CELEX: 62009CJ0254
Apelācija
Kopienas preču zīme
Vārdiska preču zīme "CK CREACIONES KENNYA"
It īpaši Kopienas grafiskas preču zīmes "CK Calvin Klein" un valsts preču zīmju "CK" īpašnieka iebildumi
Iebildumu noraidīšana

Ar savu apelācijas sūdzību
Calvin Klein Trademark Trust
(turpmāk tekstā – “
Calvin Klein
”) lūdz atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2009. gada 7. maija spriedumu lietā T‑185/07
Klein Trademark Trust/
ITSB –
Zafra Marroquineros
(“CK CREACIONES KENNYA”) (Krājums, II‑1323. lpp.; turpmāk tekstā – “pārsūdzētais spriedums”), ar kuru Pirmās instances tiesa
ir noraidījusi
Calvin Klein
prasību atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2007. gada
29. marta lēmumu lietā R 314/2006‑2 (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”). Ar šo lēmumu Apelāciju otrā padome ir apstiprinājusi
ITSB Iebildumu nodaļas 2005. gada 22. decembra lēmumu noraidīt
Calvin Klein
iesniegtos iebildumus par
Zafra Marroquineros SL
(turpmāk tekstā – “
Zafra Marroquineros
”) Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu vārdiskai preču zīmei “CK CREACIONES KENNYA”.

Atbilstošās tiesību normas
Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.) tika atcelta ar Padomes
2009. gada 26. februāra Regulu (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.), kas stājās spēkā 2009. gada 13. aprīlī.
Tomēr, ņemot vērā lietas apstākļu norises laiku, lietai ir piemērojama Regula Nr. 40/94.
Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā bija paredzēts:
“Ja agrākas preču zīmes īpašnieks iebilst, pieprasīto [pieteikto] preču zīmi nereģistrē:
[..]
b)      ja tās identiskuma vai līdzības dēļ ar agrāko preču zīmi un preču vai pakalpojumu, ko aptver preču zīmes, identiskuma vai
līdzības dēļ pastāv iespēja maldināt sabiedrību tajā teritorijā, kur ir aizsargāta agrākā preču zīme; iespēja maldināt ir
asociāciju iespēja ar agrāko preču zīmi [sabiedrībai tajā teritorijā, kurā ir aizsargāta agrākā preču zīme, pastāv to sajaukšanas
iespēja; sajaukšanas iespēja ietver asociāciju iespēju ar agrāko preču zīmi].”
8. panta 5. punktā bija noteikts: “Turklāt, ja 2. punkta nozīmē agrākās preču zīmes īpašnieks iebilst, pieprasīto [reģistrācijai
pieteikto] preču zīmi nereģistrē, ja tā ir identiska vai līdzīga agrākajai preču zīmei un to reģistrē precēm vai pakalpojumiem,
kas nav līdzīgi tiem, attiecībā uz kuriem ir reģistrēta agrākā preču zīme, ja attiecībā uz agrāku Kopienas preču zīmi tā ir
Kopienā pazīstama [tai Kopienā ir reputācija] un attiecībā uz agrāku valsts preču zīmi tā ir pazīstama attiecīgajā dalībvalstī
[tai attiecīgajā dalībvalstī ir reputācija], un ja pieteiktās preču zīmes izmantošanā bez pietiekama iemesla varētu netaisnīgi
gūt labumu no agrākās preču zīmes atšķirīguma vai atpazīstamības [atšķirtspējas vai reputācijas] vai tai kaitēt.”
Regulas Nr. 40/94 51. panta 1. punkta b) apakšpunkta redakcija bija šāda:
“Kopienas preču zīmi paziņo par spēkā neesošu, ja Birojā iesniegts attiecīgs iesniegums, vai pamatojoties uz pretprasību lietas
izskatīšanas procesā par pārkāpumu:
[..]
b)      ja pieteikuma iesniedzējs, iesniedzot pieteikumu par preču zīmi, ir rīkojies ļaunprātīgi.”

Tievedības rašanās fakti
2003. gada 7. oktobrī
Zafra Marroquineros
iesniedza ITSB pieteikumu reģistrēt vārdisku preču zīmi “CK CREACIONES KENNYA” kā Kopienas preču zīmi.
Preces, attiecībā uz kurām tika pieteikta preču zīmes reģistrācija, ietilpst 18. un 25. klasē atbilstoši pārskatītajam un
grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas
vajadzībām (turpmāk tekstā – “Nicas nolīgums”) un atbilst šādam aprakstam:
–        18. klase: “āda un ādas imitācijas, izstrādājumi no šiem materiāliem, izņemot tos, kas ietilpst citās klasēs; dzīvnieku ādas;
čemodāni un ceļojumu somas; lietussargi, saulessargi un spieķi; pātagas, zirglietas un seglinieku izstrādājumi”;
–        25. klase: “apģērbi, apavi un galvassegas”.
2004. gada 7. jūnijā šis reģistrācijas pieteikums tika publicēts
Bulletin des marques communautaires
[
Kopienas Preču Zīmju Biļetenā
] Nr. 23/2004.
2004. gada 6. septembrī
Calvin Klein
iesniedza iebildumus pret pieteiktās preču zīmes reģistrāciju, pamatojoties uz Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu,
2. punkta c) apakšpunktu un 5. punktu.
Iebildumi tika balstīti uz šādām agrākajām preču zīmēm:
–        Kopienas preču zīme Nr. 66172, kas reģistrēta attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 3., 4., 8., 9., 14., 16.,
18., 20., 21., 24.–27., 35. un 42. klasē Nicas nolīguma izpratnē, ir attēlota šādi:
–        Spānijas preču zīme Nr. 2023213, kas reģistrēta attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 18. klasē šī nolīguma izpratnē, ir attēlota
šādi:
–        Spānijas preču zīme Nr. 2028104, kas reģistrēta attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 25. klasē minētā nolīguma izpratnē, ir
attēlota šādi:
Iebildumi tika pamatoti ar visām precēm un pakalpojumiem, kas ir aptverti ar agrākajām preču zīmēm, un bija vērsti pret visām
precēm, kuras bija norādītas preču zīmes reģistrācijas pieteikumā.
Ar 2005. gada 22. decembra lēmumu ITSB Iebildumu nodaļa iebildumus noraidīja kopumā. Tā nesaskatīja starp attiecīgajām preču
zīmēm no konkrētā patērētāja viedokļa nekādas sajaukšanas iespējas.
2006. gada 22. februārī apelācijas sūdzības iesniedzēja par Iebildumu nodaļas lēmumu iesniedza apelācijas sūdzību ITSB.
Ar 2007. gada 29. marta lēmumu Apelāciju otrā padome noraidīja apelācijas sūdzību. Tā uzskatīja, ka, lai varētu atzīt sajaukšanas
iespēju no attiecīgās sabiedrības viedokļa, starp attiecīgajiem apzīmējumiem nav pietiekamas līdzības.

Tiesvedība Pirmās instances tiesā un pārsūdzētais spriedums
Ar prasības pieteikumu, kas Pirmās instances tiesas [tagad – Vispārējā tiesa] kancelejā iesniegts 2007. gada 29. maijā,
Calvin Klein
cēla prasību atcelt apstrīdēto lēmumu un uzdot ITSB atteikt reģistrācijai pieteiktās preču zīmes reģistrāciju. Savas prasības
pamatojumam
Calvin Klein
izvirzīja vienu pamatu attiecībā uz Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. un 5. punkta pārkāpumu.
Pirmās instances tiesa prasību pārsūdzētajā spriedumā noraidīja.
Pirmkārt, Pirmās instances tiesa pārsūdzētā sprieduma 32. punktā atgādināja, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru sajaukšanas
iespēja esot jāvērtē visaptveroši, atbilstoši tam, kā konkrētā sabiedrības daļa uztver apzīmējumus un preces vai pakalpojumus
un ņemot vērā visus uz konkrēto lietu attiecināmos faktorus, it īpaši savstarpējo saistību starp apzīmējumu līdzību un aptverto
preču vai pakalpojumu līdzību.
Otrkārt, minētā sprieduma 33. punktā tā uzsvēra, ka, jo lielāka esot agrākās preču zīmes atšķirtspēja, jo lielāka esot sajaukšanas
iespēja. Tādēļ preču zīmēm, kurām ir augsta atšķirtspēja to raksturīgo īpašību dēļ vai to pazīstamības tirgū dēļ, esot plašāka
aizsardzība nekā preču zīmēm, kurām ir mazāka atšķirtspēja.
Turklāt šī paša sprieduma 35. punktā tā konstatēja, ka lietas dalībnieki neesot apstrīdējuši attiecīgo preču identiskumu.
Attiecībā uz konfliktējošo apzīmējumu līdzību pārsūdzētā sprieduma 38. punktā Pirmās instances tiesa skaidroja, ka sajaukšanas
iespējas visaptverošajam vērtējumam esot jābalstās uz šo apzīmējumu radīto kopējo iespaidu, it īpaši ņemot vērā to atšķirīgos
un dominējošos elementus. Šī sprieduma 39. punktā ir norādīts, ka kombinētu preču zīmi un citu preču zīmi, kas ir identiska
vai līdzīga vienam no kombinētās preču zīmes elementiem, varot uzskatīt par līdzīgām tikai tad, ja šis elements kombinētās
preču zīmes radītajā kopējā iespaidā ir dominējošais. Minētā sprieduma 40. punktā Pirmās instances tiesa uzsvēra, ka salīdzinājums
esot jāveic, pārbaudot attiecīgās preču zīmes un aplūkojot katru no tām kopumā.
Pirmās instances tiesa pārsūdzētā sprieduma 42. punktā konstatēja, ka vārdiem “creaciones kennya” to izmēra dēļ esot daudz
nozīmīgāka loma nekā burtu grupai “ck” un tie veidojot sintaktisku un konceptuālu vienību, kura dominē šīs preces kopējā [attēlā].
Šī sprieduma 43. punktā Pirmās instances tiesa precizēja, ka elementam “creaciones kennya” noteikti ir atšķirtspēja attiecībā
uz Nicas nolīguma 18. un 25. klasē ietilpstošajiem apģērbiem un modes aksesuāriem. Turklāt, ņemot vērā šo divu vārdu atšķirīgo
rakstību, šī atšķirtspēja netiekot apšaubīta ar saikni, kāda tiekot radīta attiecīgās sabiedrības daļas uztverē starp vārdu
“kennya” un Kenijas valsti. Turpinājumā sprieduma 44. punktā Pirmās instances tiesa norādīja, ka elements “ck” atbilstot vārdu
“creaciones” un “kennya” pirmajiem burtiem un salīdzinājumā ar elementiem “creaciones kennya” tam esot tikai pakārtota nozīme.
No pārsūdzētā sprieduma 45. punkta izriet, ka attiecīgais patērētājs vispirms ievēros vārdus “creaciones kennya”, kuriem tas
ļoti lielā mērā pievērsīs savu uzmanību. Šajā gadījumā tikai tas, ka burtu grupa “ck” atrodas reģistrācijai pieteiktās preču
zīmes sākumā, nav pietiekami, lai to uzskatītu par dominējošo elementu šīs preču zīmes kopējā radītajā iespaidā.
Attiecībā uz apzīmējumu līdzību no vizuālā viedokļa pārsūdzētā sprieduma 46.–48. punktā Pirmās instances tiesa konstatēja,
ka agrākās preču zīmes veidojot tikai viens vai dominējošs elements “ck” , kuram ir īpašs grafiskais attēlojums, kurš piešķir
šīm preču zīmēm raksturīgo atšķirtspēju. Tomēr, ņemot vērā, no vienas puses, preču zīmes “CK CREACIONES KENNYA” kopējo radīto
iespaidu un, no otras puses, īpašo grafisko attēlojumu, kurš raksturīgs agrākajām preču zīmēm, proti, to, ka attiecībā pret
burtu “k” burts “c” ir mazāks un ir izvietots vidū, vienīgi vizuālā līdzība starp vienīgo vai dominējošo agrāko preču zīmju
grafisko elementu “ck” un reģistrācijai pieteiktās preču zīmes elementu “ck” nevarot izraisīt vizuālo līdzību starp strīdīgajām
preču zīmēm. Pirmās instances tiesa uzskatīja, ka aizsardzība, kas izriet no vārdiskas preču zīmes reģistrācijas, attiecoties
uz reģistrācijas pieteikumā norādīto vārdu, nevis uz īpašajiem grafiskajiem vai stilistiskajiem aspektiem, kurus, iespējams,
šī preču zīme varētu ietvert.
Arī no fonētiskā viedokļa Pirmās instances tiesa šī sprieduma 49. un 50. punktā konstatēja, ka strīdīgās preču zīmes neesot
līdzīgas. Atsauce uz reģistrācijai pieteikto preču zīmi tiekot veikta, izrunājot vai nu tikai vārdus “creaciones kennya”,
vai arī vārdu salikumu “ck creaciones kennya” kopumā. Esot maz ticams, ka atsauce uz reģistrācijai pieteikto preču zīmi tiek
veikta, izrunājot tikai burtu grupu “ck”.
Saskaņā ar pārsūdzētā sprieduma 51. punktu no konceptuālā viedokļa Apelāciju padome nav pieļāvusi kļūdu, uzskatot, ka vārdi
“creaciones kennya”, kuri ir burtu grupas “ck” pamatā, radot konceptuālu atšķirību, salīdzinot ar agrākajām preču zīmēm. Burtu
grupas “ck” reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē izcelsme ir no vārdiem “creaciones kennya”, bet agrākās preču zīmes veidojošā
burtu grupa “ck” ir atsauce uz modes preču ražotāju un dizaineru Kalvinu Kleinu [
Calvin Klein
], kuram ir reputācija.
Tādējādi pārsūdzētā sprieduma 52. punktā Pirmās instances tiesa konstatēja, ka konfliktējošo apzīmējumu līdzības neesamība
izriet no šo apzīmējumu vizuālajām, fonētiskajām un konceptuālajām atšķirībām.
Attiecībā uz sajaukšanas iespēju Pirmās instances tiesa pārsūdzētā sprieduma 53.–55. punktā uzskata, ka sajaukšanas iespējas
neesot, jo attiecīgie apzīmējumi nav līdzīgi. Šos apsvērumus negrozot ar konfliktējošajām preču zīmēm aptverto preču identiskums.
Lai gan preču zīmēm, kurām to reputācijas dēļ ir augsta atšķirtspēja, esot plašāka aizsardzība, šajā gadījumā agrāko preču
zīmju reputācijas atzīšana nevarot atspēkot konstatējumu, saskaņā ar kuru strīdīgās preču zīmes rada pārāk atšķirīgu kopējo
iespaidu, lai varētu tikt konstatēta sajaukšanas iespēja.
Saistībā ar prasītājas argumentu par to, ka mērķauditorija reģistrācijai pieteikto preču zīmi varētu uztvert kā vienu no
Calvin Klein
pakārtotajām preču zīmēm, Pirmās instances tiesa pārsūdzētā sprieduma 56. punktā uzskatīja, ka strīdīgajām preču zīmēm nav
kopēja dominējoša elementa.

Tiesvedība Tiesā
Ar savu apelācijas sūdzību apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz Tiesu atcelt pārsūdzēto spriedumu un piespriest ITSB, kā arī
Zafra Marroquineros
atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
ITSB un
Zafra Marroquineros
lūdz Tiesu noraidīt apelācijas sūdzību un piespriest apelācijas sūdzības iesniedzējai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Par apelācijas sūdzību
Savu apelācijas sūdzību apelācijas sūdzības iesniedzēja pamato ar diviem pamatiem attiecībā uz, pirmkārt, Regulas Nr. 40/94
8. panta 1. punkta pārkāpumu, un, otrkārt, šīs regulas 8. panta 5. punkta pārkāpumu.

Par pirmo pamatu
Lietas dalībnieku argumenti
Ar savu pirmo pamatu, kas sadalīts trīs daļās, apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Pirmās instances tiesa neesot ievērojusi
judikatūru par Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta interpretāciju attiecībā uz nepieciešamību ņemt vērā visus faktorus, kuriem
ir nozīme konkrētajā lietā.
Ar pirmā pamata pirmo daļu apelācijas sūdzības iesniedzēja pārmet Pirmās instances tiesai fakta ignorēšanu, ka
Zafra Marroquineros
esot izmantojusi burtu grupu “CK” izolēti, kā arī ar izceltiem lielajiem burtiem, papildinot tos ar vārdiem “CREACIONES KENNYA”,
kas rakstīti ar ļoti maziem burtiem, lai atdarinātu plaši pazīstamās
Calvin Klein
preču zīmes “cK”. Tādējādi
Zafra Marroquineros
rīcība pierādot, ka burtu grupa “CK” ir reģistrācijai pieteiktās preču zīmes visatšķirtspējīgākā daļa. Pēc apelācijas sūdzības
iesniedzējas domām
Zafra Marroquineros
pati ar savu rīcību ir nonākusi pretrunā savai juridiskajai argumentācijai. Taču saskaņā ar vispārēju tiesību principu neviens
nedrīkst nonākt pretrunā ar savu rīcību.
Pirmās instances tiesa, neievērojot Tiesas judikatūru, neesot ņēmusi vērā
Zafra Marroquineros
rīcību, lai noteiktu, kurš reģistrācijai pieteiktās Kopienas preču zīmes elements esot vissvarīgākais un visizteiktākais.
Tādējādi minētā rīcība pārsūdzētajā spriedumā neesot juridiski izvērtēta atbilstoši judikatūrai, saskaņā ar kuru ir jāņem
vērā visi faktori, kuriem ir nozīme konkrētajā lietā. Taču pēc apelācijas sūdzības iesniedzējas domām, ņemot vērā minēto
Zafra Marroquineros
rīcību, esot jākonstatē, ka reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē visatšķirtspējīgākā ir burtu grupa “CK”.
Ar pirmā pamata otro daļu apelācijas sūdzības iesniedzēja Pirmās instances tiesai pārmet, ka tā esot sagrozījusi faktus, jo,
neņemot vērā
Zafra Marroquineros
rīcību, vārdus “CREACIONES KENNYA” tā esot uzskatījusi par reģistrācijai pieteiktās preču zīmes visizteiktāko daļu.
Ar pirmā pamata trešo daļu apelācijas sūdzības iesniedzēja pārmet Pirmās instances tiesai, ka tā neesot ņēmusi vērā burtu
grupas “CK” nozīmīgumu un tāpēc neesot pārbaudījusi, vai pastāv sajaukšanas iespēja saistībā ar šo burtu grupu konfliktējošajās
preču zīmēs. Šajā gadījumā šī iespēja pirmām kārtām pastāvot saistībā ar agrāko preču zīmju reputāciju un preču, kuras tiek
aptvertas ar konfliktējošām preču zīmēm, pilnīgu identiskumu.
Modes nozarē esot bieži sastopams, ka apģērbu ražotāji tiek identificēti ar burtiem, kuri veido viņu vārda akronīmu, no kā
izriet, ka, ja preču zīmes šajā nozarē ir ieguvušas reputāciju, tās varētu identificēt ar šiem diviem burtiem gan vizuāli,
gan arī fonētiski. Tāpēc no juridiskā viedokļa, ņemot vērā, ka patērētājiem burtu grupa “CK” reģistrācijai pieteiktajā preču
zīmē esot ļoti atšķirtspējīgs elements, pastāvot sajaukšanas iespēja starp attiecīgajām preču zīmēm, jo burtu grupa “CK” modes
nozarē tiekot identificēta ar Kalvina Kleina vārdu.
ITSB atsaucas uz pirmā apelācijas sūdzības pamata nepieņemamību, ciktāl tajā Tiesai tiekot lūgts ar savu faktu novērtējumu
aizstāt Pirmās instances tiesas novērtējumu. Apelācijas sūdzību Tiesā varot iesniegt tikai par tiesību jautājumiem. Tādējādi
faktu novērtējums, izņemot gadījumus, kad Pirmās instances tiesai iesniegtie pierādījumi ir sagrozīti, neesot tiesību jautājums,
kas Tiesai ir jāizskata pats par sevi.
ITSB uzskata, ka argumenti, ko apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirzījusi pirmajā pamatā, patiesībā nozīmē strīda priekšmeta
grozīšanu. Strīdīgā preču zīme esot vārdisks apzīmējums “CK CREACIONES KENNYA”, tomēr apelācijas sūdzības iesniedzēja atsaucoties
uz citu apzīmējumu, tas ir, minētā vārdiskā apzīmējuma īpašo grafisko attēlu. Turklāt šajā gadījumā nepastāvot arī pierādījumu
sagrozīšana Pirmās instances tiesā, jo šo pierādījumu novērtēšana neattiecoties uz apelācijas sūdzības iesniedzējas minētajiem
piemēriem.
Tāpat neesot pieņemama apelācijas sūdzības iesniedzējas argumentācija par “acīmredzamiem” atdarinājumiem šajā lietā, kuras
priekšmets esot noteikt, vai pastāv vai nepastāv sajaukšanas iespēja starp agrākajām tiesībām un Kopienas preču zīmes reģistrācijai
pieteikto konkrēto un nepārprotamo apzīmējumu. Šāda veida prasījumi esot izvirzāmi tiesvedībā par iespējamu ar preču zīmi
saistīto tiesību pārkāpumu vai negodīgu konkurenci.

Zafra Marroquineros
norāda, ka pārsūdzētajā spriedumā neesot neievērota judikatūra par Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta interpretāciju.
Pārbaudot konfliktējošo preču zīmju līdzību, preču zīmes, kādas tās ir reģistrētas vai pieteiktas reģistrācijai, esot jāņem
vērā kopumā, jo to hipotētiskai izmantošanai, kas varētu notikt, neesot nozīmes. Turklāt hipotētisks
Zafra Marroquineros
nodoms atdarināt apelācijas sūdzības iesniedzējas agrākās preču zīmes, kāds tai katrā ziņā neesot, pārbaudot divu preču zīmju
sajaukšanas iespēju, neattiecoties uz lietu.
Tiesas vērtējums
Attiecībā uz pirmā pamata pirmo daļu ir jāatgādina, ka saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, ja
agrākas preču zīmes īpašnieks iebilst, pieteikto preču zīmi nereģistrē, ja tās identiskuma vai līdzības dēļ ar agrāko preču
zīmi un preču vai pakalpojumu, ko aptver preču zīmes, identiskuma vai līdzības dēļ sabiedrībai tajā teritorijā, kurā ir aizsargāta
agrākā preču zīme, pastāv to sajaukšanas iespēja. Saskaņā šo noteikumu sajaukšanas iespēja ietver asociāciju iespēju ar agrāko
preču zīmi.
Saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru sajaukšanas iespēja ir jāvērtē visaptveroši, ņemot vērā visus uz konkrēto lietu attiecināmos
faktorus (skat. it īpaši 1997. gada 11. novembra spriedumu lietā C‑251/95
SABEL
,
Recueil
, I‑6191. lpp., 22. punkts; 1999. gada 22. jūnija spriedumu lietā C‑342/97
Lloyd Schuhfabrik Meyer
,
Recueil
, I‑3819. lpp., 18. punkts; 2005. gada 6. oktobra spriedumu lietā C‑120/04
Medion
, Krājums, I‑8551. lpp., 27. punkts; 2007. gada 12. jūnija spriedumu lietā C‑334/05 P ITSB/
Shaker
, Krājums, I‑4529. lpp., 34. punkts, kā arī 2009. gada 3. septembra spriedumu lietā C‑498/07 P
Aceites del Sur‑Coosur
/
Koipe
, Krājums, I‑7371. lpp., 46. punkts).
No pastāvīgās judikatūras tāpat izriet, ka attiecībā uz konkrēto preču zīmju vizuālo, fonētisko un konceptuālo līdzību sajaukšanas
iespējas visaptverošam vērtējumam ir jābalstās uz šo preču zīmju radīto kopējo iespaidu, it īpaši ņemot vērā to atšķirīgos
un dominējošos elementus. Preču zīmju uztverei, kas ir attiecīgo preču vai pakalpojumu vidusmēra patērētājam, minētās sajaukšanas
iespējas visaptverošajā vērtējumā ir noteicoša loma. Šajā sakarā vidusmēra patērētājs parasti uztver preču zīmi kopumā un
neveic dažādu tās elementu pārbaudi (skat. it īpaši iepriekš minētos spriedumus lietās
SABEL
, 23. punkts;
Lloyd Schuhfabrik Meyer
, 25. punkts;
Medion
, 28. punkts; ITSB/
Shaker
, 35. punkts, kā arī 2006. gada 23. marta spriedumu lietā C‑206/04 P
Mülhens
/ITSB, Krājums, I‑2717. lpp., 19. punkts).
Šajā ziņā ir jāprecizē, ka konfliktējošo preču zīmju līdzība ir jāvērtē no vidusmēra patērētāja viedokļa, pamatojoties uz
preču zīmēm raksturīgām iezīmēm, nevis uz apstākļiem, kas attiecas uz Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja
rīcību.
Līdz ar to ir jākonstatē, ka pretēji tam, ko apgalvo apelācijas sūdzības iesniedzēja tās pirmā pamata pirmajā daļā, Pirmās
instances tiesas veiktajā analīzē, kurā nav ņemta vērā preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējas ļaunprātīgā, kā tiek
apgalvots, rīcība, šī iemesla dēļ nav pieļauta kļūda tiesību piemērošanā. Lai gan tāda rīcība ir īpaši nozīmīgs faktors saskaņā
ar Regulas Nr. 40/94 51. panta 1. punkta b) apakšpunktu – noteikumu, kas šajā apelācijas sūdzībā netiek aplūkots – uzsāktā
procesā, tā turpretim nav apstāklis, kas būtu jāņem vērā saskaņā ar minētās regulas 8. pantu uzsāktā iebildumu procesā.
No tā izriet, ka pirmā pamata pirmā daļa ir noraidāma kā nepamatota.
Attiecībā uz šī pamata otro daļu par faktu sagrozīšanu vispirms ir jāatgādina, ka atbilstoši EKL 225. panta 1. punktam un
Tiesas Statūtu 58. panta pirmajai daļai apelācijas sūdzību var iesniegt tikai par tiesību jautājumiem. Tādējādi tikai Pirmās
instances tiesas kompetencē ir konstatēt un vērtēt nozīmīgos faktus, kā arī novērtēt pierādījumus. Tātad faktu un pierādījumu
vērtējums, izņemot to sagrozīšanas gadījumus, nav tiesību jautājums, kura pārbaude apelācijas tiesvedības ietvaros ir jāveic
Tiesai (skat. it īpaši 2002. gada 19. septembra spriedumu lietā C‑104/00 P
DKV
/ITSB,
Recueil
, I‑7561. lpp., 22. punkts; 2006. gada 12. janvāra spriedumu lietā C‑173/04 P
Deutsche SiSi‑Werke
/ITSB, Krājums, I‑551. lpp., 35. punkts, un 2009. gada 26. marta spriedumu lietā C‑21/08 P
Sunplus Technology
/ITSB, 31. punkts).
Konfliktējošo apzīmējumu līdzības vērtējums ir faktiska rakstura analīze, kas, izņemot iepriekš minēto sagrozīšanu, neietilpst
Tiesas kontrolē. Šādai sagrozīšanai ir acīmredzami jāizriet no lietas materiāliem, nepastāvot vajadzībai no jauna izvērtēt
faktus un pierādījumus (skat. 1998. gada 28. maija spriedumu lietā C‑8/95 P
New Holland Ford
/Komisija,
Recueil
, I‑3175. lpp., 72. punkts; 2006. gada 6. aprīļa spriedumu lietā C‑551/03 P
General Motors
/Komisija, Krājums, I‑3173. lpp., 54. punkts; 2006. gada 21. septembra spriedumu lietā C‑167/04 P
JCB Service
/Komisija, Krājums, I‑8935. lpp., 108. punkts, kā arī 2009. gada 7. maija spriedumu lietā C‑398/07 P
Waterford Wedgwood
/
Assembled Investments
(“Proprietary”) un ITSB, 41. punkts).
Apelācijas sūdzības iesniedzēja nav minējusi nevienu apstākli, kas ļautu uzskatīt, ka Pirmās instances tiesa esot sagrozījusi
faktus, pārsūdzētā sprieduma 52. punktā nospriežot, ka konfliktējošo apzīmējumu līdzības neesamība izriet no to vizuālajām,
fonētiskajām un konceptuālajām atšķirībām. Apelācijas sūdzības iesniedzējas arguments, ka sagrozīšana izrietot no apstākļa,
ka Pirmās instances tiesa nav ņēmusi vērā
Zafra Marroquineros
rīcību, ir jānoraida, jo šī rīcība, kā izriet no šī sprieduma 43.–47. punkta, Pirmās instances tiesai savā vērtējumā nebija
jāņem vērā.
Šajos apstākļos pirmā pamata otrā daļa ir noraidāma kā nepamatota.
Attiecībā uz trešo daļu vispirms ir jāprecizē, ka, pamatojoties uz jebkādas līdzības neesamību starp agrāko preču zīmi un
reģistrācijai pieteikto preču zīmi, ar agrākās preču zīmes reputāciju vai atpazīstamību, kā arī attiecīgo preču vai pakalpojumu
identitāti vai līdzību nepietiek, lai konstatētu konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēju (šajā ziņā skat. 2004. gada
12. oktobra spriedumu lietā C‑106/03 P
Vedial
/ITSB, Krājums, I‑9573. lpp., 54. punkts; 2007. gada 13. septembra spriedumu lietā C‑234/06 P
Il Ponte Finanziaria
/ITSB, Krājums, I‑7333. lpp., 50. un 51. punkts, kā arī 2008. gada 11. decembra spriedumu lietā C‑57/08 P
Gateway
/ITSB, 55. un 56. punkts).
Pārsūdzētajā spriedumā Pirmās instances tiesa konstatēja, ka nepastāv līdzība starp konfliktējošajiem preču zīmēm. Pārsūdzētā
sprieduma 52. punktā tā ir norādījusi, ka preču zīmju pārbaude no vizuālā, fonētiskā un konceptuālā viedokļa atklāj, ka agrāko
preču zīmju radītajā kopējā iespaidā dominējošs ir vienīgais elements “ck”, turpretim reģistrācijai pieteiktās preču zīmes
radītajā kopējā iespaidā – elements “creaciones kennya”, secinot, ka konfliktējošo apzīmējumu līdzības neesamība izriet to
vizuālajām, fonētiskajām un konceptuālajām atšķirībām.
Pirmās instances tiesa ir izdarījusi šo secinājumu, pamatojoties uz analīzi pārsūdzētā sprieduma 41.–51. punktā, ko tā veica,
nosakot konfliktējošo preču zīmju radīto kopējo iespaidu un visaptveroši vērtējot to līdzību. Tādējādi šī sprieduma 42.–45. punktā
tā ir detalizēti analizējusi reģistrācijai pieteikto preču zīmi kopumā, it īpaši ņemot vērā, kā to uztver vidusmēra patērētājs.
Pēc šīs analīzes minētā sprieduma 46.–51. punktā ir pārbaudīta konfliktējošo preču zīmju līdzība, aplūkojot no vizuālā, fonētiskā
un konceptuālā aspekta.
Šajā ziņā ir jānorāda, ka pretēji tam, kas, šķiet, ir norādīts pārsūdzētā sprieduma 39. punktā, divu preču zīmju līdzība nenozīmē,
ka to kopīgais elements dominē pieteiktās preču zīmes radītajā kopējā iespaidā. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, izvērtējot
divu preču zīmju līdzību, ir jāaplūko katra no šīm preču zīmēm kopumā, kas neizslēdz, ka noteiktos apstākļos konkrētās sabiedrības
daļas atmiņā radīto kopējo iespaidu galvenokārt nosaka viena vai vairākas kombinētas preču zīmju sastāvdaļas. Tomēr tikai
tad, ja visi pārējie preču zīmes elementi ir nenozīmīgi, līdzības novērtējumu var veikt vienīgi uz dominējošā elementa pamata
(skat. iepriekš minēto spriedumu lietā ITSB/
Shaker
, 41. un 42. punkts; 2007. gada 20. septembra spriedumu lietā C‑193/06 P
Nestlé
/ITSB, 42. un 43. punkts, kā arī iepriekš minēto spriedumu lietā
Aceites del Sur‑Coosur
/
Koipe
un ITSB, 62. punkts). Principā pietiek ar to, ka šis kopīgais elements nav nenozīmīgs.
Tomēr ir jākonstatē, ka Pirmās instances tiesa, ir norādījusi, no vienas puses, ka reģistrācijai pieteiktās preču zīmes radītajā
kopējā iespaidā dominē elements “creaciones kennya”, kuram attiecīgais patērētājs ļoti lielā mērā pievērsīs savu uzmanību
un, no otras puses, it īpaši pārsūdzētā sprieduma 44. punktā, ka elementam “ck”, salīdzinot ar pirmo, ir tikai pakārtota nozīme,
kas būtībā ir pielīdzināms secinājumam, ka elements “ck” reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē ir nenozīmīgs.
Tādējādi, pamatojoties uz pienācīgi veikto analīzi, Pirmās instances tiesa, noliedzot jebkādu konfliktējošo preču zīmju līdzību,
pārsūdzētā sprieduma 53.‑57. punktā ir pamatoti secinājusi, ka, lai gan ir agrāko preču zīmju reputācija un ar konfliktējošajām
preču zīmēm aptverto preču identiskums, nav sajaukšanas iespējas starp šīm preču zīmēm.
Tātad apelācijas sūdzības iesniedzējas pirmā pamata trešā daļa ir jāatzīst par nepamatotu.
Šādos apstākļos pirmais pamats ir jānoraida.

Par otro pamatu
Lietas dalībnieku argumenti
Ar savu otro pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja pārmet Pirmās instances tiesai Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta pārkāpumu,
jo šī panta ietvaros neesot pārbaudīta agrāko preču zīmju reputācija.
Pirmās instances tiesa pārsūdzētā sprieduma 15. punktā esot nepamatoti apgalvojusi, ka prasītāja izvirza tikai vienu pamatu,
kas attiecas uz Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu, jo prasība esot tikusi tieši balstīta arī uz
šīs regulas 8. panta 5. punkta pārkāpumu.
Konstatējot, ka agrākās preču zīmes reputācija neesot jāpārbauda, jo konfliktējošās preču zīmes neesot līdzīgas, Pirmās instances
tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā. Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka esot bijis jāņem vērā
Calvin Klein
agrākās preču zīmes “cK” plašā pazīstamība, lai noteiktu, vai tai būtu jānodrošina plašāka aizsardzība. Agrākās preču zīmes
reputācija esot bijusi jāizvērtē, novērtējot konfliktējošo preču zīmju līdzību, nevis pēc tam, kad līdzība ir tikusi konstatēta.
Šajā sakarā apelācijas sūdzības iesniedzēja uzsver, ka, ja preču zīmes “cK” ar reputāciju tiktu aizsargātas tikai tad, ja
burtu grupu “cK” trešās personas izmantotu tādā pašā grafiskā attēlojumā, līdz ar to preču zīmei “CK” ar reputāciju praktiski
tiktu nodrošināts zemāks aizsardzības līmenis par to, kāds tai būtu piešķirts, ja tā nebūtu plaši pazīstama. Preču zīmju “cK”
un citu dažādo šo burtu grupas grafisku attēlojumu pazīstamība piešķirot tām aizsardzību pret burtu grupas “CK” izmantošanu
modes nozarē, jo šajā nozarē šī burtu grupa tiek identificēta ar
Calvin Klein
, un līdz ar to tās izmantošana, ko veic trešā persona, asociāciju rezultātā radītu sajaukšanu.
ITSB atbild, ka Pirmās instances tiesa pārsūdzētajā spriedumā esot pareizi izspriedusi jautājumu par agrākās preču zīmes reputāciju.
Tā kā strīdīgie apzīmējumi nevar tikt uzskatīti par līdzīgiem, Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkts neesot piemērojams.

Zafra Marroquineros
norāda, ka pārsūdzētajā spriedumā ir pausta nostāja attiecībā uz agrāko preču zīmju reputāciju. Pārsūdzētajā spriedumā tiekot
atzīta grafiskā elementa “CK” reputācija agrākajā preču zīmē un pēc tam tiekot izskaidrots, ka šī reputācija neiespaido faktu,
ka starp attiecīgajam preču zīmēm nav sajaukšanas iespējas.
Tiesas vērtējums
Ar savu otro pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja būtībā pārmet Pirmās instances tiesai, ka tās vērtējums nepamatoti attiecas
tikai uz Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta analīzi, nepārbaudot apelācijas sūdzības iesniedzējas argumentus attiecībā uz
minētā panta 5. punktu, un ka Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktā paredzētā vērtējuma kontekstā neesot ņemta vērā agrākas
preču zīmes pazīstamība un reputācija.
Ir jāatgādina, ka konfliktējošu preču zīmju identitāte vai līdzība ir obligāts nosacījums Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta
piemērošanai. Tādējādi, ja, tāpat kā šajā lietā, Pirmās instances tiesa noliedz jebkādu konfliktējošu preču zīmju līdzību,
šī tiesību norma ir acīmredzami nepiemērojama.
Šādos apstākļos otrais pamats ir noraidāms kā nepamatots.

Par tiesāšanās izdevumiem
Atbilstoši Reglamenta 69. panta 2. punktam, kas piemērojams apelācijas tiesvedībā, pamatojoties uz šī paša reglamenta 118. pantu,
lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks,
kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā ITSB un
Zafra Marroquineros
ir prasījusi piespriest
Calvin Klein
atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un tā kā spriedums
Calvin Klein
ir nelabvēlīgs, tai ir jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (pirmā palāta) nospriež:
1)
apelācijas sūdzību noraidīt;
2)
Calvin Klein Trademark Trust
atlīdzina tiesāšanās izdevumus.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – spāņu.