CELEX: 62002TJ0352
Ühenduse kaubamärk
Vastulausemenetlus
Ühenduse sõnamärgi PC WORKS registreerimise taotlus
Varasem siseriiklik kujundmärk W WORK PRO
Registreerimisest keeldumine
Määruse nr 40/94 (EÜ) artikli 8 lõike 1 punkt b

Vaidluse taust
1       Hageja esitas 4. novembril 1997 Siseturu Ühtlustamise Ametile (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) (edaspidi „ühtlustamisamet”)
nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994, L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01,
lk 146) (muudetud kujul) alusel ühenduse kaubamärgi registreerimise taotluse.
2       Kaubamärk, mille registreerimist taotleti, oli sõnamärk PC WORKS. Kaubad, mille jaoks registreerimist taotleti, kuuluvad 15. juuni
1957. aasta märkide registreerimisel kasutatava kaupade ja teenuste rahvusvahelise klassifikatsiooni Nizza kokkuleppe (uuesti
läbi vaadatud ja parandatud kujul) kohaselt klassi 9 ning vastavad järgmisele kirjeldusele: „heli või kujutise salvestamise,
edastamise ja taasesitamise aparaadid, valjuhääldid, võimendid, plaadimängijad, kassetimängijad, laserplaadimängijad, tuunerid
ning eelnimetatud toodete osad ja tarvikud”.
3       Taotlus avaldati 26. oktoobril 1998 Ühenduse Kaubamärgibülletäänis nr 81/98.
4       J. Vila Ortiz esitas 22. jaanuaril 1999 määruse nr 40/94 artikli 42 alusel hageja registreerimistaotluse peale vastulause,
tuues põhjenduseks segiajamise tõenäosuse sama määruse artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses. Vastulause hõlmas kõiki hageja
kaubamärgitaotluses viidatud kaupu ning tugines allpool toodud siseriiklikule kujutismärgile:
5       See kaubamärk registreeriti 10. oktoobril 1994 Hispaanias järgmiste klassi 9 kuuluvate kaupade osas: „elektrooniline helivarustus;
valjuhääldid; heli taasesitamise aparaadid; raadiod; televiisorid ja videoaparaadid”.
6       Vastulausete osakond leidis oma 26. jaanuari 2001. aasta otsuses, et vaidlusaluste kaubamärkide segiajamine on tõenäoline,
ning jättis seetõttu hageja taotluse kõigi kaupade osas rahuldamata.
7       Hageja esitas 19. märtsil 2001 vastulausete osakonna otsuse peale kaebuse (asi R 265/2001). Selles kaebuses muutis ta taotluses
osundatud kaupade kirjeldust, lisades sinna järgmise kirjelduse: „kõik eelnimetatud kaubad, mis on seotud arvutite ja arvuti
riistvaraga”.
8       Ühtlustamisameti neljas apellatsioonikoda jättis oma 4. septembri 2002. aasta otsusega (edaspidi „vaidlustatud otsus”) vastulausete
osakonna otsuse muutmata ning jättis kaebuse rahuldamata. Apellatsioonikoda leidis, et kaubamärgi registreerimise taotlus
ja varasem kaubamärk hõlmasid põhimõtteliselt sama kaupade kategooriat, nimelt elektrilisi aparaate, mille otstarve on heli
või kujutise taasesitamine, ning et vaidlusalused tähised on nii visuaalselt, foneetiliselt kui kontseptuaalselt sarnased.

Poolte nõuded
9       Hageja teatas kohtuistungil, et loobub oma nõuete punktist, millega ta oli taotlenud, et ühtlustamisamet rahuldaks kaubamärgi
taotluse.
10     Hageja palub Esimese Astme Kohtul:
–       tühistada vaidlustatud otsus ja vastulausete osakonna otsus;
–       mõista nii käesoleva menetluse kulud kui ka apellatsioonikoja ja vastulausete osakonna menetluse kulud välja ühtlustamisametilt.
11     Ühtlustamisamet palub Esimese Astme Kohtul:
–       jätta hagi rahuldamata;
–       mõista kohtukulud välja hagejalt.

Õiguslik käsitlus
12     Hageja esitab hagi toetuseks ühe väite, mis tugineb määruse nr 40/94 rikkumisele selles osas, et apellatsioonikoda oli ekslikult
jõudnud järeldusele, et vaidlusaluste tähiste segiajamine on tõenäoline.

Poolte argumendid
13     Hageja märgib, et kahe kaubamärgi võrdlemisel segiajamise tõenäosuse kindlakstegemiseks tuleb arvestada kummagi tähise tekitatud
üldmuljet. Seevastu ei ole sellise hindamise käigus lubatud vaidlusaluseid tähiseid tükeldada, et võrrelda nende erinevaid
koostisosi, eriti veel juhul, kui – nagu käesolevaski asjas –, esiteks ei võimalda mitte miski järeldada, et sihtrühm seda
teeks, ja teiseks on osad, millest vaidlusalused tähised koosnevad, iseenesest nõrga eristusvõimega, kuna eristusvõime seisneb
kummagi kõnealuse kaubamärgi puhul eelkõige nende erinevate osade vastastikuse asetusega tekitatud üldmuljes. Samuti ei ole
hageja väidete kohaselt asjakohane anda kaubamärgile laiendatud kaitset juhul, kui selline kaitse tugineb ühele tema koostisosadest,
mille eristusvõime on nõrk.
14     Käesolevas asjas koosneb varasem kaubamärk kolmest osast, s.o w-tähest, sõnast „work” ja sõnast „pro”, samas kui taotletud
kaubamärk koosneb üksnes kahest osast, s.o sõnast „pc” ja sõnast „works”. Kui varasema kaubamärgi eristusvõime tuleneb osade
„w” ja „work” koosmõjust, samas kui kolmas koostisosa on tähise poolt loodava üldmulje seisukohast vähetähtis, siis taotletud
kaubamärgi eritusvõime tugineb sõnade „pc” ja „works” koosmõjule.
15     Seega ei ole ainuüksi see, et sõna „work” moodustavad tähed esinevad mõlemas vaidlusaluses tähises, piisav näitamaks, et nende
kahe tähise segiajamine on tõenäoline.
16     Vaidlusaluste tähiste visuaalse võrdluse osas märgib hageja, et varasem kaubamärk on kujutismärk, samas kui taotletav kaubamärk
on sõnamärk. Hageja rõhutab, et varasema kaubamärgi kolm koostisosa on paigutatud vertikaalselt ning üldmulje seisukohast
on domineeriv w-täht, samas kui taotletava kaubamärgi kaks komponenti on paigutatud horisontaalselt.
17     Mis puudutab foneetilist külge, siis varasemat kaubamärki väljendatakse suuliselt kas seda moodustava kolme osa – w‑tähe,
ja sõnade „work” ja „pro” – järjestikuse väljaütlemise teel või öeldes välja ainult sõna „work”, juhul kui w-tähte ja sõna
„pro” käsitletakse üksnes graafiliste osadena. Seevastu taotletavat kaubamärki saab väljendada üksnes sõnade „pc works” üheskoos
väljaütlemise teel. Ükskõik milline ka ei oleks varasema kaubamärgi väljaütlemisviis, erineb see hageja arvates taotletavast
kaubamärgist, kuna w-tähte ei saa osaga „pc” segi ajada ja sõna „work” puhul ei ole tõenäoline, et seda võidaks sõnalise osaga
„pc works” segi ajada.
18     Kontseptuaalsest seisukohast lähtudes leiab hageja, et isegi kui sõnadel „work” ja „works” ei ole keskmise Hispaania tarbija
jaoks – kellest lähtudes tuleb segiajamise tõenäosust hinnata – mitte mingisugust tähendust, ei seosta see tarbija neid omavahel,
vaid käsitleb neid kahe erineva sõnana. Iseäranis ei ole ta võimeline tajuma sõna „works” sõna „work” mitmuse vormina. Seevastu
väidab hageja, et eeldades, et sihtrühm oskab piisavalt inglise keelt nende sõnade mõtte mõistmiseks, tuleb nentida, et sel
juhul on nad võimelised märkama ka nende sõnade erinevat tähendust.
19     Lisaks rõhutab hageja, et kaubamärgi taotlusega hõlmatud kaubad on oma loomult sellised, et asjakohased tarbijad ostavad neid
kaalutletud ostuotsuse tulemusena, otsustades ostmise kasuks alles siis, kui on veendunud, et need kaubad ka tegelikult nende
vajadustele vastavad. See asjaolu vähendab veelgi tõenäosust, et sihtrühm võib need kaubamärgid segi ajada.
20     Ühtlustamisamet leiab, et apellatsioonikoda ei ole õigusnormi rikkunud ning on õigesti leidnud, et vaidlusaluste tähiste segiajamine
on tõenäoline.

Esimese Astme Kohtu hinnang
21     Määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkt b sätestab, et „[v]arasema kaubamärgi omaniku vastuseisu korral ei registreerita
taotletavat kaubamärki, kui identsuse või sarnasuse tõttu varasema kaubamärgiga ning identsuse või sarnasuse tõttu varasema
kaubamärgiga kaitstud kaupade või teenustega on tõenäoline, et territooriumil, kus varasem kaubamärk on kaitstud, võib avalikkus
need omavahel segi ajada; segiajamise tõenäosus hõlmab ka tõenäosust, et kaubamärk seostatakse varasema kaubamärgiga.”
22     Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt seisneb segiajamise tõenäosus selles, et avalikkus võib uskuda, et kõnealused kaubad
või teenused pärinevad samalt ettevõtjalt või ka omavahel majanduslikult seotud ettevõtjatelt.
23     Vastavalt samale kohtupraktikale tuleb segiajamise tõenäosust hinnata igakülgselt, võttes aluseks selle, kuidas asjaomane
avalikkus kõnealuseid tähiseid ning kaupu või teenuseid tajub, ja arvestades kõiki asjakohaseid tegureid, iseäranis kaubamärkide
sarnasuse ja nendega tähistatavate kaupade või teenuste sarnasuse vastastikust sõltuvust (vt Esimese Astme Kohtu 9. juuli
2003. aasta otsus kohtuasjas T‑162/01: Laboratorios RTB
v
. Siseturu Ühtlustamise Amet – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS), EKL 2003, lk II‑2821, punktid 31‑33, ja viidatud
kohtupraktika).
24     Käesolevas asjas, arvestades kõnealuste kaupade iseloomu, mis on ära toodud eespool punktides 2, 5 ja 7, koosneb sihtrühm,
kellest lähtudes tuleb segiajamise tõenäosust analüüsida, keskmistest tarbijatest. Samuti nähtub määruse nr 40/94 artikli 8
lõike 1 punktist b, et sihtrühmaks olevad tarbijad on need, kes elavad selle liikmesriigi territooriumil, kus on kaitstud
varasem kaubamärk, seega käesoleval juhul Hispaanias.
25     Isegi kui hageja pakutavad kaubad, st audiovisuaalse varustuse osad, mida kasutatakse eelkõige seoses arvutitega, on suunatud
sihtrühmale, kellel on suuremad või väiksemad teadmised arvutitest ning kes on harjunud elektroonilisi seadmeid kasutama,
tuleb samas tõdeda, et tänapäeval on audiovisuaalsete kaupade ja teenuste pakkumine ja tarbimine ning nende levitamine põhiliselt
noortest koosnevale laiale tarbijaskonnale selline, et neid kaupu ja teenuseid ei saa käsitleda piiratud ja spetsialiseerunud
tarbijate ringile pakutavate kaupade ja teenustena, ei saa neid kaupu siiski määratleda ka massitarbekaupadena. Samuti, isegi
kui on tõsi, et mõni asjakohane kaup võib oma väljatöötamise astmest või hinnast tulenevalt olla selline, et seda ostetakse
kaalutletud ostuotsuse tulemusena, ei kehti see kõigi kõnealuste kaupade kohta, nagu ühtlustamisamet on oma kirjalikes märkustes
õigustatult märkinud. Niisiis tuleb nentida, et sihtrühm koosneb keskmistest tarbijatest, kes on piisavalt informeeritud ja
mõistlikult tähelepanelikud ja arukad.
26     Seega tuleb määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b alusel ning eeltoodud kaalutlustest lähtudes võrrelda esiteks kõnealuseid
kaupu ja teiseks vaidlusaluseid tähiseid.
Kõnealused kaubad
27     Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb kaupade ja teenuste sarnasuse hindamisel arvesse võtta kõiki nendevahelist suhet
iseloomustavaid olulisi tegureid. Need tegurid hõlmavad eelkõige nende liiki, sihtrühma, kasutamisviisi ning samuti seda,
kas nad on teineteise suhtes konkureerivad või teineteist täiendavad (Esimese Astme Kohtu 23. oktoobri 2002.  aasta otsus
kohtuasjas T‑388/00: Institut für Lernsysteme
v.
Siseturu Ühtlustamise Amet – Educational Services (ELS), EKL 2002, lk II‑4301, punkt 51).
28     Käesoleval juhul on vastulause esitatud klassi nr 9 kuuluvate kaupade suhtes registreeritud varasema kaubamärgi alusel ning
selle eesmärk on takistada taotletava kaubamärgi registreerimist samasse klassi kuuluvate kaupade osas.
29     Tuleb märkida, et hageja ei vaidle vastu apellatsioonikoja järeldusele, mille kohaselt vaidlusalused kaubamärgid hõlmavad
põhimõtteliselt sama liiki kaupu, nimelt heli ja kujutise taasesitamiseks mõeldud elektrilisi aparaate.
30     Selle järeldusega tuleb nõustuda.
31     Hageja poolt apellatsioonikojas esitatud täpsustus (vt eespool punkt 7) registreerimistaotlusega hõlmatud kaupade kohta, milles
piiratakse nende kaupade ringi nii, et sinna kuuluvad üksnes aparaadid ja seadmed, mis on mõeldud kasutamiseks seoses arvutite
ja riistvaraga, ei muuda seda hinnangut. Ainuüksi asjaolu, et seda sama täpsustust vastulause esitaja kaupade kirjelduses
ei esine, ei ole piisav, et muuta kehtetuks järeldust, mille kohaselt kõnealused kaubad on sama liiki ja et tõenäoliselt kasutab
neid sama sihtrühm. Selles suhtes tuleb märkida, nagu ühtlustamisamet on õigustatult oma kirjalike märkuste punktis 21 öelnud,
et varasema kaubamärgiga hõlmatud kaupade kirjeldus on piisavalt lai, et selle alla saaksid kuuluda ka taotletava kaubamärgiga
hõlmatud kaubad.
Kõnealused tähised
32     Käesoleval juhul on varasem kaubamärk nn kombineeritud tähis, st nii kujutis- kui sõnatähis, mis koosneb kolmest vertikaalselt
paigutatud osast, millest esimene kujutab endast musta ketast, millele on kirjutatud suur valge w-täht, teine on mustade suurtähtedega
kirjutatud sõna „work” ning kolmas must ristkülik, millele on valgete väiksemõõtmeliste suurtähtedega kirjutatud kolm tähte,
mille vahel on tühikud ja mis moodustavad sõna „pro”. Taotletav kaubamärk koosneb sõnatähisest „pc works”.
33     Mis puudutab kõigepealt kahe kõnealuse kaubamärgi võrdlust visuaalsest vaatepunktist lähtudes, siis tuleb kõigepealt märkida,
et Esimese Astme Kohus on juba asunud seisukohale, et mitte miski ei takista sõna- ja kujutismärgi vahelise visuaalse sarnasuse
kindlaksmääramist, kuna neil kahel märgitüübil on graafiline väljendusvorm, mis tekitab visuaalse mulje (Esimese Astme Kohtu
12. detsembri 2002. aasta otsus kohtuasjas T‑110/01: Vedial
v.
Siseturu Ühtlustamise Amet – France Distribution (HUBERT), EKL 2002, lk II‑5275, punkt 51).
34     Seejärel tuleb meenutada, et Esimese Astme Kohus on asunud seisukohale, et mitmeosalist, st nii sõna- kui kujutismärgina esinevat
kaubamärki saab pidada võrreldavaks teise kaubamärgiga, mis on identne või võrreldav mitmeosalise kaubamärgi ühe osaga, üksnes
juhul, kui see osa on mitmeosalise kaubamärgi tekitatavas üldmuljes domineeriv. Sellise juhtumiga on tegemist siis, kui see
koostisosa võib asjaomase avalikkuse mälus püsivas kaubamärgikujutises üksi domineerima hakata, nii et selle kaubamärgi teised
koostisosad on märgi üldmuljes tähtsusetud (Esimese Astme Kohtu 23. oktoobri 2002. aasta otsus kohtuasjas T‑6/01: Matratzen
Concord
v.
Siseturu Ühtlustamise Amet – Hukla Germany (MATRATZEN), EKL 2002, lk II‑4335, punkt 33).
35     Käesolevas asjas tuleb kõigepealt täheldada, et üks varasema kaubamärgi osadest, nimelt sõna „work”, on vägagi sarnane ühega
neist sõnalistest osadest, millest koosneb taotletav kaubamärk.
36     Edasi tuleb märkida, et kõnealuste tähiste visuaalse võrdlemise osas leidis apellatsioonikoda, et sõnad „work” ja „works”
moodustavad visuaalselt vastavalt varasema kaubamärgi ja taotletava kaubamärgi domineeriva osa.
37     Selles suhtes, mis puudutab kõigepealt varasemat kaubamärki, tuleb rõhutada, et element, mille moodustab sõna „work”, asub
võrreldes selle tähise teiste graafiliste osadega kesksel kohal ning mõõtmetelt on see proportsionaalselt tähise suurim komponent.
Lisaks tekitab graafiline osa, mis koosneb mustast ristkülikust, sisaldades tähti „pro”, mis paiknevad otse sõna „work” all,
oma mõõtmete ja värvi tõttu mulje, et tegemist on allajoonimisega, mis esiteks rõhutab muljet, et sel osal on võrreldes sõnaga
„work” üksnes teisejärguline tähendus, ning teiseks aitab esile tuua viimati nimetatu visuaalset mõju. Lõpuks, mis puudutab
w-tähte sisaldava musta kettana esinevat osa, siis tuleb nentida, et võrreldes sõna „work” tekitatud visuaalse mõjuga on selle
visuaalne mõju väike, seda eelkõige tema väiksemate mõõtmete tõttu. Seega ei teinud apellatsioonikoda hindamisviga, kui järeldas,
et see osa on varasema kaubamärgi visuaalses üldmuljes domineeriv.
38     Teiseks, taotletava kaubamärgi osas tuleb märkida, et sõna „works” domineerib võrreldes sõnaga „pc”, mis on küll tähise esimene
osa, kuid mille visuaalne mõju on väiksem, kuna ta võtab vaid veidi rohkem ruumi kui üks kolmandik sõnast „works”. Järelikult
apellatsioonikoda ei eksinud, kui sedastas, et viimati nimetatu on taotletava kaubamärgi tekitatud visuaalses üldmuljes domineeriv
osa.
39     Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb nentida, et vaidlusaluste tähiste vahel esineb tugev visuaalne sarnasus, kuna nende
domineerivad osad koosnevad suures osas samadest graafilistest tähistest, nimelt w-, o-, r- ja k-tähest, mis on esitatud samas
järjekorras, moodustades sõna „work”, ning et need erinevad üksnes selle poolest, et taotletav kaubamärk lisab sellesse ritta
veel ühe tähe, nimelt „s”-i.
40     Foneetilist aspekti arvestades asus apellatsioonikoda seisukohale, nagu seda tegi ka ühtlustamisamet oma kirjalikes märkustes,
et on vähetõenäoline, et Hispaania tarbijad kasutaksid vastulause esitaja kaubamärki nii, et ütleksid välja kõik selle sõnalised
osad, st „w”, „work” ja „pro”. Kuna nad tegelikkuses ei hakka kaubamärki üksikasjalikult analüüsima, pööravad nad põhitähelepanu
pigem sõnale „work”, tajudes w-tähena esinevat osa puhtalt dekoratiivsena ning jättes osa „pro” selle väikeste mõõtmete tõttu
tähelepanuta.
41     Kõigepealt tuleb märkida, et järeldus, milleni jõudis apellatsioonikoda, on nii visuaalsetest kui foneetilistest hindamiskriteeriumidest
lähtuva analüüsi tulemus. Seega tuleb segiajamise tõenäosuse kindlakstegemiseks uurida, kas selline lähenemisviis on kooskõlas
kahe vaidlusaluse kaubamärgi sarnasusastme korrektse hindamisega.
42     Selles suhtes tuleb märkida, et kitsas tähenduses tähendab mitmeosalise tähise foneetiline taasesitamine kõigi selle sõnaliste
osade taasesitamist, sõltumata nende graafilise esitusviisi eripärast, mis kuulub pigem tähise visuaalse analüüsi alla.
43     Sellegipoolest tuleb kahe vaidlusaluse kaubamärgi visuaalse, foneetilise ja kontseptuaalse sarnasuse hindamisel, mille eesmärk
on kas kinnitada või välistada segiajamise tõenäosuse olemasolu asjaomase avalikkuse jaoks, võtta arvesse kummagi tähise poolt
sihtrühmale tekitatavat üldmuljet.
44     Mitmeosalise sõna- ja kujutismärgi korral on sõnalised osad ühtaegu kujutisosad, mis oma graafilisest eripärast tulenevalt
võivad tekitada visuaalselt rohkem või vähem mõjuva efekti. Seega juhul, kui selline tähis koosneb mitmest sõnalisest osast,
ei ole välistatud, et mõni neist võib näiteks oma mõõtmetest, värvusest või paiknemisest tulenevalt rohkem tarbija tähelepanu
tõmmata, nii et viimati nimetatu ütleb tähise suulise väljendamise vajaduse korral välja ainult need osad ja jätab teised
tähelepanuta. Seega võib mitmeosalise tähise sõnaliste osade graafilise eripära poolt loodud visuaalne mulje mõjutada tähise
kõlalist kuju.
45     Käesolevas asjas, nagu eespool punktis 37 märgitud, domineerib sõna „work” varasema kaubamärgi visuaalses üldmuljes ning tõenäoliselt
tõmbab rohkem tähelepanu ja on kohe tajutav ja kergesti meeldejääv. Teistel tähise sõnalistel osadel on selles osas vähene
mõju. Esiteks on osa „pro” oma väiksemõõtmelisuse tõttu raskesti meeldejääv ning seda ei tajuta kohe sõnana, kuna selle moodustavad
kolm tähte asuvad üksteisest kaugel. Pealegi tajutakse tähist „w”, mis koosneb ühest eraldiseisvast tähest, mis pealegi ei
ole hispaania keeles kuigi laialt levinud, pigem dekoratiivse elemendina.
46     Eeltoodust tuleneb, et apellatsioonikoda ei teinud hindamisviga, leides, et on võimalik, et Hispaania tarbijate sihtrühm tähistab
vastulause esitaja kaubamärki suuliselt üksnes sõna „work” välja öeldes. Kuna foneetiliselt tuleb võrrelda tähiste „work”
ja „pc works” kõlalisi vorme, siis järeldub, et esineb teatud sarnasus, kuna need kaks tähist koosnevad suures osas samadest
samas järjekorras esitatud tähtedest.
47     Apellatsioonikoda on teinud järelduse kahe vaidlusaluse tähise sarnasuse olemasolu kohta ka kontseptuaalses mõttes, võttes
eelduseks, et sihtrühm tunneb ingliskeelsete sõnade „work” ja „works” tähendust. Ühtlustamisamet on oma kirjalikes märkustes
täpsustanud, et kõnealused kaubamärgid tekitavad sama mõtte, nimelt „füüsiline pingutus millegi saavutamiseks”.
48     Selles suhtes tuleb kõigepealt märkida, et taotletavas kaubamärgis esinev sõna „pc” on kõnealuseid kaupu kirjeldava iseloomuga,
kuna nii inglise kui hispaania keeles on tegemist lühendiga „personaalarvutist”. Kontseptuaalsest vaatepunktist lähtudes on
selle kaubamärgi eristav osa seega sõna „works”. Varasema kaubamärgi osas tuleb eespool punktides 43–45 toodud põhjustega
analoogsetel põhjustel ning iseseisvat väljendusjõudu omavate mittesõnaliste kujutisosade puudumisel märkida, et kontseptuaalsest
aspektist lähtudes on domineeriv osa sõna „work”.
49     Edasi tuleb pidada tõenäoliseks, nagu ka hageja ise tundub nentivat, et sihtrühm, mis koosneb tarbijatest, kes on arvutite
kasutamisega harjunud, tunneb piisavalt inglise keelt, et mõista sõna „work” tähendust ning tunda ära selle sõna mitmuse vorm
„works”.
50     Neil tingimustel ei teinud apellatsioonikoda hindamisviga, kui leidis, et kaks vaidlusalust kaubamärki on sarnased ka kontseptuaalselt.
51     Eeltoodud kaalutlustest tervikuna tuleneb, et taotletav kaubamärk ja varasem kaubamärk on nii visuaalselt, foneetiliselt kui
ka kontseptuaalselt sarnased.
Segiajamise tõenäosus
52     Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt peab segiajamise tõenäosuse hindamine, mille käigus peab olema arvestatud kõiki asjassepuutuvaid
tegureid osas, mis puudutab kõnealuste kaubamärkide visuaalset, kõlalist või kontseptuaalset sarnasust, tuginema kaubamärkide
poolt tekitatud üldmuljele, arvestades eelkõige nende eristavaid ja domineerivaid osi (Euroopa Kohtu 11. novembri 1997. aasta
otsus kohtuasjas C‑251/95: SABEL, EKL 1997, lk I‑6191, punkt 23, ja eespool viidatud kohtuotsus ELS, punkt 62). Kõnealust
liiki kauba või teenuse keskmine tarbija, kelle kaubamärkide tajumise võime mängib otsustavat rolli segiajamise tõenäosuse
igakülgsel hindamisel, tajub kaubamärki tavaliselt tervikuna ega hakka selle erinevaid osi üksikasjalikult analüüsima (eespool
viidatud kohtuotsus SABEL, punkt 23).
53     Arvestades vaidlusaluste tähiste sarnasust ja asjaolu, et need osutavad sama liiki kaupadele, tuleb käesolevas asjas järeldada,
et apellatsioonikoda ei teinud hindamisviga, kui leidis, et käesolevas asjas esineb reaalne oht, et sihtrühmal võib kaupade
kaubandusliku päritolu osas vale mulje tekkida.
54     Kõike eeltoodut arvestades tuleb hageja esitatud tühistamisnõue jätta rahuldamata.

Kohtukulud
55     Kodukorra artikli 87 lõike 2 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda
nõudnud. Kuna kohtuotsus on tehtud hageja kahjuks, mõistetakse kohtukulud vastavalt ühtlustamisameti nõudele hagejalt välja.
56     Kodukorra artikli 136 lõike 2 alusel käsitletakse seoses apellatsioonikoja menetlusega kantud poolte vältimatuid kulusid hüvitatavate
kuludena. See ei kehti vastulausete osakonna menetluses kantud kulude suhtes ning hageja taotlus nende kulude hüvitamiseks
tuleb seetõttu igal juhul rahuldamata jätta. Samuti tuleb jätta rahuldamata hageja taotlus apellatsioonikoja menetluses kantud
kulude hüvitamiseks, kuna tema tühistamisnõuded jäeti rahuldamata.
Esitatud põhjendustest lähtudes
ESIMESE ASTME KOHUS (neljas koda)
otsustab:
1.
Jätta hagi rahuldamata.
2.
Mõista kohtukulud välja hagejalt.
Legal
Mengozzi
Wiszniewska-Białecka
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 25. mail 2005 Luxembourgis.
Kohtusekretär

Koja esimees
H. Jung

H. Legal
*
Kohtumenetluse keel: inglise.