CELEX: 62008TJ0070
Bendrijos prekių ženklas
Protesto procedūra
Žodinio Bendrijos prekių ženklo ETRAX paraiška
Žodinių elementų turintys ankstesni vaizdiniai nacionaliniai prekių ženklai ETRA I+D
Santykinis atmetimo pagrindas
Apeliacijos priimtinumas Apeliacinėje taryboje
Reglamento (EB) Nr. 2868/95 49 taisyklės 1 dalis ir Reglamento Nr. 40/94 59 straipsnis (dabar
Reglamento (EB) Nr. 2007/2009 60 straipsnis)

Ginčo aplinkybės
2004 m. lapkričio 12 d. ieškovė
Axis AB
, remdamasi iš dalies pakeistu 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11,
1994, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146), kuris buvo pakeistas 2009 m. vasario 26 d. Tarybos
reglamentu (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1), pateikė Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių
ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) paraišką įregistruoti Bendrijos prekių ženklą.
Prašomas įregistruoti prekių ženklas yra žodinis prekių ženklas ETRAX.
Prekės ir paslaugos, kurioms prašoma registracijos, po apribojimo, patvirtinto per procedūrą VRDT, priklauso peržiūrėtos ir
iš dalies pakeistos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti
9 ir 42 klasėms.
Bendrijos prekių ženklo paraiška buvo paskelbta 2005 m. rugpjūčio 1 d.
Bendrijos prekių ženklų biuletenyje
Nr. 31/2005.
2005 m. spalio 14 d.
Etra Investigacion y Desarrollo, SA
, remdamasi Reglamento Nr. 40/94 42 straipsniu (dabar – Reglamento Nr. 207/2009 41 straipsnis), pateikė protestą dėl prašomo
įregistruoti prekių ženklo šio sprendimo 3 punkte nurodytoms prekėms ir paslaugoms.
Protestas buvo grindžiamas šiais ankstesniais prekių ženklais:
–        žemiau pavaizduotas vaizdinis Ispanijos prekių ženklas Nr. 2194122, kurio paraiška pateikta 1999 m. lapkričio 5 d. ir kuris
įregistruotas 1999 m. lapkričio 22 d. 9 klasei priklausančioms prekėms („Moksliniai, jūriniai, geodeziniai, elektriniai, fotografijos,
kinematografijos, optiniai, svėrimo, matavimo, signalizavimo, tikrinimo (priežiūros), gelbėjimo ir mokymo prietaisai ir aparatai;
garso ar vaizdo įrašymo, perdavimo ar atkūrimo aparatūra; magnetinės duomenų laikmenos, akustiniai įrašų diskai; prekybos
automatai ir monetinių aparatų mechanizmai; kasos aparatai, skaičiavimo mašinos, duomenų dorojimo įrenginiai ir kompiuteriai;
gesintuvai“):
–        žemiau pavaizduotas vaizdinis Ispanijos prekių ženklas Nr. 2413572, kurio paraiška pateikta 2001 m. liepos 1 d. ir kuris įregistruotas
2002 m. sausio 8 d. 9 klasei priklausančioms prekėms („Moksliniai, jūriniai, geodeziniai, elektriniai, fotografijos, kinematografijos,
optiniai, svėrimo, matavimo, signalizavimo, tikrinimo (priežiūros), gelbėjimo ir mokymo prietaisai ir aparatai; garso ar vaizdo
įrašymo, perdavimo ar atkūrimo aparatūra; magnetinės duomenų laikmenos, akustiniai įrašų diskai; prekybos automatai ir monetinių
aparatų mechanizmai; kasos aparatai, skaičiavimo mašinos, duomenų dorojimo įrenginiai ir kompiuteriai; gesintuvai“):
–        žemiau pavaizduotas vaizdinis Ispanijos prekių ženklas Nr. 2413574, kurio paraiška pateikta 2001 m. liepos 9 d. ir kuris įregistruotas
2002 m. balandžio 22 d. 42 klasei priklausančioms paslaugoms („Inžinierių paslaugos; pramoninės analizės ir pramonės, elektrinių
ir elektroninių tyrimų paslaugos):
Grindžiant protestą nurodytas pagrindas – galimybė supainioti, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio
1 dalies b punktą (dabar – Reglamento Nr. 2007/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas).
2006 m. gruodžio 11 d. Protestų skyrius atmetė protestą, manydamas, kad žymenų skirtumų pakako pašalinti galimybę supainioti
ankstesnius prekių ženklus su prašomu įregistruoti prekių ženklu.
Dėl šio Protestų skyriaus sprendimo pateikta apeliacija, kurios data nenurodyta, VRDT gauta 2007 m. vasario 21 d.
2007 m. lapkričio 27 d. (toliau – ginčijamas sprendimas) VRDT antroji apeliacinė taryba apeliaciją patenkino, panaikindama
Protestų skyriaus sprendimą ir atmesdama registracijos paraišką.
Pirmiausia Apeliacinė taryba išnagrinėjo priimtinumo klausimą ir nusprendė, kad nors pranešimas apie apeliacijos pateikimą,
kurio data nenurodyta, gautas VRDT 2007 m. vasario 21 d., t. y. pasibaigus terminui pateikti apeliaciją (2007 m. vasario 12 d.),
apeliacijos mokesčio sumokėjimas banko pavedimu „atitiko pranešimo apie apeliacijos pateikimą priimtinumo tikslais“, kadangi
pavedimas padarytas laiku, o jame pateikta smulki informacija, reikalaujama pagal 1995 m. gruodžio 13 d. Komisijos reglamento (EB)
Nr. 2868/95, skirto įgyvendinti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 303, p. 1; 2004 m. specialusis
leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 189), 48 taisyklės 1 dalį.

Šalių reikalavimai
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
–        panaikinti ginčijamą sprendimą,
–        priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.
VRDT Bendrojo Teismo prašo:
–        atmesti ieškinį,
–        priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
Posėdyje Bendrajam Teismui pateikus klausimą VRDT nurodė reikalaujanti arba atmesti ieškinį dėl esmės, arba pakeisti ginčijamą
sprendimą, remiantis faksimilės perdavimo ataskaita, kurią atsiuntė kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

Dėl teisės
Savo ieškiniui pagrįsti ieškovė iš esmės nurodo du pagrindus, pagrįstus atitinkamai Reglamento Nr. 2868/95 49 taisyklės 1 ir
2 dalių bei Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimu.
Pirmiausia reikia išnagrinėti pirmąjį ieškinio pagrindą, pagrįstą Reglamento Nr. 2868/95 49 taisyklės 1 ir 2 dalių pažeidimu.

Šalių argumentai
Ieškovė kaltina Apeliacinę tarybą pažeidus Reglamento Nr. 2868/95 49 taisyklės 1 ir 2 dalis. Pirmiausia ji nurodo, kad Apeliacinė
taryba klaidingai nusprendė, jog ieškinys buvo priimtinas pagal Reglamento Nr. 2686/95 49 taisyklės 1 dalį, nors apeliacijos
mokesčio sumokėjimo banko pavedimu išrašas yra ispanų kalba, priešingai nei numatyta Reglamento Nr. 2868/95 48 taisyklės 2 dalyje,
kur įtvirtinta, jog pranešimas apie apeliacijos pateikimą paduodamas procesinių veiksmų kalba, kuria tas ginčijamas sprendimas
buvo priimtas, šiuo atveju – anglų.
VRDT pripažįsta, jog Apeliacinė taryba pažeidė Reglamento Nr. 2868/95 49 taisyklės 1 ir 2 dalis. Tačiau VRDT tvirtina, jog
pagal vieną iš Europos Sąjungos teisės principų Apeliacinės tarybos padarytos klaidos nepakanka ginčijamo sprendimo panaikinimui
pateisinti, nes „proceso pažeidimas“ negalėjo turėti „esminės įtakos“ apeliacijos priimtinumui Apeliacinėje taryboje.
VRDT teigimu, apeliacija Apeliacinėje taryboje buvo priimtina remiantis tuo, kad protestą teikianti šalis 2007 m. vasario
21 d. pateikė faksimilės perdavimo ataskaitą, patvirtinančią, kad pranešimas apie apeliacijos pateikimą, visiškai tenkinantis
Reglamento Nr. 2868/95 48 taisyklėje išvardytus reikalavimus, buvo atsiųsta tų pačių metų vasario 8 d. Nors VRDT nerado šios
faksimilės gavimo įrodymų, remiantis teismo praktika (2005 m. balandžio 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas
Success‑Marketing prieš VRDT – Chipita (PAN & CO),
T‑380/02 ir T‑128/03, Rink. p. II‑1233) dokumento gavimo data gali būti nustatoma pagal faksimilės perdavimo ataskaitą.

Bendrojo Teismo vertinimas
Pirmiausia reikia išnagrinėti Reglamento Nr. 2868/95 49 taisyklės 1 dalies pažeidimu grįstą kaltinimą.
Pagal Reglamento Nr. 2868/95 49 taisyklės 1 dalį, jeigu apeliacija, be kita ko, neatitinka Reglamento Nr. 40/94 59 straipsnyje
(dabar – Reglamento Nr. 207/2009 60 straipsnis) nustatytų taisyklių, Apeliacinė taryba ją atmeta kaip nepriimtiną, jei iki
tame pačiame straipsnyje numatyto termino pabaigos, t. y. per du mėnesius nuo pranešimo apie ginčijamą sprendimą dienos, šie
trūkumai nebuvo ištaisyti.
Pagal Reglamento Nr. 40/94 59 straipsnį apeliacija VRDT turi būti paduodama raštu per du mėnesius nuo pranešimo apie sprendimą
dienos ir ji laikoma paduota tik po to, kai sumokamas apeliacijos mokestis.
Šiuo klausimu reikia priminti, kad iš teismo praktikos matyti, jog nors pagal Reglamento Nr. 40/94 59 straipsnį apeliacija
laikoma pateikta tik sumokėjus mokestį už ją, vien atitinkamos sumos pervedimas negali būti laikomas atitinkančiu minėtame
straipsnyje reikalaujamą veiksmą (2005 m. gegužės 31 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Solo Italia prieš VRDT – Nuova Sala (PARMITALIA)
, T‑373/03, Rink. p. II‑1881, 58 punktas).
Šiuo atveju Apeliacinė taryba nusprendė, kad nors pranešimas apie apeliacijos pateikimą, kurio data nenurodyta, gautas VRDT
2007 m. vasario 21 d., t. y. pasibaigus terminui pateikti apeliaciją (2007 m. vasario 12 d.), apeliacijos mokesčio sumokėjimas
banko pavedimu „atitiko pranešimo apie apeliacijos pateikimą priimtinumo tikslais“, kadangi pavedimas padarytas laiku, o jame
buvo smulki informacija, reikalaujama pagal Reglamento Nr. 2868/95 48 taisyklės 1 dalį.
Todėl Apeliacinė taryba pažeidė sąlygą dėl pranešimo apie apeliacijos pateikimą, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 40/94
59 straipsnį, išaiškintą minėtoje teismo praktikoje, vadinasi, pažeidė ir Reglamento Nr. 2868/95 49 taisyklės 1 dalį.
Dėl VRDT tvirtinimo, jog ši Apeliacinės tarybos klaida turi būti laikoma pažeidimu, dėl kurio ginčijamas sprendimas neturi
būti panaikintas, nes jo nesant sprendimo turinys nebūtų kitoks, reikia pažymėti, jog atsakyme į ieškinį VRDT tiesiog reikalavo
atmesti ieškovės ieškinį. Ir tik per teismo posėdį ji pareiškė prašanti Bendrojo Teismo arba atmesti ieškinį, arba pakeisti
ginčijamą sprendimą, remiantis faksimilės perdavimo ataskaita, kurią atsiuntė kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.
Jeigu šis pareiškimas turi būti laikomas reikalavimu pakeisti sprendimą, pirmą kartą pateiktu teismo posėdyje, šis reikalavimas,
net nepaisant to, kad jis pateiktas galbūt praleidus terminą, turi būti atmestas kaip nepriimtinas. Iš tiesų, nors Bendrojo
Teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 3 dalyje įtvirtinta, kad „savo atsakyme į ieškinį <...> įstojantis į bylą asmuo
<...> gali prašyti panaikinti arba pakeisti Apeliacinės tarybos sprendimą tais klausimais, kurie nėra išdėstyti ieškinyje,
ir pateikti pagrindus, kurių nėra ieškinyje“, iš šios nuostatos
a contrario
išplaukia, kad tokių reikalavimų negali pateikti VRDT (2004 m. spalio 12 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Vedial prieš VRDT
, C‑106/03 P, Rink. p. I‑9573, 34 punktas).
Kadangi šiuo reikalavimu VRDT prašo Bendrojo Teismo atmesti ieškinį, vadinasi, patvirtinti ginčijamą sprendimą, kartu pakeičiant
jo motyvus savaisiais, šis argumentas taip pat nėra priimtinas.
Iš tikrųjų reikia priminti, kad Bendrasis Teismas atlieka VRDT instancijų priimtų sprendimų teisėtumo kontrolę. Jeigu jis
nusprendžia, kad toks jam pareikštame ieškinyje ginčijamas sprendimas yra neteisėtas, privalo jį panaikinti. Jis negali atmesti
ieškinio pakeisdamas kompetentingos VRDT instancijos, kuri priėmė ginčijamą aktą, motyvus savaisiais (2009 m. kovo 25 d. Pirmosios
instancijos teismo sprendimo
Kaul prieš VRDT – Bayer (ARCOL),
T‑402/07, Rink. p. II‑737, 49 punktas).
Šioje byloje jau buvo pažymėta, kad Apeliacinės tarybos reikalavimas dėl apeliacijos, kurią ji turėjo nagrinėti, išimtinai
buvo pagrįstas banko pavedimo išrašu, kurį ji prilygino pranešimui apie apeliacijos pateikimą. Taip pat buvo pažymėta, kad
tokioje Apeliacinės tarybos ginčijamame sprendime padarytoje išvadoje yra teisės klaida (žr. šio sprendimo 25 punktą).
Tačiau Apeliacinė taryba visiškai nesirėmė faksimilės perdavimo ataskaita, kurią savo argumentuose nurodė VRDT. Ginčijamo
sprendimo 9 punkte Apeliacinė taryba tiesiog pažymėjo:
„Protestą pateikusi šalis tvirtina, kad apeliacija buvo pateikta 2007 m. vasario 8 d., t. y. iki galutinės datos, ir savo
argumentui pagrįsti pateikia faksimilės perdavimo ataskaitą. Tačiau VRDT nerado šio dokumento, kuris neva turėjo būti gautas
nurodytą dieną, įrodymų.“
Tokiomis aplinkybėmis ginčijamas sprendimas turi būti panaikintas. Prireikus Apeliacinė taryba turi įvertinti, ar ir kiek
tas dokumentas, kurį savo argumentuose nurodė VRDT, gali turėti įtakos protestą pateikusios šalies jai pateiktos apeliacijos
priimtinumui.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia patenkinti ieškovės pateiktą pirmąjį ieškinio pagrindą ir juo remiantis panaikinti
ginčijamą sprendimą, nesant reikalo nagrinėti kaltinimo, pagrįsto Reglamento Nr. 2868/95 49 taisyklės 2

dalies pažeidimu, nei antrojo ieškinio pagrindo, pagrįsto Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimu.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jeigu laimėjusi
šalis to reikalavo. Kadangi VRDT pralaimėjo bylą, ji turi padengti bylinėjimosi išlaidas pagal ieškovės reikalavimus.
Remdamasis šiais motyvais,
PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMAS (penktoji kolegija)
nusprendžia:
1.
Panaikinti 2007 m. lapkričio 27 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios
apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 334/2007‑2), susijusį su protesto procedūra tarp
Etra Investigación y Desarrollo, SA
ir
Axis AB
.
2.
VRDT padengia savo ir
Axis
patirtas bylinėjimosi išlaidas.
Vilaras
Prek
Ciucă
Paskelbta 2010 m. rugsėjo 9 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
*
Proceso kalba: anglų.