CELEX: 62006CJ0063
Direktiv 92/83/EØF
harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer
artikel 27, stk. 1, litra f)
alkohol indeholdt i chokoladevarer
fritagelse for harmoniseret punktafgift

1       Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 27, stk. 1, litra f), i Rådets direktiv 92/83/EØF af
19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer (EFT L 316, s. 21).
2       Denne anmodning er fremsat inden for rammerne af en sag mellem UAB Profisa (herefter »Profisa«) og Muitinės departamentas
prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (de litauiske toldmyndigheder) vedrørende opkrævning af punktafgift af alkohol
indeholdt i chokoladevarer.

Retsforskrifter

Fællesskabsbestemmelser
3       Artikel 27, stk. 1, litra f), i direktiv 92/83 bestemmer:
»Medlemsstaterne fritager produkter, der er omfattet af dette direktiv, for den harmoniserede punktafgift på betingelser,
som de fastsætter for at sikre en korrekt og ukompliceret anvendelse af sådanne fritagelser og for at hindre svig, unddragelse
eller misbrug, når de direkte eller som ingrediens i halvfabrikata anvendes til fremstilling af levnedsmidler, også fyldte,
forudsat at alkoholindholdet i det enkelte tilfælde ikke overstiger 8,5 liter ren alkohol pr. 100 kg produkt for så vidt angår
chokolade og 5 liter ren alkohol pr. 100 kg produkt for så vidt angår andre produkter.«

Nationale bestemmelser
4       Artikel 25, stk. 1, i lov om punktafgifter af 30. oktober 2001 (Lietuvos Respublikos akcizų įstatymas) (Žin., 2001, nr. 98-3482),
som ændret ved lov af 29. januar 2004 (Žin., 2004, nr. 26-802, herefter »punktafgiftsloven«), bestemmer, at ethanol og alkoholholdige
drikkevarer, der er bestemt til fremstilling af chokoladevarer, er fritaget for punktafgift, hvis der ikke anvendes mere end
8,5 liter ren ethanol pr. 100 kg (netto) chokoladevare.

Tvisten i hovedsagen og det præjudicielle spørgsmål
5       Profisa importerer chokoladevarer, der indeholder ethanol, til Litauen.
6       Ved afgørelser af 4. januar og 14. marts 2005 nægtede Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
at fritage de af Profisa importerede varer for punktafgift med den begrundelse, at selv om punktafgiftslovens artikel 25,
stk. 1, nr. 5, fritager alkohol, der er bestemt til fremstilling af chokoladevarer, finder fritagelsen imidlertid ikke anvendelse
på importerede varer, der indeholder ethanol, såsom de varer, der er genstand for hovedsagen.
7       Profisa anlagde sag med påstand om annullation af disse afgørelser, hvilket blev forkastet af Vilniaus apygardos administracinis
teismas ved dom af 9. maj 2005.
8       Profisa har iværksat appel af denne dom til den forelæggende ret.
9       Den forelæggende ret har anført, at i det omfang punktafgiftslovens artikel 25, stk. 1, nr. 5, har til formål at sikre gennemførelsen
af artikel 27, stk. 1, litra f), i direktiv 92/83 i litauisk ret, er en fortolkning af sidstnævnte bestemmelse nødvendig for
at træffe afgørelse i den foreliggende tvist.
10     Den nævnte ret har imidlertid gjort opmærksom på, at den litauiske sprogversion af artikel 27, stk. 1, litra f), i direktiv
92/83 adskiller sig fra andre sprogversioner af samme artikel.
11     Det er på denne baggrund, at Vyriausiasis administracinis teismas har besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende
spørgsmål:
»Skal artikel 27, stk. 1, litra f), i direktiv 92/83 […], under hensyn til forskellene mellem direktivets sprogversioner,
fortolkes således, at den pålægger medlemsstaterne at fritage ethanol, der importeres til De Europæiske Fællesskabers toldområde,
og som indeholdes i chokoladevarer, der er bestemt til direkte anvendelse, for punktafgift, når alkoholindholdet i disse chokoladevarer
ikke overstiger 8,5 liter pr. 100 kg vare?«

Om det præjudicielle spørgsmål
12     Alle de procesdeltagere, der har afgivet skriftlige indlæg, har gjort gældende, at spørgsmålet bør besvares bekræftende.
13     Det følger af fast retspraksis, at nødvendigheden af en ensartet anvendelse og dermed fortolkning af fællesskabsretlige bestemmelser
udelukker, at en bestemmelses ordlyd i tvivlstilfælde betragtes isoleret, men derimod kræver, at den fortolkes og anvendes
på baggrund af versionerne på de andre officielle sprog (dom af 12.11.1969, sag 29/69, Stauder mod Ulm, Sml. 1969, s. 107,
org.ref.: Rec. s. 419, præmis 3, af 7.7.1988, sag 55/87, Moksel mod Balm, Sml. s. 3845, præmis 15, og af 2.4.1998, sag C-296/95,
EMU Tabac m.fl., Sml. I, s. 1605, præmis 36).
14     I tilfælde af uoverensstemmelse mellem de forskellige sprogversioner af en fællesskabsbestemmelse skal den pågældende bestemmelse
fortolkes på baggrund af den almindelige opbygning af og formålet med den ordning, som den er led i (dom af 27.10.1977, sag
30/77, Regina mod Bouchereau, Sml. s. 1999, præmis 14, af 7.12.2000, sag C-482/98, Italien mod Kommissionen, Sml. I, s. 10861,
præmis 49, og af 1.4.2004, sag C-1/02, Borgmann, Sml. I, s. 3219, præmis 25).
15     Det fremgår af en sammenligning af de forskellige sprogversioner af artikel 27, stk. 1, litra f), i direktiv 92/83, at med
undtagelse af den litauiske version bestemmer alle sprogversioner af nævnte artikel, at medlemsstaterne fritager produkter,
der er omfattet af dette direktiv – herunder ethanol – for den harmoniserede punktafgift på betingelser, som de fastsætter,
når produkterne direkte anvendes til fremstilling af levnedsmidler, forudsat at alkoholindholdet i det enkelte tilfælde ikke
overstiger 8,5 liter ren alkohol pr. 100 kg produkt for så vidt angår chokolade og 5 liter ren alkohol pr. 100 kg produkt
for så vidt angår andre produkter.
16     Det sted, hvor ethanolen anvendes med henblik på denne fremstilling, er uden betydning i denne henseende.
17     Det bemærkes desuden, at formålet med fritagelserne i direktiv 92/83 bl.a. er at neutralisere virkningen af punktafgifter
på alkohol som mellemklasseprodukt, der indgår som en bestanddel i andre handels- eller industriprodukter (dommen i sagen
Italien mod Kommissionen, præmis 4).
18     Endvidere er fritagelsen for produkter, der er omfattet af artikel 27, stk. 1, i direktiv 92/83, hovedreglen, og nægtelse
heraf er undtagelsen. Den mulighed, der gives medlemsstaterne i bestemmelsen for at fastsætte betingelserne »for at sikre
en korrekt og ukompliceret anvendelse af sådanne fritagelser og for at hindre svig, unddragelse eller misbrug«, kan ikke indebære,
at den fritagelsesforpligtelse, der opstilles i bestemmelsen, ikke er ubetinget (dommen i sagen Italien mod Kommissionen,
præmis 50).
19     Følgelig skal det præjudicielle spørgsmål besvares med, at artikel 27, stk. 1, litra f), i direktiv 92/83 skal fortolkes således,
at den pålægger medlemsstaterne at fritage ethanol, der importeres til Den Europæiske Unions toldområde, og som indeholdes
i chokoladevarer, der er bestemt til direkte anvendelse, for den harmoniserede punktafgift, når alkoholindholdet i disse chokoladevarer
ikke overstiger 8,5 liter pr. 100 kg vare.

Sagens omkostninger
20     Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer
det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger. Bortset fra nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt
i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.
På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Ottende Afdeling) for ret:
Artikel 27, stk. 1, litra f), i Rådets direktiv 92/83/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for
alkohol og alkoholholdige drikkevarer skal fortolkes således, at den pålægger medlemsstaterne at fritage ethanol, der importeres
til Den Europæiske Unions toldområde, og som indeholdes i chokoladevarer, der er bestemt til direkte anvendelse, for den harmoniserede
punktafgift, når alkoholindholdet i disse chokoladevarer ikke overstiger 8,5 liter pr. 100 kg vare.
Underskrifter
*
Processprog: litauisk.