CELEX: 62006CJ0285
Žemės ūkis
Reglamentai (EB) Nr. 1493/1999 ir Nr. 753/2002
Bendras vyno rinkos organizavimas
Kai kurių vyno produktų aprašymas, pavadinimas, pateikimas ir apsauga
Tradicinių terminų apsauga
Vertimas į kitą kalbą
Naudojimas kitos gaminančios valstybės narės vynui

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1493/1999 dėl bendro vyno rinkos organizavimo (
OL L 179, p. 1
) ir 2002 m. balandžio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 753/2002, nustatančio tam tikras Tarybos reglamento (EB) Nr. 1493/1999 nuostatų dėl kai kurių vyno sektoriaus produktų aprašymo, pavadinimo, pateikimo ir apsaugos taikymo taisykles (
OL L 118, p. 1
), iš dalies pakeisto 2005 m. rugsėjo 15 d. Reglamentu (EB) Nr. 1512/2005 (
OL L 241, p. 15
, toliau – Reglamentas Nr. 753/2002).
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant ginčą tarp H. S. Schneider ir Reino-Pfalco federalinės žemės
(Land Rheinland-Pfalz)
dėl terminų „Réserve“, „Grande Réserve“, „Reserve“ ir „Privat-Reserve“ naudojimo vyno prekyboje.
Teisinis pagrindas
Reglamentas Nr. 1493/1999
Reglamento Nr. 1493/1999 penkiasdešimtoje konstatuojamojoje dalyje numatyta:
„produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, aprašymas, pavadinimas ir pateikimas gali turėti nemažą įtaką jų prekybai; todėl šiame reglamente turėtų būti nustatytos atitinkamos taisyklės, įvertinančios teisėtus vartotojų bei gamintojų interesus ir skatinančios sklandų vidaus rinkos veikimą bei kokybiškų produktų gamybą; pagal tokių taisyklių pagrindinius principus turėtų būti numatytas privalomas tam tikrų terminų vartojimas, kad būtų galima produktą identifikuoti ir, remiantis Bendrijos taisyklėmis arba sukčiavimo prevencijos taisyklėmis, vartotojams teikti informaciją ir su svarbiais, ir su neprivalomais elementais“.
Šio reglamento 47 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyta:
„1.   Šiame skyriuje ir VII bei VII prieduose išdėstytos taisyklės dėl tam tikrų produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, aprašymo, pavadinimo ir pateikimo bei tam tikrų duomenų ir terminų apsaugos. Taisyklėse ypač atsižvelgiama į šiuos tikslus:
a)
vartotojų teisėtų interesų apsauga;
b)
gamintojų teisėtų interesų apsauga;
c)
vidaus rinkos sklandus veikimas;
d)
kokybiškų produktų gamybos skatinimas.
2.   1 dalyje nurodytos taisyklės visų pirma turi apimti nuostatas:
a)
darančias privalomą tam tikrų terminų vartojimą;
b)
leidžiančias, laikantis tam tikrų sąlygų, vartoti tam tikrus terminus;
c)
leidžiančias vartoti kitus terminus, įskaitant ir informaciją, kuri gali būti naudinga vartotojams;
d)
reglamentuojančias tam tikrų terminų apsaugą ir kontrolės tvarką;
e)
reglamentuojančias geografinių nuorodų ir tradicinių terminų vartojimą;
<…>“
Šio reglamento 48 straipsnis numato:
„Šiame reglamente nurodytų produktų aprašymas ir pateikimas bei bet kokios formos jų reklama neturi būti klaidinga, galinti sukelti painiavą ar klaidinti asmenis, kuriems jie skirti, visų pirma teikiant:
—
47 straipsnyje numatytą informaciją. Tai taikoma ir tuo atveju, kai informacija yra išversta į kitą kalbą arba kai yra nuoroda į faktinę produkto kilmę, arba kai įrašomi tokie terminai kaip „rūšis“, „tipas“, „stilius“, „imitacija“, „prekės pavadinimas“ ar panašūs,
<…>“ (Pataisytas vertimas)
To paties reglamento VII priedo B skyriuje „Neprivalomi duomenys“ nustatyta:
„1.
Produktų, pagamintų Bendrijoje, ženklinimas gali būti papildytas tokiais duomenimis pagal tam tikras sąlygas, kurios turi būti nustatytos, nurodant:
<…>
b)
stalo vynų su geografine nuoroda ir rūšinių vynų (pagamintų konkrečiuose regionuose):
<…>
—
kitus tradicinius terminus pagal gaminančios valstybės narės nustatytas nuostatas,
<…>
3.
A skyriaus 1 dalyje nurodytų produktų ženklinimą galima papildyti ir kitokia informacija.
<…>“
Reglamentas Nr. 753/2002
Pagal Reglamento Nr. 753/2002 ketvirtą ir aštuonioliktą konstatuojamąją dalį:
„Šis reglamentas turėtų atitikti vartotojų ir gamintojų teisėtų interesų apsaugos tikslus, užtikrindamas sklandų vidaus rinkos veikimą ir kokybiškų produktų gamybos skatinimą, kaip nustatyta Reglamento Nr. 1493/1999 47 straipsnio 1 dalyje. <…>
<…>
Tam tikri terminai (išskyrus kilmės nuorodas), apibūdinantys rūšinio vyno sektoriaus produktus, vartojami ir reguliuojami Bendrijoje pagal seniai nusistovėjusią praktiką. Tradiciniai posakiai vartotojams gali asocijuotis su gamybos arba brandinimo būdu, vyno kokybe, spalva ar rūšimi arba tam tikru įvykiu, susijusiu su vyno istorija. Todėl, norint užtikrinti sąžiningą konkurenciją ir išvengti vartotojų klaidinimo, turėtų būti nustatyta bendra struktūra tokiems tradiciniams reiškiniams registruoti ir apsaugoti.“
Šio reglamento 6 straipsnyje, pavadintame „Taisyklės, taikomos visiems ženklinimo duomenims“, numatyta:
„1.   Taikant Reglamento <…> Nr. 1493/1999 VII priedo B dalies 3 punktą, ženklinant produktus, kuriems taikomas tas priedas, jų etiketėse gali būti papildomai nurodomi ir kiti duomenys, jeigu nėra jokio pavojaus, kad šie duomenys gali klaidinti tuos, kam jie skirti, ypač jei juos galima supainioti su privalomais duomenimis, minimais to priedo A dalies 1 punkte, arba neprivalomais duomenimis, minimais to priedo B dalies 1 punkte.
2.   Jei tai yra produktai, minimi Reglamento <…> Nr. 1493/1999 VII priedo B dalies 3 punkte, institucija, paskirta pagal 72 straipsnio 1 punktą, veikdama pagal bendrąsias valstybės narės patvirtintas procedūros taisykles, gali reikalauti, kad išpilstytojai, siuntėjai ar importuotojai pateiktų žodžių, vartojamų minėtų produktų arba produktų, naudotų juos gaminant, prigimčiai, tapatumui, kokybei, sudėčiai, kilmei arba šaltiniui apibūdinti, parinkimo tikslumo įrodymą.
<…>“
Šio reglamento 23 straipsnyje, pavadintame „Sąvokos „kiti tradiciniai terminai“ apibrėžimas“ nurodyta:
„Reglamento <…> Nr. 1493/1999 VII priedo B dalies 1 punkto b papunkčio penktoje įtraukoje „kiti tradiciniai terminai“ – tai papildomi terminai, tradiciškai vartojami valstybėje narėje gamintojoje, apibūdinantys šioje reglamento dalyje minimų vynų gamybos ar brandinimo būdą arba jų kokybę, spalvą, vietovės tipą arba konkretų įvykį, susijusį su konkretaus vyno istorija, ir nustatyti valstybės narės teisės aktuose vynams, kilusiems iš jos teritorijos, apibūdinti.“
To paties reglamento 24 straipsnyje, pavadintame „Tradicinių terminų apsauga“, nurodyta:
„1.   Šiame straipsnyje „tradiciniai terminai“ – tai papildomi tradiciniai terminai, minimi 23 straipsnyje, 28 straipsnyje minimi terminai ir tradiciniai specifiniai terminai, minimi 14 straipsnio 1 dalies pirmosios pastraipos c punkte, 29 straipsnyje ir 38 straipsnio 3 dalyje.
2.   Tradiciniai terminai, išvardyti III priede, skiriami tik vynams, su kuriais jie siejami, ir yra saugomi nuo:
a)
netinkamo vartojimo, imitacijos ar asociacijos, net ir tais atvejais, kai saugomas terminas vartojamas kartu su žodžiais „rūšis“, „tipas“, „stilius“, „imitacija“, „prekinis vardas“; ar panašiais;
b)
visų kitų neteisėtų, apgaulingų ar klaidinančių nuorodų, susijusių su vyno prigimtimi ar išskirtine kokybe, ant vidaus ar išorės pakuočių, reklaminėje medžiagoje ar bet kokiuose su juo susijusiuose dokumentuose;
c)
visų kitų būdų, kurie gali klaidinti visuomenę, ypač sudarant įspūdį, kad vynas atitinka saugomam tradiciniam terminui keliamus reikalavimus.
3.   Prekių ženkluose, kurie naudojami vynui etiketėje apibūdinti, neturi būti jokių tradicinių terminų, išvardytų III priede, išskyrus atvejus, kai vynas atitinka tokiam tradiciniam terminui keliamus reikalavimus.
<…>
4.   <…>
Tradicinio termino apsauga taikoma tik ta kalba ar kalbomis, kuria jis įtrauktas į III priedą, pateiktam terminui.
Kiekvienas tradicinis terminas, įrašytas į III priedą, siejamas su viena ar daugiau vyno kategorijų. Šios kategorijos yra:
a)
rūšiniai likeriniai vynai
pkr
ir likeriniai vynai su geografine nuoroda; šiuo atveju tradicinių terminų apsauga taikoma tik likerinių vynų pavadinimui;
b)
rūšiniai putojantys vynai
pkr
(įskaitant rūšinius aromatinius putojančius vynus
pkr
); šiuo atveju tradicinių terminų apsauga taikoma tik putojančių vynų ir gazuotų putojančių vynų pavadinimui;
c)
rūšiniai pusiau putojantys vynai
pkr
ir rūšiniai pusiau putojantys vynai su geografine nuoroda; šiuo atveju tradicinių terminų apsauga taikoma tik pusiau putojančių vynų ir gazuotų pusiau putojančių vynų pavadinimui;
d)
rūšiniai vynai
pkr
, kuriems netaikomi a, b, ir c punktai, ir stalo vynai su geografine nuoroda; šiuo atveju tradicinių terminų apsauga taikoma vynų, išskyrus likerinius vynus, putojančių vynų, gazuotų putojančių vynų, pusiau putojančių vynų ir gazuotų pusiau putojančių vynų pavadinimui;
e)
rauginama vynuogių misa, skirta tiesiogiai žmonėms vartoti; šiuo atveju tradicinių terminų apsauga taikoma tik rauginamos vynuogių misos pavadinimui;
f)
vynas iš pernokusių vynuogių su geografine nuoroda; šiuo atveju tradicinių terminų apsauga taikoma tik vyno iš pernokusių vynuogių pavadinimui.
5.   Tam, kad būtų įtrauktas į III priedo A dalį, tradicinis terminas turi būti:
a)
specifinis ir tiksliai apibrėžtas valstybės narės teisės aktuose;
b)
pakankamai savitas ir (arba) turėti nusistovėjusią reputaciją Bendrijos rinkoje;
c)
tradiciškai vartotas valstybėje narėje ne mažiau kaip 10 pastarųjų metų;
d)
vartojamas vienam ar daugiau Bendrijos vynų ar Bendrijos vynų kategorijų.
<…>
7.   Valstybės narės praneša Komisijai:
a)
kiekvieno termino pripažinimą pagrindžiančius faktus;
b)
į jų teisės aktus įtrauktus tradicinius terminus, kurie atitinka pirmiau išdėstytus reikalavimus, ir vynus, kuriems jie yra skirti;
c)
visus tradicinius terminus, kurių apsauga kilmės šalyje baigėsi.
<…>“
Reglamento Nr. 753/2002 III priede pateiktas šio reglamento 24 straipsnyje minimų tradicinių terminų sąrašas. Šiame priede numatyta:
—
Graikijai – papildomi tradiciniai terminai „Ειδικά Επιλεγμένος (Grand reserve)“, „Επιλογή ή Επιλεγμένος (Réserve)“ ir „Παλαιωθείς επιλεγμένος (Vieille réserve)“ graikų kalba,
—
Ispanijai – papildomi tradiciniai terminai „Reserva“ ir „Gran Reserva“ ispanų kalba,
—
Italijai – papildomas tradicinis terminas „Riserva“ italų kalba,
—
Austrijai – papildomas tradicinis terminas „Rezerve“ vokiečių kalba ir
—
Portugalijai – papildomi tradiciniai terminai „Reserva“, „Reserva velha (ou grande reserva)“ ir „Super Reserva“ portugalų kalba.
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
H. S. Schneider yra Reino-Pfalco federalinėje žemėje esančio vyno ūkio, įregistruoto įmonių rejestre „Consulat des Weins“ pavadinimu, savininkas.
Atlikus patikrinimą 2002 metų lapkričio mėnesį buvo nustatyta, kad H. S. Schneider gamino aštuonių pavadinimų vynus, kurių etiketėse užrašytas įmonės pavadinimas ir pateikiamas užrašas „Grande Réserve“ dviem brangiausios kategorijos vynams, „Réserve“ – keturiems vidutinės kainų kategorijos vynams ir „Terroir“ arba „Terroir Palatinat“ – dviem žemesnės kainų kategorijos vynams.
2002 m. gruodžio 19 d. Sprendimu Tryro priežiūros ir paslaugų direkcija
(Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion Trier)
uždraudė H. S. Schneider parduoti aptariamus vynus prancūziškais pavadinimais „Réserve“ ir „Grande Réserve“.
2003 m. gegužės 19 d. Sprendimu Tryro priežiūros ir paslaugų direkcija atmetė skundą, kuriame H. S. Schneider pareiškė esąs pasirengęs vietoj minėtų pavadinimų vartoti vokiškus pavadinimus „Rezerve“ ar „Privat-Reserve“, o 2003 m. gegužės 21 d. laiške pažymėjo laikanti neleistinu ir pavadinimą „Privat-Reserve“.
2004 m. sausio 29 d. Sprendimu Neustadt an der Weinstraße administracinis teismas
(Verwaltungsgericht Neustadt an der Weinstraβe)
atmetė dėl šių sprendimų H. S. Schneider pateiktą ieškinį.
2004 m. rugsėjo 21 d. Sprendimu Reino-Pfalco federalinės žemės vyriausiasis administracinis teismas
(Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz)
atmetė dėl šio sprendimo H. S. Schneider pateiktą apeliacinį skundą.
Dėl šio sprendimo H. S. Schneider pateikė kasacinį skundą
Šiomis aplinkybėmis
Bundesverwaltungsgericht
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar Reglamento <…> Nr. 1493/1999 47 straipsnio 2 dalies b ir c punktus kartu su VII priedo B skyriaus 1 punkto b papunkčio penkta įtrauka ir 3 punktu bei Reglamento <…> Nr. 753/2002 23 straipsniu reikia aiškinti taip, kad duomenis, susijusius su vyno gamybos ar brandinimo būdu arba kokybe, galima pateikti tik kaip neprivalomus duomenis, reglamentuojamus Reglamento <…> Nr. 1493/1999 VII priedo B skyriaus 1 punkto b papunkčio penktos įtraukos prasme, laikantis šioje nuostatoje ir Reglamento <…> Nr. 753/2002 23 straipsnyje numatytų sąlygų, o ne kaip kitokią informaciją Reglamento <…> Nr. 1493/1999 VII priedo B skyriaus 3 punkto prasme?
2.
Ar Reglamento <…> Nr. 753/2002 24 straipsnio 2 dalies a punktą reikia aiškinti taip, kad netinkama imitacija ar asociacija konstatuotinos tik tuomet, jeigu jos pateikiamos ta pačia kalba kaip ir saugomas tradicinis terminas?
3.
Ar Reglamento <…> Nr. 753/2002 24 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad III priede pateikti tradiciniai terminai saugomi tik vynų, kurių kilmės šalis yra ta pati gaminanti valstybė narė kaip ir saugomo tradicinio termino?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo klausimo
Savo pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar duomenis, susijusius su vyno gamybos ar brandinimo būdu arba kokybe, galima pateikti tik pagal Reglamento Nr. 1493/1999 47 straipsnio 2 dalies b ir c punktus kartu su VII priedo B skyriaus 1 punkto b papunkčio penkta įtrauka bei Reglamento Nr. 753/2002 23 straipsniu, ar tokius duomenis galima taip pat pateikti pagal šio 47 straipsnio 2 dalies c punktą kartu su minėto VII priedo B skyriaus 3 punktu.
Reglamento Nr. 1493/1999 47 straipsnio 2 dalies a–c punktuose numatyta, kad taisyklės dėl tam tikrų produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, aprašymo, pavadinimo ir pateikimo bei tam tikrų duomenų ir terminų apsaugos, be kita ko, apima nuostatas, darančias privalomą tam tikrų terminų vartojimą (privalomi duomenys), ir nuostatas, leidžiančias laikantis tam tikrų sąlygų vartoti tam tikrus terminus bei nedraudžiančias kitų terminų, įskaitant ir informaciją, kuri gali būti naudinga vartotojams (neprivalomi duomenys).
Šiuo atžvilgiu šio reglamento VII priedo B skyriaus 1 punkto b papunkčio penktoje įtraukoje numatyta, kad stalo vynų su geografine nuoroda ir rūšinių vynų, pagamintų konkrečiuose regionuose, atžvilgiu produktų, pagamintų Bendrijoje, ženklinimas gali būti papildytas tradiciniais duomenimis pagal tam tikras sąlygas, kurios turi būti nustatytos, ir pagal gaminančios valstybės narės nustatytas nuostatas.
Taikant šią nuostatą Reglamento Nr. 753/2002 23 straipsnis apibrėžia kitų tradicinių terminų sąvoką.
Be to, iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad, nacionalinio teismo manymu, pagrindinėje byloje aptariami terminai nėra kiti tradiciniai terminai šio 23 straipsnio ir Reglamento Nr. 1493/1999 VII priedo B skyriaus 1 punkto b papunkčio penktos įtraukos prasme, nes jie nebuvo apibrėžti Vokietijos teisės aktuose.
Taigi reikia išnagrinėti, ar gali būti leidžiama vartoti pagrindinėje byloje aptariamus terminus pagal šio VII priedo B skyriaus 3 punktą.
Pagal šią nuostatą tam tikrų vynų etiketėse gali būti papildomai nurodomi ir kiti duomenys.
Kaip matyti iš Reglamento Nr. 753/2002 6 straipsnio 2 dalies, šie duomenys gali būti susiję su aptariamo produkto arba produktų, naudotų jį gaminant, prigimtimi, tapatumu, kokybe, sudėtimi, kilme arba šaltinio apibūdinimu.
Šio 6 straipsnio 1 dalyje nurodyta, kad produktų etiketėse galima papildomai nurodyti ir kitus duomenis, jeigu nėra jokio pavojaus, kad šie duomenys gali klaidinti tuos, kam jie skirti, ypač jeigu juos galima supainioti su privalomais duomenimis, minimais VII priedo A dalies 1 punkte, arba neprivalomais duomenimis, minimais VII priedo B dalies 1 punkte.
Iš to išplaukia, kad nors neatmetama tai, jog duomenis, susijusius su vyno gamybos ar brandinimo būdu arba kokybe, galima pateikti pagal Reglamento Nr. 1493/1999 VII priedo B skyriaus 3 punktą, to daryti negalima, jei šie duomenys gali klaidinti tuos, kam jie skirti, ypač jeigu juos galima supainioti su VII priedo B skyriaus 1 punkto b papunkčio penktoje įtraukoje bei Reglamento Nr. 753/2002 23 straipsnyje numatytais kitais tradiciniais terminais.
Aiškinant priešingai, Reglamento Nr. 753/2002 24 straipsniu tradiciniams terminams suteikta apsauga netektų veiksmingumo.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi įvertinti, ar dėl pagrindinėje byloje aptariamų terminų gali susidaryti tokia situacija.
Taigi į pirmąjį klausimą reikia atsakyti, kad Reglamento Nr. 1493/1999 47 straipsnio 2 dalies c punktas, skaitomas kartu su šio reglamento VII priedo B skyriaus 3 punktu bei Reglamento Nr. 753/2002 6 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinami taip, kad duomenis, susijusius su vyno gamybos ar brandinimo būdu arba kokybe, galima pateikti pagal šias nuostatas, tik jei šie duomenys neklaidina asmenų, kuriems jie skirti, ypač jeigu juos galima supainioti su šio VII priedo B skyriaus 1 punkto b papunkčio penktoje įtraukoje bei Reglamento Nr. 753/2002 23 straipsnyje numatytais kitais tradiciniais terminais. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi įvertinti, ar dėl pagrindinėje byloje aptariamų terminų gali susidaryti tokia situacija.
Dėl antrojo klausimo
Savo antruoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar tradicinio termino imitacija arba asociacija Reglamento Nr. 753/2002 24 straipsnio 2 dalies a punkto prasme konstatuotinos tik tuomet, jeigu jis pateikiamas ta pačia kalba, nurodytas šio reglamento III priede, ar taip pat ir tuomet, jei aptariamas terminas išverstas į kitą nei šiame priede nurodytą kalbą.
Pagal Reglamento Nr. 1493/1999 47 straipsnio 2 dalies d punktą taisyklės dėl tam tikrų produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, aprašymo, pavadinimo ir pateikimo bei tam tikrų duomenų ir terminų apsaugos, be kita ko, apima nuostatas, reglamentuojančias tam tikrų terminų apsaugą ir kontrolės tvarką.
Reglamento 48 straipsnio pirmoje įtraukoje numatyta, kad šiame reglamente nurodytų produktų aprašymas, pateikimas ir bet kokios formos reklama neturi būti klaidinga, galinti sukelti painiavą ar klaidinti asmenis, kuriems jie skirti, visų pirma teikiant 47 straipsnyje numatytą informaciją. Joje taip pat pažymima, kad tai taikoma ir tuo atveju, kai informacija išversta į kitą kalbą arba kai yra nuoroda į faktinę produkto kilmę, arba kai įrašomi tokie terminai kaip „rūšis“, „tipas“, „stilius“, „imitacija“, „prekės pavadinimas“ ar panašūs.
Be to, šie duomenys apima ir Reglamento Nr. 753/2002 24 straipsnio 2 dalies a punkte numatytus tradicinius terminus ir jiems taikoma šia nuostata numatyta apsauga.
Pagal šio 24 straipsnio 2 dalies a  punktą tradiciniai terminai, išvardyti III priede, skiriami tik vynams, su kuriais jie siejami, ir yra saugomi nuo netinkamo vartojimo, imitacijos ar asociacijos.
Iš tiesų šio 24 straipsnio 4 dalies antroji pastraipa nurodo, kad tradicinio termino apsauga taikoma tik ta kalba ar kalbomis, kuriomis jis įtrauktas į III priedą.
Tačiau neatmetama galimybė, kad tradicinio termino vertimas į kitą kalbą nei ta, kuria jis įtrauktas į pirmiau minėtą III priedą, gali būti tradicinio termino imitacija ar asociacija Reglamento Nr. 753/2002 24 straipsnio 2 dalies a punkto prasme ir sukelti painiavą ar klaidinti asmenis, kuriems jie skirti.
Priešingai aiškinant Reglamento Nr. 753/2002 24 straipsnio 2 dalies a punktą gali būti pažeistas Reglamento Nr. 1493/1999 47 straipsnio 1 dalyje numatytas teisėtų vartotojų interesų apsaugos tikslas, o tai prieštarautų Reglamento Nr. 753/2002 ketvirtoje konstatuojamojoje dalyje nustatytam reikalavimui.
Be to, toks aiškinimas prieštarautų pačiam Reglamento Nr. 1493/1999 48 straipsnio pirmos įtraukos tekstui, aiškiai numatančiam, kad ši nuostata taikoma ir tuo atveju, kai tradiciniai terminai yra išversti į kitą kalbą.
Tokiu atveju turi būti užtikrinta, kad toks vertimas nekeltų painiavos ar neklaidintų asmenų, kuriems jis skirtas.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi išnagrinėti, ar taip yra jo nagrinėjamoje byloje.
Taigi į antrąjį klausimą reikia atsakyti, jog Reglamento Nr. 753/2002 24 straipsnio 2 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad terminas gali būti tradicinio termino imitacija ar asociacija Reglamento Nr. 753/2002 24 straipsnio 2 dalies a punkto prasme ir tada, kuomet jis išverstas į kitą nei šio reglamento III priede nurodytą kalbą, jei šis vertimas gali sukelti painiavą ar klaidinti asmenis, kuriems jis skirtas. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi išnagrinėti, ar taip yra jo nagrinėjamoje byloje.
Dėl trečiojo klausimo
Savo trečiuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar Reglamento Nr. 753/2002 III priede įrašytas tradicinis terminas saugomas tik vynų, kurių kilmės šalis yra ta pati gaminanti valstybė narė kaip ir saugomo tradicinio termino, ar ir vynų, kurių kilmės šalys yra kitos valstybės narės, atžvilgiu.
Pagal Reglamento Nr. 1493/1999 penkiasdešimtą konstatuojamąją dalį ir 47 straipsnio 1 dalies a ir c punktus vyno rinkos organizavimo taisyklėmis dėl tam tikrų produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, aprašymo, pavadinimo ir pateikimo bei tam tikrų duomenų ir terminų apsaugos siekiama apginti teisėtus vartotojų bei gamintojų interesus ir skatinanti sklandų vidaus rinkos veikimą.
Pagal Reglamento Nr. 753/2002 ketvirtą konstatuojamąją dalį jis turi atitikti šiuos tikslus.
Šiame kontekste šis reglamentas, kaip tai matyti iš jo aštuonioliktos konstatuojamosios dalies, nustato bendrą struktūrą tradiciniams terminams registruoti ir apsaugoti, siekiant užtikrinti sąžiningą konkurenciją ir išvengti vartotojų klaidinimo.
Pagal Reglamento Nr. 753/2002 24 straipsnio 2 dalį, kuri yra sudedamoji bendros struktūros dalis, tradiciniai terminai, išvardyti III priede, skiriami tik vynams, su kuriais jie siejami.
Šio 24 straipsnio 3 dalis numato, kad prekių ženkluose, kurie naudojami vynui etiketėje apibūdinti, neturi būti jokių tradicinių terminų, išvardytų III priede, išskyrus atvejus, kai vynas atitinka tokiam tradiciniam terminui keliamus reikalavimus.
Šio 24 straipsnio 4 dalies trečiojoje pastraipoje nurodyta, kad kiekvienas tradicinis terminas, įrašytas į III priedą, siejamas su viena ar daugiau vyno kategorijų.
Pagal to paties 24 straipsnio 5 dalies d punktą tam, kad būtų įtrauktas į III priedo A dalį, tradicinis terminas turi būti vartojamas vienam ar daugiau Bendrijos vynų ar Bendrijos vynų kategorijų.
Iš visų šių nuostatų išplaukia, kad tradiciniai terminai, išvardyti Reglamento Nr. 753/2002 24 straipsnyje, turi būti siejami su viena ar daugiau vyno kategorijų ir kad šie terminai skiriami tik vienai ar daugiau vyno kategorijų, su kuriomis jie siejami.
Šios kategorijos, išvardytos šio 24 straipsnio trečiojoje pastraipoje, kaip matyti iš pačios 5 dalies d punkto formuluotės, yra Bendrijos vynų kategorijos.
Todėl šios kategorijos neturėtų būti laikomos susijusios tik su vienos gaminančios valstybės narės vynu, bet, atvirkščiai, turi būti laikomos susijusiomis su visų gaminančių valstybių narių vynu.
Šiomis aplinkybėmis tradicinio termino apsauga pagal Reglamento Nr. 753/2002 24 straipsnį taikoma tiek tos pačios vyno kategorijos ar kategorijų, kurių kilmės šalis yra ta pati gaminanti valstybė narė kaip ir tradicinio termino, tiek ir tos pačios kategorijos ar kategorijų vyno, kurių kilmės šalys yra kitos gaminančios valstybės narės, atžvilgiu.
Aiškinant priešingai, šio 24 straipsnio 2 dalimi tradiciniams terminams suteikta apsauga netektų savo veiksmingumo ir pažeistų vartotojų teisėtų interesų apsaugos ir sklandaus vidaus rinkos veikimo tikslus, kurių siekiama Reglamentu Nr. 1493/1999 ir Reglamentu Nr. 753/2002.
Taigi į trečiąjį klausimą reikia atsakyti, jog Reglamento Nr. 753/2002 24 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad šio reglamento III priede įrašytas tradicinis terminas yra saugomas tiek tos pačios vyno kategorijos ar kategorijų, kurių kilmės šalis yra ta pati gaminanti valstybė narė kaip ir tradicinio termino, tiek ir tos pačios kategorijos ar kategorijų vyno, kurių kilmės šalys yra kitos gaminančios valstybės narės, atžvilgiu.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija) nusprendžia:

1.
1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1493/1999 dėl bendro vyno rinkos organizavimo 47 straipsnio 2 dalies c punktas kartu su šio reglamento VII priedo B skyriaus 3 punktu bei 2002 m. balandžio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 753/2002, nustatančio tam tikras Reglamento Nr. 1493/1999 nuostatų dėl kai kurių vyno sektoriaus produktų aprašymo, pavadinimo, pateikimo ir apsaugos taikymo taisykles, iš dalies pakeisto 2005 m. rugsėjo 15 d. Reglamentu (EB) Nr. 1512/2005 6 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinami taip, kad duomenis, susijusius su vyno gamybos ar brandinimo būdu arba kokybe, galima pateikti pagal šias nuostatas, tik jei šie duomenys negali klaidinti tų, kam jie skirti, ypač jeigu juos galima supainioti su šio VII priedo B skyriaus 1 punkto b papunkčio penktoje įtraukoje bei Reglamento Nr. 753/2002 23 straipsnyje numatytais kitais tradiciniais terminais. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi įvertinti, ar dėl pagrindinėje byloje aptariamų terminų gali susidaryti tokia situacija.

2.
Reglamento Nr. 753/2002, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 1512/2005, 24 straipsnio 2 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad tradicinio termino imitacija ar asociacija Reglamento Nr. 753/2002 24 straipsnio 2 dalies a punkto prasme gali būti tuomet, kai aptariamas terminas yra išverstas į kitą nei šio reglamento III priede nurodytą kalbą, jei šis vertimas gali sukelti painiavą ar klaidinti asmenis, kuriems jis skirtas. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi išnagrinėti, ar taip yra jo nagrinėjamoje byloje.

3.
Reglamento Nr. 753/2002, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 1512/2005, 24 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad šio reglamento III priede įrašytas tradicinis terminas yra saugomas tiektos pačios kategorijos ar kategorijų vyno, kurio kilmės šalis yra ta pati gaminanti valstybė narė kaip ir šio tradicinio termino, tiek ir tos pačios kategorijos ar kategorijų vyno, kurio kilmės šalys yra kitos gaminančios valstybės narės, atžvilgiu.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.