CELEX: 61998CJ0109
Afgift på levering af CB-radioer
Afgift med tilsvarende virkning
Intern afgift
Anvendelse af forbuddet på samhandelen med tredjelande

1 Ved afgoerelse af 24. marts 1998, indgaaet til Domstolen den 15. april 1998, har Tribunal administratif de Dijon i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af traktatens artikel 9, 12 og 95.
2 Dette spoergsmaal er rejst i en sag mellem selskabet CRT France International SA (herefter »CRT«), som i Frankrig indfoerer telekommunikationsudstyr, herunder navnlig samtaleanlaeg, som fungerer paa basis af CB (herefter »CB-radioer«), og Directeur régional des impôts de Bourgogne vedroerende skatteforvaltningens afgoerelse af 18. oktober 1996 om opkraevning fra CRT af afgift paa levering af CB-radioer for et beloeb paa i alt 25 127 160 FRF.
3 Denne afgift paa oprindeligt 250 FRF pr. CB-radio blev indfoert ved artikel 83 i lov af 31. december 1992 om aendring af finansloven for 1992. AEndringsloven fandt anvendelse fra den 1. januar 1993. Afgiften blev aendret ved lov af 30. december 1993, som fandt anvendelse fra den 1. januar 1994. Bestemmelsen, som er indsat i artikel 302a X i Code général des impôts, har foelgende ordlyd:
»I. Levering i Frankrig af CB-radioer er underkastet en afgift.
CB-radioer med maksimalt 40 kanaler og som udelukkende fungerer ved hjaelp af vinkelmodulation, med en spidseffekt for modulation paa maksimalt 4 watt, er ikke omfattet af denne afgift.
II. Afgiften skal erlaegges af producenter, af importoerer og af personer, som foretager koeb inden for Faellesskabet i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 256a, afsnit I, stk. 3, med henblik paa at udfoere de under afsnit I omtalte transaktioner.
Afgiftssatsen er fastsat til 30% af salgsprisen foer moms for CB-radioerne, hvorved afgiftens stoerrelse ikke kan vaere mindre end 150 FRF og heller ikke kan overstige 350 FRF for hvert apparat.
Afgiften forfalder til betaling maaneden efter leveringen af CB-radioen.
III. Afgiften fastsaettes, opkraeves og kontrolleres efter samme procedure og i henhold til samme sanktionsregler, garantier og privilegier, som vedroerer moms. Disse momsregler finder tilsvarende anvendelse paa indgivelse, behandling og bedoemmelse af klager.«
4 Idet CRT bestred afgiftens forenelighed med traktatens artikel 9, 12 og 95, besluttede Tribunal administratif de Dijon at udsaette sagen og at forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:
»Er bestemmelserne i artikel 9, 12 og 95 i traktaten af 25. marts 1957 om oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab til hinder for, at de nationale myndigheder paalaegger producenter, importoerer og personer, som i Frankrig leverer CB-radioer, en afgiftsordning, som er fastsat i artikel 302a X i lov om skatter og afgifter?«
5 Ifoelge CRT skal den i hovedsagen omhandlede afgift, da der ikke foreligger nogen national produktion, betragtes som en afgift med tilsvarende virkning som told, fordi den kun paahviler indfoerte varer. CRT har anfoert, at den afgift, der paalaegges CB-radioer indfoert fra andre medlemsstater, er i strid med traktatens artikel 9 og 12, og at den afgift, som paalaegges CB-radioer indfoert fra tredjelande, er i strid med artikel 113.
6 CRT finder, at denne afgift ikke kan betragtes som en intern afgift i den i traktatens artikel 95 omhandlede forstand, idet den ikke indgaar som et led i en generel afgiftsordning, som systematisk anvendes paa indfoerte og indenlandske varer, naermere bestemt i en generel afgiftsordning for brug af radionettet. Adskillige former for udstyr, som benytter dette radionet, er saaledes ikke underkastet nogen afgift. I oevrigt er afgiften paa andre former for udstyr, som benytter radionettet, fastlagt paa grundlag af andre kriterier end dem, som er grundlaget for beskatningen af CB-radioerne. Afgiften paa CB-radioer afhaenger udelukkende af antallet af solgte CB-radioer, uden hensyntagen til hverken deres senere brug paa fransk omraade, den saerlige anvendelse af de frekvensbaand, som de sender paa, eller den anvendte baandbredde.
7 CRT - som ikke er blevet modsagt paa dette punkt - har understreget, at indfoerelsen af afgiften har foert til, at prisen for lavtydende radiostationer, som udgjorde stoerstedelen af salget, er blevet fordoblet, og at markedet af denne grund er brudt sammen.
8 Den franske regering og Kommissionen finder derimod, at den i hovedsagen omhandlede afgift, uanset at der ikke foreligger nogen indenlandsk produktion, har karakter af en intern afgift i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i traktatens artikel 95, idet den er en del af en generel afgiftsordning, som sigter mod at daekke Den Franske Republiks omkostninger ved brugen af radiospektret for hertz-boelger, som er et statsanliggende. Foer den 1. januar 1993 blev afgiften for brugen af CB-radioer paalagt de brugere, som oenskede en individuel administrativ tilladelse. Loven blev aendret ud fra et oenske om administrativ forenkling, saaledes at afgiften ikke laengere skulle knyttes til brugen, men derimod til leveringen af CB-radioerne, og saaledes at afgiften ikke erlaegges af brugerne, men af producenterne og importoererne.
9 Den franske regering og Kommissionen har anfoert, at alle apparater, som benytter det franske radionet er underkastet en afgift, selv om afgiftens naermere indhold varierer. Det er kun visse apparater med lille effekt, der er godkendt i overensstemmelse med en europaeisk norm, som er fritaget for afgiften.
10 Den franske regering har endelig gjort gaeldende, at den i hovedsagen omhandlede afgift ikke er i strid med traktatens artikel 95, da den navnlig ikke begunstiger nogen indenlandsk produktion. Den har i oevrigt anfoert, at bestemmelsen ikke finder anvendelse paa produkter, som direkte indfoeres fra tredjelande, hvilket er tilfaeldet for de fleste CB-radioer.
11 I den forbindelse bemaerkes, at det foelger af fast praksis, at det vaesentligste kendetegn for en afgift med tilsvarende virkning som told, der adskiller den fra en intern afgift, er, at den foerstnaevnte afgift udelukkende rammer det importerede produkt som saadant, mens den sidstnaevnte afgift baade rammer importerede og indenlandske produkter (jf. navnlig dom af 3.2.1981, sag 90/79, Kommissionen mod Frankrig, Sml. s. 283, praemis 13).
12 I den foreliggende sag er det ikke bestridt, at der ikke var nogen indenlandsk produktion af CB-radioer. Dette er imidlertid en faktisk omstaendighed, som den nationale ret skal tage stilling til.
13 Domstolen har endvidere udtalt, at en afgift, der rammer et produkt indfoert fra en anden medlemsstat, i en situation, hvor der ikke findes et identisk eller lignende indenlandsk produkt, ikke udgoer en afgift med tilsvarende virkning, men en intern afgift i den i traktatens artikel 95 omhandlede forstand, saafremt afgiften er et led i en generel intern afgiftsordning, der systematisk og efter objektive kriterier anvendes paa kategorier af produkter, uanset disses oprindelse (dommen i sagen Kommissionen mod Frankrig, praemis 14).
14 I den forbindelse kan den af den franske regering og Kommissionen fremfoerte argumentation om, at afgiften paa CB-radioer er et led i en saadan ordning og skal goere det muligt for Den Franske Republik at daekke omkostningerne ved administrationen af radiospektret for hertz-boelger, ikke tages til foelge.
15 Saafremt det saaledes godtgoeres, at hovedparten af de apparater, som benytter sig af dette radiospektrum, er underkastet en afgift, adskiller metoden for paalaeggelse af afgifter for CB-radioer sig fra den metode, som gaelder for andre apparater, idet det for CB-radioer er leveringen, der paalaegges afgift, mens afgiften i andre tilfaelde paalaegges brugerne.
16 Som generaladvokaten har anfoert i punkt 31 i forslaget til afgoerelse, er det ikke godtgjort, at der paa grund af brugen af dette radiospektrum bestaar et behov for at laegge afgiften paa leveringen - og ikke paa benyttelsen - af CB-radioerne.
17 Domstolen udtalte i dom af 9. november 1983 (sag 158/82, Kommissionen mod Danmark, Sml. s. 3573, praemis 19), at en byrde, som udgoer et forholdsmaessigt vederlag for en til importoeren faktisk erlagt tjenesteydelse, dog ikke udgoer en afgift med tilsvarende virkning som told.
18 Dette er ikke tilfaeldet for den i hovedsagen omhandlede afgift, idet afgiften, som CRT har forklaret uden at blive modsagt af den franske regering, ikke tjener til finansiering af nogen tjenesteydelse til importoerer af CB-radioer.
19 Desuden foelger det af fast retspraksis (jf. navnlig dom af 7.7.1994, sag C-130/93, Lamaire, Sml. I, s. 3215, praemis 14), at en saadan byrde, som paalaegges varer ved graenseoverskridelsen, ikke kan betegnes som en afgift med tilsvarende virkning som told, der er omfattet af traktatens forbud, saafremt den vedroerer kontrol, der skal udoeves for at opfylde faellesskabsretlige forpligtelser.
20 I den forbindelse er det ikke bestridt, at den i hovedsagen omhandlede afgift ikke er omfattet af denne undtagelse.
21 Heraf foelger, at afgiften, for saa vidt som den rammer leveringen af CB-radioer indfoert fra andre medlemsstater, ikke udgoer en intern afgift i traktatens artikel 95's forstand, men derimod en afgift med tilsvarende virkning som told, som er forbudt i henhold til traktatens artikel 9 og 12.
22 Med hensyn til CB-radioer, som er indfoert fra tredjelande, bemaerkes, at opkraevning af en told eller en afgift med tilsvarende virkning, som en medlemsstat ensidigt har indfoert for import direkte fra tredjelande, fra tidspunktet for oprettelsen af den faelles toldtarif den 1. juli 1968 har vaeret i strid med traktatens artikel 9, 12 og 113 (dom af 13.12.1973, forenede sager 37/73 og 38/73, Sociaal Fonds voor de Diamantarbeiders, Sml. s. 1609, praemis 18, og af 7.11.1996, sag C-126/94, Cadi Surgelés m.fl., Sml. I, s. 5647, praemis 18).
23 Paa denne baggrund skal spoergsmaalet besvares saaledes, at traktatens artikel 9 og 12 er til hinder for, at der paalaegges producenter, importoerer og personer, som i Frankrig leverer CB-radioer indfoert fra de oevrige medlemsstater, en afgift som den, der er fastsat i artikel 302a X i lov om skatter og afgifter, og at traktatens artikel 9, 12 og 113 er til hinder for, at der paalaegges producenter, importoerer og personer, som i Frankrig leverer CB-radioer indfoert fra tredjelande, en afgift som den, der er fastsat i artikel 302a X i lov om skatter og afgifter.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
24 De udgifter, der er afholdt af den franske regering og af Kommissionen, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
(Foerste Afdeling)
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Tribunal administratif de Dijon ved afgoerelse af 24. marts 1998, for ret:
EF-traktatens artikel 9 og 12 er til hinder for, at der paalaegges producenter, importoerer og personer, som i Frankrig leverer CB-radioer indfoert fra de oevrige medlemsstater, en afgift som den, der er fastsat i artikel 302a X i lov om skatter og afgifter, og EF-traktatens artikel 9, 12 og 113 er til hinder for, at der paalaegges producenter, importoerer og personer, som i Frankrig leverer CB-radioer indfoert fra tredjelande, en afgift som den, der er fastsat i artikel 302a X i lov om skatter og afgifter.