CELEX: 62007FJ0135
Virkamiehet
Henkilöstö
Palvelukseen ottaminen

Virkamiehet – Kanne – Kumoamistuomio – Vaikutukset – Hakemuksen hylkäämisestä ja hyväksytyn hakijan nimittämisestä tehdyn
päätöksen kumoaminen perustelujen puuttumisen vuoksi – Hakijan nimittäminen uudelleen hylkäämispäätöksen perustelemisen jälkeen
(EY 233 artikla)
Kun hallinto panee kumoamistuomion täytäntöön, sen on oikeusvoimavaikutusta kunnioittaen noudatettava yhteisön oikeuden periaatteita
ja erityisesti suhteellisuusperiaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta sekä huolenpitovelvollisuutta, joka edellyttää muun
muassa, että toimivaltainen viranomainen ottaa huomioon kaikki sellaiset tekijät, joilla voi olla vaikutusta sen päätökseen,
ja että se ottaa siten huomioon sekä yksikön että asianomaisen henkilön edut.
Kun tuomiolla on kumottu päätös hakemuksen hylkäämisestä ja siten hyväksytyn hakijan nimittämisestä perustelujen puuttumisen
vuoksi ilman, että tätä viimeksi mainittua päätöstä olisi kyseenalaistettu sisäisen laillisuuden kannalta, ja kun hallinto
on aloitettuaan menettelyn uudelleen ja perusteltuaan uuden päätöksen syrjäytetyn hakijan hylkäämisestä päättänyt nimittää
uudelleen hyväksytyn hakijan mutta vahvistaa hänen palkkaluokakseen paljon alemman palkkaluokan kuin ensimmäisen nimityksen
yhteydessä tällä välin tapahtuneen henkilöstösääntöjen muutoksen vuoksi, hallinnon on pyrittävä ratkaisuun, jolla voidaan
oikeusvoimavaikutusta kunnioittaen välttää hyväksytyn hakijan palkkaluokan aleneminen, joka olisi kohtuuton seuraus alkuperäisen
nimityksen kumoamisesta, kun otetaan huomioon hallinnon tekemä ja tuomioistuimen sanktioima virhe, yksikön etu sekä kyseisen
hakijan perusteltu intressi siihen, ettei hänen palkkaluokkansa alene tämän virheen johdosta. Hallinto voi siten oikeusvoimavaikutusta
ja kumoamistuomion vaikutuksia sivuuttamatta taata hyväksytylle hakijalle tuomion julistamispäivänä voimassa olevaa palkkaluokkaa
korkeamman palkkaluokan vahvistamalla uuden nimityksen vaikutusten tulevan taannehtivasti voimaan alkuperäisestä nimityspäivämäärästä
lukien. Mikäli hallinto ei tee tällaista ratkaisua tai toteuta muuta toimenpidettä, jolla voidaan sovittaa yhteen yksikön
etu ja hakijan perusteltu intressi, se loukkaa suhteellisuusperiaatetta ja laiminlyö huolenpitovelvollisuutensa.
(ks. 35–37, 39, 40 ja 45–49 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia 24/79, Oberthür v. komissio, 5.6.1980 (Kok. 1980, s. 1743, 13 kohta); asia C‑242/90 P, komissio
v. Albani ym., 6.7.1993 (Kok. 1993, s. I‑3839, 13 ja 14 kohta) ja asia C‑298/93 P, Klinke v. yhteisöjen tuomioistuin, 29.6.1994
(Kok. 1994, s. I‑3009, 38 kohta).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑133/89, Burban v. parlamentti, 20.7.1990 (Kok. 1990, s. II‑245, 27 kohta); asia
T‑159/96, Wenk v. komissio, 12.5.1998 (Kok. H. 1998, s. I‑A‑193 ja II‑593, 121 kohta); yhdistetyt asiat T‑114/98 ja T‑115/98,
Rodríguez Pérez ym. v. komissio, 1.6.1999 (Kok. H. 1999, s. I‑A‑97 ja II‑529, 32 kohta); yhdistetyt asiat T‑357/00, T‑361/00,
T‑363/00 ja T‑364/00, Martínez Alarcón ym. v. komissio, 13.3.2002 (Kok. H. 2002, s. I‑A‑37 ja II‑161, 97 kohta); asia T‑10/02,
Girardot v. komissio, 31.3.2004 (Kok. H. 2004, s. I‑A‑109 ja II‑483, 86 kohta) ja asia T‑218/02, Napoli Buzzanca v. komissio,
29.9.2005 (Kok. H. 2005, s. I‑A‑267 ja II‑1221).
Virkamiestuomioistuin: asia F-21/06, Da Silva v. komissio, 28.6.2007 (80 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).