CELEX: 62005CJ0236
Tagállami kötelezettségszegés
2847/93/EGK rendelet
A halászati ágazat ellenőrző rendszere
Az előírt adatok késedelmes közlése

Az ítélet indoklása
1. Keresetével az Európai Közösségek Bizottsága a Bíróságtól annak megállapítását kéri, hogy mivel jelentős késéssel közölte a legutóbb a 2003. november 4‑i 1954/2003/EK tanácsi rendelettel (HL L 289, 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 4. fejezet, 6. kötet, 44. o) módosított, a közös halászati politika ellenőrző rendszerének létrehozataláról szóló, 1993. október 12‑i 2847/93/EGK tanácsi rendelet (HL L 261., 1993.10.20., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 4. fejezet, 2. kötet, 70. o.; a továbbiakban: 2847/93 rendelet) 19i. cikkének első és harmadik francia bekezdésében előírt adatokat, Nagy-Britannia és Észak Írország Egyesült Királysága nem teljesítette a rendeletből eredő kötelezettségeit.
2. A 2847/93 rendelet 19i. cikkének első és harmadik francia bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Minden tagállam számítógépes eszközökkel – a [közösségi halászhajó-nyilvántartásról szóló, 1994. január 19‑i] 109/94/EK [bizottsági] rendeletben [HL L 19., 1994.1.22., 5. o.] meghatározott eljárásokkal összhangban – közli a Bizottsággal a halászati erőfeszítések összesített adatait az alábbiak szerint:
– az előző hónapban valamennyi érintett halászterület tekintetében, a tengerfenéken élő fajokra vonatkozóan minden hónap 15. napja előtt; […]
– az előző negyedévben a 19a. cikkben említett valamennyi halászati területen a nyílttengeri fajokra irányuló halászat tekintetében minden naptári negyedév első hónapjának vége előtt.”
A pert megelőző eljárás
3. 2001. november 21‑én a Bizottság felszólító levelet küldött az Egyesült Királyságnak, amelyben kifogásolta, hogy a 2847/93 rendelet 19i. cikkének első és harmadik francia bekezdésében előírt adatokat az 1999., 2000. és 2001. évekre vonatkozóan nem továbbították a számára.
4. 2002. január 11‑i levelében az Egyesült Királyság Kormánya kifejtette, hogy bár technikai nehézségek merültek fel a kérdéses adatok összegyűjtése és közlése tekintetében, időközben az 1999‑től 2001. november végéig tartó időszakra vonatkozó valamennyi információt közölték a Bizottsággal.
5. 2004. július 15‑én a Bizottság, miután észlelte, hogy az adatok továbbításának hiányosságai, illetve késedelme a 2002‑es és 2003‑as évek során is fennáll, indokolással ellátott véleményt küldött a brit hatóságoknak, melyben megállapította, hogy „mivel nem közölte, illetve gyakran jelentős késedelemmel közölte a 2847/93 rendelet 19i. cikkének első és harmadik francia bekezdésében előírt adatokat, az Egyesült Királyság nem teljesítette az e rendelkezésekből eredő kötelezettségeit”. A Bizottság ezért felszólította az említett tagállamot arra, hogy hozza meg a szükséges intézkedéseket az indokolással ellátott véleménynek való megfelelés érdekében annak kézhezvételétől számított két hónapon belül.
6. 2004. szeptember 9‑i levelével az Egyesült Királyság Kormánya elismerte a késedelmek fennállását. Jelezte ugyanakkor, hogy bizonyos adatokat kisebb késedelemmel továbbítottak, mint ahogy az indokolással ellátott vélemény állítja. Ezt követően közölte, hogy eljárások alkalmazásával kívánják biztosítani, hogy az Egyesült Királyság megfeleljen a 2847/93 rendeletnek, és a jövőben továbbra is betartsa a rendeletet.
7. A Bizottság, mivel úgy vélte, hogy az adatok közlésének késedelmei továbbra is fennálltak 2004‑ben és 2005‑ben, úgy határozott, hogy benyújtja a jelen keresetet.
A keresetről
A kereset elfogadhatóságáról
8. Az Egyesült Királyság az ellenkérelmében előzetesen a kereset tárgyának megváltoztatására, illetve a kereset okafogyottságára alapított két elfogadhatatlansági kifogást terjesztett elő.
A kereset tárgyának módosításáról
9. Az Egyesült Királyság hatóságai azzal érvelnek, hogy a 2001. november 21‑i felszólító levél kizárólag az 1999‑es, 2000‑es és 2001‑es évekre vonatkozó kifogásokat tartalmazott. Az indokolással ellátott vélemény azonban a 2002‑es és 2003‑as évekre is hivatkozik, a kereset pedig a 2004‑es és 2005‑ös évekre is. A kereset következésképpen elfogadhatatlan abban a mértékben, amennyiben annak tárgya a felszólító levél időpontját követő kötelezettségszegésre vonatkozó állításokat tartalmaz.
10. E tekintetben emlékeztetni kell egyrészt arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az EK 226. cikk alapján előterjesztett kötelezettségszegés megállapítása iránti kereset tárgyát behatárolja a Bizottság indokolással ellátott véleménye (lásd a C‑29/90. sz., Bizottság kontra Görögország ügyben 1992. március 18‑án hozott ítélet [EBHT 1992., I‑1971. o.] 12. pontját és a C‑280/89. sz., Bizottság kontra Írország ügyben 1992. december 2‑án hozott ítélet [EBHT 1992., I‑6185. o.] 7. pontját), így a keresetet ugyanazokra az indokokra és jogalapokra kell alapítani, mint az indokolással ellátott véleményt (lásd a C‑456/03. sz., Bizottság kontra Olaszország ügyben 2005. június 16‑án hozott ítélet [EBHT 2005., I‑5335. o.] 35. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot, valamint a C‑33/04. sz., Bizottság kontra Luxemburg ügyben 2005. december 8‑án hozott ítélet [EBHT 2005., I‑10629. o.] 36. pontját).
11. Másrészt a Bíróság megállapította azt is, hogy ez a követelmény mindazonáltal nem terjedhet odáig, hogy minden esetben teljesen azonosan kelljen kifejteni a kifogásokat az indokolással ellátott vélemény rendelkező részében, és a kérelmeket a keresetlevélben, amennyiben az eljárásnak az indokolással ellátott véleményben meghatározott tárgyát nem terjesztették ki vagy nem változtatták meg (lásd a C‑433/03. sz., Bizottság kontra Németország ügyben 2005. július 14‑én hozott ítélet [EBHT 2005., I‑6985. o.] 28. pontját és a C‑484/04. sz., Bizottság kontra Egyesült Királyság ügyben 2006. szeptember 7‑én hozott ítélet [EBHT 2006., I‑7401. o.] 25. pontját).
12. A Bíróság különösen megállapította, hogy a jogvita tárgya az indokolással ellátott vélemény után bekövetkezett tényekre is kiterjedhet, ha ezek ugyanolyan jellegűek és ugyanazt a magatartást valósítják meg, mint a véleményben említett tények (lásd a 42/82. sz., Bizottság kontra Franciaország ügyben 1983. március 22‑én hozott ítélet [EBHT 1983., 1013. o.] 20. pontját; a 113/86. sz., Bizottság kontra Olaszország ügyben 1988. február 4‑én hozott ítélet [EBHT 1988., 607. o.] 11. pontját és a C‑221/04. sz., Bizottság kontra Spanyolország ügyben 2006. május 18‑án hozott ítélet [EBHT 2006., I‑4515. o.] 28. pontját).
13. Meg kell tehát állapítani, hogy a jelen ügyben a jogvita tárgya a jelen eljárás folyamán nem változott.
14. Az indokolással ellátott vélemény rendelkező részében, valamint a kereseti kérelmekben a Bizottság ugyanis az Egyesült Királysággal szemben azt kifogásolja, hogy a 2847/93 rendelet 19i. cikkének első és harmadik francia bekezdésében előírt adatok késedelmes megküldésével folyamatosan megszegte a kötelezettségeit.
15. Ráadásul a Bizottság a keresetében hangsúlyozta, hogy a kötelezettségszegés a jelen kereset benyújtásakor is fennállt, mivel az Egyesült Királyság a 2004‑es évre vonatkozó adatok közül szinte még semmit nem közölt, a 2005‑ös évre vonatkozó adatokat pedig egyáltalán nem.
16. Ebből következően a Bizottság keresete nem meghatározott időszakokra vonatkozó konkrét cselekményekre irányul, hanem a kérdéses adatok a 2847/93 rendelet által előírt határidőkön belüli továbbítása kötelezettségének az Egyesült Királyság által történő folyamatos és rendszeres megszegésére.
17. Meg kell tehát állapítani, hogy a jelen ügyben a jogvita tárgyát a fent említett határidőknek az Egyesült Királyság által történő elmulasztása képezi, amely folyamatos késedelmekben nyilvánult meg, anélkül, hogy szükségessé válna az indokolással ellátott vélemény időpontját követően bekövetkezett tények kizárása (lásd a fent hivatkozott Bizottság kontra Olaszország ügyben 1988. február 4‑én hozott ítélet 13. pontját).
18. Az Egyesült Királyság által előterjesztett első elfogadhatatlansági kifogást következésképpen el kell utasítani.
A kereset okafogyottságáról
19. Az Egyesült Királyság Kormánya azzal érvel, hogy mivel az indokolással ellátott véleményben meghatározott határidőn belül valamennyi előírt adatot közölt, megfelelt az indokolással ellátott véleménynek, és ezért a Bizottság nem volt jogosult a jelen kereset megindítására.
20. E tekintetben emlékeztetni kell először is arra, hogy a Bizottságnak az EK 226. cikk alapján fennálló hatásköre gyakorlása során az a feladata, hogy a közösségi jog tagállamok általi alkalmazása felett hivatalból és a közérdek szolgálatában őrködjék, és az abból fakadó kötelezettségek esetleges megszegését, annak megszüntetése végett, megállapíttassa (lásd a C‑333/99 . sz., Bizottság kontra Franciaország ügyben 2001. február 1‑jén hozott ítélet [EBHT 2001., I‑1025. o.] 23. pontját és a C‑394/02 . sz., Bizottság kontra Görögország ügyben 2005. június 2‑án hozott ítélet [EBHT 2005., I‑4713. o.] 14. és 15. pontját, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
21. A jelen ügyben rá kell mutatni, hogy az Egyesült Királysággal szemben kifogásolt jogsértés, ahogy az a jelen ítélet 16. pontjában megállapításra került, a 2847/93 rendelet 19i. cikkének első és harmadik francia bekezdésében előírt adatok folytonosan és rendszeresen késedelmes továbbításában áll.
22. Meg kell állapítani, hogy az Egyesült Királyság az így meghatározott kötelezettségszegést nem orvosolta azzal, hogy az indokolással ellátott véleményben foglalt határidőig közölte a 2847/93 rendelet által előírt, az indokolással ellátott véleményben említett adatokat, mivel ezekre az adattovábbításokra a 2847/93 rendelet által előírt határidők lejárta után került sor.
23. A Bizottságnak tehát érdekében áll a jelen ügy tárgyát képező kötelezettségszegés megállapíttatása többek közt annak érdekében, hogy az Egyesült Királyság meghozza azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek az adatok időben való továbbításának, valamint a hasonló jogsértések újbóli elkövetése megelőzésének biztosításához.
24. A fentiekre tekintettel a második elfogadhatatlansági kifogást is el kell utasítani, és így a Bizottság keresetét elfogadhatónak kell nyilvánítani.
A kereset megalapozottságáról
25. A Bizottság az Egyesült Királysággal szemben kifogásolja, hogy a 2847/93 rendelet 19i. cikkének első és harmadik francia bekezdésében előírt adatokat jelentős késedelemmel közölte, mivel az adatok közlése a következőképpen történt:
– az 1999‑es, 2000‑es és 2001‑es év tekintetében: az ezekre az évekre vonatkozó adatokat csak 2002. január 14‑én közölték, az 1999. februárra, márciusra, áprilisra és májusra vonatkozó adatok kivételével, amelyeket 1999. június 9‑én továbbítottak, illetve a 2001‑es év első tíz hónapjára vonatkozó adatok kivételével, amelyeket 2001. november 29‑én továbbítottak;
– a 2002‑es év tekintetében: a tengerfenéken élő fajokra vonatkozó adatokat öt eset kivételével szintén késedelmesen küldték el;
– a 2003‑as év tekintetében: az adatokat csak 2004. március 29‑én küldték el;
– a 2004‑es év tekintetében: a Bizottságnak csak bizonyos adatokat küldtek el, és a Bizottság ezenfelül kifogásolja, hogy a nyílttengeri fajokra vonatkozó adatok átlagos késedelme 23 nap volt, a tengerfenéken élő fajokra vonatkozó adatoké pedig 48 nap;
– a 2005‑ös év tekintetében: a Bizottság számára a keresete benyújtásának időpontjában még semmilyen adatot nem küldtek el.
26. Az Egyesült Királyság Kormánya az adatok továbbításának a fentiekben leírt késedelmét nem vitatja.
27. Azzal érvel ugyanakkor, hogy ezen késedelmeket technikai nehézségek okozták. Különösen a 2004‑es és 2005‑ös évekre vonatkozó információk közlése tekintetében az Egyesült Királyság Kormánya azzal érvel, hogy ezeket a technikai nehézségeket az adatközlési rendszernek az 1954/2003 rendelet hatályba lépése következtében bekövetkezett módosítása okozta.
28. Ez az érv nem elfogadható. E tekintetben elegendő rámutatni, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint valamely tagállam a közösségi jogi normákból származó kötelezettségek és határidők be nem tartásának igazolásaképpen nem hivatkozhatnak az olyan belső körülményekre, mint a közösségi jogi aktus végrehajtásának szakaszában felmerült alkalmazási nehézségek (lásd a C‑387/97. sz., Bizottság kontra Görögország ügyben 2000. július 4‑én hozott ítélet [EBHT 2000., I‑5047. o.] 70. pontját és a C‑418/00. sz. és C‑419/00. sz., Bizottság kontra Franciaország egyesített ügyekben 2002. április 25‑én hozott ítélet [EBHT 2002., I‑3969. o.] 59. pontját).
29. Az Egyesült Királyság tehát nem hivatkozhat technikai nehézségekre annak érdekében, hogy kivonja magát a közösségi jogból származó kötelezettségei alól.
30. Tekintettel a fenti megfontolásokra meg kell állapítani, hogy mivel késedelmesen közölte a 2847/93 rendelet 19i. cikkének első és harmadik francia bekezdésében előírt adatokat, az Egyesült Királyság nem teljesítette az e rendeletből eredő kötelezettségeit.
A költségekről
31. Az eljárási szabályzat 69. cikkének 2. §‑a alapján a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte. Az Egyesült Királyságot, mivel pervesztes lett, a Bizottság kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.
Rendelkező rész
A fenti indokok alapján a Bíróság (harmadik tanács) a következőképpen határozott:
1) Mivel késedelmesen közölte a legutóbb a 2003. november 4‑i 1954/2003/EK tanácsi rendelettel módosított, a közös halászati politika ellenőrző rendszerének létrehozataláról szóló, 1993. október 12‑i 2847/93/EGK tanácsi rendelet 19i. cikkének első és harmadik francia bekezdésében előírt adatokat, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága nem teljesítette az e rendeletből eredő kötelezettségeit.
2) A Bíróság Nagy-Britanniát és Észak‑Írország Egyesült Királyságát kötelezi a költségek viselésére.