CELEX: 61982CJ0042
Tavaroiden vapaa liikkuvuus
Italialaisen viinin tuonti Ranskaan

Tuomion perustelut
1  Euroopan yhteisöjen komissio on yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 4.2.1982 jättämällään kannekirjelmällä nostanut ETY:n perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla kanteen, jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan vahvistamaan, että Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta sille viinialaa koskevasta yhteisön säännöstöstä sekä ETY:n perustamissopimuksen 30 artiklasta johtuvia jäsenyysvelvoitteita:
-  asettaessaan italialaisten pöytäviinien tulliselvitystoimenpiteille hyväksyttävien toimenpiteiden suorittamiseksi tarvittavaa aikaa huomattavasti pidemmän määräajan ja edellyttäessään viinin kulutukseen saattamiselta systemaattista analyysiä;
-  laiminlyödessään tiettyjen viinierien kuljetusten sääntöjenmukaistamismenettelyn aloittamisen viivyttelemättä heti sen jälkeen, kun saateasiakirjat on esitetty valtion raja-asemilla;
-  edellyttäessään useissa tapauksissa raja-asemille pysäytettyjen italialaisten viinien kuljetuksen sääntöjenmukaistamiselta sitä, että Italian viranomaisten on esitettävä asiakirjat ja todisteet, joiden perusteella ne ovat todistuksensa myöntäneet;
-  viivyttäessään tulliselvityksiä jopa tapauksissa, joissa sääntöjenvastaisuudet on poistettu.
2  Komissio, jota Italian hallitus väliintulijana tukee, katsoo, että nämä käytännöt ovat aiheuttaneet ne huomattavat viiveet, joita on ollut Italiasta tulevan, Ranskaan pullottamattomana tuodun pöytäviinin kulutukseen saattamisessa vuoden 1981 elokuusta lähtien ja toistamiseen vuoden 1982 tammikuun lopusta lähtien ja joiden vuoksi huomattavat määrät italialaista pöytäviiniä, hetkittäin jopa 1 000 000 hehtolitraa, ovat olleet pysähdyksissä useita viikkoja ja jopa useita kuukausia Ranskan eri raja-asemilla. Komission mukaan Ranskan viranomaiset ovat toimineet näin rajoittaakseen Italiasta tulevan pöytäviinin tuontia ja vähentääkseen tämän tuonnin määrää, jota ne ovat pitäneet liian suurena suhteessa markkinakysyntään. Nämä käytännöt ovat tämän vuoksi ETY:n perustamissopimuksen 30 artiklassa kiellettyjä, tuonnin määrällisiä rajoituksia vastaavia toimenpiteitä.
3  Ranskan hallitus kiistää, että riidanalaisten käytäntöjen tarkoituksena olisi ollut tuonnin määrän rajoittaminen, ja väittää, että näiden käytäntöjen tarkoituksena oli varmistaa viinialaa koskevan yhteisön säännöstön noudattaminen sekä kuluttajansuoja sekä ihmisten terveyden ja elämän suojeleminen vilpilliseltä toiminnalta sekä kielletyiltä ja epäterveellisiltä käytännöiltä.
1.  Riidanalaisten käytäntöjen tausta ja kehittyminen
4  Ennen riidanalaisten käytäntöjen yksityiskohtaista tarkastelua on kiinnitettävä huomiota näiden käytäntöjen toteuttamisen aikaisiin olosuhteisiin.
5  Italiasta tulevien ja Ranskaan tuotujen viinien kulutukseen saattamista edeltävissä muodollisuuksissa ei ollut erityisiä vaikeuksia vuosiin.
6  Ranskan viranomaiset tiedottivat vuoden 1980 huhtikuun ja vuoden 1981 alun välillä Italian viranomaisille italialaisten viinien kuljetuksissa havaitsemistaan sääntöjenvastaisuuksista ja rikkomuksista ja erityisesti sopimattomien kuljetusvälineiden käyttämisestä aiheutuneista viinien saastumisista. Asianosaiset ovat eri mieltä siitä, ovatko Italian viranomaiset vastanneet näihin kirjeisiin asianmukaisella tavalla ja hyvissä ajoin.
7  Vuoden 1981 kesällä Italiasta tulevien pöytäviinien tuonti Ranskaan kasvoi huomattavasti. Tämä kasvu aiheutti markkinahintojen alenemisen. Ranskan Midin viinialueen viininviljelijät järjestivät rajuja mielenosoituksia tämän tilanteen vuoksi.
8  Komission yhteisöjen tuomioistuimelle esittämistä asiakirjoista ilmenee, että Comité national du commerce communautaire des vins et spiritueux (viinin ja väkevien alkoholijuomien yhteisökaupan kansallinen komitea) on vuoden 1981 heinäkuussa jatkanut useana vuotena noudattamaansa käytäntöä ja ehdottanut, että Italian pöytäviinituontia olisi rajoitettava komitean hyväksymään määrään eli arviolta 425 000 hehtolitraan kuukaudessa Italian kanssa tehtävin, vapaaehtoista rajoittamista koskevin sopimuksin. Asianosaiset ovat eri mieltä siitä, onko Ranskan maatalousministeriö osallistunut näiden ehdotusten tekemiseen ja tukemiseen, tai missä määrin se on näin tehnyt.
9  Ranskan viranomaiset ovat tiukentaneet italialaisten pöytäviinien tuonnin tarkastustoimenpiteitä vuoden 1981 elokuun puolivälissä. Ne ovat kieltäytyneet hyväksymästä monia viinien kuljetusta koskevia saateasiakirjoja ja ovat systemaattisesti vaatineet, että viinit on ennen viinierien kulutukseen saattamista analysoitava terveystarkastuksissa ja enologisissa tarkastuksissa. Näistä käytännöistä on seurannut se, että huomattavia pöytäviinimääriä on pysäytetty maan rajoille.
10  Komissio on näiden käytäntöjen vuoksi aloittanut kaksi jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä, joiden aikana se on lähettänyt Ranskan hallitukselle kaksi perusteltua lausuntoa.
11  Ensimmäisessä, 2.10.1981 päivätyssä perustellussa lausunnossa komissio on esittänyt, että Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta sille viinialaa koskevasta yhteisön säännöstöstä sekä perustamissopimuksen 30 artiklasta aiheutuvia jäsenyysvelvoitteitaan laiminlyödessään tiettyjen viinierien kuljetuksen sääntöjenmukaistamismenettelyn aloittamisen viivyttelemättä ja edellyttäessään useissa tapauksissa raja-asemille pysäytettyjen italialaisten viinien kuljetuksen sääntöjenmukaistamiselta sitä, että Italian viranomaisten on esitettävä asiakirjat ja selvitykset, joiden perusteella ne ovat todistuksensa myöntäneet, sekä viivyttäessään tulliselvityksiä jopa tapauksissa, joissa sääntöjenvastaisuudet on poistettu.
12  Toisessa, 9.10.1981 päivätyssä perustellussa lausunnossa komissio on esittänyt, että koska italialaisten pöytäviinien tulliselvitystoimenpiteiden suorittaminen on vienyt hyväksyttävien toimenpiteiden suorittamiseksi tarvittavaa aikaa huomattavasti pidemmän ajan ja koska viinien kulutukseen saattamisen edellytyksenä on ollut niiden systemaattinen analysointi, tätä on pidettävä ETY:n perustamissopimuksen 30 artiklassa kiellettynä, tuonnin määrällistä rajoitusta vastaavana toimenpiteenä ja neuvoston asetuksesta (ETY) N:o 337/79 Ranskan tasavallalle aiheutuneiden jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisenä.
13  Ranskan viranomaiset ovat vapauttaneet tällä tavoin pysäytetyt kuljetukset vasta vuoden lopulla asteittain sen jälkeen, kun ne ovat tehneet asiaa koskevan järjestelyn Italian hallituksen kanssa Pisassa 13.10.1981. Kyseisessä järjestelyssä sovittiin muun muassa pysäytetyn viinin vapauttamisesta kahden kuukauden kuluessa sekä siitä, että nämä kaksi hallitusta ottaisivat yhteyttä komissioon, jotta vapauttamisen yhteydessä myönnettäisiin yhteisön tukea varastointisopimusten tekemistä varten. Komission esittämistä asiakirjoista ilmenee, että kuljetusten vapauttamiseen liittyen Comité national du commerce communautaire des vins et spiritueux'n jäsenet ovat vapaaehtoista tuonninrajoitusta koskevan sopimuksen nojalla keskeyttäneet viinin lastaamisen Italiassa kokonaisuudessaan.
14  Samaan aikaan Ranskan hallitus on kyseiseen ajankohtaan saakka kaikkiin tuotuihin viinieriin kohdistamiensa systemaattisten analyysien johdosta ilmoittanut komissiolle, että Ranskan viranomaiset tyytyisivät vastaisuudessa joka kymmenennestä erästä pistokokeella suoritettaviin analyyseihin.
15  Vuoden 1982 tammikuussa maahantuodun Italiasta tulevan ja kulutukseen saatetun pöytäviinin määrä on jälleen kasvanut voimakkaasti eli yli 875 507 hehtolitraan. Kyseisen kuukauden lopulla Ranskan Midin viinialueella järjestettiin tämän vuoksi uusia rajuja mielenosoituksia.
16  Helmikuun alussa Ranskan viranomaiset ovat jälleen tiukentaneet italialaisen pöytäviinin tuontia koskevia tarkastustoimenpiteitä ja kieltäytyneet hyväksymästä saateasiakirjoja niiden väitetyn sääntöjenvastaisuuden perusteella sekä analysoineet kolme viinierää neljästä. Tiedonanto, jonka Ranskan hallitus on lähettänyt komissiolle 2.2.1982 päivätyllä teleksillä näiden tiukennettujen tarkastustoimenpiteiden johdosta, sisältää muun muassa seuraavan kappaleen: "Midin viinialueella on ilmennyt voimakasta huolestuneisuutta sen vuoksi, että Italiasta tulevan viinin selvästi alle markkinahintojen suoritettu tuonti on voimakkaasti kasvanut vuoden 1982 tammikuun aikana. Tämän johdosta hallitus on 30.1. lähtien toteuttanut toimenpiteitä, joita tarvitaan, jotta toimivaltaiset hallintoviranomaiset voisivat suorittaa useampia laatuanalyysejä ennen viinien saattamista markkinoille. Vastoin tietyissä lehdissä esitettyjä tietoja tuontia ei ole pysäytetty, vaan sitä on hidastettu, ja tarkoituksena on palata takaisin normaalirytmiin." Näiden tiukennettujen tarkastustoimenpiteiden seurauksena huomattavia määriä Italiasta tulevaa pöytäviiniä on jälleen pysäytetty rajalle.
17  Yhteisöjen tuomioistuin on 4.3.1982 ratkaissut komission esittämän välitoimia koskevan hakemuksen ja antanut seuraavan määräyksen:
"1.  Ranskan tasavalta on pääasiassa annettavaan ratkaisuun saakka velvollinen ottamaan huomioon jäljempänä yksilöidyt rajoitukset, jotka koskevat Italiasta tulevien ja Ranskaan tuotujen viinien kulutukseen saattamista:
a)  Niitä erityistapauksia lukuun ottamatta, joissa erityiset todisteet voivat olla perusteena epäilykselle vilpistä, ennen kulutukseen saattamista tehtäviä ja rajalla ilmoitettaviin eriin kohdistuvia analyyseja saa suorittaa enintään 15 prosentille näistä eristä.
b)  Analyysit, jotka suoritetaan ennen kysymyksessä olevien erien saattamista kulutukseen, eivät saa kestää kauemmin kuin 21 päivää siitä hetkestä lukien, kun nämä erät ja niitä koskevat asiakirjat on esitetty rajalla, ellei erityisten analyysien suorittaminen ole perusteltua erityisten syiden vuoksi.
c)  Viinierien saattaminen kulutukseen voidaan kieltää saateasiakirjojen sääntöjenvastaisuudesta johtuvien syiden vuoksi ainoastaan, jos nämä sääntöjenvastaisuudet ovat merkitykseltään olennaisia.
d)  Jos Ranskan viranomaiset toteavat olennaisia sääntöjenvastaisuuksia, heidän on viipymättä ilmoitettava asiasta Italian viranomaisille ja annettava näille viranomaisille tarvittavat asiaa koskevat asiakirjat. Kun Italian viranomaiset ovat sääntöjenmukaistaneet erää koskevat saateasiakirjat, koko erä on välittömästi saatettava kulutukseen.
2.  Jos Ranskan viranomaiset kieltäytyvät saattamasta markkinoille Italiasta tulevaa, yhteismäärältään 50 000 hehtolitraa ylittävää viinimäärää enemmän kuin 21 päivän ajan joko analyysien tai saateasiakirjojen sääntöjenvastaisuuden perusteella, Ranskan viranomaisten on ilmoitettava komissiolle tällaisen kieltäytymisen syistä."
18  Tämän määräyksen antamisen jälkeen italialaisen viinin tuonnissa Ranskaan ei ole ilmennyt erityisiä vaikeuksia.
2.  Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn kohde
19  Komissio pyrkii kannekirjelmässään esittämillään neljällä moitteella pääasiallisesti siihen, että yhteisöjen tuomioistuin vahvistaisi Ranskan viranomaisten rajoittaneen Italiasta tulevan, pullottamattomana tuodun pöytäviinin tuontia viivyttämällä viinierien kulutukseen saattamista niillä kahdella käytännöllä, joita on käsitelty 2.10.1981 ja 9.10.1981 päivätyissä perustelluissa lausunnoissa, eli kieltäytymällä hyväksymästä italialaisen viinin kuljetusta koskevia saateasiakirjoja ja edellyttämällä, että tuodut viinit on tarkastettava systemaattisin analyysein.
20  On otettava huomioon, että osa kanteessa tarkoitetuista viivyttämisistä, eli Ranskan ja Italian hallitusten välillä 13.10.1981 tehdystä järjestelystä aiheutunut rajalle pysäytettyjen viinimäärien asteittainen ja hidastettu vapauttaminen sekä riidanalaisten käytäntöjen uusiminen vuoden 1982 helmikuun alussa ja niiden jatkaminen saman vuoden maaliskuuhun saakka, on toteutettu perusteltujen lausuntojen antamisen jälkeen. On kuitenkin kiistatonta, että näissä käytännöissä on kysymys joko jo perustelluissa lausunnoissa mainituista ja sittemmin jatketuista toimista tai sellaisista toimista, jotka on toteutettu näiden lausuntojen jälkeen mutta jotka ovat luonteeltaan samanlaisia kuin näissä lausunnoissa tarkoitetut toimet ja ovat osa samaa jäsenvaltion menettelytapaa.
3.  Saateasiakirjojen hylkääminen
21  Ensimmäiseksi on tarkasteltava viivästyksiä, jotka ovat aiheutuneet Ranskan viranomaisten saateasiakirjoja ja niiden täydentämismenettelyä koskevista käytännöistä.
22  Komissio, jota Italian hallitus tukee, väittää, että saateasiakirjat, joita Ranskan viranomaiset ovat kieltäytyneet hyväksymästä vuoden 1981 elokuun puolivälistä lukien, eivät tosiasiallisesti olleet siinä määrin sääntöjenvastaisia, että ne alaa koskevan yhteisön säännöstön mukaisesti oikeuttaisivat tällaisen kiellon.
23  Ranskan hallitus väittää, että asiakirjat olivat sääntöjenvastaisia, minkä vuoksi viranomaiset saivat hylätä ne. Lisäksi tämä hallitus huomauttaa, että on komission velvollisuus todistaa, että hylätyt asiakirjat eivät olleet sääntöjenvastaisia ja että komissio ei ole pystynyt tätä tekemään.
24  Saateasiakirjojen laatimisesta ja viinialan tuottajien ja muiden kauppiaiden kuin jälleenmyyjien velvoitteista 30 päivänä huhtikuuta 1975 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1153/75 (EYVL N:o L 113, s. 1) mukaan kaikenlainen viinin kuljetus yhteisössä edellyttää viinin saateasiakirjaa, joka on laadittu kyseisen asetuksen liitteenä olevien mallien mukaiselle lomakkeelle. Yhteisön tuotteiden tapauksessa tällainen asiakirja on tietyillä alueilla tuotettuja laatuviinejä ja väkevöityjä viinejä lukuun ottamatta VA 1 -asiakirja. Kuljetuksen lähtömaana olevan jäsenvaltion toimivaltainen elin tai toimivaltaiset elimet tai tätä tarkoitusta varten valtuutettu viranomainen laatii saateasiakirjat ja hankkii tarvittavat jäljennökset lähettäjän antamien tietojen perusteella ja tämän vastuulla asetuksessa tarkasti vahvistettujen muotosäännösten mukaisesti.
25  Tästä säännöstöstä johtuu, että Ranskan viranomaisilla oli oikeus tarkastaa, että maan rajalle tuodun, Italiasta pullottamattomana tulevan viinin saatteena tosiasiallisesti oli toimivaltaisten Italian viranomaisten myöntämä ja asianmukaisesti täyttämä VA 1 -asiakirja.
26  Edellä mainittuja säännöksiä on kuitenkin tulkittava asetuksen (ETY) N:o 1153/75 johdanto-osan toisen perustelukappaleen valossa, jonka mukaan saateasiakirjojen edellyttämisestä ei saa aiheutua estettä alan tuotteiden kaupalle tai markkinoinnille. Tämän vuoksi ainoastaan sellaiset asiakirjassa olevat virheet tai sääntöjenvastaisuudet, jotka ovat olennaisia ja tämän vuoksi omiaan aiheuttaman sen, että asiakirja ei pysty täyttämään sillä virallisena asiakirjana olevaa tehtävää tuotteen luonnetta koskevan tarpeellisen tiedon antajana, voivat oikeuttaa asiakirjan kiistämisen ja tuonnille tämän johdosta aiheutettavat esteet.
27  Asiakirja-aineistosta ilmenee, että sääntöjenvastaisuudet, joihin Ranskan viranomaiset ovat vedonneet, ovat tapauskohtaisesti eronneet luonteeltaan ja merkittävyydeltään. Tietyissä tapauksissa näitä asiakirjoja ei ollut asetuksessa (ETY) N:o 1153/75 säädetyn mukaisesti laadittu kirjoituskoneella tai painokirjaimin, mutta ne ovat kuitenkin olleet luettavia, tai niitä ei ollut täytetty täydellisesti, mutta ne ovat kuitenkin epäsuorasti sisältäneet kaikki tarvittavat tiedot. Tällaisia sääntöjenvastaisuuksia ei kuitenkaan voida pitää olennaisina eivätkä ne voi oikeuttaa asiakirjojen asianmukaisuuden riitauttamista.
28  Kuten komissio ja Italian hallitus ovat suullisessa käsittelyssä myöntäneet, tietyissä muissa tapauksissa VA 1 -asiakirjassa vaadittujen tietojen puuttuminen on kuitenkin aiheuttanut sen, että kyseiset saateasiakirjat eivät ole vastanneet edellä kuvattua tehtäväänsä. Tietyissä asiakirjoissa ei ole muun muassa ollut mainintaa alkoholipitoisuudesta tai asiakirjan laatineesta Italian viranomaisesta, tietyistä tämä selvitys ei ole ollut luettavissa ja tietyissä asiakirjoissa ei ollut edes sellaista epäsuoraa selvitystä, josta olisi käynyt ilmi alkuperäjäsenvaltio. Tällaisia virheellisyyksiä on pidettävä olennaisina ja sellaisina, että ne oikeuttavat asiakirjojen riitauttamisen.
29  Tässä tapauksessa ei ole ollut mahdollista todeta, ovatko kaikki asiakirjat olleet sääntöjenvastaisia ja ovatko nämä sääntöjenvastaisuudet olleet olennaisia, sillä sekä komissio että Ranskan hallitus ovat ilmoittaneet, että ne eivät pysty hankkimaan näitä asiakirjoja. Voidaan kuitenkin katsoa, että ainakin osa näistä sääntöjenvastaisuuksista on ollut sellaisia, että ne periaatteessa mahdollistavat näiden asiakirjojen asianmukaisuuden riitauttamisen.
30  Asetuksen (ETY) N:o 1153/75  12 artiklan 2 kohdassa säädetään, että "jos todetaan, että tuotteet ovat vaihdannassa ilman saateasiakirjaa tai soveltumattoman asiakirjan kanssa, sen jäsenvaltion, jossa tämä toteaminen on tehty, toimivaltainen elin tai muu tarkastuksesta vastuussa oleva elin ryhtyy tarvittaviin toimenpiteisiin kuljetusten sääntöjenvastaisuuksien poistamiseksi ja mahdolliseksi sanktioimiseksi". Tästä säännöksestä ilmenee, että jotta kauppa ei perusteettomalla tavalla estyisi, sääntöjenvastaisuuksia toteavien viranomaisten on ensin pyrittävä siihen, että ne poistetaan.
31  Tämä virheellisyyksien korjaaminen on toteutettava noudattaen yhteisön ja kansallisten viinialan säännösten noudattamisen valvonnasta vastaavien laitosten suorasta yhteistyöstä 5 päivänä helmikuuta 1979 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 359/79 (EYVL N:o L 54, s. 136). Tämän asetuksen 4 artiklassa säädetään, että epäilyttävissä tapauksissa toimivaltainen laitos pyytää alkuperäjäsenvaltion toimivaltaista laitosta tarkastamaan asiakirjat ja rekisterimerkinnät. Asetuksen 3 artiklan mukaan toimivaltainen laitos voi pyytää kaikkia tarpeellisiksi katsomiaan tietoja ja erityisesti kaikkien todistusasiakirjojen lähettämistä, jos on olemassa "perusteltuja epäilyksiä" siitä, että tuote ei vastaa viinialan säännöksiä.
32  Edellä mainitun asetuksen 3 artiklassa tarkoitetun perustellun epäilyn, joka mahdollistaa yksityiskohtaisten tutkimusten suorittamisen ja todistusasiakirjojen lähettämisen pyytämisen, on perustuttava yksittäistä kuljetusta koskeviin konkreettisiin seikkoihin. Vastoin Ranskan hallituksen esittämää, tietyistä aikaisemmissa yksittäistapauksissa todetuista sääntöjenvastaisuuksista tai rikkomuksista ei voi johtaa yleisluontoista epäilyä kaikkia italialaisen viinin tuonteja vastaan. Pelkät muotovirheet saateasiakirjoissa eivät missään tapauksessa voi olla syynä perustellulle epäilylle. Konkreettista tapausta koskevan perustellun epäilyn puuttuessa Ranskan viranomaisilla oli siis asianomaisten kuljetusten sääntöjenmukaistamista varten oikeus vaatia Italian viranomaisilta ainoastaan pelkkiä tarkastuksia ja vahvistuksia.
33  Erilaisista tiedonannoista, joilla Ranskan hallitus on esittänyt Italian viranomaisille virheellisiä VA 1 -asiakirjoja koskevia pyyntöjä, ilmenee, että koska Ranskan viranomaiset olivat kieltäytyneet pitämästä riittävänä sitä, että Italian viranomaiset olivat tarkastamisen jälkeen pelkällä teleksillä vahvistaneet VA 1 -asiakirjojen asianmukaisuuden, näiden pyyntöjen systemaattisena tarkoituksena oli - ilman, että olisi väitetty olevan minkäänlaista perusteltua epäilyä - yksityiskohtaisten tutkimusten teettäminen ja erityisesti niiden saateasiakirjojen saaminen, jotka olivat kulkeneet tavaran mukana sen aikaisemmissa kuljetuksissa Italiassa kyseisen tavaran tuotantopaikan ja niiden varastojen välillä, joista tavara oli lähetetty Ranskaan.
34  Tämän johdosta on todettava, että Ranskan viranomaiset ovat asiakirjojen sääntöjenmukaistamiseksi asettaneet sellaisia vaatimuksia, jotka eivät kuulu alaa koskevan yhteisön säännöstön alaan.
35  Italian hallitus on lisäksi esittänyt, että Ranskan ja Italian viranomaiset ovat hyväksyneet vuoden 1981 elokuun puolessa välissä todettujen kaltaiset ja muulloinkin usein esiintyvät VA 1 -asiakirjojen laatimista koskevat sääntöjenvastaisuudet välillään jo vuosia vallinneen vastavuoroisen käytännön mukaisesti. Italian hallituksen mukaan Ranskan viranomaiset ovat muuttaneet tätä asiakirjojen oikeellisuuden tarkastusta koskevaa käytäntöä äkillisesti ja ilman ennakkovaroituksia. Italian hallitus on väitteensä tueksi esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle useita riidanalaista jaksoa edeltäviä VA 1 -asiakirjoja, joista osa on ollut Italian viranomaisten ja osa Ranskan viranomaisten laatimia ja joille näiden maiden viranomaiset ovat vastaväitteitä esittämättä antaneet hyväksyntänsä edellä mainitun kaltaisista sääntöjenvastaisuuksista huolimatta. Ranskan hallitus ei ole esittänyt mitään, minkä perusteella tällaisen käytännön olemassaoloa voitaisiin epäillä.
36  Jotta tuonti ei estyisi, yhteisön järjestelmälle ominainen jäsenvaltioiden välisen yhteistyön velvollisuus edellyttää tällaisessa käytännön muuttamista koskevassa tapauksessa, että asianomaisen jäsenvaltion viranomaisille annetaan ennakkoilmoitus uudesta käytännöstä sen välttämiseksi, että näillä ei olisi mahdollisuutta valmistautua uutta käytäntöä varten ja ottaa sitä huomioon VA 1 -asiakirjojen laatimisessa.
37  Edellä mainitun asetuksen (ETY) N:o 359/79  8 artiklassa säädettyä menettelyä, jonka mukaan jäsenvaltioiden edustajat kokoontuvat säännöllisesti viinin hallintokomiteassa käsitelläkseen tämän asetuksen soveltamisessa ilmenneitä ongelmia sekä muita, viinialan yhteisön säännösten yhdenmukaista valvontaa koskevia ongelmia, olisi pitänyt noudattaa tässä tapauksessa sen vuoksi, että tällä menettelyllä pyritään välttämään yksipuolisista toimenpiteistä tai yhteisön säännöstön soveltamisen epäyhdenmukaisuudesta aiheutuvia vaikeuksia sekä tästä tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle aiheutuvia esteitä.
38  Tästä seuraa, että Ranskan viranomaiset ovat vakiintunutta käytäntöä äkillisesti muuttaessaan rikkoneet niille yhteisön oikeuden nojalla kuuluvaa velvoitetta.
39  Komissio ja Italian hallitus ovat lisäksi väittäneet, että pyynnöt, joita Ranskan viranomaiset olivat esittäneet niille VA 1 -asiakirjojen sääntöjenvastaisuuden osalta, liittyivät osittain jo useita kuukausia tai viikkoja aikaisemmin toteutettuihin toimiin.
40  Kun saateasiakirjojen sääntöjenvastaisuus on todettu, asetuksen (ETY) N:o 1153/75  12 artiklan 2 kohdassa asetetaan kansallisille viranomaisille, joita asia koskee, velvoite viipymättä toteuttaa tarvittavat toimenpiteet kuljetuksen sääntöjenvastaisuuden poistamiseksi, jotta kuljetettavan viinin kulutukseen saattaminen ei aiheettomasti viivästyisi.
41  Ranskan hallitus ei tässä tapauksessa ole kiistänyt Italian hallituksen yksityiskohtaisia väitteitä siitä, että Italian viranomaisille on tietyissä tapauksissa esitetty pyyntöjä huomattavin viivästyksin. Näin ollen on myös tältä osin katsottava, että Ranskan viranomaisten käytännöt saateasiakirjojen tarkastamisessa eivät kaikissa tapauksissa olleet yhteisön lainsäädännön mukaisia.
42  Komissio ja Italian hallitus ovat lisäksi väittäneet, että Ranskan viranomaiset eivät ole toteuttaneet pysäytettyjen viinien kulutukseen saattamista edes niissä tilanteissa, joissa kuljetuksiin liittyvät sääntöjenvastaisuudet on poistettu.
43  On otettava huomioon, että vuoden 1981 elokuusta lähtien pysähdyksissä olleiden kuljetusten vapauttaminen on toteutettu asiakirjojen sääntöjenmukaistamisesta erillisenä noudattaen Ranskan ja Italian hallitusten välillä Pisassa 13.10.1981 tehtyä poliittista järjestelyä koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä.
44  Ranskan viranomaiset ovat siis myös tältä osin jättäneet noudattamatta niille viinialaa koskevasta yhteisön säännöstöstä aiheutuvaa jäsenyysvelvoitetta, jonka mukaisesti niiden olisi pitänyt sääntöjenmukaistaa puutteellisin saateasiakirjoin toteutetut viinikuljetukset.
45  Edellä esitetystä seuraa, että asiakirjojen tarkastamista koskevat Ranskan viranomaisten käytännöt olivat viinialaa koskevan säännöstön vastaisia. Nämä käytännöt ovat myös vastoin ETY:n perustamissopimuksen 30 artiklaa, jossa kielletään tuonnin määrälliset rajoitukset ja kaikki vaikutukseltaan niitä vastaavat toimenpiteet.
4.  Systemaattisin analyysein toteutetut enologiset tarkastukset
46  Seuraavaksi on tarkasteltava niitä viinin kulutukseen saattamisen viiveitä, jotka ovat aiheutuneet Ranskan viranomaisten käytännöstä, jonka mukaan italialaiset viinierät on systemaattisesti analysoitava ennen viinien saattamista kulutukseen.
47  Komission ja Italian hallituksen mukaan Ranskan viranomaiset ovat suorittaneet systemaattisia analyysejä ennen viinien kulutukseen saattamista viivästyttääkseen tätä kulutukseen saattamista ja rajoittaakseen tuonnin määrää. Komissio ja Italian hallitus katsovat, että missään tapauksessa huomattavien viinimäärien pysäyttäminen rajalle ei ole tarpeen enologisten tarkastusten suorittamista varten ja että nämä useita viikkoja vieneet analyysit ovat kestoltaan selvästi ylittäneet hyväksyttävissä olevan muutaman päivän ajan.
48  Ranskan hallitus väittää, että analyysien tarkoituksena on varmistaa viinialaa koskevan yhteisön säännöstön noudattaminen sekä suojella kuluttajia ja ihmisten terveyttä ja elämää. Näiden analyysien aiheuttama viive on tällaisten analyysien luonteelle ominainen.
49  On kiistatonta, että Ranskan viranomaiset ovat systemaattisesti analysoineet Italiasta pullottamattomana tuotua pöytäviiniä, että nämä analyysit ovat ensimmäisen kysymyksessä olevan ajanjakson aikana kohdistuneet kaikkiin italialaisiin viinieriin ja vuoden 1982 helmikuun alusta lähtien kolmeen neljästä viinierästä, että viinierien kulutukseen saattaminen on ollut riippuvainen analyysien tuloksista ja että näiden tulosten saaminen on käytetyssä menettelyssä olleiden viiveiden vuoksi kestänyt useita viikkoja.
50  On todettava, että tällaiset enologiset tarkastukset ovat viiveiden ja niistä maahantuojalle mahdollisesti koituvien ylimääräisten varastointikustannusten vuoksi omiaan vaikeuttamaan tuonteja ja lisäämään niiden kustannuksia. Tästä seuraa, että tällaiset menettelyt - olivatpa ne systemaattisia tai eivät - ovat ETY:n perustamissopimuksen 30 artiklassa tarkoitettuja määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaavia toimenpiteitä, jotka ovat kyseisen määräyksen nojalla kiellettyjä sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön oikeudessa ja erityisesti perustamissopimuksen 36 artiklassa vahvistettujen poikkeusten soveltamista.
51  Perustamissopimuksen 36 artiklassa määrätään, että 30 artiklassa ei estetä sellaisia tuontia koskevia rajoituksia, jotka ovat perusteltuja ihmisten terveyden ja elämän suojelemiseksi. Koska tällainen rajoitus kuitenkin poikkeaa tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteesta, se on perustamissopimusten määräysten mukainen ainoastaan siltä osin, kuin se on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi ja kun se ei ole keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen.
52  Ei voida olla ottamatta huomioon, että joissakin tapauksissa analyysien avulla tehtävät terveystarkastukset voivat olla asianmukainen keino esimerkiksi kielletyistä enologisista käytännöistä tai epähygieenisten kuljetusvälineiden käytöstä aiheutuvien vaarojen ehkäisemiseksi ja ihmisten terveyden ja elämän suojelun varmistamiseksi.
53  Viinialaa koskevassa yhteisön lainsäädännössä, kuten viinikaupan yhteisestä järjestämisestä 5 päivänä helmikuuta 1979 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 337/79  64 artiklassa (EYVL N:o L 54, s. 1) ja viinien ja rypälemehujen kuvausta ja esittelyä koskevista yleisistä säännöistä 5 päivänä helmikuuta 1979 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 355/79  46 artik-lan 2 kohdassa (EYVL N:o L 54, s. 99), asetetaan kansallisille viranomaisille vastuu varmistaa yhteisön lainsäädännön noudattaminen. Myös tältä osin analyysien avulla tehtävät tarkastukset voivat olla hyödyllinen keino tietyn säännöstön rikkomisen toteamiseksi.
54  Suoritettavien tarkastusten on kuitenkin oltava tarpeellisia asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi, eivätkä ne saa aiheuttaa sellaisia tuonnin esteitä, jotka ovat suhteettomia näihin tavoitteisiin nähden.
55  Analyysien hyväksyttävissä olevan tiheyden osalta on todettava, että analyysien tiheys on kyseisen ajanjakson aikana vaihdellut voimakkaasti. Kun kaikki viinierät analysoitiin vuoden 1981 elokuussa, Pisassa saman vuoden lokakuussa tehdyn järjestelyn jälkeen riittävänä tarkastustasona pidettiin kymmentä prosenttia. Vuoden 1982 tammikuun lopulla tarkastuksia alettiin jälleen tehdä kolmelle viinierälle neljästä. Ranskan hallitus ei ole mitenkään perustellut näitä vaihteluita, joilla ei siis näytä olevan yhteyttä edellä tarkoitetuista tavoitteista johtuviin pakottaviin vaatimuksiin. Eriä on analysoitu ilman, että epäilyille vilpistä tai sääntöjenvastaisuuksista olisi kyseisissä tapauksissa ollut konkreettista perustaa.
56  Näitä analyysejä suoritettiin siis selvästi tiheämmin kuin ranskalaisen viinin kuljetukselle maan sisällä suoritettavia satunnaisia tarkastuksia. On kiistatonta, että myös Italian viranomaiset tekevät tarkastuksia varmistaakseen, että Italiassa tuotetut viinit vastaavat yhteisön säännöstön vaatimuksia ja että kuluttajia ja ihmisten terveyttä ja elämää suojellaan. Ranskan viranomaiset olivat velvollisia ottamaan huomioon nämä viinin alkuperämaassa suoritetut tarkastukset. Nyt käsiteltävänä olevaa ajanjaksoa edeltävänä aikana yksittäisissä tapauksissa todetut väärennökset tai sääntöjenvastaisuudet eivät missään tapauksessa voi antaa aihetta yleiselle, kaikkiin italialaisten viinien tuontiin kohdistuvalle epäilylle ja systemaattisten analyysien suorittamiselle, kun mitään samankaltaista käytäntöä ei sovelleta ranskalaisiin viineihin.
57  Ranskalaisilla viranomaisilla ei tämän vuoksi ollut oikeutta suorittaa systemaattisia tarkastuksia analyysien avulla, vaan niiden olisi tullut yksittäisiä tapauksia koskeviin konkreettisiin tietoihin perustuvan perustellun epäilyn puuttuessa rajoittua pistokokeisiin.
58  Ranskan hallitus on itse todennut perustellun lausunnon antamisen jälkeen, että analyysin tekeminen yhdessä tapauksessa kymmenestä oli riittävää. Tämä arvio huomioon ottaen on todettava, että Ranskan viranomaisten kaikkiin eriin tai kolmeen erään neljästä kohdistamat systemaattiset analyysit ovat ylittäneet analyysein tehtävien tarkastusten hyväksyttävänä pidettävän tiheyden ja tarkastukset merkitsevät Ranskassa tuotetulle viinille tehtäviin tarkastuksiin verrattuna syrjivää kohtelua.
59  Mitä tulee siihen, että analyysien suorittaminen kestää useita viikkoja, on otettava huomioon, että tällaisten viinianalyysien kesto voi vaihdella tapauskohtaisesti erityisesti suoritettavan analyysin luonteen mukaan. Tässä tapauksessa yhteisöjen tuomioistuimella ei ole riittäviä tietoja analyysien kulusta konkreettisissa tapauksissa, jotta se voisi tutkia, onko analyyseihin tarvittavien näytteiden ottamisen ja tulosten ilmoittamisen välillä kulunut enemmän aikaa kuin olisi ollut tarpeen.
60  On kuitenkin todettava, että silloin kun ranskalaisista viineistä otetaan näytteitä analyysejä varten, tämä ei automaattisesti merkitse kyseisen viinin kulutukseen saattamisen pysäyttämistä analyysien tulosten saamiseen saakka sen vuoksi, että rekisterin pitämistä ja saateasiakirjoja koskevat yhteisön säännöstön säännökset mahdollistavat yleensä sen, että viinikuljetus voidaan analyysien tulosten saamisen jälkeen paikallistaa ja tunnistaa.
61  Maahantuodun viinin kuljetuksiin kohdistettavien pistokoe-analyysien osalta kyseisen viinikuljetuksen pidättäminen rajalla analyysien tulosten saamiseen saakka on, kun analyyseihin liittyy huomattavia, muutaman päivän ylittäviä viiveitä ja kun otetaan huomioon mahdollisuus paikallistaa ja tunnistaa viinikuljetus, kohtuuton ja syrjivä tuonnin este. Tilanne olisi toinen ainoastaan silloin, jos analyysit suoritettaisiin yksittäistapauksessa sen vuoksi, että kyseisen tuotteen osalta voitaisiin perustellusti epäillä vilppiä tai sääntöjenvastaisuutta. Ranskan hallitus ei kuitenkaan ole esittänyt konkreettista tapausta, jossa tällainen epäily olisi ollut olemassa.
62  Lisäksi edellä mainitusta 2.2.1982 päivätystä teleksistä sekä asiaa yleisesti koskevista olosuhteista ilmenee, että analyysien suorittamisen tarkoituksena oli viivästyttää analyysien kohteena olevien erien kulutukseen saattamista ja siten rajoittaa Italiasta tulevien tuontiviinien määrää.
63  Sekä analyysien tiheydestä että tarkastettujen erien poikkeuksettomasta pysäyttämisestä rajalle seuraa, että Ranskan viranomaisten käytäntö systemaattisten analyysien avulla suoritettavien tarkastusten alalla oli vastoin ETY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan vaatimuksia.
64  Edellä esitetystä seuraa, että on todettava, että viivästyttäessään Italiasta pullottamattomana tuotujen pöytäviinien kulutukseen saattamista VA 1 -saateasiakirjojen tarkastamista ja sääntöjenmukaistamista koskevin muodollisuuksin sekä analyysien avulla suoritettavin systemaattisin tarkastuksin ja rajoittaessaan siten vuoden 1981 elokuun ja vuoden 1982 maaliskuun välisenä aikana näiden pöytäviinien tuontia Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta sille ETY:n perustamissopimuksen 30 artiklasta sekä viinialaa koskevasta yhteisön säännöstöstä aiheutuvia jäsenyysvelvoitteita.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
65  Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaisesti asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska vastaaja on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien kantajaa tukeneen väliintulijan oikeudenkäyntikulut sekä ne oikeudenkäyntikulut, jotka ovat aiheutuneet välitoimien määräämistä koskevasta menettelystä ja joista on yhteisöjen tuomioistuimen 4 päivänä maaliskuuta 1982 antamassa määräyksessä määrätty päätettäväksi myöhemmin.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
1)   Viivästyttäessään Italiasta pullottamattomana tuotujen pöytäviinien kulutukseen saattamista VA 1 -saateasiakirjojen tarkastamista ja sääntöjenmukaistamista koskevin muodollisuuksin sekä analyysien avulla suoritettavin systemaattisin tarkastuksin ja rajoittaessaan siten vuoden 1981 elokuun ja vuoden 1982 maaliskuun välisenä aikana näiden pöytäviinien tuontia Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta sille ETY:n perustamissopimuksen 30 artiklasta sekä viinialaa koskevasta yhteisön säännöstöstä aiheutuvia jäsenyysvelvoitteita.
2)   Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, väliintulijan oikeudenkäyntikulut sekä välitoimien määräämistä koskevasta menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.