CELEX: 62008CJ0109
Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas
EB 28, 43 ir 49 straipsniai
Direktyva 98/34/EB
Techniniai standartai ir reglamentai
Elektriniams, elektromechaniniams ir kompiuteriniams elektroniniams žaidimams taikomi nacionalinės teisės aktai
Teisingumo Teismo sprendimas, kuriuo konstatuojamas įsipareigojimų neįvykdymas
Nevykdymas
EB 228 straipsnis
Piniginės baudos

Ieškiniu Europos Bendrijų Komisija prašo Teisingumo Teismo:
—
pripažinti, kad nesiėmusi visų būtinų priemonių 2006 m. spalio 26 d. Sprendimui
Komisija prieš Graikiją
(
C-65/05, Rink. p. I-10341
) įvykdyti Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 28, 43 ir 49 straipsnius bei 1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/34/EB, nustatančios informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką (
OL L 204, p. 37
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 20 t., p. 337), su pakeitimais, padarytais 1998 m. liepos 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/48/EB (
OL L 217, p. 18
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 21 t., p. 8, toliau – Direktyva 98/34), 8 straipsnį,
—
priteisti iš Graikijos Respublikos sumokėti Komisijai į sąskaitą „Nuosavi Europos Bendrijos ištekliai“31798,80 EUR dydžio periodinę baudą už kiekvieną dieną, pradelstą minėtam sprendimui
Komisija prieš Graikiją
įvykdyti, nuo šią baudą priteisiančio sprendimo paskelbimo iki minėto sprendimo
Komisija prieš Graikiją
įvykdymo,
—
priteisti iš Graikijos Respublikos sumokėti Komisijai į sąskaitą „Nuosavi Europos Bendrijos ištekliai“ vienkartinę sumą, kurią sudaro 9636 EUR už kiekvieną dieną nuo 2006 m. spalio 26 d. iki šią sumą priteisiančio sprendimo priėmimo arba, jei minėtas sprendimas
Komisija prieš Graikiją
būtų įvykdytas anksčiau, – iki šio įvykdymo, ir
—
priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.
Teisinis pagrindas
Pagal Įstatymo Nr. 3037/2002 (FEK A’ 174/30.7.2002) 2 straipsnio „Draudimas naudoti arba įrengti žaidimus“ 1 dalį apskritai draudžiama naudoti elektrinius, elektromechaninius ir elektroninius žaidimus, „įskaitant kompiuterinius žaidimus, viešose vietose, pavyzdžiui, viešbučiuose, kavinėse, bet kokios rūšies viešuoju interesu naudojamomis pripažintose asociacijų patalpose ir bet kurioje kitoje viešoje ir privačioje vietoje. Taip pat draudžiama įrengti šiuos žaidimus“.
Pagal to paties įstatymo 3 straipsnį „Interneto paslaugų teikimo įmonės“ nurodoma, kad „2 straipsnyje 2 straipsnyje numatytas draudimas netaikomas kompiuterių diegimui ir eksploatacijai interneto paslaugų teikimo įstaigose. Tačiau draudžiama žaisti žaidimus naudojantis šiais kompiuteriais, nesvarbu, koks jų naudojimo metodas“.
Už šių draudimų nesilaikymą minėto įstatymo 4 straipsnyje numatytos baudžiamosios teisės sankcijos, o 5 straipsnyje – administracinės teisės sankcijos.
Galiausiai pagal to paties įstatymo 9 straipsnio 1 dalį šio įstatymo nuostatos „neturi poveikio nei Įstatymo Nr. 2206/1994, nei kitoms, su kazino susijusioms, nuostatoms“.
Sprendimas
Komisija prieš Graikiją
Minėto sprendimo
Komisija prieš Graikiją
1 rezoliucinėje dalyje Teisingumo Teismas pripažino ir nusprendė, kad:
„Įstatymo Nr. 3037/2002 2 straipsnio 1 dalyje ir 3 straipsnyje įtvirtinusi draudimą, kurį pažeidus to paties įstatymo 4 ir 5 straipsniuose numatytos baudžiamosios ir administracinės teisės sankcijos, įrengti ir eksploatuoti bet kokius elektrinius, elektromechaninius bei elektroninius žaidimus, įskaitant bet kokius kompiuterinius žaidimus, visose viešose arba privačiose vietose, išskyrus kazino, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 28, 43 ir 49 straipsnius bei [Direktyvos 98/34] 8 straipsnį.“
Ikiteisminė procedūra
Į 2006 m. gruodžio 11 d. Komisijos užklausą apie minėto sprendimo
Komisija prieš Graikiją
vykdymo eigą Graikijos Respublika atsakė 2007 m. vasario 12 d. laišku. Jame Graikijos valdžios institucijos nepateikė jokios konkrečios informacijos apie atitinkamų nacionalinės teisės aktų pakeitimus, būtinus šiam teismo sprendimui įvykdyti. Tačiau jos nurodė šių pakeitimų svarbą bei sudėtingumą ir pažymėjo, kad kompetentingos ministerijos bendradarbiauja rengdamos priimtinus teisės aktus, kuriais būtų paisoma Bendrijos teisės bei proporcingumo principo.
Manydama, kad Graikijos Respublika nesiėmė būtinų priemonių minėtam sprendimui
Komisija prieš Graikiją
įvykdyti, 2007 m. kovo 23 d. Komisija išsiuntė šiai valstybei narei oficialų pranešimą pagal EB 228 straipsnį.
Negavusi Graikijos Respublikos atsakymo į šį pranešimą, 2007 m. birželio 29 d. Komisija išsiuntė šiai valstybei narei pagrįstą nuomonę, ragindama per du mėnesius nuo jos gavimo imtis būtinų priemonių šiam sprendimui įvykdyti.
Negavusi iš Graikijos Respublikos nei atsakymo į šią nuomonę, nei pranešimo apie kokią nors šiam sprendimui įvykdyti skirtą teisėkūros priemonę ir manydama, kad ši valstybė narė nesiėmė veiksmų įvykdyti minėtą sprendimą
Komisija prieš Graikiją
, Komisija pareiškė šį ieškinį.
Aplinkybės, atsiradusios vykstant šiam procesui
Graikijos Respublika atsakė į pagrįstą nuomonę 2008 m. kovo 12 d., t. y. praėjus dviem dienom po šio ieškinio pareiškimo, nurodydama, kad jau sudarytas įstatymo pakeitimų projektą parengsiantis komitetas.
Be to, iš per procesą vykusių ginčų matyti, kad 2007 m. gegužės 7 d. Graikijos Respublika pateikė Komisijai pirmąjį įstatymo pakeitimų projektą, laikydamasi Direktyvos 98/34 8 straipsnio. Savo pastabas Komisija nurodė 2008 m. rugpjūčio 1 d. išsamiai išdėstytoje nuomonėje, į kurią Graikijos Respublika neatsakė. Tačiau 2008 m. gruodžio 1 d. Atėnuose įvyko bylos šalių susitikimas.
Graikijos Respublikos atstovas taip pat nurodė, kad Graikijos vyriausybė netrukus patvirtins naują įstatymo pakeitimų projektą, kurį pateiks Komisijai patikrinti iš naujo, laikydamasi Direktyvos 98/34 8 straipsnio. Kad būtų priimtas, projektas užbaigus šią procedūrą turėtų būti pateiktas balsuoti parlamentui.
Dėl įsipareigojimų neįvykdymo
Nors EB 228 straipsnyje nenurodytas terminas, per kurį turėtų būti įvykdytas įsipareigojimų neįvykdymą konstatuojantis Teisingumo Teismo sprendimas, iš nusistovėjusios teismo praktikos išplaukia, jog interesas nedelsiant ir vienodai taikyti Bendrijos teisę reikalauja, kad toks vykdymas būtų pradėtas netrukus ir užbaigtas kuo greičiau (be kita ko, žr. 2008 m. gruodžio 9 d. Sprendimo
Komisija prieš Prancūziją
, C-121/07, Rink. p. I-9159, 21 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Be to, data, kuria reikia remtis vertinant įsipareigojimų neįvykdymą pagal EB 228 straipsnį, yra remiantis minėta nuostata pateiktoje pagrįstoje nuomonėje nurodyto termino pabaiga (be kita ko, žr. 2007 m. liepos 18 d. Sprendimo
Komisija prieš Vokietiją
, C-503/04, Rink. p. I-6153, 19 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Nagrinėjamu atveju akivaizdu, kad tą dieną, kurią pasibaigė 2007 m. birželio 29 d. pagrįstoje nuomonėje nurodytas dviejų mėnesių terminas, Graikijos Respublika nebuvo ėmusis jokių būtinų priemonių minėtam sprendimui
Komisija prieš Graikiją
įvykdyti, nes pirmosios vykdymo priemonės projektas Komisijai pateiktas tik 2008 m. gegužės 7 dieną.
Tokiomis aplinkybėmis reikia konstatuoti, kad, kaip pripažįsta ir pati Graikijos Respublika, ji neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 228 straipsnio 1 dalį.
Dėl piniginių baudų
Dėl periodinės baudos
Bylos šalių argumentai
Remdamasi savo 2005 m. gruodžio 13 d. Komunikate SEC (2005) 1658 dėl EB sutarties 228 straipsnio įgyvendinimo apibrėžtu skaičiavimo metodu (toliau – 2005 m. Komunikatas), Komisija siūlo Teisingumo Teismui skirti Graikijos Respublikai 31798,80 EUR dydžio periodinę baudą už kiekvieną dieną, pradelstą minėtam sprendimui
Komisija prieš Graikiją
įvykdyti, nuo šią baudą priteisiančio sprendimo paskelbimo iki minėto sprendimo
Komisija prieš Graikiją
įvykdymo dienos.
Komisija mano, kad periodinės baudos priteisimas yra tinkamiausia priemonė kuo greičiau nutraukti konstatuotą pažeidimą ir kad šiuo atveju 31798,80 EUR dydžio periodinė bauda už kiekvieną pradelstą dieną atitinka pažeidimo sunkumą, jo trukmę ir sankcijos veiksmingumo kriterijų. Ši suma apskaičiuojama padauginus standartinę 600 EUR sumą iš pažeidimo sunkumo koeficiento 11 (pagal vertinimo skalę nuo 1 iki 20), pažeidimo trukmės koeficiento 1,1 (pagal vertinimo skalę nuo 1 iki 3) ir vadinamojo valstybės narės mokumo koeficiento 4,38 (apskaičiuoto atsižvelgiant į atitinkamos valstybės narės bendrąjį vidaus produktą ir balsų Europos Sąjungos Taryboje skaičių).
Dėl pažeidimo sunkumo Komisija nurodo, kad nagrinėjami nacionalinės teisės aktai pažeidžia tris iš keturių Sutartyje įtvirtintų pagrindinių laisvių. Ji taip pat tvirtina, kad Graikijos valdžios institucijos neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 98/34 8 straipsnio 1 dalies pirmąją pastraipą, ir, be to, kad jos ne visiškai bendradarbiavo su Komisija ikiteisminiame pagal EB 228 straipsnį pradėtos procedūros etape.
Graikijos Respublika mano, kad Komisija nustatė per didelį pažeidimo sunkumo koeficientą, kuris neturėtų būti didesnis kaip 4. Šiuo atžvilgiu ji tvirtina, kad įsipareigojimų nevykdymas turėjo įtakos tik nedideliam veiklos sektoriui, nagrinėjami nacionalinės teisės aktai taikomi nediskriminuojant, be to, jais geriausiai išsprendžiamos ekonominės ir socialinės problemos, kylančios dėl žaidimų neprotingo ir nekontroliuojamo naudojimo, todėl jie pateisinami bendrojo intereso imperatyvais. Remdamasi Teisingumo Teismo praktika ji taip pat nurodo, kad šis koeficientas pažeidžia proporcingumo principą.
Apskaičiuodama įsipareigojimų nevykdymo trukmę Komisija atsižvelgia į vienuolika mėnesių, praėjusių nuo minėto sprendimo
Komisija prieš Graikiją
paskelbimo 2007 m. spalio 17 d. iki jos priimto sprendimo pareikšti šį ieškinį.
Graikijos Respublika prašo sumažinti šį koeficientą iki minimumo. Pasak jos, įsipareigojimų nevykdymo pradžia laikytina trijų mėnesių termino, nustatyto 2006 m. gruodžio 11 d. laiške, kuriuo Komisija paprašė informacijos apie minėto sprendimo
Komisija prieš Graikiją
vykdymo eigą, pabaiga.
Teisingumo Teismo vertinimas
Nustatęs, kad Graikijos Respublika neįvykdė minėto sprendimo
Komisija prieš Graikiją
, Teisingumo Teismas, taikydamas EB 228 straipsnio 2 dalies trečiąją pastraipą, gali skirti šiai valstybei narei sumokėti nustatyto dydžio sumą arba periodinę baudą.
Šiuo atžvilgiu reikia priminti, kad Teisingumo Teismas turi kiekvienoje byloje, atsižvelgdamas į jos aplinkybes, įvertinti skirtinas pinigines baudas (2008 m. sausio 10 d. Sprendimo
Komisija prieš Portugaliją
, C-70/06, Rink. p. I-1, 31 punktas ir jame nurodyta teismo praktika).
Nagrinėjamoje byloje, kaip minėta 18 punkte, Komisija siūlo Teisingumo Teismui skirti Graikijos Respublikai 31798,80 EUR dydžio periodinę baudą.
Šiuo klausimu pirmiausia reikia pažymėti, kad Komisijos pasiūlymai neįpareigoja Teisingumo Teismo ir yra tik naudinga nuoroda (žr. 2003 m. lapkričio 25 d. Sprendimo
Komisija prieš Ispaniją
, C-278/01, Rink. p. I-14141, 41 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką). Be to, nors gairės, kaip antai numatytos Komisijos komunikatuose, ir neįpareigoja Teisingumo Teismo, jos padeda užtikrinti Komisijos veiksmų skaidrumą, nuspėjamumą ir teisinį saugumą (šiuo atžvilgiu žr. 2005 m. liepos 12 d. Sprendimo
Komisija prieš Prancūziją
, C-304/02, Rink. p. I-6263, 85 punktą ir 2006 m. kovo 14 d. Sprendimo
Komisija prieš Prancūziją
, C-177/04, Rink. p. I-2461, 70 punktą).
Teisingumo Teismas dar pažymėjo, kad periodinės baudos ir (arba) vienkartinės sumos priteisimo tikslas yra nustatyti valstybei narei pažeidėjai ekonominį suvaržymą, kuris ją paskatintų nutraukti konstatuotą įsipareigojimų nevykdymą. Todėl skirtinos piniginės baudos turi būti nustatomos pagal atitinkamos valstybės narės elgesiui pakeisti būtino įtikinimo laipsnį (šiuo atžvilgiu žr. minėto 2005 m. liepos 12 d. Sprendimo
Komisija prieš Prancūziją
91 punktą ir minėto 2006 m. kovo 14 d. Sprendimo
Komisija prieš Prancūziją
59 ir 60 punktus).
Šioje byloje reikia konstatuoti, kad 2009 m. sausio 29 d. įvykusiame teismo posėdyje Graikijos Respublikos atstovas patvirtino, jog iki tos dienos balsavimas dėl minėtu sprendimu
Komisija prieš Graikiją
konstatuotą įsipareigojimų neįvykdymą nutraukiančios įstatymo nuostatos dar nebuvo įvykęs ir jokia atitinkama nuostata
a fortiori
nebuvo įsigaliojusi.
Kadangi nagrinėjamas įsipareigojimų neįvykdymas tęsėsi net tuo metu, kai Teisingumo Teismas vertino faktines bylos aplinkybes, Komisijos pasiūlytos periodinės baudos priteisimas iš Graikijos Respublikos yra tinkama priemonė paskatinti šią valstybę narę imtis būtinų priemonių įvykdyti minėtą sprendimą
Komisija prieš Graikiją
(žr. minėto sprendimo
Komisija prieš Portugaliją
37 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Toliau, kalbant apie šios periodinės baudos sumos apskaičiavimo metodą, pažymėtina, kad Teisingumo Teismas, įgyvendindamas savo diskreciją, turi nustatyti tokią periodinę baudą, kad ji, viena vertus, atitiktų aplinkybes ir, kita vertus, būtų proporcinga konstatuotam įsipareigojimų neįvykdymui bei atitinkamos valstybės narės mokumui (šiuo atžvilgiu žr. minėto sprendimo
Komisija prieš Portugaliją
38 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Šiuo požiūriu pagrindiniai kriterijai, į kuriuos reikia atsižvelgti siekiant užtikrinti priverstinį periodinės baudos pobūdį tam, kad Bendrijos teisė būtų taikoma vienodai ir veiksmingai, iš principo yra pažeidimo sunkumas, jo trukmė ir atitinkamos valstybės narės mokumas. Taikant šiuos kriterijus reikia atsižvelgti ypač į nevykdymo pasekmes privatiems ir viešiesiems interesams bei tai, kaip skubiai reikia priversti atitinkamą valstybę narę įvykdyti įsipareigojimus (žr. minėto sprendimo
Komisija prieš Portugaliją
39 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Pirmiausia dėl pažeidimo sunkumo ir ypač dėl minėto sprendimo
Komisija prieš Graikiją
nevykdymo pasekmių privatiems ir viešiesiems interesams reikia konstatuoti, kad draudimas įrengti, eksploatuoti ir naudoti bet kokius elektrinius, elektromechaninius bei elektroninius žaidimus, įskaitant bet kokius kompiuterinius žaidimus, visose viešose arba privačiose vietose, išskyrus kazino, kaip antai numatytas šiame sprendime nagrinėjamais nacionalinės teisės aktais, pažeidžia laisvo prekių judėjimo, laisvės teikti paslaugas ir įsisteigimo laisvės principus, įtvirtintus EB 28, 43 ir 49 straipsniuose.
Kaip minėto sprendimo
Komisija prieš Graikiją
29, 30, 51 ir 55 punktuose nurodė Teisingumo Teismas, šiais nacionalinės teisės aktais ne tik sumažinamos tokių žaidimų importo iš kitų valstybių narių apimtys; įvedus šį draudimą šių prekių importas faktiškai nutrūko. Be to, šiais teisės aktais užkertamas kelias kitų valstybių narių ūkio subjektams teikti paslaugas ir netgi šiuo tikslu įsisteigti Graikijoje.
Kaip savo išvados 54 punkte nurodė generalinis advokatas, Graikijos Respublika nesiėmė jokių priemonių, kad sustabdytų minėtame sprendime
Komisija prieš Graikiją
nagrinėtų teisės aktų taikymą, taigi ir toliau leido jų pagrindu ūkio subjektams taikyti laisvės atėmimo bausmes ir baudžiamosios teisės sankcijas. Taigi būtina, kad Graikijos Respublika skubiai pakeistų šiuos teisės aktus.
Galiausiai reikia atsižvelgti į tai, kad minėtame sprendime
Komisija prieš Graikiją
konstatuotas įsipareigojimų neįvykdymas grindžiamas Direktyvos 98/34 8 straipsnyje įtvirtinto reikalavimo pateikti techninį reglamentą neįvykdymu. Šios specifinės pareigos nesilaikymas yra būtina sąlyga visiškai įgyvendinti šios direktyvos tikslą, nurodytą jos 2 ir 3 konstatuojamosiose dalyse, užtikrinti gerą vidaus rinkos veikimą.
Be to, minėtame sprendime
Komisija prieš Graikiją
nagrinėtų nacionalinės teisės aktų tikslas yra kova su rimtomis socialinėmis problemomis, kurias lemia tai, kad atitinkami žaidimai gali būti lengvai paverčiami azartiniais žaidimais, kurie draudžiami visoje Graikijoje, išskyrus kazino. Minėto sprendimo 38 punkte Teisingumo Teismas pripažino, kad bendrojo intereso imperatyvai, kuriais remiasi Graikijos Respublika, gali pateisinti laisvo prekių judėjimo apribojimą. Tačiau to paties sprendimo 41 punkte jis vis dėlto nusprendė, kad atitinkamų žaidimų draudimas visose viešose ir privačiose vietose, išskyrus kazino, yra siekiamiems tikslams neproporcinga priemonė.
Atsižvelgiant į šiuos motyvus reikia nustatyti pažeidimo sunkumo koeficientą 8, kuris visiškai atitinka nagrinėjamo pažeidimo pobūdį.
Antra, kalbant apie pažeidimo trukmę, ją reikia vertinti atsižvelgiant į tą momentą, kai EB 228 straipsnio pagrindu pradėtame procese Teisingumo Teismas imasi vertinti faktines aplinkybes, o ne kai Komisija pareiškia ieškinį (žr. minėto sprendimo
Komisija prieš Portugaliją
45 punktą).
Nagrinėjamoje byloje Graikijos Respublika pareigos įvykdyti minėtą sprendimą
Komisija prieš Graikiją
, skaičiuojant nuo šio sprendimo paskelbimo 2006 m. spalio 26 d., neatlieka daugiau nei dvejus metus.
Tokiomis aplinkybėmis koeficientas 1,5 (vertinimo skalėje nuo 1 iki 3) atrodo visiškai atitinkantis pažeidimo trukmę.
Trečia, kalbant apie atitinkamos valstybės narės mokumą, pažymėtina, kad Komisijos pasiūlymas nustatyti koeficientą remiantis šios valstybės narės bendruoju vidaus produktu ir Taryboje jos turimais balsais iš principo tinkamai atspindi šį kriterijų ir leidžia protingai diferencijuoti įvairias valstybes nares (šiuo atžvilgiu žr. minėto sprendimo
Komisija prieš Portugaliją
48 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Nagrinėjamoje byloje Komisijos pasiūlytas koeficientas 4,38, paminėtas 2005 m. gruodžio 13 d. Komunikate dėl EB sutarties 228 straipsnio įgyvendinimo, yra adekvati kriterijų, kuriais remiantis vertinamas Graikijos Respublikos mokumas, išraiška.
Tas pats pasakytina ir apie 600 EUR standartinę sumą, kuri turi būti dauginama iš koeficientų.
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, šiuo atveju 600 EUR standartinę sumą padauginus iš pažeidimo sunkumo koeficiento 8, pažeidimo trukmės koeficiento 1,5 ir atitinkamos valstybės narės mokumo koeficiento 4,38, gaunama 31536 EUR suma už kiekvieną pradelstą dieną. Ši suma laikytina adekvati atsižvelgiant į periodinės baudos tikslus, nurodytus 28 punkte.
Įvertinus visus išdėstytus argumentus, reikia priteisti iš Graikijos Respublikos sumokėti Komisijai į sąskaitą „Nuosavi Europos Bendrijos ištekliai“31536 EUR dydžio periodinę baudą už kiekvieną dieną, pradelstą imtis minėtam sprendimui
Komisija prieš Graikiją
įvykdyti būtinų priemonių, nuo šio sprendimo paskelbimo iki minėto sprendimo
Komisija prieš Graikiją
įvykdymo.
Dėl vienkartinės sumos
Šalių argumentai
Komisija siūlo Teisingumo Teismui priteisti iš Graikijos Respublikos vienkartinę sumą, kurią sudaro 9636 EUR už kiekvieną dieną, pradelstą įvykdyti minėtą sprendimą
Komisija prieš Graikiją
, nuo jo paskelbimo 2006 m. spalio 26 d. iki visiško įvykdymo arba iki šią sumą priteisiančio sprendimo priėmimo, jei minėtas sprendimas
Komisija prieš Graikiją
iki tol dar nebūtų įvykdytas.
Ši suma už vieną dieną gaunama sudauginus 200 EUR standartinę sumą, apskaičiuotą pažeidimo sunkumo koeficientą, šiuo atveju – 11 (vertinimo skalėje nuo 1 iki 20), ir Graikijos Respublikos mokumo koeficientą 4,38.
Iš viso šiuo pagrindu reikalaujama priteisti 3420780 EUR, apskaičiuotų 9636 EUR už vieną dieną padauginus iš 355, t. y. dienų, praėjusių nuo minėto sprendimo
Komisija prieš Graikiją
paskelbimo 2006 m. spalio 26 d. iki Komisijos sprendimo pareikšti nagrinėjamą ieškinį, skaičiaus.
Graikijos Respublika mano, kad iš jos vienkartinė suma neturėtų būti priteista, nes ši piniginė bauda skiriama už atitinkamos valstybės narės elgesį praeityje. Be to, Komisijos pasiūlyta vienkartinė suma yra neproporcinga pažeidimo sunkumui bei trukmei ir yra pernelyg didelė atsižvelgiant į su žaidimų reglamentavimu Graikijoje susijusias problemas.
Teisingumo Teismo vertinimas
Kalbant apie vienkartinę sumą reikia nurodyti, kad ji kiekvienu atskiru atveju turi būti nustatoma atsižvelgiant į visus svarbius veiksnius, susijusius tiek su konstatuoto įsipareigojimų neįvykdymo ypatybėmis, tiek su atitinkamos valstybės narės, prieš kurią pradėta procedūra pagal EB 228 straipsnį, elgesiu (minėto 2008 m. gruodžio 9 d. Sprendimo
Komisija prieš Prancūziją
62 punktas).
Jeigu Teisingumo Teismas nusprendžia priteisti periodinę baudą ar vienkartinę sumą, jis turi, įgyvendindamas savo diskreciją, ją nustatyti taip, kad, pirma, ji atitiktų aplinkybes ir, antra, būtų proporcinga konstatuotam įsipareigojimų neįvykdymui bei atitinkamos valstybės narės mokumui. Kalbant konkrečiau apie įpareigojimą sumokėti vienkartinę sumą, tarp šiuo atžvilgiu svarbių veiksnių yra, pvz., įsipareigojimų nevykdymo tęstinumas po jį konstatuojančio sprendimo priėmimo ir su tuo susiję viešieji ir privatūs interesai (minėto 2008 m. gruodžio 9 d. Sprendimo
Komisija prieš Prancūziją
64 punktas ir jame nurodyta teismo praktika).
Tokioje situacijoje, kokia susiklostė šioje byloje, atsižvelgiant į tai, kad įsipareigojimų neįvykdymas, skaičiuojant nuo tai nustačiusio teismo sprendimo priėmimo, tęsiasi ilgai, į su tuo susijusius viešuosius ir privačius interesus, į tai, kad nesustabdytas atitinkamų teisės aktų taikymas, taip leidžiant nevykdyti baudžiamojo persekiojimo, ir į šio sprendimo apčiuopiamo vykdymo pradžios nebuvimą, reikia priteisti vienkartinę sumą.
Iš to, kas išdėstyta, išplaukia, kad Graikijos Respublikai nustačius sumokėti trijų milijonų eurų dydžio vienkartinę sumą tinkamai atsižvelgiama į nagrinėjamos bylos aplinkybes.
Todėl reikia iš jos priteisti sumokėti Komisijai į sąskaitą „Nuosavi Europos Bendrijos ištekliai“ trijų milijonų eurų dydžio vienkartinę sumą.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Procedūros reglamento 69 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi Komisija prašė priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas ir ši pralaimėjo bylą, ji turi padengti bylinėjimosi išlaidas.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (antroji kolegija) nusprendžia:

1.
Pagal EB 28, 43 ir 49 straipsnius bei 1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/34/EB, nustatančios informacijos apie techninius standartus, reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarką, su pakeitimais, padarytais 1998 m. liepos 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/48/EB, 8 straipsnį nepakeitusi Įstatymo Nr. 3037/2002 2 straipsnio 1 dalies ir 3 straipsnio, įtvirtinančiuose draudimą, kurį pažeidus to paties įstatymo 4 ir 5 straipsniuose numatytos baudžiamosios ir administracinės teisės sankcijos, įrengti ir eksploatuoti bet kokius elektrinius, elektromechaninius bei elektroninius žaidimus, įskaitant bet kokius kompiuterinius žaidimus, visose viešose arba privačiose vietose, išskyrus kazino, Graikijos Respublika nesiėmė visų priemonių, būtinų įgyvendinti 2006 m. spalio 26 d. Sprendimą
Komisija prieš Graikiją
(C-65/06) ir neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 228 straipsnį.

2.
Priteisti iš Graikijos Respublikos sumokėti Europos Bendrijų Komisijai į sąskaitą „Nuosavi Europos Bendrijos ištekliai“31536 EUR dydžio periodinę baudą už kiekvieną dieną, pradelstą imtis minėtam sprendimui
Komisija prieš Graikiją
įvykdyti būtinų priemonių, nuo šią baudą priteisiančio sprendimo paskelbimo iki minėto sprendimo
Komisija prieš Graikiją
įvykdymo.

3.
Priteisti iš Graikijos Respublikos sumokėti Komisijai į sąskaitą „Nuosavi Europos Bendrijos ištekliai“ trijų milijonų eurų dydžio vienkartinę sumą.

4.
Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: graikų.