CELEX: 62006FJ0083
Virkamiehet
Henkilöstö
Ylennys

Virkamiehet – Kanne – Edeltävä hallinnollinen valitus – Komission käyttöön ottama ylennysjärjestelmä – Ylennettyjen virkamiesten
luettelosta ja virkamiehille annettujen pisteiden vahvistamisesta tehty valitus – Hylkäävä päätös – Perustelut
(Henkilöstösääntöjen 25 artiklan toinen kohta, 45 artikla ja 90 artiklan 2 kohta)
Komission sisäisellä säännöstöllä käyttöön otetussa ylennysjärjestelmässä, jossa ylennyskierros viedään päätökseen toimella,
joka sisältää kaksi erillistä nimittävän viranomaisen päätöstä eli päätöksen ylennettyjen virkamiesten luettelon vahvistamisesta
ja päätöksen virkamiesten pisteiden kokonaismäärän vahvistamisesta, kumpikaan näistä päätöksistä ei edellytä perusteluja.
Perusteluvelvollisuus täyttyy, jos nimittävä viranomainen perustelee päätöksensä, jossa se hylkää näistä päätöksistä henkilöstösääntöjen
90 artiklan 2 kohdan nojalla tehdyn valituksen.
Tältä osin on todettava, että koska ylennykset perustuvat valintaan, nimittävä viranomainen ei ole velvollinen paljastamaan
hylätylle hakijalle, miten se on vertaillut häntä ja ylennettyä hakijaa. Tämän vuoksi perusteluvelvollisuuden täyttämiseksi
riittää, että valitukseen annetussa vastauksessa mainitaan, miten lainsäädännössä ja henkilöstösäännöissä asetettuja ylennyksen
edellytyksiä on sovellettu virkamiehen yksilölliseen tilanteeseen.
(ks. 89 ja 91 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C‑343/87, Culin v. komissio, 7.2.1990 (Kok., s. I‑225, 13 kohta)
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑11/91, Schloh v. neuvosto, 25.2.1992 (Kok., s. II‑203, 73, 85 ja 86 kohta);
asia T‑6/96, Contargyris v. neuvosto, 29.5.1997 (Kok. H., s. I‑A‑119 ja II‑357, 147 ja 148 kohta); asia T‑230/99, McAuley
v. neuvosto, 14.6.2001 (Kok. H., s. I‑A‑127 ja II‑583, 50–52 kohta); asia T‑218/02, Napoli Buzzanca v. komissio, 29.11.2005
(Kok. H., s. I‑A‑267 ja II‑1221, 59 kohta) ja asia T‑311/04, Buendía Sierra v. komissio, 19.10.2006 (Kok., s. II‑4137, 147
kohta)