CELEX: 62002CJ0338
96/9/EK irányelv
Az adatbázisok jogi védelme
Sui generis jog
Adatbázis tartalmának megszerzésével, ellenőrzésével, illetve előállításával kapcsolatos ráfordítás fogalma
Labdarúgó-bajnokságok versenynaptárai
Fogadások

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az adatbázisok jogi védelméről szóló, 1996. március 11-i 96/9/EK európai parlamenti
és tanácsi irányelv (HL L 77., 20. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 459. o., a továbbiakban: irányelv)
7. cikkének értelmezésére vonatkozik.
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelmet a Fixtures Marketing Ltd (a továbbiakban: Fixtures) társaság által a Svenska Spel
AB (a továbbiakban: Svenska Spel) társaság ellen indított eljárás keretében terjesztették elő. E per alapját az képezi, hogy
a Svenska Spel fogadások megszervezéséhez az angol és a skót labdarúgó-bajnokság mérkőzéseire vonatkozó adatokat használt
fel.

Jogi háttér

A közösségi szabályozás
Az irányelv tárgya – 1. cikkének (1) bekezdése szerint – a bármilyen formában létrehozott adatbázisok jogi védelme. Ugyanezen
irányelv 1. cikkének (2) bekezdése úgy határozza meg az adatbázist, mint „az önálló művek, adatok vagy egyéb tartalmi elemek
valamely rendszer vagy módszer szerint elrendezett gyűjteménye, amelynek elemeihez elektronikus eszközökkel vagy bármely más
módon egyedileg hozzá lehet férni”.
Az irányelv 3. cikke szerzői jogi védelmet biztosít azon adatbázisok részére, „amelyek tartalmuk összeválogatása, illetve
elrendezése miatt a szerző önálló szellemi alkotásai”.
Az irányelv 7. cikke sui generis jogot hoz létre az alábbiak szerint:
7. cikk
„A védelem tárgya
(1)      Azon adatbázisok előállítói számára, amelyek tartalmának megszerzése, ellenőrzése, illetve előállítása minőségileg vagy mennyiségileg
jelentős ráfordítással járt, a tagállamok biztosítják a jogot arra, hogy az adatbázis egész tartalmának vagy minőségi és/vagy
mennyiségi szempontból jelentős részének kimásolását és/vagy újrahasznosítását megakadályozzák.
(2)      E fejezet alkalmazásában:
a)       »kimásolás« az adatbázis tartalma egészének vagy jelentős részének más hordozóra bármilyen eszközzel, illetve bármilyen formában
történő végleges vagy ideiglenes átvitele;
b)       »újrahasznosítás« az adatbázis tartalma egészének vagy jelentős részének a nyilvánosság számára történő hozzáférhetővé tétele
bármilyen módon a mű példányainak terjesztése, bérbeadás, on-line közvetítés vagy egyéb módon történő közvetítése útján. Az
adatbázis valamely példányának a jogosult által vagy az ő hozzájárulásával a Közösségen belül történő első eladása kimeríti
az adott példány Közösségen belüli viszonteladásának ellenőrzésére vonatkozó jogot;
A nyilvános haszonkölcsönzés nem minősül kimásolásnak, illetve újrahasznosításnak.
(3)      Az (1) bekezdésben említett jog átruházható, átengedhető és felhasználási szerződés tárgya lehet.
(4)      Az (1) bekezdésben meghatározott jog attól függetlenül alkalmazandó, hogy az adott adatbázis szerzői vagy más jogi védelemben
részesül-e. Továbbá attól függetlenül alkalmazandó, hogy az adott adatbázis tartalma szerzői vagy más jogi védelemben részesül-e.
Az adatbázisoknak az (1) bekezdésben meghatározott jog alapján fennálló védelme nem érinti az azok tartalmán fennálló jogokat.
(5)      Az adatbázis tartalmának jelentéktelen része ismételten és rendszeresen nem másolható ki, és/vagy nem hasznosítható újra,
ha ez sérelmes az adatbázis rendes felhasználására, vagy indokolatlanul károsítja az adatbázis előállítójának jogos érdekeit.”

Nemzeti szabályozás
Az adatbázisok védelmét a svéd jogban a lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (az irodalmi
és művészeti tulajdonról szóló törvény, a továbbiakban: 1960. évi törvény) szabályozza.
Az irányelvnek a svéd jogba történő átültetéséről szóló 1997. évi 790. törvénnyel (a továbbiakban: 1997. évi törvény) módosított,
1960. évi törvény 49. cikkének első bekezdése alapján az a személy, aki olyan gyűjteményt, táblázatot vagy más hasonló jellegű
művet hoz létre, amelyben nagy számú adat van elrendezve, vagy amely jelentős ráfordítás eredménye, kizárólagos joggal rendelkezik
e munka többszörözése és nyilvánosságra hozatala felett.
Az 1960. évi törvény nem tartalmaz az irányelv 7. cikkének (5) bekezdésében meghatározotthoz hasonló rendelkezést. Az 1997. évi
törvénnyel kapcsolatos jogszabály-előkészítő munkákból azonban kitűnik, hogy az 1960. évi törvény 49. cikkében meghatározott
védelem magára a műre vagy annak jelentős részére vonatkozik, és következésképpen a kizárólagos jog nem terjed ki a műben
megjelenő egyedi adatok másolatára, sem azok jelentéktelen részeire. Mindenesetre ezen előkészítő munkák szerint a mű jelentéktelen
részeinek ismétlődő felhasználása a mű jelentős része felhasználásának minősülhet.

Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
A hivatásos labdarúgó-bajnokságok szervezésével Angliában a Football Association Premier League Ltd és a Football League Ltd,
míg Skóciában a Scottish Football League foglalkozik. Feladataik közé tartozik az adott évad során lejátszandó mérkőzések
versenynaptárainak kidolgozása, azaz évadonként kb. kétezer mérkőzés Angliában, és évadonként hétszáz mérkőzés Skóciában.
Ezeket az információkat elektronikus formában tárolják, és egyrészt időrendbe, másrészt az érintett csapatok szerinti sorrendbe
szedve tájékoztató füzetekben nyilvánosságra hozzák őket.
A mérkőzések versenynaptárainak kidolgozása egy évvel az adott évad kezdő időpontja előtt kezdődik.
Az angol és a skót labdarúgó-bajnokságok szervezői felhasználási szerződésekkel a Football Fixtures Ltd-re ruházták át e bajnokságok
mérkőzéseinek versenynaptáraiban foglalt tények felhasználásának kezelését. A Fixtures szerint az e versenynaptárakhoz kapcsolódó
szellemi tulajdonjogok jogosultjainak a képviseleti jogát is átruházták rá.
A Svenska Spel többek között az angol és a skót labdarúgó-bajnokságok mérkőzéseivel kapcsolatos fogadásokat szervez Svédországban.
Ennek érdekében játékszelvényein az e mérkőzésekre vonatkozó adatokat többszörözi.
1999 februárjában a Fixtures, miután eredménytelenül ajánlott fel jogdíj fizetése ellenében felhasználási engedélyt a Svenska
Spelnek, keresetet terjesztett elő a Svenska Spellel szemben a Gotlands tingsrätt (Svédország) előtt, kérve az angol és a
skót labdarúgó-bajnokságok versenynaptáraira vonatkozó adatoknak 1998. január 1-je és 1999. május 16-a között ezen utóbbi
által történt felhasználásából eredő kárainak megtérítését. Keresetének alátámasztására úgy érvelt, hogy az említett versenynaptárokra
vonatkozó információkat tartalmazó adatbázisokat az 1960. évi törvény 49. cikke védelemben részesíti, és az e versenynaptárakból
vett információknak a Svenska Spel általi felhasználása a futballligák szellemi tulajdonjogai megsértésének minősül.
A tingsrätt 2000. április 11-i ítéletével elutasította a Fixtures keresetét, úgy ítélve meg, hogy a labdarúgó-bajnokságok
versenynaptáraira kiterjed a gyűjteményekre vonatkozó védelem, mivel azok jelentős ráfordítások eredményei, azonban az e versenynaptárokból
kimásolt adatok Svenska Spel általi felhasználása nem sérti a Fixtures jogait.
A fellebbezési eljárás során a Svea hovrätt (Svédország) 2001. május 3-án hozott ítéletével helybenhagyta az első fokon hozott
ítéletet. Anélkül, hogy kifejezetten állást foglalt volna abban a kérdésben, hogy kiterjed-e az 1960. évi törvény 49. cikkében
foglalt védelem a labdarúgó-bajnokságok versenynaptáraira, a bíróság megítélése szerint nem bizonyították be, hogy a Svenska
Spel játékszelvényein megjelenő információkat a futballigák adatbázisaiból vették.
A Fixtures a Högsta domstolentől a másodfokú ítélet megsemmisítését kéri.
Kiemelvén, hogy az 1960. évi törvény 49. cikkét az 1997. évi törvénnyel történt módosítását követően, mint átültető rendelkezést
az irányelvre figyelemmel kell értelmezni, a Högsta domstolen álláspontja szerint az irányelv nem pontosítja azt, hogy kell-e,
és ha igen, milyen mértékben kell fontosságot tulajdonítani az adatbázisok céljának annak eldöntése szempontjából, hogy az
adatbázisra kiterjed-e a sui generis jog biztosította védelem. Felveti egyébként azt a kérdést is, hogy a ráfordítás jelentőségének
értékelésekor milyen jellegű személyi és pénzügyi ráfordításokat kell figyelembe venni. Rákérdez arra is, hogy mit kell érteni
az adatbázis tartalma egészének vagy jelentős részének kimásolása és/vagy újrahasznosítása alatt, valamint az adatbázis jelentéktelen
részeinek kimásolása és/vagy újrahasznosítása keretében a rendes felhasználás és az indokolatlan károsítás alatt.
E körülményekre tekintettel a Högsta domstolen felfüggesztette az eljárást, és a következő előzetes döntéshozatal iránti kérdéseket
terjesztette a Bíróság elé:
„1)      Annak értékelése során, hogy valamely adatbázis az irányelv 7. cikkének (1) bekezdése szerinti »jelentős ráfordítás« eredménye-e
[…] az adatbázis előállítója ezen fogalom alá számíthatja-e azt a ráfordítást, amely először magától az adatbázistól független
összesség megalkotására vonatkozik, és amely így nem kizárólag az adatbázis tartalmának »megszerzéséhez, ellenőrzéséhez, illetve
előállításához« kapcsolódik? Igenlő válasz esetén fontos-e, hogy e ráfordítás egésze vagy egy része az adatbázishoz szükséges
előfeltételnek minősüljön?
2)      Az irányelv alkalmazása szempontjából az adatbázis védelme csak azon tevékenységekre korlátozódik-e, amelyek kapcsolatban
állnak ezen adatbázisnak a létrehozása során az előállító által kitűzött céljával?
3)      Mit fed le az irányelv 7. cikkének (1) bekezdésében meghatározott »[az adatbázis] egész tartalmának vagy minőségi és/vagy
mennyiségi szempontból jelentős részének« fogalma?
4)      Az adatbázis tartalmának »kimásolásával és/vagy újrahasznosításával« szemben az irányelv 7. cikkének (1) és (5) bekezdésében
biztosított védelem csak olyan felhasználásra korlátozódik-e, amely az adatbázis közvetlen hasznosításában jelenik meg, vagy
arra az esetre is vonatkozik, amikor a tartalom valamely másik forrásból (másodlagos forrás) származik vagy a nyilvánosság
számára általánosan hozzáférhető?
5)      Miként kell értelmezni az irányelv 7. cikkének (5) bekezdése szerinti »rendes felhasználás« és az »indokolatlan károsítás«
fogalmakat?”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Előzetesen emlékeztetni kell arra, hogy az 1997. évi törvénnyel módosított 1960. évi törvény 49. cikkének első bekezdésével
bevezetett védelmi rendszer olyan gyűjtemény, táblázat vagy hasonló jellegű mű létezését feltételezi, „amelyben nagyszámú
adatot gyűjtöttek össze, vagy amely jelentős ráfordítás eredménye”.
Az előzetes döntéshozatalra utaló végzésből kitűnik, hogy a Högsta domstolen nem tekinti úgy a labdarúgó-bajnokságoknak az
eljárás tárgyát képező versenynaptárait, mint amelyek az előző pontban hivatkozott rendelkezések szerinti „nagyszámú adatot”
tartalmazó gyűjteménynek minősülnének, amely magyarázatul szolgál arra, hogy az első kérdésében arra kérdez rá, hogy az irányelv
7. cikkének (1) bekezdése szerinti összefüggésben miként kell értelmezni a jelentős ráfordítás fogalmát.
A kérdést előterjesztő bíróság e kérdésével azt kívánja megtudni, hogy az adatbázis előállítója által magának az adatoknak
a létrehozására felhasznált ráfordításokat figyelembe kell-e venni az adatbázis tartalmának megszerzésével, ellenőrzésével,
illetve előállításával kapcsolatos jelentős ráfordítás meglétének értékelésekor? Egyébként arra kérdez rá, hogy az irányelv
védelemben részesíti-e azon adatbázisokat is, amelyek az adatok létrehozását is szükségszerűen magában foglaló fő tevékenység
gyakorlásából származnak.
Az irányelv 7. cikkének (1) bekezdése a sui generis jog által biztosított védelmet azon adatbázisok részére biztosítja, amelyek
megfelelnek azon pontos feltételnek, tudniillik, hogy a tartalmuk megszerzése, ellenőrzése, illetve előállítása minőségileg
vagy mennyiségileg jelentős ráfordítással járjon.
Az irányelv (9), (10) és (12) preambulumbekezdése szerint az irányelv célja az „adattároló” és az „adatfeldolgozó” rendszerekbe
történő befektetések ösztönzése és védelme, amelyek hozzájárulnak az információs piac kiépüléséhez az évente előállított és
feldolgozott adatok mennyiségének valamennyi tevékenységi ágban történő gyorsuló növekedése által jellemzett összefüggésben.
Ebből következik, hogy az adatbázis tartalmának megszerzésével, ellenőrzésével, illetve előállításával kapcsolatos ráfordítás
fogalmát általános jelleggel az említett adatbázis mint olyan létrehozására felhasznált ráfordításként kell értelmezni.
Ezen összefüggésben az adatbázis tartalmának megszerzésével kapcsolatos ráfordítás fogalmát, miként azt a Svenska Spel, valamint
a német, a holland és a portugál kormány is kiemeli, akként kell értelmezni, mint amely a meglévő tartalmi elemek keresésére
és az említett adatbázisban történő összegyűjtésére felhasznált pénzeszközök leírására szolgál, kivéve azon pénzeszközöket,
amelyeket e tartalmi elemek létrehozására használtak fel. Miként azt a Svenska Spel és a német kormány is jelzi, az irányelv
által bevezetett sui generis jog biztosította védelem célja valójában a meglévő információtároló és információfeldolgozó rendszerek
létrehozásának ösztönzése, nem pedig a későbbiekben valamely adatbázisban összegyűjthető tartalmi elemek létrehozásának ösztönzése.
Ezt az értelmezést erősíti meg az irányelv (39) preambulumbekezdése is, amely szerint a sui generis jog célja valamely adatbázis
„tartalmát megszerző és összegyűjtő” személy által eszközölt pénzügyi és szellemi ráfordítások eredményének jogellenes hasznosítása
elleni védelem biztosítása. Miként azt indítványának 51-56. pontjában a főtanácsnok is megjegyzi, eltekintve a jelentéktelen
terminológiai eltérésektől, e (39) preambulumbekezdés valamennyi nyelvi változata azon értelmezés mellett szól, amely a megszerzés
fogalmából kizárja az adatbázist alkotó tartalmi elemek létrehozását.
Az irányelv (19) preambulumbekezdése, amely szerint a zenei előadások felvételének CD-lemezen történő összeállítása nem minősül
kellően jelentős ráfordításnak ahhoz, hogy sui generis jog alapján védelmet élvezzen, további érvet szolgáltat ezen értelmezés
alátámasztására. Ebből következik, hogy művek vagy az adatbázisban található tartalmi elemek – jelen esetben – CD-lemezen
történő létrehozására felhasznált pénzeszközök nem hasonlíthatók az említett adatbázis tartalma megszerzésével kapcsolatos
ráfordításhoz, és következésképpen azokat nem lehet figyelembe venni az ezen adatbázis létrehozásával kapcsolatos ráfordítás
jelentős jellegének értékelésekor.
Az adatbázis tartalmának ellenőrzésével kapcsolatos ráfordítás fogalmát akként kell értelmezni, mint amely olyan pénzeszközökre
vonatkozik, amelyeket az említett adatbázist alkotó információk megbízhatóságának biztosítása érdekében a keresett tartalmi
elemek pontosságának ellenőrzésére használnak fel ezen adatbázis létrehozása során, valamint működtetésének időtartama alatt.
Az adatbázis tartalmának előállításával kapcsolatos ráfordítás fogalma a maga részéről azon pénzeszközökre vonatkozik, amelyek
az említett adatbázis információfeldolgozó funkciójának biztosítására irányulnak, tudniillik amelyeket ezen adatbázis tartalmi
elemeinek valamely módszer vagy rendszer szerinti elrendezésére, valamint azok egyedi hozzáférhetőségének megszervezésére
használnak fel.
Az adatbázis létrehozásával kapcsolatos ráfordítás állhat személyi, pénzügyi vagy technikai források, illetve eszközök felhasználásából,
azonban annak mennyiségi vagy minőségi szempontból jelentősnek kell lennie. A mennyiségi értékelés számokban kifejezhető eszközökre
vonatkozik, míg a minőségi értékelés a számszerűen nem kifejezhető erőfeszítésekre vonatkozik, mint például a szellemi erőfeszítés
vagy energiaráfordítás, minként az az irányelv (7), (39) és (40) preambulumbekezdéséből is következik.
Ezen összefüggésben az a körülmény, hogy valamely adatbázis létrehozása olyan főtevékenység gyakorlásához kacsolódik, amelynek
keretében az adatbázist létrehozó személy egyben az ezen adatbázist alkotó tartalmi elemek létrehozója is, mint olyan nem
zárja ki azt, hogy ez a személy igényelhesse a sui generis jog által biztosított védelmet, feltéve, hogy bizonyítja, hogy
e tartalmi elemeknek a jelen ítélet 24-27. pontja szerinti megszerzése, ellenőrzése, illetve előállítása mennyiségi vagy minőségi
szempontból jelentős, és az e tartalmi elemek létrehozására felhasznált pénzeszközöktől független ráfordítást igényelt.
Ebből a szempontból, ha az adatok keresése és a pontosságuk ellenőrzése az adatbázis létrehozásának pillanatában elvben nem
igényli külön pénzeszközök felhasználását az ezen adatbázist létrehozó személytől, mivel olyan adatokról van szó, amelyeket
ő hozott létre, és amelyek a rendelkezésére állnak, annyi bizonyos, hogy ezen adatok összegyűjtése, azoknak az adatbázison
belül valamely módszer vagy rendszer szerinti elrendezése, egyedi hozzáférhetőségük megszervezése és pontosságuk ellenőrzése
az adatbázis működtetésének időtartama során az irányelv 7. cikkének (1) bekezdése szerinti minőségi és/vagy mennyiségi szempontból
jelentős ráfordítást tehet szükségessé.
Az alapügyben a labdarúgó-bajnokságok megszervezésének keretében e bajnokságok különböző napjain megrendezett találkozóira
vonatkozó időpontoknak, menetrendeknek, csapatoknak, valamint a fogadásoknak és a látogatóknak a jelen ítélet 10. pontjában
felsorolt paraméterek összességének függvényében történő meghatározására használt pénzeszközök – miként azt a Svenska Spel,
valamint a belga, a német és a portugál kormány is fenntartja – e találkozók versenynaptárának létrehozásával kapcsolatos
ráfordításnak felelnek meg. Az ilyen ráfordítás, amely magára a bajnokságok megszervezésére vonatkozik, kapcsolatban van a
jelen ügy tárgyát képező adatbázist alkotó adatok – tudniillik a különböző bajnokságok egyes találkozóira vonatkozó adatok
– létrehozásával. Következésképpen azt nem lehet az irányelv 7. cikkének (1) bekezdése alá tartozónak tekinteni.
E körülmények között, az előző pontban meghatározott ráfordítás absztarkcióját alapul véve ellenőrizni kell, hogy a labdarúgó-találkozók
versenynaptára tartalmának megszerzése, ellenőrzése vagy előállítása minőségi vagy mennyiségi szempontból jelentős ráfordítással
jár-e.
A labdarúgó-találkozók versenynaptárát alkotó adatok keresése és összegyűjtése a hivatásos ligák részéről nem igényel semmilyen
külön erőfeszítést. Miként észrevételeiben a Fixtures is kiemelte, ezek valójában elválaszthatatlanul kapcsolódnak az ezen
adatok létrehozásához, amelyben az említett ligák, mint a labdarúgó-bajnokságok szervezésének felelősei is közvetlenül részt
vesznek. A labdarúgó-találkozók versenynaptára tartalmának megszerzése következésképpen nem tesz szükségessé semmilyen önálló
ráfordítást ahhoz képest, amelyet az e versenynaptárat alkotó adatok létrehozása igényel.
A hivatásos ligáknak a versenynaptár megszerkesztése során semmilyen külön erőfeszítést nem kell kifejteniük a bajnokság találkozóira
vonatkozó adatok pontosságának ellenőrzése céljából, mivel az említett ligák ezen adatok létrehozásában közvetlenül érintettek.
Ami a találkozói versenynaptárak tartalma pontosságának az évad során történő ellenőrzését illeti, az – miként az a Fixtures
észrevételeiből is kitűnik – e versenynaptár bizonyos adatainak a valamely találkozónak vagy bajnoksági napnak a hivatalos
ligák által vagy a velük történt egyeztetést követően meghozott döntés alapján történő esetleges elhalasztásához való hozzáigazítását
jelenti. Az ilyen ellenőrzés nem tekinthető olyannak, mint amely jelentős ráfordítást igényel.
A labdarúgó-találkozók versenynaptárának előállítása maga is szorosan kapcsolódik az e versenynaptárat alkotó adatok létrehozásához,
miként azt az előzetes döntéshozatalra utaló végzésben az ilyen előállításra külön felhasznált pénzeszközökre vagy munkákra
történő hivatkozás hiánya is megerősít. Következésképpen ezt az előállítást nem lehet olyannak tekinteni, mint amely az azt
alkotó adatok létrehozásával kapcsolatos ráfordításokhoz képest önálló ráfordítást igényelne.
Ebből következik, hogy sem a labdarúgó-találkozók versenynaptára tartalmának megszerzése, sem annak ellenőrzése, sem előállítása
nem jár az irányelv 7. cikke által bevezetett sui generis jog által biztosított védelemben részesülést igazoló jelentős ráfordítással.
Az előzőekre figyelemmel az első előterjesztett kérdésre azt kell válaszolni, hogy az irányelv 7. cikkének (1) bekezdése szerinti,
valamely adatbázis tartalmának megszerzésével kapcsolatos ráfordítás fogalmát akként kell értelmezni, mint amely a már létező
tartalmi elemek keresésére és az említett adatbázisban történő összegyűjtésére felhasznált pénzeszközök megjelölésére szolgál.
Az nem fogja át azokat a pénzeszközöket, amelyeket az adatbázis tartalmát alkotó elemek létrehozására használnak fel. A labdarúgó-bajnokságok
megszervezése céljából alkalmazott, a találkozókat tartalmazó versenynaptár létrehozásával összefüggésben következésképpen
ez a fogalom nem terjed ki a különböző bajnoki találkozókkal kapcsolatban az időpontok, a menetrendek és a csapatok párosításának
meghatározására felhasznált pénzeszközökre.
Az előzőekben kifejtettekre figyelemmel a többi előterjesztett kérdést nem kell megválaszolni.

A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás
egy szakaszát képezi, ez utóbbi bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban
felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
Ezen indokok alapján a Bíróság (nagytanács) a következőképpen határozott:
Valamely adatbázis tartalmának megszerzésével kapcsolatos ráfordításnak az adatbázisok jogi védelméről szóló 1996. március
11-i, 96/9/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikkének (1) bekezdése szerinti fogalmát akként kell értelmezni, mint
amely az említett adatbázisban meglévő elemek keresésére és azok összegyűjtésére felhasznált pénzeszközök megjelölésére szolgál.
Az nem fogja át azokat a pénzeszközöket, amelyeket az adatbázis tartalmát alkotó elemek létrehozására használnak fel. A labdarúgó-bajnokságok
megszervezése céljából alkalmazott, a találkozókat tartalmazó versenynaptár létrehozásával összefüggésben következésképpen
ez a fogalom nem terjed ki a különböző bajnoki találkozókkal kapcsolatban az időpontok, a menetrendek és a csapatok párosításának
meghatározására felhasznált pénzeszközökre.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: svéd.