CELEX: 61999CJ0074
Direktiv 98/43/EF
Reklame for tobaksvarer og sponsorering til fordel for disse
Gyldighed

Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 2. februar 1999, indgået til Domstolen den 2. marts 1999, har High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Crown Office) i henhold til EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende gyldigheden af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/43/EF af 6. juli 1998 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om reklame for tobaksvarer og sponsorering til fordel for disse (EFT L 213, s. 9, herefter »direktivet«).
2 Dette spørgsmål er blevet rejst i forbindelse med en anmodning indgivet den 21. september 1998 af Imperial Tobacco Ltd, Gallaher Ltd, Rothmans (UK) Ltd og British Tobacco Investments Ltd eller deres datterselskaber (herefter »Imperial Tobacco m.fl.«), der alle er tobaksproducenter i Det Forenede Kongerige, med henblik på, at der foretages en retslig prøvelse af bl.a. Det Forenede Kongeriges regerings hensigt og/eller forpligtelse til at efterkomme kravene i direktivet. Imperial Tobacco m.fl. har endvidere anmodet om, at Domstolen forelægges et præjudicielt spørgsmål i henhold til traktatens artikel 177.
3 Imperial Tobacco m.fl. har under hovedsagen gjort seks anbringender gældende til støtte for direktivets ugyldighed. Anbringenderne vedrører for det første direktivets utilstrækkelige hjemmel, for det andet tilsidesættelse af grundrettigheden ytringsfriheden, for det tredje tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, for det fjerde tilsidesættelse af subsidiaritetsprincippet, for det femte tilsidesættelse af begrundelsespligten og for det sjette tilsidesættelse af EF-traktatens artikel 222 (nu artikel 295 EF) og/eller tilsidesættelse af grundrettigheden ejendomsretten.
4 Den forelæggende ret var af den opfattelse, at de af Imperial Tobacco m.fl. anførte anbringender vedrørende ugyldighed var vægtige, hvorfor den besluttede at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»Er Rådets direktiv 98/43 helt eller delvis ugyldigt som følge af, at
a) artikel 57, stk. 2, artikel 66 og 100 A er utilstrækkelige som hjemmel
b) direktivet tilsidesætter grundrettigheden ytringsfriheden
c) det tilsidesætter proportionalitetsprincippet
d) det tilsidesætter subsidiaritetsprincippet
e) det tilsidesætter begrundelsespligten
f) det tilsidesætter EF-traktatens artikel 222 og/eller grundrettigheden ejendomsretten?«
5 Direktivet er ved dom af dags dato i sagen Tyskland mod Europa-Parlamentet og Rådet (sag C-376/98, trykt i dette bind af Samling af Afgørelser) blevet annulleret i det hele. Det er derfor ufornødent at besvare det præjudicielle spørgsmål.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
6 De udgifter, der er afholdt af Det Forenede Kongeriges regering, af den tyske, af den franske, af den italienske og af den finske regering samt af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, som har afgivet indlæg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
På grundlag af disse præmisser
kender
DOMSTOLEN
vedrørende det spørgsmål, der er forelagt af High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Crown Office) ved kendelse af 2. februar 1999, for ret:
Da Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/43/EF af 6. juli 1998 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om reklame for tobaksvarer og sponsorering til fordel for disse ved dom af dags dato i sagen Tyskland mod Europa-Parlamentet og Rådet (sag C-376/98) er blevet annulleret i det hele, er det ufornødent at besvare det præjudicielle spørgsmål.