CELEX: 62004CJ0129
Riigihankelepingud
Direktiiv 89/665/EMÜ
Riigihankelepingute sõlmimist puudutav otsuste läbivaatamise kord
Isikud, kellele otsuste läbivaatamise menetlus peab olema võimaldatud
Ajutine ühendus pakkujana
Ajutise ühenduse liikmetele kehtestatud keeld taotleda kaebuse individuaalset läbivaatamist
Mõiste "huvi riigihankelepingu sõlmimiseks"

Eelotsusetaotlus puudutab nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665/EMÜ riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise
läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT L 395, lk 33; ELT eriväljaanne
06/01, lk 246), muudetud nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiiviga 92/50/EMÜ, millega kooskõlastatakse riiklike teenuslepingute
sõlmimise kord (EÜT L 209, lk 1; ELT eriväljaanne 06/01, lk 322; edaspidi direktiiv 89/665), artikli 1 tõlgendamist.
Nimetatud taotlus esitati kohtuvaidluse raames, mille poolteks on ühelt poolt ajutise ühenduse „Espace Trianon – Sofibail”
liikmed Espace Trianon SA (edaspidi „Espace Trianon”) ja Société wallonne de location­financement SA (edaspidi „Sofibail”)
ning teiselt poolt Office communautaire et régional de la formation professionnelle et de l’emploi (edaspidi „FOREM”); vaidluse
esemeks on riigihankelepingu sõlmimise menetlus.

Õiguslik raamistik

Ühenduse õigusnormid
Direktiivi 89/665 artikkel 1 sätestab:
„1.      Liikmesriigid võtavad seoses direktiivide 71/305/EMÜ, 77/62/EMÜ ja 92/50/EMÜ [...] reguleerimisalasse kuuluvate riigihankelepingute
sõlmimise menetlustega vajalikud meetmed tagamaks, et tellijate otsuseid saaks läbi vaadata tõhusalt ning eelkõige võimalikult
kiiresti kooskõlas järgmiste artiklitega ja eelkõige artikli 2 lõikega 7 põhjusel, et kõnealused otsused on vastuolus riigihankeid
reguleeriva ühenduse õigusega või seda õigust rakendavate siseriiklike eeskirjadega.
[…]
3.       Liikmesriigid tagavad, et läbivaatamise [menetlus] oleks võimalike liikmesriikide poolt kehtestatavate üksikasjalike eeskirjade
kohaselt kättesaadav vähemalt kõigile neile isikutele, kellel on või on olnud huvi konkreetse riikliku tarne- või ehitustöölepingu
vastu ja kes on väidetava rikkumise tõttu kahju kannatanud või võivad kahju kannatada. […]”. [Täpsustatud tõlge]
Direktiivi 89/665 artikli 2 lõige 1 sätestab:
„Liikmesriigid tagavad, et seoses artiklis 1 kindlaksmääratud läbivaatamise [menetluses] võetavad meetmed sisaldavad järgmisi
volitusi:
[…].
b)      jätta kõrvale ebaseaduslikud otsused või tagada nende kõrvalejätmine ning kõrvaldada pakkumiskutsest, lepingudokumentidest
ning teistest kõnesolevat pakkumismenetlust käsitlevatest dokumentidest diskrimineerivad tehnilised, majanduslikud või finantsnäitajad;
[…]” [Täpsustatud tõlge]
Nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/37/EMÜ, millega kooskõlastatakse riiklike ehitustöölepingute sõlmimise kord (EÜT L 199,
lk 54; ELT eriväljaanne 06/02, lk 163), artikkel 21 sätestab:
„Pakkumisi võivad esitada ka tööettevõtjate ühendused. Sellistelt ühendustelt ei tohi pakkumise esitamisel nõuda teatavat
õiguslikku vormi; välja valitud ühenduselt võib seda siiski nõuda, kui temaga sõlmitakse leping.”

Siseriiklik õigus
Conseil d’État’d käsitlevate 12. jaanuari 1973. aasta konsolideeritud seaduste (
Moniteur belge
, 21.3.1973, lk 3461) artikli 14 lõike 1 alusel on Conseil d’État pädev lahendama riigihankelepingute sõlmimisega seonduvaid
tühistamishagisid.
Nimetatud konsolideeritud seaduste artikli 19 esimene lõik, mis reguleerib eelkõige kaebeõigust tühistamishagide esitamisel,
sätestab:
„[…] tühistamishagisid võivad halduskojale – kirjalikult ning kuninga poolt kindlaksmääratud vormis ja tähtajal – esitada
kõik isikud, kes tõendavad, et nad on kahju kannatanud või neil on olemas vastav huvi.”
Seoses otsusega esitada kohtule hagi näeb äriseadustiku artikli 522 lõige 2 aktsiaseltside puhul ette:
„Suhetes kolmandate isikutega ning kohtus, nii hageja kui kostjana, esindab äriühingut juhatus. Siiski võib põhikirjaga volitada
ühte või mitut juhatuse liiget, kas üksi või ühiselt, äriühingut esindama. See põhikirja punkt on kolmandatele isikutele siduv.
[…]”
Nimetatud seadustik reguleerib ajutiste ühingute, varasema nimetusega „ajutised ühendused”, õiguslikku seisundit. Ajutine
ühing on seadustiku artiklis 47 defineeritud kui „ühing, mis ei ole juriidiline isik ja mille eesmärk on ühe või mitme kindlaksmääratud
tehingu tegemine ärinime kasutamata”.

Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
FOREM avaldas tellijana 30. septembril 1997 Euroopa Ühenduste Teatajas pakkumise kutse, mille sisu oli „ligikaudu 6500 m
suuruse pindalaga hoone projekteerimine, ehitamine ja rahastamine” tema Liège’is asuva piirkonnaameti tarbeks.
Pakkumiste avamine toimus 20. veebruaril 1998. Esitatud oli viis pakkumist, millest üks pärines ajutiselt ühenduselt Espace
Trianon – Sofibail.
FOREM‑i juhtkomitee sõlmis 22. detsembril 1988 riigihankelepingu ühe teise ajutise ühendusega, nimega CIDP­BPC. Juhtkomitee
kinnitas oma 22. detsembri 1988. aasta otsust 8. jaanuaril 1999. Espace Trianoni ja Sofibaili teavitati lepingu sõlmimise
otsusest 25. jaanuaril 1999.
Vastavalt 19. veebruaril 1999 ja 8. märtsil 1999 esitasid viimati nimetatud äriühingud hagiavaldused, taotledes FOREMi juhtkomitee
22. detsembri 1998. aasta ja 8. jaanuari 1999. aasta otsuste tühistamist.
Conseil d’État märgib oma eelotsusetaotluses, et Espace Trianon’i otsused hagi esitamiseks võtsid vastu kaks tema juhatuse
liiget mitte aga juhatus, nagu põhikiri seda ette näeb. Seega on need ebaseaduslikud. Conseil d’État rõhutab, et seevastu
Sofibaili otsused hagi esitamiseks on vaieldamatud.
Kuna nimetatud äriühingud esitasid pakkumise ajutise ühenduse Espace Trianon – Sofibail nimel ja kuna Espace Trianoni otsused
hagi esitamiseks on ebaseaduslikud, otsustas Conseil d’État menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse
küsimused, eesmärgiga teha kindlaks, kas Sofibaili hagid on vastuvõetavad, sest vaid tema vaidlustab FOREM‑i juhtkomitee 22. detsembri
1998. aasta ja 8. jaanuari 1999. aasta otsused:
„1.      Kas direktiivi 89/665 […] artikliga 1 on vastuolus selline siseriikliku õiguse säte nagu Conseil d’État’d käsitlevate 12. jaanuari
1973. aasta konsolideeritud seaduste artikli 19 esimene lõik tõlgendatuna nii, et see kohustab ajutise ühenduse – mis ei ole
juriidiline isik ja mis just sellisena osales riigihanke pakkumismenetluses ning millega lepingut ei sõlmitud – liikmeid riigihankelepingu
sõlmimise otsust hagema kõik koos, kas ühenduse liikmetena või nende endi nimel?
2.      Kas vastus küsimusele oleks erinev juhul, kui ajutise ühenduse liikmed oleksid hagenud kõik koos, kuid ühe liikme hagi oleks
vastuvõetamatu?
3.      Kas direktiivi 89/665 […] artikliga 1 on vastuolus selline siseriikliku õiguse säte nagu Conseil d’État’d käsitlevate 12. jaanuari
1973. aasta konsolideeritud seaduste artikli 19 esimene lõik tõlgendatuna nii, et see keelab niisuguse ajutise ühenduse ühel
liikmel individuaalselt, kas ühenduse liikmena või tema enda nimel, riigihankelepingu sõlmimise otsust hageda?”

Eelotsuse küsimused
Esimese ja kolmanda küsimusega, mida tuleb käsitleda koos, tahetakse teada, kas direktiivi 89/665 artikliga 1 on vastuolus
siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt juhul, kui ajutine ühendus, mis ei ole juriidiline isik, osales just sellisena riigihanke
pakkumismenetluses ja temaga lepingut ei sõlmitud, saavad ühenduse liikmed riigihankelepingu sõlmimise otsuse vastu esitada
hagi vaid kõik koos. Teises küsimuses küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt seda, kas vastus esimesele ja kolmandale
küsimusele oleks erinev siis, kui ajutise ühenduse liikmed on otsuse hagenud koos, kuid ühe liikme hagi on tunnistatud vastuvõetamatuks.
Tuleb meenutada, et vastavalt direktiivi 89/665 artikli 1 lõikele 1 peab tellijate otsuseid saama läbi vaadata tõhusalt ja
vastavalt nimetatud artikli lõikele 3 peab läbivaatamise taotlemine olema võimaldatud vähemalt kõigile neile isikutele, kellel
on riigihankelepingu sõlmimise vastu huvi.
Espace Trianon, Sofibail ja Euroopa Ühenduste Komisjon väidavad, et põhikohtuasja asjaoludel ei ole niisugune siseriiklik
menetlusnorm, mis nõuab, et ajutise ühenduse liikmed hageksid kohtus koos ja peaksid seega riigihankelepingu sõlmimise otsuse
vastu hagi esitamise otsustama ühehäälselt, kooskõlas direktiivi 89/665 artikli 1 lõikes 3 sätestatud läbivaatamise taotlemise
võimaldamise nõudega. Nende arvates peab tõhus õiguskaitse võimaldama niisuguse ühenduse liikmetele individuaalse kaebeõiguse.
Tuleb märkida, et viidates kõigile neile isikutele, kellel on riigihankelepingu sõlmimise vastu huvi, viitab nimetatud artikli 1
lõige 3 põhikohtuasja olukorras isikule, kes on kõnealuse riigihankelepingu sõlmimiseks näidanud pakkumise esitamisega üles
oma huvi selle lepingu sõlmimiseks.
Kuid antud olukorras esitas pakkumise ajutine ühendus kui selline ja mitte selle liikmed individuaalselt. Samuti oleks nimetatud
ühenduse kõik liikmed, kui nendega oleks kõnealune riigihankeleping sõlmitud, olnud kohustatud sellele lepingule alla kirjutama
ja töid teostama.
Vastupidi teistele Euroopa Kohtule esitatud olukordadele (vt eelkõige 12. veebruari 2004. aasta otsus kohtuasjas C‑230/02:
Grossmann Air Service, EKL 2004, lk I‑1829, punkt 28, ja 11. jaanuari 2005. aasta otsus kohtuasjas C‑26/03: Stadt Halle ja
RPL Lochau, EKL 2005, lk I‑1, punkt 41) ei takistanud põhikohtuasjas miski ajutise ühenduse kõikidel liikmetel koos, ühenduse
liikmetena või nende endi nimel, 22. detsembri 1998. aasta ja 8. jaanuari 1999. aasta otsuste vastu tühistamishagi esitamast.
Seega siseriiklik menetlusnorm, mille kohaselt tellija otsuse vastu sõlmida riigihankeleping peavad tühistamishagi esitama
pakkujast ajutise ühenduse kõik liikmed, ei piira niisuguse hagi esitamise võimalust vastuolus direktiivi 89/665 artikli 1
lõikega 3.
See on nii eriti antud juhul, kuna toimikust selgub, et Belgia õiguse kohaselt võivad niisuguse ühenduse liikmed lahendada
ühenduse kaebeõiguse küsimuse igal ajal enne hagi esitamist sisemise kokkuleppe teel, ilma ühegi täiendava formaalsuseta.
Peale selle ei saa arvesse võtta komisjoni argumenti, mille kohaselt on direktiivi 93/37 artikliga 21 vastuolus niisugune
õigusnorm, nagu põhikohtuasjas käsitletav, mis nõuab, et pakkumise esitamiseks peavad ettevõtjate ühendused olema asutatud
kindlaksmääratud õiguslikus vormis. Tegelikult piirdub kõnealune siseriiklik õigusnorm nõudega, et ajutine ühendus tagaks
hagi esitamisel oma esindatuse vastavalt sellisele õiguslikule vormile kohaldatavatele õigusnormidele, millisena ühenduse
liikmed on selle pakkumise esitamiseks asutanud.
Sellele lisaks tuleb märkida, et käesolevas asjas viidatud menetlusnormi kohaldatakse sarnaselt kõigile hagidele, mille ajutised
ühendused esitavad seoses toimingutega, mida nad oma tegevuse raames sooritavad, sealjuures ei oma tähtsust see, kas nõuded
põhinevad ühenduse või siseriikliku õiguse rikkumisel, ega see, kas need käsitlevad ehitustööde või muu tegevusega seotud
riigihankelepinguid.
Eeltoodut arvestades ei saa järeldada ka seda, et niisugune norm, nagu põhikohtuasjas käsitletav, võib kahjustada direktiivi 89/665
artikli 1 lõikes 1 sätestatud tõhusa läbivaatamise nõuet. Nimetatud põhimõte ei nõua hagi vastuvõetavaks tunnistamist olukorras,
milles on täitmata isiku, kes hageb, asutamise õiguslikust vormist tulenevad kohtus esindatust käsitlevad sätted.
Teise küsimuse puhul ei viita miski sellele, et olukorda, milles hagi esitasid esialgu vaid mõned ajutise ühenduse liikmed,
ja olukorda, milles algul esitasid hagi kõik nimetatud ühenduse liikmed, kuid hiljem tunnistati ühe liikme hagi vastuvõetamatuks,
tuleks käsitleda erinevalt.
Siseriiklike õigusnormide kohaselt, mis nõuavad hagejatelt vaid seda, et nad täidaksid liikmete endi valitud õiguslikule vormile
vastavaid kohtus esindatuse tingimusi, on hagi mõlemal juhul vastuvõetamatu. Niisugused nõuded on üldiselt kohaldatavad ja
ei piira vastuolus direktiiviga 89/665 otsuste läbivaatamise tõhusust ega pakkujate võimalust läbivaatamist taotleda. Peale
selle võib ühe ajutise ühenduse liikme hagi vastuvõetamatust põhjendada asjaoludega, mis näitavad, et kõnealuse liikme tahet
hageda ei ole tuvastatud.
Eeltoodut arvestades tuleb esitatud küsimustele vastata, et:
–        Direktiivi 89/665 artiklit 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus siseriiklik õigus, mille kohaselt juhul, kui
ajutine ühendus, mis ei ole juriidiline isik, osales just sellisena riigihanke pakkumismenetluses ja temaga lepingut ei sõlmitud,
siis saavad ühenduse liikmed riigihankelepingu sõlmimise otsuse vastu esitada hagi vaid koos ning mitte ühenduse liikmed individuaalselt.
–        sama kehtib juhul, mil niisuguse ajutise ühenduse liikmed hagevad koos, kuid ühe liikme hagi tunnistatakse vastuvõetamatuks.

Kohtukulud
Et põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab
kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, v.a poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (teine koda) otsustab:
Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665/EMÜ riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra
kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta, mida on muudetud nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiiviga 92/50/EMÜ,
millega kooskõlastatakse riiklike teenuslepingute sõlmimise kord, artiklit 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus
siseriiklik õigus, mille kohaselt juhul, kui ajutine ühendus, mis ei ole juriidiline isik, osales just sellisena riigihanke
pakkumismenetluses ja temaga lepingut ei sõlmitud, siis saavad ühenduse liikmed riigihankelepingu sõlmimise otsuse vastu esitada
hagi vaid koos ning mitte ühenduse liikmed individuaalselt.
Sama kehtib juhul, mil niisuguse ajutise ühenduse liikmed hagevad koos, kuid ühe liikme hagi tunnistatakse vastuvõetamatuks.
Allkirjad
*
Kohtumenetluse keel: prantsuse.