CELEX: 62003CJ0199
Ieškinys dėl panaikinimo
Europos socialinis fondas
Bendrijos finansinės paramos sumažinimas
Akivaizdi vertinimo klaida
Proporcingumas
Teisinis tikrumas
Teisėti lūkesčiai

1       Pareikštu ieškiniu Airija prašo panaikinti 2003 m. vasario 27 d. Komisijos sprendimą C (2003) 99, sumažinantį Europos socialinio
fondo finansinę paramą, suteiktą 1994 m. liepos 29 d. Komisijos sprendimu C (94) 1972, 1994 m. lapkričio 15 d. Komisijos sprendimu
C (94) 2613 ir 1994 m. lapkričio 29 d. C (94) 3226 Komisijos sprendimu (toliau – ginčijamas sprendimas).

Teisinis pagrindas

Reglamentas (EEB) Nr. 2052/88
2       1988 m. birželio 24 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2052/88 dėl struktūrinių fondų uždavinių, jų efektyvumo bei jų veiklos
koordinavimo tarpusavyje, taip pat su Europos investicijų banko operacijomis ir kitais esamais finansiniais instrumentais
(OL L 185, 1988, p. 9), iš dalies pakeisto 1993 m. liepos 20 d. Tarybos reglamentu (EBB) Nr. 2081/93 (OL L 193, 1993, p. 5)
(toliau – Reglamentas Nr. 2052/88), 4 straipsnio 1 dalis nustato:
„Bendrijos veikla papildo arba prisideda prie atitinkamos nacionalinės veiklos. Ji pasireiškia Komisijos glaudžiu bendradarbiavimu
su suinteresuota valstybe nare, kompetentingomis valdžios institucijomis ir įstaigomis – įskaitant ekonominius ir socialinius
partnerius pagal kiekvienos valstybės narės nacionalines taisykles ir taikomą praktiką – paskirtoms valstybės narės nacionaliniu,
regioniniu, vietos ar kitu lygiu; visos šalys veikia kaip partneriai, siekiantys bendro tikslo. Šis bendradarbiavimas toliau
vadinamas „partneryste“. Partnerystė apima veiklos parengimą ir finansavimą, taip pat
ex‑ante
patikrinimą, priežiūrą ir
ex‑post
patikrinimą.
Partnerystė įgyvendinama visapusiškai laikantis kiekvieno partnerio atitinkamų institucinių, teisinių ir finansinių galių.“
(Neoficialus vertimas)
3       Šio reglamento 13 straipsnio 3 dalis numato, kad priemonėms, vykdomoms regionuose, kurie turi teisę gauti pagalbą pagal 1 tikslą,
Bendrijos įvairių struktūrinių fondų įnašo riba yra 75 % visos bendros sumos, o pagal bendrą taisyklę – mažiausiai 50 % valstybės
išlaidų.

Reglamentas (EEB) Nr. 4253/88
4       Pagal 1988 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamento (EBB) Nr. 4253/88, nustatančio nuostatas dėl Reglamento (EEB) Nr. 2052/88
dėl įvairių struktūrinių fondų veiklos koordinavimo tarpusavyje, taip pat su Europos investicijų banko operacijomis ir kitais
esamais finansiniais instrumentais įgyvendinimo (OL L 374, 1988, p. 1), iš dalies pakeisto 1993 m. liepos 20 d. Tarybos reglamentu
(EEB) Nr. 2082/93 (OL L 193, 1993, p. 20, toliau – Reglamentas Nr. 4253/88), 9 straipsnio 1 dalį struktūrinių fondų asignavimai
negali pakeisti valstybės arba valstybės narės kitų lygiaverčių struktūrinių išlaidų teritorijose, atitinkančiose kurį nors
tikslą.
5       Šio reglamento 17 straipsnio 2 dalis nustato, kad fondų įnašas apskaičiuojamas pagal bendras išlaidas, atitinkančias tam tikrus
reikalavimus, arba bendras valstybės ar panašias kiekvienos pagalbos išlaidas (nacionalines, regionines arba vietines ir Bendrijos),
susijusias su kiekviena veikla (veiklos programa, pagalbos schema, visuotinės dotacijos, projektas, techninė pagalba arba
tyrimai).
6       Šio reglamento 23 straipsnis „Finansinė kontrolė“ numato:
„1.      Siekiant užtikrinti veiklos, kurią atlieka vieši arba privatūs iniciatoriai, sėkmę, valstybės narės tam tikslui imasi tokių
būtinų priemonių:
–       reguliariai tikrina, ar Bendrijos finansuojama veikla įgyvendinama tinkamai,
–       užkerta kelią pažeidimams ir imamasi veiksmų prieš pažeidėjus,
–       išieško dėl pažeidimo arba aplaidumo prarastas lėšas. Išskyrus tą atvejį, kai valstybė narė ir (arba) tarpininkas ir (arba)
iniciatorius pateikia įrodymą, kad jie nėra atsakingi už pažeidimą arba aplaidumą, valstybė narė yra subsidiariai atsakinga
už neteisėtai pervestų lėšų grąžinimą <...>.
Valstybės narės informuoja Komisiją apie siekiant šių tikslų priimtas priemones, visų pirma pateikia jai kontrolės ir valdymo
sistemų, sukurtų siekiant veiksmingo veiklos įgyvendinimo, aprašymą. Jos reguliariai informuoja Komisiją apie administracinių
ir teisminių procesų eigą. Valstybės narės pateikia Komisijai visas atitinkamas nacionalines ataskaitas, susijusias su šiose
programose arba veiklose numatytų priemonių kontrole.
Valstybės narės nuolat suteikia Komisijai galimybę gauti atitinkamas nacionalines ataskaitas dėl numatytų priemonių nagrinėjamose
programose ar projektuose kontrolės.
Vos tik šiam reglamentui įsigaliojus Komisija priima išsamias šios dalies įgyvendinimo taisykles pagal VIII skyriuje numatytas
procedūras ir apie jas praneša Europos Parlamentui.
2.      Nepažeidžiant valstybių narių pagal nacionalinius įstatymus ir kitus teisės aktus atliktų patikrinimų ir nepažeidžiant Sutarties
206 straipsnio ir bet kokio inspektavimo, atlikto pagal Sutarties 209 straipsnio c punktą, Komisijos pareigūnai arba tarnautojai
gali patikrinti vietose, įskaitant atrankinius patikrinimus, veiklą, kurią finansuoja fondai, ir valdymo bei kontrolės sistemas.
Prieš atlikdama patikrinimą vietoje Komisija nusiunčia suinteresuotajai valstybei narei pranešimą, kad gautų visą reikalingą
pagalbą. Komisija atlieka patikrinimus vietose be pranešimo, jei tokia galimybė yra numatyta partnerystės susitarimuose, atitinkančiuose
finansinio reglamento nuostatas. Valstybės narės pareigūnai ar tarnautojai gali dalyvauti atliekant tokius patikrinimus.
Komisija gali prašyti suinteresuotosios valstybės narės atlikti patikrinimą vietoje siekdama patikrinti, ar mokėjimo prašymas
yra teisingas. Komisijos pareigūnai ar tarnautojai gali, o jei suinteresuotoji valstybė narė to prašo – privalo, dalyvauti
atliekant tokius patikrinimus.
Komisija užtikrina, kad jos patikrinimai būtų įvykdyti koordinuotai, siekiant išvengti pakartotinų patikrinimų dėl to paties
dalyko ar tuo pačiu laikotarpiu. Suinteresuotoji valstybė narė ir Komisija nedelsdamos pasikeičia visa informacija apie atliktų
patikrinimų rezultatus.
3.      Per trejus metus po paskutinio su veikla susijusio mokėjimo įstaiga ir atsakingos institucijos suteikia galimybę Komisijai
gauti su veikla susijusių išlaidų ir patikrinimų patvirtinamuosius dokumentus.“ (Neoficialus vertimas)
7       Reglamento Nr. 4253/88 24 straipsnyje „Paramos sumažinimas, sustabdymas ir nutraukimas“ nustatyta:
„1.      Jeigu paaiškėja, kad veikla arba priemonė nepateisina dalies arba visos jai skirtos finansinės paramos, Komisija partnerystės
pagrindu atlieka tinkamą patikrinimą, prašydama, kad valstybė narė arba kitos šiai veiklai įgyvendinti jos paskirtos institucijos
per nustatytą laiką pateiktų savo pastabas.
2.      Po šio patikrinimo Komisija gali sumažinti arba sustabdyti šiai veiklai arba priemonei skirtą paramą, jeigu patikrinimo metu
nustatomas pažeidimas arba esminis pakeitimas, turintis įtakos veiklos arba priemonės pobūdžiui arba jos įgyvendinimo sąlygoms,
dėl kurio nebuvo prašoma Komisijos patvirtinimo.
3.      Bet kuri neteisėtai gauta suma turi būti grąžinta Komisijai <...>“ (Neoficialus vertimas)

Faktinės bylos aplinkybės
8       1994 m. liepos 13 d. priimtu Sprendimu Nr. 94/626/EB dėl Bendrijos paramos sistemos, susijusios su Bendrijos parama iš struktūrinių
fondų Airijos regionams, priklausantiems 1 tikslui, būtent visai Airijos teritorijai, nustatymo (OL L 250, 1994, p. 12), Komisija
nustatė šią sistemą laikotarpiu nuo 1994 m. sausio 1 d. iki 1999 m. gruodžio 31 dienos.
9       Remdamasi šiuo sprendimu Komisija priėmė tris sprendimus: 1994 m. liepos 29 d. Sprendimą C (94) 1972, 1994 m. lapkričio 15 d.
Sprendimą C (94) 2613 ir 1994 m. lapkričio 29 d. Sprendimą C (94) 3226, suteikusiais Europos socialinio fondo (toliau – ESF)
finansinę paramą, kurios bendra suma buvo 1 897 206 226 eurų, veiklos programoms, susijusioms atitinkamai su turizmu, pramonės
vystymu ir žmogiškųjų išteklių vystymu (toliau – veiklos programos).
10     Už šių veiklos programų įgyvendinimą Airija paskyrė atsakingą instituciją –
Departement of Enterprise, Trade and Employement
(toliau – DETE).
11     Nuo 2000 m. lapkričio 6 d. iki 10 d. ir gruodžio 4 d. iki 6 d. Komisijos tarnybos pagal Reglamento Nr. 4353/88 23 straipsnio
2 dalį Dubline atliko patikrinimus vietose ir tyrimus, susijusius su 1994−1998 m. ESF bendrai finansuojama veikla. Šie patikrinimai
buvo susiję su
National Training and Development Institute
(toliau – NTDI) ir
Central Remedial Clinic
, atsakingų
National Rehabilitation Board
, vykdoma veikla. Komisijos tarnybos, be kita ko, patikrino DETE pateiktą audito seką, siekdamos sutikrinti Komisijos suteiktas
sumas ir sumas, nurodytas įvairių galutinių naudos gavėjų, dalyvaujančių trijose nagrinėjamose veiklos programose.
12     Po šių patikrinimų Komisija parengė audito ataskaitą, kurią 2001 m. vasario 13 d. laišku perdavė Airijos valdžios institucijoms,
ir paprašė pateikti savo pastabas. Pagal šią ataskaitą paraiškose dėl bendro finansavimo, pateiktose pagal veiklos programas,
buvo šie pažeidimai:
–       užuot paskelbusi visą esamą nacionalinių lėšų sumą projektui finansuoti, NTDI paskelbė tik 25 % visos finansavimo sumos, t. y.
minimalų reikalaujamą įnašo procentą, kurį turi įnešti nacionaliniai fondai, kad pasinaudotų ESF bendru finansavimu pagal
1 tikslą,
–       pritaikęs perskaičiavimo tvarką pagal 1990 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento Nr. 1866/90 dėl ekiu taikymo tvarkos struktūrinių
fondų biudžeto valdymo tikslais (OL L 170, 1990, p. 36) 5 straipsnio 2 dalį, DETE patikslino po perskaičiavimo gautas sumas,
paversdamas bendrai nefinansuojamų viešųjų išlaidų dalį bendrai finansuojamomis išlaidomis,
–       dėl nurodytų pažeidimų atsirado perteklinis Bendrijos bendras finansavimas, ir šie pažeidimai tapo ESF bendrai finansuojamos
veiklos audito sekos netikslumais.
13     2001 m. gruodžio 20 d. laišku DETE informavo Komisiją apie atliktus tyrimus dėl šių pažeidimų ir nesutiko su audito ataskaitos
išvadomis.
14     Kadangi šie tyrimai, Komisijos manymu, nepateikė jokių naujų faktinių aplinkybių, Komisija 2002 m. vasario 28 d. laišku pradėjo
Reglamento Nr. 4253/88 24 straipsnyje numatytą procedūrą ir Airijos valdžios institucijas paprašė pateikti savo pastabas.
15     2002 m. liepos 18 d. atsakyme, papildytame 2002 m. liepos 25 d. laišku, Airijos valdžios institucijos pripažino, kad NTDI
pateiktos paraiškos dėl bendro finansavimo neatitiko FSE geros veiklos praktikos. Valdžios institucijos šiuo klausimu nurodo,
kad po patikrinimo NTDI pateikė patikslintas paraiškas dėl bendro finansavimo 1997 ir 1998 metams, tačiau toks pats kruopštus
paraiškų dėl bendro finansavimo patikslinimas negalėjo būti atliktas 1994–1996 metų atžvilgiu, ypač praradus duomenis dėl
NTDI informacinės sistemos pakeitimo.
16     Be to, šios valdžios institucijos pripažįsta, kad DETE paraiškų dėl bendro finansavimo patikslinimai nebuvo tinkami. Tačiau
jos pažymi, kad šie patikslinimai nesudarė galimybės suteikti neteisėtą ar per didelį Bendrijos finansavimą, nes jie buvo
padaryti tik tuo atveju, jei reikalavimus atitinkančios išlaidos buvo pakankamai didelės ir jei dėl didelio perskaičiavimo
tvarkos pasikeitimo paraiškos dėl bendro finansavimo buvo pervertintos.
17     Galiausiai, įrodant reikalavimus atitinkančių pakankamų išlaidų buvimą, paraiškų dėl bendro finansavimo patikslinimas ir peržiūrėjimas
būtų pataisęs netyčinius audito sekos netikslumus.
18     Įvertinusi Airijos valdžios institucijų pastabas ginčijamu sprendimu Komisija 15 614 261 eurais sumažino bendrą Bendrijos
finansinę paramą, neteisėtai suteiktą pagal veiklos programas.

Dėl ieškinio
19     Grįsdama savo ieškinį Airija remiasi keturiais ieškinio pagrindais, nurodydama atitinkamai akivaizdžią vertinimo klaidą, su
Sutarties taikymu susijusių teisės normų pažeidimą, proporcingumo principo pažeidimą ir teisėtų lūkesčių apsaugos bei teisinio
saugumo principų pažeidimą.

Dėl pirmojo ieškinio pagrindo, pagrįsto akivaizdžia vertinimo klaida
20     Pirmuoju ieškinio pagrindu Airija tvirtina, kad atsisakydama atsižvelgti į pateiktus paraiškų dėl bendro finansavimo patikslinimus,
kuriais siekta įrodyti, jog dėl nustatytų pažeidimų nebuvo suteiktas neteisėtas ar perteklinis Bendrijos finansavimas, taip
pat sumažindama ESF finansinę paramą Komisija padarė akivaizdžią faktinių ir teisinių aplinkybių vertinimo klaidą. Iš tikrųjų
dėl to, kad Komisijos nurodyti pažeidimai yra visiškai techninio pobūdžio procedūros pažeidimai, neturintys įtakos Bendrijos
biudžetui, Komisijos atsisakymas atsižvelgti į paraiškas dėl bendro finansavimo yra nepateisinamas. Be to, aplinkybė, kad
finansavimo lentelės buvo galutinai užbaigtos 1999 m. gruodžio 31 d., negali pateisinti tokio atsisakymo.
21     Komisija, visų pirma, pabrėžia, kad Airija neginčija, jog paraiškose dėl bendro finansavimo buvo pažeidimų.
22     Ji mano, kad paraiškose dėl bendrojo finansavimo padaryti pataisymai buvo nepriimtini, nes jie nebuvo reguliaraus sertifikavimo
proceso objektas, be to, jie buvo padaryti po galutinio finansavimo lentelių užbaigimo datos.
23     Komisijos manymu, kadangi patikslinimai rėmėsi ekstrapoliacija ir nebuvo pateikti jų patvirtinamieji dokumentai, šie patikslinimai,
pateikti paraiškoms dėl bendro finansavimo 1994–1996 metams, neatitiko Reglamento Nr. 4253/88 23 straipsnio 3 dalies reikalavimų.
24     Galiausiai Komisija nurodo, kad šie pažeidimai, dėl kurių buvo priimtas ginčijamas sprendimas, yra susiję ne su išlaidų atitiktimi
nustatytiems reikalavimams, bet su jų finansavimo šaltiniu, be to, jie neturi jokios įtakos finansinėms lentelėms ir fondų
programavimui.
25     Remiantis EB 274 straipsniu, biudžetą vykdo Komisija savo pačios atsakomybe ir neperžengdama nustatytų asignavimo ribų, atsižvelgdama
į patikimo finansų valdymo principus, ir siekdamos užtikrinti, kad asignavimai būtų naudojami pagal patikimo finansų valdymo
principus, valstybės narės bendradarbiauja su ja.
26     Šiuo klausimu Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad nacionalinių valdžios institucijų patirtų išlaidų finansavimas iš
Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo yra reglamentuojamas remiantis taisykle, pagal kurią tik tos išlaidos, kurios
patirtos pagal Bendrijos taisykles, yra apmokamos iš Bendrijos biudžeto (1993 m. spalio 6 d. Sprendimo
Italija prieš Komisiją
, C‑55/91, Rink., p. I‑4813, 67 punktas). Šis principas taip pat taikomas finansinės paramos suteikimui pagal ESF.
27     Visų pirma pagal Reglamento Nr. 4253/88 24 straipsnio 2 dalį, kai veiklos ar priemonės, kurioms suteikiama Bendrijos finansinė
parama, įvertinimas patvirtina pažeidimo buvimą, Komisija gali sumažinti, sustabdyti ar nutraukti šią paramą.
28     Šioje byloje aišku, kad pastabose, kurias Airija pateikė per Reglamento Nr. 4253/88 24 straipsnio 1 dalyje numatytą įvertinimą
ir procesą Teisingumo Teisme, Airija nei užginčijo ginčijamų pažeidimų, kuriuos konstatavo Komisija, buvimo, nei pateikė įrodymų,
galinčių užginčyti jų tikrumą.
29     Be to, Airijos argumentai, pagal kuriuos šie pažeidimai yra „techninio“ pobūdžio ir nedaro įtakos Bendrijos biudžetui, negali
būti priimti.
30     Iš tikrųjų Reglamento Nr. 4253/88 24 straipsnis nedaro jokio skirtumo tarp kiekybės ir kokybės, kiek tai yra susiję su pažeidimais,
dėl kurių gali būti sumažinta parama.
31     Be to, kaip savo išvados 36 punkte nurodė generalinis advokatas, netgi tie pažeidimai, kurie neturi apibrėžtos finansinės
įtakos, gali rimtai pažeisti Sąjungos finansinius interesus, taip pat ir Bendrijos teisės laikymąsi ir dėl to pateisinti Komisijos
atliekamas finansines korekcijas.
32     Iš to aišku, kad Komisija pagrįstai sumažino Bendrijos finansinę paramą, anksčiau suteiktą veiklos programoms.
33     Be to, dėl galutinės finansinių lentelių datos tiek iš Bendrijos paramos sistemos, susijusios su Bendrijos parama iš struktūrinių
fondų Airijos regionams, priskirtiems 1 tikslui, laikotarpiu nuo 1994 m. sausio 1 d. iki 1999 m. gruodžio 31 d., tiek iš Sprendimų
C (94) 1972, C (94) 2613 ir C (94) 3226 matyti, kad po 1999 m. gruodžio 31 dienos negalėjo būti nustatytas nei joks finansinių
lentelių pakeitimas, nei joks finansinis įsipareigojimas.
34     Kadangi patikslinti prašymai dėl bendro finansavimo, kuriuos pateikė Airija po šios datos, vertė peržiūrėti ESF įsipareigojimus
šiam laikotarpiui, Komisija taip pat pagrįstai nusprendė paskelbti šiuos prašymus nepriimtinais.
35     Iš to aišku, kad pirmasis Airijos pateiktas ieškinio pagrindas yra nepagrįstas ir turi būti atmestas.

Dėl antrajame pagrinde nurodyto su EB sutarties taikymu susijusių teisės normų pažeidimo
36     Antruoju ieškinio pagrindu Airija tvirtina, kad, pirma, nepriimdama išsamios tvarkos finansinės kontrolės srityje prieš 1997 m.
ir, antra, atgaline data taikydama 1997 m. spalio 15 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 2064/97, nustatantį išsamią Reglamento
Nr. 4253/88 įgyvendinimo tvarką dėl valstybių narių taikomos finansų kontrolės struktūrinių fondų bendrai finansuojamai veiklai
(OL L 290, 1997, p. 1), situacijai, susidariusiai dėl ESF finansinės paramos, kuri Airijai suteikta 1994–1997 m., Komisija
pažeidė Reglamento Nr. 4253/88 23 straipsnio 1 dalį.
37     Be to, Airija mano, kad Komisija pažeidė Reglamento Nr. 4253/88 24 straipsnį. Iš tikrųjų Komisija negalėjo tinkamai įvertinti
bylos, be to, vertinant nurodytuose dokumentuose nebuvo rasta rimtų pažeidimų, pateisinančių finansinės pagalbos sumažinimą.
38     Galiausiai, šios valstybės narės nuomone, Komisija taip pat pažeidė Reglamento Nr. 2052/88 4 straipsnio 1 dalyje įtvirtintą
partnerystės principą.
39     Komisija mano, kad vėlavimas priimti išsamią tvarką finansinės kontrolės srityje nėra susijęs su ginčijamu sprendimu ir kad
bet kuriuo atveju Airija turėjo pateikti ieškinį dėl neveikimo pagal EB 232 straipsnį arba ieškinį dėl panaikinimo pagal EB 230
straipsnį per du mėnesius nuo šios tvarkos priėmimo.
40     Ji tvirtina, kad Reglamentas Nr. 2064/97 tik formalizuoja buvusią praktiką audito ir finansinės kontrolės srityje ir kad net
prieš 1997 m. bet koks audito sekos nutraukimas prieštaravo Reglamentų Nr. 2052/88 ir 4253/88 nuostatoms.
41     Dėl Reglamento Nr. 4353/88 24 straipsnio pažeidimo, Komisijos nuomone, Airija tik pakartoja pirmame ieškinio pagrinde pateiktus
kaltinimus. Bet kuriuo atveju Komisija ginasi pažeidusi šią nuostatą. Iš tikrųjų, pirma, jos atliktas tyrimas ir užmegztas
dialogas su Airija buvo adekvatūs. Antra, Komisija mano, kad nustatyti pažeidimai buvo iš esmės rimti, todėl pateisino jos
sprendimą sumažinti veiklos programoms suteiktą Bendrijos finansinę pagalbą.
42     Galiausiai Komisija mano, kad Reglamento Nr. 2052/88 4 straipsnio 1 dalies pažeidimu pagrįstas argumentas yra nepriimtinas,
nes Airija tik nurodė šią nuostatą, nepatikslindama, kaip ji buvo pažeista.
43     Komisija nesutinka su Airijos argumentu dėl Reglamento Nr. 4253/88 23 straipsnio 1 dalies pažeidimo.
44     Šiuo klausimu reikia pripažinti, kad, pirma, ieškinio pateikimas pagal EB 230 straipsnį dėl sprendimo sumažinti Bendrijos
finansinę paramą panaikinimo nėra tinkamas būdas užginčyti vėlavimą priimti išsamią tvarką finansinės kontrolės srityje, numatytą
Reglamento Nr. 4253/88 23 straipsnio 1 dalyje. Dėl to Airija galėjo užginčyti Komisijos neveikimą, pateikdama ieškinį dėl
neveikimo pagal EB 232 straipsnį, prieš priimant Reglamentą Nr. 2064/97, arba užginčyti šio reglamento teisėtumą, pateikdama
ieškinį dėl panaikinimo pagal EB 230 straipsnį per du mėnesius nuo reglamento priėmimo.
45     Antra, dėl numanomo Reglamento Nr. 2064/97 taikymo atgaline data pakanka nurodyti, kad ginčijamas sprendimas nesiremia jokia
šio reglamento nuostata, tačiau jis yra pagrįstas nuostatomis, galiojusiomis bylos aplinkybių metu, t. y. Reglamento Nr. 2052/88
4 straipsnio 1 dalimi ir 13 straipsnio 3 dalimi bei Reglamento Nr. 4253/88 9 straipsnio 1 dalimi ir 17 straipsnio 2 dalimi.
46     Be to, kaip savo išvados 45 punkte pažymėjo generalinis advokatas, dar prieš priimant Reglamentą Nr. 2064/97 galiojančios
atitinkamos nuostatos iš valstybių narių, gaunančių Bendrijos finansinę paramą iš struktūrinių fondų, reikalavo pateikti visas
garantijas, leidžiančias patikrinti tikslią atitiktį tarp turėtų išlaidų pagal bendrai finansuojamus projektus ir susijusių
Bendrijos paramos paraiškų. Dėl to šios nuostatos jau savaime buvo pakankamos skirti nuobaudas už Airijos valdžios institucijų
padarytus pažeidimus. Kalbant konkrečiai, Reglamento Nr. 4253/88 23 straipsnis, kuriuo remiantis buvo priimtas Reglamentas
Nr. 2064/97, nurodė valstybėms narėms imtis reikiamų priemonių reguliariai tikrinti, ar Komisijos finansuojama veikla buvo
tinkamai įgyvendinama, užkirsti kelią pažeidimams ir imtis veiksmų prieš pažeidėjus, taip pat išieškoti dėl pažeidimo arba
aplaidumo prarastas lėšas.
47     Komisija taip pat nesutinka su Airijos pateiktu argumentu dėl Reglamento Nr. 4253/88 24 straipsnio pažeidimo.
48     Iš tikrųjų iš bylos medžiagos aiškiai matyti, kad buvo laikomasi šioje nuostatoje numatytos procedūros. Be to, kai Komisijos
tarnybos 2000 m. lapkričio–gruodžio mėnesiais atliko patikrinimus vietose, Komisija savo audito ataskaitoje, kurią Airijos
valdžios institucijoms perdavė 2001 m. vasario 13 d., nustatė daugybę pažeidimų. Remdamasi šiais argumentais, Komisija 2002 m.
vasario 28 d. laišku informavo šias valdžios institucijas apie savo ketinimus sumažinti ESF finansinę paramą, susijusią su
netiksliomis paraiškomis dėl bendro finansavimo, ir nurodė per du mėnesius pateikti savo pastabas pagal Reglamento Nr. 4253/88
24 straipsnio 1 dalį.
49     Be to, ta argumento dalis, kurioje nurodoma, kad Komisijos pateikti argumentai nėra pakankamai rimti pažeidimai finansinės
paramos iš ESF sumažinimui pateisinti, yra pirmojo argumento, jau įvertinto šiame ieškinyje, pakartojimas.
50     Galiausiai dėl Airijos nurodyto partnerystės principo pažeidimo primintina, kad iš Teisingumo Teismo procedūros reglamento
38 straipsnio 1 dalies c punkto ir susijusios Teisingumo Teismo praktikos matyti, kad bet kuriame ieškinyje turi būti nurodomas
ginčo dalykas ir ieškinio pagrindų santrauka ir kad ši nuoroda turi būti pakankamai aiški bei tiksli, kad atsakovas galėtų
pasirengti gynybai, o Teisingumo Teismas – vykdyti teisminę kontrolę. Iš to aišku, kad esminės teisinės ir faktinės aplinkybės,
kuriomis paremtas ieškinys, turi nuosekliai ir suprantamai išplaukti iš paties ieškinio (2003 m. sausio 9 d. Sprendimo
Italija prieš Komisiją
, C‑178/00, Rink. p. I‑303, 6 punktas ir 2004 m. spalio 14 d. Sprendimo
Komisija prieš Ispaniją
, C‑55/03, Rink. p. I‑0000, 23 punktas).
51     Taip nėra Airijos pateikto argumento dėl Komisijos pažeisto partnerystės principo atveju. Iš tikrųjų savo ieškinyje ši valstybė
narė tik nurodo šio principo pažeidimą, nepateikdama teisinių ir faktinių aplinkybių, kuriomis ji grindžia savo teiginį.
52     Dėl to ta antrojo ieškinio pagrindo dalis, kuri susijusi su partnerystės principo pažeidimu, yra nepriimtina ir turi būti
atmesta.
53     Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad Airijos pateiktas antrasis ieškinio pagrindas yra iš dalies nepriimtinas ir iš dalies
nepagrįstas.

Dėl trečiajame pagrinde nurodyto proporcingumo principo pažeidimo
54     Trečiuoju ieškinio pagrindu Airija nurodo, kad sprendimas sumažinti ESF paramą yra neproporcingas. Iš tikrųjų Komisija galėjo
pasiekti savo tikslą kitais būdais. Be to, ji visų pirma galėjo atsižvelgti į Airijos valdžios institucijų pateiktus paaiškinimus
ir patikslinimus.
55     Papildomai Airija mano, kad nurodyta suma yra neproporcinga.
56     Komisija mano, kad, atsižvelgus į šioje byloje nurodytus pažeidimus ir pagal patikimo finansų valdymo principą EB 274 straipsnio
prasme, ji neturėjo jokio kito pasirinkimo, išskyrus sumažinti Bendrijos finansinę paramą bent jau iki sumos, atitinkančios
šiuos pažeidimus. Šiomis sąlygomis ginčijamas sprendimas nepažeidžia proporcingumo principo.
57     Reikia priminti, kad struktūrinių fondų srityje būtent Reglamento Nr. 4253/88 24 straipsnio 2 dalis yra bet kokio prašymo
grąžinti suteiktą pagalbą teisinis pagrindas (2002 m. sausio 24 d. Sprendimo
Conserve Italia prieš Komisiją
, C‑500/99 P, Rink. p. I‑867, 88 punktas).
58     Konkrečiai kalbant, kai kurio nors atvejo įvertinimas, esant pažeidimui, parodo, kad finansinė parama iš dalies yra nepateisinama,
ši nuostata leidžia Komisijai sumažinti paramą.
59     Šioje byloje aišku, kad ginčijamu sprendimu Komisija sumažino ESF finansinę paramą iki sumos, atitinkančios šiuos nustatytus
pažeidimus, ir vien siekdama Bendrijos bendro finansavimo neskirti neteisėtoms arba nepateisinamoms išlaidoms padengti.
60     Iš to aišku, kad toks sumažinimas atitinka proporcingumo principą.
61     Dėl to Airijos pateiktas trečiasis ieškinio pagrindas turi būti paskelbtas nepagrįstu.

Dėl ketvirtojo ieškinio pagrindo, pagrįsto teisėtų lūkesčių apsaugos ir teisinio saugumo principų pažeidimu
62     Ketvirtuoju ieškinio pagrindu Airija tvirtina, kad kontaktų, turėtų po Komisijos tarnybų atliktų patikrinimo vietoje, metu
paprašydama patikrinti ir pataisyti paraiškas dėl bendro finansavimo Komisija sukėlė teisėtus lūkesčius atsižvelgdama į jas.
. Be to, šiuos teisėtus lūkesčius sustiprino tai, kad savo ankstesnėje praktikoje Komisija leido peržiūrėti paraiškas tada,
kai buvo nustatytos nepateisinamos išlaidos.
63     Taip pat Airija mano, kad nepateisindama šių lūkesčių ir pagrįsdama savo sprendimą bylos aplinkybių metu taikytinuose teisės
aktuose nenumatytomis ar netiksliomis taisyklėmis Komisija pažeidė teisinio saugumo principą.
64     Komisija tvirtina, jog, atsižvelgiant į nustatytus pažeidimus, Airijos valdžios institucijos negalėjo turėti teisėtų lūkesčių,
kad joms būtų suteiktas pageidaujamas bendras finansavimas. Iš tikrųjų galimi paramos gavėjo teisėti lūkesčiai, kad jam bus
suteikta pagalba, turi išnykti, jam padarius pažeidimus. Kita vertus, dėl jokios aplinkybės negalima daryti išvados, jog Airijos
valdžios gavo patikinimą, kad paraiškose dėl bendro finansavimo nebuvo pažeidimų ar kad dėl šių pažeidimų nebus sumažinta
ESF finansinė parama.
65     Komisija mano, kad buvo laikytasi teisinio saugumo principo, nes ginčijamu sprendimu ji tik priėmė bylos aplinkybių metu taikytinus
teisės aktus, pagal kuriuos gali būti reikalaujama grąžinti neteisėtai pervestas lėšas iš ESF, kai nustatomas pažeidimų buvimas.
66     Šioje byloje iš jos medžiagos nematyti, kad Komisija Airijai suteikė tikslias garantijas, dėl kurių galėjo kilti pagrįsti
šios valstybės narės lūkesčiai, kuriomis remdamasi Komisija atsižvelgs į pataisytas paraiškas dėl bendro finansavimo ir dėl
nustatytų pažeidimų nesumažins finansinės paramos.
67     Todėl negalima manyti, kad priimdama ginčijamą sprendimą Komisija pažeidė teisėtų lūkesčių principą.
68     Be to, pagal nusistovėjusią teismo praktiką, jei Komisija nepadarė būtinų pataisų praėjusiems biudžetiniams metams, bet toleravo
pažeidimus teisingumo sumetimais, suinteresuotoji valstybė narė neįgyja teisės, remiantis teisinio saugumo ar teisėtų lūkesčių
principais, reikalauti vienodo požiūrio taikymo kitų biudžetinių metų pažeidimų, kurie bus padaryti, atžvilgiu (minėto 1993 m.
spalio 6 d. Sprendimo
Italija prieš Komisiją
, 67 punktas ir 2001 m. gruodžio 6 d. Sprendimo
Graikija prieš Komisiją
, C‑373/99, Rink. p. I‑9619, 56 punktas).
69     Taip pat negali būti manoma, kad ginčijamu sprendimu buvo pažeistas teisinio saugumo principas, kuris reikalauja teisės aktų
aiškumo ir tikslumo bei siekia užtikrinti Bendrijos teisės reglamentuojamų situacijų ir teisinių santykių prognozavimą (1996 m.
vasario 15 d. Sprendimo
Duff ir kiti
, C‑63/93, Rink. p. I‑569, 20 punktas), nes bylos aplinkybių metu taikyti teisės aktai Komisijai numatė galimybę sumažinti
finansinę paramą pasitvirtinus pažeidimams.
70     Dėl to Airijos pateiktas ketvirtasis ieškinio pagrindas nėra pagrįstas.
71     Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, turi būti atmestas visas ieškinys.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
72     Pagal Procedūros reglamento 69 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi
šalis to prašė. Kadangi Komisija prašė priteisti bylinėjimosi išlaidas ir Airija pralaimėjo bylą, pastaroji turi jas padengti.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (antroji kolegija) nusprendžia:
1.
Atmesti ieškinį.
2.
Priteisti iš Airijos bylinėjimosi išlaidas.
Parašai.
*
Proceso kalba: anglų.