CELEX: 62008CJ0375
Poľnohospodárstvo
Spoločná organizácia trhov
Hovädzie a teľacie mäso
Nariadenie (ES) č. 1254/1999
Finančná pomoc Spoločenstva týkajúca sa osobitných prémií na samčí hovädzí dobytok a náhrad za extenzifikáciu
Podmienky poskytnutia
Výpočet zaťaženia pôdy zvieratami chovanými na hospodárstve
Pojem ‚krmovinárska plocha spôsobilá na chov‘
Nariadenia (EHS) č. 3887/92 a (ES) č. 2419/2001
Integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci v Spoločenstve
Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca poskytnutie finančnej pomoci Spoločenstva predložením platného právneho titulu oprávňujúceho využívať obhospodarované krmovinárske plochy

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu právnej úpravy Spoločenstva vzťahujúcej sa na žiadosti o pomoc na
chov dobytka a najmä nariadenia Rady (ES) č. 1254/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím
mäsom (Ú. v. ES L 160, s. 21; Mim. vyd. 03/025, s. 339).
Tento návrh na začatie prejudiciálneho konania bol predložený v rámci trestných konaní, ktoré sú vedené proti Luigimu Pontinimu,
Emanuelemu Rechovi, Giovannimu Foratovi, Laure Foratovej, Adele Adamiovej, Dinovi Bonorovi a Ivovi Colomberottovi. Uvedené
osoby boli obvinené z rôznych trestných činov, ktorých sa mali podľa obžaloby dopustiť na ujmu Európskeho spoločenstva v súvislosti
s neoprávneným poberaním finančnej pomoci Spoločenstva spočívajúcej v osobitných prémiách na samčí hovädzí dobytok a náhrade
za extenzifikáciu za obdobie od roku 2000 do roku 2004.

Právny rámec

Právna úprava Spoločenstva
Nariadenie (EHS) č. 3508/92
Článok 1 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 3508/92 z 27. novembra 1992, ktorým sa stanovuje integrovaný systém spravovania a kontroly
určitých schém poskytovania pomoci v spoločenstve (Ú. v. ES L 355, s. 1; Mim. vyd. 3/013, s. 223), stanovuje, že každý členský
štát si vytvorí integrovaný systém spravovania a kontroly (ďalej len „ISSK“) vzťahujúci sa na rôzne schémy pomoci Spoločenstva
v odvetví rastlinnej a živočíšnej výroby.
Článok 2 uvedeného nariadenia, ktoré bolo zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 1593/2000 zo 17. júla 2000 (Ú. v. ES
L 182, s. 4; Mim. vyd. 03/030, s. 94), stanovuje, že ISSK sa skladá z počítačovej databázy, integrovaného systému poľnohospodárskych
parciel, zo systému na identifikáciu a registráciu zvierat a žiadostí o pomoc a z integrovaného systému kontroly.
Článok 6 nariadenia č. 3508/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 1593/2000, má toto znenie:
„1.      Aby bola žiadosť o pomoc prijateľná podľa jednej alebo viacerých schém Spoločenstva, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie,
každý roľník si podá za každý jednotlivý rok žiadosť o pomoc týkajúcu sa pôdy, v ktorej budú uvedené:
–        poľnohospodárske parcely vrátane pozemkov, na ktorých sa pestujú krmoviny a poľnohospodárske parcely s ornou pôdou, ktorých
sa týka opatrenie o vyňatí a tie, ktoré ležia úhorom,
–        v prípadoch, kde to je uplatniteľné, všetky ďalšie potrebné informácie, ktoré sa vyžadujú buď na základe nariadení vzťahujúcich
sa na schémy pomoci spoločenstva alebo ktoré vyžaduje dotknutý členský štát.
…
6.      Pre všetky uvedené poľnohospodárske parcely farmári označia oblasť a jej umiestnenie tak, aby bola parcela identifikovateľná
v rámci identifikačného systému pre poľnohospodárske parcely.
…“
Nariadenie (EHS) č. 3887/92
Siedme a deviate odôvodnenie nariadenia Komisie (EHS) č. 3887/92 z 23. decembra 1992, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá
uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci Spoločenstva [
neoficiálny preklad
] (Ú. v. ES L 391, s. 36), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1678/98 z 29. júla 1998 (Ú. v. ES L 212, s. 23),
stanovuje:
„… dodržiavanie predpisov v oblasti pomoci Spoločenstva sa musí účinne kontrolovať…
...
… vzhľadom na nadobudnuté skúsenosti, zásadu proporcionality a osobitné problémy spojené s prípadmi vyššej moci, ako aj s prírodnými
podmienkami je potrebné prijať predpisy s cieľom účinne predchádzať nezrovnalostiam a podvodom a účinne ich sankcionovať…“
[
neoficiálny preklad
]
Článok 2 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 3887/92 stanovuje, že tam, kde plochu krmovín využívajú dotknutí hospodári spoločne,
príslušné orgány ju medzi nich rozdelia v pomere, v akom ju využívajú alebo k nej majú užívacie právo.
Článok 4 ods. 1 nariadenia č. 3887/92 má toto znenie:
„Bez toho, aby boli dotknuté požiadavky stanovené odvetvovými predpismi, žiadosť o pomoc vzťahujúca sa na plochu obsahuje
všetky potrebné údaje, a najmä:
–        identifikačné údaje o totožnosti hospodára,
–        podrobnosti umožňujúce identifikáciu všetkých poľnohospodárskych pozemkov podniku, ich plochu, ich umiestnenie, ich využitie
a či je poľnohospodársky pozemok zavlažovaný a režim predmetnej pomoci,
–        vyhlásenie poľnohospodára o oboznámení sa s podmienkami na poskytnutie príslušného režimu pomoci.
‚Využitie‘ znamená využitie plochy v zmysle typu plodiny alebo zeleného porastu alebo absencie plodiny.
…“ [
neoficiálny preklad
]
Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95
Článok 4 ods. 3 nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 Rady z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev
(Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340) stanovuje:
„Činy, o ktorých sa zistí, že boli úmyselne vykonané na získanie výhody v protiklade s cieľmi práva Spoločenstva platného
v danom prípade tým, že sa umelo vytvorili podmienky potrebné na získanie výhody, majú za následok neposkytnutie výhody alebo
jej zrušenie.“
Článok 8 tohto nariadenia znie:
„1.      Členské štáty prijmú v súlade so svojimi vnútroštátnymi zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami opatrenia
potrebné na zabezpečenie zákonnosti a uskutočnenia transakcií, ktoré sa týkajú finančných záujmov Spoločenstiev.
2.      Opatrenia ustanovujúce kontroly sú primerané osobitostiam každého odvetvia a primerané sledovaným cieľom. …
…“
Nariadenie č. 1254/1999
Odôvodnenie č. 13 nariadenia č. 1254/1999 stanovuje, že „vzhľadom na tendenciu smerujúcu k intenzifikácii produkcie hovädzieho
a teľacieho mäsa by sa výška prémií za chov hovädzieho dobytka mala obmedzovať v závislosti od krmovinovej kapacity príslušného
hospodárstva vo vzťahu k početnému stavu a druhom chovaných zvierat; keďže v záujme toho, aby sa predišlo priveľmi intenzívnym
typom produkcie, poskytovanie takýchto prémií by sa malo podmieniť tým, že sa na príslušnom hospodárstve dodržiava maximálne
zaťaženie pôdy s produkciou krmovín dobytčími jednotkami“.
Pokiaľ ide o potrebu stanoviť pružný rámec dodatkových prémií Spoločenstva, odôvodnenie č. 15 toho istého nariadenia stanovuje,
že „je predovšetkým podstatné, aby členské štáty boli povinné používať svoje právomoci výhradne na základe objektívnych kritérií,
aby v plnej miere dodržiavali zásadu rovnakého zaobchádzania a predchádzali deformáciám trhu a hospodárskej súťaže“.
Pojem „hospodárstvo“ je vymedzený v článku 3 písm. b) nariadenia č. 1254/1999 ako „všetky produkčné jednotky, ktoré obhospodaruje
producent a ktoré sa nachádza na území jediného členského štátu“.
Podľa článku 4 ods. 1 toho istého nariadenia producent, ktorý na svojom hospodárstve chová dobytok samčieho pohlavia, môže
po predložení žiadosti získať nárok na osobitnú prémiu.
Článok 12 uvedeného nariadenia s názvom „Zaťaženie pôdy s produkciou krmovín dobytčími jednotkami“ znie takto:
„1.      Celkový počet zvierat, za ktoré vzniká nárok na osobitnú prémiu a prémiu za dojčiace kravy, sa obmedzuje tým, že za jeden
kalendárny rok sa na jeden hektár hospodárstva pripúšťa zaťaženosť dvoma veľkými dobytčími jednotkami (VDJ). Táto zaťaženosť
dobytčími jednotkami sa vyjadruje vo VDJ na jednotku krmovinovej plochy hospodárstva vyčlenenej pre zvieratá, ktoré sa na
nej uživia. Avšak princíp zaťaženosti dobytčími jednotkami sa voči producentom nebude uplatňovať, ak počet zvierat, ktoré
sa chovajú na jeho hospodárstve a ktoré sa berú do úvahy pri určovaní zaťaženosti pôdy s produkciou krmovín dobytčími jednotkami,
neprevyšuje počet 15 VDJ.
2.      Pri určovaní zaťaženia pôdy hospodárstva dobytčími jednotkami sa berie do úvahy:
a)      hovädzí dobytok samčieho pohlavia, dojčiace kravy a jalovice, ovce a/alebo kozy, na ktoré boli predložené žiadosti o poskytnutie
prémie, ako aj dojnice, ktoré sú potrebné na vyprodukovanie celkového referenčného množstva mlieka, ktoré bolo producentovi
vymedzené. Počet zvierat sa na VDJ prepočítava na základe konverznej tabuľky uvedenej v prílohe III;
b)      krmovinárska plocha, ktorá je plochou hospodárstva, na ktorej možno počas celého kalendárneho roka chovať hovädzí dobytok,
ovce a/alebo kozy. Krmovinárska plocha nezahŕňa:
–        budovy, lesy, rybníky, poľné cesty,
–        plochy, ktoré sa využívajú na pestovanie iných plodín, za ktoré vzniká v rámci spoločenstva nárok na podporu, alebo trvalých
plodín alebo záhradných plodín, s výnimkou trvalých pasienkov, za ktoré sa vyplácajú prémie podľa výmery v zmysle článku 17
tohto nariadenia a článku 19 nariadenia [Rady] (ES) č. 1255/1999 [zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s mliekom
a mliečnymi výrobkami (Ú. v. L 160, s. 48; Mim. vyd. 03/025, s. 366)],
–        plochy, za ktoré vzniká nárok na podporu ustanovenú pre producentov určitých poľných plodín a ktoré sa v rámci systému podpory
využívajú na produkciu sušeného krmiva alebo ktoré spadajú pod systém plôch ležiacich úhorom v rámci jednotlivých štátov alebo
spoločenstva.
Krmovinárske plochy zahŕňajú spoločne využívané plochy a plochy, na ktorých sa pestujú zmiešané plodiny.
3.      Komisia prijme podrobné pravidlá na uplatňovanie tohto článku v súlade s postupom, ktorý ustanovuje článok 43. Ide predovšetkým
o pravidlá:
–        ktoré sa týkajú spoločne využívaných plôch a plôch, na ktorých sa pestujú zmiešané plodiny,
–        ktoré zabraňujú nesprávnemu uplatňovaniu zásady zaťaženosti pôdy s produkciou krmovín dobytčími jednotkami.“
Článok 12 ods. 1 nariadenia č. 1254/1999 bol zmenený a doplnený nariadením Rady (ES) č. 1512/2001 z 23. júla 2001 (Ú. v. ES
L 201, s. 1), ktoré za prvú vetu tohto ustanovenia doplnilo túto vetu:
„Zaťaženie pôdy VDJ bude od 1. januára 2002 1,9 VDJ a od 1. januára 2003 1,8 VDJ.“
Článok 13 nariadenia č. 1254/1999 s názvom „Náhrada za extenzifikáciu“, v odseku 1 stanovuje:
„Producenti, ktorí poberajú osobitnú prémiu a/alebo prémiu za dojčiace kravy, môžu získať nárok na náhradu za extenzifikáciu.“
Článok 45 nariadenia č. 1254/1999 stanovuje, že nariadenie Rady (ES) č. 1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní Spoločnej
poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 160, s. 103; Mim, vyd. 03/025, s. 414) a ustanovenia, ktoré boli prijaté na jeho vykonanie,
sa vzťahujú na produkty uvedené v článku 1 nariadenia č. 1254/1999.
Nariadenie č. 1258/1999
Podľa článku 1 nariadenia č. 1258/1999 Európsky poľnohospodársky usmerňovací a záručný fond (EPUZF) obsahuje záručnú sekciu,
ktorá okrem iného financuje intervencie zamerané na stabilizáciu poľnohospodárskych trhov.
Článok 8 ods. 1 tohto nariadenia stanovuje:
„Členské štáty v súlade s vnútroštátnymi ustanoveniami stanovenými zákonmi, nariadeniami alebo administratívnymi opatreniami
vykonajú opatrenia potrebné na:
a)      uistenie sa o tom, že transakcie financované [EPUZF] sa skutočne správne uskutočnili a vykonali;
b)      predchádzanie nezrovnalostiam a ich riešenie;
c)      vymáhanie čiastok stratených v dôsledku nezrovnalostí alebo nedbalosti.
Členské štáty oznámia Komisii opatrenia vykonané [na] tento účel a najmä stav správnych a súdnych konaní.“
Nariadenie (ES) č. 1259/1999
Nariadenie Rady (ES) č. 1259/1999 zo 17. mája 1999, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá pre schémy priamej podpory v rámci
Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 160, s. 113; Mim. vyd. 03/025, s. 424), sa aplikuje podľa svojho článku 1
na platby udeľované priamo farmárom podľa schém podpory s rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky (ďalej len „SPP“), ktoré
sú úplne alebo čiastočne financované zo záručnej sekcie EPUZF, okrem takých, ktoré sú stanovené podľa nariadenia Rady (ES)
č. 1257/1999 zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF)
a ktorým sa menia a rušia niektoré nariadenia (Ú. v. ES L 160, s. 80; Mim. vyd. 03/025, s. 391).
Podľa článku 7 nariadenia č. 1259/1999, napriek akýmkoľvek špecifickým ustanoveniam v individuálnych schémach podpory, sa
nevyplatia žiadne platby v prospech užívateľov, pri ktorých sa potvrdilo, že umelo vytvorili podmienky požadované na získanie
takýchto platieb s úmyslom získať výhodu v rozpore s účelmi tejto schémy podpory.
Nariadenie (ES) č. 2419/2001
Článok 4 nariadenia Komisie (ES) č. 2419/2001 z 11. decembra 2001 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného
správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci spoločenstva, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92 (Ú. v. ES
L 327, s. 11; Mim. vyd. 03/034, s. 308), ktorý má názov „Identifikácia a minimálna veľkosť poľnohospodárskych parciel“, v odseku
1 stanovuje:
„Identifikačný systém uvedený v článku 4 nariadenia (EHS) č. 3508/92 funguje na úrovni poľnohospodárskej parcely. Členské
štáty môžu stanoviť, že iná jednotka, ako napríklad katastrálna parcela alebo výrobný blok, sú použité namiesto poľnohospodárskej
parcely. V takýchto prípadoch členské štáty majú zabezpečiť, aby poľnohospodárske parcely boli spoľahlivo identifikované,
a majú konkrétne požadovať, aby boli žiadosti o pomoc na plochu dodávané s podrobnosťami alebo sprevádzané dokumentmi špecifikovanými
príslušným orgánom, ktoré umožnia, aby každá poľnohospodárska parcela bola lokalizovaná a zmeraná.“
Článok 5 ods. 1 nariadenia č. 2419/2001 stanovuje:
„Na účely tohto nariadenia:
…
b)      tam, kde plocha na pestovanie krmovín je využívaná spoločne, príslušné orgány ju symbolicky rozdelia medzi jednotlivých farmárov
v proporcii k ich používaniu práva využívať ju [tam, kde je plocha na pestovanie krmovín využívaná spoločne, ju príslušné
orgány rozdelia na ideálne podiely medzi jednotlivých farmárov primerane podľa toho ako využívajú alebo majú právo užívať
tieto plochy –
neoficiálny preklad
];
c)      každá plocha na pestovanie krmovín je k dispozícii pre chovné zvieratá na minimálne obdobie sedem mesiacov, počnúc od dátumu,
ktorý má byť stanovený členským štátom, ktorý je medzi 1. januárom a 31. marcom.“
Článok 10 nariadenia č. 2419/2001 s názvom „Požiadavky týkajúce sa žiadostí o pomoc pre chov dobytka“ znie takto:
„1.      Žiadosť o pomoc pre chov dobytka obsahuje všetky informácie, potrebné na stanovenie vhodnosti pre pomoc, najmä:
a)      identitu farmára;
b)      odkaz na žiadosť o pomoc na plochu, ak táto už bola predložená;
c)      počet zvierat každého typu, ohľadom ktorých je akákoľvek pomoc žiadaná a pre hovädzí dobytok identifikačný kód zvierat;
d)      kde je to uplatniteľné, záväzok farmára udržiavať zvieratá uvedené v bode c), na svojom holdingu [hospodárstve –
neoficiálny preklad
] počas retenčného obdobia a informácie o lokalite alebo lokalitách, kde sú zvieratá držané, vrátane príslušného obdobia alebo
období;
e)      kde je to uplatniteľné, jednotlivý limit alebo jednotlivý strop pre príslušné zvieratá;
…
g)      vyhlásenie od farmára, že si je vedomý požiadaviek, týkajúcich sa predmetnej pomoci.
Ak sa zviera presúva na inú lokalitu počas retenčného obdobia, farmár informuje príslušný orgán písomne vopred.
2.      Členský štát zaručí každému chovateľovi zvierat právo získať od príslušného orgánu bez obmedzenia, v primeraných intervaloch
a bez nadmerného oneskorenia informácie o údajoch, súvisiacich s ním a jeho zvieratami, držanými v počítačovej databáze. Pri
predkladaní svojej žiadosti o pomoc farmár deklaruje, že tieto údaje sú správne a kompletné, alebo opraví akékoľvek nesprávne
údaje, alebo pridá chýbajúce údaje.
…“
Podľa článku 15 nariadenia č. 2419/2001 sú administratívne kontroly a kontroly na mieste robené takým spôsobom, ktorý zaistí
účinné overenie zhody s podmienkami, za ktorých bola pomoc udelená.
Článok 22 tohto nariadenia s názvom „Stanovenie plôch“ stanovuje:
„1.      Plochy poľnohospodárskej parcely sú stanovené akýmkoľvek primeraným spôsobom, definovanými príslušným orgánom, ktorý zaisťuje
meranie s presnosťou prinajmenšom rovnou presnosti požadovanej pre oficiálne merania na základe národných pravidiel. …
2.      Celková plocha poľnohospodárskej parcely môže byť braná do úvahy za predpokladu, že je plne využitá podľa zvykových noriem
členského štátu alebo príslušného regiónu. V iných prípadoch je braná do úvahy plocha skutočne využitá.
…
3.      Vhodnosť poľnohospodárskych parciel je overená akýmikoľvek primeranými prostriedkami. Na tento účel je požadovaný dodatočný
dôkaz tam, kde je to potrebné.“
Článok 53 ods. 1 nariadenia č. 2419/2001 zrušil nariadenie č. 3887/92, pričom určil, že posledné uvedené nariadenie sa uplatňuje
v súvislosti so žiadosťami o pomoc týkajúcimi sa trhových rokov alebo prémiových období, ktoré uplynú pred 1. januárom 2002.
Podľa článku 54 ods. 2 nariadenia č. 2419/2001 sa toto nariadenie uplatňuje na žiadosti o pomoc týkajúce sa trhových rokov
alebo prémiových období začínajúcich sa od 1. januára 2002.
Nariadenie (ES) č. 1782/2003
Článok 153 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej
podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým
sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94,
(ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Ú. v. ES L 270, s. 1; Mim.
vyd. 03/040, s. 269), zrušil nariadenie č. 3508/92, pričom ale stanovil, že toto nariadenie sa použije na žiadosti o priame
platby na kalendárne roky predchádzajúce roku 2005.
Nariadenie č. 1782/2003 tiež s účinnosťou od 1. januára 2005 zrušilo niektoré ustanovenia nariadenia č. 1254/1999.

Vnútroštátna právna úprava
Dekrét prezidenta republiky č. 503 z 1. decembra 1999, ktorým sa zavádza charta poľnohospodárov a rybárov a register poľnohospodárskych
podnikov (GURI č. 305 z 30. decembra 1999, ďalej len „dekrét č. 503/1999“), upravuje informácie, ktoré obsahuje register poľnohospodárskych
podnikov a evidencia podnikov alebo výrobcov.
Podľa článku 3 ods. 1 písm. f) tohto dekrétu informácie v uvedenom registri musia pre každý podnik obsahovať najmä výmeru
pozemku, užívací titul a katastrálne údaje a pokiaľ existujú, budovy, vrátane leteckých snímok, kartografických a satelitných
údajov, ktoré vlastní správny orgán.
Podľa vnútroštátneho rozhodnutia príslušná vnútroštátna právna úprava, konkrétne dekrét č. 503/1999 a dekréty ministerstva
poľnohospodárstva a lesného hospodárstva zo 4. apríla 2000, z 10. augusta 2001 a zo 17. apríla 2001, stanovujú, pokiaľ ide
o povinnosti výrobcu pri podávaní žiadosti, že v prípade, ak titulom na hospodárenie s plochami hospodárstva nie je vlastnícke
právo, žiadateľ musí k žiadosti o priznanie pomoci pripojiť doklady oprávňujúce užívanie týchto plôch.
Agenzia Veneta per i Pagamenti in Agricoltura – AVEPA (ďalej len „AVEPA“), platobná agentúra pre Benátsky región, vykonávajúc
dekrét č. 503/1999, postupovala podľa obežníkov, ktoré prijala Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura, medzi ktorými obežník
č. 35 z 24. apríla 2001 stanovuje toto:
„B.      Osobitné požiadavky na žiadosti [vo vzťahu k SPP, ďalej len s ‚žiadosti SPP‘] týkajúce sa plodín pestovaných na ornej pôde:
S cieľom zlepšiť správu predkladania žiadostí SPP týkajúcich sa plodín pestovaných na ornej pôde dotknutý výrobca predloží
kópiu aktuálnych katastrálnych výpisov na každý pozemok uvedený v žiadosti.
Pokiaľ výrobca predkladajúci žiadosť nie je vlastníkom, ktorý je označený vo vyššie uvedených katastrálnych výpisoch, je povinný
preukázať platný právny titul, na základe ktorého užíva predmetné pozemky (napr. nájom, bezplatné užívanie, požívacie právo,
dlhodobé užívacie právo k cudziemu pozemku), predložením úradne osvedčenej kópie platne zapísaného titulu v súlade s platnou
právnou úpravou.
… V prípade, ak výrobca predkladajúci žiadosť nemôže predložiť doklady týkajúce sa uvedených užívacích titulov, a/alebo v prípade,
ak bola uzatvorená len ústna zmluva, je povinný [urobiť čestné vyhlásenie] o existencii zmluvného vzťahu, na základe ktorého
sa podáva táto žiadosť, a záväzne vyhlásiť, že bude dodržiavať povinnosti vyplývajúce zo zákona č. 448 z 23. decembra 1998;
[v tomto osobnom čestnom vyhlásení] sa musí vyhlásiť, že výrobca legálne hospodári na pozemkoch, ďalej musí uvedené čestné
vyhlásenie obsahovať výpis z osobných údajov vlastníka, označenie dátumu vzniku a zániku zmluvy, pričom výrobca na vlastnú
zodpovednosť uvedie užívací titul a z akých dôvodov je nevyhnutné použiť [toto čestné vyhlásenie].“

Okolnosti predchádzajúce sporu a prejudiciálna otázka
Na základe vyšetrovania, ktoré sa začalo v roku 2004 na žiadosť Procura della Repubblica di Treviso, sú Luigi Pontini a i.
trestne stíhaní na Tribunale di Treviso (Súd v Trevise) podľa príslušných ustanovení talianskeho trestného zákonníka pre zločinné
zoskupenie a pokračujúci kvalifikovaný podvod, ktorých sa mali dopustiť na ujmu Európskeho spoločenstva. Obžaloba im kladie
za vinu, že v období od roku 2000 do roku 2004 neoprávnene prijali finančnú pomoc Spoločenstva, konkrétne osobitné prémie
na samčí hovädzí dobytok a náhrady za extenzifikáciu stanovené článkom 4 ods. 1 a článkom 13 nariadenia č. 1254/1999.
Z vnútroštátneho rozhodnutia vyplýva, že podľa obžaloby konali obžalovaní podvodným spôsobom alebo použili falošné doklady,
aby uviedli príslušné vnútroštátne orgány do omylu s cieľom získať pre seba alebo pre iného neoprávnený prospech. Trestné
stíhania sa zakladajú na tvrdení, že osobitné prémie na samčí hovädzí dobytok a náhrady za extenzifikáciu mali byť prijaté
podvodným spôsobom prostredníctvom zmlúv o bezplatnom nájme krmovinárskych plôch zaradených do hospodárstiev žiadateľov o pomoc,
ktoré mali byť uzatvorené bez vedomia vlastníkov dotknutých pozemkov a ktoré boli predložené ako prílohy k žiadostiam.
Podľa vnútroštátneho súdu uplatniteľná vnútroštátna právna úprava stanovuje, že žiadateľ o pomoc musí k svojej žiadosti pripojiť
doklady preukazujúce právny titul, ktorý ho oprávňuje hospodáriť s plochami predstavujúcimi krmovinársku kapacitu jeho poľnohospodárskeho
podniku. Pokiaľ žiadateľ o pomoc nie je vlastníkom pozemkov, ktoré sa uvádzajú v žiadosti, je povinný k nej pripojiť doklady,
ktoré ho oprávňujú tieto pozemky využívať. Podľa uvedeného súdneho orgánu sa uplatniteľná vnútroštátna právna úprava má vykladať
v tom zmysle, že žiadateľ o pomoc musí predložiť platný doklad, ktorý ho oprávňuje využívať uvedené pozemky, a na rozdiel
od toho, čo tvrdia obžalovaní, nestačí, aby sa krmovinárske plochy reálne využívali bez ohľadu na spôsob ich držby alebo hospodárenia.
Obžalovaní pred vnútroštátnym súdom tvrdili, že v niektorých členských štátoch sa priznanie takej finančnej pomoc Spoločenstva,
ako vo veci samej, podmieňuje len tým, že príslušná krmovinárska plocha je spôsobilá na chov a že sa skutočne využíva, pričom
na právny titul, ktorý oprávňuje využívať predmetné pozemky, sa neprihliada.
Vnútroštátny súd chce vedieť, či vzhľadom na podmienky priznania takej finančnej pomoci Spoločenstva, ako vo veci samej, nariadenie
č. 1254/1999 stanovilo striktné podmienky, od ktorých sa členské štáty nemôžu odchýliť, alebo či stanovuje všeobecný referenčný
rámec, pričom potrebná starostlivosť o jeho vykonanie a úprava podrobností sa ponecháva na príslušné vnútroštátne orgány.
Keďže sa Tribunale di Treviso domnieva, že výklad nariadenia č. 1254/1999, najmä pojmu „krmovinárska plocha spôsobilá na chov“,
ktorý obsahuje článok 12 tohto nariadenia, je veľmi dôležitý na vyriešenie sporu, ktorý prejednáva, rozhodol sa prerušiť konanie
a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Aké sú podmienky na priznanie prémie na samčí hovädzí dobytok a náhrad za extenzifikáciu? Konkrétne, je požiadavka využívať
krmovinársku plochu nezávisle od existencie platného právneho titulu, ktorý toto využívanie oprávňuje, dostatočná [?]“
Vzhľadom na skutočnosť, že trestné konanie proti obžalovaným sa vedie už od roku 2004 a že medzičasom im príslušné vnútroštátne
orgány pozastavili celú pomoc Spoločenstva, vnútroštátny súd žiada Súdny dvor, aby o tomto prejudiciálnom návrhu rozhodol
podľa článku 104b Rokovacieho poriadku Súdneho dvora v rámci naliehavého konania.
Súdny dvor (tretia komora) zamietol tento návrh rozhodnutím z 21. augusta 2008 z dôvodu, že návrh na začatie prejudiciálneho
konania sa netýka oblasti, na ktorú sa vzťahuje naliehavé konanie stanovené v článku 23a Štatútu Súdneho dvora a článku 104b
rokovacieho poriadku, a že sa tento návrh v každom prípade nevyznačuje naliehavosťou, ktorá sa vyžaduje na použitie tohto
konania.
Na základe rovnakých dôvodov vnútroštátny súd subsidiárne požiadal Súdny dvor, aby prejednal prejudiciálny návrh podľa článku
104a prvého odseku rokovacieho poriadku v skrátenom konaní.
Predseda Súdneho dvora zamietol túto žiadosť uznesením z 29. septembra 2008 z dôvodu, že podmienky stanovené v článku 104a
prvom odseku rokovacieho poriadku neboli splnené.

O prejudiciálnej otázke
Svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či príslušné ustanovenia právnej úpravy Spoločenstva týkajúce sa žiadosti
o pomoc na chov dobytka a najmä nariadenie č. 1254/1999 vyžadujú, aby súčasťou žiadosti o osobitné prémie na samčí hovädzí
dobytok alebo o náhrady za extenzifikáciu bol platný právny titul oprávňujúci žiadateľa o pomoc využívať krmovinárske plochy
tvoriace predmet tejto žiadosti.
Na úvod je potrebné konštatovať, že okolnosti predchádzajúce sporu vo veci samej viedli k formulácii ostrých námietok, čo
napokon vyplynulo aj z pojednávania vedenom na Súdnom dvore. Tieto námietky sa týkajú najmä otázok, či zmluvy o bezplatnom
nájme sfalšovali a predložili obžalovaní alebo niektorí z nich s cieľom získať prémie Spoločenstva a či väčšinu pozemkov uvedených
v predmetných žiadostiach o pomoc možno kvalifikovať ako krmovinársku plochu spôsobilú na chov v zmysle nariadenia č. 1254/1999.
Podľa článku 234 ES, ktorý je založený na jasnom rozdelení úloh medzi vnútroštátnymi súdmi a Súdnym dvorom, je Súdny dvor
oprávnený rozhodnúť o výklade alebo o platnosti predpisu Spoločenstva iba na základe skutkových okolností, ktoré mu uvedie
vnútroštátny súd (pozri v tomto zmysle najmä rozsudok z 19. februára 2009, Schwarz, C‑321/07, Zb. s. I‑1113, bod 49).
Vnútroštátnemu súdu prináleží zisťovať skutočnosti, ktoré viedli k sporu, a vyvodiť z nich dôsledky vo vzťahu k rozhodnutiu,
ktoré má vydať (pozri najmä rozsudok zo 16. septembra 1999, WWF a i., C‑435/97, Zb. s. I‑5613, bod 32).
Obžalovaní napádajú relevantnosť dekrétov predložených vnútroštátnym súdom predstavujúcich aplikovateľnú vnútroštátnu právnu
úpravu citovanú v bode 34 tohto rozsudku, ako aj obežníkov, na ktoré sa odvoláva AVEPA, uvedených v bode 35 tohto rozsudku,
ktoré sa nemali uplatniť v čase skutkových okolností alebo ktoré mali len internú, nie všeobecne právnu záväznosť.
Napriek tomu v rámci prejudiciálneho konania prináleží vnútroštátnemu súdu, aby objasnil skutkový a právny rámec sporu vo
veci samej (pozri uznesenie z 28. júna 2000, Laguillaumie, C‑116/00, Zb. s. I‑4979, bod 23). Úlohou Súdneho dvora nie je zisťovať,
ktoré príslušné vnútroštátne ustanovenia sa uplatnia na uvedený spor, ani podávať výklad uvedených ustanovení a rozhodovať,
či ich výklad uskutočnený vnútroštátnym súdom je správny (pozri v tomto zmysle rozsudok z 23. apríla 2009, Angelidaki a i.,
C‑378/07 až C‑380/07, Zb. s. I‑3071, bod 48).
Spor vo veci samej sa týka najmä výkladu právnej úpravy Spoločenstva vzťahujúcej sa na žiadosti o pomoc na chov dobytka, podmienok
stanovených uvedenou úpravou na priznanie osobitnej prémie na samčí hovädzí dobytok a náhrad za extenzifikáciu upravených
podľa článkov 4 a 13 nariadenia č. 1254/1999 a spôsobu, akým dotknuté príslušné vnútroštátne orgány aplikujú právnu úpravu
Spoločenstva.
Obžalovaní tvrdia, že taký spôsob výkladu príslušnej právnej úpravy Spoločenstva, podľa ktorého sa chov môže uskutočňovať
len na krmovinárskych plochách patriacich výrobcovi alebo na plochách, na ktoré tento výrobca môže preukázať konkrétny užívací
titul, je v rozpore s povahou tejto právnej úpravy, ktorá sa odvoláva na plochy, ktoré výrobca využíva alebo má právo požívať,
bez ohľadu na otázku, na základe akého titulu dochádza k tomuto využitiu alebo právu požívania. Podľa obžalovaných bolo úmyslom
zákonodarcu podmieniť platby len samotným využívaním alebo spôsobilosťou krmovinárskych plôch na chov, čo vyplýva najmä z článkov 3,
12 a 17 nariadenia č. 1254/1999, článku 1 ods. 4 nariadenia č. 3508/92 a článkov 5, 6 a 22 nariadenia č. 2419/2001.
Právna úprava Spoločenstva týkajúca sa spôsobov priznania osobitnej prémie na samčí hovädzí dobytok a náhrad za extenzifikáciu
neobsahuje nijaký odkaz na užívací titul krmovinárskych plôch. Zohľadňuje sa len skutočné využívanie trvalých pasienkov. Nariadenie
č. 1254/1999 stanovuje celý rad striktných podmienok, ktoré zabezpečujú, že chovateľ musí na svojom hospodárstve chovať dostatočný
počet hovädzieho dobytka na to, aby mohol mať nárok na prémiu. Podstatnou náležitosťou je existencia počtu kusov deklarovaného
dobytka.
Naopak AVEPA, talianska a helénska vláda sa domnievajú, že vnútroštátna právna úprava ukladajúca žiadateľovi o pomoc povinnosť
predložiť platný právny titul preukazujúci, že disponuje plochou uvedenou v žiadosti o osobitnú prémiu na samčí hovädzí dobytok
a náhradu za extenzifikáciu, nie je v rozpore s právnou úpravou Spoločenstva v tejto oblasti. Úlohou členských štátov v rámci
ISSK je zaviesť opatrenia na dohľad a formy kontroly, ktorými sa účinne dozerá na dodržiavanie predpisov v oblasti pomoci
Spoločenstva a ktorými sa stanovia predpisy na predchádzanie nezrovnalostiam a podvodom a ich účinné sankcionovanie.
AVEPA a talianska vláda konkrétne uvádzajú, že uloženie povinnosti predložiť platný právny titul umožňuje skontrolovať zhodnosť
údajov predložených v žiadosti o pomoc, pričom zabraňuje dvojnásobnému zohľadneniu krmovinárskej kapacity dotknutej plochy
a bráni chovateľom neoprávnene využívať cudzie pozemky so zjavným cieľom obísť právnu úpravu v oblasti pomoci.
Komisia správne uvádza, že je potrebné preskúmať, či právna úprava Spoločenstva, najmä nariadenie č. 1254/1999, stanovuje
ako podmienku priznania osobitnej prémie na samčí hovädzí dobytok a náhrad za extenzifikáciu povinnosť predložiť platný právny
titul na užívanie krmovinárskych plôch, ktoré tvoria predmet žiadosti o pomoc, a v prípade zápornej odpovede, či právna úprava
Spoločenstva bráni tomu, aby členské štáty stanovili takúto povinnosť v rámci svojej vnútroštátnej právnej úpravy.
Podľa ustálenej judikatúry je pri výklade ustanovení práva Spoločenstva potrebné zohľadniť nielen ich znenie, ale aj kontext
a ciele, ktoré sledujú právne predpisy, ktorých sú súčasťou (rozsudky z 1. marca 2007, Schouten, C‑34/05, Zb. s. I‑1687, bod
25, a z 24. mája 2007, Maatschap Schonewille‑Prins, C‑45/05, Zb. s. I‑3997, bod 30).
Pokiaľ ide o predmetné pojmy Spoločenstva, článok 3 písm. b) nariadenia č. 1254/1999 definuje hospodárstvo ako všetky produkčné
jednotky, ktoré obhospodaruje producent a ktoré sa nachádzajú na území jediného členského štátu.
Článok 12 ods. 1 tohto nariadenia stanovuje, že celkový počet zvierat, za ktoré vzniká nárok na osobitnú prémiu uvedenú v článku
4 ods. 1 uvedeného nariadenia, sa obmedzuje použitím faktora zaťaženosti hospodárstva chovanými zvieratami, ktorý sa počas
predmetných rokov pohyboval medzi 2 VDJ a 1,8 VDJ na hektár a za referenčný kalendárny rok.
Z článku 12 ods. 2 písm. a) a b) uvedeného nariadenia tiež vyplýva, že tento faktor zaťaženosti predstavuje zlomok, ktorého
čitateľom je počet zvierat, na ktoré boli predložené žiadosti o poskytnutie prémie, a menovateľom je krmovinárska plocha,
ktorá je plochou hospodárstva, na ktorej možno počas celého kalendárneho roka chovať hovädzí dobytok, ovce a/alebo kozy. Preto
čím väčšia je krmovinárska plocha, na ktorej možno počas celého kalendárneho roka chovať hovädzí dobytok, tým vyšší je počet
zvierat, na ktoré možno žiadať osobitnú prémiu.
Definícia hospodárstva uvedená v článku 3 písm. b) nariadenia č. 1254/1999 ani odkaz na „krmovinársku plochu spôsobilú na
chov“ obsiahnutý v článku 12 ods. 2 písm. b) tohto nariadenia neumožňujú vyvodiť záver, že na účely priznania dotknutých prémií
musí výrobca pri predložení svojej žiadosti o pomoc podľa uvedeného nariadenia predložiť platný právny doklad, ktorým buď
preukazuje, že je vlastníkom zohľadnených plôch, alebo na základe ktorého je oprávnený využívať uvedenú plochu z iného titulu.
V súlade s tvrdením Komisie tieto ustanovenia nevylučujú, že samotné skutočné využívanie krmovinárskej plochy počas referenčného
kalendárneho roka môže predstavovať spôsobilosť tejto plochy na chov v zmysle nariadenia č. 1254/1999.
Z článku 12 ods. 2 posledného pododseku nariadenia č. 1254/1999, ako aj z článku 2 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 3887/92 vyplýva,
že krmovinárske plochy tvoriace predmet žiadosti o pomoc sa môžu využívať spoločne. Podľa článku 5 ods. 1 písm. b) nariadenia
č. 2419/2001, ktorý sa použije na žiadosti o pomoc predložené na základe trhových rokov alebo prémiových období od 1. januára
2002, pokiaľ sa krmovinárske plochy využívajú spoločne, príslušné orgány ich môžu rozdeliť na ideálne podiely medzi jednotlivých
farmárov primerane podľa toho, ako využívajú alebo majú právo užívať tieto plochy.
Článok 22 nariadenia č. 2419/2001 s názvom „Stanovenie plôch“ uvádza, že plochy poľnohospodárskej parcely sa stanovujú akýmkoľvek
primeraným spôsobom a že pokiaľ sa nezohľadní celková plocha poľnohospodárskej parcely, pretože sa táto plocha nevyužila celá,
zoberie sa do úvahy len skutočne využitá plocha.
Z uvedených ustanovení vyplýva, že priznanie pomoci závisí jednak od skutočne využitých krmovinárskych plôch a jednak od počtu
zvierat chovaných na týchto plochách počas príslušného kalendárneho roka, a nie od predloženia platného právneho titulu oprávňujúceho
využívať uvedené plochy.
Pokiaľ ide ďalej o ciele sledované nariadením č. 1254/1999, z jeho odôvodnení č. 4 a 13 vyplýva, že jedným z nich je zastaviť
tendenciu smerujúcu k intenzifikácii produkcie hovädzieho a teľacieho mäsa, keďže producenti na svojom hospodárstve chovajú
neustále sa zvyšujúci počet hovädzieho dobytka bez toho, aby došlo k zvýšeniu plochy, a preto plocha nepostačuje na účely
kŕmenia týchto zvierat (rozsudok Schouten, už citovaný, bod 28).
Zaťaženosť pôdy dobytčími jednotkami, ktorú stanovuje článok 12 uvedeného nariadenia, sleduje priznanie pomoci len na zvieratá
chované na hospodárstve, ktorého plocha postačuje na ich kŕmenie. Komisia správne uviedla, že výpočtom zaťaženosti pôdy dobytčími
jednotkami na základe krmovinárskej plochy, ktorú je možné využívať, sa zisťuje skutočná krmovinárska kapacita hospodárstva
a kontroluje sa skutočné využívanie tejto kapacity, a nie formálna krmovinárska kapacita alebo legálne využiteľná, ktorá sa
však z tejto plochy v skutočnosti nevyužíva.
V súlade s tým, čo tvrdia obžalovaní, na realizáciu tohto cieľa nariadenia č. 1254/1999 sa ako predbežná podmienka na priznanie
predmetnej pomoci nevyžaduje predloženie platného právneho titulu oprávňujúceho využívanie krmovinárskych plôch, ktoré sú
predmetom žiadosti o pomoc, pretože v tejto súvislosti postačuje dôkaz o ich skutočnom využívaní.
Z uvedeného vyplýva, že článok 12 nariadenia č. 1254/1999 nepodmieňuje vyhovenie žiadosti o pomoc predložením platného právneho
titulu oprávňujúceho žiadateľa využívať krmovinárske plochy, ktoré tvoria predmet tejto žiadosti. Príslušné ustanovenia nariadenia
č. 1254/1999, kontext, do ktorého zapadajú, a ciele sledované najmä týmto nariadením naznačujú, že jednou z podmienok na priznanie
dotknutej prémie je práve skutočné využívanie krmovinárskej plochy.
Ak by aj túto podmienku právna úprava Spoločenstva nestanovila, je potrebné preskúmať, ako to vyplýva z bodu 57 tohto rozsudku,
či bráni tomu, aby členské štáty vo svojej vnútroštátnej právnej úprave upravili povinnosť predložiť platný právny titul oprávňujúci
žiadateľa o pomoc užívať krmovinárske plochy tvoriace predmet jeho žiadosti.
V tejto súvislosti treba preskúmať povahu a ciele ISSK, ktorý bol zavedený právnou úpravou Spoločenstva týkajúcou sa režimu
pomoci Spoločenstva, a určiť mieru voľnej úvahy priznanú členským štátom pri kontrole dodržiavania podmienok stanovených na
priznanie pomoci v rámci ISSK.
Podľa článkov 1 a 2 nariadenia č. 3508/92 si každý členský štát vytvorí ISSK skladajúci sa z počítačovej databázy, integrovaného
systému poľnohospodárskych parciel, zo systému na identifikáciu a registráciu zvierat a žiadostí o pomoc a z integrovaného
systému kontroly.
Cieľom ISSK v súlade so siedmym a deviatym odôvodnením nariadenia č. 3887/92 je účinným spôsobom kontrolovať dodržiavanie
ustanovení v oblasti pomocí poskytovaných Spoločenstvom a určiť ustanovenia s cieľom predchádzať porušovaniu predpisov a podvodom
a sankcionovať ich (pozri v tomto zmysle rozsudky zo 17. júla 1997, National Farmers’ Union a i., C‑354/95, Zb. s. I‑4559,
bod 51; zo 16. mája 2002, Schilling et Nehring, C‑63/00, Zb. s. I‑4483, bod 25, ako aj z 1. júla 2004, Gerken, C‑295/02, Zb.
s. I‑6369, bod 41).
Z právnej úpravy Spoločenstva týkajúcej sa ISSK, ochrany finančných záujmov Spoločenstiev a financovania SPP jasne vyplýva,
že úlohou členských štátov je prijať vhodné opatrenia na zabezpečenie riadneho výkonu ISSK, pričom členské štáty sú najmä
povinné prijať opatrenia potrebné jednak na uistenie sa, že transakcie financované Spoločenstvami vo všeobecnosti a konkrétne
EPUZF sa skutočne realizovali a správne vykonali, a jednak na predchádzanie nezrovnalostiam a ich postihovanie.
Tiež z preskúmania príslušných ustanovení právnej úpravy Spoločenstva týkajúcej sa režimu pomoci Spoločenstva a ISSK vyplýva,
že členské štáty požívajú istú mieru voľnej úvahy pri vykonávaní uvedeného režimu a voľbe domácich opatrení, ktoré považujú
za potrebné na účinné predchádzanie nezrovnalostiam a podvodom a ich sankcionovanie.
Rovnako aj článok 6 ods. 1 nariadenia č. 3508/92 stanovuje, že na to, aby bola žiadosť o pomoc prijateľná podľa schém pomoci
Spoločenstva, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie, každý roľník musí podať za každý jednotlivý rok žiadosť o pomoc týkajúcu
sa plochy s uvedením poľnohospodárskej parcely vrátane pozemkov, na ktorých sa pestujú krmoviny, a prípadne „všetky ďalšie
potrebné informácie, ktoré sa vyžadujú buď na základe nariadení vzťahujúcich sa na [uvedené] schémy pomoci Spoločenstva alebo
ktoré vyžaduje dotknutý členský štát“.
Obdobne článok 4 ods. 1 nariadenia č. 3887/92 stanovuje, že žiadosť o pomoc týkajúca sa plochy musí obsahovať všetky potrebné
údaje a najmä podrobnosti umožňujúce identifikáciu všetkých poľnohospodárskych pozemkov podniku, ich plochu, umiestnenie a využitie.
Miera voľnej úvahy, ktorou disponujú členské štáty, pokiaľ ide o kontrolu žiadosti o pomoc, tiež vyplýva z nariadenia č. 2419/2001.
Z odôvodnenia č. 48 tohto nariadenia vplýva, že členské štáty majú prijať akékoľvek ďalšie opatrenia potrebné na zabezpečenie
riadneho fungovania tohto nariadenia. Podľa článku 4 uvedeného nariadenia majú členské štáty zabezpečiť, aby boli poľnohospodárske
parcely spoľahlivo identifikované, a konkrétne majú požadovať, aby boli žiadosti o pomoc týkajúcu sa plochy podávané s podrobnosťami
alebo sprevádzané dokumentmi špecifikovanými príslušným orgánom, ktoré umožnia, aby každá poľnohospodárska parcela bola lokalizovaná
a zmeraná. Podľa článku 22 ods. 3 tohto nariadenia sa oprávnenosť poľnohospodárskych parciel na priznanie pomoci overuje akýmikoľvek
primeranými prostriedkami, pričom sa na tento účel môže požadovať dodatočný dôkaz.
Článok 7 nariadenia č. 1259/1999 stanovuje, že zo schém podpory uvedených v tomto nariadení sa nevyplatia žiadne platby v prospech
užívateľov, pri ktorých sa potvrdilo, že umelo vytvorili podmienky požadované na získanie takýchto platieb s úmyslom získať
výhodu v rozpore s účelmi predmetnej schémy podpory.
Opatrenia uvedené v bode 75 tohto rozsudku, ktorými sa členské štáty majú uistiť, že transakcie financované Spoločenstvami
sa skutočne realizovali a správne vykonali, ako to vyplýva z článku 8 ods. 1 nariadenia č. 2988/95 a článku 8 ods. 1 nariadenia
č. 1258/1999, sa musia prijať v súlade s vnútroštátnymi ustanoveniami stanovenými zákonmi, nariadeniami alebo administratívnymi
opatreniami.
Z vyššie uvedených ustanovení právnej úpravy Spoločenstva týkajúcej sa schém pomoci spolu s vykonávajúcimi predpismi ISSK
jasne vyplýva, že členské štáty disponujú mierou voľnej úvahy, pokiaľ ide o doklady a dôkazy, ktoré majú vyžadovať od žiadateľa
o pomoc v súvislosti s krmovinárskymi plochami tvoriacimi predmet jeho žiadosti. Vzhľadom na túto mieru voľnej úvahy sú členské
štáty oprávnené podrobnejšie upraviť, aké dôkazy treba predložiť na podporu žiadosti o pomoc, s poukázaním najmä na zvyčajnú
prax v oblasti poľnohospodárstva na svojom území vzťahujúcu sa na právo požívať a využívať krmovinárske plochy a na tituly,
ktoré sa majú predložiť v súvislosti s týmto užívaním.
Napriek tomu je potrebné pripomenúť, že táto miera voľnej úvahy podlieha určitým obmedzeniam.
Ako vyplýva z odôvodnenia č. 15 nariadenia č. 1254/1999, členské štáty sú povinné používať svoje diskrečné právomoci výhradne
na základe objektívnych kritérií, aby mohli v plnej miere dodržiavať zásadu rovnosti zaobchádzania a predchádzať deformáciám
trhu a hospodárskej súťaže. Keďže požiadavka predloženia platného právneho titulu v zásade predstavuje takéto objektívne kritérium,
je úlohou vnútroštátneho súdu overiť, či sa táto požiadavka vyžaduje od všetkých žiadateľov o pomoc, ktorí sa nachádzajú v podobných
situáciách.
Z článku 8 ods. 1 a 2 nariadenia č. 2988/95 vyplýva, že kontrolné opatrenia, ktoré členské štáty prijímajú na uistenie sa,
že transakcie dotýkajúce sa finančných záujmov Spoločenstva, akými sú transakcie financované z EPUZF, sa skutočne realizovali
a správne vykonali, musia byť prispôsobené osobitostiam každého sektora a primerané sledovaným cieľom.
Preto pri výkone miery voľnej úvahy členských štátov týkajúcej sa dôkazov, ktoré sa majú predložiť na podporu žiadosti o pomoc,
najmä pokiaľ ide o možnosť uložiť žiadateľovi o pomoc povinnosť predložiť platný právny titul, ktorý ho oprávňuje využívať
krmovinárske plochy tvoriace predmet jeho žiadosti, sa majú dodržiavať ciele sledované dotknutou právnou úpravou Spoločenstva
a všeobecné zásady práva Spoločenstva, osobitne zásada proporcionality.
Súdny dvor už rozhodol, že túto poslednú uvedenú zásadu, ktorá vyžaduje, aby prostriedky, ktoré používa predpis, boli spôsobilé
uskutočniť sledovaný cieľ a neprekračovali to, čo je potrebné na jeho dosiahnutie, musia dodržiavať tak zákonodarca Spoločenstva,
ako aj vnútroštátny zákonodarcovia a súdy, ktoré právo Spoločenstva uplatňujú (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 17. januára
2008, Viamex Agrar Handel a ZVK, C‑37/06 a C‑58/06, Zb. s. I‑69, bod 33). Preto príslušné vnútroštátne orgány musia v rámci
aplikácie ustanovení nariadenia č. 1254/1999 a ISSK túto zásadu dodržiavať.
Z bodu 75 tohto rozsudku vplýva, že právna úprava Spoločenstva týkajúca sa ISSK, ochrany finančných záujmov Spoločenstiev
a financovania SPP vyžaduje prijatie vhodných vnútroštátnych opatrení na zabezpečenie riadneho výkonu ISSK a skutočnej realizácie
a správneho vykonania schém pomoci financovaných Spoločenstvom. Taká právna úprava, ako je právna úprava uplatniteľná vo veci
samej, ktorej cieľom je najmä zabrániť chovateľom, aby mohli neoprávnene využívať cudzie pozemky, tak ako vyplýva z bodu 56
tohto rozsudku, a obchádzať tak právnu úpravu Spoločenstva vzťahujúcu sa na uvedené schémy, dodržiava tieto ciele. Zdá sa,
že požiadavka predložiť platný právny titul, ktorá vyplýva z tejto právnej úpravy, dodržiava požiadavky zásady proporcionality.
Napriek tomu je potrebné, aby vnútroštátny súd overil, či bola táto zásada vo veci samej dodržaná.
Vzhľadom na uvedené treba na položenú otázku odpovedať tak, že právna úprava Spoločenstva a najmä nariadenie č. 1254/1999
nepodmieňuje vyhovenie žiadosti o osobitné prémie na samčí hovädzí dobytok a náhradu za extenzifikáciu podmienkou predložiť
platný právny titul oprávňujúci žiadateľa o pomoc využívať krmovinárske plochy tvoriace predmet tejto žiadosti. Napriek tomu
právna úprava Spoločenstva nebráni tomu, aby vnútroštátna právna úprava členských štátov ukladala povinnosť predložiť takýto
titul, avšak pod podmienkou, že sa dodržia ciele sledované právnou úpravou Spoločenstva a všeobecné zásady práva Spoločenstva,
osobitne zásada proporcionality.

O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo
začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd.
Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov
konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:
Právna úprava Spoločenstva a najmä nariadenie Rady (ES) č. 1254/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím
a teľacím mäsom nepodmieňuje vyhovenie žiadosti o osobitné prémie na samčí hovädzí dobytok a náhradu za extenzifikáciu podmienkou
predložiť platný právny titul oprávňujúci žiadateľa o pomoc využívať krmovinárske plochy tvoriace predmet tejto žiadosti.
Napriek tomu právna úprava Spoločenstva nebráni tomu, aby vnútroštátna právna úprava členských štátov ukladala povinnosť predložiť
takýto titul, avšak pod podmienkou, že sa dodržia ciele sledované právnou úpravou Spoločenstva a všeobecné zásady práva Spoločenstva,
osobitne zásada proporcionality.
Podpisy
*
Jazyk konania: taliančina.