CELEX: 62007FJ0033
Közszolgálat
Tisztviselők
Előléptetés

Tisztviselők – Előléptetés – Az érdemek összehasonlító vizsgálata
(Személyzeti szabályzat, 45. cikk)
Nem ellentétes a szolgálati érdekkel az általános költségvetés kutatási előirányzatából fizetett tisztviselők előléptetési
eljárására vonatkozó szabályokról szóló bizottsági határozat 2. cikke, amely a tisztviselők mobilitásának korlátozását írja
elő.
Ez a határozat, amely azokra a tisztviselőkre vonatkozik, akik korábban a kutatási előirányzatból fizetett ideiglenes alkalmazottak
voltak, a 2. cikkének (1) bekezdésében úgy rendelkezik, hogy a személyzeti szabályzat 45. cikkének a Bizottság által elfogadott
általános végrehajtási rendelkezéseitől eltérően, a versenyvizsgát követően a kutatási előirányzatból fizetett tisztviselők
megtartják az ideiglenes alkalmazottként szerzett előléptetési pontjaikat. Az említett határozat 2. cikkének (2) bekezdése
szerint ezek az érdempontok és elsőbbségi pontok mindazonáltal érvényüket vesztik, ha a tisztviselőket, kérelmükre, a próbaidős
tisztviselővé való kinevezésüket követő két éven belül az általános költségvetés működési előirányzatából fizetett álláshelyre
helyezik át.
A szóban forgó tisztviselők mobilitásának korlátozását az intézmény megfelelő működésére, tehát a szolgálati érdekre vonatkozó
megfontolások igazolják. A személyi erőforrások megfelelő felhasználása és a tisztviselők intézményen belüli mobilitása ugyan
a szolgálati érdekkel összhangban álló céloknak minősülnek, a szolgálati érdek azonban nem korlátozódik erre. Az említett
határozat célja, hogy arra ösztönözze a korábban ideiglenes alkalmazottként a kutatási előirányzat terhére foglalkoztatott
tisztviselőket, hogy legalább két évig az általános költségvetés kutatási előirányzatából fizetett azon álláshelyeken maradjanak,
amelyeknél véglegesítették őket, és amelyek vonatkozásában a szükséges képesítésekkel rendelkeznek.
A kérdéses rendelkezésekből kitűnik, hogy a Bizottság nem hagyja figyelmen kívül a tisztviselők intézményen belüli mobilitásához
kapcsolódó szolgálati érdeket, hanem ezzel ellenkezőleg arra törekszik, hogy azt összeegyeztesse az általa szem előtt tartott
többi különös szolgálati érdekkel. Ennélfogva az érintett tisztviselők mobilitása korlátozásának behatárolt a terjedelme,
amennyiben az csak azokra a tisztviselőkre vonatkozik, akik korábban a kutatási előirányzatból fizetett ideiglenes alkalmazottak
voltak, és kevesebb mint két éve véglegesítették őket az ugyanezen költségvetéshez tartozó álláshelyeken. A korlátozásnak
főként az időtartama behatárolt, amely az érintett tisztviselők próbaidős tisztviselővé való kinevezésétől számított kétéves
időszakot jelenti.
Egyébiránt a határozat nem sérti a tisztviselők közötti egyenlő bánásmód elvét sem. Az említett határozat 2. cikkének (3) bekezdése
előírja, hogy e határozat 2. cikkének (2) bekezdésétől eltérően az (1) bekezdésben meghatározott három csoportba tartozó tisztviselők
még akkor is megtartják az ideiglenes alkalmazottként megszerzett pontjaikat, ha a próbaidős tisztviselővé való kinevezésük
időpontját követő két éven belül áthelyezik őket az általános költségvetés működési előirányzatából fizetett álláshelyre.
„A személyzeti szabályzat 7. cikkének (1) bekezdése alapján a kinevezésre jogosult hatóság által szolgálati érdekből áthelyezett”
tisztviselők alkotják ezen csoportok egyikét. A határozat 2. cikkének céljából kitűnik, hogy az intézmény ezáltal azokat a
tisztviselőket kívánja kijelölni, akiket a mobilitásra vonatkozó kívánságaik figyelembevétele nélkül kizárólag szolgálati
érdekből helyeztek át, ahogyan arra a személyzeti szabályzat 7. cikke (1) bekezdésének első albekezdése – az ugyanezen bekezdés
második albekezdésében szereplő kivétellel – feljogosítja az intézményeket. Márpedig, jóllehet az áthelyezésekről mindig a
szolgálati érdek alapján kell határozni, az áthelyezett tisztviselők helyzete lényegesen eltérő aszerint, hogy az adminisztráció
a mobilitásra vonatkozó kívánságaikat figyelembe vette‑e, vagy sem.
Az említett határozat 2. cikkének (3) bekezdésében előírt másik tisztviselői csoport azon tisztviselőkből áll, akiket a saját
kérelmükre helyeztek át, és legalább két éve bizalmas jellegűnek tekintett munkakört töltenek be. Ebben a tekintetben indokolt
a próbaidős tisztviselővé való kinevezésüket követő két éven belül saját kérelmükre az általános költségvetés működési előirányzatából
fizetett álláshelyre áthelyezett tisztviselők közötti eltérő bánásmód aszerint, hogy legalább két éve bizalmas jellegűnek
tekintett munkakört töltenek‑e be, vagy sem. Még ha a bizalmas munkakörbe kinevezett tisztviselőt általában csak öt év után
helyezik is át, helytelen az a következtetés, hogy az említett tisztviselő helyzete csak öt év – és nem két év – után tér
el a többi tisztviselő helyzetétől. A bizalmas munkakörökbe beosztott tisztviselőket az áthelyezés vonatkozásában terhelő
fokozott kötelezettség abból ered, hogy a feladataik jellege miatt jelentős veszélynek vannak kitéve a pénzügyi szabálytalanságok
vagy az összeférhetetlenség vonatkozásában. Ebből következően a bizalmas munkakörbe beosztott tisztviselők helyzete nem csak
öt év után, hanem a beosztásuk teljes időtartama alatt objektíve eltér a többi tisztviselő helyzetétől. E körülmények között
nincs alapja annak a feltételezésnek, hogy e tisztviselők esetében csak öt év után indokolt eltérő szabályok alkalmazása az
áthelyezésre vonatkozóan. Ezzel ellenkezőleg, tekintettel a bizalmas munkakörökbe beosztott tisztviselők áthelyezésének megkönnyítéséhez
kapcsolódó szolgálati érdekre, azon veszély csökkentése érdekében, amelynek ezek a tisztviselők ki vannak téve, ésszerűnek
tűnik kivenni az említett tisztviselőket egy olyan rendelkezés hatálya alól, amely erőteljesen maradásra ösztönöz a próbaidős
tisztviselővé való kinevezésüktől számított további két év során. Ennélfogva a (3) bekezdésben szereplő, az említett tisztviselők
javára szóló kivétel az elérni kívánt célhoz viszonyítva nem aránytalan.
(lásd a 32., 67–73. és 90–96. pontot)
Hivatkozás:
az Elsőfokú Bíróság T‑237/95. sz., Carbajo Ferrero kontra Parlament ügyben 1997. június 12‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 1997.,
I‑A‑141. o. és II‑429. o.) 99. pontja.