CELEX: 62004TJ0472
Pareigūnai
Motyvavimas

Pareigūnai – Pareigų paaukštinimas – Nuopelnų palyginimas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio 1 dalis)
Kai administracija vykdydama sprendimą, kuriuo buvo panaikintas atsisakymas paaukštinti ieškovą dėl to, jog nebuvo atliktas
išsamus jo nuopelnų palyginimas su kitose tarnybose dirbančių pareigūnų, kurių pareigas buvo siūloma paaukštinti, nuopelnais,
pakartotinai vertina pareigūno nuopelnus, ji privalo lyginti kiekvieno pareigūno, kurio pareigos buvo paaukštintos paskiriant
į atitinkamą lygį, arba pareigūno, įrašyto į labiausiai nusipelniusių paaukštinimo paskiriant į tą lygį pareigūnų sąrašą bei
vertinimo metu gavusio panašų arba mažesnį nei ieškovo įvertinimą, padėtį. Tik toks vertinimas atitinka rūpestingumo ir nešališkumo
kriterijus, įtvirtintus Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio 1 dalyje, bei reikalavimus, kylančius iš vienodo požiūrio
principo.
Administracija iš tiesų negali lyginti tik tų pareigūnų, kurių pareigos buvo paaukštintos atitinkamoje paaukštinimo procedūroje,
ir nelyginti pareigūnų, kurių pareigas buvo siūloma paaukštinti ir kurie, nors ir nebuvo paaukštinti, tačiau buvo įrašyti
į labiausiai paaukštinimo nusipelniusių pareigūnų sąrašą. Galimas sprendimas įtraukti ieškovo pavardę į šį sąrašą galėtų lemti
jo pareigų paaukštinimą per kitą paaukštinimo procedūrą, nes Paskyrimų tarnyba, lygindama nuopelnus, iš esmės gali atsižvelgti
į tą aplinkybę, kad ankstesnėje pareigų paaukštinimo procedūroje buvo siūloma paaukštinti pareigūno pareigas.
Administracija taip pat negali lyginti nuopelnų tik pareigūnų, kurių pareigos buvo paaukštintos ir kurių įvertinimo, palyginti
su vidutiniu įvertinimu jų generaliniame direktorate, skirtumas yra gerokai mažesnis nei skirtumas tarp ieškovo įvertinimo
ir vidutinio nuopelnų įvertinimo generaliniame direktorate, kuriame jis dirbo, ir nelyginti nuopelnų tų pareigūnų, kurių įvertinimas
buvo panašus į ieškovo arba nežymiai mažesnis. Administracija turi įvertinti, ar skirtingas požiūris į ieškovą, palyginti
su visais pareigūnais, kurių įvertinimas buvo panašus arba mažesnis, buvo objektyviai pagrįstas kitais jų nuopelnų aspektais,
kaip antai informacija apie jų administracinį ir asmeninį statusą, kad patikslintų vien vertinimo ataskaitos pagrindu atliktą
įvertinimą. Administracija turi būtent įvertinti, ar remiantis šiais kitais nuopelnų aspektais būtų galima padaryti išvadą,
jog pareigūnų, kurių pareigos buvo paaukštintos, nuopelnai iš tikrųjų buvo didesni nei ieškovo.
(žr. 71, 73–75, 77 ir 82–85 punktus)
Nuoroda: 1986 m. spalio 8 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Clemen ir kt. prieš Komisiją
, 91/85, Rink. p. 2853, 10 punktas; 2000 m. lapkričio 9 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Komisija prieš Hamptaux
, C‑207/99 P, Rink. p. I‑9485, 19 punktas; 1997 m. spalio 21 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Patronis prieš Tarybą
, T‑168/96, Rink. VT p. I‑A‑299 ir II‑833, 35 punktas; 1998 m. kovo 5 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Manzo-Tafaro prieš Komisiją
, T‑221/96, Rink. VT p. I‑A‑115 ir II‑307, 18 punktas; 2000 m. spalio 3 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Cubero Vermurie prieš Komisiją
, T‑187/98, Rink. VT p. I‑A‑195 ir II‑885, 85 punktas; 2002 m. liepos 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Perez Escanilla prieš Komisiją
, T‑163/01, Rink. VT p. I‑A‑131 ir II‑717, 28 ir 36 punktai; 2003 m. kovo 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Tsarnavas prieš Komisiją
, T‑188/01–T‑190/01, Rink. VT p. I‑A‑95 ir II‑495, 107, 114, 121 ir 122 punktai; 2003 m. gruodžio 11 d. Pirmosios instancijos
teismo sprendimo
Breton prieš Teisingumo Teismą
, T‑323/02, Rink. VT p. I‑A‑325 ir II‑1587, 99 punktas; 2005 m. rugsėjo 15 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Casini prieš Komisiją
, T‑132/03, Rink. VT p. I‑A‑253 ir II‑1169, 55, 69 ir 70 punktai; 2006 m. vasario 22 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Standertskjöld-Nordenstam ir Heyraud prieš Komisiją
, T‑437/04 ir T‑441/04, Rink. p. II‑0000, 60 punktas.