CELEX: 62008TJ0377
Fellebbezés
Közszolgálat
Tisztviselők
Szociális biztonság

1.
Tisztviselők – Szociális biztonság – Egészségbiztosítás – A gyógykezelés költségei – Megtérítés – Megtagadás – Panasz – Elutasító
határozat – Indokolási kötelezettség
(Személyzeti szabályzat, 90. cikk, (2) bekezdés)
2.
Tisztviselők – Szociális biztonság – Egészségbiztosítás – A gyógykezelés költségei – Megtérítés – Megtagadás – Bírósági felülvizsgálat
– Korlátok
(Személyzeti szabályzat, 72. cikk)
3.
Tisztviselők – Az adminisztráció gondoskodási kötelezettsége – A tisztviselő érdekeinek figyelembevétele
(A betegség elleni biztosításra vonatkozó szabályzat, 35. cikk, (2) bekezdés)
1.
A panaszt elutasító határozat indokolásának egybe kell esnie annak azon határozattal, amely ellen a panasz irányult.
Amikor tehát a kifizető hivatal az orvos szakértő kedvezőtlen véleménye alapján a közös szabályozás 20. cikke értelmében megtagadja
bizonyos orvosi költségek megtérítését, és az érintett panasszal él e megtagadás indokolásának túlságosan általános volta
vagy rövidsége miatt, az adminisztrációnak lehetősége van arra, hogy e panaszra válaszolva a pert megelőző eljárás során nyíltabb
indokokkal szolgáljon. A bírósági eljárás előtt közölt, az egyedi esetre vonatkozó e különös indokoknak egybe kell esniük
az elutasító határozattal, így azokat e határozat jogszerűségének értékelése során releváns információknak kell tekinteni.
(lásd az 55. és 56. pontot)
Hivatkozás: a Bíróság C‑115/92. P. sz., Parlament kontra Volger ügyben 1993. december 9‑én hozott ítéletének (EBHT 1993.,
I‑6549. o.) 22. pontja; a Bíróság C‑150/03. P. sz., Hectors kontra Parlament ügyben 2004. szeptember 23‑án hozott ítéletének
(EBHT 2004., I‑8691. o.) 47–49. pontja; az Elsőfokú Bíróság T‑586/93. sz., Kotzonis kontra CES ügyben 1995. március 22‑én
hozott ítéletének (EBHT 1995., II‑665. o.) 105. pontja; az Elsőfokú Bíróság T‑66/98. sz., Gaspari kontra Parlament ügyben
1999. március 11‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 1999., I‑A‑55. o. és II‑287. o.) 30–33. pontja; az Elsőfokú Bíróság T‑34/99. sz.,
Pipeaux kontra Parlament ügyben 2000. május 11‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2000., I‑A‑79. o. és II‑337. o.) 18. és 19. pontja;
az Elsőfokú Bíróság T‑281/01. sz., Huygens kontra Bizottság ügyben 2004. július 6‑án hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2004., I‑A‑203. o.
és II‑903. o.) 107. pontja.
2.
A bíróság felülvizsgálata nem terjed ki a szigorú értelemben vett orvosi értékelésekre, amelyeket véglegesnek kell tekinteni,
ha azok elkészítése szabályosan történt.
Az orvos szakértő és az orvosi bizottság álláspontjának ütközése kizárólag abban a tisztán technikai jellegű kérdésben, hogy
a hibás kerekes szék – a gyártása során felhasznált anyagokra tekintettel, amelyek a háttámlája töréséhez vezettek – ésszerű
módon megjavíttatható‑e, vagy indokolt esetben, biztonsági okokból új kerekes szék beszerzése finanszírozható‑e, semmiféle
szigorú értelemben vett orvosi értékelést nem tartalmaz. Következésképpen ilyen esetre nem alkalmazható az orvosi véleményekre
vonatkozó korlátozott felülvizsgálati jogkörrel kapcsolatos ítélkezési gyakorlat.
(lásd a 68–70. pontot)
Hivatkozás: a Bíróság 2/87. sz., Biedermann kontra Számvevőszék ügyben 1988. január 19‑én hozott ítéletének (EBHT 1988., 143. o.)
8. pontja; az Elsőfokú Bíróság T‑33/89. és T‑74/89. sz., Blackman kontra Parlament egyesített ügyekben 1993. március 16‑án
hozott ítéletének (EBHT 1993., II‑249. o.) 44. pontja; az Elsőfokú Bíróság T‑191/01. sz., Hecq kontra Bizottság ügyben 2004.
május 12‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2004., I‑A‑147. o. és II‑659. o.) 62. pontja.
3.
Az adminisztrációnak az alkalmazottaival szemben fennálló gondoskodási kötelezettsége – amely a személyzeti szabályzat által
a hatóság és a közszolgálat alkalmazottai közötti viszonyokban létrehozott kölcsönös jogok és kötelezettségek közötti egyensúlyt
tükrözi – magában foglalja többek között, hogy az adminisztráció ne csupán a szolgálati érdekre, hanem az érintett tisztviselő
érdekére is tekintettel legyen.
A kinevezésre jogosult hatóság megsérti a gondoskodási kötelezettségét, ha nem veszi figyelembe a nyugalmazott tisztviselő
felperes helyzetét, aki lánya hibás kerekes széke kicserélési költségeinek megtérítését kéri, miközben az adminisztráció tisztában
van vele, hogy a felperes más tagállamban él, mint a lánya, valamint hogy a kerekes széket az első tagállamban vásárolták,
és a másodikban javították meg. E helyzet rendkívül nehézzé teszi a felperes számára a kerekes szék hibája okának bizonyítását,
és annak alátámasztását, hogy megbénult lányának új kerekes székre van szüksége a méltó szakmai és magánélet folytatásához.
Ilyen körülmények között a kinevezésre jogosult hatóság köteles aktívabb szerepet betölteni az ügy vizsgálata során, többek
között tekintetbe véve az Európai Közösségek tisztviselői betegség elleni biztosítására vonatkozó közös szabályzat 35. cikke
(2) bekezdésének analógia útján való alkalmazását, amely rendelkezés értelmében orvosi jellegű vita esetén az adminisztráció
a panaszra történő válaszadás előtt orvos szakértő véleményét kérheti, „amely szakvélemény költségei a közös egészségbiztosítási
rendszert terhelik”. Mivel az ilyen vita technikai jellegű, az említett hatóság köteles megvizsgálni, hogy pénzügyi szempontból
jobb megoldás‑e a felperessel együtt a közös egészségbiztosítási rendszer költségére szakértőt keresni vagy megfontolni az
új kerekesszék beszerzési költségeinek megtérítését, adott esetben bizonyos összeghatárra korlátozva.
(lásd a 87–89. pontot)
Hivatkozás: a Bíróság 33/79. és 75/79. sz., Kuhner kontra Bizottság egyesített ügyekben 1980. május 28‑án hozott ítéletének
(EBHT 1980., 1677. o.) 22. pontja; a Bíróság C‑298/93. P. sz., Klinke kontra Bíróság ügyben 1994. június 29‑én hozott ítéletének
(EBHT 1994., I‑3009. o.) 38. pontja; az Elsőfokú Bíróság T‑156/05. sz., Lantzoni kontra Bíróság ügyben 2006. szeptember 27‑én
hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2006., I‑A‑2‑189. o. és II‑A‑2‑969. o.) 88. pontja.