CELEX: 62003TJ0160
Tacis-programm
Pakkumiskutse
Hankemenetluses esinenud rikkumised
Kahju hüvitamise hagi

Vaidluse taust
1       AFCon Management Consultants (edaspidi „AFCon”) on nõustamisfirma, mis on spetsialiseerunud üleminekumajandusega riikide põllumajandusele
ja mille juhtideks, aktsionärideks ja asutajateks on Patrick Mc Mullin ja Seamus O’Grady (edaspidi koos „hagejad”).
2       Komisjon alustas 28. mail 1999 piiratud pakkumismenetlust TACIS–programmi tehnilise abi teenuste „Agricultural extension services
in South Russia” (põllumajanduse arendusteenused Lõuna-Venemaal) hankelepingu sõlmimiseks viitenumbriga FDRUS 9902 (edaspidi
„asjaomane hange”).
3       Selle pakkumismenetluse vastu huvi ilmutanud 21 ettevõtja seast valis hindamiskomisjon 29. juulil 1999 piiratud nimekirja
10 ettevõtjat, keda kutsuti seejärel üles pakkumist esitama.
4       Hindamiskomisjon vaatas 16. ja 17. septembril 1999 läbi kaheksa saabunud pakkumist (edaspidi „esimene hindamine”). Komisjon
leidis, et kõige parema pakkumise esitas konsortsium, millesse kuulusid GFA – Gesellschaft für Agrarprojekte mbH (GFA-Agrar)
ja Stoas Agri-projects Foundation (Stoas), AFCon’i pakkumine jäi teiseks.
5       Seejärel avastas komisjon, et ühe hindamiskomisjoni liikme ning GFA-Agrar’i ja Stoas’i (GFA) ühendava konsortsiumi vahel esineb
huvide konflikt. Komisjoni liige A oli nimelt Stoas’i tütarettevõtja Agriment International BV töötaja. Komisjon lõpetas koostöö
A-ga ning teatas talle, et tema teenuseid enam ei vajata.
6       Komisjon otsustas 3. märtsil 2000 tühistada selle huvide konflikti tõttu esimese hindamise ning teha uues koosseisus hindamiskomisjonile
ülesandeks viia läbi teine hindamine. Komisjon teavitas pakkujaid sellest otsusest 28. märtsi 2000. aasta kirjaga.
7       Hindamiskomisjon hindas pakkumisi uuesti 15. ja 16. mail 2000 (edaspidi „teine hindamine”). Selle käigus tunnistati parimaks
pakkumiseks GFA pakkumine. GFA tehniline pakkumine sai 72,69% punktidest (kolmas koht); tema rahastamispakkumine oli 2 131 870
eurot (esimene koht). AFCon’i pakkumine, mille tehniline pakkumine sai 75,32% punktidest (esimene koht) ja mille rahastamispakkumise
suuruseks oli 2 499 750 eurot (kuues koht), jäi teiseks.
8       Komisjon sõlmis augustis 2000 hankelepingu GFA-ga. Ta teatas sellest AFCon’ile 17. augusti 2000. aasta kirjaga.
9       AFCon esitas 9. oktoobril 2000 komisjonile kaebuse pakkumismenetluse halva juhtimise peale. Ta väitis, et GFA rahastamispakkumine
oli turuhinnast madalam. Komisjon jättis nimetatud kaebuse 9. novembril 2000 rahuldamata.
10     AFCon väitis 18. detsembri 2000 ja 31. jaanuari 2001 kirjas, et GFA eiras pakkumismenetluse tingimusi. Komisjon lükkas selle
väite 28. veebruari 2001. kirjaga tagasi.
11     AFCon meenutas 15. märtsi 2001. aasta kirjaga, et GFA pakkumine ei vastanud TACIS-e hankemenetlusele. Komisjon ei vastanud
sellele kirjale.
12     AFCon esitas 15. mail 2001 kaebuse Euroopa ombudsmanile. Selle kaebuse kohaselt:
–       GFA rahastamispakkumine ei vastanud pakkumiskutsele (esimene väide);
–       pärast huvide konflikti avastamist ei võtnud komisjon hankelepingute sõlmimist käsitleva korraga nõutavaid meetmeid (teine
väide);
–       komisjon rikkus pakkumiskutse tingimusi, lubades pakkujal vahetada mõni nädal pärast lepingu sõlmimist suurema osa pikaajalisi
eksperte teiste ekspertide vastu (kolmas väide).
13     Euroopa ombudsman leidis oma 22 aprilli 2002 otsuses (otsus 834/2001/GG), et vaid esimene väide näis olevat põhjendatud. Ta
märkis selles osas:
„Pakkumismenetlustes on heaks haldustavaks, et haldusorgan peab kinni nende menetluste kohta kehtestatud eeskirjadest. Lubades
käesolevas asjas pakkujatel arvestada ekspertide töötasud hüvitatavate kulude hulka, ei ole komisjon kinni pidanud pakkumismenetlustele
kohaldatavatest eeskirjadest ega ole toiminud neid eeskirju järgides. Käesoleval juhul on tegemist väärhaldusega.”
14     Teise ja kolmanda väite osas leidis Euroopa ombudsman, et ei ole tegu komisjoni väärhaldusega.
15     AFCon palus 25. mai 2002. aasta kirjaga komisjonil talle tasuda sõlmimata jäänud hankelepingu tõttu saadud kahju hüvitamiseks
järgmised summad:
–       saamata jäänud tulu: 624 937 eurot;
–       „projekti profiili” kaotus: 600 000 eurot;
–       „ametialase arengu” kaotus: 150 000 eurot
16     Komisjon jättis selle nõude 25. juuli 2002. aasta kirjaga rahuldamata.
17     AFCon palus komisjonil 13. septembri 2002. aasta kirjaga edastada talle teatavad asjaomase hanke menetlust käsitlevad dokumendid.
Komisjon rahuldas selle taotluse 3. oktoobril 2002, kuid ei edastanud hindamistulemusi, hindamiskomisjoni suulise koosoleku
protokolli ega konkureerivaid pakkumisi, mis kuuluvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1049/2001
üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03,
lk 331), artikli 4 lõike 3 teises lõigus ja artikli 4 lõike 1 punktis b ettenähtud erandite hulka.
18     AFCon esitas 11. oktoobril 2002 kordustaotluse määruse nr 1049/2001 mõttes. Ta palus ligipääsu erinevatele asjaomase hanke
menetlust kajastavatele dokumentidele.
19     Komisjon võimaldas 22. novembri 2002. aasta kirjaga ligipääsu teatavatele dokumentidele ning ülejäänute osas kinnitas oma
keeldumist neid edastada.
20     Samal ajal avaldas Iirimaa Euroopa asjade minister D. Roche 4. septembril 2002 komisjoni liikmele D. Byrne’le saadetud kirjas
toetust AFCon’ile ja palus komisjonil püüda lahendada erimeelsus AFCon’iga.
21     Komisjon kordas 10. oktoobri 2002. ja 4. novembri 2002. aasta kirjades oma seisukohti asjaomase pakkumismenetluse seaduslikkuse
osas.
22     Euroopa Parlamendi liige B. Crowley esitas komisjonile 15. novembril 2002 kirjaliku küsimuse (3365/02) asjaomase hankelepingu
sõlmimise kohta. Komisjoni liige Patten vastas sellele 23. detsembril 2002. Seejärel saatis B. Crowley Pattenile kirja, millele
viimati nimetatu vastas 3. aprillil 2003.
23     D. Roche saatis 18. veebruaril 2003 kirja, milles ta avaldas teist korda toetust AFCon’ile. D. Byrne kordas komisjoni seisukohta
8. aprilli 2003. aasta kirjas.

Kohtumenetlus
24     Hagejad esitasid käesoleva hagi 12. mail 2003 Esimese Astme Kohtusse saabunud avaldusega.
25     Esimese Astme Kohus (viies koda) otsustas ettekandja-kohtuniku ettekande põhjal avada suuline menetlus ning esitas Esimese
Astme Kohtu kodukorra artiklis 64 ettenähtud menetlust korraldavate meetmete raames pooltele mõned küsimused ning palus komisjonil
esitada teatavad dokumendid. Pooled täitsid nimetatud nõuded esitatud tähtajaks.
26     Poolte kohtukõned ja vastused Esimese Astme Kohtu küsimustele kuulati ära 6. juuli 2004. aasta kohtuistungil.

Poolte nõuded
27     Hagejad paluvad Esimese Astme Kohtul:
–       kohustada komisjoni maksma kahjutasu kahju hüvitamiseks, mille põhjustasid TACIS-projekti FDRUS 9902 pakkumismenetluses asetleidnud
rikkumised; nimetatud kahjutasule lisandub kompensatsiooniks kahju tekkimisest alates arvestatav intress;
–       kohustada komisjoni tasuma kahjutasult viivist, mida hakatakse arvestama alates käesolevas kohtuastmes tehtava otsuse väljakuulutamise
päevast;
–       kohustada komisjoni esitama teatavaid pakkumiste hindamismenetlust käsitlevaid dokumente;
–       jätta kohtukulud komisjoni kanda.
28     Komisjon palub Esimese Astme Kohtul:
–       jätta hagi rahuldamata;
–       mõista kohtukulud välja hagejatelt.

Õiguslik käsitlus
A –
Uurimistoimingute läbiviimise taotlus
29     Hagejad palusid Esimese Astme Kohtul kodukorra artikli 65 punkti b alusel kohustada komisjoni esitama teatavaid pakkumismenetlust
puudutavaid dokumente ning vajadusel tunnistajate ärakuulamist.
30     Esimese Astme Kohus palus menetlust korraldavate meetmete raames komisjonil muu hulgas esitada teave pakkujate pakkumiste
kohta, samuti esimest ja teist hindamist käsitlevad dokumendid. Esimese Astme Kohtu nõuded ühtisid sisuliselt hagejate taotletud
uurimistoimingutega. Seetõttu leidis Esimese Astme Kohus, et tal on kohtutoimiku materjalide põhjal piisavalt informatsiooni,
lahendamaks vaidlus muid dokumente nõudmata ja tunnistajaid ära kuulamata.
B –
Kahju hüvitamise nõue
31     Ühenduse õigus tunnustab õigust kahju hüvitamisele kolme tingimuse täitmisel, nimelt, et rikutud õigusnorm peab andma õigusi
üksikisikutele; rikkumine peab olema piisavalt selge ja lõpuks peab haldusakti andja poolse kohustuse rikkumise ja kahjustatud
isikute kantud kahju vahel olema otsene põhjuslik seos (Euroopa Kohtu 5. märtsi 1996. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-46/93
ja C-48/93: Brasserie du pêcheur ja Factortame, EKL 1996, lk I-1029, punkt 51 ja 4. juuli 2000. aasta otsus kohtuasjas C-352/98 P:
Bergaderm ja Goupil
v
. komisjon, EKL 2000, lk I-5291, punktid 41 ja 42).
32     Tuleb kontrollida, kas hagejad on tõendanud, et need erinevad tingimused on käesoleval juhul täidetud.
1.
Komisjonile etteheidetud käitumise õigusvastasus
33     Hagejad viitavad sisuliselt kolmele õigusvastasele asjaolule. Esiteks ei vasta GFA pakkumine asjaomasele hankelepingule seatud
tingimustele. Teiseks ei oleks komisjon pidanud arvestama õigusvastaste hindamistulemustega. Kolmandaks ei võtnud komisjon
huvide konflikti avastamise järel meetmeid selle edaspidiseks vältimiseks.
a)     GFA pakkumise nõuetekohasus
Poolte argumendid
34     Hagejad väidavad, et GFA pakkumine ei vastanud asjaomase hankelepingu sõlmimist käsitlevatele eeskirjadele. Need eeskirjad
on järgmised:
–       juhised pakkujatele (Euroopa Komisjon, SCR(E) Tacis, „Instructions to tenders”, 22. juuni 1999. aasta redaktsioonis), iseäranis
punkt C.2.1;
–       tehnilise pakkumise ja rahastamispakkumise koostamise juhtnöörid (Euroopa Komisjon, SCR(E) Tacis, „Guidelines for the preparation
of the technical and financial proposal”, 1999. aasta jaanuari redaktsioonis) (edaspidi „juhtnöörid”), iseäranis B lisas („Organisation
and methods”) ja D lisas („Breakdown of prices for Tacis contracts”) sisalduvad pakkumise koostamist käsitlevad sätted;
–       asjaomase hanke teenuste spetsifikatsioon 4. juunist 1999 (Euroopa Komisjon, „Technical assistance to economic reform in the
food and agricultural sector, Terms of reference, Project: Russia „Agricultural extension services in South Russia – Farm
extension project””).
35     Hagejate väidete kohaselt ilmneb nendest eeskirjadest, et rahastamispakkumine peab vastama tehnilisele pakkumisele ning selles
peab ära näitama koolitustegevusega tegelevate isikute töötasud.
36     Nendes eeskirjades ei ole hagejate väitel midagi ebaselget. Nendega püütakse võrrelda kõiki pakkumisi võrdsetel alustel. Neid
kinnitab komisjoni praktika asjaomase hankega (FDRUS 9901) sarnastes hangetes.
37     GFA rikkus neid eeskirju, kuna:
–       tema tehnilises pakkumises toodud „inimest/päeva” kogus ületas tema rahastamispakkumises näidatud kogust;
–       oma rahastamispakkumises näitas GFA ühe osa koolitustegevusega tegelevate isikute töötasudest real „hüvitatavad kulud”, mis
tavaliselt jäetakse koolituse läbiviimisega seotud kulude „nagu reisikulud, praktikantide päevarahad, kirjatarvete kulud,
jne” hüvitamise hulka.
38     GFA sai niiviisi vähendada oma rahastamispakkumise suurust. Erinevused kahe pakkumise vahel on järgmised:
Tehniline pakkumine
Rahastamispakkumine
Erinevus
2687 inimest/päeva (EL-i eksperdid)
2200 inimest/päeva (EL-i eksperdid)
(487) inimest/päeva
4615 inimest/päeva (kohalikud eksperdid)
2250 inimest/päeva (kohalikud eksperdid)
(2365) inimest/päeva
5300 inimest/päeva (toetav personal)
3500 inimest/päeva (toetav personal)
(1800) inimest/päeva
Kokku 12 609 inimest/päeva
7950 inimest/päeva
(4652) inimest/päeva

Nimetatud erinevused sisaldusid hüvitatavates kuludes.
39     Hagejad märgivad, et Euroopa ombudsman kinnitas sisuliselt nende väiteid, et komisjon on toime pannud väärhalduse, kui ta
lubas GFA-l vastupidi asjaomaste hankelepingute sõlmimist käsitlevatele eeskirjadele näidata koolituse töötasud hüvitatavate
kulude real.
40     Lõpuks leiavad hagejad, et nende kriitikat kinnitavad probleemid, millega komisjon GFA-poolsel hanke täitmisel kokku puutus.
41     Hagejad järeldavad, et jättes GFA tema pakkumises esinevate rikkumiste tõttu kõrvaldamata, rikkus komisjon võrdse kohtlemise,
proportsionaalsuse ja õiguspärase ootuse põhimõtteid.
42     Komisjon väidab, et GFA pakkumise esitusviisis ei olnud rikkumisi, kuna:
–       eeskirjadel, mille rikkumisele hagejad viitavad, ei ole seaduse jõudu; nendega ei sätestata üksikasjalikult viisi, mille kohaselt
ekspertide töötasu peab olema toodud rahastamispakkumises;
–       21. detsembri 1977. aasta Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatav finantsmäärus, mida on muudetud nõukogu 23. novembri
1998. aasta määrusega (EÜ, ESTÜ, Euratom) nr 2548/98 (EÜT L 320, lk 1) (edaspidi „finantsmäärus”), ja nõukogu 25. juuni 1996.
aasta määrus (Euratom, EÜ) nr 1279/96, mis käsitleb uutele iseseisvatele riikidele ja Mongooliale majandusreformideks ja taastumiseks
abi andmist (EÜT L 165, lk 1) (artikkel 7 ja III lisa) ei sisalda ühtegi konkreetset sätet koolitustasude näitamise kohta
hüvitatavate kulude jaoks ettenähtud real;
–       komisjonil puudub igasugune praktika selles küsimuses, nii et hagejad ei saa tugineda õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumisele;
–       koolitajate töötasu näitamine hüvitatavate kulude real ei ole selgesõnaliselt keelatud, GFA võis vägagi hästi seda viisi kasutada;
–       GFA pakkumise esitusviis ei moonutanud pakkumiste võrdlemist, kuna hanke tellija võis oma võrdlevas hinnagus arvestada asjaoluga,
et koolitajate töötasusid käsitleti hüvitatavate kuludena;
–       Euroopa ombudsmani seisukoht ei ole määrav;
–       asjas ei oma tähtsust hankelepingu sõlmimisele järgnevad, muu hulgas lepingu täitmist puudutavad asjaolud.
Esimese Astme Kohtu hinnang
43     Pakkujatele mõeldud juhendi punkti C.2.1 kohaselt:
„Hinnakalkulatsioon peab olema tehtud vastavalt lepinguprojekti D lisa näidisele ning hinnad peavad olema näidatud [eurodes].
Pakkumine võidakse tagasi lükata, kui see on esitatud teistes valuutades või kui hinnakalkulatsioon on ebakorretktne.”
44     Juhtnööride D lisa sissejuhatavas osas on kirjeldatud pakkumise esitamise meetodit. Muu hulgas sisaldab see tabeli kujul esitatud
vormi, mis on mõeldud pakkujate andmete esitamiseks. Nimetatud tabel sisaldab nelja põhilist punkti:
„1) Töötasud (
Fees
)
a) Lääne eksperdid
b) Kohalikud eksperdid
c) Tugipersonal
2) Päevarahad
3) Otsesed kulud
4) Hüvitatavad kulud.”
45     Juhtnööride kohaselt:
„Järgnevad märkused on mõeldud pakkujate abistamiseks D lisa koostamisel (finantsaruanne) […] Kui neid juhtnööre ei järgita,
peab pakkuja esitama kõrvalekaldumise põhjendamiseks selgitava märkuse […]
4. […] D lisas toodud arvandmed (iga eksperdi kategooria või üksiku eksperdi osas) peavad ühtima täpselt B lisas (töötajate
ülesannete kokkuvõte) tööaega puudutava tabeli arvandmetega (iga eksperdi projektile kulutatud aeg).”
46     Komisjon on seega selgelt ja üheselt viidanud, et B lisa ja D lisa andmed peavad „täpselt” ühtima, igasugune ebakõla peab
olema põhjendatud kirjaliku märkusega.
47     Seda rahastamispakkumise ja tehnilise pakkumise ühtivuse põhimõtet on meenutatud juhtnööridele liidetud B lisa vormile eelnevates
selgitustes, mis sätestavad:
„Tähelepanu: järgmine summa peab vastama töötasude kalkulatsiooni puudutavatele arvandmetele.”
48     Selleks, et kontrollida, kas GFA pakkumine oli nende sätetega kooskõlas, tuleb meenutada, et GFA tehnilise pakkumise (A lisa)
osas „koolitus” olid toodud järgmised arvandmed:
Tabel 1
Kogus (inimest/päeva)
Tehniline abi/tugi
Koolitus
Kirjastamine
Levitamine
Kokku
EL-i eksperdid
2200
487
2687
Kohalikud eksperdid
2250
2365
4615
Tugipersonal
3500
1800
5300
Kokku
7950
4652
12 602

49     Rahastamispakkumises (D lisa) esitas GFA punktis „A. Töötasud” järgmised arvud:
Tabel 2

Kogus (inimest/päeva)
Summa eurodes
EL-i eksperdid
2200
821 000
Kohalikud eksperdid
2250
58 750
Tugipersonal
3500
61 250
Kokku
7950
941 000

50     See summa inimest/päeva (7950) on 4652 võrra väiksem tehnilises pakkumises esitatust (12 602).
51     GFA rahastamispakkumisest nähtub siiski selgesti, et see erinevus tuleneb asjaolust, et kogust 4652 inimest/päeva käsitleti
hüvitatavate kulude hulka kuuluvana.
52     Tegelikult korratakse nii GFA rahastamispakkumise lehekülje all olevas märkuses kui ka selgitavas märkuses tehnilises pakkumises
esitatud ja eespool toodud (tabel 1) andmeid. Nimetatud täpsustusest võib aru saada, et nende kahe pakkumise vaheline erinevus
on tingitud koolituse, kirjastamise ja levitamisega seotud töötajate töötasu käsitlusest. GFA rahastamispakkumine sisaldas
ka tabelit, mis kirjeldas üksikasjalikult kõiki neid tegevusi puudutavaid hüvitatavaid kulusid. Sellest tabelist nähtub, et
hüvitatavate kuludena on käsitletud kokku 4652 inimest/päeva kokku 282 425 euro suuruses summas. Erinevalt hagejate väitest
on rahastamispakkumise ja tehnilise pakkumise vaheline erinevus puhtalt vormiline ning see ei takista seetõttu erinevate pakkujate
pakkumiste tõhusat hindamist.
53     Tuleb siiki nentida, et GFA rahastamispakkumine sisaldab teenuste spetsifikatsioonis 500 000 euro suurust koolitustasu ja
200 000 euro suurust tasu kirjastamis- ja levitamistegevuse eest.
54     Seetõttu tuleb jätta tähelepanuta väited, mille kohaselt komisjon oli tegutsenud ebaseaduslikult, kuna ta ei lükanud GFA pakkumist
tehnilise pakkumise ja rahastamispakkumise vaheliste väidetavate erinevuste tõttu tagasi.
b)     Õigusvastaste hindamiskriteeriumide kasutamine
Poolte argumendid
55     Hagejad heidavad komisjonile ette seda, et ta lubas kohaldatavaid eeskirju rikkudes hindamiskomisjonil teise hindamise käigus
arvestada AFCon’i varasema kogemusega TACIS-projektides. Määruse nr 1279/96 III lisa punktis 3 ja nõukogu 29. detsembri 1999.
aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 99/2000 abi andmise kohta partnerriikidele Ida-Euroopas ja Kesk-Aasias IV lisa punktis 3 sätestatakse,
et pakkumiste hindamisel „pakkuja ainuomaseid kogemusi seoses TACIS‑programmiga arvesse ei võeta”. Nimetatud sätete kohaselt
hinnatakse pakkumist vaid „tehnilise kvaliteedi ja hinna suhte kaalumise alusel [; n]ende kahe kriteeriumi suhte kaalumisest
antakse teada igas pakkumiskutses [ning t]ehniline hindamine korraldatakse järgmiste kriteeriumide alusel: teenuste osutamise
korraldus, ajakava, meetodid ja tööplaan, teenuste osutamiseks pakutavate töötajate kvalifikatsioon, kogemused ja oskused,
kohalike äriühingute või ekspertide kasutamine, nende integreerimine projekti ja panus projektitulemuste jätkusuutlikkusse”.
56     Käesoleval juhul oli üks erinevat hindamist läbi viinud hindamiskomisjoni liikmetest G. Rea avaldanud arvamust, et P. Mc Mullini
ja AFCon’i aastatel 1996–1998 TACIS-projekti FDRUS 9405 „Venemaal üksinda hallatavate eratalude toetamine” raames asutatud
konsultatsioonikeskused intervjuu toimumise ajal ei tegutsenud ja tehnilist nõu ei andnud. Nimetatud avaldus, mis oli vale,
mõjutas teisi komisjoni liikmeid.
57     Tutvunud menetlust korraldavate meetmete järel hindamiskomisjoni tööd puudutavate erinevate dokumentidega, väitsid hagejad
kohtuistungil, et hindamiskomisjoni liige K. Karttunen märkis oma ettekandes sõnaselgelt, et ta arvestas asjaoluga, et AFCon’il
puudus kogemus teiste projektidega Venemaal.
58     Komisjon eitas igasuguste rikkumiste esinemist. Komisjon tunnistas, et ta on määruse nr 1279/96 III lisa punkti 3 kohaselt
kohustatud mitte arvesse võtma pakkuja kogemusi seoses TACIS-programmiga.
59     Käesoleval juhul kuulas hindamiskomisjon tehnilise pakkumise osas ära iga pakkuja. Mingisugust üldist küsimuste nimekirja
selle kohta ei koostatud, intervjuud pakkujatega olid erinevad. P. Mc Mullinil oli intervjuu käigus võimalus ümber lükata
kõik AFCon’ile kahjulikud väited.
Esimese Astme Kohtu hinnang
60     Väited selle kohta, et arvesse võeti AFCon’i kogemust varasemates TACIS‑programmist rahastatud hangetes, ei ole õiguslikult
piisavalt tõendatud.
61     Pakkumiste hindamist käsitlevast dokumentatsioonist, mis menetlust korraldavate meetmete tulemusel kohtutoimikusse lisandus,
ei ilme, et hindamiskomisjoni liikmed võtsid pakkumiste hindamise kriteeriumide hulgas arvesse pakkujate varasemat kogemust
TACIS-programmist rahastatud hangetes. Dokumendist pealkirjaga „Detailed technical evaluation per tenderer” tuleneb, et hindamiskomisjon
tugines kaheksale objektiivsele hindamiskriteeriumile, mis puudutasid ekspertide kogemust, projektile lähenemisviisi ja kohalike
ekspertide osalemist. Muu hulgas ei sisalda hindajate AFCon’i pakkumise hindamist käsitlev märkus mingisugust negatiivset
hinnangut väidetava kogemuse puudumise kohta või varem TACIS-programmist rahastatud projektide täitmisel esinenud probleemide
kohta. Hindamiskomisjoni liikmed on muu hulgas AFCon’i pakkumise tugevate külgedena rõhutanud projektijuhi omadusi, samuti
tema kogemust projekti piirkonnas. Nõrkade külgedena on hindamiskomisjoni liikmed muu hulgas maininud, et projektijuhi vene
keele oskus on vähene ning et pakkumine näib üldiselt liiga optimistlik ja mõnest aspektist liiga jäik.
62     G. Rea väidetavate kommentaaride osas tuleb nentida, et nimetatud hindamiskomisjoni liige ei ole oma lõplikus ettekandes teinud
väiksematki märkust, mis puudutaks varasemate projektide raames AFCon’iga tekkinud probleeme.
63     Samuti ei sisalda välishindaja K. Karttuneni ettekanne, millele hagejad kohtuistungi käigus viitasid, negatiivseid märkusi
AFCon’i varasema kogemuse kohta TACIS-programmist rahastatud projektides. Nimetatud ettekanne rõhutab muu hulgas projektijuhi
Venemaal omandatud kogemust, kuid selles nenditakse siiki, et intervjuul „ei olnud tal täit selgust projekti piirkonnas esinevate
põllumajanduslike konsultatsioonikeskuste praeguse olukorra osas”.
64     Järelikult piisab nentimisest, et hagejad ei ole tõendanud, et komisjon võttis AFCon’i pakkumise hindamisel aluseks negatiivse
hinnangu tema kogemuse kohta varasemates hangetes TACIS-programmi raames. Seetõttu tuleb AFCon’i pakkumise hindamise kriteeriumide
õigusvastasust puudutavad väited tagasi lükata.
c)     Huvide konflikti tagajärjed
Poolte argumendid
65     Hagejad heidavad komisjonile ette, et huvide konflikt hindamiskomisjoni liikme A ja pakkuja GFA vahel ei toonud kaasa tagajärgi.
Nad leiavad sisuliselt, et ühest küljest ei ole komisjon pärast huvide konflikti olemasolu avastamist toiminud nõuetekohase
hoolsusega ning teiselt poolt, et ta ei oleks tohtinud selle tagajärjel lubada GFA-l pakkumismenetluses edasi osaleda.
66     Hagejad kritiseerivad esiteks, et komisjon ei kasutanud kaalutlusõigust vastutustundlikult, kui ei kaalunud sanktsioonide
rakendamist nii A kui ka GFA suhtes. Hagejad väidavad, et komisjon ei kaalunud GFA kõrvaldamist, kuigi hindamiskomisjoni esimees
teavitas teda sidemetest selle pakkuja ja ühe hindamiskomisjoni liikme vahel. Nad kahtlevad ka komisjoni püüdluses välja uurida,
kas GFA oli teadlik A kuulumisest sellesse hindamiskomisjoni. Hagejad rõhutasid kohtuistungil pärast Esimese Astme Kohtu määratud
menetlust korraldavate meetmete tulemusel neile edastatud kogu pakkumismenetlust puudutava dokumentatsiooni analüüsi, et puuduvad
tõendid järeldamaks, et komisjon oleks kaalunud GFA suhtes sanktsioonide rakendamist.
67     Oma teise etteheitega väidavad hagejad, et komisjon rikkus hea juhtimise kohustust TACIS-programmiga rahastatud projektidega
seoses, kuna ei rakendanud GFA suhtes ühtegi sanktsiooni ning lubas sellel konsortsiumil osaleda teisel hindamisel. Asjaolu,
et A töötas täiskohaga GFA konsortsiumi ühe liikme jaoks, oleks pidanud kaasa tooma selle, et komisjon kõrvaldab nii kõnealuse
komisjoni liikme kui ka asjaomase pakkuja.
68     Komisjon leiab, et ta tegutses seaduslikult, ületamata oma ulatuslikku kaalutlusõigust.
69     Kuna puuduvad faktid tõendamaks, et GFA püüdis mõjutada hankemenetlust A kohaloluga hindamiskomisjonis, väidab komisjon, et
ükski säte ei oleks tal võimaldanud GFA-d kõrvaldada või sanktsioneerida. Finantsmääruse artikli 114 lõige 1 sätestab järgmist:
„Pakkumismenetlustes osalemine on võrdsetel tingimustel avatud nii asutamislepingute kohaldamisalasse kuuluvatele füüsilistele
ja juriidilistele isikutele kui ka abi saava riigi füüsilistele ja juriidilistele isikutele.”
70     Seetõttu oleks GFA võinud finantsmääruse artikli 114 lõike 1 rikkumise tõttu hõlpsasti vaidlustada kõik otsused, millega teda
asjaomasest hankest kõrvale oleks püütud jätta. Pealegi võttis komisjon arvesse seda, et ta võib proportsionaalsuse põhimõtte
alusel kõrvaldada ettevõtja pakkumismenetlusest vaid erakorralistel asjaoludel.
71     Komisjon leiab, et huvide konfliktis oli süüdi vaid hindaja. Tema rikkus pakkumismenetluste ja PHARE ja TACIS fondidest rahastatavate
hankelepingute sõlmimist käsitlevate üldeeskirjade artikli 12 lõiget 4. Tema ei olnud seotud GFA-ga, vaid ühe teise konsortsiumisse
kuuluva ettevõtjaga. Kuna GFA-l ei olnud mõjuvõimu hindaja üle, ei võinud GFA-d pidada süüdiolevaks huvide konfliktis.
72     Komisjon väidab lisaks, et GFA kõrvaldamisega oleks võrdse kohtlemise põhimõtet rikkudes sobimatult eelistatud AFCon’i.
73     Hindamiskomisjon ei otsustanud pärast A kõrvaldamist oma nõupidamistelt sõlmida hankelepingut AFCon’iga. Kui asjaomasest hankelepingust
kasusaaja esindaja oli palunud otsustada AFCon’i kasuks, olid teised kolm liiget olnud sellise lahenduse vastu.
Esimese Astme Kohtu hinnang
74     Tuleb meenutada, et võrdse kohtlemise põhimõte riiklike teenuslepingute puhul, mure ühenduste rahaliste vahendite usaldusväärse
finantsjuhtimise ning pettuste ärahoidmise pärast taunib, ning enamiku liikmesriikide karistusõigus karistab olukorda, kui
riiklike teenuslepingute hindamisel ja väljavalimisel osalev isik annab selle hanke iseendale (Esimese Astme Kohtu 15. juuni
1999. aasta otsus kohtuasjas T-277/97: Ismeri Europa
v
. kontrollikoda, EKL 1999, lk II-1825, punkt 112).
75     Pärast huvide konflikti avastamist hindamiskomisjoni liikme ja ühe pakkuja vahel on komisjon kohustatud ette valmistama ja
tegema nõuetekohase hoolsusega ning kogu asjassepuutuvat teavet kasutades oma otsuse asjaomase hankemenetluse lõpliku tulemuse
kohta. Nimetatud kohustus tuleneb muu hulgas hea halduse ja võrdse kohtlemise põhimõttest (vt sarnases küsimuses Esimese Astme
Kohtu 9. juuli 1999. aasta otsus kohtuasjas T-231/97: New Europe Consulting ja Brown
v
. komisjon, EKL 1999, lk II-2403, punkt 41). Komisjon on pakkumismenetluse igas astmes kohustatud hoolitsema võrdse kohtlemise
põhimõtte järgmise eest ning seetõttu ka tagama kõigile pakkujatele võrdsed võimalused (vt selle kohta Euroopa Kohtu 29. aprilli
2004. aasta otsus kohtuasjas C-496/99 P: komisjon
v
. CAS Succhi di Frutta, EKL 2004, lk I-3801, punkt 108 ja Esimese Astme Kohtu 24. veebruari 2000. aasta otsus kohtuasjas T-145/98:
ADT Projekt
v
. komisjon, EKL 2000, lk II-387, punkt 164).
76     Käesoleval juhul tuleb uurida, kas komisjon käitus vastavalt sellele kohustusele.
77     Siinkohal tuleb arvesse võtta, et pärast huvide konflikti avastamist pakkuja ja hindamiskomisjoni pakkumisi hindava liikme
vahel, oli komisjonil kaalutlusruum, otsustamaks võetavate meetmete üle, mis puudutavad pakkumismenetluse hankelepingu sõlmimise
edasist kulgemist.
78     On selge, et pärast hindamiskomisjoni esimehe häiresignaali ei uurinud komisjon A ja GFA vahelisi seoseid, tagamaks, et konsortsium
ei püüdnud avaldada mõju hindamiskomisjoni nõupidamistele. Komisjon kinnitas kohtuistungil, et puuduvad tõendid, mille põhjal
võiks öelda, et GFA püüdis ühe oma hindamiskomisjoni kuuluva töötaja kaudu mõjutada menetlust. Oma vastuses Esimese Astme
Kohtu küsimustele avaldas komisjon siiski, et ta ei teinud mingisuguseid uurimistoiminguid, et kontrollida, kas GFA ja A tegutsesid
hankemenetluses kooskõlastatult. Komisjon rõhutas, et kuna puudusid ended pettuse kahtlustamiseks, ei olnud põhjust GFA rolli
uurida.
79     Võttes arvesse käesoleva juhtumi asjaolusid, näib selline hinnang ilmselgelt ekslik. Kuna komisjon ei uurinud GFA ja A vahelist
võimalikku kooskõlastatud tegevust, ei olnud komisjonil mingisugust põhjust välistada mõistliku kindlusega, et GFA ei püüdnud
hankemenetlust mõjutada. Vastupidi, mitmele objektiivsele asjaolule ja kokkusattumusele oleks komisjon pidanud pöörama eritähelepanu
ning uurima GFA ja A vahelise salajase kokkuleppe võimalikkust. Nimetatud asjaolud lubavad põhjendatult oletada, et huvide
konflikt ei sündinud üksnes asjaolude kokkusattumisest, vaid petturlikest kavatsustest.
80     Esiteks tuleb rõhutada sõnade tõsidust, millega hindamiskomisjoni esimees avaldas arvamust esimese hindamise vaieldavuse kohta.
Viimane tegi oma 4. jaanuri 2000. aasta teates ettepaneku see hindamine tühistada ning viia läbi uus hindamine teistsuguse
koosseisuga komisjonis. Hindamiskomisjoni esimees rõhutas muu hulgas esimese hindamise tulemuste „äärmist vaieldavust”, kuna
A töötas samal ajal „meeskonna juhina Ukraina-projektis, mida rahastas Madalmaade valitsus ning mida teostas ja tagas Stoas-gruppi
kuuluv Agriment International”.
81     Lisaks sellele huvide konfliktile rõhutas hindamiskomisjoni esimees ka seda, et esines asjaolusid, mille tõttu võis kahtlustada
A püüdlusi eelistada tegelikult GFA-d teisi pakkujaid kahjustades. Teates märgiti tõepoolest, et „A pani neljandale ja viiendale
kohale ettevõtjad, keda teised hindajad panid kas esimesele või teisele kohale.” Ta lisas, et „[k]ui arvestada kõiki neid
aspekte, on märkimisväärseid kahtlusi „huvide konflikti” esinemise osas ning järelikult GFA/Stoas’i partnerlust [nõuetevastaselt]
soosivaid märke”.
82     Hindamiskomisjoni esimees tõi esile ka selle, et GFA 2,13 miljoni euro suurune rahastamispakkumine „oli selgelt madalam esimese
ja teise ettevõtja pakkumisest” ning et „nii madalat pakkumist võib tõlgendada dumpinguna”. Hindamiskomisjoni esimehe väljaöeldust
ja hinnangutest selgub, et GFA pakkumise küsitavus ei ole tingitud mitte ainult huvide konfliktist selle konsortsiumi töötaja
hindamiskomisjoni kuulumise tõttu, vaid ka GFA ebatavaliselt madalast pakutud hinnast.
83     Teiseks on põhjust arvata, et asjaolud olid sellised, mis lubasid põhjendatult kahelda huvide konflikti olukorra, milles A
oli, juhuslikkuses või oleks selles süüdi üksnes tema hooletus.
84     Esiteks oli A jätnud komisjonile mainimata oma töötamise Stoas-grupis. Välishindaja kohale oma kandidatuuri üles seades ja
hiljem hindamiskomisjonis töötades ei teinud A teatavaks asjaolu, et ta täidab Stoas-grupis juhtimisülesandeid, mis puudutasid
põllumajanduslikke abiprojekte (vt 4. jaanuari 2000. aasta teadet). Pealegi oli A tööle võtmisel hindajana sellise info olulisus
ilmne, kuna hange FDRUS 9902 puudutas tugiteenuseid põllumajanduse alal, mis langesid teatavas osas kokku nendega, mille juhtimisega
A Ukrainas tegeles.
85     Veelgi enam, A mitte ainult ei jätnud avalikustamata töötamist Stoas-grupis, vaid ta on selgesõnaliselt öelnud, et tal ei
olnud pakkujatega isiklikult ega nende konsortsiumi liikmete kaudu mingisuguseid otseseid ega kaudseid sidemeid. Nähtub, et
A allkirjastas 16. detsembril 1999 erapooletusdeklaratsiooni, milles ta kinnitab:
„Mul ei ole mingisuguseid otseseid või kaudseid sidemeid ühegi üksiku või konsortsiumi liikmeks oleva pakkujaga, kes vastavad
pakkumiskutse tingimustele, ega ka ühegi väljapakutud alltöövõtjaga. Kinnitan, et kui ma peaksin hindamise käigus avastama
sellise seose olemasolu, teatan ma sellest kohe ning lahkun hindamiskomisjonist. Olen teadlik, et kui ma teadsin sellise seose
olemasolust ning ma jätsin sellest teatamata, võib Euroopa Komisjon tühistada kõnealuse pakkumismenetluse ning sellega võib
kaasneda minu vastutus.”
86     Asetleidnu küsitavust kinnitab see, et pärast GFA pakkumise läbivaatamise alustamist ei võinud A väita, et ta ei teadnud oma
erapooletusdeklaratsiooniga vastuolus olevasse olukorda sattumisest. Nimetatud pakkumisest nähtus täiesti ilmselt, et Stoas
oli üks GFA konsortsiumi liikmetest. Enamgi veel, intervjuul, millel A osales, esindas GFA-d muu hulgas Stoas-grupi rahvusvahelise
tegevuse eest vastutava osakonna juhataja B. Kuigi A kohtus enda tööandjaks olevas grupis suurt vastutust omava isikuga, jättis
A eespool mainitud erapooletusdeklaratsiooni rikkudes teatamata oma seosest nimetatud grupiga ning ei lahkunud hindamiskomisjonist.
87     Kolmandaks tuleb rõhutada asjaolu, et selle olukorra tõsidust arvestades oli mõistlik eeldada salakokkuleppe võimalikkust
A ja GFA vahel.
88     GFA käitumise seaduslikkuses on põhjust kahelda. Nagu eespool öeldud, esindas teda intervjuul Stoas-grupi rahvusvahelise tegevuse
eest vastutava osakonna juhataja, kellest A oli sõltuv. GFA pakkumise kohaselt koosnes B juhitud osakond vaid 25 inimesest,
nii et komisjon võis mõistlikult eeldada, et viimati nimetatu tundis A-d. Need asjaolud oleksid pidanud panema komisjoni kahtlema
selles, miks B ei paljastanud oma sidemeid ühe hindamiskomisjoni liikmega.
89     Teisest küljest oli A määratud komisjoni teenistusse väliseksperdina alates 1999. aasta septembrist, mil GFA ei olnud oma
pakkumist veel esitanud. Kuigi A ei osalenud teenuste spetsifikatsiooni koostamisel, on võimalik, et nende kahe kuu jooksul,
mis jäid tema väliseksperdiks määramise ja pakkumiste esitamise tähtaja vahele, oli viimati nimetatu olnud ühenduses GFA konsortsiumi
esindajatega. Siinkohal tuleb rõhutada, et komisjon oli kohtuistungil tunnistanud, et kui selliseid kontakte võis esineda,
oleks ta olnud kohustatud kõrvaldama GFA asjaomasest hankemenetlusest. Vaatamata sellele ei püüdnud komisjon A-d selles küsimuses
üle kuulata.
90     Eeltoodust järeldub, et komisjon tegi ilmse hindamisvea, jättes uurimata A ja GFA konsortsiumi vahelisi suhteid. Rikkudes
niiviisi hea halduse põhimõtet, rikkus komisjon ka pakkujate võrdse kohtlemise põhimõtet, mis kohustab teda analüüsima kõiki
pakkumisi erapooletult ja objektiivselt üldisi hankemenetlust reguleerivaid tingimusi ja põhimõtteid silmas pidades, et tagada
kõigile pakkujatele ühetaolised võimalused.
91     Võrdse kohtlemise põhimõte keelab tõepoolest sarnaste olukordade erineva kohtlemise või erinevate olukordade ühesuguse kohtlemise,
välja arvatud juhul, kui selline kohtlemine on objektiivselt õigustatud. Käesoleval juhul on tõsiseid kahtlusi GFA pakkumise
seaduslikkuses. Kuni need kahtlused püsisid, oli see konsortsium teiste pakkujate olukorraga võrreldes erinevas olukorras.
Jättes algatamata uurimise, millega oleks püütud seda olukorda lahendada, kohtles komisjon GFA-d samamoodi nagu teisi pakkujaid,
kuigi selline kohtlemine ei olnud objektiivselt õigustatud. Rikkudes niiviisi võrdse kohtlemise põhimõtet, rikkus komisjon
õigusnormi, mis loob õigusi üksikisikutele.
92     Seevastu osas, milles on tõendatud, et komisjon ei tegutsenud nõuetekohase hoolsusega, valmistamaks ette meetmeid hankemenetluse
jätkamiseks, ei ole võimalik hinnata otsuse mitte keelata GFA-l edasises menetluses osalemise seaduslikkust. Nimetatud otsuse
seaduslikkus sõltub otseselt uurimise tulemusest, mille komisjon pidi salakokkulepete puudumise tagamiseks läbi viima. Kuna
kohtutoimikus sisalduv faktiline teave ei võimalda järeldada sellise salakokkuleppe olemasolu, tuleb väited, millega hagejad
püüavad näidata, et komisjon oleks pidanud GFA hankemenetlusest kõrvaldama, tähelepanuta jätta.
93     Mis puudutab seda, kas tuvastatud õigusvastasus võib kaasa tuua ühenduse vastutuse, tuleb meenutada, et rikkumise kvalifitseerimisel
piisavalt selgeks rikkumiseks on otsustav kriteerium see, kas liikmesriik või ühenduse institutsioon eiras oma kaalutlusõiguse
piire ilmselgelt ja jämedalt (eespool viidatud kohtuotsused Brasserie du Pêcheur ja Factortame, punkt 55 ning Bergaderm ja
Groupil
v
. komisjon, punkt 43). Tuleb nentida, et ülalmainitud huvide konflikti asjaolude ja sellega kaasneva pettuse ohu tõttu on
komisjoni tegevusetusel ilmselge ja jäme iseloom ning seetõttu võib oma olemuselt kaasa tuua ühenduse vastutuse.
2.
Kahju ja põhjuslik seos
94     Hagejad väidavad, et neile on tekitatud järgmist kahju:
–       pakkumismenetluse käigus saadud kahju;
–       saamata jäänud tulu;
–       „profiili” kaotus;
–       kahju AFCon’i ning tema juhtide P. Mc Mullini ja S. O’Grady mainele.
a)     Pakkumismenetluses osalemise tõttu saadud kahju hüvitamine
Poolte argumendid
95     Hagejad nõuavad nende pakkumismenetluses osalemise tõttu saadud kahju hüvitamist. See puudutab kulusid, mida AFCon oma pakkumist
esitades asjatult kandis, ja kulusid, mis on seotud komisjonile ja Euroopa ombudsmanile esitatud kaebustega. Nendeks kuludeks
olid projekti arendamiseks palgatud töötajate töötasud, kõik selle tõttu kantud reisikulud ja päevarahad. Hagejad hindavad
oma kahjuks AFCon’i rahastamispakkumises toodud ühiku hindade alusel 82 570 eurot.
96     Komisjon vaidleb nendele nõuetele vastu. Ta väidab, et kui hange oleks antud AFCon’ile, oleks ta siiski tingimata pidanud
kandma kulusid, mille hüvitamist ta nõudis. Komisjon on seetõttu arvamusel, et tegemist ei ole kahjuga, mille eest tema vastutav
on.
Esimese Astme Kohtu hinnang
97     Tuleb eristada kahju, mis tekkis ühelt pool pakkumismenetluses osalemisega kaasnenud kuludest ja teiselt pool pakkumismenetluse
seaduslikkuse vaidlustamisega kaasnenud kuludest.
–       AFCon’i pakkumise esitamisest tekkinud kulud
98     Tuleb meenutada, et ettevõtjad peavad kandma oma tegevustest tulenevaid majanduslikke riske, arvestades iga asjaomase juhtumi
asjaolusid. Enampakkumisel hõlmavad need majanduslikud riskid eeskätt pakkumise ettevalmistamisega seotud kulusid. Nii tekkinud
kulud jäävad järelikult menetluses osaleda otsustanud ettevõtja kanda, hankes konkureerimise õigus ei tähenda kindlust menetluse
tulemuse suhtes. Vastavalt sellele põhimõttele sätestatakse pakkumismenetlusi ning PHARE ja TACIS-e fondidest rahastatavate
hankelepingute sõlmimist käsitlevate üldeeskirjade artiklis 24, et pakkumismenetluse tühistamise või kehtetuks tunnistamise
korral ei ole pakkujatel õigust saada hüvitist. Sellest tuleneb, et kulutused ja kulud, mida pakkuja pakkumismenetluses osalemiseks
enda kanda võttis, ei saa üldiselt olla kahjutasuga hüvitatavaks kahjuks. Siiski ei saa nimetatud sätet ilma õiguskindluse
ja õiguspärase ootuse põhimõtteid kahjustamata kohaldada juhul, kui ühenduse õiguse rikkumine pakkumismenetluse läbiviimisel
mõjutas pakkuja võimalusi hange endale saada (Esimese Astme Kohtu 17 detsembri 1998. aasta otsus kohtuasjas T-203/96: Embassy
Limousines & Services
v
. parlament, EKL 1998, lk II-4239, punktid 75 ja 97 ning 29 oktoobri 1998. aasta otsus kohtuasjas T-13/96: TEAM
v
. komisjon, EKL 1998, lk II-4073, punktid 70–72).
99     Käesoleval juhul on hagejad tõendanud, et pakkumismenetluse läbiviimisel rikuti ühenduse õigust. See rikkumine moonutas olemuslikult
pakkumismenetlust ning mõjutas AFCon’i võimalusi saada kõnealune hange endale.
100   Kui komisjon oleks läbi viinud GFA ja A vaheliste sidemete uurimise, on võimalik, et ta oleks salakokkuleppe olemasolu korral
leidnud, et GFA kõrvaldamine edasisest pakkumismenetlusest on õigustatud. Siinkohal olgu rõhutatud, et komisjon möönis kohtuistungil,
et kui uurimise tulemus oleks selline olnud, pidanuks ta rakendama GFA suhtes sanktsioone, kõrvaldades ta menetlusest.
101   Otsustades jätkata pakkumismenetlust uurimist alustamata, võttis komisjon GFA pakkumise kaaluda ning sõlmis hankelepingu konsortsiumiga,
vaatamata hulgale ennetele, mis võimaldasid kahtlustada salakokkuleppe võimalust ühe hindamiskomisjoni liikmega. Niiviisi
toimides ning olemata kindel GFA osalemise rikkumiste puudumises, lubas komisjon viimati nimetatul konkureerima jääda ning
järelikult mõjutas AFCon’i võimalusi hange endale saada.
102   On tõsi, et iga pakkumismenetluses osalev pakkuja peab üldiselt aktsepteerima riski, et tema pakkumise esitamisega seotud
kulud jäävad tema enda kanda, juhul kui hankeleping sõlmitakse mõne tema konkurendiga. Siiski tugineb selle riski aktsepteerimine
kõigile pakkumismenetlustele omasele eeldusele, et komisjon tegutseb erapooletult vastavalt eespool punktis 90 nimetatud põhimõttele
tagada kõigile pakkujatele võrdsed võimalused. Lubades GFA-l vaatamata eespool mainitud ennetele pakkumismenetluses osaleda
ning jättes uurimise algatamata, rikkus komisjon seda eeldust ning kahjustas otseselt AFCon’i võimalusi. Järelikult tuleb
AFCon’ile hüvitada menetluses osalemise tõttu tekkinud kulud.
103   Mis puudutab selle kahju suurust, siis hindasid hagejad selleks 31 070 eurot, mis koosneb Lõuna-Venemaale tehtud tutvumisreisi
kuludest (8800 eurot), pakkumise koostamisele kulutatud ajast ja kuludest (14 950 eurot), samuti sõidukuludest Brüsselisse
kahel intervjuul osalemiseks (7320 eurot). Nimetatud hinnang ei näi ülepakutud, seega tuleb kinnitada kahju suuruseks, mida
AFCon sai oma pakkumise esitamisega kaasnevate kulude tõttu, vastavalt 31 070 eurot.
–       Pakkumismenetluse seaduslikkuse vaidlustamise tõttu kantud kulud
104   Tuleb tunnistada, et tegemist on kahjuga, mis on tekkinud, tegelik ja konkreetne ning mis tuleneb otseselt komisjonile etteheidetava
käitumise ebaseaduslikkusest. Hagejad rõhutasid, et see põhikahju küündib 51 500 euroni, mis koosneb järgmistest osadest:
–       vahendid, mida kulutati erinevatele käesolevast kohtumenetlusest väljajäävatele kaebustele ja muudele menetlustele, millega
AFCon pärast asjaomase hankelepingu sõlmimist GFA-ga seotud on (26 500 eurot);
–       Venemaa, Iirimaa ja Belgia reiside kulud ja seal kontaktisikute, poliitikute ja advokaatidega toimunud koosolekute kulud (25 000
eurot).
105   Mis puudutab kulutusi, mis on seotud reisi-, koosolekute ja õigusabikuludega, ei ole hagejad esitanud midagi, mis võimaldaks
kontrollida, et need kulud on hüvitatav kahju, ega ühtegi tõendit, mis nende arvamust toetaks. Tõendite puudumise tõttu ei
saa neid kulutusi saadud kahju suuruse hindamisel arvesse võtta.
106   Mis puudutab ressursse, mida AFCon kulutas komisjonile ja Euroopa ombudsmanile erinevate kaebuste esitamiseks, tuleb nentida,
et nende hinnangud peavad paika kahes aspektis.
107   Esimene aspekt puudutab „tasu/päeva” (
fee/days
) hulka, mida AFCon kulutas oma õiguste kaitsele pakkumismenetluse kehtivuse vaidlustamiseks. Ajavahemikul, mis jääb 17. augustil
2000 AFCon’ile hankelepingu sõlmimisest teatamise ja Iirimaa Euroopa-asjade ministri viimase AFCon’it toetava komisjoni liikme
poole pöördumise vahele 2003. aasta veebruaris, on selle suuruseks hinnatud 28 tasu/päeva. Ühe päeva tasu määraks on viitega
AFCon’i rahastamispakkumises kohaldatule ette nähtud 500 eurot. Toodud hinnang ei tundu olevat ülepakutud. Järelikult tuleb
AFCon’i kahjuks ja seega ajaliselt oma õiguste kaitsele kulutatuks määrata vastavalt 14 000 eurot.
108   Teine osa puudutab analüüsiga seotud kulusid – vastavalt 12 500 eurot. Hagejad ei ole siiski esitanud midagi, mis võimaldaks
mõista, et see katab täpselt neid kulusid, ega ühtegi tõendit osutatud summa õigustamiseks. Järelikult ei saa rahuldada nende
väidetavaid analüüse käsitlevat nõuet.
109   Järelikult peab komisjon AFCon’ile õiguste kaitseks tehtud kulutuste tõttu saadud kahju hüvitamiseks maksma talle 14 000 eurot.
b)     Saamata jäänud tulu hüvitamine
Poolte argumendid
110   Saamata jäänud tulude eest soovib hageja saada hüvitust 25% AFCon’i rahastamispakkumise summast, mis on 741 591 eurot. Nimetatud
summa vastab kasumile, mida AFCon oleks saanud, kui hankeleping oleks sõlmitud temaga.
111   Komisjon ei avalda oma arvamust selle kalkulatsiooni kohta AFCon’i poolsete tõendite puudumise tõttu.
Esimese Astme Kohtu hinnang
112   Väidetav mittevõitmise tõttu saadud kahju eeldab, et AFCon’il oli õigus hange endale saada. Niisiis, isegi kui komisjon oleks
läbi viinud uurimise A ja GFA vaheliste sidemete kohta ning otsustanud salakokkuleppe olemasolu tuvastamisel, et GFA menetlusest
kõrvaldamine oli põhjendatud, ei oleks AFCon’ile olnud tagatud hanke saamine.
113   Teenuse tellija ei ole seotud hindamiskomisjoni ettepanekuga, vaid tal on hanke andmise üle otsustamisel kaalutavate küsimuste
osas oluline kaalutlusõigus (eespool viidatud kohtuotsus TEAM
v
. komisjon, punkt 76). Hagejad on selle kohta mõistagi viidanud kontrollikoja eriaruandele nr 16/2000, mis käsitleb PHARE-
ja TACIS-programmide teenuslepingute pakkumistoiminguid koos komisjoni vastustega (EÜT 2000, C 350, lk 1), millest nähtub,
et nende programmide raames sõlmitud 120-st lepingust 117 juhul oli komisjon järginud hindamiskomisjoni soovitust. Need statistilised
andmed ei võimalda siiski järeldada, et hankeleping oleks käesoleval juhul GFA menetlusest kõrvaldamisel kindlasti sõlmitud
AFCon’iga.
114   Seetõttu ei ole AFCon’i mittevõitmise tõttu saadud kahju tekkinud, tegelik ja konkreetne, vaid hüpoteetiline. Seega ei saa
seda hüvitada.
c)     „Profiili” kaotamise tõttu saadud kahju
Poolte argumendid
115   Hagejad väidavad, et asjaomase hankelepingu sõlmimine oleks võimaldanud AFCon’il osaleda muudes pakkumismenetlustes. Niisiis
jäi AFCon’i äritegevus pärast asjaomast pakkumismenetlust viletsamaks. Asjaomase hanke andmine GFA-le kahjustas AFCon’i mainet
ja äritegevust.
116   AFCon jäeti hilisematest pakkumismenetlustest automaatselt kõrvale. Alates 2002. aastast keelas uus kandideerimisõiguse kord
AFCon’il pakkumismenetlustes osaleda, kuna see kord nägi pakkujatele ette sellise majandusaasta käibe suuruse ja kogemuse
olemasolu, mida AFCon’il enam polnud.
117   Hagejad hindavad „profiili” kaotusest tingitud kahju suuruseks esialgselt 600 000 eurot.
118   Komisjon vaidleb nendele väidetele vastu, kuna ei pea neid põhjendatuks.
Esimese Astme Kohtu hinnang
119   Kahjutasu nõue tugineb väitel, mille kohaselt asjaomase hankelepingu sõlmimine GFA-ga põhjustas seetõttu AFCon’i tegevuse
vähenemise, mis lõppes AFCon’i
de facto
kõrvalejäämisega käesoleva hankega võrreldavate hangete pakkumismenetlustest. See väide ei ole põhjendatud.
120   Järelikult ei ole selle põhikahju osas tegemist komisjoni lepinguvälise vastutusega.
d)     AFCon’i ja tema juhtide maine kahjustamise tõttu saadud kahju hüvitamine
Poolte argumendid
121   Hagejad väidavad, et AFCon’i maine sai kannatada seetõttu, et nad ei võitnud seda hanget, samuti pakkumismenetlust mõjutanud
rikkumiste tõttu.
122   Komisjon seadis halba valgusesse AFCon’i tehnilise ja kutsealase ekspertiisi. Tema otsusel mitte kaasata AFCon’i olid märgatavad
tagasilöögid, kuna pärast kõrvale jätmist 27 pakkumismenetlusest otsustas AFCon PHARE ja TACIS‑projektidele pakkumisi enam
mitte esitada.
123   Hagejad rõhutavad, et nende ebaõnnestumised langevad kokku AFCon’i kaebustega FDRUS 9902 projekti kohta. Neil on väidetavalt
tõendeid, millest nähtub, et AFCon oli pandud „musta nimekirja”. Selle põhikahju suuruseks hinnati 600 000 eurot.
124   Hagejad väidavad, et nimetatud AFCon’i maine kahjustamine puudutab ka P. Mc Mullinit ja S. O’Gradyt. Nad hindavad selle kahju
suuruseks 75 000 eurot isiku kohta.
125   Komisjon rõhutab, et hagejate taotlused ei ole põhjendatud. AFCon’i ebaõnnestumistel on palju muid põhjuseid peale asjaomase
hankelepingu sõlmimise GFA-ga. Komisjon eitab „musta nimekirja” olemasolu. Samuti lükkab ta ümber väite, et ta on kahjustanud
P. Mc Mullini ja S. O’Grady mainet.
Esimese Astme Kohtu hinnang
126   On selge, et hagejad ei ole tõendanud mingisuguse musta nimekirja olemasolu või kavatsetud või tegelikku AFCon’i maine kahjustamist,
mille eest komisjon võiks vastutada. Seetõttu ei või väidetavat kahju lugeda tegelikuks, tõeliseks ja kindlaks.
127   Samadel põhjustel tuleb tähelepanuta jätta ka väited, mis puudutavad väidetavat P. Mc Mullini ja S. O’Grady maine kahjustamist.
e)     Intressid
Poolte argumendid
128   Hagejad paluvad Esimese Astme Kohtul lisada makstavale kahjutasule Iirimaal praegu kehtiv kompenseeriv intress määraga 8%
aastas.
129   Peale selle nõuavad hagejad, et komisjoni kohustataks maksma sama määra alusel viivist alates käesolevas kohtuastmes langetatava
otsuse kuulutamisest.
Esimese Astme Kohtu hinnang
130   Mis puudutab kompenseeriva intressi arvestust, tuleb lähtepunktiks määrata esimene päev kuus, mis järgnes sellele, mil AFCon
tegi oma viimased mittevaieldavad sammud. Kuna need leidsid aset 2003. aasta veebruaris, määratakse lähtepunktiks 1. märts
2003.
131   Hagiavalduste lisadest ilmneb, et hagejad ei ole oma väidetava kahju hindamisel taotlenud liidetud intresside kohaldamist.
Järelikult tuleb komisjoni võla likvideerimiseks rakendada tavalist intresside meetodit.
132   Kompenseeriva intressi suuruse kindlaks määramisel tuleb see välja arvutada asjaomasele ajavahemikule kohaldatava Euroopa
Keskpanga põhiliste refinantseerimisoperatsioonide intressimäära alusel, millele lisandub kaks protsendipunkti, seega 4% aastas.
Komisjoni võla suurus AFCon’i ees on käeoleva kohtuotsuse kuulutamisel 48 605 eurot koos intressidega.
133   Nimetatud summale lisandub viivis, mida arvestatakse alates käesoleva otsuse kuulutamisest kuni võla täieliku tasumiseni.
Kohaldatav viivis arvutatakse asjaomasele ajavahemikule kohaldatava Euroopa Keskpanga põhiliste refinantseerimisoperatsioonide
intressimäära alusel, millele lisatakse kaks protsendipunkti. Intresside suurus arvutatakse välja liidetud intresside meetodi
alusel.

Kohtukulud
134   Kodukorra artikli 87 lõike 2 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda
nõudnud. Kuna kohtuotsus on tehtud komisjoni kahjuks, mõistetakse kohtukulud vastavalt hagejate nõuetele välja temalt.
Esitatud põhjendustest lähtudes
ESIMESE ASTME KOHUS (viies koda)
otsustab:
1.
Kohustada komisjoni maksma AFCon’ile 48 605 eurot, millele lisanduvad intressid, mida arvestatakse alates käesoleva kohtuotsuse
kuulutamisest kuni võla täieliku tasumiseni. Kohaldatav intressimäär arvutatakse välja asjaomasele ajavahemikule kohaldatava
Euroopa Keskpanga põhiliste refinantseerimisoperatsioonide intressimäära alusel, millele lisandub kaks protsendipunkti. Intresside
suurus arvutatakse liidetud intresside meetodi alusel.
2.
Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata.
3.
Mõista kohtukulud välja komisjonilt.
Lindh
García-Valdecasas
Cooke
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 17. märtsil 2005 Luxembourgis.
Kohtusekretär

Koja esimees
H. Jung

P. Lindh
Sisukord
Vaidluse taust
Kohtumenetlus
Poolte nõuded
Õiguslik käsitlus
A –  Uurimistoimingute läbiviimise taotlus
B –  Kahju hüvitamise nõue
1.  Komisjonile etteheidetud käitumise õigusvastasus
a)  GFA pakkumise nõuetekohasus
Poolte argumendid
Esimese Astme Kohtu hinnang
b)  Õigusvastaste hindamiskriteeriumide kasutamine
Poolte argumendid
Esimese Astme Kohtu hinnang
c)  Huvide konflikti tagajärjed
Poolte argumendid
Esimese Astme Kohtu hinnang
2.  Kahju ja põhjuslik seos
a)  Pakkumismenetluses osalemise tõttu saadud kahju hüvitamine
Poolte argumendid
Esimese Astme Kohtu hinnang
–  AFCon’i pakkumise esitamisest tekkinud kulud
–  Pakkumismenetluse seaduslikkuse vaidlustamise tõttu kantud kulud
b)  Saamata jäänud tulu hüvitamine
Poolte argumendid
Esimese Astme Kohtu hinnang
c)  „Profiili” kaotamise tõttu saadud kahju
Poolte argumendid
Esimese Astme Kohtu hinnang
d)  AFCon’i ja tema juhtide maine kahjustamise tõttu saadud kahju hüvitamine
Poolte argumendid
Esimese Astme Kohtu hinnang
e)  Intressid
Poolte argumendid
Esimese Astme Kohtu hinnang
Kohtukulud
*
Kohtumenetluse keel: inglise.