CELEX: 61996CJ0344
Fördragsbrott
Underlåtenhet att införliva direktiven 93/62/EEG, 93/63/EEG, 93/64/EEG, 93/78/EEG, 93/79/EEG och 94/3/EG

Domskäl
1 Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 17 oktober 1996, med stöd av artikel 169 i EG-fördraget väckt talan om fastställelse av att Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt EG-fördraget, genom att inte inom de föreskrivna fristerna anta de lagar och författningar som är nödvändiga för att följa följande direktiv:
- kommissionens direktiv 93/62/EEG av den 5 juli 1993 om genomförandebestämmelser för tillsyn och kontroll av leverantörer och anläggningar enligt direktiv 92/33/EEG om saluföring av annat föröknings- och plantmaterial av grönsaker än utsäde (EGT L 250, s. 29; svensk specialutgåva, område 3, volym 52, s. 257),
- kommissionens direktiv 93/63/EEG av den 5 juli 1993 om genomförandebestämmelser för övervakning och kontroll av leverantörer och anläggningar enligt direktiv 91/682/EEG om saluföring av prydnadsväxter och förökningsmaterial av prydnadsväxter (EGT L 250, s. 31; svensk specialutgåva, område 3, volym 52, s. 259),
- kommissionens direktiv 93/64/EEG av den 5 juli 1993 om genomförandebestämmelser för tillsyn och kontroll av leverantörer och anläggningar enligt direktiv 92/34/EEG om saluföring av fruktplantsförökningsmaterial och fruktplantor avsedda för fruktproduktion (EGT L 250, s. 33; svensk specialutgåva, område 3, volym 52, s. 261),
- kommissionens direktiv 93/78/EEG av den 21 september 1993 om ytterligare genomförandebestämmelser för listor över sorter av prydnadsväxter och förökningsmaterial av prydnadsväxter som förs av leverantörer i enlighet med rådets direktiv 91/682/EEG (EGT L 256, s. 19; svensk specialutgåva, område 3, volym 53, s. 10),
- kommissionens direktiv 93/79/EEG av den 21 september 1993 om ytterligare genomförandebestämmelser för listor över sorter av fruktplantsförökningsmaterial och fruktplantor som förs av leverantörer i enlighet med rådets direktiv 92/34/EEG (EGT L 256, s. 25; svensk specialutgåva, område 3, volym 53, s. 17), och
- kommissionens direktiv 94/3/EG av den 21 januari 1994 om ett förfarande för anmälan om kvarhållande av en försändelse eller en skadegörare som har sitt ursprung i tredje land och som utgör en överhängande fara för växtskyddet (EGT L 32, s. 37; svensk specialutgåva, område 3, volym 56, s. 25).
2 Enligt artikel 6.1 i direktiven 93/62, 93/63 och 93/64 samt artikel 3.1 i direktiven 93/78 och 93/79 skulle medlemsstaterna före den 30 juni 1994 sätta i kraft de lagar och andra författningar som var nödvändiga för att följa dessa direktiv. Enligt artikel 7.1 i direktiv 94/3 skulle medlemsstaterna sätta i kraft de lagar och andra författningar som var nödvändiga för att följa detta direktiv senast tre månader efter dess offentliggörande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Eftersom direktiv 94/3 offentliggjordes i EGT den 5 februari 1994, löpte den för medlemsstaterna utsatta fristen ut den 5 maj 1994.
3 Eftersom kommissionen inte hade fått något meddelande om införlivande med den tyska rättsordningen av direktiven i fråga, sände den i enlighet med artikel 169 i fördraget den 9 augusti 1994 en formell underrättelse till den tyska regeringen. De tyska myndigheterna svarade genom ett meddelande av den 6 oktober 1994 att förfarandet för införlivande pågick.
4 Eftersom kommissionen inte erhöll något annat meddelande i detta avseende, riktade den den 25 september 1995 ett motiverat yttrande till Förbundsrepubliken Tyskland och uppmanade denna att inom två månader vidta nödvändiga åtgärder för att följa det motiverade yttrandet.
5 Den tyska regeringen sände den 24 maj 1996 kommissionen en kopia av en rapport av den 12 april 1996, riktad till Bundestags kommitté för EU-ärenden avseende läget för införlivande av gemenskapsdirektiv. Vad gäller de direktiv som det motiverade yttrandet avsåg angavs i denna rapport att några åtgärder för deras införlivande med den nationella rättsordningen inte hade vidtagits. I rapporten angavs att förfarandet för införlivande av direktiv 94/3 pågick, medan förfarandet avseende direktiven 93/62, 93/63, 93/64, 93/78 och 93/79 hade stött på svårigheter i fråga om tolkningen av bestämmelserna rörande dessa direktivs tillämpningsområde.
6 Eftersom kommissionen inte fick några andra upplysningar från förbundsregeringen vilka gjorde det möjligt för den att sluta sig till att Förbundsrepubliken Tyskland under tiden hade uppfyllt villkoren enligt direktiven, har den väckt förevarande talan.
7 Den tyska regeringen har medgett att den har underlåtit att underrätta kommissionen men har angett att direktiv 94/3 har införlivats genom beslut av den 19 januari 1995 av förbundsministern för livsmedelsnäring, jordbruk och skogsbruk och har lämnat uppgifter för att göra det möjligt för kommissionen att kontrollera formerna för detta införlivande. Vad gäller direktiven 93/62, 93/63, 93/64, 93/78 och 93/79 har den tyska regeringen inte bestridit att de inte har införlivats. Regeringen har hävdat att förfarandet för införlivande med den nationella rätten, som den försöker påskynda, har stött på svårigheter i fråga om tolkningen av dessa direktiv, vilka den har redogjort för i sin promemoria till kommissionen av den 10 oktober 1994. Den tyska regeringen har tillagt att dessa svårigheter har erkänts inom ramen för arbetet med att förenkla lagstiftningen om den inre marknaden, vilket har varit föremål för en rapport som kommissionen sammanställde i november 1996 och som borde leda till en bearbetning av direktiven i fråga.
8 Kommissionen underrättade domstolen den 11 februari 1997, i enlighet med artikel 78 i domstolens rättegångsregler, att den avsåg att återkalla talan i fråga om direktiv 94/3 och yrkade, i enlighet med artikel 69.5 i rättegångsreglerna, att Förbundsrepubliken Tyskland skulle förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Kommissionen vidhöll sina yrkanden avseende de övriga direktiven.
9 Vad avser direktiven 93/62, 93/63, 93/64, 93/78 och 93/79 kan det konstateras att Förbundsrepubliken Tyskland inte har bestridit att de inte har införlivats inom den föreskrivna fristen. Vad gäller de tolkningssvårigheter som den tyska regeringen har gjort gällande i detta hänseende är det tillräckligt att påpeka att svårigheterna, som meddelades till kommissionen genom en promemoria av den 10 oktober 1994, har åberopats först efter det att fristen för införlivande av direktiven i fråga hade löpt ut. Att det har tagits ett initiativ till en bearbetning av direktiven, vilket är en ofta förekommande situation inom ramen för ett pågående lagstiftningsarbete, kan inte befria medlemsstaterna från deras skyldigheter enligt gällande direktiv.
10 Det finns således anledning att fastställa att Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktiven 93/62, 93/63, 93/64, 93/78 och 93/79, genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa dessa direktiv.
11 Eftersom kommissionen har meddelat att den har återkallat talan avseende direktiv 94/3, saknas det anledning att döma avseende underlåtenheten att införliva detta direktiv inom den i direktivet föreskrivna fristen.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
12 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Eftersom Förbundsrepubliken Tyskland har tappat målet, skall denna stat ersätta rättegångskostnaderna till den del talan avser direktiven 93/62, 93/63, 93/64, 93/78 och 93/79.
13 Enligt artikel 69.5 i rättegångsreglerna skall kostnaderna på begäran av den part som återkallar sin talan bäras av den andra parten, om det anses skäligt på grund av dennes uppträdande. Med beaktande av Förbundsrepubliken Tysklands uppträdande, som för sent meddelade den nationella åtgärden för införlivande av direktiv 94/3, skall denna stat förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna även vad avser detta direktiv.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN
(femte avdelningen)
följande dom:
14 Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt nedan nämnda direktiv, genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa dessa direktiv:
- kommissionens direktiv 93/62/EEG av den 5 juli 1993 om genomförandebestämmelser för tillsyn och kontroll av leverantörer och anläggningar enligt rådets direktiv 92/33/EEG om saluföring av annat föröknings- och plantmaterial av grönsaker än utsäde,
- kommissionens direktiv 93/63/EEG av den 5 juli 1993 om genomförandebestämmelser för övervakning och kontroll av leverantörer och anläggningar enligt rådets direktiv 91/682/EEG om saluföring av prydnadsväxter och förökningsmaterial av prydnadsväxter,
- kommissionens direktiv 93/64/EEG av den 5 juli 1993 om genomförandebestämmelser för tillsyn och kontroll av leverantörer och anläggningar enligt rådets direktiv 92/34/EEG om saluföring av fruktplantsförökningsmaterial och fruktplantor avsedda för fruktproduktion,
- kommissionens direktiv 93/78/EEG av den 21 september 1993 om ytterligare genomförandebestämmelser för listor över sorter av prydnadsväxter och förökningsmaterial av prydnadsväxter som förs av leverantörer i enlighet med rådets direktiv 91/682/EEG, och
- kommissionens direktiv 93/79/EEG av den 21 september 1993 om ytterligare genomförandebestämmelser för listor över sorter av fruktplantsförökningsmaterial och fruktplantor som förs av leverantörer i enlighet med rådets direktiv 92/34/EEG.
15 Det saknas anledning att döma vad avser kommissionens direktiv 94/3/EG av den 21 januari 1994 om ett förfarande för anmälan om kvarhållande av en försändelse eller en skadegörare som har sitt ursprung i tredje land och som utgör en överhängande fara för växtskyddet.
16 Förbundsrepubliken Tyskland skall ersätta rättegångskostnaderna, även i den utsträckning som de hänför sig till den del av talan som kommissionen har återkallat.