CELEX: 62003CJ0053
Pieņemamība
Valsts tiesas jēdziens
Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana
Atteikums piegādāt vairumtirgotājiem farmaceitiskos produktus
Paralēlā tirdzniecība

1       Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas uz EKL 82. panta interpretāciju.
2       Šis lūgums tika iesniegts strīdā, kuru izskata
Epitropi Antagonismou
(Grieķijas Konkurences komisija), par apvienību
Synetairismos Farmakopoion Aitolias & Akarnanias
(
Syfait
) u.c. (turpmāk tekstā – “
Syfait
u.c.”) un
Panellinios syllogos farmakapothikarion
(turpmāk tekstā – “
PSF
”), kā arī sabiedrību
Interfarm – A. Agelakos & Sia OE
u.c. (turpmāk tekstā – “
Interfarm
u.c.”) un
K. P. Marinopoulos Anonymos Etairia emporias kai dianomis farmakeftikon proïonton
(turpmāk tekstā – “
Marinopoulos
u.c.”) iesniegto sūdzību pret sabiedrību, kas dibināta atbilstoši Lielbritānijas tiesībām,
GlaxoSmithKline plc
(turpmāk tekstā – “
GSK
plc
”) un tās meitas sabiedrību, kas dibināta atbilstoši Grieķijas tiesībām,
GlaxoSmithKline AEVE
, kuru agrāk sauca
Glaxowellcome AEVE
(turpmāk tekstā – “
GSK AEVE
”), par to, ka abas pēdējās sabiedrības atteicās izpildīt pasūtījumus par noteiktu farmaceitisko produktu piegādi Grieķijas
tirgū.

Atbilstošās tiesību normas

Kopienu tiesiskais regulējums
3       EKL 82. pants nosaka:
“Vienam vai vairākiem uzņēmumiem, kam ir dominējošs stāvoklis kopējā tirgū vai būtiskā tā daļā, šāda stāvokļa ļaunprātīga
izmantošana ir aizliegta kā nesaderīga ar kopējo tirgu un tiktāl, ciktāl tā var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm.
Stāvokļa ļaunprātīga izmantošana var jo īpaši izpausties kā
a)      tieši vai netieši uzspiestas netaisnīgas iepirkuma vai pār­došanas cenas vai citi netaisnīgi tirdzniecības nosacījumi;
b)      ražošanas, tirgus vai tehnikas attīstības ierobežošana, kas kaitē patērētājiem;
c)      atšķirīgu nosacījumu piemērošana līdzvērtīgos darījumos ar dažādiem tirdzniecības partneriem, tādējādi radot tiem neizdevīgus
konkurences apstākļus;
d)      prasība, lai otra puse, slēdzot līgumus, uzņemtos papildu saistības, kas pēc savas būtības vai saskaņā ar nozares praksi nekādi
nav saistītas ar attiecīgo līgumu priekšmetu.”

Valsts tiesiskais regulējums
4       2. pants likumā Nr. 703/1977 par monopolu un oligopolu kontroli, kā arī brīvas konkurences aizsardzību (
FEK A’
278), kuru grozījis likums Nr. 2941/2001 (
FEK A’
201, turpmāk tekstā – “Likums Nr. 703/1977”), pēc būtības atbilst EKL 82. panta noteikumiem.

Pamata prāva un prejudiciālie jautājumi
5
Syfait
u.c. ir Grieķijas farmaceitu apvienības. To galvenā darbība ir kopīgas farmaceitisko produktu, kuri ir nopirkti no dažādām
farmācijas sabiedrībām, noliktavas vadība un uzturēšana, lai nodrošinātu piegādi visiem to locekļiem.
6
PSF
ir Grieķijas farmaceitisko produktu vairumtirgotāju apvienība, kas aizstāv savu locekļu intereses.
7       Sabiedrības
Interfarm
u.c. ir Grieķijas farmaceitisko produktu vairumtirgotājas.
Marinopoulos
u.c. ir Grieķijā darbojošās sabiedrības, kas izplata farmaceitiskos produktus.
8
GSK AEVE
juridiskā adrese ir Grieķijā, un to pilnībā kontrolē
GSK plc
– Apvienotās Karalistes farmaceitisko produktu ražotājs, kas ir izveidots 2000. gadā, apvienojoties sabiedrībām
Glaxowellcome plc
un
SmithKline Beecham
.
9
GSK AEVE
importē un izplata dažādus farmaceitiskos produktus, to skaitā zāles
Imigran
,
Lamictal
un
Serevent
. Šīs ir oriģinālās zāles, kas radītas pētniecības un tehnoloģijas rezultātā, un tās ietilpst recepšu zāļu kategorijā.
10
Syfait
u.c. un
PSF
locekļi, kā arī sabiedrības
Interfarm
u.c. un
Marinopoulos
u.c. iepērk no
GSK AEVE
šīs zāles visos pastāvošajos veidos, lai vēlāk tās izplatītu vietējā tirgū un ārvalstīs.
11     Līdz 2000. gada novembrim
GSK AEVE
izpildīja visus tai adresētos pasūtījumus. Sakarā ar zāļu
Imigran
,
Lamictal
un
Serevent
būtiski zemāku cenu Grieķijā, lielu daļu no piegādēm, kas atbilda pasūtījumiem, reeksportēja uz citām dalībvalstīm, it īpaši
uz Apvienoto Karalisti.
12     Kopš 2000. gada novembra sākuma, lai grozītu savu izplatīšanas sistēmu Grieķijā un pārtrauktu sūdzības iesniedzēju un trešo
personu pasūtījumu izpildi,
GSK AEVE
norādīja uz īpašu trūkuma situāciju Grieķijas tirgū, kuru, pēc tās domām, radījis trešo personu veiktais reeksports. Tā paziņoja,
ka tā veiks tiešās piegādes slimnīcām un aptiekām.
13     2001. gada februārī, uzskatot, ka apgāde ar zālēm ir zināmā mērā normalizējusies un ka slimnīcu un aptieku uzkrājumi ir izveidoti,
GSK AEVE
aizstāja iepriekšējo tirdzniecības metodi ar citu izplatīšanas sistēmu.
14     Sūdzības iesniedzējas pamata lietā iesniedza sūdzību
Epitropi Antagonismou
par
GSK AEVE
veikto zāļu
Imigran
,
Lamictal
un
Serevent
laišanu Grieķijas tirgū izplatīšanas sistēmu ietvaros, kuras ir mainījušās kopš 2000. gada novembra. Tās sūdzējās, ka minētā
sabiedrība pilnībā nepilda tai adresētos pasūtījumus. Šāda rīcība ir uzskatāma par dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu
Likuma Nr. 703/1977 2. panta un EKL 82. panta izpratnē.
15     2001. gada 3. augustā
Epitropi Antagonismou
ar lēmumu Nr. 193/111 par pagaidu pasākumiem uzlika
GSK AEVE
pienākumu uz laiku līdz lēmuma pieņemšanai pamata lietā pildīt trīs minēto zāļu pasūtījumus.
GSK AEVE
lūdza
Dioikitiko Efeteio Athinon
(Atēnu Administratīvo apelācijas tiesu) apturēt šo lēmumu, bet 2002. gada 10. janvārī tā šo lēmumu apstiprināja, un tas vēl
aizvien bija spēkā laikā, kad tika pieņemts lēmums uzdot prejudiciālo jautājumu.
16
Epitropi Antagonismou
norāda, ka
GSK AEVE
ir ievērojusi pasākumus, kurus paredz lēmums Nr. 193/111, vismaz tādā apmērā, kādā to apgādā
GSK plc
. Šīs piegādes ir pārsniegušas patēriņa vajadzības valsts tirgū.
Epitropi Antagonismou
iesniegtie pierādījumi tomēr norāda, ka attiecīgie pasūtījumi būtiski pārsniedz šo līmeni, it īpaši 2001. gada septembrī,
un tādējādi visi pasūtījumi nav izpildīti.
17     Lēmumā par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu
Epitropi Antagonismou
precizēja, ka
GSK AEVE
un
GSK plc
darbojas atbilstoši
Ethnikos Organismos Farmakon
(valsts farmaceitisko produktu biroja) 2001. gada 27. novembra apkārtrakstam, saskaņā ar kuru visām recepšu zāļu izplatīšanā
iesaistītajām pusēm “ir jāapgādā valsts tirgus ar tādu zāļu daudzumu, kas ir vismaz vienāds ar receptēs izrakstīto daudzumu
un papildus noteiktu procentuālu lielumu (25 %), lai apmierinātu ārkārtas vajadzības un tādas vajadzības, kas izriet no iespējamas
apstākļu maiņas”.
18     Turklāt atbilstoši Likuma Nr. 703/1977 11. pantam
GSK AEVE
2001. gada 5. decembrī iesniedza
Epitropi Antagonismou
lūgumu piešķirt atļauju neapmierināt tādas Grieķijas prasības, kas pārsniedz 125 %.
19     Vienlaicīgi saņemot
GSK AEVE
atteikuma lūgumu un sūdzības no
Syfait
u.c.,
PSF
,
Interfarm
u.c. un
Marinopoulos
u.c. par
GSK AEVE
un
GSK plc
,
Epitropi Antagonismou
jautā, cik lielā mērā abu pēdējo sabiedrību atteikums pilnībā apmierināt sūdzības iesniedzēju pasūtījumus ir uzskatāms par
dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu EKL 82. panta izpratnē.
Epitropi Antagonismou
norāda, ka, ja ļaunprātīga izmantošana nepastāv, tad tā var izvērtēt, vai ir ievēroti priekšnoteikumi, lai
GSK AEVE
piešķirtu atļauju nepildīt pienākumu.
20     Šādos apstākļos
Epitropi Antagonismou
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)      Vai uzņēmuma, kas atrodas dominējošā stāvoklī, atteikums pilnībā izpildīt visus tam adresētos pasūtījumus no farmaceitisko
produktu vairumtirgotāju puses
ipso facto
ir uzskatāms par ļaunprātīgu rīcību EKL 82. panta izpratnē, ja to pamato vēlēšanās ierobežot farmaceitisko produktu vairumtirgotāju
veikto eksportu un tādējādi samazināt paralēlās tirdzniecības radīto kaitējumu? Vai atbildi uz šo jautājumu ietekmē apstāklis,
ka sakarā ar cenu atšķirību Eiropas Savienībā, kas izriet no valstu iejaukšanās, vai, citiem vārdiem, farmaceitisko produktu
pakļaušanas tiesiskajam režīmam, kurā nav spēcīgas konkurences un kurā gluži pretēji pastāv augsts valstu iejaukšanās līmenis,
paralēlā tirdzniecība ir īpaši izdevīga vairumtirgotājiem? Visbeidzot, vai valsts konkurences iestādei ir pienākums vienādi
piemērot Kopienu konkurences normas gan attiecībā uz tirgu, kas darbojas konkurences apstākļos, gan uz tādu tirgu, kurā konkurenci
izkropļo valsts iejaukšanās?
2)      Ja Tiesa uzskata, ka paralēlās tirdzniecības ierobežošana iepriekš minēto iemeslu dēļ nav uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību,
ja to veic dominējošā stāvoklī esošs uzņēmums, tad kādā veidā ir jānovērtē iespējami ļaunprātīga rīcība?
It īpaši:
a)      Vai ir iespējams uzskatīt par atbilstošiem kritērijiem procentuāli izteiktu daudzumu, kas pārsniedz normālo valsts līmeņa
patēriņu un/vai kaitējumu, kuru ir cietis dominējošā stāvoklī esošs uzņēmums salīdzinājumā ar tā kopējo apgrozījumu un kopējo
peļņu? Apstiprinošas atbildes gadījumā – kādā veidā ir nosakāms procentuālais pārsniegšanas līmenis un kaitējuma apmērs, kuru
mēra procentuāli no apgrozījuma un kopējās peļņas, kuru pārsniedzot attiecīgā rīcība ir uzskatāma par ļaunprātīgu?
b)      Vai ir jāievēro tāda pieeja, kas balstās uz interešu salīdzināšanu, un apstiprinošas atbildes gadījumā – kuras intereses ir
jāsalīdzina?
Precīzāk:
i)      Vai atbildi ietekmē apstāklis, ka gala patērētājs – slimnieks – no paralēlās tirdzniecības gūst ierobežotu finansiālu labumu?
ii)      Vai ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma sistēmas iestāžu intereses iegūt lētākas zāles un apstiprinošas atbildes gadījumā
– cik lielā mērā?
c)      Kādi citi kritēriji un pieeja ir uzskatāma par atbilstošu šajā lietā? ”

Par Tiesas kompetenci
21     Vispirms ir jāpārbauda, vai
Epitropi Antagonismou
ir uzskatāma par tiesu EKL 234. panta izpratnē un līdz ar to vai Tiesas kompetencē ietilpst atbildes sniegšana uz uzdotajiem
jautājumiem.

Valsts tiesiskais regulējums par Epitropi Antagonismou
22     Likuma Nr. 703/1977 8. panta 1. punkts nosaka:
“
Epitropi Antagonismou
tiek nodibināta kā neatkarīga iestāde. Tās locekļi ir personīgi un profesionāli neatkarīgi, un, pildot savus pienākumus,
tie ir pakļauti tikai likumam un sirdsapziņai.
Epitropi Antagonismou
ir administratīvi un finansiāli autonoma. Tā atrodas [attīstības] ministra padotībā.”
23
Epitropi Antagonismou
veido deviņi locekļi, kurus ieceļ atbilstoši Likuma Nr. 703/1977 8. panta 3. punktā paredzētajam sastāvam. Četrus locekļus,
kā arī to vietniekus izvēlas ministrs no sarakstiem ar trīs kandidātiem, kurus attiecīgi iesniedz četras profesionālās organizācijas.
Pārējie locekļi ir Valsts juridiskās padomes loceklis vai kāds cits augsta ranga tiesnesis, divi universitātes pasniedzēji,
no kuriem viens ir jurists un otrs ekonomists, kā arī divas atzītas personas, kurām ir atbilstoša pieredze ekonomikas tiesībās
un konkurences politikas jomā. Saskaņā ar Likuma Nr. 703/1977 8. panta 5. punktu
Epitropi Antagonismou
, kā arī to vietniekus attīstības ministrs ieceļ amatā uz trīs gadu pilnvaru termiņu.
24     Šī likuma 8. panta 6. punkts paredz:
“
Epitropi Antagonismou
priekšsēdētāju un tā vietnieku no [
Epitropi Antagonismou
] locekļu vidus ieceļ attīstības ministrs.
Epitropi Antagonismou
priekšsēdētājs ir valsts ierēdnis; viņš pilda tikai šos pienākumus visu savu pilnvaru termiņu [..].”
25     Saskaņā ar Likuma Nr. 703/1977 8. panta 7. punktu:
“Pilnvaru termiņa laikā priekšsēdētājs un locekļi nevienā uzņēmumā vai ārpus tā nepilda par atlīdzību vai bez tās valsts vai
privātus profesionālos pienākumus, kas nav saderīgi ar
Epitropi Antagonismou
locekļa statusu vai pienākumiem.”
26     Attiecībā uz
Epitropi Antagonismou
un tā sekretariātu minētā likuma 8.c panta 1. punkta b) apakšpunkts nosaka:
“Priekšsēdētājs koordinē un vada [
Epitropi Antagonismou
] sekretariāta darbību.”
27     Minētā likuma 8.c panta 1. punkta d) apakšpunkts paredz:
“Priekšsēdētājs hierarhiski ir
Epitropi Antagonismou
sekretariāta personāla vadītājs, un viņš veic tā disciplināro uzraudzību.”
28     Atbilstoši 8.c panta 3. punktam
Epitropi Antagonismou
priekšsēdētājs var pilnvarot ģenerāldirektoru vai
Epitropi Antagonismou
sekretariāta direktorus pildīt daļu no savām funkcijām. Saskaņā ar Likuma Nr. 703/1977 8.d panta 1. punkta otro teikumu sekretariāta
ģenerāldirektoru ar attīstības ministra lēmumu un
Epitropi Antagonismou
piekrišanu ieceļ amatā uz trīs gadu termiņu; ģenerāldirektoru var iecelt amatā atkārtoti.

Tiesas vērtējums
29     Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, lai noteiktu, vai iestāde, kas iesniedz lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, ir uzskatāma
par tiesu EKL 234. panta izpratnē – kas ir vienīgi Kopienu tiesību jautājums – Tiesa ņem vērā vairākus faktorus, kā, piemēram,
vai iestāde ir izveidota ar likumu, vai tā ir pastāvīga, vai tās pieņemtie nolēmumi ir saistoši, vai process tajā notiek
inter partes
, vai tā piemēro tiesību normas, kā arī vai tā ir neatkarīga (skat. it īpaši 1997. gada 17. septembra spriedumu lietā C‑54/96
Dorsch Consult
,
Recueil
, I‑4961. lpp., 23. punkts, 2000. gada 21. marta spriedumu apvienotajās lietās no C‑110/98 līdz C‑147/98,
Recueil
, I‑1577. lpp., 33. punkts, 2000. gada 30. novembra spriedumu lietā C‑195/98
Österreichischer Gewerkschaftsbund
,
Recueil
, I‑10497. lpp., 24. punkts, un 2002. gada 30. maija spriedumu lietā C‑516/99
Schmid
,
Recueil
, I‑4573. lpp., 34. punkts). Turklāt valsts tiesām ir tiesības vērsties Tiesā tikai tad, ja tām ir jāizskata strīds tādas
procedūras ietvaros, kurā ir jāpieņem lēmums, kuram ir tiesas nolēmuma raksturs (skat. it īpaši 1998. gada 12. novembra spriedumu
lietā C‑134/97
Victoria Film
,
Recueil
, I‑7023. lpp., 14. punkts, un iepriekš minēto spriedumu lietā
Österreichischer Gewerkschaftsbund
, 25. punkts).
30     Šajā sakarā vispirms jānorāda, ka
Epitropi Antagonismou
atrodas attīstības ministra padotībā. Padotība nozīmē, ka attiecīgajam ministram ir tiesības noteiktās robežās kontrolēt
Epitropi Antagonismou
lēmumu likumību.
31     Turklāt, kaut arī saskaņā ar Likuma Nr. 703/1977 normām
Epitropi Antagonismou
locekļi ir personīgi un profesionāli neatkarīgi un, pildot savus pienākumus, tie ir pakļauti tikai likumam un sirdsapziņai,
tomēr neizskatās, ka attiecībā uz to iecelšanas amatā atsaukšanu vai atcelšanu pastāv īpašas garantijas. Tādējādi šāda sistēma
nevar efektīvi pretoties pret izpildvaras iejaukšanos vai neatbilstošu spiedienu uz
Epitropi Antagonismou
locekļiem (skat. šajā sakarā 1999. gada 4. februāra spriedumu lietā C‑103/97
Köllensperger
un
Atzwanger
,
Recueil
, I‑551. lpp., 21. punkts).
32     Turklāt ir jāatgādina, ka saskaņā ar minētā likuma 8.c panta 1. punkta b) un d) apakšpunktu, pirmkārt, minētās iestādes priekšsēdētājs
veic sekretariāta darba koordinēšanu un vispārējo virzību, un, otrkārt, viņš hierarhiski ir sekretariāta personāla vadītājs
un veic tā darbinieku disciplināro uzraudzību.
33     Šajā sakarā ir jānorāda, ka
Tribunales Económico-Administrativos
(Ekonomikas jautājumu administratīvās tiesas, Spānija) Tiesa iepriekš minētā sprieduma lietā
Gabalfrisa
u.c. 39. un 40. punktā uzskatīja par no nodokļu administrācijas dienestiem neatkarīgām iestādēm, kuru pienākumos ietilpst
PVN pārvaldība, iekasēšana un atmaksāšana, sakarā ar šo abu iestāžu funkcionālo nošķirtību. Tomēr
Epitropi Antagonismou
, lēmējinstitūts, kurš ir funkcionāli saistīts ar tās sekretariātu – izmeklēšanas institūtu, kas iesniedz priekšlikumus lēmējinstitūtam
lēmuma pieņemšanai, nav skaidri uzskatāms par neatkarīgu no valsts institūcijas, kura atbilstoši savām funkcijām var būt puse
procesā par konkurences jautājumiem.
34     Visbeidzot ir jāatgādina, ka tādai konkurences iestādei kā
Epitropi Antagonismou
ir cieši jāsadarbojas ar Eiropas Kopienu Komisiju un to atbilstoši Padomes 2002. gada 16. decembra Regulas (EK) Nr. 1/2003
par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.), 11. panta 6. punktam
ar Komisijas lēmumu var atbrīvot no kompetences īstenošanas. Šajā sakarā ir jānorāda, ka Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punkts
pēc būtības saglabā normu, kas minēta 9. panta 3. punktā Padomes 1962. gada 6. februāra Regulā Nr. 17, Pirmajā regulā par
Līguma 85. un 86. panta īstenošanu (OV 1962, 13, 204. lpp.), atbilstoši kurai dalībvalstu konkurences iestādes automātiski
zaudē kompetenci, līdzko Komisija uzsāk procedūru (šajā sakarā skat. Regulas Nr. 1/2003 septiņpadsmito apsvērumu).
35     Tomēr Tiesā var vērsties tikai tāda iestāde, kurai ir jāizskata tai nodotais strīds tādas procedūras ietvaros, kurā ir jāpieņem
lēmums, kuram ir tiesas nolēmuma raksturs (skat. iepriekš minētos spriedumus lietās
Victoria Film
, 14. punkts, un
Österreichischer Gewerkschaftsbund
, 25. punkts).
36     Kad pēc Komisijas lēmuma tāda valsts konkurences iestāde kā
Epitropi Antagonismou
zaudē kompetenci, procedūrā, kas ir uzsākta šajā iestādē, nekad netiks pieņemts lēmums, kuram ir tiesas nolēmuma raksturs.
37     No iepriekš izskatītajiem apstākļiem, kas ir izvērtēti kopā, izriet, ka
Epitropi Antagonismou
nav uzskatāma par tiesu EKL 234. panta izpratnē.
38     Līdz ar to Tiesas kompetencē neietilpst atbildes sniegšana uz
Epitropi Antagonismou
jautājumiem.

Par tiesāšanās izdevumiem
39     Attiecībā uz lietas dalībniekiem pamata lietā šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata
Epitropi Antagonismou
, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, kas nav minēto lietas
dalībnieku tiesāšanās izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (virspalāta) nospriež:
Tiesas kompetencē neietilpst atbildes sniegšana uz
Epitropi Antagonismou
jautājumiem, kas iesniegti ar 2003. gada 22. janvārī pieņemto lēmumu.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – grieķu.