CELEX: 62004CJ0206
Apellatsioonkaebus
Ühenduse kaubamärk
Määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkt b
Segiajamise tõenäosus
Sõnamärk ZIRH
Ühenduse kaubamärgi SIR omaniku vastulause

1       Oma apellatsioonkaebuses palub Mülhens GmbH & Co. KG Euroopa Kohtul tühistada Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 3. märtsi
2004. aasta otsus kohtuasjas T‑355/02: Mülhens
vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet – Zirh International (ZIRH) (EKL 2004, lk II‑791; edaspidi „edasikaevatud kohtuotsus”), millega
kohus jättis rahuldamata apellandi kaebuse Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) (edaspidi
„ühtlustamisamet”) teise apellatsioonikoja 1. oktoobri 2002. aasta otsuse (asjas R 247/2001‑3) peale, millega jäeti rahuldamata
hageja vastulause sõnamärgi „ZIRH” registreerimistaotlusele (edaspidi „vaidlusalune otsus”).

Õiguslik raamistik
2       Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994, L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01,
lk 146) artikli 8 lõige 1 sätestab:
„Varasema kaubamärgi omaniku vastuseisu korral ei registreerita taotletavat kaubamärki, kui:
[…]
b)       kui identsuse või sarnasuse tõttu varasema kaubamärgiga ning identsuse või sarnasuse tõttu varasema kaubamärgiga kaitstud
kaupade või teenustega on tõenäoline, et territooriumil, kus varasem kaubamärk on kaitstud, võib avalikkus need omavahel segi
ajada; segiajamise tõenäosus hõlmab ka tõenäosust, et kaubamärk seostatakse varasema kaubamärgiga.”
3       Selle määruse artikli 8 lõige 2 on sõnastatud järgmiselt:
„Lõike 1 kohaldamisel tähendab „varasem kaubamärk” järgmist:
a)      järgmisi kaubamärke, mille registreerimise taotluse kuupäev on varasem ühenduse kaubamärgi registreerimise taotluse kuupäevast,
arvestades võimaluse korral nende kaubamärkidega seotud prioriteete:
[…]
i)      ühenduse kaubamärgid […]
[…]”.
4       Määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkt b on sõnastuse ja sisu poolest samasugune nagu nõukogu 21. detsembri 1988. aasta
esimese direktiivi 89/104/EMÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT 1989, L 40, lk 1;
ELT eriväljaanne 17/01, lk 92) artikli 4 lõike 1 punkt b.

Vaidluse taust
5       21. septembril 1999 esitas Zirh International Corp. (edaspidi „Zirh Corp.”) ühtlustamisametile taotluse registreerida ühenduse
kaubamärgina sõnamärk „ZIRH” kaupade jaoks, mis kuuluvad 15. juunil 1957 sõlmitud märkide registreerimisel kasutatava kaupade
ja teenuste rahvusvahelise klassifikatsiooni Nizza kokkuleppe (uuesti läbi vaadatud ja parandatud kujul) (edaspidi „Nizza
kokkulepe”) klassidesse 3, 5 ja 42.
6       24. mail 2000 esitas apellant määruse nr 40/94 artikli 42 alusel vastulause taotletava kaubamärgi registreerimisele kõikide
kaubamärgitaotluses nimetatud kaupade jaoks. Vastulause tugines varasemale kaubamärgile, milleks on sõna- ja kujutisosa sisaldav
kombineeritud märk, mis koosneb sõnalisest osast „SIR” ja sellega kaasaskäivast heraldilisest kujutisest, mis on registreeritud
järgmisele kirjeldusele vastavate Nizza kokkuleppe klassi 3 kuuluvate kaupade jaoks: „parfümeeriatooted, eeterlikud õlid,
kosmeetikavahendid, juukseveed, hambapastad, seebid” (edaspidi „varasem kaubamärk”).
7       Ühtlustamisameti vastulausete osakond lükkas selle vastulause 29. juuni 2001. aasta otsusega tagasi, leides, et vaatamata
sellele, et asjaomaseid kaupu ja teenuseid turustatakse samade jaotuskanalite kaudu või samades müügikohtades, kaaluvad nende
kahe märgi vahelised erinevused üles nende märkide kõlalise sarnasuse, mis võib esineda teatavates Euroopa Liidu keeltes,
nii et nimetatud märkide segiajamise tõenäosust ei esine.
8       10. juulil 2001 esitas apellant selle otsuse peale kaebuse ühtlustamisameti teisele apellatsioonikojale, kes jättis selle
kaebuse vaidlusaluse otsusega rahuldamata ja kinnitas vastulausete osakonna otsust, viimasega samu põhjendusi kasutades.

Menetlus Esimese Astme Kohtus ja edasikaevatud kohtuotsus
9       Esimese Astme Kohtu kantseleisse 4. detsembril 2002. aastal esitatud hagiavaldusega esitas apellant vaidlusaluse otsuse vastu
hagi selle otsuse tühistamiseks, tuginedes ainsale väitele, mis tulenes määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses
segiajamise tõenäosuse mõiste väärast tõlgendamisest.
10     Esimese Astme Kohus tõi edasikaevatud kohtuotsuse punktides 33–43 kõigepealt välja varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosust
puudutavad kohalduvad õigusnormid ja sellekohase kohtupraktika.
11     Seejärel asus Esimese Astme Kohus asjakohaste tegurite igakülgsele hindamisele, võttes arvesse eelkõige nende eristavaid ja
domineerivaid osi, misjärel ta leidis, et vaadeldavate märkide kõlaline sarnasus on suures osas neutraliseeritud. Esimese
Astme Kohus andis järgneva selgituse:
„44      Seoses vastandatud märkide visuaalse võrdlusega tuleb esiteks tõdeda, et kuigi nende kahe märgi sõnalistel osadel on ühesugused
teine ja kolmas täht, milleks on tähed „ir”, on neil märgatavad visuaalsed erinevused. Tegelikult on esimesed tähed „s” ja
„z” erinevad. Lisaks koosnevad nimetatud sõnalised osad erinevast arvust tähtedest, taotletavas kaubamärgis järgneb tähtedele
„ir” täht „h”. Lisaks on varasema kaubamärgi sõnalisele tähisele lisatud heraldiline kujutis, samal ajal kui taotletav kaubamärk
koosneb üksnes tavaliste tähtedega kirjutatud sõnalisest tähisest. Seetõttu ilmneb vaadeldavate märkide igakülgsel visuaalsel
hindamisel, et kummalegi märgile eriomaste osade olemasolu tõttu on kummastki märgist jääv tervikmulje erinev.
45      Seoses foneetilise sarnasusega ei vaidle ühtlustamisamet vastu, et nende kahe märgi sõnalised osad on teatavates Euroopa Liidu
ametlikes keeltes sarnased. Nagu ühtlustamisamet oma kirjalikus vastuses õigesti märgib, hääldatakse varasemat kaubamärki
paljudes liikmesriikides väga tõenäoliselt nii nagu inglise keeles, kuna „sir” on tuntud ingliskeelne sõna, mida tõenäoliselt
teab ka inglise keelt mittevaldav avalikkus. Isegi kui taotletavat kaubamärki võidakse teatavates keeltes hääldada sellest
erinevalt, tuleb sarnaselt sellega, mida möönab ühtlustamisamet, asuda seisukohale, et vaadeldavad märgid on foneetiliselt
sarnased vähemalt inglise keelt kõnelevates maades ja Hispaanias, kuna erinevused vastavalt inglise ja hispaania keelses häälduses
ei ole eriti silmapaistvad. Foneetiliselt peab kaubamärke seega nendes maades pidama sarnaseks.
46      Vastandatud märkide kontseptuaalse võrdluse osas ei vaidlusta hageja selle kohta ühtlustamisameti tehtud analüüsi. Nagu ühtlustamisamet
on õigesti leidnud, ei esine kontseptuaalset sarnasust, kuna tundub tõenäoline, et liikmesriigi keskmine tarbija mõtleb inglise
sõnale „sir” selle sõna tuntuse tõttu Euroopas. Kuna sõnal „zirh” ei ole üheski üheteistkümnest Euroopa Liidu ametlikust keelest
ilmselt tähendust, tajub lai avalikkus sõna „zirh” uudissõnana. Seetõttu tuleb asuda seisukohale, et need kaks märki ei ole
kontseptuaalselt sarnased.
47      Järelikult tuleb tõdeda, et kaubamärgid SIR ja ZIRH ei ole ei visuaalselt ega kontseptuaalselt sarnased. Foneetiliselt on
vaadeldavad kaubamärgid teatavates maades sarnased. Sellega seoses tuleb märkida, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt
ei ole välistatud, et ka üksnes kaubamärkide foneetiline sarnasus võib tekitada segiajamise tõenäosuse ([Euroopa Kohtu 22. juuni
1999. aasta otsus kohtuasjas C‑342/97:] Lloyd Schuhfabrik Meyer, [EKL 1999, lk I‑3819], punkt 28, ja Esimese Astme Kohtu 15. jaanuari
2003. aasta otsus kohtuasjas T‑99/01: Mystery Drinks
vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet – Karlsberg Brauerei (MYSTERY),EKL 2003, lk II‑43, punkt 42).
48      Samas, nagu on juba mainitud eespool punktides 39 ja 42, tuleb igast küljest hinnata kõiki kõnealuse asja olulisi tegureid,
tuginedes vaadeldavatest kaubamärkidest jäävale tervikmuljele ning võttes seejuures muu hulgas arvesse nende eristavaid ja
domineerivaid osi.
49      Esimese Astme Kohtu praktika kohaselt võivad foneetilisi sarnasusi neutraliseerida asjaomasete kaubamärkide kontseptuaalsed
erinevused. Selliseks neutraliseerimiseks on vaja, et vähemalt ühel vaadeldavatest märkidest oleks asjaomase avalikkuse jaoks
selge ja kindlaksmääratud tähendus, nii et avalikkus seda kohe mõistaks ([Esimese Astme Kohtu 14. oktoobri 2003. aasta] otsus
[kohtuasjas T‑292/01: Phillips-Van Heusen
vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet – Pash Textilvertrieb und Einzelhandel (BASS), EKL 2003, lk II‑4335], punkt 54).
50      Käesoleval juhul on sellega tegu varasema kaubamärgi sõnalise osa SIR puhul, nagu punktis 46 äsja märgitud. Seda analüüsi
ei muuda asjaolu, et sõnaline tähis ei tähista kaupade, mille jaoks see kaubamärk on registreeritud, ühtegi omadust. Niisugune
asjaolu ei takista asjaomast avalikkust seda varasema kaubamärgi sõnalise osa tähendust kohe mõistmast. Ühe märgi niisugusest
tähendusest piisab selleks, et juhul kui teisel märgil sellist tähendust ei ole või on täiesti teistsugune tähendus, siis
nende märkide foneetiline sarnasus oleks suures osas neutraliseeritud (vt selle kohta [eespool viidatud] kohtuotsus BASS,
punkt 54).
51      Käesoleval juhul kinnitab seda neutraliseerimist asjaolu, et märgid SIR ja ZIRH on ka visuaalselt erinevad. Sellega seoses
tuleb märkida, nagu ühtlustamisamet õigesti väitis, et kahe märgi foneetilise sarnasuse ulatus on väiksema tähtsusega kaupade
puhul, mida turustatakse sellisel viisil, et tavaliselt tajub asjaomane avalikkus ostu tegemisel neid kaupu tähistavaid kaubamärke
ka visuaalselt (vt selle kohta [eespool viidatud] kohtuotsus BASS, punkt 55).
52      Erinevalt hageja poolt väidetust ongi käesoleval juhul vaatluse all olevate kaupade puhul sellega tegu. Hageja väited, et
varasema kaubamärgiga hõlmatud kaupade müük ei toimu üksnes nende visuaalse külje põhjal ja et hageja kaupade oluliseks turustuskanaliks
on parfümeeriakauplused ning juuksuri- ja ilusalongid, ei mõjuta selle järelduse paikapidavust.
53      Sellega seoses tuleb märkida, et hageja pole millegagi tõendanud, et tema kaupu müüakse niisugusel viisil, et avalikkus ei
taju kaubamärki visuaalselt. Hageja väidab vaid, et väljakujunenud turustuskanaliks on müük parfümeeriakauplustes ning juuksuri-
ja ilusalongides, nii et tarbija ei saa kaupa valida otse, vaid ainult müüja vahendusel.
54      Isegi kui parfümeeriakauplused ning juuksuri- ja ilusalongid on hageja kaupade olulised turustuskanalid, ei ole vaidlust selle
üle, et ka nendes kohtades eksponeeritakse kaupu riiulitel üldiselt viisil, mis võimaldab tarbijatel neid visuaalselt uurida.
Seetõttu, kuigi ei ole välistatud, et kõnealuseid kaupu võidakse müüa ka suulise nõudmise alusel, ei saa seda turustamisviisi
pidada nende kaupade puhul tavaliseks.”
12     Seetõttu sedastas Esimese Astme Kohus edasikaevatud kohtuotsuse punktis 55, et vaadeldavate kaubamärkide sarnasuse ulatus
pole piisavalt suur leidmaks, et asjaomane avalikkus võiks arvata, et kõnealused kaubad pärinevad samalt ettevõtjalt või ka
omavahel majanduslikult seotud ettevõtjatelt, ning jättis seetõttu apellandi hagi rahuldamata.

Apellatsioonkaebus
13     Apellant taotleb Euroopa Kohtult nii edasikaevatud kohtuotsuse kui vaidlusaluse otsuse tühistamist ning kohtukulude väljamõistmist
ühtlustamisametilt. Oma apellatsioonkaebuse toetuseks toob apellant välja kahest osast koosneva ainsa väite, mis tuleneb määruse
nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumisest. Kumbki väite kahest osast sisaldab ka ise kahte eraldiseisvat etteheidet.
14     Ühtlustamisamet ja Zirh Corp. taotlevad apellatsioonkaebuse rahuldamata jätmist ja kohtukulude väljamõistmist apellandilt.

Apellandi ainsa väite esimene osa (segiajamise tõenäosus)
Esimene etteheide
– Poolte argumendid
15     Apellant väidab, et ühelt poolt asjaomaste kaupade ja teenuste osaline sarnasus ja osaline identsus, ja teiselt poolt vaadeldavate
kaubamärkide kõlaline sarnasus viivad järeldusele, et nende märkide puhul esineb segiajamise tõenäosus. Apellandi väitel,
kes viitab sellega seoses eespool viidatud kohtuotsuse Lloyd Schuhfabrik Meyer punktile 28, tuleneb määruse nr 40/94 artikli 8
lõike 1 punktist b, et ilmne sarnasus nendest tajuga seotud kriteeriumidest ühe osas toob kaasa segiajamise tõenäosuse. Käesoleval
juhul tuleneb segiajamise tõenäosus kõlalisest sarnasusest.
16     Ühtlustamisamet ei vaidlusta apellandi analüüsi osas, mis puudutab kaubamärkide sarnasust. Sellegipoolest leiab ta, et eespool
viidatud kohtuotsuse Lloyd Schuhfabrik Meyer ulatus seisneb üksnes selle võimaluse möönmises, et segiajamise tõenäosuse tuvastamiseks
piisab kõlalisest sarnasusest.
– Euroopa Kohtu hinnang
17     Esialgse märkusena tuleb mainida, et määruse nr 40/94 seitsmenda põhjenduse kohaselt sõltub segiajamise tõenäosuse hindamine
mitmest asjaolust, mille hulgas on eelkõige kaubamärgi tuntus turul, seosed, mis võivad tekkida kasutatava või registreeritud
tähisega, kaubamärgi ja tähise ja identifitseeritud kaupade või teenuste vahelise sarnasuse ulatus.
18     Avalikkuse poolt segiajamise tõenäosust tuleb seega hinnata igast küljest, võttes arvesse kõiki käsitletaval juhul asjakohaseid
tegureid (vt seoses direktiiviga 89/104 selle kohta 11. novembri 1997. aasta otsus kohtuasjas C‑251/95: SABEL, EKL 1997, lk I‑6191,
punkt 22, ja 22. juuni 2000. aasta otsus kohtuasjas C‑425/98: Marca Mode, EKL 2000, lk I‑4861, punkt 40).
19     Selline igakülgne hindamine peab kõnealuste kaubamärkide visuaalse, kõlalise ja kontseptuaalse sarnasuse osas tuginema neist
jäävale tervikmuljele, arvestades eelkõige nende eristavaid ja domineerivaid osi (vt eriti seoses direktiiviga 89/104 eespool
viidatud kohtuotsus SABEL, punkt 23, ja eespool viidatud kohtotsus Lloyd Schuhfabrik Meyer, punkt 25).
20     Selles osas asus Esimese Astme kohus pärast mõlema vaadeldava tähise tekitatava tervikmulje hindamist edasikaevatud kohtuotsuse
punktis 47 seisukohale, et need tähised ei ole sarnased ei visuaalselt ega kontseptuaalselt, kuid see-eest esineb neil teatavates
maades kõlaline sarnasus, välistamata, et ka üksnes see sarnasus võib tekitada segiajamise tõenäosuse.
21     Ei saa välistada, et üksnes kaubamärkide kõlaline sarnasus võib tekitada segiajamise tõenäosuse määruse nr 40/94 artikli 8
lõike 1 punkti b tähenduses (vt seoses direktiiviga 89/104 eespool viidatud kohtuotsus Lloyd Schuhfabrik Meyer, punkt 28).
Sellest hoolimata tuleb märkida, et niisuguse tõenäosuse esinemine vaadeldavate tähiste kontseptuaalse, visuaalse ja kõlalise
sarnasuse osas tuleb tuvastada igakülgse hindamise raames. Sellest seisukohast on võimaliku kõlalise sarnasuse hindamine üksnes
üks olulistest teguritest nimetatud igakülgse hindamise raames.
22     Seega ei tulene eespool viidatud kohtuotsuse Lloyd Schuhfabrik Meyer punktist 28, et segiajamise tõenäosus esineb tingimata
igal juhul, kui tuvastatakse kahe tähise kõlaline sarnasus.
23     Seega uuris Esimese Astme Kohus segiajamise tõenäosuse igakülgse hindamise raames õigustatult kahest vaadeldavast tähisest
jäävat tervikmuljet seoses nende võimalike kontseptuaalsete, visuaalsete ja kõlaliste sarnasutega.
24     Sellest järeldub, et ainsa väite esimese osa esimene etteheide tuleb põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
Teine etteheide
– Poolte argumendid
25     Apellandi väitel piisab kõlalisest sarnasusest segiajamise tõenäosuse tuvastamiseks, kui vaadeldavate kaubamärkidega tähistatavaid
kaupu ei osteta üksnes vaatluse põhjal. Kõnealuste kaupade puhul ei ole tarbijatel võimalik end ise teenindada paljudes kauplustes,
kus nad peavad neid kaupu seetõttu otsesõnu küsima. Lisaks ostetakse neid kaupu väga sageli telefoni teel. Apellandi väitel
ei ole tarbijale, kes tajub kaubamärki „SIR” üksnes foneetiliselt, tuttavad selle märgiga tähistatud kaupade visuaalseid tunnuseid.
26     Ühtlustamisameti väitel ei ole see sarnasus antud juhul otsustav, kuna kõnealuseid kaupu ostetakse tavaliselt vaatluse põhjal.
Tema väitel turustatakse neid kaupu sellisel viisil, et asjaomane avalikkus tajub ostu tegemisel kaubamärki nimetatud kaupu
visuaalselt tähistavana. Olgugi et kõnealustele kaupadele on võimalik viidata ka sõnaliselt, leiab ühtlustamisamet, et suulist
nõudmist eeldav jaotuskanal ei kujuta endast nende kaupade tüüpilist või tavalist müügiolukorda või -viisi. Seetõttu leiab
ta, et käesoleval juhul ei esine mingit segiajamise tõenäosust määruse 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses.
– Euroopa Kohtu hinnang
27     Apellandi poolt kõnealuste toodete turustamisviiside toime kohta esitatud teise etteheite tõttu tuleb sedastada, et apellant
taotleb tegelikult seda, et Euroopa Kohus asendaks Esimese Astme Kohtu poolt faktidele antud hinnangu oma hinnanguga.
28     Edasikaevatud kohtuotsuse punktides 52–54 sisalduv Esimese Astme Kohtu otsus, mille kohaselt kõnealuseid kaupu turustatakse
üldiselt viisil, mis võimaldab asjaomasel avalikkusel neid visuaalselt uurida, kujutab endast faktiliste asjaolude hindamist,
mida Euroopa Kohus ei saa apellatsiooni korras kontrollida. Nagu on sätestatud EÜ artikli 225 lõike 1 teises lõigus ja Euroopa
Kohtu põhikirja artikli 58 esimeses lõigus, saab Euroopa Kohtusse edasi kaevata ainult õigusküsimustes. Seega on Esimese Astme
Kohtul ainupädevus tuvastada ja hinnata antud asjas olulisi faktilisi asjaolusid ning analüüsida tõendeid. Välja arvatud juhul,
kui kohtule esitatud tõendeid on moonutatud, ei ole kõnealuste asjaolude ja tõendite hindamine seega niisugune õiguslik küsimus,
mis kuuluks Euroopa Kohtu poolt apellatsiooni korras läbivaatamisele (vt 15. septembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C‑37/03 P:
BioID
vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet, EKL 2005, lk I‑7975, punkt 43 ja viidatud kohtupraktika).
29     Kuna apellant ei ole välja toonud, et Esimese Astme Kohtule esitatud asjaolusid ja tõendeid oleks moonutatud, tuleb ainsa
väite esimese osa teine etteheide jätta vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.
30     Seetõttu tuleb asuda seisukohale, et Esimese Astme Kohus ei ole vääralt tõlgendanud määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b
ulatust.
31     Eelnevatest kaalutlustest tuleneb, et ainsa väite esimene osa tuleb tagasi lükata kui osaliselt põhjendamatu ja osaliselt
vastuvõetamatu.

Ainsa väite teine osa (kõlalise sarnasuse neutraliseerimine)
Esimene etteheide
– Poolte argumendid
32     Apellandi väitel on Esimese Astme Kohtu arutluskäik, nii nagu see on esitatud edasikaevatud kohtuotsuse punktides 48 ja 49,
ekslik. Apellandi väitel ei saa kõlalist sarnasust neutraliseerida visuaalsed ja kontseptuaalsed erinevused.
33     Ühtlustamisamet väidab, et kui Euroopa Kohus nõustub Esimese Astme Kohtu poolt kohtuotsuses Phillips-Van Heusen
vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet – Pash Textilvertrieb und Einzelhandel (BASS) (eespool viidatud, punkt 54) arendatud arutluskäiguga,
mille kohaselt kahe kaubamärgi kontseptuaalsed ja visuaalsed erinevused on sellised, et need neutraliseerivad märkide kõlalise
sarnasuse vähemalt niivõrd, kui ühel neist kaubamärkidest on asjaomase avalikkuse jaoks selge ja kindlaksmääratud tähendus,
nii et avalikkus seda kohe mõistab, peab see kohalduma ka käesolevas asjas.
– Euroopa Kohtu hinnang
34     Nagu on märgitud käesoleva kohtuotsuse punktis 19, peab igakülgne hindamine kõnealuste kaubamärkide visuaalse, kõlalise ja
tähendusliku sarnasuse osas tuginema neist jäävale tervikmuljele, arvestades eelkõige nende eristavaid ja domineerivaid osi.
35     Nimetatud igakülgsest hindamisest tuleneb, et kahe kaubamärgi kontseptuaalsed ja visuaalsed erinevused võivad neutraliseerida
nende kõlalised sarnasused vähemalt niivõrd, kui ühel neist märkidest on asjaomase avalikkuse jaoks selge ja kindlaksmääratud
tähendus, nii et avalikkus seda kohe mõistab (vt selle kohta 12. jaanuari 2006. aasta otsus kohtuasjas C‑361/04 P: Ruiz-Picasso
jt
vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet, EKL 2006, lk I‑643, punkt 20).
36     Seetõttu, olles edasikaevatud kohtuotsuse punktides 48 ja 49 õigesti öelnud, et igakülgne hindamine hõlmab ka vaadeldavate
tähiste eristavate ja domineerivate osade hindamist ja et kõlalisi sarnasusi võivad neutraliseerida märkide kontseptuaalsed
erinevused, võis Esimese Astme Kohus ilma määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b ulatust vääralt tõlgendamata asuda seisukohale,
et kõnealuste tähiste sarnasuse ulatus ei ole piisavalt suur leidmaks, et kõnealune avalikkus võib arvata, et asjaomased kaubad
pärinevad samalt ettevõtjalt või ka omavahel majanduslikult seotud ettevõtjatelt.
37     Sellest järeldub, et ainsa väite teise osa esimene etteheide tuleb põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
Teine etteheide
– Poolte argumendid
38     Apellant väidab, et kaubamärgi „SIR” põhitähendus tuleb välja ainult juhul, kui seda märki hääldada nii nagu inglise keeles.
Selle hääldusel kõigis teistes Euroopa Liidu ametlikes keeltes ei ole mingit tähendust ja see kujutab endast puhast fantaasiatähist.
Seetõttu ei saanud Esimese Astme Kohus hageja arvates asuda seisukohale, et käesoleval juhul on ühel vaadeldaval märgil selge
ja kindlaksmääratud tähendus, leidmaks, et kõlalise sarnasuse võivad neutraliseerida nende märkide kontseptuaalsed ja visuaalsed
erinevused. Seetõttu on Esimese Astme Kohus teinud määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b tõlgendamisel õigusliku vea.
39     Ühtlustamisamet leiab, et kujutismärgil „SIR” on selge ja kindlaksmääratud tähendus Esimese Astme Kohtu eespool viidatud kohtuotsuse
Phillips-Van Heusen
vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet – Pash Textilvertrieb und Einzelhandel (BASS) (eespool viidatud, punkt 54) tähenduses. Seetõttu
ei ole Esimese Astme Kohus teinud määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b tõlgendamisel õigusviga.
– Euroopa Kohtu hinnang
40     Seoses apellandi poolt vaadeldavate tähiste kontseptuaalsete ja visuaalsete erinevuste hinnangu osas tehtud teise etteheitega
tuleb sedastada, et apellatsioonkaebus taotleb tegelikult seda, et Euroopa Kohus asendaks Esimese Astme Kohtu poolt asjaoludele
antud hinnangu oma hinnanguga.
41     Seetõttu piisab, kui märkida, et edasikaevatud kohtuotsuse punktides 50 ja 51 sisalduv Esimese Astme Kohtu otsus, mille kohaselt
vaadeldavate tähiste kontseptuaalsed ja visuaalsed erinevused neutraliseerivad nende kõlalise sarnasuse, kujutab endast faktiliste
asjaolude hindamist, mida Euroopa Kohus ei saa apellatsiooni korras kontrollida. Nagu on sätestatud EÜ artikli 225 lõike 1
teises lõigus ja Euroopa Kohtu põhikirja artikli 58 esimeses lõigus, saab Euroopa Kohtusse edasi kaevata ainult õigusküsimustes.
Seega on Esimese Astme Kohtul ainupädevus tuvastada ja hinnata antud asjas olulisi faktilisi asjaolusid ning analüüsida tõendeid.
Välja arvatud juhul, kui kohtule esitatud tõendeid on moonutatud, ei ole kõnealuste asjaolude ja tõendite hindamine seega
niisugune õiguslik küsimus, mis kuuluks Euroopa Kohtu poolt apellatsiooni korras läbivaatamisele (vt eespool viidatud kohtuotsus
BioID
vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet, punkt 43 ja viidatud kohtupraktika).
42     Kuna apellant ei ole välja toonud, et Esimese Astme Kohtule esitatud asjaolusid ja tõendeid oleks moonutatud, tuleb ainsa
väite teise osa teine etteheide jätta vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.
43     Seetõttu tuleb asuda seisukohale, et Esimese Astme Kohus ei ole vääralt tõlgendanud määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b
ulatust.
44     Eelnevatest kaalutlustest tuleneb, et ainsa väite teine osa tuleb tagasi lükata kui osaliselt põhjendamatu ja osaliselt vastuvõetamatu.
45     Kuna ükski apellandi poolt apellatsioonkaebuse toetuseks esitatud väidetest ei ole põhjendatud, tuleb apellatsioonkaebus jätta
rahuldamata.

Kohtukulud
46     Vastavalt kodukorra artikli 69 lõikele 2, mida kodukorra artikli 118 alusel kohaldatakse apellatsioonkaebuste suhtes, on kohtuvaidluse
kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Kuna ühtlustamisamet ja Zirh Corp. on kohtukulude
hüvitamist nõudnud ja apellant on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud temalt välja mõista.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (esimene koda) otsustab:
1.
Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.
2.
Mõista kohtukulud välja äriühingult Mülhens GmbH & Co. KG.
Allkirjad
*
Kohtumenetluse keel: inglise.