CELEX: 62002CJ0415
Nesplnenie povinnosti členským štátom
Nepriame dane
Smernica 69/335/EHS
Tvorba a zvýšenie základného imania
Daň z burzových operácií
Daň z doručenia cenných papierov na doručiteľa

Návrhom doručeným kancelárii Súdneho dvora 19. novembra 2002 podala Komisia Európskych spoločenstiev žalobu podľa článku 226
ES, ktorej predmetom je určenie, že:
–        vyrubením dane z burzových operácií z upísania nových cenných papierov v Belgicku pri založení obchodnej spoločnosti alebo
investičného fondu alebo v nadväznosti na zvýšenie základného imania alebo pri emisii dlhopisov a
–        vyrubením dane z doručenia cenných papierov na doručiteľa z fyzického doručenia cenných papierov na doručiteľa týkajúcich
sa belgických alebo zahraničných verejných fondov, pokiaľ ide o nové cenné papiere upísané pri založení spoločnosti alebo
investičného fondu, alebo v nadväznosti na zvýšenie základného imania alebo pri emisii dlhopisov,
Belgické kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré pre neho vyplývajú z článku 11 smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969
o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania [zvýšenia –
neoficiálny preklad
] základného imania (Ú. v. ES L 249, s. 25), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 85/303/EHS z 10. júna 1985 (Ú. v. ES L 156,
s. 23) (ďalej ako „smernica 69/335“).

Právny rámec

Právna úprava Spoločenstva
Článok 11 smernice 69/335 stanovuje:
Členské štáty nebudú podliehať nijakej forme zdaňovania pre akékoľvek:
a)      vytváranie, vydávanie, prijímanie pre kvotáciu na burze, sprístupňovanie na trhu alebo pre obchody na burze, akcie alebo iné
cenné papiere rovnakého typu alebo certifikáty reprezentujúce také cenné papiere, nech už sú vydané kýmkoľvek;
b)       úvery vrátane vládnych obligácií zvýšených vydaním dlhopisov alebo iných obchodovateľných cenných papierov, nech už sú vydané
kýmkoľvek, alebo ľubovoľných s tým súvisiacich formalít alebo vytváranie, vydávanie, prijímanie pre kvotáciu na burze, vykonávanie
dostupnosti na trhu alebo zaoberanie sa s takými dlhopismi alebo inými obchodovateľnými cennými papiermi.
Článok 12 ods. 1 smernice 69/335 stanovuje:
„Bez zreteľa na články 10 a 11 môžu členské štáty uvaliť [vyrubiť –
neoficiálny preklad
]:
a)      dane na transfer [z prevodu –
neoficiálny preklad
] cenných papierov, či už je to paušálna sadzba alebo nie;
[…]“
Dôvodová správa k návrhu smernice Komisie zo 14. decembra 1964 [KOM(64) 526 v konečnom znení], ktorá viedla k prijatiu smernice
69/335, obsahuje toto:
„[Nepriame] dane [na pohyb kapitálu] sa skladajú po prvé z daní z tvorby a zvýšenia základného imania a po druhé z obchodovania
s cennými papiermi. Tento návrh smernice sa týka nepriamych daní na tvorbu a zvýšenie základného imania, oblasť, ktorá zahŕňa
daň z vkladu vlastného imania spoločnosti, kolkové poplatky na vnútroštátne cenné papiere, kolkové poplatky pri uvedení cenných
papierov zahraničného pôvodu na vnútroštátny trh alebo pri ich vydaní na vnútroštátnom trhu a iné nepriame dane podobného
charakteru. Pokiaľ ide o nepriame dane z obchodovania s cennými papiermi, ako napríklad dane z burzových operácií, budú predmetom
iného návrhu smernice. Tento návrh sa ich preto netýka.“
Podľa článku 2 ods. 1 návrhu smernice Rady o nepriamych daniach z obchodovania s cennými papiermi, predloženého Komisiou 2.
apríla 1976 (Ú. v. ES C 133, s. 1, ďalej len „návrh smernice z roku 1976“), „zdaniteľným plnením je odplatný prevod alebo
nadobudnutie cenných papierov, pokiaľ je plnenie uzatvorené v členskom štáte alebo v nečlenskom štáte osobou s bydliskom,
resp. sídlom v členskom štáte. Každý prevod alebo nadobudnutie cenných papierov je samostatným zdaniteľným plnením.“
Článok 4 ods. 1 návrhu smernice z roku 1976 ustanovuje:
„Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na účel oslobodenia nasledujúcich operácií od dane:
a)       vydanie cenných papierov a prvé nadobudnutie cenných papierov nasledujúce v rámci ich vydaní;
[...]“.
V časti V návrhu smernice z roku 1976 sa špecifikuje, že „na účely tejto smernice „vydanie cenných papierov“ znamená prevod
cenných papierov emitentom vrátane prevodu, ktorý je výsledkom kapitalizácie rezerv.“

Vnútroštátna právna úprava
Belgické právne ustanovenia relevantné v tomto prípade sa nachádzajú v belgickom Code des taxes assimilées au timbre (Zákonníku
o daniach podobných kolkovým poplatkom, ďalej ako „CTAT“) a vychádzajú zo zákona zo 14. apríla 1965, ktorým sa mení Code des
droits d’enregistrement, d’hypothèque et de greffe (Zákonník o registračných, hypotekárnych a registrových poplatkoch), Code
des droits de timbre (Zákonník o kolkových poplatkoch) a Code des taxes assimilées au timbre (Zákonník o daniach podobných
kolkovým poplatkom) (
Moniteur belge
z 24. apríla 1965, s. 4430).
Článok 120 CTAT ustanovuje:
„Predmetom dane z burzových operácií sú nasledujúce operácie uzatvorené alebo vykonané v Belgicku, pokiaľ sa týkajú belgických
alebo zahraničných verejných fondov:
1.      každý predaj, nákup a všeobecne každý odplatný prevod alebo nadobudnutie;
2.      každé doručenie upisovateľovi vykonané v rámci verejnej ponuky cenných papierov vydaním, ponukou alebo predajom.“
Podľa článkov 120 ods. 2 a 121 ods. 1 CTAT daň z burzových operácií sa vzťahuje na prevod akcií alebo dlhopisov na upisovateľov.
Sadzba dane sa pohybuje medzi 0,07 % a 1 %.
Článok 126 ods. 1 pododsek 1 CTAT oslobodzuje od dane z burzových operácií operácie, ktoré nevykonáva alebo neuzatvára profesionálny
sprostredkovateľ, či už na účet niektorej zo strán, alebo na svoj vlastný účet.
Prvý a druhý pododsek článku 159 CTAT ustanovuje toto:
„Predmetom dane z doručenia cenných papierov na doručiteľa je každé doručenie cenných papierov na doručiteľa, pokiaľ sa týka
belgických alebo zahraničných verejných fondov.
,Doručením‘ sa rozumie každé fyzické doručenie cenného papiera, ktoré sa uskutoční v nadväznosti na:
1.      upísanie;
2.      odplatné nadobudnutie;
3.      zmenu formy cenného papiera z cenného papiera na meno na cenný papier na doručiteľa;
4.      vzatie cenných papierov z trhu, ktoré majú byť uložené a spravované opatrovateľom – bankou, burzovou spoločnosťou, spoločnosťou
pre správu majetku alebo Caisse interprofessionnelle de dépôts et de virements de titres (Medziodborová komisia pre úschovu
a prevod cenných papierov).“
Článok 163 ods. 1 CTAT ustanovuje, že od dane z doručenia cenných papierov na doručiteľa sú oslobodené doručenia cenných papierov
uskutočnené v nadväznosti na odplatné nadobudnutie, ktoré nevykonáva alebo neuzatvára profesionálny sprostredkovateľ v mene
niektorej zo strán.
Článok 120 ods. 1 a 2, ako aj článok 159 CTAT, ktoré vymedzujú oblasť pôsobenia dane z burzových operácií a dane z doručenia
cenných papierov na doručiteľa, nerobí rozdiel medzi vydaním cenných papierov a nasledujúcimi operáciami s vydanými cennými
papiermi.

Konanie pred podaním žaloby
Domnievajúc sa, že daň z burzových operácií a daň z doručenia cenných papierov na doručiteľa sú v rozpore s článkom 11 smernice
69/335, zaslala Komisia Belgickému kráľovstvu 10. mája 1999 výzvu, aby jej v lehote dvoch mesiacov predložilo svoje pripomienky.
Listom z 2. augusta 1999 belgická vláda informovala Komisiu, že sa domnieva, že tieto dve dane patria do pôsobnosti článku
12 ods. 1 písm. a) smernice 69/335.
Keďže Komisia nepokladala takúto odpoveď za uspokojujúcu, poslala 26. januára 2000 Belgickému kráľovstvu odôvodnené stanovisko,
v ktorom Belgické kráľovstvo vyzvala, aby prijalo opatrenia na dosiahnutie súladu s týmto odôvodneným stanoviskom v lehote
dvoch mesiacov od jeho doručenia.
Listom z 29. marca 2000 Belgická vláda informovala Komisiu, že trvá na svojom názore a požiadala o stretnutie so zástupcami
Komisie. Keďže toto stretnutie uskutočnené 14. decembra 2000 nenašlo riešenie, Komisia sa rozhodla podať túto žalobu.

Žaloba
Komisia tvrdí, že vyrubením dane z burzových operácií a dane z doručenia cenných papierov na doručiteľa na nové cenné papiere
porušilo Belgické kráľovstvo článok 11 smernice 69/335, ktorý zakazuje členským štátom vyrubenie dane v akejkoľvek forme,
okrem iného, na vydanie cenných papierov.

O žalobnom dôvode týkajúcom sa dane z burzových operácií
Tvrdenia účastníkov konania
Podľa Komisie je daň z burzových operácií v rozpore s článkom 11 smernice 69/335, pretože jej predmetom je upísanie nových
cenných papierov vytvorených pri založení spoločnosti alebo investičného fondu, alebo v nadväznosti na zvýšenie základného
imania alebo pri emisii dlhopisov.
V rozpore s tvrdením belgickej vlády je Komisia názoru, že na daň sa nevzťahuje výnimka stanovená v článku 12 ods. 1 písm.
a) smernice 69/335, ktorú ako výnimku zo zákazu zdanenia treba vykladať striktne, a nevzťahuje sa na novo vytvorené cenné
papiere. Toto ustanovenie samozrejme dovoľuje členským štátom vyrubovať daň z prevodu cenných papierov, ale výraz „prevod“
predpokladá, že predmetné cenné papiere patrili pred uskutočnením prevodu inému majiteľovi. Tento výklad je potvrdený po prvé,
dôvodovou správou k návrhu smernice zo 14. decembra 1964 a po druhé, súdnou judikatúrou (pozri rozsudky z 2. februára 1988,
Dansk Sparinvest,
36/86, Zb. s. 409 a z 25. mája 1989,
Maxi Di
, 15/88, Zb. s. 1391), z ktorej vyplýva, že členský štát nie je oprávnený vyrubiť kapitálovým spoločnostiam, pokiaľ ide o operácie
vymedzené článkom 11 smernice 69/335, inú daň a poplatky, ako uvádza článok 12 tejto smernice.
Čo sa týka výrazu „vydanie cenných papierov“, Komisia tvrdí, že tento výraz sa nemôže vykladať ako zahrňujúci prvý prevod
týchto cenných papierov, pretože takýto výklad by zbavil zmyslu zákaz stanovený v článku 11 smernice 69/335. Vydanie cenných
papierov nemôže byť oddelené od ich nadobudnutia upisovateľom a zákaz zdaňovania vydania sa uplatní, analogicky podľa rozhodnutia
Súdneho dvora v rozsudku z 27. októbra 1998,
FECSA a ACESA,
C-31/97 a C-32/97, Zb. s. I-6491, body 18 a 19, na celkovú operáciu, ktorá zahŕňa nadobudnutie cenných papierov upisovateľom.
Komisia spochybňuje výklad článku 4 ods. 1 návrhu smernice z roku 1976 belgickými úradmi. Na rozdiel od výkladu belgickej
vlády, pokiaľ toto ustanovenie ustanovuje zákaz zdaňovania vydania cenných papierov a ich prvého nadobudnutia, nemôže sa taký
zákaz vykladať ako znak toho, že tieto operácie sú odlišné alebo že sa článok 11 smernice 69/335 týka iba vydania. Naopak,
zopakovanie zákazu zakotveného v uvedenom ustanovení v inom návrhu smernice bolo odôvodnené snahou o presné vyjadrenie sa.
Zmienka „prvé nadobudnutie cenných papierov v rámci vydania“ tak len spresňuje obsah zákazu ustanovenom v uvedenom článku
11.
Čo sa týka možnosti vyrubiť daň z burzových operácií, Komisia tvrdí, že okolnosť, že niektoré operácie sú oslobodené od tejto
dane, nemôže odôvodniť porušenie článku 11 smernice 69/335. Dodáva, že v rozpore s tým, čo tvrdí belgická vláda, sa predmet
dane z burzových operácií neobmedzuje na uskutočnenie obchodu s cennými papiermi vykonaním burzového príkazu. V každom prípade
pri posudzovaní zlučiteľnosti tejto dane s vyššie uvedeným ustanovením sa nemôže brať do úvahy ani účasť profesionálneho sprostredkovateľa
na operáciách, ktorých sa táto daň týka, ani totožnosť daňovníka.
Belgická vláda tvrdí, že článok 11 ods. 1 písm. a) smernice 69/335 nebráni zdaneniu prvého prevodu cenných papierov, ktorý
nasleduje po ich vytvorení.
Podľa tejto vlády použitie výrazu „obchody“ v článku 11 smernice 69/335 nevyhnutne znamená, že musí existovať séria neskorších
prevodov. Zákaz akéhokoľvek zdanenia týchto operácií by mal obrovský dosah, ktorý však musí byť obmedzený výnimkou ustanovenou
v článku 12 ods. 1 písm. a) danej smernice, ktorá povoľuje zdanenie prevodu cenných papierov.
Belgická vláda argumentuje, že výklad výrazu „vydanie“ navrhovaný Komisiou a tvrdenie, že „prevod“ predpokladá existenciu
predchádzajúceho majiteľa, nemôžu byť prijaté. Výraz „vydanie cenných papierov“ nezahrňuje prvé nadobudnutie cenných papierov
ich upisovateľom, ale obmedzuje sa na činnosť spoločnosti, ktorá je emitentom.
Z návrhu smernice z roku 1976 vyplýva, že „vydanie cenných papierov“ je nevyhnutné chápať ako odkazujúci na prvý prevod týchto
cenných papierov a nie ich prvé nadobudnutie. Keďže tento návrh nebol nikdy prijatý, je členským štátom dovolené vyrubiť daň
z prvého nadobudnutia cenných papierov. Okrem toho z rozsudku zo 17. decembra 1998, Codan, C-236/97, Zb. s. I-8679) vyplýva,
že výraz „prevod“ ustanovený v článku 12 ods. 1 písm. a) smernice 69/335 musí byť vykladaný široko a že všetky prevody cenných
papierov vrátane prevodov vykonaných na burze, musia podliehať rovnakému režimu a vzťahuje sa na ne výnimka ustanovená uvedeným
ustanovením.
Belgická vláda tvrdí, že článok 4 ods. 1 návrhu smernice z roku 1976 nepochybne odporuje všeobecnému zákazu článku 11 smernice
69/335, ale že z rozlíšenia medzi vydaním cenných papierov a ich nadobudnutím v článku 4 ods. 1 návrhu smernice z roku 1976
vyplýva, že len vydanie cenných papierov nemôže byť zdanené. Druhá operácia, na ktorú sa vzťahuje článok 12 ods. 1 písm. a)
rovnakej smernice, tomuto zákazu nepodlieha.
V tomto ohľade belgická vláda dodáva, že z vyššie uvedených rozsudkov Dansk Sparinvest a Maxi Di vyplýva, že zákaz zdaňovania
ustanovený v článku 11 smernice 69/335 sa dotýka len kapitálových spoločností, teda emitentov, a že vyrubenie dane investorom
alebo prvým nadobúdateľom nie je v rozpore s týmto ustanovením. Keďže samotný investori sú daňovníkmi dane z burzových operácií,
belgické právne predpisy oslobodzujú vydanie cenných papierov ako celkovú operáciu.
Posúdenie Súdnym dvorom
Na účel rozhodnutia o tomto prvom dôvode žaloby Komisie treba pripomenúť, že článok 11 písm. a) smernice 69/335 zakazuje vyrubiť
daň akejkoľvek formy na vytváranie, vydávanie, prijímanie pre kvotáciu na burze, sprístupňovanie na trhu alebo pre obchody
na burze, akcie alebo iné cenné papiere rovnakého typu alebo certifikáty reprezentujúce také cenné papiere, nech už sú vydané
kýmkoľvek.
Aj keby sa dané ustanovenie, ako tvrdí belgická vláda, výslovne nezmieňovalo o prvom nadobudnutí akcií alebo iných cenných
papierov rovnakého typu, faktom zostáva, ako taktiež uviedol generálny advokát v bode 14 svojho názoru, že povoliť vyrubenie
dane alebo spoplatnenie prvého nadobudnutia novo vydaného cenného papiera by v skutočnosti znamenalo zdaniť samotné vydanie
cenného papiera, keďže je nedeliteľnou súčasťou celkovej operácie vzhľadom k tvorbe a k zvýšeniu základného imania. Vydanie
cenných papierov samo osebe nestačí a má zmysel, len pokiaľ tieto cenné papiere nájdu investora.
Aby článok 11 písm. a) smernice 69/335 mal praktický účinok, musí „vydanie“ v zmysle tohto ustanovenia zahrnovať prvé nadobudnutie
cenných papierov v rámci ich vydania.
Toto zistenie nie je tvrdeniami Belgického kráľovstva spochybnené.
Po prvé, čo sa týka tvrdenia, že sa na túto operáciu nevzťahuje zákaz ustanovený týmto ustanovením, pretože článok 11 písm.
a) smernice 69/335 sa výslovne nezmieňuje o prvom nadobudnutí cenných papierov v nadväznosti na ich vydanie, treba uviesť,
že na jednej strane zamerajúc sa na prvé nadobudnutie cenných papierov „v rámci vydania“ článok 4 ods. 1 písm. a) návrhu smernice
z roku 1976 naznačuje, že prvé nadobudnutie cenných papierov je nedeliteľnou súčasťou všeobecnejšej operácie, ktorú predstavuje
vydanie cenných papierov, a je od nej neodlučiteľné. Na druhej strane okolnosť, že Komisia, berúc do úvahy prípadnú existenciu
rozdielov vo výkladoch alebo pri použití uvedeného článku 11 písm. a), chcela zabezpečiť jednotné použitie smerníc týkajúcich
sa rovnakých operácií poskytnutím presnejšej definície „vydania cenných papierov“, nemôže mať vplyv na zistenie, že z hospodárskeho
hľadiska sa musí prvé nadobudnutie cenných papierov v rámci ich vydaní považovať za súčasť tohto vydania.
Po druhé, čo sa týka tvrdenia, že daň z burzových operácií nepatrí do pôsobnosti smernice 69/335, pretože daňovníci tejto
dane nie sú kapitálové spoločnosti, ktorých sa smernica týka, ale investori, stačí konštatovať, že zákaz vyrubenia iných daní,
ako je daň z vkladu vlastného imania spoločnosti, ako aj poplatky a dane uvedené v článku 12, sa vzťahuje len na kapitálové
operácie výslovne vymenované bez toho, aby bolo potrebné na ich vymedzenie spresniť daňovníka.
Po tretie, čo sa týka tvrdenia, že daň z burzových operácií je daňou z prevodu cenných papierov v zmysle článku 12 písm. a)
smernice 69/335, na ktorú sa teda musí vzťahovať výnimka stanovená týmto ustanovením, je potrebné zdôrazniť, že túto výnimku
treba ako každú výnimku nevyhnutne vykladať striktne a jej dôsledkom nemôže byť zbavenie zásady, od ktorej sa uvedená výnimka
odchyľuje, akéhokoľvek praktického účinku.
Vyložiť výraz „prevod“ obsiahnutý v článku 12 písm. a) smernice 69/335 tak, ako to navrhuje belgická vláda, by znamenalo zbaviť
článok 11 písm. a) tejto smernice praktického účinku, takže operácia vydania, ktorá nesmie podľa tohto ustanovenia byť predmetom
žiadneho iného zdanenia alebo poplatku ako dani z vkladu vlastného imania spoločnosti, by mohla byť predsa však predmetom
dane alebo spoplatnená v dôsledku skutočnosti, že novo vydané cenné papiere sú nevyhnutne ihneď v rámci ich vydania „prevedené“
na nadobúdateľov.
Pretože prvé nadobudnutie cenných papierov v rámci ich vydania nemôže byť teda považované za „prevod“ v zmysle článku 12 písm.
a) smernice 69/335, na daň, ktorej predmetom je toto prvé nadobudnutie, sa nemôže vzťahovať výnimka obsiahnutá v tomto ustanovení.
S ohľadom na tieto úvahy je namieste konštatovať, že daň z burzových operácií predstavuje daň v zmysle článku 11 písm. a)
smernice 69/335, ktorej zavedenie je týmto ustanovením zakázané, pretože sa daň z burzových operácií vyrubuje v súvislosti
s novými cennými papiermi, vydanými buď pri založení obchodnej spoločnosti, alebo investičného fondu, alebo v nadväznosti
na zvýšenie základného imania alebo pri emisii dlhopisov..
Z toho vyplýva, že prvý žalobný dôvod Komisie je opodstatnený.

O dôvode žaloby týkajúcom sa dane z doručenia cenných papierov na doručiteľa
Tvrdenia účastníkov konania
Čo sa týka tejto dane, Komisia tvrdí, že tvrdenia, ktorých sa dovoláva vzhľadom na dane z burzových operácií, platia podobne
s nevyhnutnými zmenami s podrobnostiach aj pre daň z doručenia cenných papierov na doručiteľa. Spresňuje však, že táto daň
je v rozpore s článkom 11 smernice 69/335 len v rozsahu, v ktorom sa vzťahuje na doručenie cenných papierov ako súčasť ich
vydania.
Predovšetkým belgická vláda tvrdí, že Komisia dostatočne neodôvodnila svoje tvrdenia, pokiaľ ide o nezlučiteľnosť dane z doručenia
cenných papierov na doručiteľa s článkom 11 smernice 69/335. Obyčajný odkaz na tvrdenia predložené vo veci dane z burzových
operácií je nedostatočný, pretože povaha týchto dvoch daní je veľmi rozdielna.
Belgická vláda ďalej uvádza, že daň z doručenia cenných papierov na doručiteľa, ktorej cieľom je odradiť od predaja listinných
cenných papierov a zvýhodniť investície do cenných papierov v úschove, rešpektuje zákaz ustanovený v článku 11 smernice 69/335,
pretože predmetom dane je len fyzické doručenie cenných papierov. Táto operácia je však samostatná a nezávislá od vydania
cenných papierov. Preto okolnosť, že vydané cenné papiere sú na meno, zaknihované alebo uschované vo finančnej inštitúcii,
nevedie v skutočnosti k vyrubeniu dane. Okrem toho doručenie cenných papierov na doručiteľa nemôže byť posúdené ako „sprístupňovanie
na trhu“ týchto cenných papierov alebo „obchody“ s nimi v zmysle článku 11 smernice 69/335.
Napokon belgická vláda tvrdí, že na zdanenie doručenia cenných papierov na doručiteľa sa vzťahuje výnimka stanovená v článku
12 ods. 1 písm. a) smernice 69/335, pretože výraz „prevod“, tak ako ho Súdny dvor vyložil vo svojom už citovanom rozsudku
Codan, zahŕňa obe formy, právne nadobudnutie cenných papierov, ako aj ich fyzické doručenie.
Posúdenie Súdnym dvorom
Dôvod žaloby Komisie sa obmedzuje na vyrubenie dane z doručenia cenných papierov na doručiteľa postihujúce fyzické doručenie
týchto cenných papierov, ku ktorému prišlo v rámci ich vydania.
Aj keby vydanie cenných papierov na doručiteľa, ako tvrdí belgická vláda, neviedlo k vyrubeniu predmetnej dane, nemení to
nič na skutočnosti, že fyzické doručenie tohto druhu cenných papierov ich prvým nadobúdateľom je nevyhnutné považovať z dôvodov
uvedených v bode 35 tohto rozsudku za nedeliteľnú súčasť vydania v zmysle článku 11 písm. a) smernice 69/335.
Je nevyhnutné dodať, že na fyzické doručenie cenných papierov na doručiteľa prvým nadobúdateľom sa nevzťahuje výnimka ustanovená
v článku 12 písm. a) smernice 69/335, pretože ako vyplýva z bodu 37 tohto rozsudku, výraz „prevod“ je nevyhnutné vykladať
striktne a nemôže zahrnovať z rovnakých dôvodov, ako sú dôvody uvedené v bode 38 tohto rozsudku, prvé fyzické doručenie novo
vydaných cenných papierov.
V rozpore s tvrdením belgickej vlády toto zistenie neodporuje výkladu článku 12 písm. a) smernice 69/335, ktorý podal Súdny
dvor vo svojom už citovanom rozsudku Codan.
Ako zdôraznil generálny advokát v bode 38 svojho stanoviska, v uvedenom rozsudku Súdny dvor neprijal extenzívny výklad výrazu
„prevod cenných papierov“, ale obmedzil sa na podanie jednotného výkladu rôznych jazykových znení smernice 69/335 pre prípad
rozporov medzi nimi, a rozhodol, že článok 12 ods. 1 písm. a) tejto smernice sa nemôže vykladať tak, že obmedzuje možnosť
členských štátov vyrubovať dane len na burzové operácie, ako to stanovuje nemecké a dánske znenie tejto smernice.
Vzhľadom k týmto úvahám treba konštatovať, že táto daň predstavuje zakázané zdanenie na základe článku 11 písm. a) smernice
69/335, pretože predmetom dane z doručenia cenných papierov na doručiteľa je prvé fyzické doručenie novo vydaných cenných
papierov na doručiteľa.
Z toho vyplýva, že druhý dôvod žaloby Komisie je taktiež opodstatnený.
V dôsledku toho je potrebné určiť, že:
–        vyrubením dane z burzových operácií z upísania nových cenných papierov v Belgicku pri založení obchodnej spoločnosti alebo
investičného fondu, alebo v nadväznosti na zvýšenie základného imania alebo pri emisii dlhopisov a
–        vyrubením dane z doručenia cenných papierov na doručiteľa z fyzického doručenia cenných papierov na doručiteľa týkajúcich
sa belgických alebo zahraničných verejných fondov, pokiaľ ide o nové cenné papiere upísané pri založení spoločnosti alebo
investičného fondu, alebo v nadväznosti na zvýšenie základného imania alebo pri emisii dlhopisov
Belgické kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré pre neho vyplývajú z článku 11 smernice 69/335.

O trovách
V súlade s ustanovením článku 69 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora je účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech,
povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazanie druhého účastníka konania
na náhradu trov konania a Belgické kráľovstvo nemalo úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať Belgické kráľovstvo
na náhradu trov konania.
Z týchto dôvodov
Súdny dvor (druhá komora)
rozhodol a vyhlásil:
1)       -       Vyrubením dane z burzových operácií z upísania nových cenných papierov v Belgicku pri založení obchodnej spoločnosti alebo
investičného fondu, alebo v nadväznosti na zvýšenie základného imania alebo pri emisii dlhopisov a
–
vyrubením dane z doručenia cenných papierov na doručiteľa z fyzického doručenia cenných papierov na doručiteľa týkajúcich
sa belgických alebo zahraničných verejných fondov, pokiaľ ide o nové cenné papiere upísané pri založení spoločnosti alebo
investičného fondu, alebo v nadväznosti na zvýšenie základného imania alebo pri emisii dlhopisov
Belgické kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré pre neho vyplývajú z článku 11 smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969
o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania [zvýšenia –
neoficiálny preklad
] základného imania, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 85/303/EHS z 10. júna 1985.
2)      Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.
Timmermans
Gulmann
Schintgen
Macken

Colneric
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 15. júla 2004.
Tajomník

Predseda druhej komory
R. Grass

C. W. A. Timmermans
*
Jazyk konania: francúzština.