas, kaip paprastų,
neprieštarauja jokiai šio protokolo kalbinei versijai, o
Euro Tex
pasiūlytas aiškinimas – darant skirtumą tarp paprastų ir kompleksinių suderinimo operacijų – neatitiktų mažiausiai dviejų
ankstesniame punkte nurodytų kalbinių versijų.
Bet kuriuo atveju reikia priminti, kad pagal nusistovėjusią teismo praktiką skirtingos kalbinės versijos turi būti aiškinamos
vienodai ir jų nesutapimo atveju nagrinėjama nuostata turi būti aiškinama atsižvelgiant į teisės akto, kuriame ji įtvirtinta,
bendrą struktūrą ir tikslą (žr. 1998 m. gruodžio 17 d. Sprendimo
Codan
, C‑236/97, Rink. p. I‑8679, 8 punktą; 2000 m. balandžio 13 d. Sprendimo
W. N.
, C‑420/98, Rink. p. I‑2847, 21 punktą ir 2006 m. kovo 16 d. Sprendimo
Komisija prieš Ispaniją
, C‑332/04, Rink. p. I‑0000, 52 punktą).
Pagal Sprendimo Nr. 1/97 ketvirtą ir šeštą konstatuojamąsias dalis jis skirtas „ateityje palengvinti prekybą ir supaprastinti
administracinę naštą“ bei „palengvinti naudotojų ir muitinių darbą“. Kaip teigė Komisija, supaprastinimo ir teisinio saugumo
tikslams prieštarautų nacionalinės valdžios institucijoms nustatytas reikalavimas atskirti paprastas suderinimo, dulkių nuvalymo,
sijojimo ir kt. operacijas nuo tų pačių kompleksinių operacijų, nesant protokole kito kriterijaus ar veiksnio, kuriuo remiantis
galima būtų atlikti tokį atskyrimą.
Be to, reikia pabrėžti, kad Sprendimu Nr. 4/2000 pakeistas 4 protokolo 7 straipsnio 1 dalies b punktas, iš jo išbraukus žodžius
„paprastos operacijos“, taip pat patvirtina tokį nagrinėjamos nuostatos supratimą.
Taigi nei 4 protokolo 7 straipsnio 1 dalies b punkto formuluotė, nei jo tikslas neleidžia daryti skirtumo tarp paprastų ir
kompleksinių operacijų.
Galiausiai reikia nurodyti, kad šalių pateiktose pastabose nurodytos Kioto konvencijos tekstas taip pat nepatvirtina tokio
skirtumo.
Tokiu atveju, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, Kioto konvencijos priedo D.1 3 standartas prekių kilmei nustatyti taiko
vietos, kurioje pastarosios paskutinį kartą buvo iš esmės perdirbtos arba apdorotos, kriterijų. Šio priedo 6 standarte numatyta,
kad „operacijos, neturinčios įtakos arba turinčios nedidelę įtaką esminėms prekių savybėms ir ypatybėms“, nelaikomos esminiu
perdirbimu arba apdorojimu. 6 standarte, be kitų, yra nurodytos „operacijos, skirtos pagerinti prekių pakuotę arba prekinę
kokybę ar paruošti jas pervežti, pvz., pakuočių išardymas ir surinkimas, prekių atrinkimas ir rūšiavimas, perpakavimas“ bei
„skirtingos kilmės prekių maišymas, jei gauto produkto savybės iš esmės nesiskiria nuo maišytų prekių savybių“. Taigi jame
nėra užsiminta apie skirtumą tarp paprastų ir kompleksinių operacijų.
Todėl į
Finanzgericht Düsseldorf
pateiktą klausimą reikia atsakyti taip: „kadangi 4 protokolo 7 straipsnio 1 dalies b punktas neleidžia daryti skirtumo tarp
paprastų ir kompleksinių suderinimo operacijų, nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą detaliai apibrėžtos suderinimo
operacijos yra paprastos operacijos šios nuostatos prasme.“

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo
nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo
Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:
Kadangi Europos Sutarties, steigiančios Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Lenkijos Respublikos asociaciją, 4 protokolo,
pakeisto 1997 m. birželio 30 d. Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Lenkijos Respublikos asociacijos tarybos sprendimu
Nr. 1/97, 7 straipsnio 1 dalies b punktas neleidžia daryti skirtumo tarp paprastų ir kompleksinių suderinimo operacijų, nutartyje
dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą detaliai apibrėžtos suderinimo operacijos yra paprastos operacijos šios nuostatos
prasme.
Parašai.
*
Proceso kalba: vokiečių.