CELEX: 62004TJ0186
Bendrijos prekių ženklas
Protesto procedūra
Paraiška žodiniam Bendrijos prekių ženklui SPAFORM
Ankstesni žodiniai prekių ženklai SPA ir SPA THERMES
Protesto atmetimas iš dalies
Reglamento (EB) Nr. 2868/95 18 taisyklės 1 dalis

Ginčo aplinkybės
1       1997 m. rugpjūčio 5 d. įstojusi į bylą šalis, remdamasi pataisytu 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 40/94
dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1), pateikė Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam
dizainui) (VRDT) Bendrijos prekių ženklo paraišką.
2       Prašomas įregistruoti prekių ženklas – žodinis žymuo SPAFORM.
3       Pagal peržiūrėtą ir pataisytą 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutartį dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams
registruoti prekės ir paslaugos, kurioms buvo prašoma įregistruoti prekių ženklą, priklauso 7, 9 ir 11 klasėms. Šių prekių
ir paslaugų aprašymas yra toks:
–       7 klasė: „siurbliai, slėgio reguliatoriai, slėgio vožtuvai“,
–       9 klasė: „aparatai ir prietaisai slėgiui matuoti“,
–       11 klasė: „vonios, sūkurinės vonios, burbulinės vonios, kriauklės, vonių su vandens čiurkšlėmis įranga; dušai, vandens nutekėjimo
vamzdžiai“.
4       1998 m. liepos 27 d. paraiška buvo paskelbta
Bendrijos prekių ženklų biuletenyje
Nr. 55/1998.
5       1998 m. spalio 27 d. ieškovė pateikė protestą dėl prašomo įregistruoti prekių ženklo.
6       Protestas buvo grindžiamas prekių ženklais SPA THERMES ir SPA, kurių registracijos tokios:
–       1994 m. liepos 26 d. Beniliukse Nr. 555 229 įregistruotas prekių ženklas SPA THERMES, skirtas tokioms prekėms ir paslaugoms:
–       3 klasei priklausantiems „balinimo preparatams ir kitoms skalbimo medžiagoms; valymo, poliravimo, šveitimo ir švitrinamojo
apdirbimo preparatams, muilui; parfumerijai, eteriniams aliejams, kosmetikai, plaukų losjonams; dantų milteliams ir pastoms“,
–       11 klasei priklausantiems „apšvietimo, šildymo, garų gamybos, valgio virimo, šaldymo, džiovinimo, vėdinimo, vandens tiekimo
ir sanitariniams įrenginiams, įskaitant vandens paskirstymo, apdirbimo, valymo ir filtravimo sistemoms“,
–       42 klasei priklausantiems „terminių gydyklų paslaugoms, įskaitant sveikatos priežiūros paslaugų teikimą; vonioms, dušams,
masažams“;
–       1983 m. vasario 21 d. Beniliukse Nr. 389 230 įregistruotas prekių ženklas SPA, skirtas į 32 klasei priklausantiems „mineraliniam
ir gazuotam vandeniui, kitiems gaiviesiems gėrimams; sirupams ir kitiems gėrimų gaminimo mišiniams“.
7       Proteste nebuvo pateiktas pastarojo prekių ženklo vaizdas. Be to, ieškovė rėmėsi „šių prekių ženklų, (skirtų) 32 klasės prekėms,
geru vardu Beniliukse“.
8       Grįsdama savo protestą registracijos Nr. 555 229 atžvilgiu, ieškovė rėmėsi Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktu.
Be to, registracijos Nr. 389 230 atžvilgiu ji rėmėsi to paties reglamento 8 straipsnio 5 dalimi.
9       2000 m. spalio 4 d. Protestų skyrius paprašė ieškovės pateikti savo protestą pagrindžiančius faktus, įrodymus ar pastabas,
kartu jai pranešdamas, jog visapusiška protesto analizė parodė, kad šis yra nepriimtinas pagal Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio
5 dalį, nes žymuo, kuris sudaro gerą vardą turintį prekių ženklą, proteste nebuvo nurodytas ir nebuvo pridėtas joks jį identifikuoti
leidžiantis registracijos pažymėjimas.
10     2000 m. gruodžio 1 d. Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 5 dalies pagrindu pareikštam protestui pagrįsti ieškovė Protestų skyriui
pateikė minėtos registracijos kopiją.
11     2002 m. liepos 31 d. Sprendimu Protestų skyrius atmetė protestą nuspręsdamas, kad pagal Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio
5 dalį pareikšta paraiška yra nepriimtina. Jis rėmėsi Reglamento Nr. 40/94 42 straipsniu bei 1995 m. gruodžio 13 d. Komisijos
reglamento (EB) Nr. 2868/95, skirto įgyvendinti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 40/94 (OL L 303, p. 1, toliau – įgyvendinimo reglamentas),
18 taisyklės 1 dalimi. Protestų skyrius iš tiesų manė, kad duomenys, kuriuos turėjo VRDT pasibaigus protesto padavimo terminui
– šiuo atveju 1998 m. spalio 27 d. – neleido identifikuoti gerą vardą turinčio ankstesnio prekių ženklo. Be to, Protestų skyrius
nusprendė, kad nėra galimybės supainioti prašomą įregistruoti prekių ženklą ir ankstesnį prekių ženklą SPA THERMES Reglamento
Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto prasme.
12     2002 m. rugsėjo 30 d. ieškovė, remdamasi Reglamento Nr. 40/94 57–59 straipsniais, pateikė VRDT apeliaciją dėl šio sprendimo.
13     2004 m. vasario 25 d. Sprendimu (toliau – ginčijamas sprendimas) VRDT ketvirtoji apeliacinė taryba atmetė ieškovės pateiktą
apeliaciją. Apeliacinė taryba nusprendė, kad Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 5 dalimi grindžiamo atsisakymo įregistruoti
pagrindas neturi būti nagrinėjamas, nes jis yra nepriimtinas. Šiuo atžvilgiu ji nurodė, kad „nagrinėjamos registracijos objektu
esantis žymuo nebuvo nurodytas“. Be to, ketvirtoji apeliacinė taryba manė, kad nėra galimybės supainioti prekių ženklą SPAFORM
ir ankstesnį prekių ženklą SPA THERMES Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto prasme.

Šalių reikalavimai
14     Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:
–       panaikinti ginčijamą sprendimą,
–       priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.
15     VRDT Pirmosios instancijos teismo prašo:
–       patenkinti ieškovės prašymą panaikinti ginčijamą sprendimą,
–       priteisti iš kiekvienos šalies sumokėti savo bylinėjimosi išlaidas.
16     Įstojusi į bylą šalis Pirmosios instancijos teismo prašo:
–       patvirtinti ginčijamą sprendimą,
–       atmesti visą ieškinį,
–       priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
17     Per posėdį įstojusi į bylą šalis paprašė priteisti iš VRDT su posėdžiu susijusias bylinėjimosi išlaidas, nes ji nebūtų jame
dalyvavusi, jei VRDT būtų nusprendusi atmesti apeliaciją.

Dėl teisės

Dėl VRDT reikalavimų
18     VRDT prašo patenkinti ieškovės prašymą panaikinti ginčijamą sprendimą. Ji remiasi 2004 m. spalio 12 d. Teisingumo Teismo sprendimu
Vedial prieš VRDT
(C‑106/03 P, Rink. p. II‑0000, 26 ir 27 punktai). Šioje byloje Teisingumo Teismas nusprendė, kad pagal Pirmosios instancijos
teismo procedūros reglamento 133 straipsnio 2 dalį VRDT yra atsakovė Pirmosios instancijos teisme ir ji neturi teisės pakeisti
ginčo ribų, nustatytų prekių ženklo paraišką ir protestą pateikusių asmenų reikalavimuose bei tvirtinimuose. Tačiau VRDT teigia,
kad ji neturi sistemingai ginti apeliacinių tarybų priimtus ginčijamus sprendimus. Šiuo atžvilgiu VRDT nurodo 2004 m. birželio
30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą
GE Betz prieš VRDT – Atofina Chemicals
(BIOMATE) (T‑107/02, Rink. p. II‑0000, 29 ir paskesni punktai).
19     Pirmosios instancijos teismas primena, kad procese, susijusiame su ieškiniu dėl apeliacinės tarybos per protesto procedūrą
priimto sprendimo, VRDT bet kuriuo atveju neturi teisės pakeisti ginčo ribų, nustatytų prekių ženklo paraišką ir protestą
pateikusių asmenų reikalavimuose bei tvirtinimuose (minėto apeliacinio sprendimo
Vedial prieš VRDT
, patvirtinančio 2002 m. gruodžio 12 d. Sprendimą
Vedial prieš VRDT
–
France Distribution
(HUBERT)
, T‑110/01, Rink. p. II‑5275, 26 punktas).
20     Vis dėlto iš šios teismų praktikos neišplaukia, kad VRDT turi prašyti atmesti ieškinį dėl vienos iš apeliacinių tarybų sprendimo
panaikinimo. Iš tikrųjų, nors VRDT nėra suteikta teisė pareikšti ieškinį dėl apeliacinės tarybos sprendimo, ji neturi sistemingai
ginti bet kurio apeliacinės tarybos priimto ginčijamo sprendimo arba būtinai prašyti atmesti bet kurį dėl tokio sprendimo
pareikštą ieškinį (minėto sprendimo BIOMATE 34 punktas).
21     Todėl ir šiuo atveju VRDT gali, nepakeisdama ginčo ribų, prašyti patenkinti ieškovės prašymą panaikinti ginčijamą sprendimą.

Dėl esmės
22     Ieškovė savo ieškinį grindžia vieninteliu ieškinio pagrindu – įgyvendinimo reglamento 18 taisyklės 1 dalies pažeidimu.
Šalių argumentai
23     Ieškovė tvirtina, kad šiuo atveju Protestų skyriaus, o vėliau ir ketvirtosios VRDT apeliacinės tarybos nustatytas pažeidimas
buvo susijęs tik su įgyvendinimo reglamento 18 taisyklės 1 dalies taikymu. Todėl, jos nuomone, reikia išnagrinėti, ar proteste
buvo aiškiai nurodytas gerą vardą turintis ankstesnis prekių ženklas, kuriuo buvo grindžiamas protestas.
24     Ji pripažįsta, kad protesto dokumente „nebuvo pavaizduotas“ žymuo, sudarantis gerą vardą turinčio prekių ženklą, kuriuo buvo
grindžiamas protestas. Tačiau ši registracija buvo tiksliai nurodyta įvardijant Beniliuksą kaip įregistravimo valstybę, registracijos
numerį bei jos datą ir nurodant prekes, kurioms ji skirta.
25     Ieškovė pažymi, kad 1998 m. spalio 27 d. VRDT protestų skyriui jos atstovo nusiųsto protesto 5 puslapyje, formos 69, 70 ir
71 punktuose, susijusiuose su „turinčiu gerą vardą ankstesniu įregistruotu prekių ženklu“, nurodyta:
–       „geras vardas: valstybėje narėje“,
–       „valstybė narė: Beniliuksas (1983 m. vasario 21 d. įregistruotas Nr. 389 230)“,
–       „protestas grindžiamas: 32 klasė: mineralinis ir gazuotas vanduo, kiti gaivieji gėrimai; sirupai ir kiti gėrimų gaminimo mišiniai.“
26     Be to, protesto 6 puslapyje esančiuose kituose punktuose, būtent susijusiuose su „protesto pagrindais“, nurodyta, jog „egzistuoja
supainiojimo galimybė, kurią sudaro galimybė susieti Bendrijos prekių ženklą SPAFORM su (ieškovės) vardu (įregistruotais)
prekių ženklais SPA, kuriais grindžiamas protestas“, o protesto 6 puslapio 3 punkte pažymėta, kad ieškovės „prekių ženklai,
(skirti) 32 klasės prekėms, turėjo gerą vardą Beniliukse“.
27     Ieškovė mano, kad įgyvendinimo reglamento 18 taisyklės 1 dalis nereikalauja, jog prekių ženklas, kuriuo grindžiamas protestas,
būtų „pavaizduotas“. Reikalaudama „pavaizduoti“ protestą pagrindžiantį prekių ženklą, kai minėta taisyklė tik reikalauja,
kad šis būtų „aiškiai nurodytas“, Apeliacinė taryba sugriežtino šioje nuostatoje įtvirtintas sąlygas.
28     Ieškovė mano, kad įgyvendinimo reglamento 18 taisyklės 1 dalies reikalavimai šiuo atveju buvo patenkinti. Jos nuomone, pagrindinis
18 taisyklės 1 dalies tikslas – leisti Bendrijos prekių ženklo pareiškėjui, atsakovui protesto procedūros metu, susipažinti
su prieš jį nukreiptomis teisėmis, kad galėtų įgyvendinti savo gynybos teises.
29     Ji teigia, kad šiuo atveju šis tikslas buvo pasiektas. Iš tikrųjų kadangi gerą vardą turintis prekių ženklas, kuriuo grindžiamas
protestas, buvo aiškiai nurodytas pateikiant visus duomenis apie jo registraciją, Bendrijos prekių ženklo pareiškėjas, atsakovas
protesto procedūroje, galėjo lengvai suprasti ir patikrinti pagrindą, kuriuo buvo grindžiamas protestas.
30     Be to, ieškovė tvirtina, kad ginčijamame sprendime nustatyti reikalavimai neatitinka ankstesnės VRDT apeliacinių tarybų praktikos,
susijusios su įgyvendinimo reglamento 18 taisyklės 1 dalies taikymu, ypač 2002 m. kovo 7 d. trečiosios apeliacinės tarybos
sprendimo (byla R 870/2001‑3
Bridgewater prieš Bridgewater
).
31     VRDT nuomone, įgyvendinimo reglamento 18 taisyklės 1 dalyje numatytas aiškus ankstesnės teisės identifikavimas yra absoliuti
protesto priimtinumo sąlyga. Būtų neįmanoma ištaisyti ankstesnio prekių ženklo identifikavimo trūkumo, o Protestų skyrius
neįpareigotas prašyti protestą pateikusios šalies tą daryti. Taip pat VRDT nurodo 2004 m. gegužės 10 d. protesto procedūros
gaires, kurių 1 dalies 1 skyriaus A VI punktas išskiria „absoliučius“ ir „santykinius“ identifikavimo elementus. Be to, proteste
nesant absoliutaus identifikavimo elemento, ankstesnis prekių ženklas negali būti identifikuotas ir todėl juo negali būti
grindžiamas protestas. Absoliučiais identifikavimo elementais yra laikomi ankstesnio prekių ženklo registracijos arba paraiškos
numeriai. Santykiniai identifikavimo elementai yra prekių ženklo vaizdas, prekių ženklo tipas, prekės ir paslaugos bei kita
informacija, pavyzdžiui, paraiškos padavimo ar registracijos data. Galimiems santykinių elementų trūkumams ištaisyti protestą
pateikusiai šaliai turėtų būti suteikiamas dviejų mėnesių laikotarpis.
32     VRDT mano, kad, atsižvelgiant į šalių interesus, VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos pozicija buvo per griežta dėl minimalių
elementų, leidžiančių identifikuoti ankstesnį – šiuo atveju žodinį – prekių ženklą. VRDT taip pat tvirtina, kad Apeliacinės
tarybos sprendimas yra nepateisinamas atsižvelgiant į įgyvendinimo reglamento 18 taisyklės 1 dalį. Jos nuomone, Protestų skyrius
ir apeliacinė taryba turėjo nuspręsti, kad registracijos numerio ir atitinkamos valstybės narės nurodymo pakanka identifikuoti
ankstesnį prekių ženklą. Todėl būtų pakakę, jei Protestų skyrius būtų paprašęs papildomos informacijos pagal įgyvendinimo
reglamento 18 taisyklės 1 dalį.
33     VRDT nuomone, protestų skyriai ir apeliacinės tarybos iš pradžių ne visada vienodai vertindavo būtinus elementus, leidžiančius
aiškiai identifikuoti ankstesnę teisę, kuria grindžiamas protestas. Ji pripažįsta, kad kai kurios apeliacinės tarybos taikė
siaurą požiūrį (2002 m. vasario 25 d. antrosios apeliacinės tarybos sprendimas (byla R 1184/2000‑2, P‑51,
Mustang prieš Ford Mustang
) ir minėtas sprendimas
Bridgewater prieš Bridgewater
). Vis dėlto ji pažymi, jog šie sprendimai susiję su ankstesnėmis teisėmis, kurios nebuvo įregistruotos, ir kad egzistuoja
ir kitokie apeliacinės tarybos sprendimai (2003 m. gruodžio 19 d. antrosios apeliacinės tarybos sprendimas (byla R 704/2002‑2,
Myo Max by CEFAR prieš cefar-centro de estudos de farmacoepidemiologia
). Pagaliau ji nurodo, kad protesto procedūros gairės taip pat patvirtina jos požiūrį.
34     Įstojusi į bylą šalis primena įgyvendinimo reglamento 15 taisyklės 2 dalyje nurodytas protesto turiniui keliamas sąlygas,
jog „protesto pranešimą sudaro <…> ankstesnio ženklo vaizdas ir, jei reikia, ankstesnio ženklo arba ankstesnės teisės aprašymas“.
Be to, pasak įstojusios į bylą šalies, įgyvendinimo reglamento 15 taisyklės 2 dalis taip pat reikalauja, kad proteste būtų
ankstesnio prekių ženklo vaizdas, t. y. ne tik paprastas jo aprašymas. Todėl ieškovė negali kaltinti VRDT, kad ši nustatė
papildomą protesto priimtinumo sąlygą, nes šis reikalavimas akivaizdžiai išplaukia iš įgyvendinimo reglamento.
35     Įstojusi į bylą šalis nurodo ankstesnę VRDT praktiką, būtent 2002 m. kovo 4 d. Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (bylos
R 662/2001‑1,
ORANGEX prieš Orange X-PRESS
21 punktas), pagal kurį kiekvienas protestas „turi būti pakankamai aiškus ir konkretus, kad nekiltų neaiškumų dėl jo prasmės
ir apimties“. Taip pat ji cituoja 2004 m. liepos 6 d. Protestų skyriaus sprendimą (byla Nr. 2218/2004,
Atlas Copco AB prieš The Black & Decker Corp.
), pagal kurį „ankstesnis prekių ženklas arba ankstesnė teisė yra laikomi aiškiai identifikuotais, jei tenkinami šie minimalūs
reikalavimai: pateikiamas prekių ženklo ar žymens vaizdas, nurodoma valstybė, kurioje prekių ženklas buvo įregistruotas ar
pateikta registravimo paraiška arba kurioje egzistuoja ankstesnė teisė bei registracijos paraiškos arba registracijos numeris
(susijęs su įregistruotu komerciniu prekių ženklu arba su komercinio prekių ženklo paraiška)“.
36     Be to, įstojusi į bylą šalis pažymi, kad, priešingai nei matyti iš įgyvendinimo reglamento 18 taisyklės 2 dalies, tos pačios
taisyklės 1 dalis neįpareigoja VRDT prašyti protestą pateikusios šalies ištaisyti toje dalyje nurodytas klaidas (2004 m. sausio
9 d. Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas (bylos R 129/2003‑1,
Weekenders Worldwide Trade and Service Kft prieš Gregor Kohlruss
24 punktas).
37     Ji priduria, kad šiuos trūkumus galima ištaisyti tik iki protesto pateikimo termino pabaigos. Be to, VRDT neįpareigota atsižvelgti
į duomenis, pateiktus po šios datos. Šiuo atžvilgiu ji mini 2002 m. birželio 13 d. Pirmosis instancijos teismo sprendimą
Chef Revival USA prieš VRDT – Massagué Marín
(Chef)
(T‑232/00, Rink. p. II‑2749, 34 ir 36 punktai), pagal kurį, „jei protestas netenkina (įgyvendinimo) reglamento 18 taisyklės
1 dalies priimtinumo sąlygų, protestas atmetamas kaip nepriimtinas, jeigu nustatyti trūkumai nebuvo ištaisyti iki jo pateikimo
termino pabaigos“.
38     Įstojusios į bylą šalies manymu, ieškovė per daug supaprastino Apeliacinės tarybos pateiktus motyvus. Šiuo atžvilgiu ji nurodo,
jog iš ginčijamo sprendimo 2, 3 ir 13 konstatuojamųjų dalių matyti, pirma, kad ieškovė protesto pranešime nepateikė nei prekių
ženklo SPA THERMES vaizdo, nei jo registracijos pažymėjimo, antra, kad ji pateikė tik su vienu ankstesniu prekių ženklu susijusią
informaciją, nors protestas grindžiamas daugeliu prekių ženklų, skirtų 32 klasės prekėms, ir, trečia, protesto pateikimo terminas
baigėsi 1998 m. spalio 27 dieną. Ieškovė nepateikė reikalingos informacijos iki šios datos, kaip reikalauja įgyvendinimo reglamento
18 taisyklės 1 dalis. Iš tikrųjų ieškovė iki 2000 m. gruodžio 1 d. nepateikė registracijos pažymėjimo bei atitinkamo ankstesnio
prekių ženklo vaizdo.
39     Įstojusi į bylą šalis taip pat primena, kad ieškovė VRDT ketvirtoje apeliacinėje taryboje pripažino, jog aiškus nagrinėjamo
ankstesnio prekių ženklo identifikavimas skiriasi nuo paprasto identifikavimo. Būtų nelogiška, kad protestą pateikusi šalis
tikėtųsi, jog VRDT atliks paiešką atitinkamos valstybės narės registre tam, kad galėtų identifikuoti šį prekių ženklą, kai
protestą pateikusi šalis turi šią informaciją. Iš tikrųjų prekių ženklo identifikavimas turėtų leisti VRDT apeliacinei tarybai
išspręsti ginčus. VRDT uždavinys – remiantis ankstesne teise, kuria gindžiamas protestas, nuspręsti, ar prekių ženklo paraiška
priimtina
prima facie
, turi būti atmesta. Protesto pranešimas turėtų palengvinti šį uždavinį.
40     Įstojusi į bylą šalis pažymi, kad įgyvendinimo reglamento 18 taisyklės 1 dalies tikslas yra ne tik informuoti prekių ženklo,
dėl kurio yra pateiktas protestas, pareiškėją, bet taip pat pranešti VRDT apie su protestu susijusias faktines aplinkybes
ir taip jai sudaryti galimybę išspręsti ginčą. Įstojusios į bylą šalies nuomone, ieškovė nepasiekė įgyvendinimo reglamento
18 taisyklės 1 dalyje numatyto tikslo.
41     Galiausia įstojusi į bylą šalis primena, kad Protestų skyrius protestą atmetė kaip nepriimtiną, nes „byloje nebuvo pakankamai
aiškios informacijos apie neįregistruoto prekių ženklo formą“.
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
–       Dėl įgyvendinimo reglamento 18 taisyklės 1 dalies aiškinimo
42     Pagal įgyvendinimo reglamento 18 taisyklės 1 dalį „jei <…> protesto pranešime aiškiai nenurodoma paraiška, kuri yra protestuojama,
arba ankstesnis ženklas ar ankstesnė teisė, kuria remiantis reiškiamas protestas, Tarnyba atmeta tą protesto pranešimą kaip
nepriimtiną, jeigu tie trūkumai nebuvo ištaisyti iki protestavimo termino pabaigos“.
43     Akivaizdu, kad šiuo atveju ieškovė proteste nepateikė Beniliukse Nr. 389 230 įregistruoto žodinio prekių ženklo SPA, kurio
geru vardu ji grindžia savo protestą pagal Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 5 dalį, vaizdo. Taigi reikia nustatyti, ar įgyvendinimo
reglamento 18 taisyklės 1 dalyje nustatyta aiškaus nurodymo sąlyga reikalavo pateikti šio prekių ženklo vaizdą.
44     Pirmiausia pažymėtina, kad įgyvendinimo reglamento 18 taisyklės 1 dalies redakcija prancūzų kalba mini aiškų nurodymą (
l’acte d’opposition n’indique pas clairement
), o redakcija anglų kalba remiasi aiškiu identifikavimu (
the notice of opposition does not clearly identify
). Tačiau būtinybė vienodai aiškinti Bendrijos teisės nuostatas visomis kalbinėmis redakcijomis, jeigu tarp jų yra neatitikimų,
reikalauja tokią nuostatą aiškinti atsižvelgiant į teisės akto kurio dalį ji sudaro, bendrą struktūrą ir tikslą (1995 m. gruodžio
7 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Rockfon
, C‑449/93, Rink. p. I‑4291, 28 punktas ir 1996 m. spalio 24 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Kraaijeveld ir kt.
, C‑72/95, Rink. p. I‑5403, 28 punktas). Šiuo atveju įgyvendinimo reglamento 18 taisyklė nurodo, kad ankstesnis prekių ženklas,
kuriuo grindžiamas protestas, turi būti pakankamai aiškiai nurodytas, kad VRDT ir kita dalyvaujanti byloje šalis galėtų jį
identifikuoti. Atsižvelgiant į šį tikslą, tarp šių dviejų kalbinių redakcijų esantys skirtumai nesudaro jokio prieštaravimo.
45     Pagaliau pažymėtina, kad taikydamas įgyvendinimo reglamento 18 taisyklės 1 dalį Protestų skyrius nėra įpareigotas protestą
pateikusiai šaliai siūlyti ištaisyti tai, kad ankstesnis prekių ženklas nėra aiškiai nurodytas.
46     Be to, priešingai nei teigia įstojusi į bylą šalis, nesant jokio aiškaus nukreipimo, iš įgyvendinimo reglamento 15 taisyklės
2 dalies 8 punkto vi papunkčio neišplaukia, kad įgyvendinimo reglamento 18 taisyklės 1 dalis reikalauja pateikti ankstesnio
prekių ženklo vaizdą.
47     Atsižvelgiant į tai, kas pasakyta, įgyvendinimo reglamento 18 taisyklės 1 dalį reikia aiškinti kaip reikalaujančią iki protesto
pateikimo termino pabaigos pakankamai aiškiai nurodyti ankstesnį prekių ženklą, kuriuo grindžiamas protestas, kad būtų galima
jį identifikuoti.
–       Dėl aiškaus prekių ženklo SPA nurodymo
48     Taigi reikia išsiaiškinti, ar šiuo atveju protesto pranešime buvo pateikti pakankamai konkretūs duomenys, leidžiantys aiškiai
identifikuoti Beniliukse Nr. 389 230 įregistruotą prekių ženklą SPA.
49     Šiuo atžvilgiu Pirmosios instancijos teismas mano, kad ankstesnio prekių ženklo, kuriuo grindžiamas protestas, registracijos
numerio ir valstybės narės, kurioje jis buvo įregistruotas, nurodymas yra aiški nuoroda įgyvendinimo reglamento 18 taisyklės
1 dalies prasme.
50     Šiuo atveju aišku, kad proteste yra ši informacija:
–       „geras vardas: valstybėje narėje“,
–       „valstybė narė: Beniliuksas (1983 m. vasario 21 d. įregistruotas Nr. 389 230“,
–       „protestas grindžiamas: 32 klasė: mineralinis ir gazuotas vanduo, kiti gaivieji gėrimai; sirupai ir kiti gėrimų gaminimo mišiniai.“
51     Be to, Pirmosios instancijos teismas tvirtina, kad kiti protesto pranešimo punktai, ypač tie, kurie susiję su protesto pagrindais,
nurodo, jog „egzistuoja supainiojimo galimybė, kurią sudaro galimybė susieti <...> Bendrijos prekių ženklą SPAFORM su prekių
ženklais SPA, kuriais grindžiamas protestas“, ir kad „SPA Monopole <...> prekių ženklai, (skirti) 32 klasės prekėms, turėjo
gerą vardą Beniliukse“.
52     Atsižvelgiant į šias aplinkybes reikia konstatuoti, kad nagrinėjamas ankstesnis prekių ženklas yra aiškiai nurodytas protesto
pranešime. Įstojusios į bylą šalies pateikti argumentai šios išvados nepaneigia.
53     Iš tikrųjų visų pirma dėl argumentų, susijusių su galimybe supainioti prekių ženklus, kuriais grindžiamas protestas, Pirmosios
instancijos teismas pažymi, kad iš bylos medžiagos matyti, jog ieškovė pagal Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 5 dalį rėmėsi
ne Beniliukse Nr. 555 229 įregistruotu prekių ženklu SPA THERMES, bet Beniliukse Nr. 389 230 įregistruotu prekių ženklu SPA.
Be to, nors protesto pranešime iš tiesų nurodomi įvairūs prekių ženklai SPA, daugelio prekių ženklų nurodymas neklaidina,
nes kiekvienas iš jų turi skirtingą registracijos numerį.
54     Pagaliau dėl argumento, kad ieškovė nepateikė prekių ženklo SPA registracijos pažymėjimo, pakanka priminti, jog įgyvendinimo
reglamento 18 taisyklės 1 dalis ankstesnio prekių ženklo aiškaus nurodymo tikslais nereikalauja pateikti registracijos pažymėjimo
(žr. šio sprendimo 49 punktą). Šią išvadą patvirtina įgyvendinimo reglamento 16 taisyklės 2 dalis, kuri nustato, kad „jei
protestas grindžiamas ankstesniu ženklu, kuris nėra Bendrijos prekės ženklas, prie protesto pranešimo turėtų būti pridėti
ankstesnio ženklo registracijos arba paraiškos padavimo įrodymai, pavyzdžiui, registracijos pažymėjimas“. Šios taisyklės nesilaikymas,
kaip yra ir šiuo atveju, gali būti ištaisytas pagal šios taisyklės 3 dalį per terminą, nustatytą prasidėjus protesto procedūrai.
55     Dėl argumento, susijusio su ankstesne apeliacinių tarybų praktika, Pirmosios instancijos teismas primena, kad į VRDT sprendimų
praktiką Bendrijos teismai atsižvelgti neprivalo (šiuo klausimu žr. 2002 m. lapkričio 20 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Bosch prieš VRDT
(Kit Pro ir Kit Super Pro)
, T‑79/01 ir T‑86/01, Rink. p. II‑4881, 32 punktą). Bet kuriuo atveju įstojusios į bylą šalies nurodyti sprendimai yra susiję
su anksčiau neįregistruotais prekių ženklais, todėl, siekiant užtikrinti aiškų nurodymą, jų vaizdas buvo būtinas. Tačiau šiuo
atveju taip nėra, nes ankstesnis prekių ženklas yra įregistruotas žodinis prekių ženklas, kurio registracijos numeris ir valstybė
narė, kurioje jis įregistruotas, aiškiai nurodyti (žr. šio sprendimo 49 punktą).
56     Atsižvelgiant į tai, kas pirmiau pasakyta, reika padaryti išvadą, kad ieškovės nurodytas ieškinio pagrindas yra nepagrįstas.
Todėl ginčijamas sprendimas tiek, kiek jis nustato, kad Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 5 dalimi grindžiamas protestas dėl
Beniliukse Nr. 389 230 įregistruoto prekių ženklo SPA yra nepriimtinas, turi būti panaikintas.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
57     Pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti išlaidas,
jeigu laimėjusi šalis to prašė. Kadangi Apeliacinės tarybos sprendimas buvo iš dalies panaikintas, VRDT pralaimėjo bylą, todėl
ji turi padengti ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas pagal pastarosios reikalavimus. Kadangi įstojusi į bylą šalis pralaimėjo
bylą, ji padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Remdamasis šiais motyvais,
PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMAS (antroji kolegija)
nusprendžia:
1.
2004 m. vasario 24 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) sprendimas (byla R 87/2002‑4)
yra panaikinamas tiek, kiek jis nustato, kad 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių
ženklo 8 straipsnio 5 dalimi grindžiamas protestas dėl Beniliukse Nr. 389 230 įregistruoto prekių ženklo SPA yra nepriimtinas.
2.
Atmesti likusią ieškinio dalį.
3.
VRDT padengia savo ir ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.
4.
Įstojusi į bylą šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Pirrung
Forwood
Papasavvas
Paskelbta 2005 m. birželio 15 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Kancleris

Pirmininkas
H. Jung

J. Pirrung
*
Proceso kalba: anglų.