CELEX: 62006CJ0007
Appel
tjenestemænd
løn
udlandstillæg
betingelsen i artikel 4, stk. 1, litra a), andet led, i vedtægtens bilag VII
begrebet »tjeneste for en anden stat«

1.
Appel – anbringender – nye argumenter – formaliteten – grænser
(Domstolens statut, art. 58; Domstolens reglement, art. 113, stk. 2)
2.
Tjenestemænd – løn – udlandstillæg – betingelser for tildeling
[Tjenestemandsvedtægten, bilag VII, art. 4, stk. 1, litra a)]
1.
Det fremgår af artikel 58 i Domstolens statut, sammenholdt med artikel 113, stk. 2, i dens procesreglement, at en appellant
under en appelsag kan påberåbe sig alle relevante argumenter, alene med forbehold af, at appellen ikke ændrer sagens genstand,
således som den har foreligget for Retten.
2.
Selv om kompetencefordelingen staterne imellem varierer på grund af hver medlemsstats institutionelle opbygning, skal staten
efter folkeretten anses for et enkelt retssubjekt. Det kræves derfor, at staten ved de øvrige stater og internationale organisationer
er repræsenteret ved en enkel ordning om diplomatisk repræsentation, hvilket er en følge af den enhed, som den pågældende
stat internationalt udgør.
Selv om det ikke, for at den pågældende tjenestemand kan anses for at have gjort tjeneste for »en anden stat«, er afgørende,
at vedkommende er ansat af denne anden stats centraladministration, udgør vedkommendes ansættelsesforhold i denne anden stats
Faste Repræsentation en afgørende betingelse.
Ansatte, som gør tjeneste for staten via dens centraladministration, og ansatte, som gør tjeneste for en selvstyrende region
via dennes administration, må herved anses for at befinde sig i en udlændighedssituation som omhandlet i artikel 4, stk. 1,
i vedtægtens bilag VII, såfremt de formelt er integreret i nævnte stats Faste Repræsentation.
Ved fortolkningen af »tjeneste for en anden stat« i artikel 4, stk. 1. litra a), andet led, i vedtægtens bilag VII skal det
alene anses for relevant, at tjenesten er udført i en medlemsstats Faste Repræsentation. Tjeneste udført for medlemsstaters
politiske underenheders regeringer kan derfor ikke anses for tjeneste udført for en anden stat, hvis den pågældende ikke formelt
er blevet integreret i statens Faste Repræsentation. Af samme grund kan tjeneste for et offentligt ejet selskab, som henhører
under en af kategorierne for erhvervsdrivende selskaber, heller ikke anses for tjeneste for en stat.