CELEX: 62004TJ0048
Konkurencija
Koncentracija
Kelių telematikos sistemų rinka
Sprendimas, kuriuo koncentracija pripažįstama suderinama su bendrąja rinka
Įsipareigojimai
Akivaizdi vertinimo klaida
Piktnaudžiavimas įgaliojimais
Pareiga motyvuoti

Teisinis pagrindas
Pagal 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 4064/89 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (pataisyta versija
OL L 257, 1990, p. 13
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 31), iš dalies pakeisto 1997 m. birželio 30 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1310/97 (
OL L 180, p. 1
) (toliau – Reglamentas dėl koncentracijų), 2 straipsnio 2 dalį koncentracija, kuri nesukuria ar nesustiprina dominuojančios padėties ir dėl to nėra itin apribojama veiksminga konkurencija bendrojoje rinkoje arba didelėje jos dalyje, laikoma suderinama su bendrąja rinka.
To paties reglamento 8 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad jeigu Komisija nustato, kad koncentracija joje dalyvaujančioms įmonėms prireikus padaryti pakeitimus atitinka 2 straipsnio 2 dalyje nurodytus kriterijus, ji priima sprendimą, skelbiantį šią koncentraciją suderinama su bendrąja rinka. Šis sprendimas gali būti susietas su sąlygomis ir įpareigojimais, užtikrinančiais koncentracijoje dalyvaujančių įmonių prieš Komisiją prisiimtų įsipareigojimų, darant koncentraciją suderinama su bendrąja rinka, vykdymą. Koncentraciją suderinama su bendrąja rinka skelbiantis sprendimas taip pat apima ir būtinus su koncentracija tiesiogiai susijusius jos vykdymo apribojimus.
Minėto reglamento 20 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad pagal 8 straipsnio 2–5 dalis priimtus sprendimus Komisija skelbia
Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje
.
Faktinės bylos aplinkybės
Ieškovė,
Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV
(toliau –
Qualcomm
), siūlo sunkvežimių valdymo satelitu Europoje sistemą „EutelTRACS“. Per satelito tinklą ji kaupia iš sunkvežimių siunčiamą informaciją, t. y. duomenis apie jų buvimo vietą, informaciją apie variklį ir vairuotojų žinutes, ir perduoda šių sunkvežimių ryšio palaikymo tarnybai, kuri yra
Qualcomm
klientė. Be to, ji sunkvežimių vairuotojams perduoda ryšių palaikymo tarnybos žinutes. Tam ji tiekia reikalingas priemones ir paslaugų infrastruktūrą. Ji taip pat gamina šias priemones ir kuria šios sistemos funkcionavimui reikalingą programinę įrangą.
2002 m. Vokietijos federalinė transporto, statybos ir būsto ministerija surengė viešąjį konkursą automatinio ir mechaninio kelių rinkliavos, kuri turi būti mokama už sunkvežimius, kurie sveria 12 ir daugiau tonų (toliau – sunkvežimiai) ir kurie naudojasi Vokietijos keliais, rinkimo sistemai sukurti ir valdyti. Šis konkursas nereikalavo naudoti specifinių technologijų.
Sutartis buvo pasirašyta su konsorciumu, kurį sudarė
DaimlerChrysler Services AG
,
Deutsche Telekom AG
ir
Compagnie financière et industrielle des autoroutes SA
(
Cofiroute
) (toliau visos kartu - koncentracijoje dalyvaujančios įmonės).
Daimler Financial Services AG
, buvusi
DaimlerChrysler Services
, yra
Daimler AG,
buvusios
DaimlerChrysler AG
, kontroliuojama įmonė, kuri veikia finansinių paslaugų ir judėjimo valdymo sektoriuose. Jos veiklą apima automobilių parko, apimančio visus automobilius su
Daimler
prekių ženklu, valdymą. Ši įmonė kuria, gamina ir prekiauja automobiliais, sunkvežimiais, autobusais ir dyzeliniais varikliais.
Deutsche Telekom
yra telekomunikacijų operatorius, kuris, be kita ko, Europoje siūlo mobiliojo telefono ryšio paslaugas.
Cofiroute
yra įmonė, veikianti kelių rinkliavos rinkimo srityje.
Iš šių įmonių sudarytas konsorciumas vėliau įsteigė
Toll Collect GmbH
tam, kad ji parengtų ir valdytų rinkliavų už sunkvežimių, kurie naudojasi Vokietijos keliais, rinkimo sistemą.
Todėl
Toll Colect
sukūrė telematinio rinkliavų rinkimo sistemą. Šią sistemą sudaro įrangos sunkvežimiuose, kurių atžvilgiu norima automatiškai rinkti rinkliavas, įrengimas. Ši įranga veikia kartu su GPS imtuvu (
Global Positioning System
(visuotinė padėties nustatymo sistema) ir GSM (
Global System for Mobile Communications
(globalus mobilių telefonų ryšio standartas) siųstuvu. GPS imtuvas nustato sunkvežimio, kuriame yra įranga, buvimo vietą. Šie duomenys vėliau iš įrangos GSM siųstuvu perduodami už taikymo paslaugas atsakingai centrinei stočiai. Centrinė stotis apdoroja duomenis, t. y., remdamasi nustatytos buvimo vietos duomenimis ir naudota kelio atkarpa, apskaičiuoja mokėtiną rinkliavą ir pateikia ją apmokėti sunkvežimio savininkui arba naudotojui. Įrangą transporto įmonėms
Toll Collect
tiekia nemokamai už rinkliavos kredito formos užstatą. Tačiau sunkvežimio savininkas ar naudotojas padengia įrangos įrengimo išlaidas. Be mokėtinos rinkliavos automatinio rinkimo funkcijos
Toll Collect
įranga gali būti naudojama kitoms telematikos paslaugoms, kaip antai automobilių parko valdymas per atstumą. Tačiau kitas telematikos paslaugas teikianti įmonė gali naudotis
Toll Collect
įranga tik jei Vokietijos Federacinė Respublika, kaip perkančioji organizacija, duoda leidimą tokiam naudojimui.
2002 m. lapkričio 11 d.
DaimlerChrysler Services
ir
Deutsche Telekom
, remdamosi reglamento dėl koncentracijų 4 straipsniu, pranešė Komisijai apie koncentracijos projektą, kuriuo jos, nusipirkdamos akcijų, įgytų bendrą
Toll Collect
kontrolę.
Po šio pranešimo Komisija pradėjo pirmąjį koncentracijos kontrolės procedūros etapą. Per šį pirmąjį etapą koncentracijoje dalyvaujančios įmonės jai pateikė pirmąjį įsipareigojimų pasiūlymą. Šis pasiūlymas buvo pateiktas rinkos dalyviams, tarp jų ir
Qualcomm
.
2002 m. gruodžio 20 d. Sprendimu Komisija nusprendė, kad kyla rimtų abejonių dėl koncentracijos suderinamumo su bendrąja rinka bei su Europos Ekonominės Erdvės (EEE) sutarties funkcionavimu ir, remdamasi reglamento dėl koncentracijų 6 straipsnio 1 dalies c punktu, pradėjo antrąjį procedūros etapą.
2003 m. vasario 28 d. laišku Komisija išsiuntė pranešusioms įmonėms pranešimą apie kaltinimus, kuriame nurodė, kad pirmasis įsipareigojimų pasiūlymas buvo nepakankamas konkurencijos problemoms, kylančioms iš koncentracijos, apie kurią pranešta, išspręsti.
2003 m. kovo 11 d. koncentracijoje dalyvaujančios įmonės pateikė Komisijai antrąjį įsipareigojimų pasiūlymą.
2003 m. kovo 19 ir 20 d. Komisija surengė posėdį, kuriame dalyvavo
Qualcomm
. Per šį posėdį ji, be kita ko, pažymėjo, kad antrasis įsipareigojimų pasiūlymas buvo nepakankamas koncentracijos, apie kurią buvo pranešta, keliamoms konkurencijos problemoms išspręsti.
2003 m. balandžio 3 d. koncentracijoje dalyvaujančios įmonės pateikė Komisijai trečiąjį ir paskutinį įsipareigojimų pasiūlymą.
2003 m. balandžio 30 d. Sprendimu 2003/792/EB Komisija koncentraciją, apie kurią buvo pranešta, pripažino suderinama su bendrąja rinka ir su EEE sutartimi (Byla COMP/M.2903 — Bendra įmonė
DaimlerChrysler/Deutsche Telekom
) (
OL L 300, p. 62
; toliau – ginčijamas sprendimas), jei bus laikomasi visų įsipareigojimų, kuriuos pasiūlė koncentracijoje dalyvaujančios įmonės.
Ginčijamame sprendime Komisija manė, kad koncentracija su ja susijusioje rinkoje – kelių telematikos sistemų, apimančių transporto ir logistikos įmonėms skirtas priemones, programinę įrangą ir paslaugas, Vokietijos rinkoje – kėlė konkurencijos problemų tiek, kiek koncentracijoje dalyvaujančios įmonės kelių rinkliavos rinkimo infrastruktūrą, kurią turėjo sukurti
Toll Collect
, galėjo naudoti kitoms telematikos paslaugoms teikti. Šis
Toll Collect
infrastruktūros naudojimas kelių telematikos paslaugų teikimui leistų
DaimlerChrysler
įgyti, padedant
Toll Collect
, dominuojančią padėtį kelių telematikos sistemų Vokietijos rinkoje, kuri itin apribotų veiksmingą konkurenciją bendrojoje rinkoje.
Konkrečiau kalbant, nemokamas
Toll Collect
įrangos tiekimas ir transporto įmonėms taikoma nedidelė marža leistų sukurti dominuojančią kelių telematikos sistemų transporto ir logistikos įmonėms platformą. Kadangi
DaimlerChrysler
buvo pirmoji sunkvežimių gamintoja Vokietijoje bei stambi telematikos sistemų tiekėja ir galėjo kontroliuoti prieigą prie bendrų
Toll Collect
įrangos duomenų, kuriuos gali naudoti kelių telematikos tarnybos, ji galėjo apriboti prieigą prie Vokietijos rinkos kelių telematikos sistemų ir taip įgyti dominuojančią padėtį šioje rinkoje, taip itin ribojama veiksminga konkurencija bendrojoje rinkoje.
Tačiau Komisija manė, jog koncentracijoje dalyvaujančių įmonių pateiktas trečiasis ir paskutinis įsipareigojimų pasiūlymas buvo pakankamas, kad būtų neleista sukurti tokią
DaimlerChrysler
dominuojančią padėtį.
Šiuo trečiuoju pasiūlymu koncentracijoje dalyvaujančios įmonės įsipareigojo, pirma, sukurti centrinį nepriklausomos bendrovės
Telematics Gateway GmbH
(toliau –
TGG
) eksploatuojamą telematikos portalą, kuris leistų telematikos paslaugų tiekėjams nediskriminuojant naudotis
Toll Collect
įrangos funkcijomis ir pagrindiniais duomenimis (toliau – įsipareigojimas, susijęs su
TGG
portalu); antra, sukurti
Toll Collect
įrangai GPS sąsają, kuri leistų tretiesiems telematikos paslaugų tiekėjams naudotis instaliuotos įrangos GPS funkcija (toliau – įsipareigojimas, susijęs su GPS sąsaja); trečia, sukurti modulį, kuris galėtų būti integruojamas į trečiųjų asmenų įrangą, kad jie galėtų sukurti savo kelių rinkliavos rinkimo aparatus (toliau – įsipareigojimas, susijęs su kelių rinkliavos rinkimo moduliu).
Galiausiai koncentracijoje dalyvaujančios įmonės įsipareigojo, gavusios Vokietijos Federacinės Respublikos leidimą teikti kelių telematikos paslaugas naudojant
Toll Collect
įrangą, neteikti šių paslaugų iki Komisija suteiks tam leidimą. Šį leidimą Komisija suteiks, tik jei koncentracijoje dalyvaujančios įmonės nagrinėjamoje įrangoje įrengs operacinę sąsają su GPS funkcija ir suteiks galimybę suinteresuotiems tretiesiems asmenims kurti savo aparatus, kurie galės būti naudojami kelių rinkliavai rinkti sujungus juos su koncentracijoje dalyvaujančių įmonių sukurtais kelių rinkliavos rinkimo moduliais (toliau – kokybės moratoriumas).
2003 m. gegužės 23 d. faksu
Qualcomm
gavo nekonfidencialią Komisijos vokiečių kalba priimto ginčijamo sprendimo versiją. 2003 m. lapkričio 18 d. ginčijamo sprendimo nekonfidenciali versija taikant reglamento dėl koncentracijų 20 straipsnio 1 dalį buvo paskelbta anglų ir kitomis oficialiomis kalbomis
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
(
OL L 300, p. 62
).
Procesas
2004 m. vasario 10 d. Pirmosios instancijos teismo kanceliarijai pateiktu pareiškimu
Qualcomm
pareiškė šį ieškinį.
Dokumentu, pateiktu Pirmosios instancijos teismo kanceliarijai 2004 m. gegužės 28 d., Vokietijos Federacinė Respublika pateikė prašymą leisti įstoti į bylą Komisijos pusėje. Šiam prašymui buvo pritarta 2004 m. liepos 16 d. trečiosios kolegijos pirmininko nutartimi.
Dokumentu, pateiktu Pirmosios instancijos teismo kanceliarijai 2004 m. lapkričio 8 d.,
Daimler AG
,
Daimler Financial Services AG
ir
Deutsche Telekom
paprašė leisti įstoti į bylą Komisijos pusėje. Šiam prašymui buvo pritarta 2005 m. sausio 21 d. trečiosios kolegijos pirmininko nutartimi. Kadangi šių įmonių prašymas įstoti į bylą buvo pateiktas praėjus Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 116 straipsnio 6 dalyje numatytam terminui, šioms įmonėms, remiantis joms pateiktu posėdžio protokolu, tik buvo leista pateikti savo pastabas per žodinę proceso dalį.
Atsižvelgdamas į teisėjo pranešėjo pranešimą, Pirmosios instancijos teismas (trečioji kolegija) nusprendė pradėti žodinę proceso dalį ir, remdamasis Procedūros reglamento 64 straipsniu, paprašė šalis atsakyti į keletą rašytinių klausimų. Šalys patenkino šiuos prašymus per nustatytą laikotarpį.
Šalys buvo išklausytos ir atsakė į Pirmosios instancijos teismo pateiktus klausimus per 2008 m. liepos 1 d. posėdį.
Šalių reikalavimai
Qualcomm
Pirmosios instancijos teismo prašo:
—
panaikinti ginčijamą sprendimą,
—
priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
Komisija, palaikoma Vokietijos Federacinės Respublikos,
Deutsche Telekom
,
Daimler
ir
Daimler Financial Services
, Pirmosios instancijos teismo prašo:
—
atmesti ieškinį,
—
priteisti iš
Qualcomm
bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
I —
Dėl priimtinumo
A —
Šalių argumentai
1. Komisijos ir Vokietijos Federacinės Respublikos argumentai
a) Dėl pranešimo apie ginčijamą sprendimą
Komisija, palaikoma Vokietijos Federacinės Respublikos, visų pirma mano, kad
Qualcomm
ieškinys pateiktas per vėlai, nes apie ginčijamą sprendimą jai buvo pranešta 2003 m. gegužės 23 d., o ji savo ieškinį dėl panaikinimo pateikė tik 2004 m. vasario 10 d., t. y. pasibaigus Procedūros reglamente numatytam ieškinio pateikimo laikotarpiui – 2 mėnesiams ir 10 dienų.
Komisija mano, kad, nors ginčijamas sprendimas nėra skirtas
Qualcomm
, jo pateikimas
Qualcomm
2003 m. gegužės 23 d. yra pranešimas EB 230 straipsnio penktosios pastraipos prasme. Jos teigimu, iš teismų praktikos matyti, kad apie sprendimą gali būti pranešta šaliai, kuriai jis nėra skirtas, tačiau yra su ja tiesiogiai ir konkrečiai susijęs (1998 m. rugsėjo 15 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
BP Chemicals prieš Komisiją
, T-11/95, Rink. p. II-3235, 52 punktas ir,
a contrario
, 2000 m. gruodžio 12 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas
Alitalia prieš Komisiją
, T-296/97, Rink. p. II-3871 bei 2003 m. lapkričio 27 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Regione Siciliana prieš Komisiją
, T-190/00, Rink. p. II-5015, 31 punktas). Tam, kad pranešimas apie sprendimą būtų teisėtas, pakanka, jog apie šį sprendimą būtų pranešta su juo tiesiogiai ir konkrečiai susijusiai šaliai, kad ji galėtų apie jį sužinoti (1973 m. vasario 21 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Europemballage ir Continental Can prieš Komisiją
, 6/72, Rink. p. 215, 10 punktas; 1991 m. gegužės 29 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas
Bayer prieš Komisiją
, T-12/90, Rink. p. II-219 ir 1994 m. liepos 7 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Dunlop Slazenger prieš Komisiją
, T-43/92, Rink. p. II-441, 25 punktas). Ginčijamo sprendimo perdavimas 2003 m. gegužės 23 d. turi visus pranešimo požymius, o
Qualcomm
, kaip pranešusių įmonių konkurentė, yra su ginčijamu sprendimu tiesiogiai ir konkrečiai susijusi.
EB 254 straipsnio trečiosios pastraipos formuluotė neatmeta, kad pranešama gali būti ir kitiems asmenims, ne tiems, kuriems yra skirtas sprendimas. Priešingai, toks pranešimas atitinka Sutartyje įtvirtintų gynybos priemonių sistemą, pagal kurią asmenys, kuriems nėra skirtas sprendimas, vis dėlto gali prašyti panaikinti šį sprendimą, jei šis sprendimas su jais tiesiogiai ir konkrečiai susijęs. Be to, pagal reglamento dėl koncentracijų 20 straipsnio 2 dalį Komisija privalo skelbti ne visą pagal minėto reglamento 8 straipsnio 2 dalį priimto sprendimo tekstą, tačiau tik šalių pavadinimus ir esminius šių sprendimų aspektus. Be to, Komisija patikslina, kad nuo 2004 m. gegužės 1 d. nebeskelbiama visa jos sprendimų nekonfidenciali versija visomis Bendrijos kalbomis. Ji skelbia tik pagal reglamento dėl koncentracijų 8 straipsnio 2 dalį priimtų sprendimų esminius aspektus, nurodytus minėto reglamento 20 straipsnio 2 dalyje. EB 230 straipsnio penktojoje pastraipoje nurodomas pranešimas ieškovui, o ne asmeniui, kuriam skirtas sprendimas. Be to,
Qualcomm
neturėtų ignoruoti šio pranešimo apie ginčijamą sprendimą prieš jį paskelbiant, siekdama atidėti ieškinio dėl panaikinimo laikotarpio pradžią ir dėl to atsidurti
de facto
palankesnėje padėtyje nei kiti kvalifikuoti tretieji asmenys ar asmenys, kuriems yra skirtas sprendimas. Ji primena, kad laikotarpis ieškiniui dėl panaikinimo pareikšti yra susijęs su viešąja tvarka ir nepriklauso nuo teisės subjektų ir teismų valios, nes buvo nustatytas siekiant užtikrinti teisinių situacijų aiškumą ir saugumą bei išvengti bet kokios diskriminacijos ar savavališko traktavimo vykdant teisingumą.
Galiausiai Pirmosios instancijos teismo paklausta dėl 2005 m. birželio 15 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Olsen prieš Komisiją
(
T-17/02, Rink. p. II-2031
) reikšmės, Komisija mano, kad byla, kurioje buvo priimtas šis sprendimas, nuo šios bylos skiriasi visų pirma tuo, jog buvo susijusi su valstybės pagalba, kurios nuostatos aiškiai nurodo, jog apie sprendimus pranešama su valstybės pagalba susijusioms valstybėms narėms ir, kita vertus, tuo, kad nagrinėjamo sprendimo lydraštyje buvo aiškiai nurodyta, jog nebuvo garantijos, kad išsiųstas sprendimas atitiko sprendimą, kuris buvo praneštas jam skirtam asmeniui. Tačiau Komisija pažymi, kad Pirmosios instancijos teismo atliktas bylos, kurioje buvo priimtas minėtas sprendimas
Olsen prieš Komisiją
, nagrinėjimas siekiant nustatyti, ar tai buvo pranešimas, parodo, kad apie sprendimą gali būti pranešta šaliai, kuriai jis nėra skirtas. Be to, skirtingai nei šioje byloje, 2004 m. sausio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 139/2004 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (
OL L 24, p. 1
) 6 straipsnio 5 dalyje ir 8 straipsnio 8 dalyje numatytas privalomas pranešimas valstybėms narėms ir „suinteresuotoms įmonėms“, nors jos ir nėra subjektai, kuriems yra skirtos nagrinėjamos priemonės. Būtent dėl to šis reglamentas numato sprendimų paskelbimą
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
.
Komisija pabrėžia, kad jokia Sutarties ar reglamento dėl koncentracijų nuostata nedraudžia pranešti apie sprendimą suinteresuotoms trečiosioms šalims. Be to, toks pranešimas yra su koncentracija susijusių įmonių teisinio saugumo ir Bendrijos veiklos tęstinumo kontroliuojant koncentracijas naudai.
b) Dėl sužinojimo
Be to, Komisija, palaikoma Vokietijos Federacinės Respublikos, mano, kad, darant prielaidą, jog apie ginčijamą sprendimą nebuvo pranešta
Qualcomm
, bent jau ji apie šį sprendimą ir apie jo konkretų turinį sužinojo 2003 m. gegužės 23 d., todėl laikotarpis ieškiniui dėl panaikinimo pareikšti prasidėjo nuo šios datos ir ieškinys yra pateiktas per vėlai.
Teismų praktika, pagal kurią datos, kada buvo sužinota apie ginčijamą sprendimą, kriterijus kaip ieškinio pateikimo laikotarpio pradžia yra šalutinio pobūdžio, palyginti su paskelbimu ir pranešimu, buvo susijusi su situacija, kai ieškovės negalėjo žinoti konkretaus ginčijamo sprendimo teksto prieš pranešant apie jį arba prieš jį paskelbiant (34 punkte minėto sprendimo
BP Chemicals prieš Komisiją
47 punktas; 34 punkte minėto sprendimo
Alitalia prieš Komisiją
61 punktas ir 34 punkte minėto sprendimo
Regione Siciliana prieš Komisiją
30 punktas). Be to, būtent atsižvelgdamas į aplinkybę, kad aktas buvo paskelbtas per du mėnesius nuo jo priėmimo, Teisingumo Teismas nusprendė, jog paskelbimo data buvo ieškinio pateikimo laikotarpio pradžia (1998 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Vokietija prieš Tarybą
, C-122/95, Rink. p. I-973, 28 punktas). Galiausiai 1994 m. kovo 9 d. Sprendime
TWD Textilwerke Deggendorf
(
C-188/92, Rink. p. I-833
, 15–18 punktai) Teisingumo Teismas nusprendė, kad šalims, kurios aiškiai gali prašyti panaikinti aktą, neturėtų būti leidžiama neapibrėžtai ginčyti šį aktą remiantis kitomis procedūros taisyklėmis. Komisijos nuomone, šis samprotavimas, kuris yra grindžiamas EB 230 straipsnio penktojoje pastraipoje numatyto laikotarpio tikslu, analogiškai taikytinas situacijai, kai tretieji asmenys, kurie akivaizdžiai gali pareikšti ieškinį, buvo konkrečiai informuoti apie tikslų sprendimo turinį.
2.
Qualcomm
argumentai
Qualcomm
mano, kad ieškinys buvo pateiktas per EB 230 straipsnio penktojoje pastraipoje nustatytą laikotarpį, nes ginčijamas sprendimas buvo paskelbtas
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
2003 m. lapkričio 18 d. taikant reglamento dėl koncentracijų 20 straipsnio 1 dalį.
Qualcomm
nuomone, sprendimų dėl koncentracijos paskelbimas laiku leidžia užtikrinti teisinį saugumą.
Be to,
Qualcomm
mano, kad ginčijamo sprendimo pateikimas 2003 m. gegužės 23 d. nėra pranešimas, nes tik asmenims, kuriems yra skirtas sprendimas, apie jį galima pranešti. Tokį aiškinimą patvirtina šio sprendimo 34 punkte minėti sprendimai
Europemballage Continental Can prieš Komisiją
ir
Dunlop Slazenger prieš Komisiją
. Be to,
Qualcomm
mano, kad dėl to, jog ji apie sprendimą sužinojo 2003 m. gegužės 23 d., negali būti panaikintas laikotarpis ieškiniui pareikšti, kuris prasideda nuo sprendimo paskelbimo dienos
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
.
Galiausiai
Qualcomm
mano, kad šio sprendimo 36 punkte minėtas sprendimas
Olsen prieš Komisiją
patvirtina jos ieškinio priimtinumą, nurodydamas, kad tik asmenims, kuriems yra skirtas sprendimas, gali būti apie jį pranešta.
B —
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
1. Pirminės pastabos
Pagal EB 230 straipsnio penktąją pastraipą ieškinys dėl panaikinimo turi būti pateiktas per du mėnesius nuo akto paskelbimo ar nuo pranešimo apie jį ieškovui dienos arba, jei to nebuvo padaryta, nuo tos dienos, kai ieškovas apie jį sužinojo.
Pagal Procedūros reglamento 102 straipsnio 1 dalį, jeigu laikotarpis, per kurį leidžiama pareikšti ieškinį dėl institucijos priimto akto, prasideda nuo to akto paskelbimo, jis skaičiuojamas nuo keturioliktos dienos po jo paskelbimo
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
pabaigos. Pagal to paties reglamento 102 straipsnio 2 dalies nuostatas šis laikotarpis dėl nuotolių pratęsiamas dar dešimčiai dienų.
Šiuo atveju ginčijamas sprendimas buvo paskelbtas
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
2003 m. lapkričio 18 dieną. Tačiau ginčijamo sprendimo nekonfidencialią versiją Komisija išsiuntė
Qualcomm
2003 m. gegužės 23 dieną.
Qualcomm
ieškinys dėl ginčijamo sprendimo buvo gautas Pirmosios instancijos teismo kanceliarijoje 2004 m. vasario 10 d., t. y. per nustatytą laikotarpį, skaičiuojant nuo ginčijamo sprendimo paskelbimo
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
.
2. Dėl ginčijamo sprendimo paskelbimo arba pranešimo apie jį
Reikia priminti, kad šio sprendimo 36 punkte minėtame sprendime
Olsen prieš Komisiją
buvo nuspręsta, jog pagal EB 230 straipsnio penktąją pastraipą pranešimas yra veiksmas, kuriuo individualaus pobūdžio akto rengėjas praneša apie jį tiems, kam jis skirtas, ir sudaro sąlygas su juo susipažinti. Toks išaiškinimas taip pat kyla iš EB 254 straipsnio trečiosios pastraipos, pagal kurią apie sprendimus pranešama tiems, kam jie skirti, ir jie įsigalioja po tokio pranešimo (šio sprendimo 36 punkte minėto sprendimo
Olsen prieš Komisiją
74 punktas).
Šiuo atveju ginčijamame sprendime tik
DaimlerChrysler
ir
Deutsche Telekom
nurodomi kaip asmenys, kuriems jis skirtas (žr. ginčijamo sprendimo 4 straipsnį). Kadangi
Qualcomm
nėra asmuo, kuriam skirtas ginčijamas sprendimas, jai nėra taikomas pranešimo apie aktą kriterijus. Todėl Komisija negali tvirtinti, kad
Qualcomm
ieškinys nėra priimtinas motyvuojant tuo, kad šis ieškinys buvo pateiktas pasibaigus laikotarpiui ieškiniui pateikti, kuris prasidėjo nuo tos dienos, kai apie ginčijamą sprendimą jai buvo „pranešta“, nors ji nėra šiuo sprendimu formaliai nustatytas asmuo, kuriam jis skirtas.
Šio vertinimo nepaneigia Komisijos pateikti argumentai, kad apie sprendimą, remiantis EB 230 straipsnio penktąja pastraipa, galėjo būti pranešta ne tik nagrinėjamame sprendime nurodytiems asmenims, kuriems skirtas šis sprendimas, remiantis EB 254 straipsnio trečiąja pastraipa, bet ir kitiems asmenims. Šiuo atžvilgiu reikia priminti, kad reglamento dėl koncentracijų 20 straipsnio 1 dalis įpareigoja
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
paskelbti pagal šį reglamentą priimtus sprendimus, nes asmenims, kurie nėra nurodyti ginčijamame sprendime, laikotarpio ieškiniui pateikti apskaičiavimas turi būti grindžiamas pirmuoju atveju, numatytu EB 230 straipsnio penktojoje pastraipoje – nuo jo paskelbimo.
Jeigu būtų pritarta Komisijos pasiūlytam plačiam asmens, kuriam skirtas sprendimas, sąvokos aiškinimui, apimančiam tiek asmenį ar asmenis, kurie yra nurodyti sprendime, tiek bet kuriuos kitus asmenis, kuriuos Komisija tokiais laiko ir kurie nėra įvardyti šiame sprendime, tai reikštų abejoti pareigos, numatytos reglamento dėl koncentracijų 20 straipsnio 1 dalyje, poveikiu, kartu suteikiant Komisijai diskreciją nustatyti tarp asmenų, kurie sprendime nėra įvardyti kaip sprendimo adresatai, tuos, kurie ieškinį gali pateikti pradedant skaičiuoti nuo pranešimo apie šį sprendimą, o ne nuo jo paskelbimo. Tačiau tokios diskrecijos suteikimas kelia vienodo požiūrio principo pažeidimo pavojų, nes tarp asmenų, kurie sprendime nėra nurodyti kaip jo adresatai, tam tikri asmenys, kuriems apie šį sprendimą buvo „pranešta“, galėtų skųsti jį nuo „pranešimo“ apie jį dienos, tuo tarpu kai kiti asmenys, kuriems apie šį sprendimą nebuvo „pranešta“, galėtų skųsti šį sprendimą nuo jo paskelbimo. Tačiau kiekvienas asmuo, kuris yra tiesiogiai ir konkrečiai susiję su Komisijos priimtu sprendimu, iš principo gali skųsti šį sprendimą. Be to, Komisija ne visada gali
a priori
nustatyti asmenis, galinčius pateikti ieškinį nuo pranešimo apie sprendimą. Todėl, pavyzdžiui, yra sudėtinga nustatyti visus realius ir potencialius konkurentus, kuriems gali turėti poveikį ginčijamame sprendime nurodyta koncentracija.
Tokios diskriminacijos neturėtų pateisinti tikslas kaip galima greičiau užtikrinti teisinį saugumą ribojant galimybę apskųsti ginčijamą sprendimą pateikiant dėl jo ieškinį. Iš tiesų toks tikslas negali būti pasiektas vykdant Komisijos pasiūlytą platų aiškinimą, nes ji
a priori
ir sistemiškai negali nustatyti su ginčijamu sprendimu tiesiogiai ir konkrečiai susijusius asmenis. Be to, šį tikslą puikiai užtikrina Komisijai pagal reglamento dėl koncentracijų 20 straipsnio 1 dalį tenkanti pareiga paskelbti sprendimą
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
.
Be to, Komisijos argumentas, kad nevienodai vertinamos koncentracijoje dalyvaujančios pranešančios šalys, kurios ieškinį dėl ginčijamo sprendimo, apie kurį joms buvo pranešta, gali pareikšti tik nuo šio pranešimo, ir tretieji administracinėje procedūroje, kurioje buvo priimtas šis sprendimas, dalyvavę asmenys, kuriems buvo „pranešta“ apie šį sprendimą, tačiau jiems laikotarpis ieškiniui pateikti pradedamas skaičiuoti tik nuo jo paskelbimo, nėra reikšmingas. Iš tiesų jis grindžiamas prielaida, kad Komisija galėjo tinkamai pranešti apie savo sprendimą kitiems asmenims, ne pranešančioms šalims. Tačiau dėl šio sprendimo 49 ir 50 punktuose nurodytų priežasčių toks atvejis negalimas.
Dėl šio sprendimo 33 punkte minėtos ir Komisijos nurodytos teismų praktikos taip pat reikia pažymėti, kad joje aiškiai nenurodoma, ar gali būti laikoma, jog apie sprendimą buvo pranešta asmeniui, kuriam jis nėra skirtas, nors taikytini teisės aktai numato, kad toks sprendimas turi būti paskelbiamas.
Reikia taip pat atmesti Komisijos argumentą, kad reglamento dėl koncentracijų 20 straipsnio 2 dalis numato tik pareigą paskelbti šalių pavadinimus bei pagrindinius sprendimo aspektus ir kad nuo 2004 m. gegužės 1 d. nebeskelbiama visa jos sprendimų nekonfidenciali versija visomis Bendrijos kalbomis. Šiuo atžvilgiu reikia konstatuoti, kad
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
buvo paskelbta visa šioje byloje ginčijamo sprendimo nekonfidenciali versija ir paskelbimo dieną buvo prieinama visomis oficialiomis kalbomis, įskaitant ir
Qualcomm
kalbą, nors
Qualcomm
ginčijamo sprendimo nekonfidenciali versija buvo pranešta tik vokiečių kalba, t. y. kita kalba, nei naudojama
Qualcomm
įstatuose. Todėl paskelbimas
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
užtikrino priėjimą prie visos informacijos, kuri yra būtina
Qualcomm
pateikti ieškinį dėl ginčijamo sprendimo panaikinimo.
Galiausiai dėl Reglamento Nr. 139/2004 reikia pažymėti, kad jis nėra svarbus šiai bylai, nes taikytinas nuo 2004 m. gegužės 1 d., t. y. po to, kai buvo priimtas ginčijamas sprendimas.
3. Dėl sužinojimo apie ginčijamą sprendimą
Iš EB 230 straipsnio penktosios pastraipos matyti, kad sužinojimo apie skundžiamą aktą datos kriterijus kaip laikotarpio ieškiniui pateikti pradžia yra šalutinis paskelbimo ar pranešimo atžvilgiu (žr. šio sprendimo 34 punkte minėto sprendimo
Regione Siciliana prieš Komisiją
30 punktą ir ten nurodytą teismų praktiką).
Todėl, remiantis EB 230 straipsnio penktąja pastraipa, tai, kad
Qualcomm
apie ginčijamą sprendimą sužinojo 2003 m. gegužės 23 d., negali būti laikoma laikotarpio ieškiniui pateikti pradžia, nes 2003 m. lapkričio 18 d. šis sprendimas buvo paskelbtas
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
taikant Reglamento dėl koncentracijų 20 straipsnio 1 dalį. Tik nuo šios datos prasidėjo laikotarpis
Qualcomm
prašymui dėl ginčijamo sprendimo panaikinimo remiantis EB 230 straipsniu pateikti.
Šio vertinimo nepaneigia Komisijos šio sprendimo 39 punkte nurodyta teismų praktika. Iš tiesų, priešingai Komisijos atliktam šios teismų praktikos aiškinimui, iš to negali būti padaryta išvada, kad sužinojimo apie sprendimą prieš jį paskelbiant atveju laikotarpis ieškiniui pateikti prasideda nuo šio sužinojimo.
4. Išvada
Remiantis visomis prieš tai išdėstytomis aplinkybėmis darytina išvada, kad šiuo atveju EB 230 straipsnio penktojoje pastraipoje numatytas laikotarpis ieškiniui pateikti prasidėjo ginčijamo sprendimo paskelbimo
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
dieną, t. y. 2003 m. lapkričio 18 dieną. Komisija negali teisėtai remtis aplinkybe, kad ji ginčijamo sprendimo nekonfidencialią versiją 2003 m. gegužės 23 d. pateikė asmeniui, kuriam jis nebuvo skirtas, tam, kad sukeltų abejonių dėl šio laikotarpio ieškiniui pateikti pradžios ir, remiantis tuo, ar Komisija nusprendžia pranešti jiems apie sprendimą, arba nepranešti, taip išskirti skirtingus asmenis. Todėl šis ieškinys nėra pateiktas per vėlai ir reikia atmesti Komisijos pateiktą prieštaravimą dėl šio ieškinio priimtinumo.
II —
Dėl esmės
A —
Įžanga
Iš skirtingų ieškovės nurodytų kaltinimų reikia išskirti tris pagrindus. Pirmasis pagrindas yra susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida, klaidingu faktinių aplinkybių konstatavimu ir prieštaringu argumentavimu dėl tinkamų įsipareigojimų išspręsti konkurencijos problemas nagrinėjamoje rinkoje. Antrasis pagrindas susijęs su piktnaudžiavimu įgaliojimais. Galiausiai trečiasis pagrindas susijęs su motyvavimo nebuvimu.
B —
Dėl pirmojo pagrindo, susijusio su akivaizdžia vertinimo klaida, klaidingu faktinių aplinkybių konstatavimu ir prieštaringu argumentavimu dėl tinkamų įsipareigojimų išspręsti konkurencijos problemas nagrinėjamoje rinkoje
1. Šalių argumentai
a)
Qualcomm
argumentai
— Įžanga
Qualcomm
mano, kad ginčijamame sprendime nurodyti įsipareigojimai neleidžia panaikinti visų abejonių dėl nuostatų konkurencijos srityje laikymosi. Konkrečiai kalbant, įsipareigojimas, susijęs su GPS sąsaja ir rinkliavos rinkimo moduliu, nesukuria įmonėms, siūlančioms telematikos sistemas nenaudojant TGG portalo, ir įmonėms, siūlančioms telematikos paslaugas, kurios teikiamos naudojat TGG portalą bei
Toll Collect
įrangą, „vienodų veiklos sąlygų“.
Qualcomm
tvirtina, kad transporto įmonės naudoja tik
Toll Collect
įrangą, nes jos, naudodamosi šia įranga, gali gauti visas pagrindines telematikos paslaugas. Jos teigimu, tai, kad su TGG portalu susijęs įsipareigojimas numato, jog norėdamos naudoti nagrinėjamą įrangą telematikos paslaugoms teikti, koncentracijoje dalyvaujančios įmonės ir visi kiti telematikos paslaugų tiekėjai privalo veikti per TGG portalą, nepakeičia šios išvados, nes šie tiekėjai gali siūlyti identiškas paslaugas toms, kurias koncentracijoje dalyvaujančios įmonės, būtent
DaimlerChrysler
, galėtų pasiūlyti, jei joms būtų leista tiesiogiai siūlyti telematikos paslaugas naudojant
Toll Collect
įrangą. Todėl nei įsipareigojimas, susijęs su GPS sąsaja, nei įsipareigojimas, susijęs su rinkliavos rinkimo moduliu, nepašalina geresnių sąlygų
Toll Collect
įrangos kainos atžvilgiu.
Qualcomm
mano, kad Vokietijos Federacinės Respublikos pastaba, jog
Toll Collect
įranga, platinama remiantis eksploatacijos sutartimi, sudaryta tarp Vokietijos Federacinės Respublikos ir
Toll Collect
, dėl rinkliavų, kurios privalo būti mokamos už sunkvežimius, kurie yra naudojami Vokietijos keliuose, rinkimo sistemos eksploatavimo, negali būti greitai naudojama teikiant telematikos paslaugas, yra nepriimtina ir klaidinga. Ši pastaba nepriimtina tiek, kiek grindžiama aplinkybėmis, kurios atsirado po to, kai buvo priimtas ginčijamas sprendimas. Be to, ji yra klaidinga, nes nagrinėjama
Toll Collect
įranga gali teikti pagrindines telematikos paslaugas neatnaujinant atminties ar papildomos programinės įrangos.
Qualcomm
teigimu, Vokietijos Federacinės Respublikos argumentas, kad
Toll Collect
negali siūlyti telematikos paslaugų, nes ji dar negavo Vokietijos Federacinės Respublikos leidimo, taip pat yra nepriimtinas, kadangi iš naujo kvestionuojama prielaida, kuri buvo tinkamai patvirtinta ir neginčyta priimant ginčijamą sprendimą, kad Vokietijos Federacinė Respublika leidžia
Toll Collect
teikti telematikos paslaugas. Be to,
Qualcomm
pažymi, kad Vokietijos Federacinė Respublika netvirtina, jog ginčijamo sprendimo priėmimo metu buvo neprotinga manyti, kad bus suteiktas reikalingas leidimas, tačiau tik tvirtina, jog jis dar nebuvo suteiktas. Vokietijos Federacinės Respublikos argumentas nėra sąžiningas, nes ji netvirtina, kad leidimas nebus išduotas, bet tik tai, kad jis dar nėra išduotas.
Be to,
Qualcomm
mano, kad Komisija pažeidė Reglamentą dėl koncentracijų tiek, kiek ginčijamame sprendime nusprendė, jog pakanka, kad įsipareigojimai „apribotų“ arba „itin sutrukdytų“
Toll Collect
įrangai tapti dominuojančia platforma (žr. ginčijamo sprendimo 71 ir 72 konstatuojamąsias dalis).
— Dėl įsipareigojimo, susijusio su GPS sąsaja
Qualcomm
mano, kad Komisija nepaaiškina, kodėl 150–200 eurų už aparatą ekonomija, kuri gali būti pasiekta dėl įsipareigojimo, susijusio su GPS sąsaja, leistų tretiesiems asmenims konkuruoti su
Toll Collect
įranga ir „dar labiau apriboti“
Toll Collect
įrangos dominuojančią padėtį. Komisijos atliktas įsipareigojimo, susijusio su GPS sąsaja, vertinimas yra grindžiamas klaidingomis aplinkybėmis ir yra akivaizdi vertinimo klaida.
Pirmiausia
Qualcomm
mano, kad įsipareigojimas, susijęs su GPS sąsaja, neleidžia sutaupyti 150-200 eurų už aparatą. Šiuo aspektu ji pažymi, kad galėjo nusipirkti GPS prietaisus su telematikos įranga, kurių kaina yra nuo 30 iki 55 eurų. Be to, ji pažymi, kad Komisija mano, jog galima ekonomija dėl šio įsipareigojimo yra lygi GPS prietaiso kainai. Tretieji asmenys, naudojantys
Toll Collect
įrangos GPS sąsają, turėtų papildomų išlaidų, kurių nebūtų, jei jie turėtų savo nuosavą sistemą.
Šios papildomos išlaidos yra tokios: jų priemonių ir programinės įrangos reikalingo pritaikymo, kad būtų galima prijungti jų sistemą prie GPS sąsajos, išlaidos; išlaidų, susijusių su sąsajos kūrimu, ir licencijos apmokėjimas remiantis įsipareigojimų B.III.3 punktu; išlaidos, susijusios su būtinybe sukurti dvi paralelias gamybos linijas, t. y. Vokietijoje naudoti skirtą „prijungiamą“ sistemą ir už jos teritorijos naudoti skirtą operacinę sistemą su GPS funkcija.
Qualcomm
mano, kad, nors šiuo metu negalima pakankamai tiksliai nustatyti šių išlaidų dydžio, nes dar nežinomos GPS sąsajos techninės detalės, visa šių išlaidų suma veikiausiai visiškai panaikintų ekonomiją, pasiektą dėl įsipareigojimo, susijusio su GPS sąsaja.
Qualcomm
taip pat tvirtina, kad ekonomiškiau būtų gaminti ir parduoti telematikos įrangą su GPS prietaisu.
Antra,
Qualcomm
mano, kad įsipareigojimas, susijęs su GPS sąsaja, nepašalina
Toll Collect
įrangos konkurencinio pranašumo, net jei tai leistų sutaupyti 150–200 eurų už aparatą. Ji primena, kad Komisija ginčijamo sprendimo 62 konstatuojamoje dalyje konstatavo, jog telematikos įrangos kaina rinkoje šiuo metu gali būti nuo 1000 iki 2500 eurų. Todėl, net jei įsipareigojimas, susijęs su GPS sąsaja, leistų sutaupyti 150–200 eurų už aparatą ir Komisijos atsiliepime į ieškinį nurodytą sumą, telematikos įrangą siūlantys tretieji asmenys kainos atžvilgiu vis tiek būtų nepalankesnėje padėtyje palyginti su
Toll Collect
įranga, kuri suteikiama nemokamai. Iš tiesų, be alternatyvios telematikos įrangos pirkimo kainos, transporto įmonės taip pat turėtų apmokėti instaliavimo ir jų sunkvežimių stovėjimo išlaidas, kaip tai pripažįsta Komisija ginčijamo sprendimo 72 konstatuojamoje dalyje. Šios išlaidos būtų apie 100–120 eurų už sunkvežimį. Be to,
Qualcomm
mano, kad Komisija nepateikė jokio paaiškinimo ar įrodymo, kaip tretieji tiekėjai galėtų konkuruoti su
Toll Collect
įranga.
Trečia,
Qualcomm
teigia, kad tretieji asmenys, siūlantys telematikos įrangą, kuri galėtų būti prijungta prie
Toll Collect
įrangos naudojant GPS sąsają, turėtų įrengti antrąjį aparatą, kuris užimtų vietą sunkvežimio kabinoje.
— Dėl įsipareigojimo, susijusio su kelių rinkliavos rinkimo moduliu
Pirma,
Qualcomm
prieštarauja tvirtinimui, pateiktam ginčijamo sprendimo 71 konstatuojamoje dalyje, kad sunkvežimių gamintojai ir jų įrangos pardavėjai veikiausiai pradės kurti ir gaminti prietaisus, kurie galėtų būti naudojami automatiniam kelių rinkliavos rinkimui ir telematikos paslaugų teikimui.
Qualcomm
mano, kad, išskyrus netikslią nuorodą į konsultavimąsi su rinkos dalyviais, Komisija nepateikia jokio paaiškinimo dėl samprotavimo ir įrodymų, kuriais grindžiamas jos tvirtinimas.
Antra,
Qualcomm
mano, kad įsipareigojimas, susijęs su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, taip pat nepašalina problemos, susijusios su aplinkybe, kad trečiųjų asmenų sistema kainuoja, tuo tarpu kai
Toll Collect
įranga yra nemokama, todėl jokia transporto įmonė nepirks trečiųjų asmenų sistemos. Todėl įsipareigojimas, susijęs su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, tretiesiems asmenims, kurie siūlo telematikos įrangą su šiuo integruotu moduliu, neleidžia sutaupyti, nes jie turi mokėti mažiausiai 1000–2500 eurų, kai gali nemokamai gauti
Toll Collect
įrangą. Be to, tretieji asmenys, siūlantys telematikos įrangą, neturės prieigos prie
Toll Collect
įrangos duomenų, todėl jie patys turės apdoroti visus duomenis, skirtus telematikos paslaugoms, ir gaminti reikalingas priemones (GPS, ekraną, žinučių prietaisą, mobiliojo ryšio sistemą, ir t. t.) bei programinę įrangą.
Galiausiai
Qualcomm
tvirtina, kad įmonės, kurios kuria savo kelių rinkliavos rinkimo modulį laikydamosi įsipareigojimo, susijusio su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, patirs papildomų išlaidų. Būtent remdamasi įsipareigojimų B. IV.2.4 punktu
Qualcomm
paaiškina, kad tai nėra nedidelės išlaidos, nes tretieji asmenys, siūlantys telematikos įrangą, patiria, be kita ko, tokias išlaidas:
—
išlaidas, susijusias su jų sistemų reikiamu pritaikymu siekiant integruoti kelių rinkliavos rinkimo modulį,
—
išlaidas, susijusias su bendros įmonės partnerių kelių rinkliavos rinkimo modulio kūrimu ir (arba) mokesčiu už licenciją tretiesiems tiekėjams,
—
išlaidas, susijusias su atlygintiniu kelių rinkliavos rinkimo modulių tiekimu,
—
jų sistemų sertifikavimo išlaidas.
Kadangi kelių rinkliavų rinkimo modulio techniniai duomenys dar nėra žinomi, šiuo metu neįmanoma pateikti konkrečių prognozių dėl papildomų išlaidų.
Trečia,
Qualcomm
mano, kad Vokietijos Federacinės Respublikos duota garantija, jog tretieji asmenys, siūlantys telematikos įrangą su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, nebus vertinami skirtingai dėl kelių rinkliavos sistemos eksploatavimo išlaidų (ginčijamo sprendimo 70 konstatuojamoji dalis), nepanaikina
Toll Collect
įrangos pranašumo dėl kainos, nes tam, kad būtų panaikintas šis pranašumas, Vokietijos Federacinė Respublika privalėjo įsipareigoti padengti visas išlaidas, kurias patiria tretieji asmenys, kad galėtų nemokamai tiekti telematikos įrangą su integruotu kelių rinkliavos rinkimo moduliu.
Galiausiai, ketvirta,
Qualcomm
nesutinka su Komisijos teiginiu, kuris pirmą kartą buvo pateiktas atsiliepime į ieškinį, jog sunkvežimių gamintojai gali integruoti kelių rinkliavos rinkimo modulį į telematikos įrangą, kurią jie montuoja automobiliuose, tam, kad jiems nereikėtų pirkti
Toll Collect
įrangos. Šiuo atžvilgiu ji visų pirma tvirtina, kad visuose šiuo metu naudojamuose sunkvežimiuose ir tuose, kurie bus pagaminti per artimiausius dvejus–penkerius metus, per antrąjį montavimą bus įrengti „telematikos terminalai“, o tai reiškia, kad klientai turės galimybę pasirinkti nemokamą
Toll Collect
įrangą arba papildomas paslaugas teikiančią mokamą telematikos įrangą. Be to, ji pažymi, kad, remiantis jos patirtimi, automobilių parko valdytojai nepritaria telematikos terminalų montavimui sunkvežimiuose, nes jie dažniausiai naudoja skirtingų markių automobilius. Ji taip pat tvirtina, kad jei skirtinga telematikos įranga bus montuojama skirtingų markių automobiliuose, pastarieji neturės tarpusavio ryšio. Be to, automobilių parko valdymo centras nebus aprūpintas įranga, kuri leistų palaikyti ryšį su skirtinga telematikos įranga, o vairuotojų apmokymas pasidarys sudėtingesnis. Galiausiai ji mano, kad Komisija nepaaiškino, kodėl telematikos įrangos su integruotais kelių rinkliavos rinkimo moduliais montavimas neišvengiamai sutrukdys
Toll Collect
įrangai tapti dominuojančia platforma. Net jei klientai pirmenybę teiktų serijiniu būdu montuojamai telematikos įrangai, Komisija neįrodė, kad ši tendencija neleistų
Toll Collect
įrangai tapti dominuojančia platforma.
— Dėl Komisijos argumentų, pateiktų vykstant teismo procesui, nepagrįstumo
Qualcomm
ginčija Komisijos argumentą, kad, kadangi įsipareigojimo, susijusio su TGG portalu, pakanka veiksmingai kontrolei visoje nagrinėjamoje rinkoje užtikrinti, kitų įsipareigojimų įtaka šiai rinkai nėra reikšminga. Šiuo atžvilgiu ji patikslina, kad nors ginčijamame sprendime Komisija veiksmingai nustatė nagrinėjamą rinką kaip Vokietijos kelių telematikos sistemų rinką, ji vis dėlto analizavo
Toll Collect
poveikį šioje rinkoje dviejuose jos skirtinguose sektoriuose (žr. ginčijamo sprendimo IV.D.2.1 ir IV.D.2.2 skyrius). Komisija nurodė, kad nagrinėjamoje rinkoje egzistuoja įvairios konkurencijos problemos, kurios gali būti išspręstos atitinkamais įsipareigojimais. Todėl
Qualcomm
akcentuoja įsipareigojimus, susijusius su GPS sąsaja ir kelių rinkliavos rinkimo moduliu, nes jie yra skirti atverti konkurenciją nagrinėjamos rinkos segmente, kuris jai, kaip telematikos sistemų tiekėjai, yra svarbus. Ji priduria, kad, net darant prielaidą, jog įsipareigojimo, susijusio su TGG portalu, pakanka užtikrinti veiksmingą telematikos paslaugų konkurencingumą, to nepakanka siekiant užtikrinti konkurencingumą visoje nagrinėjamoje rinkoje, nes, kaip tai nurodyta ginčijamo sprendimo 30 konstatuojamoje dalyje, dauguma nagrinėjamos rinkos dalyvių, tokių kaip ji, teikia „vieno langelio paslaugas“.
Be to,
Qualcomm
ginčija Komisijos gynybos, pagal kurią tretieji asmenys, siūlantys telematikos įrangą ar integruotus sprendimus, gali konkuruoti su nemokama
Toll Collect
įranga, pagrįstumą. Niekas iš ginčijamo sprendimo 71–73 konstatuojamųjų dalių neparodo, kad tai yra samprotavimas, leidžiantis Komisijai padaryti išvadą, kad įsipareigojimai, susiję su GPS sąsaja ir kelių rinkliavos rinkimo moduliu, gali sutrukdyti
Toll Collect
įrangai tapti dominuojančia telematikos platforma. Be to, Komisija ginčijamo sprendimo 62 ir 63 konstatuojamose dalyse pažymėjo, kad telematikos sistemos, kurios gali būti tiekiamos naudojant dabartinės kartos
Toll Collect
įrangą, turi pagrindines telematikos funkcijas, ir kad transporto įmonės neperka papildomų telematikos paslaugų, jei tai reikalauja papildomų išlaidų. Todėl pati Komisija manė, kad galimybė siūlyti papildomas telematikos paslaugas negali panaikinti blogesnių sąlygų dėl kainos.
Be to, būtų netikslu manyti, kaip tai daro Komisija, kad egzistuoja kaina, kurią klientai norėtų mokėti už antrąjį telematikos terminalą, kad gautų papildomų paslaugų, kurių jiems nereikia. Be aplinkybės, kad Komisija nepateikė įrodymų, pagrindžiančių jos argumentą ir, būtent, jokios nuorodos dėl šios kainos,
Qualcomm
pažymi, kad Komisija nepaaiškino prieštaravimo tarp, viena vertus, išvados, suformuluotos ginčijamo sprendimo 54 ir 63 konstatuojamose dalyse, kad transporto įmonės negali mokėti bet kokios kainos už telematikos įrangą, jei
Toll Collect
įranga yra siūloma nemokamai, ir, kita vertus, teiginio ginčijamo sprendimo 72 konstatuojamoje dalyje, kad 150–200 eurų už aparatą ekonomija leidžia tretiesiems asmenims, siūlantiems telematikos įrangą, konkuruoti su paslaugomis, teikiamomis naudojant
Toll Collect
įrangą. Iš tiesų, nors Komisijos teiginiai dėl išlaidų ekonomijos buvo teisingi, išlieka 800–2300 eurų kainos skirtumas tarp
Toll Collect
įrangos ir GPS sąsają naudojančios telematikos įrangos.
Galiausiai
Qualcomm
mano, kad rinkos tyrimas, pateiktas 2002 m.
Frost & Sullivan, European Commercial Vehicle Telematics Markets
ataskaitoje (toliau –
Frost & Sullivan
ataskaita), kuriuo remiasi Komisija, parodo, kad šiuo metu mažai klientų suinteresuoti paslaugomis, kurios papildo siūlomas naudojant
Toll Collect
įrangą, ir kad ši situacija artimiausioje ateityje veikiausiai nepasikeis. Iš tiesų šiame rinkos tyrime išskiriamos „bazinės“, „tarpinės“ ir „pažangios“ telematikos sistemos. Remiantis šiuo tyrimu, nagrinėjama įranga, būtent dėl jos galimybių siųsti ir gauti žinutes, turi būti priskirta „tarpinei“ telematikos sistemai. Tame pačiame tyrime taip pat pažymėta, kad 2001 m. rinkos dalys buvo tokios: 90% – bazinės telematikos sistemos, 9% – tarpinės ir 1% – pažangios. Be to, tame tyrime nurodyta, kad 2009 m. rinkos dalys bus tokios: 78% – bazinės telematikos sistemos, 12% – tarpinės ir 10% – pažangios.
Qualcomm
pažymi, kad ši prognozė suponuoja sąžiningą konkurenciją neiškreipiant skirtingų tipų sistemų kainos, bet ne situaciją, kurioje, kaip ir šiuo atveju, transporto įmonės gali nemokamai gauti
Toll Collect
įrangą, t. y. bazinę ar tarpinę telematikos įrangą, tačiau jos turi mokėti, jei nori turėti pažangią telematikos sistemą. Bet kuriuo atveju Komisijos pateikti įrodymai parodo, kad kelių telematikos sistemų Vokietijos rinka buvo labai nedidelė pažangių telematikos sistemų atžvilgiu. Be to,
Qualcomm
ginčija Komisijos atliktą minėto rinkos tyrimo aiškinimą. Ji mano, kad, net jei šis tyrimas turėtų būti aiškinamas taip, kaip siūlo Komisija, ji neįrodė, jog
Toll Collect
įranga netaps dominuojančia platforma, nes pagal kiekį bazinės telematikos sistemos užims 78% rinkos, o pagal vertę – 45%. Be to, ji mano, kad
Toll Collect
įranga yra tarpinė telematikos sistema ir kad 2009 m. sujungtos bazinės ir tarpinės telematikos sistemos užims, remiantis
Frost & Sullivan
ataskaitoje atlikto tyrimo prognoze, 90% rinkos pagal kiekį ir 68% pagal vertę. Be to, šie skaičiai yra tik prognozė 2009 metams. Remiantis
Frost & Sullivan
ataskaita, 2004 m., t. y. ginčijamam sprendimui reikšmingais metais, bazinių telematikos sistemų rinkos dalis buvo 94% pagal kiekį ir 82% pagal vertę.
b) Komisijos ir Vokietijos Federacinės Respublikos argumentai
Pirmiausia Komisija, palaikoma Vokietijos Federacinės Respublikos, mano, kad pirmasis
Qualcomm
nurodytas pagrindas grindžiamas esminiu ginčijamo sprendimo nesuvokimu tiek, kiek jis neišskiria telematikos įrangos ir telematikos paslaugų rinkos, tačiau išskiria tik kelių telematikos sistemų rinką, apimančią priemones, programinę įrangą ir paslaugas.
Be to, Komisija mano, kad
Qualcomm
argumentų nepakanka bendrai visų įsipareigojimų, susijusių su kelių telematikos sistemomis Vokietijos rinkoje, poveikio analizei paneigti. Net darant prielaidą, kad įsipareigojimai, susiję su GPS sąsaja ir su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, nėra pakankami ginčijamame sprendime nurodytai konkurencijos problemai išspręsti,
Qualcomm
neįrodė, kad būtų visiškai panaikinta konkurencija tarp kelių telematikos sistemų ir nieko nepasakė dėl to, kad įsipareigojimas dėl telematikos portalo, susijęs su kokybės moratoriumu, sutrukdys
DaimlerChrysler
dominuoti visoje Vokietijos kelių telematikos sistemų rinkoje taip užtikrinant nediskriminacinę prieigą prie šios platformos.
Šiame kontekste Komisija tvirtina, kad jai svarbu, taikant Reglamentą dėl koncentracijų sutrukdyti dominuojančios padėties susidarymui, bet ne ją apriboti. Komisijos teigimu, nors įsipareigojimai, susiję su GPS sąsaja ir kelių rinkliavos rinkimo moduliu, riboja
Toll Collect
platformos dominuojantį pobūdį, įsipareigojimai, paimti visi kartu, trukdo sukurti dominuojančią
DaimlerChrysler
padėtį, naudojant
Toll Collect
platformą, Vokietijos kelių telematikos sistemų rinkoje.
Papildomai Komisija, palaikoma Vokietijos Federacinės Respublikos, ginčija
Qualcomm
tvirtinimus, susijusius su įsipareigojimais dėl GPS sąsajos ir kelių rinkliavos rinkimo modulio.
Dėl įsipareigojimo, susijusio su GPS sąsaja, Komisija mano, kad ji, atsižvelgdama į
Qualcomm
ir kitų koncentracijoje dalyvaujančių įmonių konkurentų pritarimą tokiai sąsajai per administracinę procedūrą, galėjo padaryti išvadą, kad tai leistų šioms įmonėms sutaupyti daug lėšų. Be to, per administracinę procedūrą surinkta informacija patvirtina, kad galima įmonių ekonomija dėl šio įsipareigojimo, kuris negali būti grindžiamas vien tik GSM modulio pirkimo kaina, tačiau apima ir kitas išlaidas, remiantis protingu paskaičiavimu yra 150–200 eurų už aparatą. Galiausiai Komisija mano, kad nauda dėl įsipareigojimo, susijusio su GPS sąsaja, leis telematikos sistemas siūlantiems tretiesiems asmenims geriau konkuruoti su telematikos paslaugomis, kurios siūlomos naudojant
Toll Collect
įrangą, nepaisant kito aparato įrengimo, nes jie galės pasiūlyti pažangesnes ir įvairesnes paslaugas.
Frost & Sullivan
ataskaitoje patvirtinama, kad ateityje bus pažangesnių ir įvairesnių paslaugų rinka nepaisant
Toll Collect
įrangos skirstymo į tarpines ir pažangias telematikos sistemas.
Dėl įsipareigojimo, susijusio su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, Komisija, palaikoma Vokietijos Federacijos Respublikos, patvirtino, kad jis gali sutrukdyti nemokamai tiekiamai
Toll Collect
įrangai tapti dominuojančia platforma. Komisijos teigimu
Frost & Sullivan
ataskaita patvirtina, kad būtent sunkvežimių gamintojai ir jų dalių pardavėjai kurs ir gamins tokius telematikos įrenginius, kurie galės būti naudojami kelių rinkliavai rinkti. Telematikos įrenginiai su integruotu kelių rinkliavos rinkimo moduliu leistų sunkvežimių gamintojams ir jų dalių pardavėjams platesnį funkcijų ir paslaugų spektrą nei sistemos,
Toll Collect
įrengtos per antrąjį montavimą. Be to, tai sunkvežimių ir jų dalių pardavėjams leistų integruoti telematikos aparatą į automobilių elektronikos sistemą.
2. Pirmosios instancijos teismo vertinimas
a) Įžanga
Siekiant įvertinti skirtingus
Qualcomm
pateiktus kaltinimus jos pirmajame ieškinio pagrinde, iš pradžių reikia priminti Komisijos kontrolės apimtį priimant sprendimus dėl koncentracijos, ypač kai sprendimai priimami po įsipareigojimų pateikimo, ir Komisijos ginčijamame sprendime atliktą koncentracijos bei įsipareigojimų vertinimą. Po to bus analizuojami kaltinimai, susiję su įsipareigojimų vertinimo kriterijais. Galiausiai bus vertinami kaltinimai, susiję su tariamu įsipareigojimų dėl kelių rinkliavos rinkimo modulio ir GPS sąsajos neadekvatumu.
b) Principo vertinimas
Pagal Reglamento dėl koncentracijų 8 straipsnio 2 dalį, jeigu Komisija nustato, kad koncentracija, apie kurią buvo pranešta, joje dalyvaujančioms įmonėms prireikus padaryti pakeitimus, atitinka 2 straipsnio 2 dalyje nurodytus kriterijus, t. y., kad ši koncentracija nesukuria ar nesustiprina dominuojančios padėties, ir dėl to nėra itin apribojama veiksminga konkurencija bendrojoje rinkoje arba didelėje jos dalyje, ji priima sprendimą, skelbiantį šią koncentraciją suderinama su bendrąja rinka.
Todėl tokia koncentracijos kontrolė reikalauja perspektyvinės analizės, kuri apima nagrinėjimą, kokiu mastu koncentracija galėtų pakeisti konkurencijos situacijai tam tikroje rinkoje svarbius veiksnius, siekiant nustatyti, ar dėl to galėtų atsirasti didelė kliūtis veiksmingai konkurencijai. Tokia analizė reikalauja įsivaizduoti įvairias priežasties ir pasekmės grandines, siekiant pasiremti labiausiai tikėtinomis (šiuo klausimu žr. 2005 m. vasario 15 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Komisija prieš Tetra Laval
, C-12/03 P, Rink. p. I-987, 43 punktą).
Taigi pagal Reglamento dėl koncentracijų Nr. 4064/89 8 straipsnio 2 dalį Komisija gali pripažinti koncentraciją su įsipareigojimais suderinama su bendrąja rinka tik jei šie įsipareigojimai leidžia padaryti išvadą, kad nagrinėjama koncentracija nesukurs ir nesustiprins dominuojančios padėties ir dėl to nebus itin apribota veiksminga konkurencija bendrojoje rinkoje (1999 m. kovo 25 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Gencor prieš Komisiją
, T-102/96, Rink. p. II-753, 318 punktas ir 2006 m. vasario 23 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Cementbouw Handel & Industrine prieš Komisiją
, T-282/02, Rink. p. II-319, 294 punktas; šiuo klausimu taip pat žr. 2005 m. rugsėjo 21 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
EDP prieš Komisiją
, T-87/05, Rink. p. II-3745, 63 punktą). Todėl Komisija savo sprendime, kuriuo koncentracija pripažįstama suderinama su bendrąja rinka, privalo įrodyti pakankamą tikimybę, kad ši koncentracija tiek, kiek ji buvo pakeista koncentracijos šalių pasiūlytais įsipareigojimais, nesukurs ar nesustiprins dominuojančios padėties ir dėl to nebus itin apribojama veiksminga konkurencija bendrojoje rinkoje arba didelėje jos dalyje. Todėl tokia Komisijai tenkanti įrodinėjimo našta vis dėlto nepažeidžia jos diskrecijos vykdant sudėtinį ekonominį vertinimą (šiuo klausimu žr. minėto sprendimo
EDP prieš Komisiją
63 punktą ir ten nurodytą teismų praktiką).
Todėl suinteresuoti tretieji asmenys, kurie ieškiniu siekia panaikinti sprendimą, pripažįstantį koncentraciją su įsipareigojimais suderinama su bendrąja rinka, privalo įrodyti, kad Komisija klaidingai įvertino šiuos įsipareigojimus, ir todėl tai kelia abejonių dėl koncentracijos suderinamumo su bendrąja rinka.
Be to, reikia pažymėti, kad Bendrijos teismas
a priori
atlieka pilną Komisijos atlikto nuostatų koncentracijos srityje taikymo kontrolę. Tačiau buvo nuspręsta, kad pagrindinės reglamento taisyklės, ypač jo 2 straipsnis, suteikia Komisijai tam tikrą diskreciją atliekant visų pirma ekonominį vertinimą. Todėl Bendrijos teismo atliekama pasinaudojimo tokiais koncentracijos taisyklių kūrimui esminiais įgaliojimais kontrolė turi būti atliekama atsižvelgiant į vertinimo laisvę, kuri yra ekonominių normų – koncentraciją reglamentuojančių taisyklių dalies – pagrindas (1998 m. kovo 31 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Prancūzija ir kt. prieš Komisiją
, vadinamasis „Kali & Salz“ sprendimas,
C-68/94 ir C-30/95, Rink. p. I-1375
, 223 ir 224 punktai bei šio sprendimo 88 punkte minėto sprendimo
Komisija prieš Tetra Laval
38 punktas; 2005 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
General Electric prieš Komisija
, T-210/01, Rink. p. II-5575, 60 punktas).
Net jei Bendrijos teismas pripažįsta, kad Komisija turi ekonominių klausimų vertinimo laisvę, tai nereiškia, kad Bendrijos teismas turi susilaikyti nuo Komisijos atliktos ekonominių rodiklių interpretacijos kontrolės. Iš tikrųjų jis turi patikrinti ne tik pateikiamų įrodymų dalykinį teisingumą, jų patikimumą ir nuoseklumą, bet ir tai, ar šie įrodymai atspindi visus esminius duomenis, į kuriuos reikėjo atsižvelgti vertinant kompleksinę situaciją, ir ar jie gali pagrįsti jais remiantis padarytas išvadas (šio sprendimo 88 punkte minėto sprendimo
Komisija prieš Tetra Laval
39 punktas).
Būtent šių principų, reglamentuojančių įrodymus ir įrodinėjimo naštą koncentracijos srityje, taip pat kontrolę, kurią turi atlikti Bendrijos teismas šioje srityje, atžvilgiu reikia vertinti šalių šioje byloje pateiktus argumentus.
c) Komisijos atlikta koncentracijos ir įsipareigojimų analizė
Ginčijamo sprendimo 19 ir paskesnėse konstatuojamosiose dalyse patikslinama, kad koncentracijoje dalyvaujančios įmonės įsteigė
Toll Collect
po to, kai buvo sudaryta viešojo pirkimo sutartis, rinkliavai, kuri privalo būti mokama už sunkvežimius, kurie naudojami Vokietijos keliuose, rinkti. Šiuo aspektu
Toll Collect
nekonkuruoja su kitais privačiais paslaugų teikėjais.
Tačiau
Toll Collect
įranga kelių rinkliavoms rinkti gali gauti ir pateikti duomenis, skirtus telematikos paslaugoms. Toks
Toll Collect
įrangos naudojimas nėra vykdomų pirkimų dėl kelių rinkliavos, kuri turi būti mokama už sunkvežimius, kurie naudoja Vokietijos kelius, rinkimo sistemos procedūros objektas, tačiau po šios procedūros su
Toll Collect
pasirašyta eksploatavimo sutartis numato, kad
Toll Collect
galės siūlyti kitas telematikos paslaugas gavus atitinkamą Vokietijos Federacinės Respublikos leidimą. Koncentracijoje dalyvaujančios įmonės nurodė, kad jos norėjo pasinaudoti tokia galimybe, kad galėtų siūlyti telematikos paslaugas naudojant
Toll Collect
įrangą. Todėl Komisija manė, kad, kadangi telematikos paslaugų siūlymas naudojant
Toll Collect
įrangą prisidės prie bendrojo intereso sumažinti trikdžius ryšio tinkle, Vokietijos Federacinė Respublika neprieštaraus tokių paslaugų siūlymui naudojant
Toll Collect
įrangą, ir kad koncentracija turės poveikį kelių telematikos sistemų kūrimo, gamybos ir pardavimo srityje (ginčijamo sprendimo 20–22 ir 47–49 konstatuojamosios dalys).
Šios kelių telematikos sistemos, kurias Komisija identifikavo kaip nagrinėjamų prekių rinka, apima transporto ir logistikos įmonėms skirtas priemones, programinę įrangą ir paslaugas. Klientų, kurios yra transporto įmonės, atžvilgiu ši rinka tuo pačiu metu apima „vieno langelio paslaugas“ teikiančius tiekėjus, t. y. programinės įrangos, priemonių ir telematikos paslaugų tiekėjus, „priemonių tiekėjus“, t. y. tiekėjus, kurie gamina tik su tuo susijusius terminalus, programinę įrangą ir priemones ir „paslaugų teikėjus“, t. y. tiekėjus, kurie tik siūlo kelių telematikos paslaugas (ginčijamo sprendimo 23–32 konstatuojamosios dalys).
Komisija, nustačiusi, kad nagrinėjama geografinė rinka apima Vokietijos teritoriją, koncentraciją įvertino konkurencijos teisės atžvilgiu be koncentracijoje dalyvaujančių įmonių įsipareigojimų (ginčijamo sprendimo 33–36 konstatuojamosios dalys).
Komisija visų pirma konstatavo, kad koncentracija apima, viena vertus, pirmą Vokietijos sunkvežimių gamintoją
DaimlerChrysler
, kuri, remiantis jos pačios pareiškimais, yra viena pagrindinių judėjimo ir telematikos paslaugų teikėja ir, kita vertus,
Deutsche Telekom
, kuri yra viena pagrindinių mobiliojo telefono ryšio tiekėjų Vokietijoje. Todėl Komisija manė, kad šios dvi įmonės turi labai geras sąlygas kelių telematikos paslaugoms teikti (ginčijamo sprendimo 39 ir 40 konstatuojamosios dalys).
Po to Komisija priminė, viena vertus, kad
DaimlerChrysler
patvirtino savo siekį siūlyti kelių telematikos paslaugas naudojant
Toll Collect
įrangą ir, kita vertus, kad galima tikėtis, jog Vokietijos Federacinė Respublika, remdamasi eksploatavimo sutartimi, suteiks reikiamą leidimą, kad būtų galima teikti tokias kelių telematikos paslaugas (ginčijamo sprendimo 43–50 konstatuojamosios dalys).
Kadangi
Toll Collect
įranga bus tiekiama nemokamai ir ji skirta praktiniams transporto įmonių interesams tenkinti, Komisija mano, kad ši įranga bus įrengta daugumoje sunkvežimių, kurie nuolat naudojami Vokietijos keliuose. Tai, kad ši įranga, galinti teikti telematikos paslaugas, rinkliavos mokėtojams bus suteikiama nemokamai, leis daugumai sunkvežimių, kuriuose bus
Toll Collect
įranga, ją naudoti ir kelių telematikos paslaugoms. Tačiau Komisija nemano, kad transporto įmonių atžvilgiu ekonomiškai racionalu yra instaliuoti savo sąskaita antrąjį prietaisą, kad jos galėtų naudotis tiekėjų konkurentų siūlomomis kelių telematikos paslaugomis. Komisijos nuomone, tai paaiškintina nedideliu antkainiu, kurį taiko Vokietijoje ir Europoje dirbančios transporto įmonės (ginčijamo sprendimo 51–54 konstatuojamosios dalys).
Todėl Komisija mano, kad
Toll Collect
įranga bus įrengta daugumoje Vokietijos sunkvežimių ir taps dominuojančia kelių telematikos sistemų platforma Vokietijos rinkoje (ginčijamo sprendimo 56 konstatuojamoji dalis).
Komisijos nuomone, tokios dominuojančios platformos sukūrimas lems kelių telematikos sistemų transporto ir logistikos įmonėms Vokietijos rinkos uždarumą. Konkrečiau, kelių telematikos paslaugų tiekėjai dėl dominuojančios platformos kelių telematikos paslaugoms taps priklausomi nuo
Toll Collect
įrangos naudojimo.
Toll Collect
įranga, kaip saugoma ir uždara sistema, leis
DaimlerChrysler
, padedant
Toll Collect
, kontroliuoti patekimą į būsimąją Vokietijos kelių telematikos sistemų rinką (ginčijamo sprendimo 57–59 konstatuojamosios dalys). Be to,
Toll Collect
platforma pašalintų šiuo metu rinkoje esančius telematikos sistemų tiekėjus. Kadangi ši įranga turi pagrindines funkcijas, kurias taip pat turi šiuo metu rinkoje siūlomos kelių telematikos sistemos, ir kadangi ši įranga suteikiama nemokamai, Komisija mano, kad transporto įmonės, kurių sunkvežimiuose jau buvo įrengta
Toll Collect
įranga, nepirks „kito telematikos terminalo, kad galėtų naudotis papildomomis kelių telematikos paslaugomis, kurios yra įvairesnės nei paslaugos naudojant [nagrinėjamą] įrangą ir paslaugos, kurias siūlo konkuruojančių sistemų tiekėjai“. Todėl skelbimas apie nemokamą
Toll Collect
kuriamą telematikos sprendimą labai apsunkino galimybę šiuo metu rinkoje esantiems kelių telematikos sistemų tiekėjams surasti naujų klientų ir kelia pavojų jų ekonominiam stabilumui. Antrosios kartos įranga, kurią sukurs
Toll Collect
, dėl naujų funkcijų paspartins tokį konkurentų pašalinimą (ginčijamo sprendimo 60–65 konstatuojamosios dalys).
Todėl Komisija mano, kad nesant įsipareigojimų koncentracija, apie kurią pranešta, lemtų dominuojančios
DaimlerChrysler
padėties per bendrą įmonę
Toll Collect
sukūrimą Vokietijos kelių telematikos sistemų transporto ir logistikos įmonėms rinkoje, ir dėl to būtų itin apribota veiksminga konkurencija bendrojoje rinkoje (ginčijamo sprendimo 66 konstatuojamoji dalis).
Tačiau Komisija manė, kad koncentracijoje dalyvaujančių įmonių pateiktų įsipareigojimų pakanka jos nurodytiems prieštaravimams pašalinti (ginčijamo sprendimo 69 konstatuojamoji dalis).
Konkrečiau dėl įsipareigojimo, susijusio su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, Komisija ginčijamo sprendimo 70 konstatuojamoje dalyje pažymi, kad šalių įsipareigojimas sukurti kelių rinkliavos rinkimo modulį trečiųjų asmenų aparatams, padėti pritaikyti šiuos aparatus kelių rinkliavos moduliams ir teikti leidimus, reikalingus šiems aparatams naudoti, leistų tretiesiems asmenims gaminti savo telematikos įrangą su kelių rinkliavos rinkimo funkcija. Komisija patikslina, kad Vokietijos federalinė transporto, statybos ir būsto ministerija ją užtikrino, kad tretieji asmenys, siūlantys telematikos įrangą su integruotu kelių rinkliavos rinkimo moduliu, išlaidų atžvilgiu nebus vertinami kitaip nei kelių rinkliavos rinkimo sistemos sunkvežimiams eksploatuotojai.
Ginčijamo sprendimo 71 konstatuojamoje dalyje Komisija nusprendė, kad iš esmės „sunkvežimių gamintojai ir jų dalių pardavėjai kurs ir gamins kitą telematikos įrangą su kelių rinkliavos rinkimo moduliu“. Atsižvelgdama į šią aplinkybę ir į konsultacijų su rinkos dalyviais rezultatus, Komisija mano, kad „ši tretiesiems asmenims suteikta galimybė integruoti rinkliavos rinkimo modulį į jų įrangą didele dalimi sutrukdys
Toll Collect
tapti dominuojančia platforma ir Vokietijos telematikos sistemų transporto ir logistikos įmonėms rinkos prižiūrėtoja“.
Dėl įsipareigojimo, susijusio su GPS sąsaja, Komisija manė, kad galimybė naudotis
Toll Collect
įrangos GPS funkcija leidžia, remiantis jos rinkos tyrimu, tretiesiems asmenims, siūlantiems telematikos įrangą, sutaupyti apie 150–200 eurų už aparatą ir leidžia jiems konkuruoti, nepaisant būtinybės įrengti naują terminalą automobilyje, su telematikos paslaugomis, kurios yra siūlomos naudojant
Toll Collect
įrangą (ginčijamo sprendimo 72 konstatuojamoji dalis).
Dėl įsipareigojimo, susijusio su TGG portalu, Komisija manė, kad jis leistų telematikos paslaugas siūlantiems tretiesiems asmenims be diskriminacijos naudotis
Toll Collect
įrangos pagrindinėmis funkcijomis ir neapdorotais duomenimis per centrinį telematikos portalą, kuris koncentracijos šalių atžvilgiu bus eksploatuojamas neutraliai ir nepriklausomai (ginčijamo sprendimo 73 ir 74 konstatuojamosios dalys).
Galiausiai Komisija pažymėjo kokybės moratoriumo, trukdančio
Toll Collect
platformai tapti dominuojančia Vokietijos kelių telematikos sistemų rinkoje, svarbą, nes įsipareigojimai, susiję su GPS sąsaja ir su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, nebuvo įvykdyti (ginčijamo sprendimo 76 konstatuojamoji dalis).
Atsižvelgdama į šias aplinkybes Komisija manė, kad įsipareigojimai apskritai leis užtikrinti Vokietijos kelių telematikos sistemų rinkos atvėrimą ir panašių konkurencinių sąlygų išlaikymą trečiosioms šalims ir įmonėms. Todėl, jei šalys laikytųsi įsipareigojimų, Komisija manė, kad koncentracija, apie kurią pranešta, nelems dominuojančios
DaimlerChrysler
padėties naudojant
Toll Collect
sukūrimo Vokietijos kelių telematikos sistemų rinkoje (ginčijamo sprendimo 77 konstatuojamoji dalis).
d) Dėl įsipareigojimų vertinimo kriterijaus
Qualcomm
iš esmės kaltina Komisiją tuo, kad ji įsipareigojimus vertino remdamasi klaidingu kriterijumi, nes nurodo, kad įsipareigojimai, susiję su GPS sąsaja ir su kelių rinkliavos rinkimo moduliu tik apriboja
Toll Collect
platformos dominavimą.
Šiuo atžvilgiu Pirmosios instancijos teismas primena, kad taikant Reglamentą dėl koncentracijų, Komisija neprivalo vertinti, ar įsipareigojimai leidžia apriboti koncentracijos konkurencinį poveikį, tačiau privalo įvertinti, ar įsipareigojimai leidžia išvengti dominuojančios padėties, kuri itin apribotų veiksmingą konkurenciją bendrojoje rinkoje ar didelėje jos dalyje, sukūrimo ar sustiprinimo (žr. šio sprendimo 89 punktą).
Vis dėlto šiuo atveju reikia manyti, kad aplinkybė, jog Komisija nusprendė, kad įsipareigojimas, susijęs su GPS sąsaja, „dar labiau apribos dominuojančią padėtį, kurią
Toll Collect
turėtų užimti kaip telematikos platforma“, ir kad įsipareigojimas, susijęs su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, „labai sutrukdytų
Toll Collect
tapti dominuojančia platforma Vokietijos telematikos sistemų transporto ir logistikos įmonėms rinkos prižiūrėtoja“ (ginčijamo sprendimo 72 ir 71 konstatuojamoji dalis), neleidžia manyti, kad Komisija koncentraciją įvertino remdamasi klaidingu kriterijumi.
Iš tiesų, priešingai nei tvirtina
Qualcomm
, dėl Komisijos nurodytų konkurencinių aspektų koncentracijos atžvilgiu su bendrąja rinka negali būti pripažinta nesuderinama galima
Toll Collect
įrangos platformos dominuojanti padėtis (toliau –
Toll Collect
platforma), bet šie aspektai grindžiami aplinkybe, kad
DaimlerChrysler
, naudodama
Toll Collect
įrangą, galėtų įgyti dominuojančią padėtį Vokietijos kelių telematikos sistemų rinkoje (ginčijamo sprendimo 38 ir 66 konstatuojamosios dalys).
Koncentracijos šalių įsipareigojimais, kurių Komisijos nuomone pakako jos nurodytiems prieštaravimams pašalinti, siekiama užkirsti kelią
DaimlerChrysler
dominuojančiai padėčiai nagrinėjamoje rinkoje, pirma, apribojant
Toll Collect
platformos dominuojančią padėtį įsipareigojimais, susijusiais su GPS sąsaja ir su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, antra, įsipareigojimu, susijusiu su TGG portalu, užtikrinant atvirą priėjimą prie
Toll Collect
platformos, kad būtų galima teikti kelių telematikos paslaugas ir, trečia, kelių telematikos paslaugų tiekimą naudojant
Toll Collect
įrangą susiejant su kokybės moratoriumu (ginčijamo sprendimo 70–76 konstatuojamosios dalys).
Tik vertindama šiuos įsipareigojimus Komisija padarė išvadą, kad jei koncentracijoje dalyvaujančios įmonės jų laikysis, Vokietijos kelių telematikos sistemų rinkoje neims dominuoti
DaimlerChrysler
, naudodama
Toll Collect
, (ginčijamo sprendimo 77 konstatuojamoji dalis).
Šiame kontekste reikia priminti, viena vertus, kad
Toll Collect
privalo tik paruošti ir eksploatuoti Vokietijos Federacinės Respublikos sąskaita rinkliavų, kurios turi būti mokamos už sunkvežimius, kurie naudojami Vokietijos keliuose, rinkimo sistemą, todėl ji nėra aktyvi nagrinėjamoje rinkoje (ginčijamo sprendimo 7 ir 19 konstatuojamosios dalys), ir, kita vertus, kad nemokamas
Toll Collect
įrangos suteikimas (ginčijamo sprendimo 17 konstatuojamoji dalis) buvo Vokietijos Federacinės Respublikos numatytas reikalavimas
Toll Collect
eksploatuojamai kelių rinkliavų sistemai. Iš to matyti, kad
Toll Collect
įsteigimas ir nemokamas nagrinėjamos įrangos tiekimas negalėjo būti Komisijos vertinimo objektuas Reglamento dėl koncentracijų reglamentuojamos procedūros kontekste.
Remiantis prieš tai išdėstytais argumentais reikia atmesti
Qualcomm
kaltinimą, kad Komisija įsipareigojimus vertino remdamasi klaidingu kriterijumi.
e) Dėl įsipareigojimų, susijusių su kelių rinkliavos rinkimo moduliu ir su GPS sąsaja
Įžanga
Iš pradžių reikia priminti, kad Komisijos nustatytą konkurencijos problemą po pranešimo apie koncentraciją sudaro
DaimlerChrysler
dominuojančios padėties padedant
Toll Collect
sukūrimas Vokietijos kelių telematikos sistemų rinkoje, kuri apima tiek kelių telematikos paslaugų teikimą, tiek įrangą, leidžiančią teikti tokias paslaugas.
Koncentracijoje dalyvaujančių įmonių įsipareigojimai apima tiek kelių telematikos paslaugų teikimą, tiek įrangos, kurią naudojant gali būti siūlomos kelių telematikos paslaugos, tiekimą. Todėl įsipareigojimas, susijęs su TGG portalu, kuris telematikos paslaugų tiekėjams užtikrina nediskriminacinį priėmimą prie
Toll Collect
įrangos pagrindinių funkcijų ir neapdorotų duomenų, susijęs tik su kelių telematikos paslaugų siūlymu. Įsipareigojimai, susiję su GPS sąsaja ir su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, savo ruožtu yra susiję su įrangos, leidžiančios teikti tokias paslaugas, siūlymu.
Qualcomm
kaltinimai susiję tik su įsipareigojimais dėl įrangos, leidžiančios teikti kelių telematikos paslaugas, tiekimo. Iš tiesų
Qualcomm
neginčija įsipareigojimo, susijusio su TGG portalu, vertinimo.
Galiausiai reikia pažymėti, kad būtent atsižvelgdama į šiuos įsipareigojimus bendrai Komisija manė, kad jie leidžia išsaugoti atvirą kelių telematikos sistemų rinką ir sutrukdyti dominuojančios
DaimlerChrysler
padėties sukūrimą per bendrą įmonę Vokietijos kelių telematikos sistemų rinkoje (ginčijamo sprendimo 77 konstatuojamoji dalis).
Dėl įsipareigojimo, susijusio su kelių rinkliavos rinkimo moduliu
— Įžanga
Dėl
Qualcomm
pateiktų kaltinimų, susijusių su įsipareigojimu dėl kelių rinkliavos rinkimo modulio, iš ginčijamo sprendimo 70 ir 71 konstatuojamųjų dalių, pakartotų šio sprendimo 105 ir 106 punktuose, matyti, kad šis įsipareigojimas tretiesiems asmenims, siūlantiems kelių telematikos sistemas, tarp jų sunkvežimių gamintojams, užtikrina, visų pirma, galimybę sukurti ir pateikti į rinką įrangą, kuri, kaip ir
Toll Collect
įranga, galėtų būti naudojama kelių rinkliavai rinkti. Šis įsipareigojimas transporto įmonėms, kurios nori naudotis kitų, ne
Toll Collect
įrangos, teikiamomis kelių telematikos paslaugomis, leidžia išvengti antrojo terminalo įrengimo.
Vis dėlto
Qualcomm
mano, kad šis įsipareigojimas neleistų telematikos sistemas siūlantiems tretiesiems asmenims konkuruoti su
Toll Collect
įranga, nes, viena vertus, jis nepašalina pranašumo, susijusio su
Toll Collect
įrangos kaina, ir, antra vertus, dėl jų nuosavos įrangos su kelių rinkimo funkcija pardavimo jiems atsirastų papildomų išlaidų. Be to,
Qualcomm
abejoja Komisijos tvirtinimu, kad sunkvežimių gamintojai kurs telematikos terminalus su integruota rinkliavos rinkimo funkcija.
— Dėl pranašumo, susijusio su
Toll Collect
įrangos nemokamu tiekimu
Yra aišku, kad
Toll Collect
įranga, pateikus užstatą, transporto įmonėms bus tiekiama nemokamai. Šis nemokamas tiekimas yra Vokietijos Federacinės Respublikos keliamas reikalavimas
Toll Collect
Vokietijos Federacinei Respublikai pasirašius sutartį su koncentracijoje dalyvaujančiomis įmonėmis.
Taip pat yra aišku, kad, taikant kokybės moratoriumą,
Toll Collect
įranga galės būti naudojama kelių telematikos paslaugoms teikti tik tada, kai Vokietijos Federacinė Respublika išduos leidimą. Šis leidimas bus išduodamas tik jei koncentracijoje dalyvaujančios įmonės įvykdys visus įsipareigojimus, tarp jų ir įsipareigojimą, susijusį su rinkliavos rinkimo moduliu.
Per administracinę procedūrą, kuri įvyko prieš priimant ginčijamą sprendimą, Vokietijos Federacinė Respublika Komisijai skirtame laiške pažymėjo, kad jos finansinis įsikišimas koncentracijoje dalyvaujančių įmonių naudai neviršys būtinų išlaidų įgyvendinant rinkliavos rinkimą. Vokietijos Federacinė Respublika patvirtino tokią poziciją savo paaiškinimuose ir per posėdį.
Be to, kalbant apie išlaidas, susijusias su
Toll Collect
įranga, Vokietijos Federacinė Respublika įsipareigojo nevertinti skirtingai trečiųjų asmenų, siūlančių telematikos įrangą su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, ir asmenų, eksploatuojančių sunkvežimiams skirtą kelių rinkliavos sistemą (ginčijamo sprendimo 70 konstatuojamoji dalis). Šį įsipareigojimą patvirtina 2003 m. balandžio 23 d. Vokietijos Federacinės Respublikos laiškas Komisijai. Be to, jį patvirtino Vokietijos Federacinė Respublika per posėdį.
Todėl
Toll Collect
eksploatavimo išlaidų atžvilgiu nemokamas
Toll Collect
įrangos tiekimas niekaip nereiškia konkurencinio pranašumo
DaimlerChrysler
. Vokietijos Federacinės Respublikos įsipareigojimas nediskriminuojant kompensuoti nagrinėjamos įrangos prietaisų gamintojams ir tretiesiems asmenims, siūlantiems kelių telematikos sistemas, galinčias būti naudojamomis kelių rinkliavai rinkti, išlaidas, kurias jie patiria rinkdami kelių rinkliavas per savo atitinkamą įrangą, nesukuria jokios konkurencinio pranašumo
Toll Collect
ar
DaimlerChrysler
šių trečiųjų asmenų atžvilgiu. Vienodas koncentracijoje dalyvaujančių įmonių, kurios įpareigojo
Toll Collect
sukurti nagrinėjamą įrangą, ir trečiųjų asmenų, kurie kuria kitą įrangą vadovaudamiesi įsipareigojimu, susijusiu su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, vertinimas užtikrinamas tuo, kad Vokietijos Federacinė Respublika finansuoja išlaidas, susijusias su šia įranga.
Todėl Komisija galėjo protingai manyti, kad šis įsipareigojimas buvo susijęs su ginčijamame sprendime nustatyta blogesne konkurencine padėtimi. Pagal šį sprendimą transporto įmonės nebuvo pasiruošusios mokėti už antrąjį terminalą. Iš tiesų, remiantis įsipareigojimu, susijusiu su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, tretieji gamintojai galėtų siūlyti telematikos sistemas su kelių rinkliavos rinkimo moduliu ir gauti tokią pačią finansinę paramą, kaip ir
Toll Collect
už nemokamą jos įrangos tiekimą.
Galiausiai reikia pažymėti, kad, nors ginčijamame sprendime Komisija, vertindama įsipareigojimą, susijusį su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, aiškiai nenurodo kelių telematikos paslaugų, kurios gali būti siūlomos naudojant
Toll Collect
įrangą, ir paslaugų, kurios gali būti siūlomos naudojant trečių asmenų įrangą, kokybės skirtumų, tačiau iš ginčijamo sprendimo apskritai matyti, kad kokybės skirtumas yra svarbus vertinant koncentracijos poveikį konkurencijai.
Komisija, vertindama koncentracijos poveikį konkurencijai nesant įsipareigojimų, nurodo šį kokybės skirtumą (ginčijamo sprendimo 62–65 konstatuojamosios dalys). Todėl Komisija pažymėjo, kad kelių telematikos paslaugos, kurios gali būti teikiamos naudojant
Toll Collect
įrangą, neapima visų paslaugų, kurios gali būti siūlomos naudojant rinkoje jau esančius telematikos terminalus, tačiau jos „turi visas pagrindines funkcijas, kurias turi ir rinkoje jau parduodamos sistemos“. Be to, dėl
Toll Collect
įrangos nemokamo tiekimo ji patikslino, kad „galima tikėtis, jog transporto įmonės, kurių sunkvežimiuose jau yra įrengta [
Toll Collect
] įranga, nepirks kito telematikos terminalo tam, kad galėtų naudotis papildomomis kelių telematikos paslaugomis, kurias siūlo konkuruojančių sistemų tiekėjai ir kurios turi daugiau funkcijų nei [nagrinėjama] įranga“.
Šis kokybės skirtumas patvirtina Komisijos analizės pagrįstumą dėl įsipareigojimo, susijusio su rinkliavos rinkimo moduliu.
Frost & Sullivan
ataskaitoje, kuria remiasi Komisija pagrįsdama savo argumentus, pažymima, kad koncentracijos vertinimo momentu Europoje buvo sistemų, kurios leidžia siūlyti pažangesnes kelių telematikos paslaugas, paklausa. Joje patvirtinamas šios paklausos augimas per ateinančius metus.
Todėl Komisija galėjo protingai manyti, kad koncentracijos vertinimo momentu Europoje buvo paklausa sistemų, kurios leidžia siūlyti pažangesnes kelių telematikos paslaugas, ir kad galima buvo tikėtis, jog ši paklausa per ateinančius metus augs. Be to, yra aišku, kad
Toll Collect
įranga iš pradžių galėjo būti naudojama tik paprastesnėms telematikos paslaugoms teikti (ginčijamo sprendimo 62 konstatuojamoji dalis). Todėl galėjo būti manoma, kad „vieno langelio paslaugų tiekėjai“, kurie be kelių rinkliavos rinkimo paslaugų siūlo pažangesnes telematikos paslaugas nei tos, kurios gali būti teikiamos naudojant
Toll Collect
įrangą, yra geresnėje konkurencinėje padėtyje nei paslaugų teikėjai, kurie naudoja nagrinėjamą įrangą.
Ši geresnė trečiųjų asmenų, kurie naudojasi įsipareigojimo, susijusio su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, teikiama nauda, padėtis leido Komisijai manyti, nepadarant akivaizdžios vertinimo klaidos, kad „įsipareigojimas, susijęs su rinkliavos rinkimo moduliu, nemenkai sutrukdys
Toll Collect
tapti dominuojančia platforma ir patekimo į Vokietijos telematikos sistemų transporto ir logistikos įmonėms rinkos prižiūrėtoja“.
— Dėl papildomų išlaidų
Qualcomm
mano, kad telematikos sistemas siūlantys tretieji asmenys padengs papildomas išlaidas, apimančias jų sistemos pritaikymą siekiant integruoti rinkliavos rinkimo modulį, išlaidas, susijusias su prisidėjimu kuriant ir tiekiant modulį (žr. įsipareigojimų sąlygas B.IV.2.4 punkte), ir išlaidas, susijusias su jos modulį integruojančios sistemos sertifikavimu (žr. įsipareigojimų B.IV.2.4 punktą).
Šiuo atžvilgiu Pirmosios instancijos teismas pažymi, kad iš koncentracijoje dalyvaujančių įmonių įsipareigojimų matyti, jog telematikos paslaugos ne iš karto bus teikiamos naudojant
Toll Collect
įrangą. Pagal šių įsipareigojimų A.3 ir B. II.16.1 punktus nagrinėjamoje įrangoje reikia įdiegti papildomą programinę įrangą, kad būtų galima siūlyti tokias paslaugas. Įsipareigojimų A.3 punkto antroje dalyje numatyta, kad „pridėtinės vertės paslaugas naudojantis [nagrinėjamos įrangos] funkcijomis galima tiesiogiai teikti tik [šiai įrangai] sukūrus papildomą programinę įrangą (o tam reikia nurodymų iš centro)“. Iš to matyti, kad dėl nagrinėjamos įrangos eksploatavimo ir pritaikymo tam, kad įmonės galėtų ją naudoti kaip kelių telematikos sistemą, taip pat atsiras išlaidų. Dėl išlaidų, susijusių su prisidėjimu kuriant ir tiekiant modulį, bei dėl išlaidų, susijusių su jų sistemos, į kurią integruotas modulis, sertifikavimu, kaip tai nurodyta įsipareigojimų B.IV.2.4 punkte, reikia pažymėti, kad
Qualcomm
neįrodė, jog šios išlaidos buvo didesnės už tas, kurias privalėjo padengti
Toll Collect
jos kelių rinkliavos rinkimo moduliui sukurti. Galiausiai reikia konstatuoti, kad
Qualcomm
nepateikia jokios nuorodos ar pirminio vertinimo dėl šių tariamų papildomų išlaidų.
Todėl
Qualcomm
, siekdama užginčyti Komisijos vertinimą, pakankamai neįrodė, kad telematikos sistemas siūlantys tretieji asmenys, pasinaudodami įsipareigojimu, susijusiu su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, padengs papildomas išlaidas.
— Dėl sunkvežimių gamintojų telematikos terminalų su integruota kelių rinkliavos rinkimo funkcija sukūrimo
Qualcomm
taip pat abejoja Komisijos tvirtinimu, kad sunkvežimių gamintojai veikiausiai pasinaudos galimybe kurti telematikos terminalus su integruota kelių rinkliavos rinkimo funkcija.
Šiuo atžvilgiu Pirmosios instancijos teismas pažymi, kad iš
Frost & Sullivan
ataskaitos matyti, jog nuo 2000 m. originalios įrangos gamintojai Europoje, gamindami sunkvežimius juose įrengia telematikos sistemas (žr.
Frost & Sullivan
ataskaitos 3-10 ir 3-14 lenteles). Be to, šioje ataskaitoje teigiama, kad automobilių gamintojai planuoja kurti ir plėsti automobilių telematikos rinką ir kad elektroninio kelių rinkliavos rinkimo bei telematikos sistemų kombinacija yra labai svarbi (žr.
Frost & Sullivan
ataskaitos p. 2–12). Toje pačioje ataskaitoje nurodyta, kad galima tikėtis, jog automobilių gamintojai sieks, kad kelių telematikos sistemų serijinis montavimas taptų prioritetu (žr.
Frost & Sullivan
ataskaitos p. 3–11). Galiausiai šios ataskaitos autoriai tikisi, kad 2009 m. originalios įrangos gamintojai Europoje užims apie 80% kelių telematikos prekybiniams sunkvežimiams (kurie sveria daugiau kaip 16 tonų) rinkos ir daugiau kaip 50% kombinuotos – sunkių ir vidutinių prekybinių automobilių – rinkos (žr.
Frost & Sullivan
ataskaitos 3-20, 3-21 ir 3-22 lenteles).
Todėl Komisija, remdamasi šia ataskaita, padarė pagrįstą išvadą, kad sunkvežimių gamintojai ir jų dalių pardavėjai kurs savo kelių telematikos sistemas. Be to, dėl automatinių kelių rinkliavos rinkimo sistemų ir telematikos sistemų kombinacijos svarbos nėra akivaizdžiai klaidinga manyti, kad sunkvežimių gamintojai ir jų dalių pardavėjai, atsižvelgdami į įsipareigojimą, susijusį su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, į jų kelių telematikos sistemas integruos automatinę kelių rinkliavos rinkimo sistemą.
Tačiau
Qualcomm
, remdamasi savo žiniomis, mano, kad automobilių parko valdytojai nepritaria serijiniam telematikos terminalų montavimui jų sunkvežimiuose, nes jie naudoja skirtingų markių automobilius, o serijinis montavimas sukeltų skirtingų gamintojų serijiniu būdu sumontuotų sistemų tarpusavio sąveikos problemų ir ypač automobilių parko valdymo centro lygmenyje. Be to, skirtingų terminalų įrengimas apsunkintų vairuotojų parengimą.
Tačiau šiuos teiginius reikia atmesti.
Frost & Sullivan
ataskaitoje nurodyta, kad sunkvežimių gamintojai, siekdami patenkinti subjektų, turinčių skirtingų markių sunkvežimius, poreikius, kuria savarankiškas automobilių sistemas (žr.
Frost & Sullivan
ataskaitos p. 3–21). Pagal šią ataskaitą „FMS standartas“ yra žingsnis link modernesnių sistemų, galinčių veikti visuose automobiliuose. Be to, niekas netrukdo parko savininkams, turintiems skirtingų markių automobilių, kai kuriuose iš jų įrengti papildomą įrangą, kuri veiktų jų automobiliuose. Be to, reikia konstatuoti, kad
Qualcomm
nepateikė jokių įrodymų, jog automobilių parko valdytojai nepritaria serijiniam telematikos terminalų jų sunkvežimiuose montavimui ir kad dauguma naudoja skirtingų markių automobilius.
Todėl Komisija pagrįstai manė, kad galima tikėtis, jog būtent sunkvežimių gamintojai ir jų dalių pardavėjai kurs ir gamins telematikos įrangą, numatytą įsipareigojimuose, susijusiuose su kelių rinkliavos rinkimo moduliu.
— Išvada
Pirmosios instancijos teismas, atsižvelgdamas į visus prieš tai išdėstytus argumentus, mano, kad reikia atmesti
Qualcomm
kaltinimą, susijusį su akivaizdžia įsipareigojimo, susijusio su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, vertinimo klaida.
Qualcomm
neįrodė, kad šis įsipareigojimas nepadeda išspręsti Komisijos konkurencijos problemų, susijusių su įranga, kuri leidžia siūlyti kelių telematikos paslaugas kelių telematikos sistemų rinkoje.
Dėl įsipareigojimo, susijusio su GPS sąsaja
Qualcomm
mano, kad Komisijos atliktas įsipareigojimo, susijusio su GPS sąsaja, vertinimas yra akivaizdžiai klaidingas, nes ši GPS sąsaja nelemia jokios ekonomijos ir, bet kuriuo atveju, ši nauda nepanaikina
Toll Collect
įrangos konkurencinio pranašumo.
Pirmosios instancijos teismas vis dėlto mano, kad apskritai ginčijamas sprendimas pakankamai išspendžia Komisijos jame nustatytas konkurencijos problemas ir ypač
Qualcomm
konkurencijos problemą nemokamo
Toll Collect
įrangos tiekimo atžvilgiu.
Šiuo atžvilgiu reikia priminti, kad koncentracijoje dalyvaujančios įmonės su Vokietijos Federacine Respublika pasirašyta sutartimi buvo įpareigotos nemokamai tiekti
Toll Collect
įrangą ir to Komisija negalėjo ginčyti atlikdama koncentracijos analizę (žr. šio sprendimo 117 punktą).
Ši aplinkybė ir tai, kad Komisijos koncentracijos vertinimo momentu transporto įmonėms nebuvo ekonomiškai racionalu savo sąskaita įrengti antrą aparatą, žinoma, lemia tai, kad
Toll Collect
įranga turėjo užimti dominuojančią padėtį Vokietijos kelių telematikos sistemų rinkoje. Tačiau, kaip tai nurodė Komisija vertindama koncentraciją, tai yra tik tiesioginė nagrinėjamos sutarties su Vokietijos Federacine Respublika, o ne koncentracijos pasekmė.
Be to, įsipareigojimu, susijusiu su TGG portalu, kurio
Qualcomm
šioje byloje neginčijo, užtikrindama tretiesiems asmenims galimybę vienodomis sąlygomis teikti jų kelių telematikos paslaugas naudojant
Toll Collect
įrangą, Komisija užsitikrino, kad
DaimlerChrysler
, padedama
Toll Collect
, negalėtų apriboti patekimą į nagrinėjamą kelių telematikos paslaugų rinką ir joje dominuoti.
Be to, įsipareigojimas, susijęs su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, ir Vokietijos Federacinės Respublikos įsipareigojimas nediskriminuoti padengiant kelių rinkliavos rinkimo modulio išlaidas leidžia tretiesiems asmenims konkurencinėmis sąlygomis siūlyti jų įrangą su kelių rinkliavos rinkimo funkcija. Reikia priminti, kad, turint omenyje šį Vokietijos Federacinės Respublikos įsipareigojimą, nemokama
Toll Collect
įranga koncentracijoje dalyvaujančioms įmonėms
Qualcomm
atžvilgiu nesukuria geresnių konkurencijos sąlygų (žr. šio sprendimo 122 ir paskesnius punktus).
Galiausiai įsipareigojimu, susijusiu su kokybės moratoriumu, užtikrinama, kad
Toll Collect
įranga netaps dominuojančia platforma prieš tai, kol tretieji asmenys negalės veiksmingai pasinaudoti įsipareigojimais, susijusiais su GPS sąsaja ir su kelių rinkliavos rinkimo moduliu.
Todėl reikia manyti, kad Komisija teisingai manė, jog apskritai įsipareigojimai trukdo, kad koncentracija sukurtų
DaimlerChrysler
, padedant
Toll Collect
, dominuojančią padėtį Vokietijos kelių telematikos sistemų transporto ir logistikos įmonėms rinkoje.
Be to, kadangi
Qualcomm
mano, kad įsipareigojimas, susijęs su GPS sąsaja, nelemia jokios ekonomijos, reikia pažymėti, kad ginčijamo sprendimo 72 konstatuojamoje dalyje nepatikslinta, jog šią 150–200 eurų už aparatą ekonomiją lemia vien tik aparatų pardavimo kaina, kaip tai tvirtina
Qualcomm
. Atsiliepime į ieškinį Komisija tvirtina, o to neginčija
Qualcomm
, kad ši ekonomija taip pat apima antenos, įrengimo ir GPS funkcijos instaliavimo išlaidas, kurias turės padengti tretieji asmenys, norintys tiekti savo telematikos įrangą su GPS funkcija. Be to, reikia manyti, kad šis Komisijos atliktas išlaidų ekonomijos vertinimas nėra klaidingas atsižvelgiant į rinkos dalyvių išsakytas nuomones administracinėje procedūroje. Vienas dalyvis teigė, kad GSM ir GPS sąsaja telematikos sistemos išlaidas leistų sumažinti apie 500 eurų, kitas nurodė, jog telematikos įranga be GPS ir GSM modulio kainuotų tik 500 eurų, o trečiasis tvirtino, kad GPS ir GSM modulio išlaidos atitinka daugiau nei pusę telematikos įrangos, kuri pati ginčijamame sprendime įvertinta nuo 1000 iki 2500 eurų, kainos (ginčijamo sprendimo 62 konstatuojamoji dalis). Be to, Pirmosios instancijos teismas mano, kad vien tai, jos telematikos sistemas su GPS sąsaja siūlantys tretieji asmenys patirs išlaidų, susijusių su jų įrangos suderinimu su
Toll Collect
įranga tam, kad galėtų naudotis šia sąsaja, neleidžia tvirtinti, kad Komisijos vertinimas yra akivaizdžiai klaidingas. Be to, kad Komisija mano, jog 150–200 eurų už aparatą suma yra protingas galimos ekonomijos dėl įsipareigojimo, susijusio su GPS sąsaja, vertinimas,
Qualcomm
pripažįsta, kad išlaidos, kurios turi būti padengtos suderinant trečiųjų asmenų įrangą su
Toll Collect
įranga tam, kad būtų galima naudotis GPS sąsają, šiuo metu negali būti pakankamai tiksliai apskaičiuotos. Galiausiai reikia konstatuoti, kad
Qualcomm
tvirtinimui, jog bet kuriuo atveju bendra išlaidų suma veikiausiai panaikintų už GPS prietaisą pasiektą ekonomiją, niekaip negalima pritarti ir todėl negali paneigti Komisijos vertinimo. Todėl darytina išvada, kad negali būti tvirtinama, jog Komisija, manydama, kad telematikos sistemas siūlantys tretieji asmenys dėl įsipareigojimo, susijusio su GPS sąsaja, gali sutaupyti 150–200 eurų už aparatą, padarė akivaizdžią vertinimo klaidą.
Dėl
Qualcomm
nuomonės, kad net jei įsipareigojimas, susijęs su GPS sąsaja, leistų sutaupyti 150–200 eurų už aparatą, šis pranašumas negali pašalinti nemokamai tiekiamos
Toll Collect
įrangos konkurencinio pranašumo, manytina, kad dėl šio sprendimo 148 ir paskesniuose punktuose nurodytų motyvų visi kiti įsipareigojimai užtikrina, kad koncentracija nesukurs
DaimlerChrysler
, padedamai
Toll Collect
, dominuojančios padėties Vokietijos kelių telematikos sistemų rinkoje.
Galiausiai, kadangi
Qualcomm
ginčija Vokietijos Federacinės Respublikos argumento, jog
Toll Coll
negali siūlyti telematikos paslaugų, nes ji šiai veiklai dar negavo Vokietijos Federacinės Respublikos leidimo, priimtinumą, reikia pažymėti, kad primindama, jog ji turi išduoti leidimą kelių telematikos paslaugoms naudojant
Toll Collect
įrangą teikti, ir kad toks leidimas iki šiol nebuvo išduotas
Toll Collect
, ir ji jo neprašė, Vokietijos Federacinė Respublika tik paskelbia vieną iš sąlygų, kurią reikia įvykdyti tam, kad būtų galima siūlyti kelių telematikos paslaugas naudojant nagrinėjamą įrangą. Toks priminimas nepriimtinas.
Atsižvelgiant į tai, kad pasakyta, pirmasis
Qualcomm
ieškinio pagrindas turi būti atmestas.
C —
Dėl antrojo pagrindo, susijusio su piktnaudžiavimu įgaliojimais
1. Šalių argumentai
Qualcomm
mano, kad Komisija, vertindama koncentraciją, atsižvelgusi į bendrosios politikos samprotavimus, piktnaudžiavo įgaliojimais. Todėl Komisija klaidingai atsižvelgė į aplinkybę, kad
Toll Collect
sistema leidžia pradėti teikti telematikos paslaugas Vokietijoje ir Europoje ir kad nereikia lėtinti šio proceso.
Komisija nesutinka, kad ji piktnaudžiavo įgaliojimais.
2. Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Remiantis nusistovėjusia teismų praktika piktnaudžiavimo įgaliojimais sąvoka apima atvejus, kai administracinės valdžios institucija naudojasi savo įgaliojimais kitu tikslu nei tas, dėl kurio jie buvo suteikti. Sprendimas laikomas priimtu piktnaudžiaujant įgaliojimais tik tuomet, kai, remiantis objektyviais, tinkamais ir tarpusavyje derančiais duomenimis, paaiškėja, kad jis buvo priimtas tik ar bent iš esmės siekiant kitų nei nurodytieji tikslų (1990 m. lapkričio 13 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Fedesa ir kt.
, C-331/88, Rink. p. I-4023, 24 punktas ir 2007 m. sausio 25 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Dalmine prieš Komisiją
, C-407/04 P, Rink. p. I-829, 99 punktas; 1995 m. balandžio 6 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Ferriere Nord prieš Komisiją
, T-143/89, Rink. p. II-917, 68 punktas). Tais atvejais, kai siekiama kelių tikslų, net jei tarp pagrįstų pagrindų yra vienas nepagrįstas, sprendimas nebūtų laikomas piktnaudžiavimu įgaliojimais, jei dėl to nenukenčia pagrindinis tikslas (1954 m. gruodžio 21 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Italija prieš Haute Autorité
, 2/54, Rink. p. 73, 103 punktas ir šio sprendimo 89 punkte minėto sprendimo
EDP prieš Komisiją
87 punktas).
Šioje byloje
Qualcomm
neginčija, kad ginčijamame sprendime nėra jokios nuorodos į bendrosios politikos samprotavimus.
Qualcomm
tik pažymi, kad politiniai samprotavimai lėmė Komisijos galutinių įsipareigojimų patvirtinimą ir šiuo atžvilgiu remiasi už bylą atsakingo Komisijos tarnybos vadovo pastabomis per 2003 m. kovo 20 d. posėdį.
Iš 2003 m. kovo 20 d. posėdžio nuorašo ištraukų matyti, kad Komisijos atstovas rėmėsi aplinkybe, jog
Toll Collect
įranga veikiausiai bus labai didelė telematikos platforma ir leis užimti didesnę rinkos dalį tik nesant šios platformos. Atsižvelgdamas į šias „labiau strategines“ pastabas Komisijos atstovas paprašė rinkos dalyvių pateikti savo pastabas dėl
Toll Collect
sukurtų problemų ir nuomonę apie tai, ar
DaimlerChrysler
neturėtų turėti šios platformos kontrolės ir galimybės prijungti modernesnę įrangą prie šios platformos.
Vis dėlto iš šių pastabų negalima daryti išvados, kad ginčijamas sprendimas buvo priimtas, o tiksliau, kad įsipareigojimai buvo įvertinti, turint kitą tikslą nei užtikrinti veiksmingą konkurenciją kelių telematikos sistemų rinkoje. Per koncentracijos kontrolės procedūrą pasiūlytų įsipareigojimų poveikio analizė neišvengiamai reikalauja įvertinti dabartinę rinką ir jos būsimą vystymąsi. Kadangi Komisija pritarė įsipareigojimams, užtikrinantiems veiksmingą konkurenciją nagrinėjamoje rinkoje, aplinkybė, kad Komisija pritarė įsipareigojimams, kurie potencialiai leidžia didėti nagrinėjamai rinkai dėl didesnės kelių telematikos sistemų skvarbos, neįrodo, kad Komisija panaudojo savo įgaliojimus kitu tikslu nei tas, dėl kurio jie Reglamentu dėl koncentracijų buvo suteikti.
Be to, tai, kad galima buvo pritarti kitiems įsipareigojimams, kurie nelemia tokios rinkos plėtros, neturėtų lemti ginčijamo sprendimo panaikinimo, nes Komisija galėjo padaryti išvadą, kad šiame sprendime minėti įsipareigojimai jai leido pripažinti, joj nagrinėjama koncentracija yra suderinama su bendrąja rinka.
Bet kuriuo atveju, vien tik tai, kad Komisijos atstovas paklausė su koncentracija susijusių įmonių nuomonės dėl galimos rinkos plėtros atvėrus
Toll Collect
platformą kelių telematikos paslaugoms, neįrodo, kad Komisija siekė, kad neatsirastų didesnė telematikos sistemų ir paslaugų skvarba Vokietijos rinkoje ir, juo labiau, kad ginčijamas sprendimas buvo priimtas vadovaujantis šiuo tikslu.
Todėl
Qualcomm
, remdamasi objektyviais, reikšmingais ir nuosekliais argumentais, neįrodė, kad ginčijamas sprendimas buvo priimtas siekiant kitų tikslų nei tie, kuriuos numatė Reglamentas dėl koncentracijų. Todėl reikia atmesti antrąjį pagrindą, susijusį su piktnaudžiavimu įgaliojimais.
D —
Dėl trečiojo pagrindo, susijusio su motyvavimo nebuvimu
1. Šalių argumentai
Qualcomm
tvirtina, kad Komisija pažeidė EB 253 straipsnį tiek, kiek ji nepateikė pakankamų motyvų, pagrindžiančių jos išvadą, kad įsipareigojimų pakanka, jog būtų pašalinti jos nurodyti prieštaravimai. Remdamasi 2002 m. spalio 22 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimu
Schneider Electric prieš Komisiją
(
T-310/01, Rink. p. II-4071
, 197 ir 2003 punktai) ji manė, kad Komisijos padaryta išvada turi būti pagrįsta išsamiais motyvais dėl visų aspektų, kurie, jos nuomone, yra reikšmingi vertinant koncentracijos poveikį konkurencijai. Be to, konkrečios bendro samprotavimo išvados turi būti nuoseklios. Šiuo atveju ji tvirtina, kad šių reikalavimų nebuvo laikytasi.
Qualcomm
tvirtina, kad kai Komisija, vertindama koncentraciją, siekė nustatyti, ar
Toll Collect
platforma taps dominuojančia rinkoje, ir ar tai lems šiuo metu rinkoje esančių alternatyvių telematikos sistemų tiekėjų pasitraukimą iš rinkos, ji nagrinėjo keletą detalių klausimų (ginčijamo sprendimo 38–56, 64 ir 65 konstatuojamosios dalys). Tačiau kai Komisija nagrinėjo įsipareigojimus, susijusius su GPS sąsaja ir su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, ji nenagrinėjo nei vieno iš šių klausimų.
Taigi dėl įsipareigojimo, susijusio su kelių rinkliavos rinkimo moduliu, Komisija ginčijamo sprendimo 71 konstatuojamoje dalyje tik pripažino, nepateikdama jokio paaiškinimo, kad ši techninė galimybė labai sutrukdys
Toll Collect
tapti dominuojančia platforma nagrinėjamoje rinkoje.
Qualcomm
nuomone, tokia pati išvada darytina ir dėl Komisijos ginčijamo sprendimo 72 konstatuojamoje dalyje pateikto tvirtinimo, kad įsipareigojimas, susijęs su GPS sąsaja, leidžia tretiesiems asmenims konkuruoti su telematikos paslaugomis, kurios yra siūlomos naudojant
Toll Collect
įrangą. Ši situacija yra panaši į tą, kurią Teisingumo Teismas nagrinėjo byloje, kurioje buvo priimtas 2003 m. sausio 9 d. Sprendimas
Petrotub ir Republica
(C-76/00 P, Rink. p. I-79, 87 punktas). Šioje byloje Teisingumo Teismas konstatavo motyvavimo nebuvimą dėl visiškai kategoriško tvirtinimo, kurio atžvilgiu nebuvo pateikta jokių paaiškinimų, kurie leistų žinoti suinteresuotiems asmenims ir Bendrijos teismui priežastis, dėl kurių jo autorius padarė tokią išvadą.
Be to, Komisijos argumentavimas nebuvo nuoseklus. Ginčijamo sprendimo 62 ir 63 konstatuojamose dalyse ji teigė, kad
Toll Collect
nauda kainos atžvilgiu sudaro apie 1000–2500 eurų ir pripažino, kad transporto įmonės nemokės už alternatyvias telematikos sistemas, jei jos galės gauti telematikos paslaugas naudodamos
Toll Collect
įrangą. Tačiau, nagrinėdama įsipareigojimus, susijusius su GPS sąsaja, Komisija nurodė, kad 150–200 eurų už aparatą ekonomijos pakanka tam, kad trečiųjų asmenų siūlomos telematikos sistemos galėtų konkuruoti su
Toll Collect
įranga.
Qualcomm
teigimu, net jei
Toll Collect
įranga leidžia sutaupyti 150–200 eurų už aparatą, nemokamai tiekiamos
Toll Collect
įrangos pranašumas vis dėlto išlieka „triuškinantis“.
Dublike
Qualcomm
pažymi, kad nors dėl Komisijos aiškinimo, jog įsipareigojimai leis tik apriboti
Toll Collect
įrangos dominuojančią padėtį, ginčijamo sprendimo motyvavimas tampa labiau nuoseklus, jis grindžiamas klaidingais kriterijais. Dėl to
Qualcomm
kyla dilema dėl ginčijamo sprendimo motyvavimo: arba jis yra nuoseklus, kai grindžiamas klaidingais teisiniais kriterijais, arba jis grindžiamas teisingais teisiniais kriterijais, tačiau yra akivaizdžiai prieštaringas.
Komisija iš esmės mano, kad ginčijamas sprendimas yra pakankamai motyvuotas ir kad jame nėra prieštaravimų, nes ji tik tvirtino, jog įsipareigojimai, susiję su GPS sąsaja ir kelių rinkliavos rinkimo moduliu, apribotų dominuojančią
DaimlerChrysler
padėtį.
2. Pirmosios instancijos teismo vertinimas
EB 253 straipsniu reikalaujamas motyvavimas turi atitikti ginčijamo akto pobūdį bei aiškiai ir nedviprasmiškai atskleisti aktą priėmusios institucijos argumentus, kad suinteresuotieji asmenys galėtų sužinoti priimtos priemonės pagrindimą, o kompetentingas teismas – vykdyti jos kontrolę (1998 m. balandžio 2 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Komisija prieš Sytraval ir Brink’s France
, C-367/95 P, Rink. p. I-1719, 63 punktas ir 2000 m. kovo 15 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Cimenteries CBR ir kt. prieš Komisiją
, T-25/95, T-26/95, T-30/95–T-32/95, T-34/95–T-39/95, T-42/95–T-46/95, T-48/95, T-50/95–T-65/95, T-68/95–
T-71/95, T-87/95, T-88/95, T-103/95 ir T-104/95, Rink. p. II-491
, 4725 punktas). Nustatant, ar akto motyvai atitinka EB 253 straipsnio reikalavimus, turi būti atsižvelgiama į nagrinėjamo akto pobūdį ir į jo priėmimo kontekstą (1997 m. balandžio 15 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Irish Farmers Association ir kt
., C-22/94, Rink. p. I-1809, 39 punktas).
Iš to matyti, kad motyvų nepateikimas ar nepakankamas motyvavimas yra ieškinio pagrindas, susijęs su esminių procesinių reikalavimų pažeidimu, kuris savaime skiriasi nuo kito ieškinio pagrindo, susijusio su neteisingais sprendimo motyvais, kuris tikrinamas vertinant šio sprendimo pagrįstumą (1998 m. gegužės 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Gruber + Weber prieš Komisiją
, T-310/94, Rink. p. II-1043, 41 punktas ir Pirmosios instancijos teismo sprendimo
BPB de Eendracht prieš Komisiją
, T-311/94, Rink. p. II-1129, 66 punktas).
Šiuo atveju reikia konstatuoti, kad ginčijamo sprendimo 69 ir paskesnės konstatuojamosios dalys aiškiai ir nedviprasmiškai atskleidžia Komisijos argumentus.
Šiose skirtingose konstatuojamosiose dalyse Komisija atskleidžia kiekvieno šio įsipareigojimo turinį ir jų įtaką
Toll Collect
ir (arba) jos teikiamoms kelių telematikos paslaugoms. Be to, Komisija, išnagrinėjusi visus įsipareigojimus, padarė išvadą, kad jų pakanka pašalinti dominuojančią
DaimlerChrysler
padėtį Vokietijos kelių telematikos sistemų rinkoje, kuri atsirado naudojant
Toll Collect
įrangą.
Todėl, kaip matyti iš šio sprendimo 119 ir paskesnių punktų, šios skirtingos konstatuojamosios dalys leido Pirmosios instancijos teismui atlikti kontrolę po to, kai
Qualcomm
užginčijo jų pagrįstumą. Todėl negalima teigti, kad Komisija tik pateikė kategoriškus teiginius arba kad
Qualcomm
nurodyti prieštaravimai lėmė motyvavimo nebuvimą. Be to, pati
Qualcomm
dublike pripažįsta, kad Komisijos motyvavimas neturėtų būti laikomas nenuosekliu vien dėl to, jog įsipareigojimais, susijusiais su GPS sąsaja ar kelių rinkliavos rinkimo moduliu, siekiama tik apriboti
Toll Collect
platformos dominuojančią padėtį.
Galiausiai, kadangi
Qualcomm
nurodo šio sprendimo 168 punkte minėto sprendimo
Schneider Electric prieš Komisija
197 ir 203 punktus bei nesuvokiamus ar prieštaraujančius Komisijos argumentus ginčijamame sprendime, reikia konstatuoti, kad šie aspektai yra susiję su netiksliais Komisijos motyvais ginčijamame sprendime, o tai priskirtina šio sprendimo, bet ne jo motyvavimo, pagrįstumo vertinimui (dėl pagrįstumo žr. šio sprendimo 86 ir paskesnius punktus).
Iš to galima daryti išvadą, kad pagrindą, susijusį su motyvavimo nebuvimu, reikia atmesti kaip nepagrįstą.
Atsižvelgiant į prieš tai išdėstytas aplinkybes,
Qualcomm
pateiktas ieškinys yra atmestinas.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to prašė.
Kadangi
Qualcomm
pralaimėjo bylą, ji turi padengti bylinėjimosi išlaidas pagal Komisijos pateiktus reikalavimus.
Kadangi
Deutsche Telekom
,
Daimler
ir
Daimler Financial Services
tik palaikė Komisijos reikalavimus, tačiau aiškiai neprašė, kad
Qualcomm
padengtų jų bylinėjimosi išlaidas, jos padengia savo išlaidas.
Pagal to paties Procedūros reglamento 87 straipsnio 4 dalies pirmąją pastraipą į bylą įstojusios valstybės narės padengia savo išlaidas. Todėl Vokietijos Federacinė Respublika padengia savo išlaidas.

Remdamasis šiais motyvais,
PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMAS (trečioji kolegija)
nusprendžia:

1.
Atmesti ieškinį.

2.
Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV
padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

3.
Vokietijos Federacinė Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

4.
Deutsche Telekom AG, Daimler AG
ir
Daimler Financial Services AG
padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

Azizi
Cremona
Frimodt Nielsen
Paskelbta 2009 m. birželio 19 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
Turinys

Teisinis pagrindas

Faktinės bylos aplinkybės

Procesas

Šalių reikalavimai

Dėl teisės

I — Dėl priimtinumo

A — Šalių argumentai

1. Komisijos ir Vokietijos Federacinės Respublikos argumentai

a) Dėl pranešimo apie ginčijamą sprendimą

b) Dėl sužinojimo

2.
Qualcomm
argumentai

B — Pirmosios instancijos teismo vertinimas

1. Pirminės pastabos

2. Dėl ginčijamo sprendimo paskelbimo arba pranešimo apie jį

3. Dėl sužinojimo apie ginčijamą sprendimą

4. Išvada

II — Dėl esmės

A — Įžanga

B — Dėl pirmojo pagrindo, susijusio su akivaizdžia vertinimo klaida, klaidingu faktinių aplinkybių konstatavimu ir prieštaringu argumentavimu dėl tinkamų įsipareigojimų išspręsti konkurencijos problemas nagrinėjamoje rinkoje

1. Šalių argumentai

a)
Qualcomm
argumentai

— Įžanga

— Dėl įsipareigojimo, susijusio su GPS sąsaja

— Dėl įsipareigojimo, susijusio su kelių rinkliavos rinkimo moduliu

— Dėl Komisijos argumentų, pateiktų vykstant teismo procesui, nepagrįstumo

b) Komisijos ir Vokietijos Federacinės Respublikos argumentai

2. Pirmosios instancijos teismo vertinimas

a) Įžanga

b) Principo vertinimas

c) Komisijos atlikta koncentracijos ir įsipareigojimų analizė

d) Dėl įsipareigojimų vertinimo kriterijaus

e) Dėl įsipareigojimų, susijusių su kelių rinkliavos rinkimo moduliu ir su GPS sąsaja

Įžanga

Dėl įsipareigojimo, susijusio su kelių rinkliavos rinkimo moduliu

— Įžanga

— Dėl pranašumo, susijusio su
Toll Collect
įrangos nemokamu tiekimu

— Dėl papildomų išlaidų

— Dėl sunkvežimių gamintojų telematikos terminalų su integruota kelių rinkliavos rinkimo funkcija sukūrimo

— Išvada

Dėl įsipareigojimo, susijusio su GPS sąsaja

C — Dėl antrojo pagrindo, susijusio su piktnaudžiavimu įgaliojimais

1. Šalių argumentai

2. Pirmosios instancijos teismo vertinimas

D — Dėl trečiojo pagrindo, susijusio su motyvavimo nebuvimu

1. Šalių argumentai

2. Pirmosios instancijos teismo vertinimas

Dėl bylinėjimosi išlaidų
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.