CELEX: 62003CJ0404
Nebezpečné látky a přípravky
Sikativy obsahující olovo
Zákaz uvádění na trh
Směrnice 76/769/EHS a 94/60/ES

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu bodu 31 písm. e) přílohy I směrnice Rady 76/769/EHS ze dne 27. července
1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých
nebezpečných látek a přípravků (Úř. věst. L 262, s. 201; Zvl. vyd. 13/03, s. 317), ve znění směrnice Evropského parlamentu
a Rady 94/60/ES ze dne 20. prosince 1994 (Úř. věst. L 365, s. 1; Zvl. vyd. 13/13, s. 340, dále jen „ směrnice 76/769“).
Tato žádost byla předložena v rámci trestního řízení zahájeného proti O. Dupuyovi a H. Rouvreovi ve věci uvádění určitých
výrobků s vysokým obsahem olova na trh.
Právní rámec
Právní úprava Společenství
Na základě prvního bodu odůvodnění směrnice 76/769 „musí všechny předpisy týkající se uvádění na trh nebezpečných látek a
přípravků směřovat k ochraně veřejnosti, a zejména osob, které tyto látky a přípravky používají“.
Článek 1 odst. 1 a 3 téže směrnice stanoví:
„1.

Aniž jsou dotčeny jiné příslušné předpisy Společenství, týká se tato směrnice omezení uvádění na trh a používání v příloze
uvedených nebezpečných látek a přípravků v členských státech Společenství.
[…]
3.

Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
látkami: chemické prvky a jejich sloučeniny v přírodním stavu nebo průmyslově vyrobené;
b)
přípravky: směsi nebo roztoky složené ze dvou nebo více látek“.
Bod 31 přílohy I směrnice 76/769/EHS (doplněn směrnicí 94/60) obsahuje podmínky omezení prodeje těchto látek v následujícím
znění:
„Klasifikace látek, skupin látek nebo přípravků

Podmínky omezení
31. Látky uvedené v příloze I směrnice 67/548/EHS, klasifikované jako látky toxické pro reprodukci kategorie 1 nebo toxické
pro reprodukci kategorie 2 a označené větou charakterizující riziko R 60: ,Může poškodit reprodukční schopnost‘ a/nebo R 61:
,Může poškodit plod v těle matky‘, jejichž seznamy jsou uvedeny takto:
Toxické pro reprodukci kategorie 1 viz seznam 5 v dodatku
Toxické pro reprodukci kategorie 2 viz seznam 6 v dodatku.

V látkách a přípravcích uváděných na trh pro prodej široké veřejnosti nejsou povoleny v jednotlivých koncentracích rovných
nebo větších než:
[…]
Odchylně se toto ustanovení nevztahuje na:
[…]
e) barvy pro umělce, na které se vztahuje směrnice 88/379/EHS.“
V návaznosti na přijetí směrnice Komise 97/10/ES ze dne 26. února 1997, kterou se potřetí přizpůsobuje technickému pokroku
příloha I směrnice Rady 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění
na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (Úř. věst. L 68, s. 24; Zvl. vyd. 13/18, s. 270) se stal bod 31
písm. e) přílohy I směrnice 76/769 bodem 31 písm. d) a jeho znění zůstalo shodné.
Směrnice Rady 88/379/EHS ze dne 7. června 1988 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klasifikace,
balení a označování nebezpečných přípravků (Úř. věst. L 187, s. 14) byla zrušena a nahrazena směrnicí Evropského parlamentu
a Rady 1999/45/ES ze dne 31. května 1999 (Úř. věst. L 200, s. 1).
V článku 2 posledně uvedené směrnice je vymezeno několik pojmů, zvláště v odstavci 1 pojmy „látky“ a „přípravky“ a v odstavci
2 pojem „nebezpečnými“. Pojem „barvy pro umělce“ však vymezen není.
Vnitrostátní právní úprava
Předpisy týkající se používání nebezpečných látek jsou obsaženy v meziministerské vyhlášce ze dne 7. srpna 1997 o omezeních
týkajících se uvádění na trh a používání určitých výrobků, které obsahují nebezpečné látky (JORF ze dne 17. srpna 1997, s.
12218). Článek 1 této vyhlášky ve znění meziministerské vyhlášky ze dne 13. října 1998 o omezeních týkajících se uvádění na
trh a používání nebezpečných látek a přípravků (JORF ze dne 6. listopadu 1998, s. 16772) stanoví:
„Zvláštní ustanovení týkající se látek a přípravků, které jsou klasifikovány jako karcinogeny, mutageny a látky toxické pro
reprodukci.
a) Oblast působnosti:
Uvádění na trh a dovoz níže definovaných látek a přípravků za účelem volného oběhu je zakázán:
–
látky klasifikované jako karcinogeny kategorie 1 a 2 uvedené v příloze I této vyhlášky;
–
látky klasifikované jako mutageny kategorie 1 a 2 uvedené v příloze II této vyhlášky;
–
látky klasifikované jako látky toxické pro reprodukci kategorie 1 a 2 uvedené v příloze III této vyhlášky;
–
přípravky, které obsahují jeden nebo více výše uvedených karcinogenů nebo mutagenů nebo látek toxických pro reprodukci o individuální
koncentraci rovné nebo vyšší koncentraci, která je stanovena v příloze I vyhlášky ze dne 20. dubna 1994 […] nebo v tabulce
VI vyhlášky ze dne 21. února 1990 […], není-li mezní hodnota koncentrace stanovena ve vyhlášce ze dne 20. dubna 1994 […].
Tento zákaz uvádění na trh a dovozu za účelem volného oběhu se netýká výrobků, které jsou určeny k použití v rámci profesionálního
užívání.

[…]
Aniž jsou dotčena jiná ustanovení týkající se označování nebezpečných látek a přípravků musí být obaly těchto látek a přípravků
označeny čitelně a nesmazatelně takto:

,Pouze pro profesionální uživatele […]‘.

b) Výjimka:
Tento zákaz uvádění na trh a dovozu za účelem volného oběhu neplatí pro následující výrobky, které jsou v konečném stádiu
určeny pro konečného uživatele:

[…]
5.
Barvy pro umělce.“
Spor v původním řízení a předběžná otázka
Olivier Dupuy a Hervé Rouvre, obžalovaní ve věci v původním řízení, jsou odpovědným vedoucím, respektive výkonným a finančním
ředitelem společnosti Colart International (dále jen „COLART“) se sídlem v Le Mans (Francie).
Na základě šetření provedených ve dnech 23. listopadu 1999, 3., 29. a 30. března 2000, jakož i dne 19. dubna 2000 zaměstnanci
directions départementales de la concurrence, de la consommation a de la répression des fraudes (ředitelství pro hospodářskou
soutěž, ochranu spotřebitelů a potírání podvodné činnosti, dále jen „DDCCRF“) departementů Nord, Oise a Sarthe zjistili, že
tři výrobky vyrobené společností COLART s označením „Siccatif de Courtrai blanc“, „Siccatif de Courtrai brun“ a „Huile Noire“
byly vyrobeny a uvedeny do volného oběhu, ačkoliv vykazovaly obsah olova, který odůvodňoval jejich klasifikaci jako přípravků
toxických pro reprodukci.
DDCCRF se domnívají, že tyto tři výrobky nesmí být žádným způsobem veřejně prodávány a že obchodování s nimi musí být vyhrazeno
pouze profesionálním uživatelům.
Obžalovaným ve věci v původním řízení není vytýkáno pouze to, že měli uvedené výrobky uvést do volného oběhu, ale také to,
že měli některé své zákazníky uvést v omyl tím, že tyto výrobky měli nabízet, ačkoliv je jejich uvádění na trh zakázáno, tak,
jako by byl jejich prodej široké veřejnosti zakázán pouze samoobslužným způsobem.
Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že obžalovaní ve věci v původním řízení nepopírají ani obsah olova ve sporných přípravcích,
ani jejich klasifikaci do kategorie přípravků toxických pro reprodukci, ale tvrdí, že k vytýkaným porušením nedošlo, neboť
i když je pravda, že prodej těchto výrobků veřejnosti samoobslužným způsobem je zakázán, článek 1 meziministerské vyhlášky
ze dne 7. srpna 1997 nicméně stanoví výjimku pro „barvy pro umělce“, které mohou být prodávány veřejnosti s výhradou některých
omezení prodeje stanovených code de la santé publique [zákoníkem veřejného zdraví].
Dodávají, že tato výjimka, stanovená ve výše uvedené vyhlášce, odpovídá provedení ustanovení evropských směrnic použitelných
v dané oblasti a zvláště přílohy I směrnice 76/769 do vnitrostátního práva.
Tvrdí, že na sporné sikativy se vztahuje výjimka stanovená ve směrnici 76/769 pro „barvy pro umělce“. Uvádějí, že tyto výrobky
musí být totiž k uvedeným barvám přimíchány při jejich použití malíři, a že tedy představují jejich součást, a nikoliv zvláštní
„přídavný“ výrobek.
Státní zastupitelství sice nepopírá, že sporné výrobky musí být za účelem svého použití k barvám přimíchány, má však za to,
že použitelné předpisy musí být vykládány restriktivně a že sikativy nespadají do kategorie barev, ale do kategorie přísad.
Za těchto okolností se Tribunal de grande instance v Le Mans rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující
předběžnou otázku:
„Zakazují ustanovení práva Společenství o omezeních týkajících se uvádění nebezpečných látek a přípravků na trh a zvláště
ustanovení směrnic 76/769 a 94/60 […] uvádět sikativy, které obsahují sloučeniny olova, klasifikované jako toxické pro reprodukci,
na trh za účelem jejich prodeje veřejnosti, nebo tato ustanovení umožňují použít na uvedené výrobky výjimku stanovenou v dané
oblasti pro ,barvy pro umělce‘?“
K předběžné otázce
Svou otázkou se předkládající soud v podstatě táže, zda sikativy, které obsahují sloučeniny olova, klasifikované jako toxické
pro reprodukci, mohou být kvalifikovány jako „barvy pro umělce“, na které se vztahuje směrnice 76/769, a v důsledku toho odpovídající
výjimka ze zákazu uvádění výrobků toxických pro reprodukci na trh za účelem jejich prodeje široké veřejnosti.
Vyjádření předložená Soudnímu dvoru
Komise nejprve uvádí, že pojem „barvy pro umělce“, pro které je výjimka stanovena, je nutné chápat v tom smyslu, že zahrnuje
přípravky používané umělci, které již vykazují podstatné charakteristické znaky barvy, zvláště barevnost. V úvahu přichází,
aby k těmto přípravkům sám umělec ještě přimíchal přísadu, pokud se tato přísada nedotýká podstatných vlastností barvy. Komise
tedy tvrdí, že „barvy pro umělce“ ve smyslu bodu 31 přílohy I směrnice 76/769 se týkají přípravků, které již obsahují pigmentující
součást, která představuje podstatnou vlastnost barvy.
Podle Komise jsou sikativy přípravky obsahující kovové součásti, které jsou k nim přidávány za účelem zahájení, urychlení
nebo vyvolání absorpce kyslíku barevnou vrstvou nebo za účelem vyloučení podmínek, které zabraňují vytvrdnutí. Sikativy jsou
v podstatě používány v olejových barvách, u nichž zkracují dobu schnutí a urychlují oxidační proces oleje. Výběr sikativy
a použitá koncentrace jsou důležitými prvky pro to, aby barevná vrstva zůstala dobře zachována.
Podle názoru Komise sikativy nepropůjčují barvě používané umělcem žádnou barevnost a nejsou v malířství systematicky používány.
Sikativy se však mohou prokázat jako nepostradatelné pro použití určitých barev, zvláště v případě velmi špatně schnoucích
barev.
Na základě těchto úvah a v souladu se zásadou, že odchylky mají být vykládány restriktivně, se Komise domnívá, že se v případě
sikativ jedná o přísady, které nemohou být kladeny na roveň „barvám pro umělce“, a následně se na ně také nevztahuje odpovídající
výjimka, a z toho důvodu jsou vyhrazeny profesionálním uživatelům.
Francouzská vláda má za to, že odchylka, která podle směrnice 76/769 platí pro „barvy pro umělce“, představuje výjimku, a
je ji tedy nutné podle judikatury Soudního dvora vykládat restriktivně. Také mimo jiné směrnicí 76/769 sledovaný cíl ochrany
veřejného zdraví vyžaduje takový restriktivní výklad. Vzhledem k nedostatku doplňujících informací může být tedy odchylka
použita pouze na „barvy pro umělce“ a není možné ji rozšířit na výrobky, které použití těchto barev umožňují.
Odpověď Soudního dvora
Z bodu 31 přílohy I směrnice 76/769 vyplývá, že „látky v příloze I směrnice 67/548/EHS, které jsou klasifikovány jako „toxické
pro reprodukci kategorie 1 nebo toxické pro reprodukci kategorie 2“, nesmí být používány v látkách nebo přípravcích, které
jsou uváděny na trh a jsou určeny k prodeji široké veřejnosti, v případě, že překračují určité koncentrace.
Z tohoto bodu rovněž vyplývá, že odchylně se toto ustanovení nevztahuje na „barvy pro umělce“, na které se vztahuje směrnice
88/379.
Ani směrnice 88/379, ani směrnice 1999/45, kterou byla nahrazena směrnice 88/379, však neupřesňují smysl, který je nutné dát
pojmu „barvy pro umělce“.
Za těchto okolností je třeba nejprve určit podstatnou vlastnost, díky které má látka nebo přípravek vlastnost barvy. Jak správně
uvedla Komise, je nutné pojem „barvy pro umělce“ vykládat v tom smyslu, že zahrnuje přípravky používané umělci, které již
vykazují podstatné charakteristické vlastnosti barvy, zvláště barevnost.
Sikativy, které neobsahují ani pigmentovací součásti, ani nemají vlastnosti barvy a jejichž jediné použití spočívá v tom,
že urychlují oxidační proces oleje, nemohou být „barvami pro umělce“ ve smyslu bodu 31 přílohy I směrnice 76/769. Výjimka
stanovená v této příloze se týká pouze přípravků, které již obsahují pigmentující součást, jež představuje podstatnou vlastnost
barvy.
Dále je třeba zdůraznit, že tato odchylka představuje výjimku z obecného zákazu prodeje výrobků klasifikovaných jako „toxické
pro reprodukci kategorie 1 nebo toxické pro reprodukci kategorie 2“ široké veřejnosti.
Z judikatury Soudního dvora vyplývá, že s ohledem na cíl ochrany veřejného zdraví sledovaný směrnicí 76/769, je nutné v této
směrnici obsažený zákaz týkající se výrobků klasifikovaných jako „toxické pro reprodukci kategorie 1 nebo toxické pro reprodukci
kategorie 2“ vykládat extenzivně a výjimku stanovenou ve vztahu k „barvám pro umělce“ je nutné vykládat restriktivně (viz
v tomto smyslu rozsudek ze dne 1. dubna 2004 ve věci C-286/02, Bellio F.lli, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod
46).
Vzhledem k tomu, že sikativy nejsou uvedeny v rámci výjimek stanovených v bodu 31 přílohy I směrnice 76/769, a tomu, že tato
směrnice neobsahuje doplňující upřesnění, lze výjimku použít pouze na výrobky, které spadají pod pojem „barvy pro umělce“,
a nikoliv na výrobky, které nemají vlastnosti barvy, nebo výrobky, jež pouze umožňují používání takové barvy.
Tento restriktivní výklad působnosti výjimky je potvrzen základním cílem, který je sledován směrnicí 76/769 a je uveden v
prvním bodě odůvodnění této směrnice. Tento cíl spočívá v ochraně obyvatelstva, a zejména osob, které nebezpečné látky a přípravky
používají; obecnou zásadou, kterou je nutné považovat za základ při provádění směrnice 76/769, je zákaz všech zdraví škodlivých
výrobků, přičemž tato zásada připouští pouze určité výslovně stanovené výjimky.
Za těchto okolností je namístě na položenou otázku odpovědět tak, že ustanovení práva Společenství o omezeních uvádění nebezpečných
látek a přípravků na trh a zvláště ustanovení směrnice 76/769 zakazují uvádět na trh sikativy, které obsahují sloučeniny olova
klasifikované jako toxické pro reprodukci, za účelem jejich prodeje široké veřejnosti.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve sporu probíhajícím před
předkládajícím soudem, k rozhodnutí o nákladech řízení je příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření
Soudnímu dvoru než vyjádření účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů
SOUDNÍ DVŮR (pátý senát)
rozhodl takto:
Ustanovení práva Společenství o omezeních uvádění nebezpečných látek a přípravků na trh a zvláště ustanovení směrnice Rady
76/769/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění
na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/60/ES ze dne
20. prosince 1994, zakazují uvádět na trh sikativy, které obsahují sloučeniny olova klasifikované jako toxické pro reprodukci,
za účelem jejich prodeje široké veřejnosti.
Podpisy.
–
Jednací jazyk: francouzština.