CELEX: 62004CJ0504
Eläinten terveys
Tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisy, valvonta ja hävittäminen
Syntymäkohorttien teurastaminen
Suhteellisuusperiaate

1       Ennakkoratkaisupyyntö koskee sitä, onko velvollisuutta teurastaa kohortti, johon kuuluu nautaeläin, jossa on todettu naudan
spongiforminen enkefalopatia (jäljempänä BSE), pidettävä suhteellisuusperiaate huomioon ottaen pätevänä.
2       Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Agrarproduktion Staebelow GmbH -niminen yhtiö (jäljempänä Staebelow)
ja Landrat des Landkreises Bad Doberan (jäljempänä Landrat) ja joka koskee Staebelowin omistamaan karjaan kuuluvien 52 eläimen
teurastamista.

Yhteisön lainsäädäntö
3       Tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä 22 päivänä
toukokuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 999/2001 (EYVL L 147, s. 1) on annettu EY 152 artiklan
4 kohdan b alakohdan nojalla, jossa määrätään, että poiketen siitä, mitä EY 37 artiklassa määrätään, eläinlääkintä- ja kasvinsuojelualalla
voidaan toteuttaa toimenpiteitä, joiden välittömänä tarkoituksena on kansanterveyden suojeleminen.
4       Kyseisessä asetuksessa kootaan yhteen säädökseen suuri osa sellaisista toimenpiteistä, joita komissio on toteuttanut vuodesta
1990 alkaen sellaisten suojasäännösten perusteella, jotka sisältyvät eläinten terveyden suojelua koskevia toimenpiteitä koskeviin
direktiiveihin ja joiden tarkoituksena on ollut eläinten ja ihmisten terveyden suojeleminen BSE:n aiheuttamalta vaaralta.
5       Kyseisen asetuksen johdanto-osan neljäs perustelukappale kuuluu seuraavasti:
”Komissio on saanut erityisesti tieteelliseltä ohjauskomitealta ja kansanterveyttä koskevia eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevältä
tiedekomitealta useita [tarttuviin spongiformisiin enkefalopatioihin (TSE:iin)] liittyviä näkökohtia koskevia tieteellisiä
lausuntoja. Näitä lausuntoja on annettu myös toimenpiteistä, joiden avulla voidaan vähentää saastuneille eläinperäisille tuotteille
altistumisesta ihmisille ja eläimille mahdollisesti aiheutuvaa vaaraa.”
6       Velvollisuus teurastaa se kohortti, johon tartunnan saanut nautaeläin kuuluu, seuraa asetuksen N:o 999/2001 13 artiklan 1
kohdan ensimmäisen virkkeen c alakohdasta, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen liitteessä VII olevan 2 kohdan a alakohdan
kanssa. Kohortti puolestaan määritellään saman asetuksen liitteessä I olevassa c alakohdassa.
7       Asetuksen N:o 999/2001 13 artikla on sanamuodoltaan seuraava:
”1. Jos TSE on todettu virallisesti, on sovellettava viipymättä seuraavia toimenpiteitä:
a)      kaikki eläimen ruhon osat hävitetään täydellisesti liitteen V mukaisesti lukuun ottamatta liitteessä III olevan B luvun III
kohdan 2 kohdan mukaisesti rekisteriä varten säilytettävää materiaalia;
b)      tehdään tutkimus kaikkien riskialttiiden eläinten tunnistamiseksi liitteessä VII olevan 1 kohdan mukaisesti;
c)      kaikki liitteessä VII olevassa 2 kohdassa tarkoitetut eläimet sekä eläinperäiset tuotteet, jotka on edellä b alakohdassa tarkoitetussa
tutkimuksessa määritelty riskialttiiksi, lopetetaan ja hävitetään täydellisesti liitteessä V olevan 3 ja 4 kohdan mukaisesti.
– –
4.      Omistajille on viipymättä korvattava menetykset 12 artiklan 2 kohdan ja tämän artiklan 1 kohdan a ja c alakohdan nojalla lopetetuista
eläimistä tai tuhotuista eläinperäisistä tuotteista aiheutuneet menetykset.
– – ”
8       Asetuksen N:o 999/2001 liitettä VII on muutettu siirtymätoimenpiteistä tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden
ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o
999/2001 siirtymiseksi ja kyseisen asetuksen liitteiden VII ja XI muuttamisesta 29 päivänä kesäkuuta 2001 annetulla komission
asetuksella (EY) N:o 1326/2001 (EYVL L 177, s. 60). Kyseisessä liitteessä säädetään seuraavaa:
”1. Asetuksen 13 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa tutkimuksessa on kartoitettava seuraavat:
a)      nautaeläimien osalta:
–       sairaaksi todetun eläimen tilalla olevat kaikki muut märehtijät,
–       jos sairaus todettiin naaraspuolisessa eläimessä, kaikki sen alkiot, munasolut sekä jälkeläiset, jotka on kerätty tai jotka
ovat syntyneet kahden vuoden aikana ennen tai jälkeen sairauden kliinistä puhkeamista,
–       kaikki sairaaksi todetun eläimen kohorttiin kuuluvat eläimet,
– –
2.      Asetuksen 13 artiklan 1 kohdan c alakohdassa vahvistettuihin toimenpiteisiin on sisällyttävä ainakin seuraavat:
a)       Kun BSE todetaan nautaeläimessä, nautaeläinten lopettaminen ja täydellinen hävittäminen sekä 1 kohdan a alakohdan ensimmäisessä,
toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetussa tutkimuksessa kartoitettujen alkioiden ja munasolujen tuhoaminen. Epidemiologisen
tilanteen ja eläinten jäljitettävyyden perusteella jäsenvaltio voi päättää olla lopettamatta ja hävittämättä sairaaksi todetun
eläimen tilalla olevia kaikkia muita nautaeläimiä 1 kohdan a alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa mainitulla tavalla.
– – ”
9       Kohortti määritellään asetuksen N:o 999/2001 liitteessä I olevassa c alakohdassa kaikkien sellaisten eläinten ryhmäksi, jotka
ovat joko syntyneet samaan karjaan kuin sairastunut eläin tämän syntymää edeltäneiden tai sitä seuraavien kahdentoista kuukauden
aikana tai joita on kasvatettu yhdessä sairaan eläimen kanssa milloin tahansa ensimmäisen elinvuotensa aikana ja jotka ovat
saattaneet ensimmäisen elinvuotensa aikana saada samaa rehua, jota sairas eläin on saanut.
10     Asetuksen N:o 1326/2001 seitsemännen perustelukappaleen sanamuoto on seuraava:
”Asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteessä VII vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt toimista, joita on toteutettava, kun TSE:n
esiintyminen todetaan. Säännöt olisi ajantasaistettava vastaamaan jäsenvaltioiden soveltamia yksityiskohtaisia hävittämistä
koskevia säännöksiä ottaen huomioon tieteellisen ohjauskomitean 15 päivänä syyskuuta 2000 antama lausunto BSE:hen liittyvistä
karjan teurastuksista. Tieteellinen ohjauskomitea päätteli lausunnossaan, että (kokonaisten) karjojen teurastamisella oli
jo vaikutusta, koska näin eliminoitiin muuten toteamatta jääneitä tautitapauksia ja estettiin uusien tapausten esiintyminen.
Likipitäen samaan vaikutukseen voidaan kuitenkin päästä teurastamalla kaikki todetun tautitapauksen kanssa samassa karjassa
noin 12 kuukauden mittaisena ajanjaksona ennen ja jälkeen indeksitapauksen syntymää syntyneet ja/tai kasvatetut eläimet (syntymäkohortin
teurastaminen). Tieteellinen ohjauskomitea suositteli ainakin syntymäkohortin teurastamista aina, kun kotoperäinen BSE-tapaus
ilmenee, vallitsevasta epidemiologisesta tilanteesta riippumatta. Siksi on aiheellista muuttaa yksityiskohtaisia hävittämistä
koskevia säännöksiä tekemällä koko karjan teurastamisesta valinnainen, siten että se riippuu vallitsevasta paikallisesta tilanteesta.”

Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
11     Staebelowin karjaan kuuluvalle teurastetulle nautaeläimelle 29.1.2002 tehty koe antoi positiivisen tuloksen BSE:n osalta.
Tämän jälkeen kaksi tartunnan saaneen nautaeläimen suoraa jälkeläistä ja 50 samaan kohorttiin kuulunutta eläintä eriteltiin.
12     Landrat määräsi 5.2.2002 tekemällään päätöksellä, että kyseiset 52 nautaeläintä oli välittömästi lopetettava. Staebelow vaati
oikaisua kyseiseen päätökseen, mutta oikaisuvaatimus katsottiin perusteettomaksi 13.2.2002 tehdyllä päätöksellä.
13     Staebelow valitti kyseisestä päätöksestä Verwaltungsgericht Schweriniin 13.3.2002.
14     Staebelow oli tätä ennen tehnyt välitoimia koskevan hakemuksen, jonka hylkäsi ensiksi Verwaltungsgericht Schwerin ja sitten
valitusasteessa Oberverwaltungsgericht Mecklenburg-Vorpommern. Landratin päätös pantiin näin ollen täytäntöön. Nautaeläimet
teurastettiin 4.4.2002 ja ne hävitettiin kokonaan.
15     Staebelow jatkaa pääasian oikeudenkäyntiä saadakseen vahvistetuksi sen, että teurastamista koskeva määräys oli laiton. Kyseinen
yritys pelkää, että samankaltaisessa tilanteessa Landrat määrää uudelleen, että tartunnan saaneen nautaeläimen kanssa samaan
kohorttiin kuuluneet nautaeläimet ja ensiksi mainitun eläimen suorat jälkeläiset on teurastettava. Staebelow katsoo tältä
osin, että on olemassa riittävän konkreettinen vaara siitä, että tällainen päätös tehdään uudelleen, koska Staebelow jatkaa
eläinten pitämistä ja kasvattamista. Tällainen vahvistaminen olisi Staebelowin kannalta tärkeä myös sen maineen palauttamisen
kannalta.
16     Staebelow väittää Verwaltungsgericht Schwerinissa, että yhteisön kyseinen lainsäädäntö on pätemätöntä, koska sillä loukataan
suhteellisuusperiaatetta.
17     Staebelow väittää ensinnäkin, että se, että erikseen määritellyn riskiaineksen, eli eläimen sellaisten osien, joihin prionit
ovat keskittyneet, poistaminen estää sen, että prionien saastuttamaa kudosta päätyisi ravintoketjuun.
18     Staebelow esittelee myös Bundesverbraucherministeriumin (liittovaltion kuluttajansuojaministeriö) koostamia numerotietoja,
jotka osoittavat vuosina 2001 ja 2002 ja vuoden 2003 tammikuussa tehtyjen BSE-kokeiden tulosten osalta seuraavaa:
–      Vuonna 2001 positiivisten BSE-tapausten osuus teurastettujen terveiden eläinten joukossa oli 0,0014 prosenttia (38 positiivista
tapausta tarkastetuista 2 593 260 eläimestä). BSE:n hävittämisen yhteydessä teurastettujen eläinten määrän osalta kyseinen
osuus oli 0,0446 prosenttia (4 positiivista tapausta 8 952 eläimestä).
–      Vuonna 2002 positiivisten BSE-tapausten osuus teurastettujen terveiden eläinten joukossa oli 0,0015 prosenttia (42 positiivista
tapausta tarkastetuista 2 759 984 eläimestä). BSE:n hävittämisen yhteydessä teurastettujen eläinten määrän osalta kyseinen
osuus oli 0,1185 prosenttia (3 positiivista tapausta 2 530 eläimestä).
–      Vuoden 2003 tammikuusta saman vuoden lokakuuhun 779 eläintä tapettiin kohorttien teurastamisen yhteydessä. Näiden eläinten
joukossa havaittiin lisäksi ainoastaan yksi positiivinen tapaus.
19     Staebelow tukeutuu Freie Universität Berlinin eläinlääketieteen professuuria hoitavan professori Staufenbielin 15.12.2003
antamaan lausuntoon ja esittää edellä mainittuihin tietoihin perustuvana päätelmänään, ettei tuloksissa ole olennaisia eroja,
joten kohortin teurastamista ei voida pitää tarkoituksenmukaisena.
20     Staebelow väittää lopuksi, että BSE:tä koskevia pikatestejä pidetään sataprosenttisen varmoina, joten kohorttiin kuuluvat
tartunnan saaneet eläimet olisi joka tapauksessa havaittu eläinten tavanomaisen teurastamisen yhteydessä.
21     Verwaltungsgericht Schwerin on tässä tilanteessa päättänyt lykätä asian ratkaisua ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan
ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko – – asetuksen (EY) N:o 999/2001 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen c alakohta, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen
liitteessä VII olevan 2 kohdan a alakohdan ja 1 kohdan a alakohdan kolmannen luetelmakohdan kanssa, sellaisena kuin se on
muutettuna asetuksen (EY) N:o 1326/2001 3 artiklan 1 kohdalla ja liitteellä II, pätemätön sen takia, että sillä loukataan
suhteellisuusperiaatetta?”

Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu

Yhteisöjen tuomioistuimelle esitetyt huomautukset
22     Staebelow vetoaa useisiin tieteellisiin artikkeleihin ja väittää, että ennakkoratkaisupyynnössä esitettyjen syiden perusteella
velvollisuudella lopettaa se kohortti, johon sairas eläin kuuluu, loukataan suhteellisuusperiaatetta, koska kyseisellä toimenpiteellä
ei edistetä kuluttajansuojaa ratkaisevasti. Staebelow toteaa, että vaikka kasvattajat saavatkin korvauksen, se ei riittävästi
kata aineetonta vahinkoa. Yhteisön lainsäätäjä ei Staebelowin mukaan ole ottanut huomioon sitä, että tilojen rakenne vaihtelee
jäsenvaltioittain. Staebelowin mukaan on myös otettava huomioon kielto, joka koskee eläimen tappamista turhaan, ja Saksan
perustuslaissa vahvistettu eläinsuojelu.
23     Staebelow väittää myös, ettei ole näytetty, että BSE:n ja ihmisten terveyteen kohdistuvien vaarojen välillä olisi yhteyttä
ja että kyseiset vaarat ovat joka tapauksessa vähäiset, mitä osoittavat tiettyjen tutkijoiden esittämät täsmennykset.
24     Staebelow korostaa vielä, että yhteisön lainsäätäjällä on velvollisuus jatkuvasti tarkistaa toteuttamiaan toimenpiteitä ja
ottaa huomioon tieteellisen tiedon kehittyminen.
25     Kreikan ja Alankomaiden hallitukset, Euroopan parlamentti, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio väittävät
sitä vastoin, ettei velvollisuudella lopettaa se kohortti, johon tartunnan saanut eläin kuuluu, loukata suhteellisuusperiaatetta.
26     Ne muistuttavat aluksi yhteisön lainsäätäjän laajasta harkintavallasta, ihmisten terveyden suojelun korkeasta tasosta, joka
on varmistettava yhteisön kaikkien politiikkojen ja toimien määrittelyssä ja täytäntöönpanossa, ennalta varautumisen periaatteen
tärkeydestä ja siitä, että toimen lainmukaisuutta on arvioitava sen toteuttamishetkellä vallinneen tilanteen mukaisesti. Kyseiset
tahot toteavat tältä osin, että ne tiedot, joihin kansallisessa tuomioistuimessa on vedottu, koskevat asetuksen antamisen
jälkeistä tilannetta.
27     Mainitut hallitukset ja toimielimet muistuttavat myös yhteisön sellaisen lainsäädännön kehityskulusta, jonka tarkoituksena
on BSE:n ja yleisemminkin TSE:iden torjunta. Kyseiset toimielimet ovat istunnossa esittäneet, että toisin kuin pääasian valittaja
väittää, sellainen toimenpide kuin velvollisuus teurastaa kohortti ja hävittää eläimet on perusteltu paitsi kuluttajansuojaan
liittyvistä syistä, myös BSE:n hävittämistä koskevan tavoitteen kannalta.
28     Kyseiset hallitukset ja toimielimet korostavat sitä, että asetus N:o 1326/2001 on annettu ottaen huomioon tieteellisen ohjauskomitean
15.9.2000 antama lausunto, kuten kyseisen asetuksen seitsemännessä perustelukappaleessa täsmennetään. Kyseiset tahot muistuttavat
tältä osin, että asetuksen N:o 999/2001 alkuperäisessä versiossa säädettiin koko sen karjan teurastamisesta, joka oli läsnä
sillä tilalla, johon kuului se eläin, jonka elimistössä tauti oli todettu. Asetuksen N:o 999/2001 liitettä VII muutettiin
sen jälkeen, kun tieteellinen ohjauskomitea oli antanut lausuntonsa, ja jopa ennen kuin kyseistä asetusta alettiin soveltaa,
siten, että siinä edellytettiin ainoastaan kohortin teurastamista.
29     Mainitut hallitukset ja toimielimet toteavat, että erilaiset tieteelliset komiteat ovat useaan otteeseen vahvistaneet tarpeen
teurastaa kohortti. Ne viittaavat tältä osin BSE:tä koskevan ”Kansanterveys, eläinten terveys ja kauppa” -otsikoidun teknisen
WHO/FAO/OIE-yhteiskonsultaation (OIE, Pariisi, 11.–14.6.2001) päätelmiin ja pääasiallisiin suosituksiin, tieteellisen ohjauskomitean
11.1.2002 päivättyyn lausuntoon lisäturvasta, jota erilaiset teurastusohjelmat antavat Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Saksassa
vallitsevassa tilanteessa (Opinion on the additional safeguard provided by different culling schemes under the current conditions
in the UK and DE) sekä biologisia vaaroja käsittelevän tieteellisen paneelin komission pyynnöstä 21.4.2004 antamaan lausuntoon,
joka koski BSE:n takia suoritettavia teurastuksia (Opinion of the Scientific Panel on Biological Hazards on a request from
the Commission on BSE-related Culling in Cattle. (Question N
o
EFSA-Q-2003-098)).
30     Kansallisessa tuomioistuimessa esitettyjen argumenttien osalta kyseiset hallitukset ja toimielimet toteavat, että kun asetus
N:o 999/2001 annettiin, siitä, miten tartunta levisi eläimen kehossa ja elimissä, oli vähän tietoa. Ne toteavat, ettei erikseen
määritellyn riskiaineksen poistaminen ole riittävä suojatoimenpide, koska ei voida sulkea pois sitä, että riittämättömien
hygieniaa koskevien sääntöjen takia saastunutta kudosta pääsee ravintoketjuun.
31     Kyseiset hallitukset ja toimielimet muistuttavat lisäksi siitä, etteivät pikatestit mahdollista taudin toteamista itämisaikana
vaan vasta sitten, kun se on edennyt hyvin pitkälle.
32     Mainitut tahot riitauttavat ne päätelmät, joita Staebelow on tehnyt tilastotietojen perusteella. Ne toteavat, että kyseiset
tiedot osoittavat, että todennäköisyys löytää positiivisia BSE-tapauksia sellaisten terveinä teurastettujen eläinten joukosta,
jotka ovat kuuluneet samaan kohorttiin sairaan eläimen kanssa, on kasvanut. Ne ottavat uudelleen tarkasteltaviksi kansallisen
tuomioistuimen toimittamat luvut, joiden mukaan kohorttien teurastuksen yhteydessä ilmeni vuonna 2001 31,85 kertaa (0,0446
prosenttia jaettuna 0,0014 prosentilla) enemmän positiivisia tapauksia kuin pikatesteissä. Vuonna 2002 tapauksia oli 79 kertaa
enemmän (0,1185 prosenttia jaettuna 0,0015 prosentilla).
33     Kyseiset hallitukset ja toimielimet katsovat näiden eri seikkojen perusteella, että velvollisuus teurastaa kohortti on tarpeellinen
eläinten ja ihmisten terveyden suojelemiseksi ja ettei samaan tulokseen ole mahdollista päästä muilla toimenpiteillä. Ne toteavat
myös, että kun otetaan huomioon, että asetuksen N:o 999/2001 13 artiklan 4 kohdassa säädetään kasvattajille suoritettavista
korvauksista, kyseinen toimenpide ei myöskään ole suhteeton sillä tavoiteltuun päämäärään nähden.
34     Mainitut hallitukset ja toimielimet täsmentävät vielä, että yhteisön lainsäädäntöä on jatkuvasti mukautettu vastaamaan tieteellisen
tiedon kehittymistä. Näin ollen asetuksen N:o 999/2001 liitettä VII on muutettu vuosina 2002, 2003 ja 2004 nimenomaan siinä
tarkoituksessa, että teurastukseen liittyvistä toimenpiteistä tehtäisiin joustavampia.

Yhteisöjen tuomioistuimen vastaus
35     Yhteisön oikeuden yleisiin periaatteisiin kuuluvan suhteellisuusperiaatteen mukaan yhteisön toimielinten säädöksillä, päätöksillä
ja muilla toimenpiteillä ei saa ylittää niitä rajoja, jotka johtuvat siitä, mikä on tarpeellista niillä lainmukaisesti tavoiteltujen
päämäärien toteuttamiseksi ja tähän soveltuvaa, eli silloin, kun on mahdollista valita usean tarkoituksenmukaisen toimenpiteen
välillä, on valittava vähiten pakottava, eivätkä toimenpiteistä aiheutuvat haitat saa olla liian suuria tavoiteltuihin päämääriin
nähden (asia C-331/88, Fedesa ym., tuomio 13.11.1990, Kok. 1990, s. I-4023, 13 kohta; yhdistetyt asiat C-133/93, C-300/93
ja C-362/93, Crispoltoni ym., tuomio 5.10.1994, Kok. 1994, s. I-4863, 41 kohta; asia C-157/96, National Farmers’ Union ym.,
tuomio 5.5.1998, Kok. 1998, s. I-2211, 60 kohta ja asia C-189/01, Jippes ym., tuomio 12.7.2001, Kok. 2001, s. I-5689, 81 kohta).
36     Tuomioistuimien tällaisen periaatteen soveltamista koskevien edellytysten osalta suorittamasta valvonnasta on todettava, että
kun otetaan huomioon, että yhteisön lainsäätäjällä on laaja harkintavalta esillä olevan kaltaisella alalla, jolla siltä edellytetään
poliittisten, taloudellisten ja sosiaalisten valintojen tekemistä ja jolla sen on suoritettava monitahoisia arviointeja, tähän
alaan kuuluva toimenpide voidaan katsoa lainvastaiseksi ainoastaan, jos kyseinen toimenpide on ilmeisen suhteeton toimivaltaisten
toimielinten tavoittelemien päämäärien saavuttamiseen nähden (yhdistetyt asiat C-453/03, C-11/04, C-12/04 ja C-194/04, ABNA
ym., tuomio 6.12.2005, 69 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
37     Tutkittaessa erilaisiin mahdollisiin toimenpiteisiin liittyviä rajoituksia on pääasiallisen, kansanterveyden suojelua koskevan
tavoitteen lisäksi tarkistettava, että yhteisön lainsäätäjä on täysimääräisesti ottanut huomioon kaikki esillä olevat intressit,
muun muassa omaisuudensuojan sekä eläinten hyvinvoinnin asettamat vaatimukset (yhdistetyt asiat C-96/03 ja C-97/03, Tempelman
ja van Schaijk, tuomio 10.3.2005, Kok. 2005, s. I-1895, 48 kohta).
38     Lisäksi on syytä muistuttaa, että yhteisön toimen pätevyys ei riipu siitä, miten sen tehokkuuden astetta voidaan arvioida
jälkikäteen. Kun yhteisön lainsäätäjän on arvioitava annettavanaan olevan lainsäädännön tulevia vaikutuksia, joita ei pystytä
tarkasti ennakoimaan, tämä arviointi voidaan hylätä vain siinä tapauksessa, että se on tätä lainsäädäntöä annettaessa lainsäätäjän
käytettävissä olleiden tietojen valossa ilmeisen virheellinen (em. asia Jippes ym., tuomion 84 kohta).
39     Näin ollen on hyväksyttävä, että kun esiintyy epävarmuuksia siitä, onko olemassa ihmisten terveyteen kohdistuvaa vaaraa, tai
siitä, minkä laajuinen tämä vaara on, toimielimet saavat ennalta varautumisen periaatetta ja ennalta ehkäisevän toiminnan
periaatetta soveltaessaan toteuttaa suojatoimenpiteitä odottamatta, että näiden vaarojen olemassaolo ja vakavuus osoitetaan
täysin (ks. vastaavasti em. asia National Farmers’ Union, tuomion 63 kohta).
40     Sitä vastoin silloin, kun uudet seikat muuttavat vaaraa koskevaa käsitystä tai osoittavat, että kyseistä vaaraa voidaan torjua
olemassa olevia toimenpiteitä vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä, toimielinten ja erityisesti komission, jolla on aloiteoikeus,
on huolehdittava siitä, että lainsäädäntöä mukautetaan uusien tietojen mukaisesti.
41     Asetuksessa N:o 999/2001 säädetyt säännöt on laadittu siten, että perusoletuksena on pidetty sitä, että BSE:n ja Creutzfeldt-Jakobin
taudin uuden variantin välillä on yhteys. Kyseisen asetuksen ensimmäisessä perustelukappaleessa itse asiassa todetaan, että
”todisteita BSE-aiheuttajan samankaltaisuudesta Creutzfeldt-Jakobin taudin uuden muodon aiheuttajan kanssa saadaan jatkuvasti”.
Tältä osin on todettava, että vaikka pääasian valittaja toteaa, ettei ole osoitettu, että kyseisen taudinaiheuttajan ja sairauden
välillä olisi syy-yhteys, se ei kuitenkaan kiistä sitä, että BSE:n ja kyseisen sairauden variantin ilmaantuminen korreloivat
maantieteellisesti ja ajallisesti keskenään, mikä on osoitus tällaisesta yhteydestä.
42     Kuten mainitun asetuksen neljännestä perustelukappaleesta ilmenee, siinä säädetyt säännöt perustuvat erilaisiin tieteellisiin
lausuntoihin, joissa suositellaan sen välttämistä, että eläimet ja ihmiset altistuisivat saastuneille eläinperäisille tuotteille.
Tieteellisen tiedon tila, joka vallitsi asetuksen antamisen hetkellä, ilmenee muun muassa edellä mainitusta vuonna 2001 toteutetusta
BSE:tä koskevasta teknisestä WHO/FAO/OIE-yhteiskonsultaatiosta, jossa todetaan, että ”on olemassa tieteellinen yksimielisyys
siitä, että ravinto on pääasiallinen altistumisen lähde” BSE:lle (kyseisen konsultaation s. 4).
43     Edellä esitetyt seikat huomioon ottaen on katsottava, että koska yhteisön lainsäätäjän toteuttamat toimenpiteet, kuten sen
kohortin teurastaminen ja hävittäminen, johon tartunnan saanut eläin kuuluu, ovat vähentäneet eläinten ja ihmisten altistumista
BSE:n taudinaiheuttajalle, niitä on pidettävä tarkoituksenmukaisina kansanterveyden suojeluun liittyvän päämäärän tavoittelun
kannalta.
44     Ei ole ilmennyt, että silloin, kun kohortin teurastamisesta säädettiin, tällainen toimenpide olisi ollut liiallinen suhteessa
muihin olemassa oleviin suojatoimenpiteisiin. Tältä osin on muistettava, että täydellistä kieltoa käyttää eläinjauhoja eläinrehussa
on tiettyjen eläimistä saatavien sivutuotteiden käyttökiellosta eläinrehussa 27 päivänä joulukuuta 2000 tehdyn päätöksen 2001/25/EY
(EYVL 2001, L 6, s. 16) 3 artiklan mukaisesti sovellettu vasta 1.3.2001 alkaen.
45     Lisäksi on todettava, että kuten asetuksen N:o 1326/2001 seitsemännessä perustelukappaleessa tarkoitetusta tieteellisen ohjauskomitean
15.9.2000 päivätystä lausunnosta ilmenee, nautaeläimille tehtyjen kokeiden avulla ei ollut mahdollista havaita sairautta sen
itämisajan alussa.
46     Sen osalta, oliko riidanalainen toimenpide suhteellisuusperiaatteen mukainen pääasian tosiseikkojen tapahtuma-aikana, on riittävää
todeta, että vaikka asetuksen N:o 999/2001 23 ja 24 artiklassa lähtökohtaisesti sallittiin tällaisen toimenpiteen mahdollinen
mukauttaminen, edellä mainitussa 11.1.2002 annetussa lausunnossa, jonka tieteellinen ohjauskomitea tällä välin teki, vahvistettiin
se, mitä edellä mainitussa 15.9.2001 annetussa lausunnossa oli todettu. Kyseisessä uudessa lausunnossa tieteellinen ohjauskomitea
korosti lisäksi sitä, että sellaiset toimenpiteet kuin kielto käyttää eläinjauhoja eläinrehussa ja erikseen määriteltyjen
osien poistaminen teurastuksen yhteydessä vähensivät ihmisten terveyteen kohdistuvaa vaaraa ainoastaan, jos niitä sovellettiin
tehokkaasti, ja että vähäisetkin laiminlyönnit saattoivat alentaa turvallisuuden tasoa merkittävästi.
47     Tieteellinen ohjauskomitea, jolta tiedusteltiin, oliko muiden toimenpiteiden olemassaolosta huolimatta tarkoituksenmukaista
pitää voimassa kohortin teurastamista koskeva velvoite, vahvisti näin ollen mainitussa 11.1.2002 antamassaan lausunnossa,
että riskipitoisten eläinten teurastaminen pienentää ihmiseen kohdistuvaa vaaraa siihen vaaran tasoon nähden, joka saavutetaan
turvautumalla kokeisiin ja erikseen määriteltyjen osien poistamiseen teurastuksen yhteydessä (ks. kyseisen lausunnon s. 4).
48     Kun tältä osin on kyse sellaisista tilastoista, joita pääasian valittaja on esittänyt kansallisessa tuomioistuimessa, on riittävää
todeta, kuten huomautuksia esittäneet hallitukset ja yhteisön toimielimet ovat tehneet, että kyseiset tilastot osoittavat,
että tartunnan saaneiden nautaeläinten syntymäkohorteissa on enemmän BSE:n saaneita yksilöitä kuin tavanomaisessa nautaeläinpopulaatiossa.
Ne tilastot, joita Scientific Panel on Biological Hazards on tarkastellut 21.4.2001 esittämässään kertomuksessa, tukevat tätä
päätelmää (ks. mainitun kertomuksen s. 1).
49     Ei myöskään ole ilmennyt, että jäsenvaltioiden väliset erot tilojen rakenteissa olisivat olleet sellainen asiaankuuluva seikka,
joka yhteisön lainsäätäjän olisi pitänyt ottaa huomioon, kun se toteutti riidanalaisen toimen. Koska tarve teurastaa kohortti
perustui siihen oletukseen, että kohorttiin kuuluvat eläimet olivat syöneet samaa rehua kuin tartunnan saanut eläin, ei ollut
aihetta tehdä eroa sen mukaan, kuuluiko kohorttiin ainoastaan 20 vai yli 500 eläintä.
50     Lisäksi on todettava, että asetuksen N:o 999/2001 13 artiklan 4 kohdassa säädetään siitä, että saman artiklan 1 kohdan c alakohdan
mukaisesti hävitettyjen eläinten omistajille on viipymättä korvattava heidän menetyksensä.
51     Lopuksi on korostettava, että kuten asetuksen N:o 1326/2001 seitsemännestä perustelukappaleesta ilmenee, asetuksessa N:o 999/2001
alun perin säädetty toimenpide, joka koski koko sen karjan teurastamista, johon tartunnan saanut nautaeläin kuuluu, on tehty
joustavammaksi, jotta otettaisiin huomioon tieteellisen ohjauskomitean BSE:hen liittyvistä karjan teurastuksista 15.9.2000
antama lausunto, jossa todettiin, että likipitäen samaan tulokseen oli mahdollista päästä teurastamalla koko karjan sijaan
ainoastaan tartunnan saaneen eläimen syntymäkohortti.
52     Edellä esitetyistä seikoista seuraa, että säännöllä, jossa velvoitetaan teurastamaan ja hävittämään se kohortti, johon tartunnan
saanut eläin kuuluu, sellaisena kuin tämä velvollisuus seuraa asetuksesta N:o 999/2001, jota on muutettu asetuksella N:o 1326/2001,
ei loukata suhteellisuusperiaatetta, koska kyseisellä säännöllä ei ylitetä niitä rajoja, jotka johtuvat siitä, mikä on tarkoituksenmukaista
ja tarpeellista eläinten ja ihmisten terveyden suojelemiseksi ja tähän soveltuvaa.
53     Esitettyyn kysymykseen on näin ollen vastattava, ettei sen tarkastelussa ole ilmennyt yhtäkään seikkaa, joka olisi suhteellisuusperiaate
huomioon ottaen omiaan vaikuttamaan asetuksen N:o 999/2001 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen c alakohdan pätevyyteen,
sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1326/2001, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen liitteessä VII olevan 2 kohdan
a alakohdan ja 1 kohdan a alakohdan kolmannen luetelmakohdan kanssa.

Oikeudenkäyntikulut
54     Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä yhteisöjen tuomioistuimelle,
ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Esitetyn kysymyksen tarkastelussa ei ole ilmennyt yhtäkään seikkaa, joka olisi suhteellisuusperiaate huomioon ottaen omiaan
vaikuttamaan tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä
22 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 999/2001 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisen
virkkeen c alakohdan pätevyyteen, sellaisena kuin se on muutettuna siirtymätoimenpiteistä asetukseen (EY) N:o 999/2001 siirtymiseksi
ja kyseisen asetuksen liitteiden VII ja XI muuttamisesta 29.6.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1326/2001, luettuna
yhdessä kyseisen asetuksen liitteessä VII olevan 2 kohdan a alakohdan ja 1 kohdan a alakohdan kolmannen luetelmakohdan kanssa.
Allekirjoitukset
*
Oikeudenkäyntikieli: saksa.