CELEX: 62006FJ0019
Публична служба
Длъжностни лица

1.
Длъжностни лица — Атестиране — Доклад за развитие на кариерата — Атестация, която е по-лоша от предходната
(член 43 от Правилника за длъжностните лица)
2.
Длъжностни лица — Атестиране — Доклад за развитие на кариерата — Изготвяне — Сезиране на съвместната комисия по оценяването
(член 43 от Правилника за длъжностните лица)
3.
Длъжностни лица — Процедура по атестиране — Правила за провеждане в рамките на Комисията — Компетентност за произнасяне по
кандидатурите (член 10, параграф 3 от приложение XIII към Правилника за длъжностните лица)
1.
Задължение на администрацията е да мотивира в достатъчна степен и обстойно доклада за развитието на кариерата и да даде възможност
на заинтересованото лице да изрази своите забележки по тези мотиви. Достатъчният характер на мотивите следва да се преценява
не само от гледна точка на тяхната формулировка, но и на фактическия и правния контекст, в които се вписва приемането на обжалвания
акт.
В определени случаи на тези мотиви следва да се обърне особено внимание, по-конкретно когато атестацията е по-лоша от предходната.
Всъщност важно е установеното от органа влошаване да бъде мотивирано по начин, по който на длъжностното лице да се позволи
да прецени основателността, и когато това е необходимо, Първоинстанционният съд да упражни своя съдебен контрол.
Намаляването на общата оценка на едно длъжностно лице не може да бъде оправдано единствено с автоматично коригиране на неговите
оценки след повишаването му. Така, като се съобразява с повишаването на длъжностното лице, оценяващият и заверяващият трябва
обаче да извършат оценяване на представянето му в новата степен, по-конкретно с цел да проверят дали, ако случаят е такъв,
нивото на изпълнение на неговите служебни задължения действително е по-ниско от това на другите длъжностни лица с по-голямо
старшинство в същата степен.
(вж. точки 47, 48 и 56)
Позоваване на:
Първоинстанционен съд — 12 юни 2002 г., Mellone/Комисия, T‑187/01, Recueil FP, стр. I‑A‑81 и II‑389, точка 27; 30 септември
2004, Ferrer de Moncada/Комисия, T‑16/03, Recueil FP, стр. I‑A‑261 и II‑1163, точки 49 и 53; 15 септември 2005 г., Casini/Комисия,
T‑132/03, Recueil FP, стр. I‑A‑253 и II‑1169, точка 31; 25 октомври 2005 г., Micha/Комисия, T‑50/04, Recueil FP, стр. I‑A‑339
и II‑1499, точка 36; 16 май 2006 г., Martin Magone/Комисия, T‑73/05, Recueil FP, стр. I‑A‑2‑107 и II‑A‑2‑485, точка 48
2.
Щом като докладът за развитието на кариерата съдържа достатъчно мотиви, от апелативния оценяващ не може да се изисква да дава
допълнителни разяснения за причините, поради които той следва препоръките на съвместната комисия по оценяването единствено
когато в становището на този консултативен орган се съобщава за особени обстоятелства, които са в състояние да хвърлят съмнение
върху валидността или основателността на първоначалната преценка, и поради това налага конкретна преценка от апелативния оценяващ,
що се отнася до евентуалните последици, които следва да се изведат от тези обстоятелства.
(вж. точка 49)
Позоваване на:
Първоинстанционен съд — Mellone/Комисия, посочено по-горе, точка 33
3.
Съгласно член 10, параграф 3 от приложение XIII към Правилника за длъжностните лица, длъжностно лице, което е на служба в
категория C или D преди 1 май 2004 г., може без ограничения да бъде назначено във функционална група „асистенти“, включително
и въз основа на атестационна процедура. По-нататък в него се посочва, че атестационната процедура се основава на старшинство,
опит и професионална квалификация и че съвместната комисия по годишното атестиране разглежда кандидатурите за атестиране на
длъжностните лица. Освен това се уточнява, че до 1 май 2004 г. институциите приемат правила за провеждането на посочената
процедура.
За тази цел Комисията приема Решение от 7 април 2004 година относно правилата за провеждане на атестационната процедура. Съгласно
член 3 от това решение атестационната процедура включва четири етапа: определяне на броя на длъжностите, спадащи към функционална
група „асистенти“, които могат да бъдат заети от атестирани длъжностни лица и публикуването на покана за подаване на кандидатури;
допускане на кандидатите; изготвяне на списък на допуснатите кандидати по низходящ ред; кандидатура за длъжности, спадащи
към функционална група „асистенти“.
Кандидатите, допуснати до атестационната процедура, се класират по низходящ ред въз основа на следните критерии, посочени
в член 6, параграф 1 от решението от 7 април 2004 г.: професионална квалификация, старшинство в кариерния поток C или D, опит
и заслуги, оценени на базата на наличните доклади за развитие на кариерата. Допуснатите длъжностни лица могат да оспорят това
класиране пред съвместна комисия по годишното атестиране, която дава становище. Органът по назначаването решава за това какъв
ход следва да му се даде.
Съгласно член 6, параграф 2 от посоченото решение стойността на критериите и тяхното претегляне се определят от органа по
назначаването преди 31 декември 2004 г. след становище от съвместната комисия по годишното атестиране и те могат всяка година
да бъдат адаптирани с решение на същия орган по препоръка на съвместната комисия по годишното атестиране.
Съгласно точка 1.1 от решението, прието на 11 май 2005 г. от органа по назначаването на Комисията, относно критериите за класиране
в годишното атестиране за 2005 г., за да бъде включено в списъка на допуснатите длъжностни лица, потенциалът на допуснатото
до атестационната процедура длъжностно лице за назначаване на длъжност, попадаща в категория B*, трябва да е признат в годишния
доклад за развитието на кариерата му за предходната година. Следователно негативен отговор на оценката, която трябва да бъде
взета под внимание в рамките на третия етап на атестационната процедура, изключва длъжностното лице от възможността да бъде
включено в списъка по член 6, параграф 1 от решението от 7 април 2004 г. От това следва, че целта на посочената точка 1.1
е да отнеме на органа по назначаването правото да взема окончателното решение при изготвянето на списък на допуснатите длъжностни
лица и да изключи намесата на съвместната комисия по годишното атестиране на този етап на процедурата.
Член 6, параграф 2 от решението от 7 април 2004 г., въз основа на който е прието решението от 11 май 2005 г., не дава право
на дерогация от посоченото решение от 7 април 2004 г. От това следва, че точка 1.1 от решението от 11 май 2005 г. излиза извън
пределите на правомощията по член 6, параграф 2 от решението от 7 април 2004 г. По този начин доклад за развитието на кариерата,
съдържащ такава неправомерна оценка, която е предназначена да бъде взета под внимание в рамките на атестационната процедура,
опорочава този доклад за развитие на кариерата с неправомерност и следователно той трябва да бъде отменен.
(вж. точки 66, 67, 69, 70, 74, 76 и 78—82)