CELEX: 62005TJ0214
Virkamiehet
Henkilöstö

1.
Henkilöstö – Arviointi – Urakehitystä koskeva arviointikertomus – Velvollisuus vahvistaa tavoitteet
(Henkilöstösääntöjen 43 artikla)
2.
Henkilöstö – Arviointi – Jaksottainen arviointikertomus – Arvioijien harkintavalta – Tuomioistuinvalvonta – Rajat
(Henkilöstösääntöjen 43 artikla)
3.
Henkilöstö – Arviointi – Urakehitystä koskeva arviointikertomus – Perusteluvelvollisuus – Laajuus
(Henkilöstösääntöjen 43 artikla)
4.
Henkilöstö – Arviointi – Urakehitystä koskeva arviointikertomus – Virkamiehen tekemä itsearviointi – Kohde
(Henkilöstösääntöjen 43 artikla)
1.
Komission hyväksymien henkilöstösääntöjen 43 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten 7 artiklan 1 kohdasta ilmenee, että
hallinnolla on velvollisuus vahvistaa toimenhaltijaa koskevat tavoitteet ja arviointiperusteet. Tästä velvollisuudesta muistutetaan
arviointiohjeissa, jotka komissio on asettanut itselleen menettelysäännöksi.
(ks. 37 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia 190/82, Blomefield v. komissio, 1.12.1983 (Kok. 1983, s. 3981, 20 kohta).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑63/89, Latham v. komissio, 24.1.1991 (Kok. 1991, s. II‑19, 25 kohta) ja asia
T‑296/01, Tatti v. komissio, 30.9.2003 (Kok. H. 2003, s. I‑A‑225 ja II‑1093, 43 kohta).
2.
Arvioijilla on erittäin laaja harkintavalta niiden arviointien osalta, jotka koskevat heidän arvioitavinaan olevien henkilöiden
työtä. Yhteisöjen tuomioistuinten tehtävänä ei ole valvoa virkamiehen ammatillista pätevyyttä koskevan arvioinnin oikeellisuutta,
jos siihen sisältyy monitahoisia arviointeja, jotka ovat jo luonteeltaan sellaisia, että niitä ei voida objektiivisesti selvittää,
lukuun ottamatta tilanteita, joissa on tehty tosiseikkoja koskeva virhe, ilmeinen arviointivirhe tai käytetty harkintavaltaa
väärin.
(ks. 62 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑278/01, den Hamer v. komissio, 7.5.2003 (Kok. H. 2003, s. I‑A‑139 ja II‑665,
58 kohta) ja asia T‑165/04, Vounakis v. komissio, 13.7.2006 (61 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
3.
Hallinnolla on velvollisuus perustella arviointikertomukset riittävällä tavalla ja yksityiskohtaisesti. Analyyttisten arviointien
lisäksi esitettävien yleisluontoisten huomautusten on annettava arvioitavalle mahdollisuus arvioida niiden perusteltavuutta
kaikista seikoista tietoisena ja tarvittaessa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle mahdollisuus harjoittaa laillisuusvalvontaansa,
ja tätä tarkoitusta varten näiden arviointien ja niiden perustelemiseksi esitettyjen huomautusten on oltava keskenään johdonmukaisia.
Tietyissä tapauksissa erityistä huomiota on kiinnitettävä lisäksi perusteluihin. Urakehitystä koskevaa arviointikertomusta
on perusteltava erityisesti pariteettikomitean suositusten osalta, jos arvioinnin tarkastaja aikoo jättää noudattamatta niitä
ja jos lausunnossa viitataan erityisiin seikkoihin, jotka ovat omiaan herättämään epäilyjä alkuperäisen arvioinnin pätevyydestä
ja oikeellisuudesta, mikä sen vuoksi edellyttää arvioinnin tarkastajan erityistä arviointia näistä seikoista mahdollisesti
tehtävien päätelmien osalta.
(ks. 63 ja 83 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑23/91, Maurissen v. tilintarkastustuomioistuin, 21.10.1992 (Kok. 1992, s. II‑2377,
41 kohta); asia T‑187/01, Mellone v. komissio, 12.6.2002 (Kok. H. 2002, s. I‑A‑81 ja II‑389, 27 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen);
asia T‑16/03, Ferrer de Moncada v. komissio, 30.9.2004 (Kok. H. 2004, s. I‑A‑261 ja II‑1163, 50 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen)
ja em. asia Vounakis v. komissio, 84 kohta.
4.
Komission hyväksymien henkilöstösääntöjen 43 artiklan yleisten täytäntöönpanomääräysten 7 artiklan 4 kohdan mukaan itsearvioinnin
tarkoituksena on valmistella virkamiehen ja arvioijan välistä virallista keskustelua. Näin ollen virkamiehen tehtävänä ei
ole suorittaa omaa arviointiaan, vaan tämä tehtävä kuuluu arvioijan, arvioinnin vahvistajan ja arvioinnin tarkastajan toimivaltaan.
(ks. 81 kohta)