CELEX: 62003TJ0312
Kopienas preču zīme
Iebildumu process
Agrāka valsts grafiska preču zīme, kas satur vārdisku elementu "Selenium Spezial A-C-E"
Kopienas vārdiskas preču zīmes "SELENIUM-ACE" reģistrācijas pieteikums
Relatīvs atteikuma pamatojums
Sajaukšanas iespēja
Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

Prāvas priekšvēsture
1       1999. gada 16. februārī
Wassen International Ltd
Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) iesniedza Kopienu preču zīmes reģistrācijas pieteikumu,
pamatojoties uz grozīto Padomes 1993. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).
2       Reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir vārdiska preču zīme “SELENIUM‑ACE”.
3       Preces, attiecībā uz kurām tika pieteikta preču zīmes reģistrācija, ietilpst 3. klasē (“kosmētiskie līdzekļi; krēmi sejai;
ziepes; krēmi un losjoni pret novecošanās procesu”), 5. klasē (“pārtikas piedevas; vitamīni un minerālvielas”) un 42. klasē
(“skaistumkopšanas saloni”) atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu
starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām.
4       1999. gada 11. oktobrī preču zīmes reģistrācijas pieteikums tika publicēts
Bulletin des marques communautaires
[“Kopienas Preču Zīmju Biļetenā”] Nr. 81/99.
5       1999. gada 16. decembrī
Stroschein Gesundkost GmbH
(turpmāk tekstā – “iebildumu iesniedzēja”), pamatojoties uz Regulas Nr. 40/94 42. pantu, iesniedza iebildumu pret pieteiktās
preču zīmes reģistrāciju, balstoties uz 1995. gada 27. septembrī Vācijā reģistrēto grafisko preču zīmi Nr. 39 519 649, kas
attēlojama šādi:
6       Šī preču zīme ir reģistrēta attiecībā uz šādām precēm, kas ietilpst gan 5. klasē, gan arī 30. klasē:
“Preparāti, kas nav medicīniski vai farmaceitiski preparāti, uz cietes, kalcija sāļu, magnija stearāta un rauga bāzes, vai
šo elementu kombinācijas bāzes kā pārtikas piedevas.”
7       Šie iebildumi balstīti uz visām precēm, attiecībā uz kurām ir reģistrēta agrākā preču zīme, un vērsti pret visām precēm, kas
ietilpst 3. un 5. klasē, par kurām iesniegts Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums. Pamats, kas izvirzīts šī iebilduma
atbalstam, ir pastāvoša sajaukšanas iespēja Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē.
8       Ar 2001. gada 30. novembra lēmumu Iebildumu nodaļa iebildumus apmierināja un tā rezultātā noraidīja pieteiktās preču zīmes
reģistrācijas pieteikumu. Iebildumu nodaļa būtībā uzskatīja, ka attiecīgie apzīmējumi ir vizuāli ļoti līdzīgi un fonētiski
līdzīgi vai pat identiski. Ņemot vērā 5. klasē ietilpstošo preču identiskumu un 3. klasē ietilpstošo preču zināmu līdzību,
attiecībā uz kurām ir pieteikta reģistrācija, no vienas puses, un precēm, uz kurām attiecas agrākā preču zīme, no otras puses,
Iebildumu nodaļa secināja, ka pastāv sajaukšanas iespēja.
9       2002. gada 30. janvārī prasītāja par Iebildumu nodaļas lēmumu iesniedza apelāciju ITSB.
10     Ar 2003. gada 18. jūnija lēmumu (turpmāk tekstā – “Apstrīdētais lēmums”), Apelāciju ceturtā padome apelāciju noraidīja. Būtībā
Apelāciju padome uzskatīja, ka agrākajā preču zīmē dominējošie ir vārdiskie elementi, precīzāk, ka vārds “selenium” ir elements
ar vislielāko atšķirtspēju, ka burtu “a”, “c” un “e” atdalīšana ar domuzīmi nemaina to, kā tie tiek uztverti, un ka vidusmēra
patērētājs vārdu “spezial” uztver kā tādu, kas apraksta īpašu preču līniju. Apelāciju padome secināja: Iebildumu nodaļa ir
pareizi uzskatījusi, ka apzīmējumi ir līdzīgi, ka attiecīgi arī preces ir identiskas vai līdzīgas, un pamatoti nolēmusi, ka
saistībā ar visām attiecīgajām precēm pastāv sajaukšanas iespēja.

Lietas dalībnieku prasījumi
11     Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
–       apmierināt apelāciju;
–       nosūtīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu ITSB atkārtotai izskatīšanai nolūkā atļaut tās reģistrāciju;
–       atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu;
–       atcelt Apstrīdēto lēmumu;
–       piespriest iebildumu iesniedzējai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus atbilstoši prasītājas prasījumiem saistībā ar šo prasību
un izdevumus saistībā ar procesu Apelāciju padomē un iebildumu procesu Iebildumu nodaļā.
12     ITSB prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
–       prasību noraidīt;
–       piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Par to, vai ir pieņemams lūgums nosūtīt lietu ITSB atkārtotai izskatīšanai, lai atļautu reģistrāciju
13     Prasītāja lūdz Pirmās instances tiesu nosūtīt lietu ITSB atkārtotai izskatīšanai un izdot rīkojumu tam reģistrēt attiecīgo
Kopienas preču zīmi.
14     Atbilstoši Regulas Nr. 40/94 63. panta 6. punkta noteikumiem ITSB ir jāveic vajadzīgie pasākumi, lai ievērotu Kopienas tiesu
spriedumu. Attiecīgi Pirmās instances tiesas kompetencē nav izdot rīkojumus ITSB. Pēc būtības ITSB ir pienākums izdarīt atbilstošus
secinājumus no šī spriedumu rezolutīvās daļas un motīviem (Pirmās instances tiesas 2002. gada 27. februāra spriedums lietā
T‑106/00
Streamserve
/ITSB (
STREAMSERVE
),
Recueil
, II‑723. lpp., 18. punkts). Tāpēc šī prasība ir nepieņemama.

Par lietas būtību
15     Savas prasības atbalstam prasītāja izvirza vienu pamatu – Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu.
16     Prasītāja norāda, ka gan Iebildumu nodaļa, gan Apelāciju padome ir pieļāvušas kļūdas, novērtējot abas apskatāmās preču zīmes.
Tā uzsver, ka ir jāveic agrākās preču zīmes un Kopienas preču zīmes visaptverošs vērtējums, ņemot vērā preču zīmes kopumā,
tostarp to iespējamos grafiskos elementus. Nav iespējams ierobežot vērtējumu ar preču zīmes specifiskiem elementiem, it īpaši
ciktāl nav pierādījumu, ka konkrētā sabiedrības daļa uzticētos noteiktiem elementiem un ka attiecīgās preču zīmes sastāv no
noteiktiem elementiem, kuriem katram atsevišķi ir tikai niecīga atšķirtspēja, jo preču zīmes atšķirtspēja var būt tikai visaptveroša
vērtējuma rezultāts.
17     Prasītāja uzskata, ka tā bija kļūda – neņemt vērā vārda “spezial”, burtus “a”, “c” un “e” atdalošo domuzīmju, kā arī agrākās
preču zīmes grafisko elementu iespaidu, pat ja katram no šiem elementiem atsevišķi ir tikai ierobežots iespaids, jo to visaptverošā
novērtējuma ietvaros vērā ir ņemams kopējais iespaids.
18     Prasītāja norāda, ka Apelāciju padome vārdu “selenium” nepareizi uzskatījusi par agrākās preču zīmes visatšķirīgāko elementu.
Ne Iebildumu nodaļa, ne arī Apelāciju padome nav ņēmusi vērā vai nav pietiekoši ņēmusi vērā faktu, ka attiecīgo preču iegāde
nav nejauša; tieši otrādi – to veic tikai pēc tam, kad ir rūpīgi izvērtētas to preču sastāvdaļas, uz kurām attiecas minētās
preču zīmes. Šo preču mērķauditorija interesējas tikai par precēm, kuras satur selēnu, nepiešķirot tam nozīmi vai pat neapzinoties,
ka vārds “selenium” varētu būt svešvārds, kas apzīmē vēlamo preci, vai tās zinātniskais nosaukums. Attiecīgi nevarētu uzskatīt,
ka vārdam “selenium” mērķauditorijas uztverē piemīt “pietiekoša atšķirtspēja”.
19     Prasītāja atzīmē – ja starp burtiem “a”, “c” un “e” nav atstarpes vai domuzīmes, ir dabiski, ka patērētājs tos izrunā kā vārdu,
kaut arī šādi izveidojies vārds nav attiecīgā patērētāja dzimtās valodas sastāvdaļa. Tātad agrākā preču zīme sastāvētu no
atsevišķi izrunātu burtu virknes “ace”, savukārt pieteiktā preču zīme ietvertu vārdu “ace”, ko izrunātu kā vārdu.
20     Līdz ar to prasītāja uzskata, ka apskatāmās konfliktējošās preču zīmes ir jāsalīdzina šādi: “SELENIUM‑ACE” kā reģistrācijai
pieteiktā preču zīme un ar grafisko elementu saistītais vārdiskais elements “Selenium Spezial A‑C‑E” attiecībā uz agrāko preču
zīmi. Pat ja tiem ir tikai nenozīmīga atšķirtspēja, vārds “spezial” un grafiskais elements tomēr būtu jāņem vērā. Vēl jo vairāk,
vārdam “selenium” patērētāja uztverē, kurš vēlas iegādāties selēnu saturošu preci, būtu tikpat nenozīmīga atšķirtspēja. Attiecībā
uz vārdu “ace” un ar domu zīmēm atdalīto burtu virkni “ace” prasītāja uzskata, ka pirmais no tiem ir mākslīgi radīts un vidusmēra
vācu patērētāja izpratnē tam nav nekādas nozīmes, un ka otro acīmredzami veido vienkārši alfabēta burti.
21     Prasītāja no tā secina, ka apskatāmās preču zīmes vārdiskie elementi no fonētiskā viedokļa atšķiras, jo reģistrācijai pieteiktā
preču zīme ietver vārdu, ko sadala domu zīme, un agrākā preču zīme sastāv no diviem vārdiem, kurus saista trīs atsevišķi burti.
Arī no vizuālā viedokļa preču zīmes atšķiras – agrākā preču zīme ietver grafisku elementu un atsevišķus burtus un neietver
mākslīgi radīto vai svešvārdu “ace”. No konceptuālā viedokļa reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei ir tikai ar vārdu “selenium”
saistīta nozīme, kas būtu mērķauditorijas meklētais elements, turpretim burtu virkni “ace” piešķirtu agrākajai preču zīmei
papildu nozīmi.
22     Prasītāja vērš uzmanību uz to, ka Vācijas Patentu un preču zīmju birojs 2002. gada 21. augustā ir nonācis pie šāda paša secinājuma.
Iebildumu nodaļai un Apelāciju padomei esot bijis jāseko šim lēmumam, saskaņā ar kuru preču zīmes iespējams atšķirt arī gadījumā,
ja attiecīgās preces ir identiskas.
23     Visbeidzot, prasītāja atzīmē, ka gan Iebildumu nodaļa, gan Apelāciju padome nepamatoti uzlika prasītājai pienākumu pierādīt,
ka nepastāv sajaukšanas iespēja. Iebildumu iesniedzējai būtu jāatsaucas uz šādas iespējas pastāvēšanu un jāiesniedz par to
pierādījumi. Šajā lietā iebildumu iesniedzēja nebija uzrādījusi nevienu elementu savu apgalvojumu pamatojumam, saskaņā ar
kuriem Vācijas tirgū faktiski pastāv sajaukšanas iespēja. Attiecīgi, nepastāvot vienu vai otra [fakta] pierādījumiem, jautājums
bija jāatrisina, par pamatu ņemot konfliktējošo preču zīmju hipotētisku salīdzinājumu.
24     ITSB uzskata – Apelāciju padome ir pamatoti uzskatījusi, ka sajaukšanas iespēja pastāv, ņemot vērā visaptveroši novērtēto
attiecīgo apzīmējumu līdzību, kā arī apskatāmo preču identiskumu un līdzību.

Pirmās instances tiesas vērtējums
25     Atbilstoši Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktam, ja agrākās preču zīmes īpašnieks iebilst, pieteikto preču
zīmi nereģistrē, ja tās identiskuma vai līdzības dēļ ar agrāko preču zīmi un preču vai pakalpojumu, ko aptver preču zīmes,
identiskuma vai līdzības dēļ pastāv iespēja maldināt sabiedrību tajā teritorijā, kur ir aizsargāta agrākā preču zīme [sabiedrībai
tajā teritorijā, kur ir aizsargāta agrākā preču zīme, pastāv to sajaukšanas iespēja]. Turklāt saskaņā ar Regulas Nr. 40/94
8. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) daļu agrākas preču zīmes ir dalībvalstīs reģistrētas preču zīmes ar pieteikuma iesniegšanas
datumu, kas ir agrāks par Kopienas preču zīmes saņemšanas pieteikuma iesniegšanas datumu.
26     Atbilstoši pastāvīgajai judikatūrai sajaukšanas iespēja pastāv, ja sabiedrība var domāt, ka attiecīgās preces vai pakalpojumus
sniedz tas pats uzņēmums vai, attiecīgā gadījumā, ekonomiski saistīti uzņēmumi.
27     Atbilstoši šai pašai judikatūrai sajaukšanas iespēja ir vērtējama visaptveroši, atbilstoši konkrētās sabiedrības daļas izpratnei
par šiem apzīmējumiem un attiecīgajām precēm vai pakalpojumiem un ņemot vērā visus nozīmīgos faktorus, it īpaši apzīmējumu
līdzības un apzīmēto preču vai pakalpojumu līdzības savstarpējo saistību (skat. Pirmās instances tiesas 2003. gada 9. jūlija
spriedumu lietā T‑162/01
Laboratorios RTB
/ITSB –
Giorgio Beverly Hills
(
GIORGIO BEVERLY HILLS
),
Recueil,
II‑2821. lpp., 31.–33. punkts un tajos minētā judikatūra).
28     Šajā gadījumā agrākā preču zīme, uz kuru balstīts iebildums, ir reģistrēta Vācijā. Turklāt attiecīgās preces ir paredzētas
cilvēku ikdienas patēriņam. Tāpēc sabiedrības daļa, attiecībā uz kuru ir jāizvērtē sajaukšanas iespēja, ir Vācijas vidusmēra
patērētāji.
29     Turklāt, pat ja Regulas Nr. 40/94 8. pants neietver 7. panta 2. punkta normai līdzīgu normu, saskaņā ar kuru, lai atteiktu
preču zīmes reģistrāciju, pietiek, ja absolūts atteikuma pamatojums pastāv tikai kādā Kopienas daļā, ir jāuzskata, ka šāds
pats risinājums piemērojams arī šajā gadījumā. No tā izriet, ka reģistrācija ir jāatsaka, pat ja relatīvs atteikuma pamatojums
pastāv tikai kādā Kopienas daļā (Pirmās instances tiesas 2004. gada 3. marta spriedums lietā T‑355/02
Mülhens
/ITSB –
Zirh International
(
ZIRH
),
Recueil
, II‑791. lpp., 36. punkts).
30     Tieši šo apsvērumu kontekstā ir jāanalizē Apelāciju padomes veiktais salīdzinājums, kas attiecas, no vienas puses, uz apskatāmajām
precēm un, no otras puses, uz konfliktējošiem apzīmējumiem.
Par preču salīdzinājumu
31     Vispirms būtu jāatzīmē, ka prasītāja neizvirza nevienu argumentu saistībā ar Apelāciju padomes vērtējumu šajā sakarā. Turklāt,
atbildot uz Pirmās instances tiesas uzdoto jautājumu, prasītāja tiesas sēdes laikā precizēja, ka tā nav iesniegusi lūgumu
ierobežot savu preču zīmes reģistrācijas pieteikumu. Jāatgādina, ka iebildums balstījās uz visām precēm, attiecībā uz kurām
ir reģistrēta agrākā preču zīme, un bija vērsts pret visām 3. un 5. klasē ietilpstošajām precēm, kas minētas preču zīmes reģistrācijas
pieteikumā. Apelāciju padome uzskatīja, ka ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi apzīmētās preces ir daļēji identiskas un
daļēji līdzīgas ar agrāko preču zīmi apzīmētajām precēm.
Par apzīmējumu salīdzinājumu
32     No pastāvīgās judikatūras izriet, ka sajaukšanas iespējas visaptverošam vērtējumam attiecībā uz konfliktējošo apzīmējumu vizuālo,
fonētisko vai konceptuālo līdzību ir jābalstās uz to radīto kopējo iespaidu, it īpaši ņemot vērā to atšķirīgos un dominējošos
elementus (skat. Pirmās instances tiesas 2003. gada 14. oktobra spriedumu lietā T‑292/01
Phillips-Van Heusen
/ITSB –
Pash Textilvertrieb und Einzelhandel
(
BASS
),
Recueil,
II‑4335. lpp., 47. punkts un tajā minētā judikatūra).
33     Attiecībā uz prasītājas apgalvojumiem par to, ka Apelāciju padome nav veikusi attiecīgo preču zīmju visaptverošu novērtējumu,
ir jāuzskata, ka Apelāciju padome ir veikusi apskatāmo apzīmējumu katra specifiskā elementa analītisku novērtējumu un vēlāk
pareizi interpretējusi rezultātus, kas iegūti uz visu šo datu sintēzes balstītā vispārējā novērtējuma procesā.
34     Šajā sakarā būtu jāatzīmē: pirmkārt, pretēji prasītājas apgalvojumiem, Apelāciju padome ir ņēmusi vērā gan agrākās preču zīmes
vārda “spezial”, gan ar domu zīmi atdalīto burtu “a”, “c” un “e”, gan grafiskā elementa iespaidu.
35     Faktiski vispirms būtu jāpiemin, ka Apelāciju padome pareizi uzskatīja – vārds “spezial” atbilst vācu valodas īpašības vārdam,
kas nozīmē ‛īpašs’ un ko patērētāji attiecīgajā teritorijā varētu saprast kā konkrētas preču līnijas aprakstošu norādi.
36     Otrkārt, ir jānorāda, ka Apelāciju padome ir novērtējusi arī burtu virknes “ace” iespaidu. Tā uzskatīja, ka mērķauditorija,
iespējams, šos burtus uztvertu kā atsauci uz citām vielām, ko parasti satur pārtikas piedevas, kā, piemēram, vitamīni. Turklāt
tā uzskatīja, ka tam, vai šie burti ir attēloti ar domu zīmēm vai bez tām, nav nozīmes, jo neesoša atstarpe šajā konkrētajā
gadījumā nevar būtiski iespaidot to, kā šos vienā un tajā pašā kārtībā izvietotos trīs burtus varētu uztvert patērētājs.
37     Visbeidzot, attiecībā uz grafisko elementu Apelāciju padome Apstrīdētajā lēmumā piebilst: ja preču zīme sastāv no vārdiskiem
un grafiskiem elementiem, principā būtu jāuzskata, ka vārdiskajiem elementiem piemīt lielāka atšķirtspēja nekā grafiskajiem
elementiem, jo vidusmēra patērētājam ir vieglāk atsaukties uz konkrēto preci, pieminot tās nosaukumu, nevis raksturot preču
zīmes grafisko elementu. Tā pareizi uzskata, ka šiem vispārējiem apsvērumiem pamatoti ir jāattiecas uz aplūkojamo gadījumu.
Atbilstoši Apelāciju padomes viedoklim, ir saprātīgi uzskatīt, ka vidusmēra patērētājs vārdisko elementu uztvers kā preču
zīmi un grafisko elementu – kā dekoratīvu elementu. Tāpat var atzīmēt, ka grafiskais elements ir novietots zem vārdiskajiem
elementiem, proti, tas ir sliktāk saskatāms.
38     No tā izriet, ka ir jānoraida prasītājas izvirzītie argumenti, saskaņā ar kuriem Apelāciju padome nav ņēmusi vērā citus elementus,
izņemot vārdu “selenium”.
39     Otrkārt, ir svarīgi atzīmēt – Apstrīdētajā lēmumā Apelāciju padome ir pamatoti uzskatījusi, ka vārds “selenium” ir agrākās
preču zīmes dominējošais elements.
40     Faktiski, tā kā agrākā preču zīme sastāv no vārdiskiem elementiem (vārdiem “selenium”, “spezial” un burtu virknes “ace”) un
grafiska elementa, ir vērts atgādināt – Apelāciju padome pamatoti uzskatīja, ka vārdiskajam elementam piemīt lielāka atšķirtspēja
nekā grafiskajai sastāvdaļai. Vajadzētu piebilst, ka vārds “selenium” ir angļu valodas vārds, kas atbilst vācu vārdam “Selen”
un kas apzīmē ķīmisko elementu. Šajā sakarā ir jāatzīmē – ja attiecīgie patērētāji nespēj saprast, ka vārds “selenium” apzīmē
tās preces sastāvdaļu, kuru viņi vēlas iegādāties, šim vārdam ir īpaša atšķirtspēja, jo to uztvers kā preces nosaukumu, nevis
kā norādi, kas apraksta preces saturu. Turklāt pat gadījumā – kā norādījusi Apelāciju padome –, ja ir iespējams, ka patērētāji
varētu šo elementu identificēt kā to preču sastāvdaļu, kuras laistas apgrozībā ar agrāko preču zīmi, tas nenozīmē, ka, ņemot
vērā šī elementa novietojumu agrākajā preču zīmē un salīdzinot ar citiem agrākās preču zīmes elementiem, vārds “selenium”
tajā dominē tā, ka konkrētā sabiedrības daļa atpazīst un atceras šo apzīmējumu.
41     Šajā sakarā faktiski ir jānorāda, ka vārdam “selenium” ir svarīga loma agrākās preču zīmes vizuālajā un fonētiskajā vērtējumā,
ņemot vērā tā izvietojumu sākumā, tas ir, visredzamākajā vietā. Šī iemesla dēļ to uztver pirmo. Turklāt ir svarīgi atcerēties,
ka vārds “spezial” vācu valodā nozīmē ‛īpašs’. Tāpēc Apelāciju padome pamatoti uzskatīja, ka mērķauditorija to uztvertu tikai
kā cildinošu un aprakstošu elementu. Visbeidzot, burtu kombināciju “ace” patērētāji varētu uztvert kā norādi uz noteiktām
vielām, kas parasti ietilpst pārtikas piedevās, kā, piemēram, vitamīnos.
42     No tā izriet, ka ir jānoraida prasītājas izvirzītais arguments, kas attiecas uz Apelāciju padomes kļūdu, ciktāl tā vārdu “selenium”
uzskatījusi par agrākās preču zīmes elementu ar vislielāko atšķirtspēju.
43     Treškārt, būtu jāatzīmē, ka Apelāciju padome veica visaptverošu novērtējumu, kas balstījās uz visu tās vērtējuma rezultātā
iegūto datu sintēzi. Tādējādi tā pamatoti varēja uzskatīt, ka pieteiktais apzīmējums un agrākais apzīmējums ir ļoti līdzīgi,
ciktāl pieteiktais apzīmējums gandrīz pilnībā atveido agrākā apzīmējuma vārdisko elementu.
44     Faktiski Apelāciju padome pamatoti uzskatīja, ka konfliktējošie apzīmējumi kopumā ir līdzīgi, to līdzībām pārspējot atšķirības.
Ir jākonstatē, ka agrākais apzīmējums Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumā ir atveidots gandrīz identiski, abiem
apzīmējumiem atšķiroties tikai to agrākā apzīmējuma elementu līmenī, kuriem piemīt vismazākā atšķirtspēja, proti, vārds “spezial”,
grafiskais elements un divas domuzīmes, ar ko atdala trīs burtus “a”, “c” un “e”, kas reģistrācijai pieteiktajā apzīmējumā
tomēr izvietoti identiskā secībā. Turklāt, tā kā reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir vārdiska, prasītāja to var izmantot
ar jebkādu rakstveida atveidojumu, tostarp tādu, ko izmanto agrākā preču zīme. Līdz ar to ir jāsecina, ka attiecīgie apzīmējumi
vizuāli, fonētiski un jēdzieniski rada vienādu kopējo iespaidu.
45     No tā izriet, ka ir jānoraida arī arguments, saskaņā ar kuru Apelāciju padome nav veikusi attiecīgo preču zīmju visaptverošu
novērtējumu.
46     Kas attiecas uz prasītājas argumentu, ka Apelāciju padome nav ņēmusi vērā Vācijas Patentu un preču zīmju biroja lēmumu, kurš
attiecās uz tām pašām preču zīmēm un tām pašām precēm, kaut arī Vācijas Federatīvā Republika bija valsts, uz kuru attiecās
iebildumi, pietiek atcerēties, ka saskaņā ar judikatūru Kopienas preču zīmju režīms ir autonoma sistēma, ko veido tai specifiski
noteikumi un kam izvirzīti specifiski mērķi, kuras piemērošana ir pilnībā neatkarīga no visām valstu sistēmām (Pirmās instances
tiesas 2000. gada 5. decembra spriedums lietā T‑32/00
Messe München
/ITSB (
electronica
),
Recueil
, II‑3829. lpp., 47. punkts). Tātad, pat ja Apelāciju tiesa var ņemt vērā valstu iestāžu lēmumus, šī iespēja nevar Apelāciju
padomi atbrīvot no pienākuma veikt pašai savu novērtējumu, pamatojoties uz piemērojamo Kopienu tiesisko regulējumu. Tādējādi
ITSB un, attiecīgā gadījumā, Kopienas tiesu iestādes nesaista dalībvalsts līmenī pieņemts lēmums. Līdz ar to prasītājas izvirzītais
arguments nav pieņemams.
47     Kas attiecas uz prasītājas izvirzīto argumentu, saskaņā ar kuru Apelāciju padome nepamatoti uzlikusi tai pienākumu pierādīt,
ka nepastāv sajaukšanas iespēja, būtu jāatceras, ka atbilstoši Regulas Nr. 40/94 74. panta 1. punktam
in fine
, izskatot lietas, kuras attiecas uz relatīvu pamatu reģistrācijas atteikumam, Birojs aprobežojas ar lietas dalībnieku iesniegto
faktu, pierādījumu un argumentu [pamatu un prasību] pārbaudi. No šīs normas izriet, ka gan iebildumu iesniedzējai, gan prasītājai
bija jāiesniedz ITSB pamati savu prasījumu atbalstam. Šajā sakarā no Iebildumu nodaļas lēmuma izriet, ka iebildumu iesniedzēja
preču zīmju sajaukšanas iespējas pastāvēšanu pamatoja ar to, ka preču zīmju atšķirtspējīgie elementi ir identiski un ka preces,
uz kurām attiecas reģistrācijai pieteiktā preču zīme, proti, 5. un 3. klasē ietilpstošās preces, attiecīgi ir identiskas un
līdzīgas precēm, uz kurām attiecas agrākā preču zīme. No tā izriet, ka iebildumu iesniedzēja sniedza savu iebildumu pamatojumu,
proti, ka pastāv sajaukšanas iespēja, iztirzājot vairākus argumentus, ko ITSB ir ņēmis vērā, jo tas nav balstījies tikai uz
prasītājas apgalvojumiem. Līdz ar to prasītājas izvirzītais arguments ir noraidāms.
48     Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus, ir jāsecina, ka Apelāciju padome nav kļūdījusies vērtējumā, nolemjot, ka pastāv
sajaukšanas iespēja Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, pirmkārt, attiecīgo apzīmējumu visaptveroši
novērtētās līdzības dēļ un, otrkārt, preču, uz kurām attiecas attiecīgās preču zīmes, identiskuma un līdzības dēļ. Šajā sakarā
būtu jāatgādina, ka sajaukšanas iespēja var pastāvēt, neskatoties uz preču zīmju nenozīmīgu līdzību, ja preču zīmju aptverto
preču un pakalpojumu līdzība ir liela, un otrādi (pēc analoģijas skat. Tiesas 1999. gada 22. jūnija spriedumu lietā C‑342/97
Lloyd Schuhfabrik Meyer
,
Recueil
, I‑3819. lpp., 19. punkts). Šajā gadījumā preces ir daļēji identiskas un daļēji līdzīgas. Šī identiskuma un līdzības rezultātā
sajaukšanas iespējas visaptverošā vērtējuma ietvaros attiecīgo apzīmējumu atšķirības samazinās.
49     Tādējādi, tā kā Pirmās instances tiesai nav jālemj par to, vai ir pieņemams prasītājas lūgums atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu,
ir jānoraida prasītājas izvirzītais vienīgais pamats un prasība kopumā.

Par tiesāšanās izdevumiem
50     Atbilstoši Reglamenta 87. panta 2. punktam, lietas dalībniekam, kuram spriedums nav labvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās
izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Prasītājai spriedums ir nelabvēlīgs, tāpēc tai
ir jāatlīdzina tiesāšanās izdevumi atbilstoši ITSB prasījumiem.
Ar šādu pamatojumu
PIRMĀS INSTANCES TIESA
(trešā palāta)
nospriež:
1)
prasību noraidīt;
2)
prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.
Jeager
Tiili
Czúcz
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2005. gada 14. jūlijā.
Sekretārs

Priekšsēdētājs
H. Jung

M. Jaeger
*
Tiesvedības valoda – angļu.