CELEX: 62009CJ0153
Politica agricolă comună
Sistem integrat de gestionare și control al anumitor scheme de sprijin
Regulamentul (CE) nr. 1782/2003
Schemă de plată unică
Drepturi la plată pentru scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă
Articolul 54 alineatul (6)
Regulamentul (CE) nr. 796/2004
Articolul 50 alineatul (4)
Declararea întregii suprafețe disponibile în scopul utilizării drepturilor la plată pentru scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă
Articolul 51 alineatul (1)
Sancțiune

Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare privește interpretarea articolului 54 alineatul (6) din Regulamentul (CE)
nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul
politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor
(CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE)
nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001 (JO L 270, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 49, p. 177,
rectificare în Ediție specială, 03/vol. 76, p. 291), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 319/2006 al Consiliului
din 20 februarie 2006 (JO L 58, p. 32, Ediție specială, 03/vol. 70, p. 108, denumit în continuare „Regulamentul nr. 1782/2003”),
precum și a articolului 50 alineatul (4) și a articolului 51 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 796/2004 al Comisiei
din 21 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a eco‑condiționării, a modulării și a sistemului integrat de gestionare
și control, prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 (JO L 141, p. 18, Ediție specială, 03/vol. 56, p. 210), astfel cum
a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 659/2006 al Comisiei din 27 aprilie 2006 (JO L 116, p. 20, Ediție specială, 03/vol. 71,
p. 217, denumit în continuare „Regulamentul nr. 796/2004”).
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Agrargut Bäbelin GmbH & Co. KG (denumită în continuare „Agrargut”),
pe de o parte, și Amt für Landwirtschaft Bützow (Oficiul pentru Agricultură din Bützow, denumit în continuare „Amt”), pe de
altă parte, referitor la stabilirea cuantumului ajutorului care trebuie acordat Agrargut în cadrul schemei de plată unică
pentru anul 2006.

Cadrul juridic

Regulamentul nr. 1782/2003
În cadrul reformei politicii agricole comune, Consiliul Uniunii Europene a adoptat Regulamentul nr. 1782/2003, care stabilește
norme comune privind plățile directe pentru schemele de sprijin în cadrul acestei politici agricole comune, precum și pentru
anumite scheme de sprijin în favoarea agricultorilor.
Regulamentul nr. 1782/2003 stabilește, în special, o schemă de ajutor de venit acordat agricultorilor. Această schemă este
denumită, la articolul 1 a doua liniuță din acest regulament, „schema de plată unică”. Aceasta face obiectul titlului III
din regulamentul menționat.
Potrivit considerentului (32) al regulamentului menționat:
„Pentru a menține avantajele scoaterii temporare a terenurilor din circuitul agricol în ceea ce privește controlul ofertei,
consolidând totodată efectele pozitive asupra mediului în cadrul noului sistem de sprijin, ar trebui menținute condițiile
de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol pentru terenurile arabile.”
Articolul 36 alineatul (1) din același regulament prevede:
„Ajutorul acordat în cadrul schemei de plată unică se plătește pentru drepturile de plată definite în capitolul 3 și însoțite
de un număr egal de hectare eligibile pentru ajutor, așa cum sunt definite în articolul 44 alineatul (2).”
Potrivit articolului 44 alineatul (1) și alineatul (2) primul paragraf din Regulamentul nr. 1782/2003:
„(1)      Orice drept la plată pentru un hectar eligibil pentru ajutor conferă dreptul la plata cuantumului stabilit de dreptul respectiv.
(2)      Prin «hectar eligibil pentru ajutor» se înțelege orice suprafață agricolă a exploatației, ocupată cu terenuri arabile și pășuni
permanente, cu excepția suprafețelor ocupate cu culturi permanente și păduri sau destinate unei activități neagricole.”
Articolul 46 alineatul (2) primul paragraf din regulamentul menționat are următorul cuprins:
„Drepturile la plată pot fi transferate prin vânzare sau prin orice altă formă de cesiune definitivă, cu sau fără terenuri.
În schimb, este autorizată arendarea sau orice altă tranzacție similară, cu condiția ca transferul drepturilor la plată să
fie însoțit de transferul unui număr echivalent de hectare eligibile pentru ajutor.”
Titlul III din Regulamentul 1782/2003 cuprinde un capitol 4, a cărui secțiune 2 este intitulată „Drepturile de scoatere temporară
a terenurilor din circuitul agricol”. Potrivit articolului 57 din acest regulament, dacă respectiva secțiune nu prevede altfel,
celelalte dispoziții din titlul III menționat se aplică acestor drepturi.
Articolul 53 din Regulamentul nr. 1782/2003, intitulat „Stabilirea drepturilor de scoatere temporară a terenurilor din circuitul
agricol”, prevede:
„(1)      Prin derogare de la articolele 37 și 43 din prezentul regulament, dacă, în perioada de referință, un agricultor are obligația
de a scoate temporar din circuitul agricol o parte din terenurile din exploatația sa, în temeiul articolului 6 alineatul (1)
din Regulamentul (CE) nr. 1251/1999, cuantumul mediu pe trei ani corespunzător plății obligatorii pentru scoaterea temporară
a terenurilor din circuitul agricol, calculat și adaptat conform anexei VII, și media pe trei ani a numărului de hectare scoase
temporar în mod obligatoriu din circuitul agricol nu sunt incluse în calculul drepturilor prevăzute la articolul 43 din prezentul
regulament.
(2)      În cazul prevăzut în alineatul (1), agricultorul primește un drept pe hectar (denumit în continuare «drept de scoatere temporară
a terenurilor din circuitul agricol») care se calculează împărțind cuantumul mediu pe trei ani de scoatere temporară a terenurilor
din circuitul agricol la media pe trei ani a numărului de hectare scoase temporar din circuitul agricol prevăzute în alineatul
(1).
Numărul total de drepturi de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol este egal cu media numărului de hectare
scoase temporar în mod obligatoriu din circuitul agricol.”
Potrivit articolului 54 din Regulamentul nr. 1782/2003, intitulat „Utilizarea drepturilor de scoatere temporară a terenurilor
din circuitul agricol”:
„(1)      Orice drept de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol legat de un hectar eligibil pentru ajutorul de scoatere
temporară a terenurilor din circuitul agricol generează un drept la plata cuantumului stabilit prin dreptul de scoatere temporară
a terenurilor din circuitul agricol.
(2)      Prin derogare de la articolul 44 alineatul (2), prin «hectar eligibil pentru ajutor de scoatere temporară a terenurilor din
circuitul agricol» se înțelege orice suprafață agricolă a exploatației ocupată cu terenuri arabile, cu excepția suprafețelor
care, la data prevăzută pentru cererile de ajutor pe suprafață în 2003, erau ocupate cu culturi permanente și păduri sau erau
destinate unei activități neagricole sau unor pășuni permanente. […]
[…]
(3)      Agricultorii retrag din producție hectarele eligibile pentru ajutorul de scoatere temporară din circuitul agricol.
[…]
(5)      Statele membre pot prevedea derogări de la alineatul (2) primul paragraf din prezentul articol în circumstanțe care urmează
a fi stabilite conform procedurii prevăzute la articolul 144 alineatul (2), cu condiția să ia toate măsurile necesare pentru
a evita orice creștere semnificativă a suprafeței totale eligibile pentru drepturi de scoatere temporară din circuitul agricol.
(6)      Prin derogare de la articolul 36 alineatul (1) și de la articolul 44 alineatul (1), drepturile de scoatere temporară din circuitul
agricol sunt revendicate înaintea oricărui alt drept.
(7)      Obligația de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol continuă să se aplice și în cazul drepturilor de scoatere
temporară a terenurilor din circuitul agricol transferate.”
Articolul 56 din regulamentul menționat, intitulat „Utilizarea terenurilor scoase temporar din circuitul agricol”, prevede
la alineatul (1):
„Terenurile scoase temporar din circuitul agricol sunt menținute în bune condiții agricole și de mediu, în conformitate cu
articolul 5.
Fără să aducă atingere articolului 55, aceste terenuri nu sunt destinate utilizării agricole și nu produc nicio cultură destinată
comercializării.”
Regulamentul nr. 1782/2003 conține, în capitolul 5 din titlul III, secțiunea 1, intitulată „Aplicarea regională”, care prevede
posibilitatea statelor membre de a pune în aplicare schema de plată unică la nivel regional.
Articolul 63 alineatele (1) și (2) din acest regulament, care face parte din secțiunea 1 menționată, prevede:
„(1)      Dacă se aplică articolul 59, drepturile atribuite în temeiul prezentei secțiuni nu pot fi transferate sau utilizate în cadrul
aceleiași regiuni sau între regiuni decât dacă drepturile pe hectar sunt identice.
(2)      Dacă se aplică articolul 59, prin derogare de la articolul 53, orice agricultor din regiunea în cauză beneficiază de drepturile
de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol.
Numărul de drepturi de scoatere temporară din circuitul agricol se stabilește înmulțind terenurile deținute de un agricultor
și eligibile pentru ajutor în sensul articolului 54 alineatul (2), declarate în cursul primului an de aplicare a schemei de
plată unică, cu un coeficient de scoatere temporară din circuitul agricol.
Coeficientul de scoatere temporară din circuitul agricol se calculează prin înmulțirea coeficientului de bază al scoaterii
temporare obligatorii din circuitul agricol, respectiv 10 %, cu raportul, valabil în regiunea în cauză, dintre terenurile
pentru care s‑au acordat plăți pe suprafață pentru culturile arabile prevăzute în anexa VI în perioada de referință și terenurile
eligibile pentru ajutor în sensul articolului 54 alineatul (2) în perioada de referință.
Cuantumul drepturilor de scoatere temporară din circuitul agricol este valoarea regională pentru drepturile la plată, așa
cum a fost stabilită la articolul 59 alineatul (2) sau, după caz, la articolul 59 alineatul (3) primul paragraf.
[…]”

Regulamentul nr. 796/2004
Potrivit considerentului (59) al Regulamentului nr. 796/2004:
„[…] în conformitate cu articolul 54 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003, drepturile de scoatere temporară a
terenurilor din circuitul agricol trebuie activate înaintea oricărui alt drept. În acest context, trebuie prevăzute două situații.
Mai întâi, suprafețele declarate ca fiind scoase temporar din circuitul agricol pentru a activa drepturile de scoatere temporară
a terenurilor din circuitul agricol și cu privire la care se constată că nu sunt în realitate în starea declarată trebuie
scăzute din suprafața totală declarată în cadrul schemei de plată unică ca fiind suprafață nedeterminată. Apoi, trebuie procedat
în același mod, artificial, în cazul suprafețelor pentru care există drepturi de scoatere temporară a terenurilor din circuitul
agricol care nu sunt activate în cazul în care se activează simultan alte drepturi pentru suprafața respectivă.”
Potrivit articolului 2 punctul 22 din Regulamentul nr. 796/2004:
„În sensul prezentului regulament, termenii și expresiile de mai jos au următorul înțeles:
[…]
22.      «suprafață determinată»: suprafața pentru care sunt îndeplinite toate condițiile de acordare a unui ajutor. În ceea ce privește
schema de plată unică, suprafața declarată nu poate fi considerată ca fiind determinată decât în cazul în care este însoțită
de un număr corespunzător de drepturi la plată.”
Regulamentul nr. 796/2004 conține, în titlul IV din partea a II‑a a acestuia, referitoare la sistemul integrat de gestionare
și control, norme privind baza de calcul pentru ajutoarele stabilite prin Regulamentul nr. 1782/2003, precum și pentru reducerile
și excluderile acestora.
Potrivit articolului 50 alineatul (4) din regulamentul menționat:
„Fără a aduce atingere reducerilor și excluderilor ce trebuie aplicate în conformitate cu articolele 51 și 53, în ceea ce
privește cererile de ajutor din cadrul schemei de plată unică, se aplică următoarele dispoziții privind drepturile de scoatere
temporară din circuitul agricol, în sensul definiției «suprafeței determinate» prevăzute la articolul 2 punctul 22:
(a)      în cazul în care un agricultor nu declară toată suprafața disponibilă în scopul utilizării drepturilor sale de scoatere temporară
a terenurilor din circuitul agricol, dar declară, în același timp, o suprafață corespunzătoare în scopul utilizării altor
drepturi, se consideră că respectiva suprafață este declarată ca fiind scoasă temporar din circuitul agricol și nedeterminată
în cadrul grupei de culturi menționate la articolul 49 alineatul (1) litera (a);
(b)      în cazul în care se dovedește că suprafețele declarate ca fiind scoase temporar din circuitul agricol nu sunt într‑adevăr
scoase temporar din circuitul agricol, suprafețele respective se consideră ca fiind nedeterminate.”
Articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul nr. 796/2004 prevede:
„Fiind vorba despre o grupă de culturi, în cazul în care suprafața declarată în cadrul uneia dintre schemele de sprijin pe
suprafață, cu excepția ajutoarelor pentru cartofii pentru feculă, semințe și tutun prevăzute la titlul IV capitolele 6, 9
și, respectiv, 10c din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003, este mai mare decât suprafața stabilită în conformitate cu articolul
50 alineatele (3), (4) și (5) din prezentul regulament, valoarea ajutorului se calculează pe baza suprafeței stabilite din
care se scade dublul diferenței constatate, în cazul în care aceasta depășește 3 % sau două hectare, fără a depăși 20 % din
suprafața stabilită.
În cazul în care diferența constatată este mai mare de 20 % din suprafața determinată, nu se acordă niciun ajutor pe suprafață
pentru grupa de culturi în cauză.”

Acțiunea principală și întrebările preliminare
În anul 2006, Agrargut dispunea de 12,10 drepturi la plată și de 59,57 drepturi la plată pentru scoaterea temporară a terenurilor
din producția agricolă. Agrargut deținea în plus 11,90 hectare de pășune și 36,10 hectare de teren arabil.
În cererea sa privind acordarea plății unice pentru anul 2006, aceasta a declarat drepturi la plată pentru scoaterea temporară
din producția agricolă a unor terenuri având o suprafață de 36,10 hectare și drepturi la plată aferente unor pășuni de 11,90
hectare.
Amt a respins această cerere printr‑o decizie din 8 ianuarie 2007. Acesta a respins de asemenea, printr‑o decizie din 15 august
2007, contestația formulată de Agrargut împotriva acestei decizii de respingere.
Amt a considerat că Agrargut trebuia, conform obligației prevăzute la articolul 54 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1782/2003,
să revendice cu prioritate drepturile sale la plată pentru scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă. Întrucât
Agrargut a omis să solicite ansamblul drepturilor menționate, declarând în același timp o suprafață de 11,90 hectare în scopul
utilizării drepturilor sale la plată, Amt a considerat că această suprafață trebuie considerată, în aplicarea articolului
50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004, ca fiind declarată scoasă temporar din producția agricolă și nedeterminată
în sensul articolului 2 punctul 22 din regulamentul menționat. Drept urmare, Amt a aplicat sancțiunile prevăzute la articolul
51 alineatul (1) din Regulamentul nr. 796/2004.
La 19 septembrie 2007, Agrargut a introdus la Verwaltungsgericht Schwerin o acțiune împotriva deciziei adoptate de Amt. Aceasta
susține că obligația de a solicita drepturile la plată pentru scoaterea temporară a terenurilor din circuitul agricol înaintea
oricărui alt drept trebuie să se raporteze numai la hectarele eligibile pentru ajutorul de scoatere temporară în sensul articolului
54 din Regulamentul nr. 1782/2003. Acest lucru ar reieși atât din modul de redactare, cât și din spiritul și din finalitatea
articolului 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004.
Agrargut susține în plus că aplicarea sistemului de sancțiuni prevăzut de Regulamentele nr. 1782/2003 și nr. 796/2004 presupune
existența unei erori comise de solicitant, ceea ce nu este cazul în speță. Aceasta susține de asemenea că dispozițiile în
cauză nu sunt suficient de clare și de inteligibile.
Amt consideră că obligația prevăzută la articolul 54 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1782/2003 trebuie interpretată în
lumina considerentului (32) al acestui regulament. Aceasta ar presupune în special să se asigure utilizarea tuturor drepturilor
la plată pentru scoaterea temporară acordate în anul 2005 și scoaterea temporară efectivă din producția agricolă a suprafețelor
corespunzătoare. Sancțiunea prevăzută la articolul 51 din Regulamentul nr. 796/2004 ar răspunde de asemenea acestui obiectiv.
Agricultorul care dispune de mai multe drepturi la plată pentru scoatere temporară decât de hectare eligibile pentru ajutorul
de scoatere temporară ar avea, așadar, interesul să transfere astfel de drepturi sau, în caz contrar, să se abțină de la a
declara simultan alte drepturi la plată.
În acest context, instanța de trimitere arată că drepturile la plată pentru scoaterea temporară nu pot fi solicitate decât
în raport cu suprafețe eligibile pentru ajutorul de scoatere temporară. În această privință, instanța de trimitere ridică
problema dacă agricultorul care a declarat întreaga suprafață eligibilă pentru ajutorul de scoatere temporară de care dispune
a declarat în acest mod „toată suprafața disponibilă” în sensul articolului 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004.
Pe de altă parte, instanța menționată arată că dispozițiile articolului 50 alineatul (4) din Regulamentul nr. 796/2004 au
fost clarificate de Regulamentul (CE) nr. 2025/2006 al Comisiei din 22 decembrie 2006 de modificare a Regulamentului nr. 796/2004
(JO L 384, p. 81, Ediție specială, 03/vol. 81, p. 89). În aceste condiții, instanța de trimitere ridică problema dacă, având
în vedere principiul protecției încrederii legitime, sancțiunea prevăzută la articolul 51 din Regulamentul nr. 796/2004 trebuie
efectiv aplicată în circumstanțe precum cele din acțiunea principală.
Acestea sunt împrejurările în care Verwaltungsgericht Schwerin a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții
următoarele întrebări preliminare:
„1)      Un agricultor nu poate activa drepturile întemeiate pe deținerea unor pășuni permanente dacă nu a activat în prealabil toate
drepturile la plată pentru scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă, chiar dacă nu deține niciun alt teren
arabil care poate beneficia de ajutorul de scoatere temporară a terenurilor din producția agricolă?
2)      În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
Sancțiunile prevăzute la articolul 51 din Regulamentul (CE) nr. 796/2004 sunt aplicabile și în cazul unui agricultor care,
înainte de 29 decembrie 2006 (în condițiile în care nu dispunea de suprafețe care să poată beneficia de ajutorul pentru scoaterea
temporară a terenurilor din producția agricolă), a încălcat obligația de a activa în prealabil în întregime drepturile la
plată pentru scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă?”

Aprecierea Curții

Cu privire la prima întrebare
Prin intermediul primei întrebări, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă articolul 54 alineatul
(6) din Regulamentul nr. 1782/2003 trebuie interpretat în sensul că un agricultor nu poate solicita să beneficieze de ajutor
în temeiul drepturilor la plată de care dispune, inclusiv în raport cu suprafețe neeligibile pentru ajutorul de scoatere temporară
din producție, decât dacă a activat în prealabil toate drepturile sale la plată pentru scoaterea temporară.
Cu titlu preliminar, trebuie amintit că, potrivit articolului 36 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1782/2003, ajutorul acordat
în cadrul schemei de plată unică se plătește pentru „drepturile de plată” însoțite de un număr egal de hectare eligibile pentru
ajutor.
Pe de altă parte, articolul 54 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1782/2003 prevede că orice „drept de scoatere temporară
a terenurilor din [producția agricolă]” legat de un hectar eligibil pentru ajutorul de scoatere temporară generează un drept
la plata cuantumului stabilit prin dreptul la plată pentru scoaterea temporară. Alineatul (2) al articolului menționat precizează
ce se înțelege prin „hectar eligibil pentru ajutor de scoatere temporară a terenurilor din [producția agricolă]”. Este vorba
despre orice suprafață agricolă a exploatației ocupată cu terenuri arabile, cu excepția suprafețelor care, la data prevăzută
pentru cererile de ajutor pe suprafață în 2003, erau ocupate cu culturi permanente și păduri sau erau destinate unei activități
neagricole sau unor pășuni permanente.
Astfel, în scopul utilizării drepturilor la plată aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă, nu pot
fi declarate decât suprafețele agricole ocupate de terenuri arabile. În schimb, potrivit articolului 44 alineatul (2) din
Regulamentul nr. 1782/2003 coroborat cu alineatul (1) al aceluiași articol, drepturile la plată pot fi activate în legătură
cu orice suprafață agricolă a exploatației ocupate cu terenuri arabile sau cu pășuni permanente, cu excepția suprafețelor
ocupate cu culturi permanente și păduri sau destinate unei activități neagricole.
În aceste condiții, instanța de trimitere ridică problema întinderii obligației prevăzute la articolul 54 alineatul (6) din
Regulamentul nr. 1782/2003, în special în cazul în care agricultorul respectiv dispune de mai multe drepturi la plată pentru
scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă decât de hectare eligibile pentru ajutorul de scoatere temporară.
Instanța menționată ridică în special problema dacă obligația potrivit căreia drepturile la plată pentru scoaterea temporară
trebuie solicitate înaintea oricărui alt drept are un caracter absolut, în sensul că se raportează la întreaga suprafață de
care dispune agricultorul în cauză, sau dacă o astfel de obligație are doar un caracter relativ, în sensul că se raportează
numai la suprafețele eligibile pentru ajutorul de scoatere temporară.
În această a doua ipoteză, agricultorul va îndeplini obligația prevăzută la articolul 54 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1782/2003
atunci când va declara întreaga suprafață eligibilă pentru ajutorul de scoatere temporară de care dispune, în scopul utilizării
drepturilor la plată pentru scoaterea temporară, chiar dacă o anumită parte din drepturile sale la plată pentru scoaterea
temporară rămâne neutilizată.
În schimb, în prima ipoteză, agricultorul care, precum cel din acțiunea principală, dispune de mai multe drepturi la plată
pentru scoaterea temporară decât de hectare eligibile pentru ajutorul de scoatere temporară nu va putea valorifica niciun
„drept la plată” în sensul capitolului 3 din titlul III din Regulamentul nr. 1782/2003. Dacă dorește să beneficieze de ajutor
în temeiul acestor drepturi la plată, agricultorul în cauză va trebui să transfere în prealabil o parte din drepturile sale
la plată pentru scoaterea temporară sau să dobândească suprafețe eligibile pentru ajutorul de scoatere temporară, pentru a
dispune de un număr echivalent de hectare eligibile pentru ajutorul de scoatere temporară și de drepturi la plată pentru scoaterea
temporară.
În acest context, trebuie arătat că nu se poate da un răspuns la întrebarea adresată de instanța de trimitere numai pe baza
modului de redactare a articolului 54 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1782/2003.
Cu toate acestea, din economia și din obiectivele Regulamentului nr. 1782/2003 reiese că obligația prevăzută la articolul
54 alineatul (6) din acesta are un caracter absolut în sensul definit la punctul 35 din prezenta hotărâre.
În această privință, trebuie amintit că unul dintre obiectivele regulamentului menționat constă, astfel cum prevede considerentul
(32) al acestuia, în menținerea condițiilor de scoatere temporară a terenurilor din producția agricolă pentru terenurile arabile
pentru a păstra avantajele scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă în ceea ce privește controlul ofertei,
consolidând totodată efectele pozitive ale acesteia asupra mediului. În acest scop, legiuitorul Uniunii a prevăzut un ansamblu
de măsuri menite să asigure scoaterea temporară din producția agricolă a suprafețelor agricole.
Se prevede, în special la articolul 53 și la articolul 63 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1782/2003, să se atribuie agricultorilor
drepturi la plată pentru scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă pentru a‑i stimula, prin intermediul unor
ajutoare financiare, să scoată temporar din producția agricolă o parte din suprafețele de care dispun. Agricultorul care dorește
să beneficieze de ajutorul de scoatere temporară trebuie astfel să declare, în cererea sa de plată unică, un număr de hectare
eligibile pentru ajutorul de scoatere temporară echivalent cu numărul de drepturi la plată pentru scoaterea temporară pe care
îl solicită și, potrivit articolului 54 alineatul (3) din același regulament, suprafețele menționate vor trebui să facă obiectul
unei scoateri temporare efective din producția agricolă.
În plus, în scopul garantării scoaterii temporare efective din producția agricolă a tuturor suprafețelor destinate acestei
operațiuni, care corespunde din punct de vedere cantitativ tuturor drepturilor la plată pentru scoaterea temporară existente,
articolul 54 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1782/2003 impune agricultorilor să își solicite drepturile la plată pentru
scoaterea temporară înaintea oricărui alt drept la plată. Această obligație este însoțită de un mecanism de sancțiuni prevăzut
la articolul 50 alineatul (4) și la articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul nr. 796/2004. Astfel cum prevede considerentul
(59) al acestui din urmă regulament, suprafețele pentru care există drepturi la plată pentru scoaterea temporară care nu sunt
activate vor fi considerate drept suprafață nedeterminată în cazul în care se activează simultan alte drepturi pentru suprafața
respectivă.
Cu toate acestea, pentru a se păstra efectul util al articolului 54 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1782/2003, este esențial
ca drepturile la plată pentru scoaterea temporară să fie activate înaintea altor drepturi, indiferent dacă acestea corespund
sau nu corespund unor suprafețe eligibile pentru ajutorul de scoatere temporară. Într‑adevăr, în caz contrar, scoaterea temporară
efectivă a terenurilor agricole din producția agricolă ar fi compromisă în măsura în care o parte a drepturilor la plată pentru
scoaterea temporară ar rămâne neutilizată, fie pentru că anumiți agricultori au transferat o parte din suprafețele lor eligibile
pentru ajutorul de scoatere temporară, fie pentru că au primit prin transfer – în conformitate cu articolul 46 din regulamentul
menționat coroborat cu articolul 57 din acesta sau, în cazul regionalizării schemei de plată unică, în conformitate cu articolul
63 alineatul (1) din același regulament – drepturi la plată pentru scoaterea temporară fără terenurile aferente.
Rezultă că trebuie să se răspundă la prima întrebare că articolul 54 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1782/2003 trebuie
interpretat în sensul că un agricultor nu poate solicita să beneficieze de ajutor în temeiul drepturilor la plată de care
dispune, inclusiv în legătură cu suprafețe neeligibile pentru ajutorul de scoatere temporară, decât dacă a activat în prealabil
toate drepturile sale la plată pentru scoaterea temporară.

Cu privire la a doua întrebare
Prin intermediul celei de a doua întrebări, instanța de trimitere solicită să se stabilească dacă articolul 51 din Regulamentul
nr. 796/2004 coroborat cu articolul 50 alineatul (4) din regulamentul menționat trebuie interpretat în sensul că sancțiunea
prevăzută la acest articol 51 alineatul (1) este aplicabilă unui agricultor care, omițând să activeze toate drepturilor sale
la plată pentru scoaterea temporară, a activat drepturi la plată aferente unor pășuni permanente, inclusiv atunci când nu
dispunea de un număr de hectare eligibile pentru ajutorul de scoatere temporară suficient pentru a valorifica toate drepturile
sale la plată pentru scoaterea temporară.
Astfel cum reiese din considerentul (59) al Regulamentului nr. 796/2004, articolul 51 alineatul (1) din acesta coroborat cu
articolul 50 alineatul (4) din regulamentul menționat stabilește un sistem de sancțiuni aplicabil agricultorilor care, cu
încălcarea articolului 54 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1782/2003, au declarat drepturi la plată, inclusiv în legătură
cu suprafețe neeligibile pentru ajutorul de scoatere temporară, fără să fi activat în prealabil toate drepturile lor la plată
pentru scoaterea temporară.
Rezultă că sancțiunile prevăzute la articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul nr. 796/2004 sunt în principiu aplicabile
unui agricultor care, precum cel din acțiunea principală, a omis să activeze toate drepturile sale la plată pentru scoaterea
temporară, activând totodată drepturi la plată aferente unor pășuni permanente, deși nu dispunea de un număr de hectare eligibile
pentru ajutorul de scoatere temporară suficient pentru a valorifica toate drepturile sale la plată pentru scoaterea temporară.
Cu toate acestea, astfel cum a arătat instanța de trimitere, trebuie să se constate că textul articolului 50 alineatul (4)
litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 nu este lipsit de ambiguitate. Lipsa clarității acestei dispoziții se datorează în
special poziției în frază a adjectivului „corespunzătoare”, care creează o anumită confuzie cu privire la suprafața calificată
astfel.
Caracterul ambiguu al acestei dispoziții a fost de altfel recunoscut în mod expres de legiuitorul Uniunii cu ocazia adoptării
Regulamentului nr. 2025/2006.
Astfel, considerentul (5) al Regulamentului nr. 2025/2006, după ce amintește că articolul 54 alineatul (6) din Regulamentul
nr. 1782/2003 prevede că drepturile la plată pentru scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă trebuie solicitate
înaintea oricărui alt drept, enunță că, „[p]entru a asigura tratamentul egal al agricultorilor care nu dispun de întreaga
suprafață scoasă temporar din [producția agricolă] necesară pentru solicitarea tuturor drepturilor de scoatere temporară din
[producția agricolă], este necesară clarificarea dispozițiilor articolului 50 alineatul (4) din Regulamentul […] nr. 796/2004”.
În acest scop, textul articolului 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 a fost înlocuit cu următorul text:
„în cazul în care un agricultor nu declară toată suprafața disponibilă în scopul utilizării drepturilor sale de scoatere temporară
a terenurilor din [producția agricolă], dar declară, în același timp, o suprafață în scopul utilizării altor drepturi, o suprafață
care corespunde drepturilor nedeclarate de scoatere temporară din [producția agricolă] se consideră că a fost declarată drept
suprafață scoasă temporar din [producția agricolă].”
Or, potrivit unei jurisprudențe constante, principiul securității juridice impune ca o reglementare a Uniunii să permită persoanelor
interesate să cunoască exact întinderea obligațiilor pe care le instituie în sarcina acestora. Astfel, justițiabilii trebuie
să aibă posibilitatea să își cunoască în mod neechivoc drepturile și obligațiile pentru a putea fi în măsură să acționeze
în consecință (a se vedea în special Hotărârea din 15 iulie 2010, Comisia/Regatul Unit, C‑582/08, nepublicată încă în Repertoriu,
punctul 49, și Hotărârea din 11 noiembrie 2010, Grootes, C‑152/09, nepublicată încă în Repertoriu, punctul 43).
În aceste condiții și având în vedere considerația menționată la punctul 38 din prezenta hotărâre, nu trebuie aplicată sancțiunea
prevăzută la articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul nr. 796/2004 în circumstanțe precum cele descrise la punctul 47 din
prezenta hotărâre.
Din considerațiile de mai sus rezultă că articolul 51 din Regulamentul nr. 796/2004 coroborat cu articolul 50 alineatul (4)
din regulamentul menționat trebuie interpretat în sensul că, având în vedere principiul securității juridice, sancțiunea prevăzută
la acest articol 51 alineatul (1) nu este aplicabilă unui agricultor care, omițând să activeze toate drepturile sale la plată
pentru scoaterea temporară din producția agricolă pentru motivul că nu dispunea de un număr suficient de hectare eligibile
pentru ajutorul de scoatere temporară, a activat drepturi la plată aferente unor pășuni permanente.

Cu privire la cheltuielile de judecată
Întrucât, în privința părților din acțiunea principală, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere,
este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta
observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.
Pentru aceste motive, Curtea (Camera întâi) declară:
1)
Articolul 54 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor
comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin
pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001,
(CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001, astfel
cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 319/2006 al Consiliului din 20 februarie 2006, trebuie interpretat în sensul
că un agricultor nu poate solicita să beneficieze de ajutor în temeiul drepturilor la plată de care dispune, inclusiv în legătură
cu suprafețe neeligibile pentru ajutorul de scoatere temporară a terenurilor din producția agricolă, decât dacă a activat
în prealabil toate drepturile sale la plată pentru scoaterea temporară din producția agricolă.
2)
Articolul 51 din Regulamentul (CE) nr. 796/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a eco‑condiționării,
a modulării și a sistemului integrat de gestionare și control, prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1782/2003, astfel cum a
fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 659/2006 al Comisiei din 27 aprilie 2006, coroborat cu articolul 50 alineatul (4)
din regulamentul menționat trebuie interpretat în sensul că, având în vedere principiul securității juridice, sancțiunea prevăzută
la acest articol 51 alineatul (1) nu este aplicabilă unui agricultor care, omițând să activeze toate drepturile sale la plată
pentru scoaterea temporară din producția agricolă pentru motivul că nu dispunea de un număr suficient de hectare eligibile
pentru ajutorul de scoatere temporară, a activat drepturi la plată aferente unor pășuni permanente.
Semnături
*
Limba de procedură: germana.