CELEX: 61995CJ0061
Afslutning af EUGFL-regnskaber
Regnskabsåret 1991

Dommens præmisser
1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 9. marts 1995 har Den Hellenske Republik i medfoer af EF-traktatens artikel 173, stk. 1, anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens beslutning 94/871/EF af 21. december 1994 om afslutning af medlemsstaternes regnskaber over de udgifter for regnskabsaaret 1991, der finansieres af Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen (EFT L 352, s. 82, herefter »den anfaegtede beslutning«), for saa vidt angaar den del heraf, der vedroerer sagsoegeren.
2 Beslutningen paastaas annulleret i det omfang, Kommissionen har afslaaet at godkende, at EUGFL skal finansiere foelgende beloeb:
- 1 592 000 000 GRD og 372 933 493 GRD i tillaegsafgift for maelk som foelge af overskridelse af den nationale garantimaengde (leveringer til mejerier og direkte salg)
- 2 465 573 475 GRD i stoette til olivenolieproduktionen
- 16 735 309 160 GRD i stoette til bomuldsproduktionen
- 10 450 292 347 GRD for tobak, hvoraf 3 531 558 038 GRD for ulovligt udbetalte praemier, 2 705 095 GRD for sikkerhedsstillelser i forbindelse med praemier for tobak i blade, 4 922 442 527 GRD for nedsaettelse af praemier og interventionspriser ved overskridelse af de maksimale garantimaengder og 1 993 586 687 GRD, der er fremkommet ved beregningen af det endelige beloeb.
3 Grundene til de gennemfoerte korrektioner er angivet i en sammenfattende rapport af 21. december 1994.
4 Den graeske regering har ved skrivelse af 24. maj 1995, hvis indhold er blevet bekraeftet i retsmoedet, frafaldet sine paastande om godkendelse af beloeb vedroerende tillaegsafgift for maelk.
Udgifterne til stoette til olivenolieproduktionen
5 Ifoelge den sammenfattende rapport er kontrollen med udgifterne i olivenoliesektoren i Graekenland utilstraekkelig. Der findes navnlig ikke nogen dyrkningsarealfortegnelse, edb-registrene er uanvendelige, kontrol paa stedet gennemfoeres kun i utilstraekkeligt omfang og kontrollen paa grundlag af dokumenter opfylder kun delvis de garantier, EUGFL stiller krav om. I rapporten hedder det saaledes: »Det lader til, at Landbrugsministeriets personale i hvert praefektur (NOMOS) overvaager olivendyrkernes, brancheorganisationernes og oliemoellernes aktiviteter. I praksis ser det imidlertid ud til, at en eller to personer er ansvarlig for behandling af flere tusinde individuelle dossierer, saa der maa tages forbehold for omfanget og effektiviteten af dette arbejde. Da EUGFL ikke raader over rapporter om dette tilsyn, kan EUGFL ikke tage det i betragtning.«
6 Den graeske regering har bestridt disse konstateringer.
7 Regeringen har anfoert, at det har vist sig objektivt umuligt at udfaerdige en fortegnelse over olivendyrkningsarealer. Den graeske regering tilstillede faktisk den 28. december 1988 Kommissionen et proeveprogram vedroerende oprettelsen af en arealfortegnelse i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EOEF) nr. 586/88 af 2. marts 1988 om aendring af forordning (EOEF) nr. 2276/79 om fastsaettelse af naermere regler for oprettelse af en fortegnelse over olivendyrkningsarealer i de olivenolieproducerende medlemsstater (EFT L 57, s. 18). Da Kommissionen stod for den vaesentligste del af programmets gennemfoerelse, kan man ikke laste de graeske myndigheder for, at dette program hidtil ikke konkret er blevet gennemfoert.
8 Den graeske regering har dernaest vedroerende edb-registrene anfoert, at edb-registreringen af producenternes ansoegninger i vidt omfang er gennemfoert. Naar kontrollen viser sig utilstraekkelig, udfoeres supplerende kontrol af Landbrugsministeriet, producentsammenslutningerne og Kontoret for Kontrol med Olivenolie.
9 Hvad endelig angaar den paastaaede utilstraekkelighed af den kontrol, der gennemfoeres af kontrolkontoret, goer den graeske regering gaeldende, at dette i produktionsaaret 1991/1992 gennemfoerte kontrolforretninger i 596 oliemoeller ud af i alt 2 949, hvilket svarer til 19,9%, i en producentforening ud af i alt 1, hvilket udgoer 100%, i 42 producentsammenslutninger ud af i alt 70, hvilket udgoer 58%, og hos 4 698 producenter, der er medlemmer af en sammenslutning, ud af i alt 169 863, hvilket svarer til 0,87%.
10 Kommissionen har anfoert, at Den Hellenske Republik tilsyneladende ikke bestrider, at der ikke foreligger en olivendyrkningsarealfortegnelse eller et edb-register og heller ikke, at de saedvanlige former for kontrol er utilstraekkelige. Kommissionen er af den opfattelse, at der overhovedet ikke eksisterer en kontrolordning i olivenoliesektoren, uafhaengigt af spoergsmaalet om rigtigheden af de argumenter, der er blevet fremfoert for at tilsloere disse fundamentale mangler.
11 Kommissionen har anfoert, at den har undersoegt proceduren for forvaltning og kontrol af stoetten til olivenolieproduktionen i dens helhed og er herved naaet til det resultat, at denne procedure er behaeftet med forskellige mangler, som den havde gjort de graeske myndigheder opmaerksom paa. Det er saaledes, skoent det teoretisk er personalet i Landbrugsministeriet, der foerer tilsyn med olivendyrkernes og producentsammenslutningernes virksomhed i hvert praefektur, faktisk kun én eller to personer, der har til opgave at behandle tusindvis af individuelle sager. Kommissionen har endelig anfoert, at der ikke er blevet udfaerdiget kontrolrapporter, og at dens tjenestegrene saaledes ikke har kunnet tage hensyn til resultatet af gennemfoerte kontrolforanstaltninger.
12 Hvad for det foerste angaar den paastaaede objektive umulighed af at oprette en olivendyrkningsarealfortegnelse er det tilstraekkeligt at henvise til, at den graeske regering foerst ved en skrivelse af 20. december 1988, dvs. efter udloebet af den indroemmede frist til den 31. oktober 1988 (jf. Raadets forordning (EOEF) nr. 3453/80 af 22.12.1980 om aendring af forordning (EOEF) nr. 154/75 om oprettelse af en fortegnelse over olivendyrkningsarealer i de olivenolieproducerende medlemsstater (EFT L 360, s. 15)) forelagde Kommissionen et forsoegsprogram med henblik paa udfaerdigelsen af naevnte fortegnelse. Som fastslaaet af Domstolen i dom af 4. juli 1996, sag C-50/94, Graekenland mod Kommissionen (Sml. I, s. 3331, praemis 40), kan den omstaendighed, at Kommissionen efter dette tidspunkt har bistaaet den graeske regering i dens bestraebelser paa at opfylde sine forpligtelser, paa baggrund heraf ikke udgoere et bevis for, at det var absolut umuligt at indfoere fortegnelsen paa den fastsatte dato, idet den graeske regering ikke har fremfoert argumenter, der vedroerer tiden foer den 31. oktober 1988.
13 Hvad dernaest angaar forsinkelsen med oprettelsen af edb-registre er det tilstraekkeligt at henvise til, at denne forsinkelse under alle omstaendigheder ikke kan begrundes med almindelig henvisning til supplerende kontrolforanstaltninger, hvis omfang og intensitet ikke praeciseres, og hvis effektivitet Kommissionen i oevrigt bestrider.
14 Hvad endelig angaar de i faellesskabsretten foreskrevne kontrolforanstaltninger foelger det af artikel 14, stk. 2, i Raadets forordning (EOEF) nr. 2261/84 af 17. juli 1984 om almindelige regler for stoette til olivenproduktion og til producentorganisationer (EFT L 208, s. 3), at producentmedlemsstaterne kontrollerer de enkelte producentorganisationers og -foreningers virksomhed og navnlig de kontrolforanstaltninger, som disse har gennemfoert. Producentorganisationerne udarbejder herved i henhold til artikel 4, stk. 2, sidste afsnit, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3061/84 af 31. oktober 1984 om gennemfoerelsesbestemmelser vedroerende ordningen for stoette til olivenolieproduktion (EFT L 288, s. 52) for hver kontrol en detaljeret rapport, hvoraf en kopi hurtigst muligt sendes til den paagaeldende medlemsstat. For saa vidt angaar olivendyrkere, som ikke er medlemmer af en producentorganisation, skal den paagaeldende medlemsstat i henhold til bestemmelserne i artikel 14, stk. 4, i forordning nr. 2261/84 gennemfoere stikproevekontrol paa stedet.
15 Den graeske regering har i det foreliggende tilfaelde ikke bestridt Kommissionens udtalelser om, at den af Landbrugsministeriet gennemfoerte kontrol ikke har vaeret effektiv, da der ikke raades over et tilstraekkeligt stort kvalificeret personale til gennemfoerelse af kontrollen, og da der ikke foreligger rapporter, der goer det muligt at foretage en efterproevelse. Da kontrollens effektivitet er en noedvendig betingelse for, at stoetteordningen kan fungere korrekt, kan det ikke alene ud fra argumenter paa grundlag af en procentvis andel af gennemfoerte kontrolforanstaltninger godtgoeres, at disse foranstaltninger er i overensstemmelse med ordningen.
16 Paa baggrund heraf skal anbringenderne vedroerende udgifterne til stoette til produktionen af olivenolie forkastes.
Udgifterne til stoette til bomuldsproduktionen
17 For saa vidt angaar kapitlet »stoette til bomuldsproduktionen« naevnes i den sammenfattende rapport ogsaa en utilstraekkelig kontrol med udgifterne. Navnlig omtales en anmodning fra EUGFL til de graeske myndigheder om, med henblik paa at efterspore ulovligheder i bomuldssektoren, at gennemfoere en undersoegelse i henhold til artikel 6 i Raadets forordning (EOEF) nr. 595/91 af 4. marts 1991 om uregelmaessigheder og tilbagebetaling af beloeb, der uberettiget er udbetalt inden for rammerne af finansieringen af den faelles landbrugspolitik samt om oprettelse af et informationssystem paa dette omraade samt om ophaevelse af forordning (EOEF) nr. 283/72 (EFT L 67, s. 11).
18 Det hedder imidlertid i rapporten: »De forskellige skrivelser, de graeske myndigheder har tilstillet EUGFL vedroerende undersoegelsens gennemfoerelse, imoedekommer ikke paa tilfredsstillende maade de konkrete anmodninger om oplysninger, EUGFL fremsatte i tiden fra februar 1993. Den graeske forvaltning har saaledes hverken fremsendt de endelige resultater af undersoegelsen eller en praecis vurdering af de finansielle virkninger af konstaterede uregelmaessigheder, saaledes som den var forpligtet til i henhold til undersoegelsesproceduren i forordning (EOEF) nr. 595/91. De meddelte oplysninger goer det heller ikke muligt at vurdere, om det graeske kontrolsystem virkelig er blevet bedre.«
19 Den Hellenske Republik har paastaaet den anfaegtede beslutning annulleret paa dette punkt, principalt under henvisning til manglende kompetence, tilsidesaettelse af retten til kontradiktion og urigtig anvendelse af skoensbefoejelser. Subsidiaert har den gjort gaeldende, at der foreligger en tilsidesaettelse af en vaesentlig faellesskabsretlig bestemmelse, henvisning til en ikke i gaeldende ret fastsat betingelse samt fejlagtig begrundelse.
20 Den Hellenske Republik har vedroerende anbringendet om Kommissionens manglende kompetence gjort gaeldende, at Kommissionen hverken kan paaberaabe sig EF-traktatens artikel 155 eller Raadets forordning (EOEF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den faelles landbrugspolitik (EFT 1970 I, s. 196) til stoette for en retsakt, der fastlaegger kriterier for fastsaettelse af procentsatser, paa grundlag af hvilke den afslaar at godkende udgifter som faellesskabsudgifter i »garanti«-sektoren.
21 Der kan i den forbindelse blot henvises til, at Domstolen i dommen i sagen Graekenland mod Kommissionen, praemis 28, har fastslaaet, at saafremt Kommissionen som et led i loesningen af sin opgave med afslutning af regnskaberne i stedet for at afslaa finansiering af samtlige udgifter udfolder bestraebelser paa at opstille regler, hvorved der kan opnaas en differentiering paa grundlag af den risikograd, som forskellige grader af utilstraekkelig kontrol repraesenterer for EUGFL, skal medlemsstaten godtgoere, at de kriterier, som Kommissionen i den forbindelse benytter, er vilkaarlige og urimelige. Den graeske regering har ikke foert et saadant bevis, og dens anbringende om manglende kompetence skal derfor forkastes.
22 Den Hellenske Republik har vedroerende anbringenderne om tilsidesaettelse af retten til kontradiktion, Kommissionens fejlagtige udoevelse af skoensbefoejelser eller subsidiaert om tilsidesaettelse af en vaesentlig faellesskabsretlig bestemmelse gjort gaeldende, at bomuldssektoren ikke blev omtalt paa et bilateralt moede mellem den graeske forvaltning og Kommissionens tjenestegrene, der fandt sted den 6. oktober 1993, og som drejede sig om spoergsmaal om afslutning af regnskabet over udgifter. Den graeske regering maatte herefter tro, at der ikke var problemer i denne sektor.
23 Imidlertid fik Den Hellenske Republiks repraesentanter paa et moede i EUGFL-komitéen, der blev afholdt i september 1994, at vide, at EUGFL havde foreslaaet at afslaa - dog forbundet med et negativt forbehold - at godkende 10% af de udgifter, der var afholdt i denne sektor. Ifoelge Den Hellenske Republik forhoejede Kommissionens generaldirektoer for landbrug, da han blev gjort bekendt med dette forslag, procentsatsen til 50, hvorefter Kommissionen paa sin side nedsatte den til 25. Efter Den Hellenske Republiks opfattelse udgoer den maade, en saa indgribende foranstaltning blev meddelt paa - uden at der forinden var afholdt officielle bilaterale moeder - en tilsidesaettelse af retten til kontradiktion. Desuden medfoerte disse faktiske forhold, at baade EUGFL og foerst og fremmest generaldirektoeren for landbrug og endelig Kommissionen traf vilkaarlige beslutninger.
24 Kommissionen har anfoert, at den flere gange, foer den anfaegtede beslutning blev udarbejdet, havde gjort de graeske myndigheder opmaerksom paa, at kontrollen i bomuldssektoren var utilstraekkelig, og havde givet udtryk for, at den agtede at foretage en korrektion med en fast sats paa 25%. Den har forklaret, at Kommissionens tjenestegrene i 1992 gennemfoerte fire kontrolbesoeg i Den Hellenske Republik, efter hvilke der blev udarbejdet rapporter, der blev tilstillet de graeske myndigheder den 28. januar 1993. Disse kontrolbesoeg gennemfoertes, fordi der var opstaaet mistanke om ulovligheder som foelge af den betydelige forskel mellem den produktion, de graeske myndigheder havde anslaaet i august 1991 (for tidsrummet 1991/92), nemlig 596 107 tons, og den produktion, for hvilken der blev ansoegt om stoette, nemlig 718 657 tons.
25 Kommissionen har tilfoejet, at den i henhold til artikel 6 i forordning nr. 595/91 og artikel 9 i forordning nr. 729/70 opfordrede Den Hellenske Republik til at gennemfoere en undersoegelse, hvis foerste etape blev afviklet i tiden fra den 26. oktober til den 4. december 1992. Kommissionen har oplyst, at Den Hellenske Republik derefter anerkendte, at den var forpligtet til at give Kommissionen meddelelse om de tilfaelde, i hvilke der var fastslaaet uregelmaessigheder (artikel 3 og 5 i forordning nr. 595/91). Den goer gaeldende, at anden etape af undersoegelsen endnu ikke, til trods for gentagne opfordringer fra EUGFL, er paabegyndt, hvilket Landbrugsministeriet selv har erkendt (ved skrivelse af 14.6.1994 fra generalsekretaeren for landbrug). Ved skrivelse af 18. august 1994 gjorde kommissionsmedlem Steichen landbrugsministeren opmaerksom paa, at de graeske myndigheders samarbejde med Kommissionen i bomuldssektoren var mangelfuldt.
26 Det fremgaar af brevvekslingen mellem Den Hellenske Republik og Kommissionen, at de graeske myndigheder i al fald fra 1992 var fuldt ud klar over, at problemet vedroerende kontrollen i bomuldssektoren var alvorligt. Kommissionens meddelelse i september 1994 om, at der ville ske en korrektion med en fast sats paa 25% var altsaa ikke uventet, og Kommissionen har derfor ikke tilsidesat retten til kontradiktion.
27 Det bemaerkes, for saa vidt som Den Hellenske Republik har paaberaabt sig den urigtige maade, hvorpaa Kommissionen udoevede sine skoensbefoejelser, og herved har henvist til de interne droeftelser i Kommissionen forud for vedtagelsen af den anfaegtede beslutning om korrektionens omfang, at disse forhold ikke har nogen indvirkning paa den anfaegtede beslutnings lovlighed. Anbringendet herom skal derfor forkastes.
28 Den Hellenske Republik har til stoette for anbringendet om tilsidesaettelse af en vaesentlig faellesskabsretlig bestemmelse eller om henvisning til en betingelse, der ikke er fastsat i gaeldende ret, anfoert, at en regel, som den, der udtales i niende betragtning til den anfaegtede beslutning, og hvorefter det paa grund af de saerlige omstaendigheder, der goer sig gaeldende i bomuldssektoren, vil vaere »rimeligt, at Kommissionen, naar resultaterne af de igangvaerende undersoegelser foreligger, tager sin afvisning af finansanmodninger i forbindelse med denne regnskabsafslutning op til fornyet overvejelse«, er ukendt i folkeretten, og under alle omstaendigheder kun kan gaelde paa en raekke betingelser, af hvilke ingen er opfyldt i det foreliggende tilfaelde.
29 Kommissionen har oplyst, at niende betragtning til den anfaegtede beslutning udgoer et negativt forbehold. Den har anfoert, at udgifterne blev korrigeret for regnskabsaaret 1991, men at den vil tage de ikke-godkendte udgifter op til fornyet overvejelse under hensyntagen til resultaterne af de undersoegelser, der er blevet gennemfoert, og eventuelt vil aendre korrektionen i forbindelse med en senere regnskabsafslutning.
30 Det bemaerkes i den forbindelse, at efter artikel 5, stk. 2, litra b), i forordning nr. 729/70 afslutter Kommissionen efter hoering af EUGFL-komitéen inden udloebet af det foelgende aar kontorernes og organernes regnskaber paa grundlag af de fremlagte aarsregnskaber. Kommissionen kan dog, saafremt oplysningerne skal gives af medlemsstaterne, og de kontrolforanstaltninger, som den finder det hensigtsmaessigt at ivaerksaette, ikke foerer til endelige resultater, opgoere regnskaberne paa grundlag af de oplysninger, der er fremkommet i forbindelse med regnskabsafslutningsproceduren, idet den forbeholder sig adgang til at korrigere denne afgoerelse i forbindelse med en senere regnskabsafslutning.
31 Da Kommissionen i den foreliggende sag har fulgt denne fremgangsmaade, skal dette anbringende forkastes.
32 Den Hellenske Republik har endelig gjort gaeldende, at Kommissionen har givet en fejlagtig begrundelse. Den bestrider saaledes de konstateringer vedroerende de faktiske forhold i forbindelse med kontrollens utilstraekkelighed, der findes i den sammenfattende rapport.
33 Som det bl.a. fremgaar af brevvekslingen mellem den graeske landbrugsminister og kommissionsmedlem Steichen, imoedekom den graeske forvaltning ikke paa tilfredsstillende maade de forskellige praecise anmodninger, EUGFL fremsatte i fasen forud for vedtagelsen af den anfaegtede beslutning. Paa baggrund heraf kan Den Hellenske Republik ikke bestride Kommissionens konstateringer vedroerende de faktiske forhold, saa meget mindre som disse konstateringer var i overensstemmelse med resultaterne af forskellige undersoegelser.
34 Anbringenderne vedroerende udgifterne til stoette til bomuldsproduktionen skal derfor forkastes.
Udgifterne vedroerende tobak
35 De uregelmaessigheder, der blev fastslaaet i den sammenfattende rapport vedroerende udgifterne for tobak, vedroerer fire forskellige punkter, nemlig ulovligt udbetalte praemier, sikkerhedsstillelser i forbindelse med praemier for tobak i blade, undladelse af straks at nedsaette praemierne og interventionspriserne ved overskridelse af de maksimale garantimaengder samt anvendelse af forkerte tekniske metoder ved beregningen af det endelige beloeb.
Klagepunktet vedroerende »ulovligt udbetalte praemier for tobak«
36 Vedroerende spoergsmaalet om ulovligt udbetalte praemier for tobak hedder det i den sammenfattende rapport:
»Resultaterne af undersoegelsen af tobak, der blev udfoert til Albanien og Bulgarien, bekraefter EUGFL's konklusioner i punkt 4.9.2.1.1. i den sammenfattende rapport for EUGFL, Garantisektionen, regnskabsaaret 1990. Af samme grunde som anfoert i naevnte punkt foreslaas der en korrektion for visse udgifter til praemier til tobak i blade og for de tilhoerende restitutioner.«
37 Ifoelge Den Hellenske Republik skal den anfaegtede beslutning annulleres paa dette punkt som foelge af tilsidesaettelse af retten til kontradiktion, idet de resultater af undersoegelsen vedroerende tobak, der blev eksporteret til Albanien og Bulgarien (»Kontrolrapport vedroerende ulovligheder - tobak - Graekenland - 4.-8. juli 1994« af 28.9.1994), som ligger til grund for den anfaegtede beslutning, blev meddelt de graeske myndigheder den 22. december 1994, dvs. dagen efter beslutningens vedtagelse. Saafremt Kommissionen forinden havde givet de graeske myndigheder mulighed for at varetage deres interesser, ville resultatet uden tvivl vaere blevet et andet end det, den var naaet frem til, foer de graeske myndigheder gik i gang med i realiteten at gendrive Kommissionens kritik.
38 Kommissionen har oplyst, at den anfaegtede beslutning blev offentliggjort ca. tre maaneder efter udarbejdelsen af kontrolrapporten, og at den foelgelig ikke bygger paa oplysninger, der ikke forelaa paa tidspunktet for dens affattelse. Kommissionen har i sammenhaeng hermed anfoert, at der ikke skete nogen overtraedelse af retten til kontradiktion. Da Den Hellenske Republik anlagde sag, var den i besiddelse af rapporten, som den kunne rejse indsigelser mod. I oevrigt har behandlingen af disse spoergsmaal uden ophoer vaeret genstand for langvarige forhandlinger mellem faellesskabsmyndighederne og de graeske myndigheder, og de sidste har ikke herunder vaeret specielt indstillet paa at gennemfoere undersoegelser af overtraedelser og uregelmaessigheder i sektoren for stoette til tobak.
39 Det bemaerkes, at ifoelge Domstolens praksis (domme af 17.10.1991, sag C-342/89, Tyskland mod Kommissionen, Sml. I, s. 5031, praemis 18, og sag C-346/89, Italien mod Kommissionen, Sml. I, s. 5057, praemis 18, samt dom af 29.5.1997, sag C-69/94, Frankrig mod Kommissionen, Sml. I, s. 2599, praemis 30) traeffes den endelige beslutning vedroerende afslutningen af aarsregnskaberne efter en saerlig kontradiktorisk sagsbehandling, hvorunder medlemsstaterne sikres fuld garanti for at kunne fremfoere alle deres synspunkter.
40 I det foreliggende tilfaelde henvises der i den sammenfattende rapport af 21. december 1994 udtrykkelig til en undersoegelse, hvis resultater er sammenfattet i en kontrolrapport af 28. september 1994. Sidstnaevnte rapport kom imidlertid foerst frem til Den Hellenske Republiks Faste Repraesentation ved De Europaeiske Faellesskaber den 22. december 1994, dvs. dagen efter vedtagelsen af den anfaegtede beslutning, og sagsoegeren har saaledes ikke kunnet droefte resultaterne af undersoegelsen, foer den endelige beslutning blev truffet. Faktisk har den korrektion, der fremfoeres i den sammenfattende rapport for regnskabsaaret 1991 karakter af en endelig korrektion i modsaetning til den sammenfattende rapport for regnskabsaaret 1990, der for saa vidt angaar afsnittet om ulovligt udbetalte praemier for tobak indeholdt et negativt forbehold vedroerende korrektionen i afventning af resultaterne af undersoegelsen. Da Kommissionen ikke har godtgjort, at de graeske myndigheder havde faaet kendskab til kontrolrapporten, foer den officielt blev afgivet, skal den anfaegtede beslutning derfor annulleres paa dette punkt som foelge af tilsidesaettelse af kontradiktionsprincippet.
Klagepunkterne vedroerende »sikkerhedsstillelser i forbindelse med praemier for tobak i blade«, »nedsaettelser af praemier og interventionspriser ved overskridelse af de maksimale garantimaengder« og »beregning af det endelige beloeb«
41 Den Hellenske Republik har desuden nedlagt paastand om annullation af den anfaegtede beslutning for saa vidt angaar klagepunkterne vedroerende sikkerhedsstillelser i forbindelse med praemier for tobak i blade, nedsaettelser af praemier og interventionspriser ved overskridelse af de maksimale garantimaengder og beregning af det endelige beloeb, idet der ellers bliver tale om en ugrundet berigelse for Faellesskaberne.
42 Hvad angaar klagepunktet vedroerende »sikkerhedsstillelser i forbindelse med praemier for tobak i blade« har den graeske regering gjort gaeldende, at den ved notat af 12. december 1994 over for EUGFL oplyste, at den til modregning havde tilbageholdt et beloeb paa 372 762 124 GRD paa bekostning af forarbejdningsvirksomheder, og at den desuden havde underrettet Revisionsretten om dette skridt. Kommissionen har alligevel tilbageholdt det beloeb paa 370 057 029 GRD, som den havde tilbageholdt ved afslutningen af regnskaberne for regnskabsaaret 1989 samt restbeloebet paa 2 705 095 GRD. Kommissionen har hermed opnaaet en berigelse paa 372 762 124 GRD paa Den Hellenske Republiks bekostning.
43 Desuden blev EUGFL, for saa vidt angaar klagepunktet om nedsaettelser af praemier og interventionspriser ved overskridelse af de maksimale garantimaengder, ved notatet af 12. december 1994 underrettet om, at samtlige beloeb vedroerende overskridelsen af de maksimale maengder for produktionsaarene 1989 og 1990 var blevet tilbagebetalt enten ved direkte betaling eller ved modregning. Saafremt Kommissionen paa den ene side staar fast paa at tilbageholde et beloeb paa 4 922 442 527 GRD og paa den anden side modtager det samme beloeb fra Den Hellenske Republik ved godskrivning, oppebaerer den beloebet to gange.
44 Endelig har Den Hellenske Republik, for saa vidt angaar klagepunktet vedroerende beregningen af det endelige beloeb, fremhaevet, at en oversigt med angivelse af en ny beregningsmetode var blevet overgivet Kommissionen ved et andet notat af 12. december 1994. Af denne oversigt fremgaar det, at den korrektion, der blev gennemfoert i Den Hellenske Republiks disfavoer, kun skulle vedroere et beloeb paa 80 379 053 GRD og ikke beloebe sig til 1 993 586 637 GRD, idet beloebet 1 913 207 634 GRD allerede var blevet godskrevet EUGFL.
45 Det bemaerkes i den forbindelse, at Kommissionen ved beslutning rettet til medlemsstaterne af 21. januar 1994 har bestemt, at supplerende oplysninger i forbindelse med regnskabsafslutningen for regnskabsaaret 1991 skal vaere fremsendt senest den 31. januar 1994. I det foreliggende tilfaelde gav Den Hellenske Republik foerst ved notater af 12. december 1994, dvs. nogle faa dage foer den endelige beslutning blev vedtaget, Kommission underretning om forskellige forhold, der ifoelge Den Hellenske Republiks opfattelse var relevante. Oplysningerne herom kom klart frem til Kommissionen efter udloebet af den fastsatte frist, og Kommissionen var derfor ikke forpligtet til at tage hensyn dertil i den endelige beslutning. Kommissionen skal derfor frifindes paa disse punkter.
46 Af det anfoerte foelger, at den anfaegtede beslutning skal annulleres i det omfang, det deri er bestemt, at EUGFL ikke endeligt skal afholde et beloeb paa 3 531 558 038 GRD vedroerende udgifter til praemier for tobak i blade og dertil svarende restitutioner.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
47 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger. I henhold til artikel 69, stk. 3, foerste afsnit, kan Domstolen dog fordele sagens omkostninger eller bestemme, at hver part skal baere sine egne omkostninger, hvis hver af parterne henholdsvis taber eller vinder paa et eller flere punkter. Den Hellenske Republik og Kommissionen har delvis tabt sagen, og hver part boer derfor paalaegges at baere sine egne omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
(Sjette Afdeling)
1) Kommissionens beslutning 94/871/EF af 21. december 1994 om afslutning af medlemsstaternes regnskaber over de udgifter for regnskabsaaret 1991, der finansieres af Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, annulleres i det omfang, det deri er bestemt, at EUGFL ikke endeligt skal afholde et beloeb paa 3 531 558 038 GRD vedroerende udgifter til praemier for tobak i blade og dertil svarende restitutioner.
2) I oevrigt frifindes Kommissionen.
3) Hver part baerer sine egne omkostninger.