CELEX: 62004TJ0343
Tjenestemænd
Bedømmelse
Annullationssøgsmål
Erstatningssøgsmål
Afvisning

1.
Tjenestemænd – klage – retlig interesse
(Tjenestemandsvedtægten, art. 43, 90 og 91)
2.
Tjenestemænd – bedømmelse – bedømmelsesrapport – udfærdigelse
(Tjenestemandsvedtægten, art. 43)
3.
Tjenestemænd – bedømmelse – bedømmelsesrapport – udfærdigelse
(Tjenestemandsvedtægten, art. 43)
1.
For at en tjenestemand eller en forhenværende tjenestemand kan anlægge sag i medfør af vedtægtens artikel 90 og 91, skal den
pågældende have en personlig interesse i en annullation af den anfægtede foranstaltning. Denne interesse skal bedømmes på
tidspunktet for sagens anlæg.
Bedømmelsesrapporten, der er et internt dokument, der spiller en vigtig rolle i forbindelse med forløbet af tjenestemandens
karriere, berører kun den bedømte tjenestemands interesser indtil det tidspunkt, hvor hans arbejdsopgaver ophører definitivt.
Efter dette ophør har tjenestemanden ikke længere interesse i at fortsætte et søgsmål anlagt til prøvelse af bedømmelsesrapporten,
medmindre det godtgøres, at der foreligger særlige omstændigheder, som berettiger en personlig og aktuel interesse i at opnå
annullation af nævnte bedømmelsesrapport.
Den omstændighed, at administrationen ved opfyldelsen af en dom om annullation af et afslag på at forfremme tjenestemanden
skal foretage en fornyet gennemgang af hans fortjenester i den omhandlede periode, udgør sådanne særlige omstændigheder, idet
den omtvistede bedømmelsesrapport kan være af relevans for denne fornyede gennemgang.
(jf. præmis 54, 56, 58 og 59)
Henvisning til: Domstolen, 29. oktober 1975, forenede sager 81/74-88/74, Marenco m.fl. mod Kommissionen, Sml. s. 1247, præmis
6; Domstolen, 30. maj 1984, sag 111/83, Picciolo mod Parlamentet, Sml. s. 2323, præmis 29; Domstolen, 10. marts 1989, sag
126/87, Del Plato mod Kommissionen, Sml. s. 643, præmis 18; Domstolen, 17. december 1992, sag C-68/91 P, Moritz mod Kommissionen,
Sml. I, s. 6849, præmis 16; Retten, 13. december 1990, sag T-20/89, Moritz mod Kommissionen, Sml. II, s. 769, præmis 15; Retten,
18. juni 1992, sag T-49/91, Turner mod Kommissionen, Sml. II, s. 1855, præmis 24 og den deri nævnte retspraksis; Retten, 16.
december 1993, sag T-58/92, Moat mod Kommissionen, Sml. II, s. 1443, præmis 31; Retten, 13. juli 1995, sag T-557/93, Rasmussen
mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 195, og II, s. 603, præmis 30; Retten, 12. december 1996, sag T-130/95, X mod Kommissionen,
Sml. Pers. I-A, s. 603, og II, s. 1609, præmis 45; Retten, 31. maj 2005, sag T-105/03, Dionyssopoulou mod Rådet, endnu ikke
trykt i Samling af Afgørelser, præmis 20; Retten, 28. juni 2005, sag T-147/04, Ross mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 171,
og II, s. 771, præmis 24 og 25; Retten, 15. september 2005, sag T-132/03, Casini mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 253,
og II, s. 1169, præmis 54; Retten, 8. december 2005, sag T-274/04, Rounis mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 407, og II,
s. 1849, præmis 19 og 24.
2.
Inden for rammerne af den bedømmelsesordning, der er indført af Kommissionen, er tilsidesættelsen af de almindelige gennemførelsesbestemmelser
til vedtægtens artikel 43, som institutionen har vedtaget, og som pålægger høring af tjenestemandens umiddelbare foresatte
før udfærdigelse af den første bedømmelsesrapport, og såfremt tjenestemanden er personalerepræsentant eller fagforeningsrepræsentant
høring af ad hoc-bedømmelsesgruppen, er ikke i sig selv tilstrækkelig til, at en bedømmelsesrapport må annulleres, hvis det
er godtgjort, at bedømmeren i sidste ende har foretaget høringer før udfærdigelsen af den endelige bedømmelsesrapport.
(jf. præmis 66 og 68)
Henvisning til: Retten, 5. november 2003, sag T-326/01, Lebedef mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 273, og II, s. 1317,
præmis 54 og 58; Retten, 17. maj 2006, sag T-95/04, Lavagnoli mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser,
præmis 83.
3.
Karriereudviklingsrapporten har i første række til formål at sikre administrationen regelmæssige og om muligt fuldstændige
oplysninger om, hvorledes tjenestemændene udfører deres opgaver. Den kan i princippet ikke opfylde dette formål fuldt ud,
hvis de personer, under hvis instruktionsbeføjelse tjenestemanden har gjort tjeneste i bedømmelsesperioden, ikke høres forinden
og gives adgang til at tilføre den deres eventuelle bemærkninger. Det følger heraf, at manglende høring af en overordnet i
forbindelse med udfærdigelsen af en bedømmelsesrapport for en tjenestemand udgør en væsentlig uregelmæssighed, der anfægter
bedømmelsesrapportens gyldighed.
I mangel af modsatte angivelser i de almindelige gennemførelsesbestemmelser, som institutionen har vedtaget, henviser begrebet
umiddelbart foresatte til den person, under hvis direkte instruktionsbeføjelse, den bedømte tjenestemand reelt har udført
sine funktioner i bedømmelsesperioden, selv om der i mangel af en officiel udnævnelse har været tale om en reelt underordnet.
(jf. præmis 69-72, 82 og 83)
Henvisning til: Domstolen, 3. juli 1980, forenede sager 6/79 og 97/79, Grassi mod Rådet, Sml. s. 2141, præmis 20; Retten,
24. januar 1991, sag T-63/89, Latham mod Kommissionen, Sml. II, s. 19, præmis 27; Retten, 10. september 2003, sag T-165/01,
McAuley mod Rådet, Sml. Pers. I-A, s. 193, og II, s. 963, præmis 51 og 52.