CELEX: 61984CJ0145
Præjudicielt spørgsmål
forordning nr. 1408/71
arbejdsløshedsydelser

1 Ved kendelse af 5 . juni 1984 , indgaet til Domstolen den 12 . juni 1984 , har Raad van Beroep , Amsterdam , i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt Domstolen et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af bestemmelserne i kapitel 6 , afdeling 2 , i afsnit III i Raadets forordning nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere , selvstaendige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer , der flytter inden for Faellesskabet , i den fra 1 . juli 1982 gaeldende version ( EFT L 230 af 22 . august 1983 , s . 8 _ herefter benaevnt forordning nr . 1408/71 ).
2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en sag mellem Cochet og Bedrijfsvereniging voor de gezondheid , geestelijke en maatschappelijke belangen ( herefter benaevnt Bedrijfsvereniging ), som er et paritetisk organ stiftet i form af en af den nederlandske stat anerkendt forening , som bl.a . har til opgave at gennemfoere bestemmelserne i den nederlandske sociallovgivning vedroerende arbejdsloeshedsydelser .
3 Det fremgaar af sagen , at Cochet , som i perioden 1 . august 1975 til 28 . februar 1982 var ansat ved Stichting voor Kinderpensions , Amsterdam , arbejdede paa nederlandsk omraade , nemlig i Nieuwstad , Limbourg-provinsen , skoent han havde bopael i Belgien .
4 Den 1 . marts 1982 blev han arbejdsloes og stillede sig derfor til raadighed for arbejdsformidlingen i Belgien , ligesom han herved oppebar arbejdsloeshedsydelser i henhold til artikel 71 , stk . 1 , litra a ), ii ), i Raadets forordning nr . 1408/71 , som bestemmer :
»graensearbejdere , der er helt arbejdsloese , modtager ydelser efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade de er bosat , som om de under deres seneste beskaeftigelse havde vaeret omfattet af denne lovgivning ; disse ydelser udbetales af bopaelsstedets institution for denne institutions regning;«
5 Den 1 . august 1982 flyttede Cochet til Nederlandene og ansoegte derfor Bedrijfsvereniging om udbetaling af arbejdsloeshedsydelser i henhold til den nederlandske Werkloosheidswet af 9 . september 1949 ( Stb . J.432 ), med senere aendringer , om lovpligtig forsikring af arbejdstagere mod oekonomiske foelger af ufrivillig arbejdsloeshed .
6 De kompetente nederlandske institutioner tildelte ham de ansoegte ydelser , dog ikke i medfoer af den naevnte nederlandske lov , men paa grundlag af afsnit III , kapitel 6 , afdeling 2 , i Raadets forordning nr . 1408/71 , hvis artikel 69 , stk . 1 , lyder saaledes :
»En helt arbejdsloes arbejdstager eller selvstaendig erhvervsdrivende , der opfylder de i en medlemsstats lovgivning foreskrevne betingelser for ret til ydelser , og som rejser til en eller flere andre medlemsstater for at soege beskaeftigelse dér , bevarer sin ret til disse ydelser under foelgende betingelser og inden for foelgende graenser...« .
For saa vidt angaar de naevnte betingelser og graenser , bestemmer stk . 1 , litra c ):
»retten til ydelser bevares i et tidsrum af hoejst tre maaneder , regnet fra det tidspunkt , da den paagaeldende er ophoert med at staa til raadighed for arbejdsformidlingen i den stat , han har forladt...« .
7 Dette betoed , at de ydelser , Cochet blev tildelt , ikke svarede til 80% af hans seneste loen i Nederlandene , saaledes som det er fastsat i de nederlandske lovbestemmelser , men til de langt mindre ydelser , han havde faaet udbetalt i Belgien , omregnet til nederlandsk valuta . Retten til ydelsen var desuden begraenset til tre maaneder .
8 Cochet indbragte denne afgoerelse for Raad van Beroep , Amsterdam , som besluttede at forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
»Finder kapitel 6 , afdeling 2 , i Raadets forordning nr . 1408/71 anvendelse paa en fuldtidsledig graensearbejder , som har modtaget arbejdsloeshedsydelser i henhold til loven i den medlemsstat , hvor han havde bopael , og som efter at vaere blevet arbejdsloes har taget bopael paa den medlemsstats omraade , hvor han senest havde haft beskaeftigelse?«
9 Det bemaerkes , at bestemmelserne i kapitel 6 , afdeling 2 , i afsnit III i Raadets forordning nr . 1408/71 , navnlig ovennaevnte artikel 69 , som det fremgaar af overskriften til afdeling 2 , omfatter »arbejdsloese , der rejser til en anden medlemsstat end den kompetente stat« .
10 Det af den nationale ret forelagte spoergsmaal maa saaledes i det vaesentlige dreje sig om , hvorvidt den medlemsstat , hvor den arbejdsloese har bopael , og hvor han _ efter at have udoevet erhvervsmaessig beskaeftigelse i en anden medlemsstat _ faar udbetalt arbejdsloeshedsydelser i henhold til artikel 71 , stk . 1 , litra a ), ii ), i Raadets forordning nr . 1408/71 , maa betragtes som »den kompetente stat« i den i forordningen forudsatte betydning , og om , hvorvidt ovennaevnte artikel 69 foelgelig finder anvendelse paa den paagaeldende arbejdsloese , saafremt han siden tager bopael i den medlemsstat , hvor han senest havde beskaeftigelse .
11 Som med rette fremhaevet af den nederlandske regering boer udtrykket »den kompetente stat« defineres i overensstemmelse med de generelle regler i artikel 13 under afsnit II i Raadets forordning nr . 1408/71 , som baerer overskriften »Bestemmelse af , hvilken lovgivning der skal anvendes« .
12 Artikel 13 , stk . 1 , bestemmer , at »de personer , der er omfattet af denne forordning , alene [er] undergivet lovgivningen i én medlemsstat« , og at »spoergsmaalet om hvilken lovgivning , der skal anvendes , afgoeres efter bestemmelsen i dette afsnit« . Artikel 13 , stk . 2 , litra a ), bestemmer at ,
»en person , der har loennet beskaeftigelse paa en medlemsstats omraade , [er] omfattet af denne stats lovgivning , selv om han er bosat paa en anden medlemsstats omraade...« .
13 Det fremgaar saaledes af den almindelige regel i artikel 13 under afsnit II i Raadets forordning nr . 1408/71 , at den stat , som er kompetent vedroerende sociale ydelser , er den stat , hvor arbejdstageren har beskaeftigelse .
14 Den almindelige regel udbygges af forordningens bestemmelser vedroerende arbejdsloeshedsydelser , for hvilke »den kompetente stat« er den stat , hvor arbejds tageren senest har haft beskaeftigelse . Det gaelder saaledes for de faelles bestemmelser i artiklerne 67 og 68 , som vedroerer beregning af arbejdsloeshedsydelserne , for den naevnte artikel 69 , hvorefter retten til ydelser under visse omstaendigheder bevares i den stat , hvor arbejdstageren senest har haft beskaeftigelse , saafremt den paagaeldende rejser til en eller flere andre medlemsstater for at soege beskaeftigelse dér , og for artikel 71 , stk . 1 , litra a ), i ), og litra b ), i ), hvorefter graensearbejdere , der er delvis eller periodisk arbejdsloese , og andre arbejdstagere , der er delvis , periodisk eller helt arbejdsloese , har ret til ydelser i den medlemsstat , hvor de sidst har haft beskaeftigelse , skoent de er bosat paa en anden medlemsstats omraade .
15 Selv om arbejdsloeshedsydelserne ifoelge artikel 71 , litra a ), ii ), og litra b ), ii ), udbetales af myndighederne i den stat , hvor de fuldtidsledige graensearbejdere og andre arbejdstagere , som stiller sig til raadighed for statens arbejdsformidling , har bopael , hvorved der sker en fravigelse af reglen i artikel 1 , litra o ) og litra q ), i forordning nr . 1408/71 , der bestemmer , at den kompetente stat udbetaler disse ydelser , bemaerkes , at princippet om , at den kompetente stat er den , hvor arbejdstageren senest har haft beskaeftigelse , opretholdes ifoelge ovennaevnte artikel 71 . Dette fremgaar af selve ordlyden af overskriften til afdeling 3 under kapitel 6 i forordning nr . 1408/71 , som gentages i artikel 71 , stk . 1 , vedroerende arbejdsloese , som under deres seneste beskaeftigelse var bosat i en anden medlemsstat end den , hvor de havde beskaeftigelse ; overskriften til afdeling 3 lyder nemlig : »Arbejdsloese , som under deres seneste beskaeftigelse var bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat« .
16 Herefter kan det fastslaas , at artikel 69 vedroerende »arbejdsloese , der rejser til en anden medlemsstat end den kompetente stat« , ikke finder anvendelse paa den arbejdsloese , som efter at have modtaget arbejdsloeshedsydelser i bopaelsstaten bosaetter sig i den stat , hvor han senest har haft beskaeftigelse , og hvor han ansoeger om arbejdsloeshedsunderstoettelse .
17 Det af Raad van Beroep , Amsterdam , stillede spoergsmaal skal derfor besvares saaledes , at kapitel 6 , afdeling 2 , i afsnit III i Raadets forordning nr . 1408/71 , herunder artikel 69 , ikke finder anvendelse paa en fuldtidsledig graensearbejder , som efter at vaere blevet arbejdsloes tager bopael paa den kompetente medlemsstats omraade , dvs . den medlemsstat , hvor han senest har haft beskaeftigelse .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
18 De udgifter , der er afholdt af den nederlandske regering og Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , som har afgivet indlaeg for Domstolen , kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale ret , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( tredje afdeling )
vedroerende det spoergsmaal , som er forelagt den af Raad van Beroep , Amsterdam , ved kendelse af 5 . juni 1984 , for ret :
Kapitel 6 , afdeling 2 , i afsnit III i Raadets forordning nr . 1408/71 , herunder artikel 69 , finder ikke anvendelse paa en fuldtidsledig graensearbejder , som efter at vaere blevet arbejdsloes tager bopael paa den kompetente medlemsstats omraade , dvs . den medlemsstat , hvor han senest har haft beskaeftigelse .