CELEX: 62005CJ0206
Nesplnění povinnosti státem
Směrnice 90/427/EHS
Obchod s koňovitými uvnitř Společenství
Povinnost stanovení genetické hodnoty plemenných hřebců ve Švédsku

Svou žalobou se Komise Evropských společenství domáhá, aby Soudní dvůr určil, že Švédské království tím, že ve svém vnitrostátním
právním řádu zavedlo povinnost stanovení genetické hodnoty plemenných hřebců ve Švédsku pro jejich využití k veřejné plemenitbě,
nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají především z článku 3 směrnice Rady 90/427/EHS ze dne 26. června 1990 o zootechnických
a genealogických podmínkách pro obchod s koňovitými uvnitř Společenství (Úř. věst. L 224, s. 55; Zvl. vyd. 03/10, s. 165,
dále jen „směrnice“), a podpůrně z článku 28 ES.

Právní rámec

Právní úprava Společenství
Druhý a šestý bod odůvodnění směrnice uvádí:
„vzhledem k tomu, že je důležité, aby byla v rámci Společenství stanovena pravidla uvádění koňovitých na trh, a tím i zajištěn
racionální rozvoj produkce koňovitých a zvýšena produktivita tohoto odvětví;
[…]
vzhledem k tomu, že je nutno postupně liberalizovat obchod s evidovanými koňovitými uvnitř Společenství; že úplná liberalizace
tohoto obchodu je podmíněna pozdější doplňkovou harmonizací, především pokud jde o přijetí k veřejné plemenitbě a o používání
spermatu a vajíček za zohlednění zvláštností jednotlivých plemenných knih“
Článek 3 první pododstavec směrnice stanoví:
„Obchod s koňovitými, jejich spermatem, vajíčky a embryi nelze zakázat či omezit ze zootechnických nebo genealogických příčin,
pokud ovšem tyto nevyvstanou v důsledku použití této směrnice.“
Článek 7 směrnice opravňuje Komisi, pokud je to nezbytné k jednotnému používání směrnice, stanovit postupem podle směrnice
a za dodržení jí stanovených zásad:
„a)      metody pro kontrolu užitkovosti a stanovení genetické hodnoty plemenných zvířat;
b)      podle metod uvedených v písmeni a) obecná kritéria, podle kterých se plemenný hřebec nebo, je-li to nezbytné, plemenná klisna
mohou použít k plemenitbě, a obecná kritéria pro užívání jejich spermatu, vajíček a embryí.“

Vnitrostátní právní úprava
Ve Švédsku je povinnost stanovení genetické hodnoty plemenných hřebců, stejně jako pravidla týkající se této povinnosti, stanovena
směrnicemi vnitrostátní zemědělské správy týkajícími se koňovitých využívaných k plemenitbě a identifikace koňovitých [Statens
jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1994:82) om hästdjur som används till avel och om identifiering av hästdjur, dále jen „právní
úprava použitelná na koňovité“].
Článek 29 právní úpravy použitelné na koňovité stanoví:
„Aby hřebec mohl být využíván k veřejné plemenitbě, musí být ve Švédsku stanovena jeho genetická hodnota. Stanovení genetické
hodnoty zakládající právo k využívání hřebce je považováno za uskutečněné, byla-li kontrola užitkovosti provedena v souladu
s články 20 až 22 nebo byl-li hřebec předmětem pouze kontroly potomků podle článků 24 až 26 a bylo-li vystaveno osvědčení
o genetické hodnotě v souladu s článkem 27.“
Články 20 a 21 této právní úpravy uvádějí kritéria posouzení, která mají být použita v rámci kontroly užitkovosti koňovitých.
Tato kritéria zahrnují zejména rodokmen, užitkovost, vnější vzhled, statnost a zdraví každého zvířete. Podle článku 22 uvedené
právní úpravy musejí být zohledněny rovněž informace týkající se zahraničních koňovitých předané uznávanou organizací zahraničních
chovatelů nebo zahraničním spolkem a týkající se plemenných knih.
Články 24 a 25 uvedené právní úpravy stanoví podmínky týkající se kontroly potomků koňovitých. Podle článku 26 téže právní
úpravy musejí být zohledněny rovněž informace týkající se potomků zahraničních koňovitých předané uznávanou organizací zahraničních
chovatelů nebo zahraničním spolkem a týkající se plemenných knih.
Podle článku 27 právní úpravy použitelné na koňovité je osvědčení o genetické hodnotě vydáno pro všechny koňovité, u nichž
byla stanovena genetická hodnota. Toto osvědčení musí u každého koňovitého obsahovat zejména jméno, identifikaci, rodokmen,
výsledky kontroly užitkovosti a případné kontroly potomků.

Soudní řízení
Komisi byla podána stížnost týkající se článku 29 právní úpravy použitelné na koňovité, který zavádí povinnost stanovení genetické
hodnoty plemenných hřebců ve Švédsku pro jejich využití k veřejné plemenitbě.
Komise, majíc za to, že toto ustanovení je neslučitelné se směrnicí a v každém případě s články 28 ES a 30 ES, zahájila proti
Švédskému království řízení pro nesplnění povinnosti podle článku 226 ES tím, že tento členský stát dopisem ze dne 18. července
2002 vyzvala k podání jeho vyjádření. Jelikož odpověď tohoto členského státu nebyla uspokojivá, Komise vydala dne 25. července
2003 odůvodněné stanovisko, ve kterém trvala na svém názoru o neslučitelnosti dotčeného vnitrostátního ustanovení s právem
Společenství a vyzvala Švédské království k přijetí opatření nezbytných k tomu, aby vyhovělo tomuto stanovisku ve lhůtě dvou
měsíců od jeho oznámení.
Ve své odpovědi ze dne 22. září 2003 na uvedené odůvodněné stanovisko švédská vláda uplatňovala, že systém zavedený na vnitrostátní
úrovni není, co se týče plemenitby koňovitých, v rozporu s právem Společenství. Tato vláda nicméně uvedla, že na základě provedeného
přezkoumání a posouzení uznala, že švédská právní úprava může být změněna tak, aby byla méně restriktivní.
V průběhu roku 2004 se dvakrát sešli zástupci švédské vlády a Komise, aby posoudili návrh nové právní Úpravy. Jelikož Komise
nicméně nebyla přesvědčena o slučitelnosti tohoto návrhu s právem Společenství, rozhodla se podat žalobu v projednávané věci.

K žalobě

Argumentace účastníků řízení
Komise uplatňuje, že článek 29 právní úpravy použitelné na koňovité představuje překážku obchodu s koňovitými uvnitř Společenství,
která je podle čl. 3 prvního pododstavce směrnice zakázána. Podle uvedeného článku 29 je totiž u hřebce pocházejícího z jiného
členského státu než ze Švédského království a připuštěného k plemenitbě v souladu s právními předpisy použitelnými v uvedeném
státě nutno stanovit ve Švédsku jeho genetickou hodnotu pro jeho využití k veřejné plemenitbě. Z toho vyplývají dodatečné
náklady, které musí v závislosti na jednotlivých případech nést majitel hřebce nebo majitel klisny.
Komise uvádí, že sporné vnitrostátní ustanovení musí být považováno za kritérium pro připuštění hřebců k plemenitbě ve smyslu
článku 7 směrnice. Uvedené ustanovení tak spadá do rozsahu působnosti směrnice a je součástí jí harmonizované oblasti.
Komise připomíná, že ji článek 7 směrnice výslovně opravňuje k tomu, že může, pokud je to nezbytné k jednotnému používání
směrnice a za dodržení zásad uvedených v čl. 4 odst. 1 této směrnice, stanovit metody pro kontrolu užitkovosti a určení genetické
hodnoty plemenných zvířat a podle uvedených metod stanovit obecná kritéria, podle kterých se plemenné zvíře může použít k plemenitbě.
Komise uvádí, že nepovažovala za nezbytné přijmout právní předpisy vycházející z článku 7 směrnice, a zdůrazňuje, že okolnost,
že takové právní předpisy nestanovila, neznamená, že by členský stát mohl vydávat právní předpisy této povahy, které by stejně
jako sporné ustanovení představovaly omezení obchodu s koňovitými uvnitř Společenství.
Komise na základě toho dochází k závěru, že sporné vnitrostátní ustanovení nevyplývá z použití směrnice a je neslučitelné
s jejím čl. 3 prvním pododstavcem.
Podpůrně Komise uplatňuje, že pokud by Soudní dvůr rozhodl, že toto vnitrostátní ustanovení není v rozporu se směrnicí, je
v každém případě v rozporu s článkem 28 ES a nemůže být odůvodněno na základě článku 30 ES.
V tomto ohledu Komise zejména uplatňuje, že, jak vyplývá z ustanovení vnitrostátního práva a z vysvětlení předloženého švédskou
vládou, účelem povinnosti stanovené v článku 29 právní úpravy použitelné na koňovité je spíše zlepšení vlastností každého
plemene, nežli ochrana zdraví a života zvířat. Toto stanovisko podporuje skutečnost, že z uvedeného článku 29 vyplývá, že
se povinnost stanovení genetické hodnoty plemenného hřebce nepoužije na hřebce využívané k soukromé plemenitbě. Měla-li by
tato povinnost za cíl skutečnou ochranu zdraví a života koňovitých, musela by být uplatňována rovněž na tuto skupinu.
Komise navíc upozorňuje, že z článku 29 právní úpravy použitelné na koňovité vyplývá, že k tomu, aby byl hřebec připuštěn
k plemenitbě, neexistuje povinnost dosáhnout určitého výsledku při stanovování jeho genetické hodnoty, ale že stačí, aby k uvedenému
stanovení došlo. Přitom k ochraně zdraví a života koňovitých by bylo třeba stanovit, aby hřebec, který nedosáhne uspokojivého
výsledku, byl z plemenitby vyřazen, tak aby nedošlo k přenosu vážných genetických nedostatků na jeho potomky.
Švédská vláda připouští opodstatněnost závěrů Komise směřujících k tomu, aby bylo určeno, že sporné vnitrostátní ustanovení
je neslučitelné s článkem 3 směrnice, stejně jako opodstatněnost závěrů Komise směřujících k tomu, aby Švédsko neslo náklady
řízení.

Závěry Soudního dvora
Článek 29 právní úpravy použitelné na koňovité, který zavádí kritérium pro připuštění plemeníka k plemenitbě ve smyslu článku
7 směrnice, spadá do rozsahu působnosti této směrnice.
Podle článku 3 směrnice nemohou členské státy zakázat nebo omezit obchod s koňovitými, jejich spermatem, vajíčky a embryi
uvnitř Společenství ze zootechnických nebo genealogických důvodů, pokud ovšem tyto nevyvstanou v důsledku použití směrnice.
Přitom článek 29 právní úpravy použitelné na koňovité má restriktivní účinek. Z vyjádření Komise totiž vyplývá, aniž by to
bylo švédskou vládou zpochybňováno, že u koňovitých pocházejících z jiného členského státu musí být stanovena jejich genetická
hodnota ve Švédsku k tomu, aby v této zemi mohli být využíváni k účelům veřejné plemenitby, což jejich uživatelům přináší
dodatečné náklady, které mohou omezovat obchod s koňovitými uvnitř Společenství, je-li jejich místem určení Švédsko.
Podle článku 7 směrnice byl Komisi svěřen úkol stanovit, pokud je to nezbytné k jednotnému používání směrnice, metody pro
kontrolu užitkovosti a stanovení genetické hodnoty plemenných zvířat a obecná kritéria, podle kterých se plemenný hřebec nebo
případně plemenná klisna mohou použít k plemenitbě, stejně jako obecná kritéria pro užívání jejich spermatu, vajíček a embryí.
Aniž by bylo nezbytné posuzovat, zda uvedené ustanovení ponechalo, a pokud ano, v jakém rozsahu, členským státům určité pravomoci
pro zavádění nebo zachování právních uprav, které nepředstavují zákaz nebo omezení obchodu s koňovitými uvnitř Společenství,
zejména v případě, kdy Komise nevyužila svoji pravomoc, z jasného znění čl. 3 prvního pododstavce směrnice v každém případě
vyplývá, že jakákoliv právní úprava zavádějící takový zákaz nebo omezení může vyplývat pouze z použití směrnice. Přitom dotčená
švédská právní úprava, která, jak vyplývá z bodu 25 tohoto rozsudku, takové omezení obsahuje, nevyplývá z použití směrnice.
Švédské království připouští opodstatněnost závěrů Komise, které směřují k tomu, aby byla určena neslučitelnost článku 29
právní úpravy použitelné na koňovité s článkem 3 směrnice.
Proto musí být Komisí podaná žaloba považována za opodstatněnou.
V důsledku toho je třeba konstatovat, že Švédské království tím, že ve svém vnitrostátním právním řádu zavedlo povinnost stanovení
genetické hodnoty plemenných hřebců ve Švédsku pro jejich využití k veřejné plemenitbě, nesplnilo povinnosti, které pro něj
vyplývají z článku 3 směrnice.

K nákladům řízení
Podle čl. 69 odst. 2 jednacího řádu bude účastníku řízení, který byl ve sporu neúspěšný, uložena náhrada nákladů řízení, pokud
účastník, který byl ve sporu úspěšný, náhradu nákladů ve svém návrhu požadoval. Vzhledem k tomu, že Komise požadovala náhradu
nákladů řízení ve svém návrhu a Švédské království bylo ve sporu neúspěšné, je namístě uložit mu náhradu nákladů řízení.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (čtvrtý senát) rozhodl takto:
1)
Švédské království tím, že ve svém vnitrostátním právním řádu zavedlo povinnost stanovení genetické hodnoty plemenných hřebců
ve Švédsku pro jejich využití k veřejné plemenitbě, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 3 směrnice Rady
90/427/EHS ze dne 26. června 1990 o zootechnických a genealogických podmínkách pro obchod s koňovitými uvnitř Společenství.
2)
Švédskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.
Podpisy.
*
Jednací jazyk: švédština.