CELEX: 61994CJ0091
Kommissionens direktiv 88/301/EØF
uafhængigheden af de organer, der foretager kontrollen med anvendelsen af tekniske specifikationer
prøvningslaboratorier

Dommens præmisser
1 Ved dom af 28. februar 1994 indgaaet til Domstolen den 16. marts 1994 har Tribunal de grande instance de Paris i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Kommissionens direktiv 88/301/EOEF af 16. marts 1988 om konkurrence paa teleterminalmarkederne (EFT L 131, s. 73) for at kunne vurdere, om den i den franske lovgivning foreskrevne procedure for typegodkendelse af teleterminaludstyr er forenelig med direktivets bestemmelser.
2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en straffesag mod T. Tranchant, der er tiltalt for i perioden november 1992 ° februar 1993 at have reklameret for traadloese telefoner, telefonsvarere og telefaxudstyr, som ikke forinden var blevet typegodkendt af ministeren for telekommunikation, hvilke forhold er strafbare i henhold til artikel L.34-9, og L.39-3, i den franske lov om post og telekommunikation, som affattet ved lov nr. 90-1170 af 29. december 1990 om ordningen for telekommunikation (JORF, s. 16439, herefter "den franske lov").
3 I henhold til naevnte lovs artikel L.34-9 kan terminaludstyr, der skal tilsluttes et offentligt telekommunikationsnet, kun fremstilles til det indre marked, importeres fra tredjelande med henblik paa afsaetning, oplagres med henblik paa salg, saelges, uddeles med eller uden modydelse, tilsluttes nettet eller vaere genstand for reklame, hvis det forud er blevet typegodkendt af ministeren for telekommunikation. Formaalet med typegodkendelsen er af almene hensyn at sikre, at de vaesentlige krav i samme lovs artikel L.32-12 overholdes, dvs. at skabe sikkerhed for brugerne og personalet hos telenetoperatoererne, at beskytte nettene og i givet fald at sikre den rigtige udnyttelse af radiospektret samt, hvor det skoennes noedvendigt, at sikre interoperabiliteten med hensyn til tjenesteydelser og terminaludstyr samt beskyttelsen af data. Artikel L.39-3 i loven fastsaetter straffen for udoevelse af forbudt reklame i henhold til artikel L.34-9.
4 Dekret nr. 92-116 af 4. februar 1992 om typegodkendelse af teleterminaludstyr, om betingelserne for tilslutning og om anerkendelse af installatoerer (JORF 1992, s. 1915) indeholder de naermere regler for typegodkendelsesproceduren.
5 Det fremgaar af dekretet, at der eksisterer to typegodkendelsesprocedurer, nemlig "typeundersoegelsen" og "overensstemmelseserklaeringen". Kun den foerste procedure, som anfaegtes i hovedsagen, kraever imidlertid medvirken af proevningslaboratorier.
6 I forbindelse med denne procedure skal ansoegeren i henhold til dekretets bestemmelser fremlaegge en raekke oplysninger og dokumenter for direktoratet for den almindelige ordning vedroerende det produkt, der soeges typegodkendelse for. Oplysningerne skal i givet fald omfatte resultaterne af proever, som er foretaget af et laboratorium, der er udpeget af en kompetent myndighed i Frankrig eller i en anden medlemsstat.
7 Saafremt der ikke foreligger saadanne resultater, anmodes ansoegeren om at indlevere et repraesentativt eksemplar af produktet til et af de laboratorier, som er udpeget med henblik paa at kontrollere dets overensstemmelse med de vaesentlige krav. Saafremt produktet opfylder kravene, udfaerdiger naevnte direktorat en kontrolattest og udsteder godkendelsen efter at have opnaaet ansoegerens tilsagn om kun at fremstille eller markedsfoere produkter, som er i overensstemmelse med denne attest. Saafremt kontrolresultatet er negativt, meddeles ansoegeren et begrundet afslag paa godkendelse.
8 Det fremgaar af forelaeggelsesdommen, at der i Frankrig kun er et laboratorium, nemlig Laboratoire d' essai et d' agrément (herefter "LEA"), som er bemyndiget til at gennemfoere undersoegelser af andre vaesentlige krav end de sikkerhedskrav, som gaelder for terminaludstyr (franske anordninger af henholdsvis 2.4.1990, 3.6. og 27.10.1992). LEA er en del af et forskningscenter, Centre national d' études des télécommunications (CNET), et videnskabeligt organ, som selv er tilknyttet den offentlige institution France Télécom, der er ansvarlig for det offentlige telekommunikationsnet og afsaetningen af terminaludstyr.
9 Det bemaerkes desuden, at LEA er blevet udpeget af den franske regering til at foretage de forsoeg, som vedroerer procedurerne i artikel 9 i Raadets direktiv 91/263/EOEF af 29. april 1991 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (EFT L 128, s. 1). Kommissionen er blevet underrettet om denne udpegelse i henhold til direktivets artikel 10, stk. 2.
10 T. Tranchant har for den nationale retsinstans gjort gaeldende, at det forhold, at LEA ikke er uafhaengig i forhold til France Télécom, som saelger telefoner, strider mod artikel 6 i direktiv 88/301, hvorfor sanktionsbestemmelserne i den franske lov ikke kan finde anvendelse.
11 Artikel 6 i direktiv 88/301 lyder saaledes:
"Medlemsstaterne soerger for, at den formelle fastlaeggelse af de i artikel 5 omhandlede specifikationer og kontrollen med deres anvendelse samt typegodkendelse fra den 1. juli 1989 foretages af et organ, der er uafhaengigt af offentlige eller private virksomheder, der udbyder varer og/eller tjenesteydelser paa telekommunikationsomraadet."
12 Tribunal de grande instance de Paris har paa denne baggrund besluttet at udsaette sagen og forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:
"Er artikel 6 i direktiv 88/301 af 16. maj 1988 til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser, der under strafansvar forbyder erhvervsdrivende at fremstille, indfoere, oplagre med henblik paa salg, saelge, forhandle eller reklamere for terminaludstyr, medmindre de ved fremlaeggelsen af en typegodkendelsesattest eller ethvert andet dokument, der betragtes som ligestillet hermed, godtgoer, at udstyret opfylder visse vaesentlige krav, navnlig vedroerende brugernes sikkerhed og telekommunikationsnettets driftssikkerhed, naar det ikke over for erhvervsdrivende, der udbyder varer eller tjenesteydelser paa telekommunikationsomraadet, garanteres, at det laboratorium, der under typegodkendelsesproceduren har til opgave at kontrollere, om udstyret opfylder de noedvendige krav, er uafhaengigt?"
13 Den franske regering har bl.a. anfoert, at opgaven bestaaende i "kontrol med anvendelse af specifikationerne" i Frankrig udoeves af direktoratet for den almindelige ordning i Ministeriet for Post og Telekommunikation, og at LEA alene anvender kendte undersoegelses- og maaleprocedurer og indfoerer bruttoresultaterne i en rapport. En saadan proeverapport er kun et af de forhold, her et teknisk grundlag, som den kompetente offentlige myndighed laegger til grund ved udfaerdigelsen af kontrolattesten inden godkendelsen.
14 De civile parter i hovedsagen har anfoert, at proevningen er en verifikation, dvs. en teknisk proces, der foretages i forhold til en bestemt teknisk fremgangsmaade, mens vurderingen er en kontrol, nemlig en administrativ handling, der foretages ved en sammenligning mellem proevningens resultater og de vaesentlige krav.
15 Kommissionen har bl.a. anfoert, at kontrollen med de tekniske specifikationer bestaar i ved laboratorieforsoeg og proevninger at kontrollere, om det terminaludstyr, som er genstand for en anmodning om typegodkendelse, opfylder disse specifikationer. Godkendelsen er altsaa i meget hoej grad afhaengig af kontrollens resultat. Under alle omstaendigheder kan laboratoriets rolle ikke karakteriseres som underordnet.
16 Kommissionen har herved anfoert, at LEA ved at forlaenge proevningsperioden kan forsinke markedsfoeringen af konkurrenternes udstyr i forhold til det udstyr, som saelges af den offentlige virksomhed, og at det i tilfaelde af et negativt resultat, er vanskeligt at anfaegte de anvendte metoder eller rigtigheden af resultaterne, idet der ikke i Frankrig eksisterer andre autoriserede laboratorier, som kan foretage en efterkontrol.
17 Det bemaerkes, at det i niende betragtning til direktiv 88/301 anfoeres, at for at sikre en transparent, objektiv og ikke-diskriminerende anvendelse af de tekniske specifikationer og godkendelsesprocedurerne maa udformningen af og kontrollen med reglerne herom varetages af organer, der er uafhaengige af konkurrenterne paa det paagaeldende marked.
18 Domstolen har i dom af 19. marts 1991 (sag C-202/88, Frankrig mod Kommissionen, Sml. I, s. 1223, praemis 51) desuden fastslaaet, at et marked med frie konkurrencevilkaar, som omhandlet i traktaten, forudsaetter, at de forskellige erhvervsdrivende er sikret lige muligheder. Domstolen udledte heraf (praemis 52), at opretholdelsen af en effektiv konkurrence og hensynet til gennemskuelighed forudsaetter, at formaliseringen af de tekniske specifikationer og kontrollen med deres anvendelse samt godkendelsen skal foretages af et organ, der er uafhaengigt af offentlige eller private virksomheder, der udbyder varer og/eller tjenesteydelser paa telekommunikationsomraadet (jf. ogsaa dom af 13.12.1991, sag C-18/88, GB-INNO-BM, Sml. I, s. 5941, praemis 26).
19 Kravet om uafhaengighed i artikel 6 i direktiv 88/301 har saaledes til formaal at udelukke enhver risiko for interessekonflikt mellem paa den ene side det organ, som er ansvarlig for formaliseringen af de tekniske specifikationer, for kontrol med deres anvendelse og udstedelsen af typegodkendelserne, og paa den anden side de virksomheder, som saelger goder eller tilbyder tjenesteydelser paa telekommunikationsomraadet.
20 Det er ubestridt, at ifoelge den franske lovgivning er den offentlige myndigheds kontrol med anvendelsen af tekniske specifikationer hovedsagelig baseret paa proeveresultater. Disse udgoer en bestanddel af den procedure, som har til formaal at sikre, at terminaludstyret er i overensstemmelse med de tekniske specifikationer.
21 Det er ligeledes ubestridt, at proevningerne udfoeres af et laboratorium, som er tilknyttet en erhvervsdrivende virksomhed, her France Télécom, som selv saelger terminaludstyr. Direktoeren for LEA er i oevrigt ansat af France Télécom, hvilket den franske regering har erkendt under retsmoedet.
22 Under disse omstaendigheder kan et laboratorium som LEA ikke anses for at vaere uafhaengigt, som omhandlet i artikel 6 i direktiv 88/301. Laboratoriets medvirken i godkendelsesproceduren er foelgelig ikke forenelig med denne bestemmelse.
23 Denne konstatering afkraeftes ikke af den argumentation, som den franske regering og de civile parter i hovedsagen har fremfoert, og hvorefter naevnte raadsdirektiv 91/263, for saa vidt angaar proevningslaboratorierne, fastlaegger betingelserne for anvendelsen af princippet om uafhaengighed, som indeholdt i artikel 6 i direktiv 88/301. I henhold hertil skulle LEA opfylde kriterierne om upartiskhed, uafhaengighed og selvstaendighed, som angivet i den europaeiske standard EN-45001 om de generelle kriterier for proevningslaboratoriers virksomhed, som er vedtaget af Den Europaeiske Standardiseringsorganisation (CEN/Cenelec), og som i henhold til direktiv 91/263 skal overholdes.
24 Som Kommissionen har anfoert, er baggrunden for Raadets direktiv 91/263 forskellig fra baggrunden for Kommissionens direktiv 88/301. Raadets direktiv har til formaal at begraense gentagelser af procedurerne, naar der allerede er blevet opnaaet godkendelse i én medlemsstat, idet direktivet letter den gensidige anerkendelse af godkendelser ved at definere faelles tekniske specifikationer, mens Kommissionens direktiv har til formaal at hindre de skader, som ud fra et konkurrencemaessigt synspunkt kan opstaa, hvis et organ, som skal gennemfoere overensstemmelsesproevninger med henblik paa udstedelse af godkendelse, ikke er uafhaengigt. Endvidere kan et senere direktiv med et andet formaal ikke tages i betragtning ved fortolkningen af artikel 6 i Kommissionens direktiv 88/301.
25 Paa denne baggrund maa det forelagte spoergsmaal besvares med, at artikel 6 i direktiv 88/301 skal fortolkes saaledes, at det er til hinder for nationale bestemmelser, der under strafansvar forbyder erhvervsdrivende at fremstille, indfoere, oplagre med henblik paa salg, saelge, forhandle eller reklamere for terminaludstyr, medmindre de ved fremlaeggelse af en typegodkendelsesattest eller ethvert andet dokument, der betragtes som ligestillet hermed, godtgoer, at udstyret opfylder visse vaesentlige krav, navnlig vedroerende brugernes sikkerhed og telekommunikationsnettets driftssikkerhed, naar det ikke over for erhvervsdrivende, der udbyder varer eller tjenesteydelser paa telekommunikationsomraadet, garanteres, at det laboratorium, der har til opgave at kontrollere, om udstyret opfylder de tekniske specifikationer, er uafhaengigt.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
26 De udgifter, der er afholdt af parterne i hovedsagen, af den franske regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Tribunal de grande instance de Paris ved dom af 28. februar 1994, for ret:
Artikel 6 i Kommissionens direktiv 88/301/EOEF af 16. maj 1988 om konkurrence paa teleterminalmarkederne er til hinder for nationale bestemmelser, der under strafansvar forbyder erhvervsdrivende at fremstille, indfoere, oplagre med henblik paa salg, saelge, forhandle eller reklamere for terminaludstyr, medmindre de ved fremlaeggelse af en typegodkendelsesattest eller ethvert andet dokument, der betragtes som ligestillet hermed, godtgoer, at udstyret opfylder visse vaesentlige krav, navnlig vedroerende brugernes sikkerhed og telekommunikationsnettets driftssikkerhed, naar det ikke over for erhvervsdrivende, der udbyder varer eller tjenesteydelser paa telekommunikationsomraadet, garanteres, at det laboratorium, der har til opgave at kontrollere, om udstyret opfylder de tekniske specifikationer, er uafhaengigt.