CELEX: 62008FJ0086
Veřejná služba
Úředníci
Sociální zabezpečení

1.
Řízení – Návrh na zahájení řízení – Formální náležitosti – Stručné shrnutí žalobních důvodů – Žalobní důvody neuvedené v žalobě
– Odkaz na soubor příloh – Nepřípustnost
[Statut Soudního dvora, článek 21; jednací řád Soudu pro veřejnou službu, čl. 35 odst. 1 písm. e)]
2.
Úředníci – Vnitřní směrnice orgánu – Právní účinky – Meze
(Právní pravidla o pojištění pro případ nemoci, článek 13)
3.
Úředníci – Sociální zabezpečení – Zdravotní a nemocenské pojištění – Hlavní pojištění manžela úředníka na základě společného
systému zdravotního a nemocenského pojištění – Podmínky
(Služební řád, článek 72; Právní pravidla o pojištění pro případ nemoci, článek 13)
1.
Podle článku 21 statutu Soudního dvora a čl. 35 odst. 1 písm. e) jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu musí žaloba obsahovat
žalobní důvody a uplatňované právní a skutkové argumenty. Tyto žalobní důvody a argumenty musí být dostatečně jasné a přesné
k tomu, aby umožnily žalované připravit svou obranu a Tribunálu rozhodnout o žalobě případně i bez dalších podpůrných informací.
Za účelem zajištění právní jistoty a řádného výkonu spravedlnosti je třeba pro to, aby žaloba byla přípustná, aby hlavní skutkové
a právní okolnosti, na kterých je založena, vyplývaly, přinejmenším stručně, ale uceleně a srozumitelně, z textu samotné žaloby.
Ačkoliv lze obsah žaloby podpořit a doplnit v konkrétních bodech odkazy na výňatky z písemností, které jsou k ní připojeny,
obecný odkaz na ostatní písemná vyjádření, i když jsou k žalobě připojeny, nemůže zhojit neexistenci základních prvků právní
argumentace, které podle výše uvedených ustanovení musejí být v žalobě uvedeny. Tribunálu mimoto nepřísluší, aby v přílohách
vyhledával a určoval žalobní důvody a argumenty, které by mohl pokládat za důvody představující základ žaloby, neboť přílohy
mají čistě důkazní a pomocnou funkci.
(viz bod 37)
Odkazy:
Soud prvního stupně: 8. prosince 2005, Just v. Komise, T‑91/04, Sb. VS s. I‑A‑395 a II‑1801, bod 35
2.
Vnitřní směrnice přijaté orgány Společenství nemohou legálně v žádném případě stanovit pravidla, která by se odchylovala od
ustanovení, která jsou jim hierarchicky nadřazena, jako jsou ustanovení služebního řádu a ustanovení přijatá k jeho provedení
či obecné právní zásady. Nemůže tedy existovat výklad pojmu příjmy z výdělečné činnosti „ve smyslu správních informací“, který
se liší od výkladu pojmu příjmy z výdělečné činnosti stanoveného článkem 13 právních pravidel o pojištění úředníků pro případ
nemoci.
(viz bod 53)
Odkazy:
Soud prvního stupně: 25. října 2005, Fardoom a Reinard v. Komise, T‑43/04, Sb. VS s. I‑A‑329 a II‑1465, body 35 a 36
3. Odstavec 3 správních informací z roku 2007 o použití článku 13 společných pravidel o pojištění úředníků Evropských společenství
pro případ nemoci, který upřesňuje prováděcí pravidla uvedeného článku 13, přiznává výjimečně manželovi úředníka hlavní pojištění
na základě společného systému zdravotního a nemocenského pojištění orgánů Evropských společenství, pokud je splněna některá
z podmínek, které uvádí: první podmínka spočívá v tom, že na tohoto manžela se nemůže vztahovat zákonné zdravotní a nemocenské
pojištění, druhá podmínka vyžaduje, aby výše pojistného pro uzavření zdravotního a nemocenského pojištění představovala více
než 20 % zdanitelných příjmů z výdělečné činnosti dotčené osoby.
Orgán, který v rámci žádosti úředníka směřující k tomu, aby se na jeho manželku vztahovalo hlavní pojištění na základě společného
systému zdravotního a nemocenského pojištění, nepovažuje starobní důchod manželky úředníka za příjmy z výdělečné činnosti,
ačkoli článek 13 právních pravidel o pojištění pro případ nemoci úředníků Evropských společenství výslovně stanoví, že starobní
důchody jsou příjmy z výdělečné činnosti, se dopustil právního omylu.
Úředník však nemůže úspěšně uplatnit žalobní důvod za účelem dosažení zrušení rozhodnutí, pokud správa nemá žádný prostor
pro uvážení a musí jednak tak, jak učinila. Komise je tak podle článku 13 společných pravidel povinna zamítnout žádost úředníka
směřující k tomu, aby se na jeho manželku vztahovalo hlavní pojištění na základě společného systému zdravotního a nemocenského
pojištění, pokud manželka úředníka nesplňuje žádnou ze dvou podmínek stanovených v odstavci 3 uvedených správních informací,
a to bez ohledu na výklad druhé podmínky.
(viz body 52, 54, 55, 60, 75 a 76)
Odkazy:
Soudní dvůr: 20. května 1987, Souna v. Komise, 432/85, Recueil, s. 2229, bod 20
Soud pro veřejnou službu: 17. června 2008, De Fays v. Komise, F‑97/07, Sb. VS s. I‑A‑1‑0000 a II‑A‑1‑0000, body 70 a 71