CELEX: 62006CJ0310
Обща митническа тарифа
Комбинирана номенклатура
Класиране
Обезкостени, замразени и дълбоко осолени пилешки разфасовки
Валидност на Регламент (ЕО) № 1223/2002

Преюдициалното запитване се отнася до валидността на Регламент (ЕО) № 1223/2002 на Комисията от 8 юли 2002 г. относно класирането
на определени стоки в Комбинираната номенклатура (ОВ L 179, стр. 8).
Запитването е отправено в рамките на правния спор между F.T.S. International BV (наричано по-нататък „FTS“) и Belastingdienst — Douane
West (митнически орган с териториална компетентност в западната част на Нидерландия) във връзка с тарифното класиране на обезкостени,
замразени и осолени пилешки разфасовки.

Правна уредба

Международно право
Международната конвенция по Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките (наричана по-нататък „ХС“), подписана
в Брюксел на 14 юни 1983 г., и протоколът за изменението ѝ от 24 юни 1986 г. (наричани по-нататък „Конвенция по ХС“) са одобрени
от името на Европейската икономическа общност с Решение 87/369/ЕИО на Съвета от 7 април 1987 г. (ОВ L 198, стр. 1).
Съгласно член 3, параграф 1 от Конвенцията по ХС всяка договаряща страна се задължава да приведе своите тарифни и статистически
номенклатури в съответствие с ХС, да използва всички позиции и подпозиции на последната без допълнения или изменения, заедно
със съответните им цифрови кодове, и да следва последователността на номериране в тази система. Същата разпоредба предвижда,
че всяка договаряща страна се задължава да прилага общите правила за тълкуване на ХС и всички забележки към раздела, главата
и подпозицията и да не изменя обхвата им.
Съветът за митническо сътрудничество, понастоящем Световна митническа организация (СМО), учреден с подписана в Брюксел на
15 декември 1950 г. международна конвенция, одобрява съгласно установените в член 8 от Конвенцията по ХС условия обяснителните
бележки, изготвени от Комитета по ХС — орган, чието устройство се урежда с член 6 от Конвенцията по ХС.
Обяснителната бележка към позиция 0207 от ХС, озаглавена „Меса и карантии, годни за консумация, от домашни птици от № 0105,
пресни, охладени или замразени“ гласи следното:
„Тази позиция се прилага изключително по отношение на пресни, охладени или замразени меса и карантии, годни за консумация,
от домашни птици, които, когато са живи, са класирани в № 0105 […]“
Съгласно обяснителната бележка към позиция 0210 от ХС, озаглавена „Меса и карантии, годни за консумация, осолени или в саламура,
сушени или пушени; брашна и прахове, годни за консумация, от меса или карантии“:
„Тази позиция се прилага само по отношение на меса и карантии от всякакъв вид, приготвени съгласно спецификациите на заглавието,
с изключение обаче на сланина, без шарената сланина, както и на свинско сало и мазнина от птици, неразтопени, нито извлечени
по друг начин (№ 0209) […]“

Общностна правна уредба
Влязлата в сила на 1 януари 2003 г. редакция на Комбинираната номенклатура (наричана по-нататък „КН“) е установена с Регламент (ЕО) № 1832/2002
на Комисията от 1 август Регламент (ЕИО) № 2658/87 (ОВ L 290, стр. 1). Втората част от КН съдържа раздел І, озаглавен „Живи
животни и продукти от животински произход“, глава 2 от който е озаглавена „Меса и карантии, годни за консумация“.
Позиция 0207 гласи следното:
„0207 Меса и карантии, годни за консумация, от домашни птици от № 0105, пресни, охладени или замразени:
— от петли и кокошки:
[…]
0207 14  — — Разфасовки и карантии, замразени:
— — — Разфасовки:
0207 14 10 — — — — обезкостени
— — — — необезкостени
[...]“
Позиция 0210 е формулирана, както следва:
„0210 Меса и карантии, годни за консумация, осолени или в саламура, сушени или пушени; брашна и прахове, годни за консумация, от
меса или карантии:
— меса от животни от рода на свинете:
[…]
0210 20 — меса от животни от рода на едрия рогат добитък:
[…]
— други, включително брашна и прахове, годни за консумация, от меса или карантии:
[…]
0210 99  — — други:
— — — Меса:
0210 99 10— — — — от коне, осолени или в саламура или добре изсушени
— — — — от рода на овцете и козите:
[…]
0210 99 31 — — — — от северен елен
0210 99 39 — — — — други
[…]“ [неофициален превод]
Допълнителна бележка № 7 от посочената глава 2, установена с Регламент № 1832/2002, уточнява:
„Считат се за „осолени или в саламура“, по смисъла на № 0210, месата и карантиите, годни за консумация, които са били предмет
на дълбоко осоляване, равномерно във всичките им части и с общо тегловно съдържание на сол, равно или по-голямо от 1,2 %.“[неофициален
превод]
Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа
(ОВ L 256, стр. 1) оправомощава Комисията на Европейските общности да уточнява съдържанието на дадена тарифна позиция. В това
отношение член 9, параграф 1 от този регламент предвижда:
„Мерки, свързани с въпросите, посочени по-долу, се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 10:
а)      прилагане на Комбинираната номенклатура и [обединената тарифа на Европейските общности] по отношение по-специално на:
—      класификацията на стоки в номенклатурите по член 8,
—      обяснителните бележки;
б)      изменения към Комбинираната номенклатура за съответствие с промените в изискванията по отношение на статистиката или търговската
политика;
[...]
г)      изменения в Комбинираната номенклатура и регулиране на митата в съответствие с решения, приети от Съвета или Комисията;
д)      изменения в Комбинираната номенклатура, предвидени за адаптирането и по отношение на технологичното или търговско развитие
или целящи изясняване на текстове;
[…]“ [неофициален превод]
Член  9 от Регламент № 2658/87 съставлява основата за приемането на Регламент № 1223/2002, който предвижда, че следните стоки
трябва да се класират в позиция 0207 от ХС:
„Описание на стоката
Код от КН
Мотиви
(1)
(2)
(3)
Обезкостени пилешки разфасовки, замразени, дълбоко осолени във всичките им части. Тегловното съдържание на сол е от 1,2 до
1,9 %.
Продуктът е дълбоко замразен и трябва да се съхранява при температура, по-ниска от – 18ºС, за да се гарантира съхранението
му най-малко за една година.
0207 14 10
Класирането се извършва съгласно разпоредбите на общи правила 1 и 6 за тълкуване на Комбинираната номенклатура, както и текстовете
на кодове по КН 0207, 0207 14 и 0207 14 10.
Продуктът е пилешко месо, което е замразено, за да се осигури продължителното му съхранение. Добавката на сол не променя характера
на продукта като замразено месо от позиция 0207 от Комбинираната номенклатура.“
[неофициален превод]
Регламент (ЕО) № 1871/2003 на Комисията от 23 октомври 2003 г. за изменение на приложение І към Регламент № 2658/87 (ОВ L 275,
p. 5), влязъл в сила на 14 ноември 2003 г., заменя допълнителна бележка № 7 от глава 2, раздел І от втората част на КН със
следния текст:
„Считат се за „осолени или в саламура“, по смисъла на код КН 0210, месата и карантиите, годни за консумация, които са били
предмет на дълбоко осоляване, равномерно във всичките им части и с общо тегловно съдържание на сол, равно или по-голямо от
1,2 %, доколкото с осоляването се осигурява продължително съхранение.“ [неофициален превод]
На 27 септември 2005 г. Органът за уреждане на спорове на Световната търговска организация (СТО) приема, че обезкостени, замразени
и осолени пилешки разфасовки с тегловно съдържание на сол от 1,2 до 3 % трябва да се класира в позиция 0210 от КН. След тази
препоръка Комисията приема Регламент (ЕО) № 949/2006 от 27 юни 2006 г. за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87
(ОВ L 174, стр. 3). Регламент (ЕО) № 949/2006 влиза в сила на същата дата, като отменя Регламент № 1223/2002 и заменя допълнителна
бележка № 7 от глава 2, раздел І от втората част на КН със следните разпоредби:
„Считат се за „осолени или в саламура“, по смисъла на подпозиции от 0210 11 до 0210 93, месата и карантиите, годни за консумация,
които са били предмет на дълбоко осоляване, равномерно във всичките им части и с общо тегловно съдържание на сол, равно или
по-голямо от 1,2 %, доколкото с осоляването се осигурява продължително съхранение. Считат се за „осолени или в саламура“,
по смисъла на подпозиция 0210 99, месата и карантиите, годни за консумация, които са били предмет на дълбоко осоляване, равномерно
във всичките им части и с общо тегловно съдържание на сол, равно или по-голямо от 1,2 %.“

Спор по главното производство и преюдициален въпрос
В периода от 5 до 11 август 2003 г. FTS внася в Нидерландия обезкостени и замразени пилешки разфасовки с произход от Бразилия,
с тегловно съдържание на сол между 1,4 и 2,9 % включително.
Въз основа на Регламент № 1223/2002 нидерландските митнически служби класират тези стоки в подпозиция 0207 14 10. Belastingdienst — Douane
West отхвърля възражението на FTS, според което посочените стоки се отнасят до подпозиция 0210 99 39. FTS впоследствие оспорва
това решение пред отделението за митническоправни спорове на Gerechtshof te Amsterdam.
Тъй като счита, че редакцията на Регламент № 1223/2002, приложима по време на осъществяване на фактите по главния спор, е
в противоречие с допълнителна бележка № 7 от глава 2, раздел І от втората част на действащата тогава КН, установена с Регламент № 1832/2002,
Gerechtshof te Amsterdam решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Валиден ли е Регламент № 1223/2002 […]?“

Относно преюдициалния въпрос
FTS твърди, че Регламент № 1223/2002 е невалиден и поддържа по-специално, че той е несъвместим с допълнителна бележка № 7
от глава 2, раздел І от втората част на КН, както и с обяснителните бележки към позиции 0207 и 0210 от КН, съгласно които
месата, които са били подложени на осоляване, се отнасят до позиция 0210, в съответствие с решението на Органа за уреждане
на спорове на Световната търговска организация.
Противно на това, нидерландското и италианското правителство, както и Комисията считат, че Регламент № 1223/2002 е валиден.
Те поддържат по същество, че позиция 0207 от КН обхваща обезкостени и замразени пилешки разфасовки, които са били предмет
на дълбоко осоляване, равномерно във всичките му части и чието тегловно съдържание на сол е от 1,2 до 1,9 %. Комисията допълва,
че несъвместимостта на Регламент № 1223/2002 с правилата на СТО не влияе върху валидността му с оглед на общностното право,
доколкото тези правила нямат непосредствено действие, като в тази връзка се позовава на Решение от 23 ноември 1999 г. по дело
Португалия/Съвет (C‑149/96, Recueil, p. I‑8395) и на Решение от 1 март 2005 г. по дело Van Parys (C‑377/02, Recueil, p. I‑1465).
В самото начало следва да се напомни, че в постоянната съдебна практика се приема, че Съветът е предоставил на Комисията,
действаща в сътрудничество с митническите експерти на държавите-членки, широко право на преценка с оглед уточняването на съдържанието
на тарифните позиции, които са от значение за класирането на определена стока. Въпреки това правомощието на Комисията да приема
посочените в член 9, параграф 1, букви а), б), г) и д) от Регламент № 2658/87 мерки не ѝ предоставя правото да изменя съдържанието
на установените въз основа на създадената с конвенцията ХС тарифни позиции, по отношение на които Общността се е задължила
съгласно член 3 от конвенцията да не променя обхвата им (Решение от 14 декември 1995 г. по дело Франция/Комисия, C‑267/94,
Recuiel стр. I‑4845, точки 19 и 20, както и Решение от 27 април 2006 г. по дело Kawasaki Motors Europe, C‑15/05, Recueil,
стр. І‑3657, точка 35).
Поради това следва да се провери дали като е приела Регламент № 1223/2002 Комисията е изменила позиция 0210 от КН и по този
начин е действала извън пределите на предоставените ѝ с член 9 от Регламент № 2658/87 правомощия.
Допълнителна бележка № 7 от глава 2, раздел I от втората част на КН, в редакцията си, приложима по времето на осъществяване
на фактите по главното дело, се ограничава до това да предвиди, че за „осолени“ по смисъла на позиция 0210 се считат „месата
и карантиите, годни за консумация, които са били предмет на дълбоко осоляване, равномерно във всичките им части и с общо тегловно
съдържание на сол, равно или по-голямо от 1,2 %“. Съгласно тази разпоредба обезкостени, замразени и дълбоко осолени във всичките
си части пилешки разфасовки, чието тегловно съдържание на сол е поне равно на 1,2 %, следователно се отнасят до позиция 0210.
Като класира обаче в подпозиция 0207 14 10 продукти, чието тегловно съдържание на сол е между 1,2 и 1,9 % включително, Регламент
№ 1223/2002 следователно завишава над 1,9 % праговата стойност на съдържанието на сол за продуктите, които се отнасят до позиция
0210, като по този начин продуктите, чието съдържание на сол е между 1,2 и 1,9 % включително и които до този момент са се
отнасяли до тази позиция, са били изключени от нея, за да бъдат класирани в подпозиция 0207 14 10, с последващото от това
увеличение на митните сборове.
Така, като класира в подпозиция 0207 14 10 пилешко месо с тегловно съдържание на сол между 1,2 и 1,9 % включително, Комисията
ограничава обхвата на позиция 0210 и при това положение превишава предоставените ѝ по силата на член 9 от Регламент № 2658/87
правомощия. Следователно Регламент № 1223/2002 трябва да бъде обявен за невалиден.
За да се предостави задоволителен отговор, позволяващ на препращащата юрисдикция да разреши спора, с който е сезирана, следва
да се разгледа класирането на стоките, предмет на спора в главното производство.
Съгласно постоянната съдебна практика, за да се гарантира правна сигурност и да се осигури улесняване на проверките, решаващият
критерий за тарифното класиране на стоките по принцип трябва да бъде търсен в техните характеристики и обективните качества,
определени в текста на позицията на КН и на бележките към съответния раздел или глава (Решение от 16 септември 2004 г. по
дело DFDS, C‑396/02, Recueil, стр. I‑8439, точка 27 и Решение от 15 септември 2005 г. по дело Intermodal Transports, C‑495/03,
Recueil, стр. I‑8151, точка 47).
От общо правило 1 за тълкуване на КН следва, че класирането на стоките се определя законно съгласно текста на позициите и
забележките към разделите или главите, както и съгласно другите общи правила за тълкуване, доколкото те не противоречат на
текста на посочените позиции и забележки. Съгласно общо правило 3, буква а), за тълкуване на КН, отнасящо се по-специално
до хипотезата, в която изглежда, че стоките трябва да бъдат класирани в няколко позиции, „най-специфичната позиция трябва
да има предимство пред позициите с по-общ обхват“.
Позиция 0207 се отнася до „меса и карантии, годни за консумация, от домашни птици от № 0105, пресни, охладени или замразени“.
Нито текстът, нито структурата на тази позиция не предвиждат, но и не изключват прилагането ѝ към осолени меса.
В замяна на това, позиция 0210 се отнася до „меса и карантии, годни за консумация, осолени или в саламура, сушени или пушени;
брашна и прахове, годни за консумация, от меса или карантии“. За тези продукти допълнителна бележка № 7 от глава 2, раздел
І от втората част на КН в установената с Регламент № 1832/2002 редакция предписва общо тегловно съдържание на сол, равно или
по-голямо от 1,2 %, и освен това изисква те да са били предмет на „дълбоко осоляване, равномерно във всичките им части“.
Така, към момента на осъществяване на фактите по главния спор, обезкостени, замразени и дълбоко осолени във всичките си части
пилешки разфасовки, чието тегловно съдържание на сол е поне равно на 1,2 %, са обхванати от подпозиция 0210 99 39 от КН.
Комисията обаче счита, че обхватът на позиция 0210 се ограничава до меса, които са били предмет на осоляване, с цел съхранението
им. В замяна на това, когато съхранението се осигурява чрез замразяване, месата били обхванати от позиция 0207, независимо
от евентуалното им осоляване. В това отношение Комисията се позовава на Решение от 17 март 1983 г. по дело Dinter (175/82,
Recueil, стр. 969) и Решение от 27 май 1993 г., Gausepohl-Fleisch (C‑33/92, Recueil, стр. I‑3047).
Това схващане не може да бъде споделено. В действителност достатъчно е да се посочи, че нито една разпоредба от КН, която
се прилага към момента на осъществяване на фактите по главното производство, не е предвиждала изрично, че класирането в позиция
0210 е зависело от това дали осоляването е било извършено с цел да се осигури продължителното съхранение на въпросното месо.
По отношение на релевантността на посочените по-горе решения Dinter и Gausepohl-Fleisch следва да се посочи, че тези решения
са постановени при обстоятелства, различни от тези по случая в главното производство, доколкото с оглед изясняване на значението
на понятието „осолени“ по смисъла на позиция 0210, към тогавашния момент не е била приета нито една нормативна разпоредба,
съответстваща на допълнителна бележка № 7 от глава 2, раздел І от втората част на КН. (вж. по аналогия Решение от 8 февруари
1990 г. по дело Van de Kolk, C‑233/88, Recueil, стр. I‑265, точки 14 и 15).
Препращащата юрисдикция следва да класира стоките, предмет на спора в главното производство въз основа на изложените по-горе
указания.
На препращатата юрисдикция трябва следователно да се отговори, че Регламент № 1223/2002 е невалиден.

По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните в главното производство настоящото производство се явява етап от делото пред препращащата
юрисдикдия, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на писмени становища
пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.
По изложените съображения Съдът (трети състав) реши:
Регламент (ЕО) № 1223/2002 на Комисията от 8 юли 2002 г. относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура
e невалиден.
Подписи
*
Език на производството: нидерландски.