CELEX: 62000CJ0284
Gemensam jordbrukspolitik
Avgifter för kontroller och hygienundersökningar av färskt kött

Domskäl
1 Bundesverwaltungsgericht har, genom två beslut av den 27 april 2000 som inkom till domstolens kansli den 19 respektive den 21 juli samma år, i enlighet med artikel 234 EG ställt två frågor om tolkningen dels av rådets direktiv 85/73/EEG av den 29 januari 1985 om finansiering av hygienundersökningar och kontroller av färskt kött och fjäderfäkött (EGT L 32, s. 14; svensk specialutgåva, område 3, volym 18, s. 104) och av rådets beslut 88/408/EEG av den 15 juni 1988 om nivån på avgifterna för hygienundersökningar och kontroller av färskt kött i enlighet med direktiv 85/73 (EGT L 194, s. 24), dels av direktiv 85/73, i dess lydelse enligt rådets direktiv 93/118/EG av den 22 december 1993 (EGT L 340, s. 15, svensk specialutgåva, område 3, volym 55, s. 188, samt rättelse i EGT L 280, 1994, s. 91), i förening med rådets direktiv 64/433/EEG av den 26 juni 1964 om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen (EGT 121, 1964, s. 2012; svensk specialutgåva, område 3, volym 1, s. 89), såväl i dess lydelse enligt rådets direktiv 89/662/EEG av den 11 december 1989 om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre marknaden (EGT L 395, s. 13; svensk specialutgåva, område 3, volym 31, s. 216) som i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/497/EEG av den 29 juli 1991 om ändring och konsolidering av direktiv 64/433 för att utvidga det till produktion och utsläppande på marknaden av färskt kött (EGT L 268, s. 69; svensk specialutgåva, område 3, volym 39, s. 58).
2 Frågorna har uppkommit i två tvister mellan Stratmann GmbH und Co. KG (nedan kallat Stratmann) och Landrätin des Kreises Wesel (nedan kallat Landrätin) respektive mellan Fleischversorgung Neuss GmbH und Co. KG (nedan kallat Fleischversorgung Neuss) och Landrat des Kreises Neuss (nedan kallat Landrat) beträffande återbetalning av avgifter som nämnda bolag påfördes för kontroller och hygienundersökningar av kött vilka Landkreise Wesel och Neuss lät genomföra för deras räkning under tiden 1991-1994.
Tillämpliga bestämmelser i gemenskapsrätten
Reglerna beträffande kontroller och hygienundersökningar av färskt kött
Direktiv 64/433, i dess lydelse enligt direktiv 89/662
3 Direktiv 64/433, i dess ändrade lydelse enligt direktiv 89/662, rör enligt dess artikel 1.1 handel inom gemenskapen med färskt kött från tamdjur, bland annat från nötkreatur och svin. Enligt artikel 2 i nämnda direktiv avses med färskt kött kött som inte har genomgått någon annan konserverande behandling är kylning.
4 I artikel 3.1 A d i direktiv 64/433, i dess lydelse enligt direktiv 89/662, föreskrivs följande:
"Varje medlemsstat skall säkerställa att endast färskt kött som uppfyller följande krav sänds från dess territorium till en annan medlemsstats territorium:
A.  Slaktkroppar, halva slaktkroppar eller halva slaktkroppar som styckats i högst tre grossiststycken samt kvartsparter måste
...
d) efter slakten ha undersökts av en officiell veterinär i enlighet med kapitel VII i bilaga 1 och inte visat några förändringar utom traumatiska skador som uppstått kort före slakten, lokala missbildningar eller förändringar under förutsättning att det om nödvändigt genom laboratorieprov fastställs att dessa inte gör slaktkroppen och slaktbiprodukerna otjänliga som livsmedel eller farliga för människors hälsa."
5 Nämnda kontroll efter slakt skall "vid behov" omfatta "laboratorieundersökning" [bilaga 1, kapitel VII, punkt 39 e i direktiv 64/433, i dess lydelse enligt direktiv 89/662]. Dessutom skall frskt kött från tamsvin som innehåller skelettmuskulatur (tvärstrimmiga muskler) genomgå en trikinundersökning under den officiella veterinärens övervakning och ansvar, vilken skall utföras i enlighet med vedertagna, vetenskapligt erkända metoder, särskilt metoder som definieras i gemenskapens direktiv eller i andra internationella föreskrifter (bilaga 1, kapitel VII, punkt 41 D i samma direktiv).
6 Enligt artikel 4.1 a i direktiv 64/433, i dess lydelse enligt direktiv 89/662, skall varje medlemsstat säkerställa att när det gäller färskt griskött - utom sådant färskt kött som har genomgått kylbehandling i enlighet med rådets direktiv 77/96/EEG av den 21 december 1976 om trikinkontroll vid import från tredje land av färskt kött av tamsvin (EGT L 26, s. 67; svensk specialutgåva, område 3, volym 8, s. 41) - måste det ha genomgått en trikinundersökning i enlighet med punkt 41 D i kapitel VII i bilaga 1 till direktiv 64/433 för att kunna skickas från dess territorium till en annan medlemsstats territorium. Enligt artikel 5 f i nämnda direktiv skall varje medlemsstat likaså säkerställa att färskt kött från svin hos vilka har konstaterats trikiner inte skickas från dess territorium till en annan medlemsstats territorium.
7 Enligt artikel 2 första stycket jämförd med artikel 6 första stycket i rådets direktiv 88/409/EEG av den 15 juni 1988 om fastställande av hygienregler som skall tillämpas på kött som är avsett för den inhemska marknaden och om storleken på de avgifter som skall tas ut i enlighet med direktiv 85/73 om besiktning av sådant kött (EGT L 194, s. 28; svensk specialutgåva, område 3, volym 27, s. 29) skall medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att allt färskt kött som produceras på deras område avsett för inhemsk konsumtion senast från den 1 januari 1991 också undersöks i enlighet med de bestämmelser som fastställs i bland annat kapitel VII i bilaga 1 till direktiv 64/433.
Direktiv 64/433, i dess lydelse enligt direktiv 91/497
8 Enligt artikel 3.1 A d i direktiv 64/433, i dess ändrade och konsoliderade lydelse enligt direktiv 91/497, skall varje medlemsstat säkerställa att "hela slaktkroppar, halva slaktkroppar eller halva slaktkroppar som inte styckats i mer än tre delar samt kvartsparter ... [har] besiktats efter slakt av en officiell veterinär i enlighet med kapitel VIII i bilaga 1 och inte [uppvisa] några andra förändringar än traumatiska skador som inträffat strax före slakt eller lokala missbildningar eller förändringar, förutsatt att det är fastställt, vid behov genom lämpliga laboratorieundersökningar, att dessa inte gör slaktkroppen och de ätliga organen farliga att förtära eller på annat sätt otjänliga som livsmedel".
9 I likhet med vad som föreskrevs i direktiv 64/433, i dess lydelse enligt direktiv 89/662, skall nämnda kontroll efter slakt "vid behov" omfatta "laboratorieundersökning" [bilaga 1, kapitel VIII, punkt 40 e]. Dessutom skall den officiella veterinären systematiskt utföra en undersökning med avseende på förekomst av trikiner i tvärstrimmig skelettmuskulatur på färskt kött från svin [bilaga 1, kapitel VIII, punkt 42 A 3].
10 I artikel 5.1 a ii och iii i direktiv 64/433, i dess lydelse enligt direktiv 91/497, föreskrivs följande:
"Medlemsstaterna skall säkerställa att officiella veterinärer förklarar följande vara otjänligt som livsmedel:
a)  Kött från djur
...
ii) som uppvisar akuta förändringar i form av bronko-pneumoni, pleurit, peritonit, metrit, mastit, artrit, perikardit, enterit eller meningo-encefalomyelit som konstaterats genom en noggrann undersökning, eventuellt kompletterad med en bakteriologisk undersökning och en undersökning för att spåra rester av ämnen med farmakologisk verkan;
...
iii) i vilka man påvisat parasitsjukdomarna ... trikinos."
11 Enligt artikel 6.1 a i direktiv 64/433, i nyssnämnda lydelse, skall medlemsstaterna säkerställa att färskt griskött som inte har genomgått trikinundersökning i enlighet med bilaga 1 i direktiv 77/96 kylbehandlas i enlighet med bilaga 4 i det direktivet.
12 I artikel 3 första stycket i direktiv 91/497 anges att medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1993.
Direktiv 77/96
13 Direktiv 77/96 antogs på grundval av artikel 21 i rådets direktiv 72/462/EEG av den 12 december 1972 om hälsoproblem och problem som rör veterinärbesiktning vid import från tredje land av nötkreatur, svin och färskt kött (EGT L 302, s. 28; svensk specialutgåva, område 3, volym 5, s. 61), som i sin ursprungliga lydelse föreskriver att "[r]ådet ... på förslag av kommissionen [skall] fastställa de metoder och förfaranden som erfordras för att upptäcka förekomst av trikiner i färskt svinkött".
14 Enligt bestämmelserna i direktiv 77/96 skall färskt kött av tamsvin som kommer från tredje land undersökas i syfte att upptäcka förekomst av trikiner i enlighet med en av de metoder som föreskrivs i bilaga 1. Medlemsstaterna kan emellertid bestämma att färskt kött från vissa tredje länder eller från vissa delar av sådana länder undantas från sådan undersökning, under förutsättning att köttet är fryst i enlighet med föreskrifterna i bilaga 4 till direktiv 77/96.
Reglerna om finansiering av hygienundersökningar och kontroller av färskt kött
Direktiv 85/73 och beslut 88/408
15 I direktiv 85/73 anges i artikel 1.1 första strecksatsen att medlemsstaterna skall säkerställa att man från och med den 1 januari 1986 tar ut avgifter för att täcka kostnaderna för hygienundersökningar och kontroller när ett djur enligt punkt 2 slaktas. Enligt dess artikel 1.2 avses i detta direktiv med "djur" husdjur av bland annat nötkreatur och svin.
16 Enligt artikel 2.1 första stycket i direktiv 85/73 skall rådet före den 1 januari 1986 fatta beslut om den eller de avgiftsbelopp som avses i artikel 1.1 första strecksatsen och om principer och tillämpningsföreskrifter för nämnda direktiv, samt om möjliga undantag. Enligt artikel 2.2 i samma direktiv kan medlemsstaterna debitera en summa som överstiger det eller de belopp som avses i punkt 1, under förutsättning att den sammanlagda avgift som tas ut i varje medlemsstat är lägre än eller lika med de faktiska kostnaderna för undersökningarna.
17 Enligt artikel 1 i beslut 88/408, som antagits på grundval av artikel 2.1 i direktiv 85/73, fastställs i nämnda beslut storleken på de avgifter som medlemsstaten skall ta ut för hygienundersökningar och kontroller av färskt kött, vilka föreskrivs särskilt i direktiv 64/433, samt principerna och tillämpningsföreskrifterna för direktiv 85/73. I artikel 2.1 i beslut 88/408 fastställs en standardavgift på 2,5 ecu för unga nötkreatur och på 1,30 ecu för svin.
18 I artikel 2.2 i beslut 88/408 föreskrivs att de medlemsstater i vilka lönekostnaderna, strukturen på anläggningarna och förhållandet mellan veterinärer och inspektörer skiljer sig från genomsnittet i gemenskapen, som grundval för beräkningen av de standardbelopp som fastställs i punkt 1, kan minska eller höja standardbeloppet till det belopp som motsvarar de faktiska kontrollkostnaderna. De medlemsstater som utnyttjar dessa undantag skall tillämpa de principer som anges i bilagan till beslut 88/408.
19 I artikel 5.1 i beslut 88/408 föreskrivs att det belopp som avses i artikel 2 i detta beslut skall ersätta alla andra skatter eller avgifter med avseende på hygien som medlemsstaternas nationella, regionala eller kommunala myndigheter tar ut för de undersökningar och kontroller av färskt kött som avses i artikel 1 och för intyg i samband med dessa.
20 Enligt artikel 4 i direktiv 88/409 skall avgiftsbeloppen enligt artikel 2 i beslut 88/408 gälla för färskt kött som har producerats på en medlemsstats territorium och som är avsett för inhemsk konsumtion och som alltså skall undersökas i enlighet med de bestämmelser som fastställs i direktiv 64/433.
Direktiv 85/73, i dess ändrade lydelse enligt direktiv 93/118
21 Enligt artikel 1.1 första strecksatsen i direktiv 85/73, i dess ändrade lydelse enligt direktiv 93/118, skall medlemsstaterna säkerställa uttag av en gemenskapsavgift för de kostnader som orsakas av de hygienundersökningar och kontroller av kött som avses i olika direktiv, bland annat i direktiv 64/433.
22 I artikel 2 i direktiv 85/73, i dess ändrade lydelse enligt direktiv 93/118, föreskrivs följande:
"1.  Medlemsstaterna skall, i syfte att finansiera de kontroller som utförs i enlighet med de direktiv som avses i artikel 1 av de behöriga myndigheterna och endast i detta syfte, säkerställa uttag
- för de slag av kött som avses i direktiven 64/433/EEG, ... från och med den 1 januari 1994, av gemenskapsavgifter enligt de förfaranden som föreskrivs i bilagan,
...
...
3.  Medlemsstaterna skall ha rätt att ta ut ett belopp som överskrider nivån eller nivåerna av gemenskapsavgifterna, förutsatt att den totala avgift som tas ut av varje medlemsstat inte är högre än de faktiska kontrollkostnaderna.
4.  Gemenskapsavgifterna skall ersätta alla andra hygienkontrollavgifter som tas ut av de nationella, regionala eller lokala myndigheterna i medlemsstaterna för de undersökningar och kontroller som avses i artikel 1 och för utfärdande av hälsointyg. Till och med den 31 december 1995 skall medlemsstaterna dock ha rätt att ta ut registreringskostnader för de inrättningar som har godkänts i enlighet med de bestämmelser som avses i bilaga A till direktiv 89/662/EEG.
..."
23 Enligt kapitel I.1 i bilagan till direktiv 85/73, i dess ändrade lydelse enligt direktiv 93/118, skall medlemsstaterna, utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 4 och 5, för hygienundersökningar i samband med slakt ta ut en standardavgift på 2,5 ecu per djur för unga nötkreatur och 1,3 ecu per djur för svin. Enligt kapitel I.4 a och b i samma bilaga får medlemsstaterna för att täcka högre kostnader antingen höja standardavgiften för individuella anläggningar, på de villkor som där anges, eller ta ut en särskild avgift som täcker de faktiska kostnaderna.
24 Enligt artikel 2 i direktiv 93/118 har beslut 88/408 upphävts genom nämnda direktiv med verkan från och med den 1 januari 1994.
25 I artikel 3.1 första stycket i direktiv 93/118 anges att medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa nämnda direktiv senast den 31 december 1993 vad gäller kraven i bilagan och i artikel 5 och senast den 31 december 1994 vad gäller övriga bestämmelser.
Tillämpliga nationella bestämmelser
26 I 24 § Fleischhygienegesetz (lag om kötthygien, nedan kallad FlHG), i dess lydelse av den 24 februari 1987 (BGBl I, s. 649), anges följande:
"(1) För myndighetsåtgärder enligt denna lag och enligt dess tillämpningsföreskrifter skall avgifter och ersättning tas ut för att täcka kostnaderna.
(2) Det skall i delstaternas lagstiftning fastställas vilka åtgärder som enligt första stycket skall vara avgiftsbelagda. Avgifterna skall beräknas enligt rådets direktiv 85/73 ..."
27 Gesetz zur Änderung veterinärrechtlicher, lebensmittelrechtlicher und tierzuchtrechtlicher Vorschriften (lag om ändring av veterinär-, livsmedels- och djurskyddsrättsliga föreskrifter) av den 18 december 1992 (BGBl I, s. 2022), som trädde i kraft den 1 januari 1993, kompletterade bestämmelsen i 24 § andra stycket FlHG med följande ord:
"och de rättsakter som har antagits av gemenskapens institutioner på grundval av detta direktiv".
28 Nordrheinwestfälisches Gesetz über die Kosten der Fleisch- und Geflügelfleischhygiene (Nordrhein-Westfalens lag om kostnader för kött- och fjäderfäkötthygien) av den 16 december 1998 (GV. NRW, s. 775, nedan kallad FlGFlHKostG NW), som trädde i kraft med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 1991 vad gäller bestämmelserna om myndighetsåtgärder enligt FlHG, föreskriver i 1 § att distrikt och städer utanför distrikt skall anta föreskrifter om uttag av sådana avgifter som föreskrivs särskilt i 24 § FlHG.
29 I Verordnung zur Ausführung des nordrheinwestfälischen Gesetzes über die Kosten der Fleisch- und Geflügelfleischhygiene (förordningen om tillämpningen av FlGFlHKostG NW) av den 6 maj 1999 (GV. NRW, s. 156), i dess lydelse enligt förordning av den 27 september 1999 (GV. NRW, s. 563), vilken i de avseenden som är av betydelse i målen vid den nationella domstolen likaså trädde i kraft retroaktivt med verkan från och med den 1 januari 1991, anges i 1 § första stycket vilka åtgärder som skall vara avgiftsbelagda och som enligt nämnda förordnings lagstiftare omfattas av en sådan gemenskapsavgift som föreskrivs i direktiv 85/73 i tillämplig lydelse, och i 1 § andra stycket föreskrivs de avgiftsbelagda åtgärder för vilka det saknas bestämmelser om gemenskapsavgifter. Till de sistnämnda räknas trikinkontroller och bakteriologiska undersökningar.
30 I Satzung des Kreises Wesel über die Erhebung von Gebühren und Auslagen für Amtshandlungen nach dem Fleischhygienegesetz (föreskrifter i Kreis Wesel om uttag av avgifter och kostnadsersättning för myndighetsåtgärder enligt FlHG) av den 16 augusti 1999 (Amtsblatt des Kreises Wesel nr 21, nedan kallade föreskrifterna i Wesel), som trädde i kraft med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 1991 men som innehåller övergångsbestämmelser som gäller för den föregående tiden, föreskrivs, i enlighet med de tidigare gällande föreskrifterna, förutom standardavgifter för kontrollerna efter slakt även en särskild avgift för trikinkontroller i griskött med olika belopp för år 1992 respektive för åren 1993 och 1994.
31 I Satzung des Kreises Neuss über die Erhebung von Gebühren für Amtshandlungen nach dem Fleischhygienerecht (föreskrifter i Kreis Neuss om uttag av avgifter för myndighetsåtgärder som vidtas på grundval av bestämmelserna om kötthygien) av den 10 juni 1999 (offentliggjorda i pressen den 16 juni 1999, nedan kallade föreskrifterna i Neuss), som beträffande de i mål C-288/00 relevanta bestämmelserna likaledes trädde i kraft med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 1991 - samtidigt som de innehåller övergångsbestämmelser som gäller för den föregående tiden - föreskrivs för år 1991, i enlighet med de tidigare gällande föreskrifterna, förutom standardavgiften för kontrollerna efter slakt även en avgift för bakteriologiska undersökningar med ett belopp av 45 DEM per djur.
Tvisten vid den nationella domstolen
Mål C-284/00
32 Stratmann är ett företag som driver slakterirörelse. Under åren 1992-1994 meddelade Landrätin med stöd av föreskrifterna i Wesel, i den lydelse som var tillämplig vid det aktuella tillfället, flera beslut riktade mot Stratmann om påförande av avgift avseende hygienundersökningar utförda före och efter slakt på nötkreatur, får, getter och svin samt även avseende trikinkontroller i griskött.
33 Stratmann överklagade dessa olika avgiftsbeslut. Efter det att Stratmanns överklagande helt bifallits av Verwaltungsgericht Düsseldorf (Tyskland) och därefter delvis bifallits av Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Tyskland), överklagade Stratmann genom så kallad Revision till Bundesverwaltungsgericht. Överklagandet omfattade endast frågan huruvida Landrätin hade haft rätt att ta ut en särskild avgift för trikinkontrollerna i griskött.
34 Bundesverwaltungsgericht, som ansåg att det inte på ett tydligt sätt framgår av den tillämpliga gemenskapsrätten huruvida standardavgiften, eventuellt efter en höjning, även omfattar kostnaderna för trikinkontrollerna, har beslutat att förklara målet vilande och att ställa följande fråga till domstolen:
"Omfattar den gällande standardavgiften enligt
a) rådets direktiv 85/73/EEG av den 29 januari 1985 jämfört med rådets beslut 88/408/EEG av den 15 juni 1988, och
b) rådets direktiv 85/73/EEG i dess lydelse enligt rådets direktiv 93/118/EEG av den 22 december 1993
för kontroll av färskt kött som är avsett för den inhemska marknaden enligt rådets direktiv 64/433/EEG av den 26 juni 1964, som är tillämpligt enligt rådets direktiv 88/409/EEG av den 15 juni 1988,
a) i dess lydelse enligt direktiv 89/662/EEG av den 11 december 1989, och
b) i dess lydelse enligt direktiv 91/497/EEG av den 29 juli 1991,
även kostnaderna för att genomföra trikinkontroller i färskt griskött?"
Mål C-288/00
35 Fleischversorgung Neuss slaktade i januari 1991 unga nötkreatur i slakthus i Kreis Neuss. Genom beslut av den 1 februari 1991 krävde Landrat, med stöd av föreskrifterna i Neuss, att Fleischversorgung Neuss förutom de allmänna avgifterna för kontroller före och efter slakt även skulle erlägga avgifter med ett belopp om 1 350 DEM för genomförande av trettio bakteriologiska undersökningar.
36 Efter det att överrätten ogillat Fleischversorgung Neuss överklagande av detta avgiftsbeslut, överklagade företaget till Bundesverwaltungsgericht genom så kallad Revision. Bundesverwaltungsgericht, som därmed ställdes inför frågan huruvida Landrat haft rätt att påföra särskilda avgifter för sådana bakteriologiska undersökningar, beslutade att förklara målet vilande och att ställa följande fråga till domstolen:
"Omfattar den standardavgift som enligt rådets direktiv 85/73/EEG av den 29 januari 1985 jämfört med rådets beslut 88/408/EEG av den 15 juni 1988 skall tas ut för kontroll av färskt kött som är avsett för den inhemska marknaden enligt rådets direktiv 64/433/EEG av den 26 juni 1964 i dess lydelse enligt direktiv 89/662/EEG av den 11 december 1989, som är tillämpligt enligt rådets direktiv 88/409/EEG av den 15 juni 1988, även kostnaderna för en bakteriologisk undersökning som är nödvändig i det aktuella fallet?"
37 Genom beslut som meddelades av domstolens ordförande den 21 september 2000 har målen C-284/00 och C-288/00 förenats vad gäller det skriftliga och det muntliga förfarandet och domen.
Tolkningsfrågorna
38 Den nationella domstolen har ställt frågorna för att få klarhet i huruvida kostnaderna för de bakteriologiska undersökningar och de trikinkontroller som genomförs enligt direktiv 64/433, i dess lydelse såväl enligt direktiv 89/662 som enligt direktiv 91/497, täcks av den gemenskapsavgift som medlemsstaterna tar ut för kontroller och hygienundersökningar av färskt kött med stöd av dels direktiv 85/73 och beslut 88/408, dels direktiv 85/73 i dess ändrade lydelse enligt direktiv 93/118.
39 Det skall i detta hänseende erinras om att medlemsstaterna enligt artikel 1 i direktiv 85/73 skall säkerställa att man från och med den 1 januari 1986 tar ut avgifter för att täcka kostnaderna för hygienundersökningar och kontroller som genomförs när husdjur, bland annat nötkreatur och svin, slaktas.
40 Enligt artikel 1 i beslut 88/408, som antagits på grundval av direktiv 85/73, fastställs i nämnda beslut storleken på de avgifter som medlemsstaterna skall ta ut för de kontroller och hygienundersökningar som föreskrivs särskilt i direktiv 64/433.
41 Av artikel 1 i direktiv 85/73, i dess ändrade lydelse enligt direktiv 93/118, som började gälla den 1 januari 1994, följer att medlemsstaterna skall ta ut nämnda gemenskapsavgift för de kostnader som orsakas av de kontroller och hygienundersökningar av kött som avses bland annat i direktiv 64/433.
42 Det skall konstateras att det anges i direktiv 64/433, i dess lydelse såväl enligt direktiv 89/662 som enligt direktiv 91/497, att dessa kontroller och hygienundersökningar kan, och i vissa fall till och med skall, innefatta bakteriologiska undersökningar och undersökningar med avseende på förekomst av trikiner i svinkött.
43 Å ena sidan följer det nämligen av bilaga 1, kapitel VII, punkt 39 e i direktiv 64/433, i dess lydelse enligt direktiv 89/662, och av bilaga 1, kapitel VIII, punkt 40 e i direktiv 64/433, i dess lydelse enligt direktiv 91/497, att den kontroll efter slakt som medlemsstaterna skall genomföra direkt efter det att djuren i fråga har slaktats vid behov skall omfatta laboratorieundersökningar.
44 Enligt artikel 3.1 A d i direktiv 64/433, i dessa två versioner, kan medlemsstaterna vara skyldiga att genomföra sådana laboratorieundersökningar för att försäkra sig om att de skador, missbildningar eller förändringar som slaktkropparna i fråga eventuellt uppvisar inte gör dessa slaktkroppar eller slaktbiprodukerna otjänliga som livsmedel eller farliga för människors hälsa.
45 Det följer även av artikel 5.1 a ii i direktiv 64/433, i dess lydelse enligt direktiv 91/497, att det eventuellt skall genomföras bakteriologiska undersökningar när det gäller kött från djur som uppvisar vissa skador som konstaterats genom en noggrann undersökning.
46 Å andra sidan framgår det av bilaga 1, kapitel VII, punkt 41 D i direktiv 64/433, i dess lydelse enligt direktiv 89/662, och av bilaga 1, kapitel VIII, punkt 42 A 3 i direktiv 64/433, i dess lydelse enligt direktiv 91/497, att den officiella veterinären vid kontrollen efter slakt systematiskt skall utföra en undersökning med avseende på förekomst av trikiner i tvärstrimmig skelettmuskulatur på färskt kött från svin.
47 Det följer för övrigt av artikel 5 f i direktiv 64/433, i dess lydelse enligt direktiv 89/662, att färskt kött från svin hos vilka det har konstaterats trikiner inte kan bli föremål för handel inom gemenskapen. Enligt artikel 5.1 a iii i direktiv 64/433, i dess lydelse enligt direktiv 91/497, skall färskt kött från djur i vilka man har påvisat trikonos förklaras vara otjänligt som livsmedel.
48 Enligt artikel 4.1 a i direktiv 64/433, i dess lydelse enligt direktiv 89/662, och enligt artikel 6.1 a i direktiv 64/433, i dess lydelse enligt direktiv 91/497, är det enbart sådant färskt svinkött som har genomgått kylbehandling i enlighet med rådets direktiv 77/96 som inte behöver genomgå den obligatoriska trikinkontrollen.
49 Det följer av vad som konstaterats ovan att såväl de bakteriologiska undersökningarna som trikinkontrollen i svinkött ingår i de kontroller och hygienundersökningar som avses i direktiv 64/433, vars kostnader täcks av den gemenskapsavgift som infördes genom direktiv 85/73 och beslut 88/408 och som senare reglerades i direktiv 85/73, i dess ändrade lydelse enligt direktiv 93/118.
50 Det finns ingenting i dessa sistnämnda rättsakter som tyder på att nämnda avgift inte skulle täcka kostnaderna för sådana undersökningar eller för en sådan kontroll av det skälet att de sistnämnda inte har genomförts i samtliga fall, eller att dessa kostnader skulle kunna täckas av en särskild avgift.
51 Det följer nämligen av artikel 2.1 i beslut 88/408 samt av kapitel 1 punkt 1 i bilagan till direktiv 85/73, i dess ändrade lydelse enligt direktiv 93/118, att beloppet avseende gemenskapsavgiften fastställs till en standardavgift för varje djurart.
52 Generaladvokaten har i punkt 58 i sitt förslag till avgörande betonat att det just är kännetecknande för en schablonmässigt fastställd avgift att den i vissa fall överstiger den faktiska kostnaden för de åtgärder som den skall finansiera och att den i andra fall är lägre än denna kostnad.
53 Enligt artikel 5.1 i beslut 88/408 och artikel 2.4 i direktiv 85/73, i dess ändrade lydelse enligt direktiv 93/118, skall dessutom gemenskapsavgiften ersätta alla andra nationella, regionala eller lokala skatter eller avgifter som medlemsstaterna tar ut för de kontroller och hygienundersökningar som utförs i enlighet med bland annat direktiv 64/433.
54 Det är visserligen riktigt att medlemsstaterna enligt, å ena sidan, artikel 2.2 i direktiv 85/73 och artikel 2.2 i beslut 88/408 och enligt, å andra sidan, artikel 2.3 i direktiv 85/73, i dess ändrade lydelse enligt direktiv 93/118, har möjlighet att ta ut ett avgiftsbelopp som överstiger nivån av gemenskapsavgifterna, förutsatt att nämnda belopp inte är högre än de faktiska kontrollkostnaderna.
55 Medlemsstaterna har emellertid inte enligt någon av dessa bestämmelser rätt att ta ut en särskild avgift som skulle tillkomma utöver gemenskapsavgiften för att täcka vissa kostnader för undersöknings- och kontrollåtgärder som inte har vidtagits i samtliga fall.
56 Tvärtom följer det av bilagan till beslut 88/408 samt av kapitel I.4 a och b i bilagan till direktiv 85/73, i dess ändrade lydelse enligt direktiv 93/118, att varje höjning som en medlemsstat beslutar skall avse standardbeloppet för själva gemenskapsavgiften och vara utformad som en höjning av denna avgift, samt att uttaget av en särskild avgift med ett belopp som överstiger nivåerna för gemenskapsavgifterna skall täcka samtliga faktiska kostnader.
57 Det skall slutligen påpekas att det i femte och sjätte skälen i direktiv 85/73 och i fjärde och sjätte skälen i direktiv 93/118 anges att antagandet av harmoniserade bestämmelser för finansieringen av hygienundersökningar och kontroller av färskt kött syftar till att avhjälpa de snedvridningar av konkurrensen som är en följd av de olikheter som på detta område finns i medlemsstaterna.
58 Det skulle emellertid finnas en risk att detta mål inte kunde uppnås om vissa kontrollåtgärder och hygienundersökningar som föreskrivs i direktiv 64/433 tilläts ligga utanför systemet för gemenskapsfinansiering som harmoniserats på detta sätt och bli föremål för särskilda nationella avgifter.
59 Mot bakgrund av det anförda skall de ställda frågorna besvaras enligt följande. Kostnaderna för de bakteriologiska undersökningar och de trikinkontroller som genomförs enligt direktiv 64/433, i dess lydelse såväl enligt direktiv 89/662 som enligt direktiv 91/497, täcks av den gemenskapsavgift som medlemsstaterna tar ut för kontroller och hygienundersökningar av färskt kött med stöd av, å ena sidan, direktiv 85/73 och beslut 88/408, och, å andra sidan, direktiv 85/73 i dess ändrade lydelse enligt direktiv 93/118.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
60 De kostnader som har förorsakats kommissionen, som har inkommit med yttrande till domstolen, är inte ersättningsgilla. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN
(andra avdelningen)
- angående de frågor som genom beslut av den 27 april 2000 har ställts av Bundesverwaltungsgericht - följande dom:
Kostnaderna för de bakteriologiska undersökningar och de trikinkontroller som genomförs enligt rådets direktiv 64/433/EEG av den 26 juni 1964 om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen, i dess lydelse såväl enligt rådets direktiv 89/662/EEG av den 11 december 1989 om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre marknaden som enligt rådets direktiv 91/497/EEG av den 29 juli 1991 om ändring och konsolidering av direktiv 64/433 i syfte att utvidga det till produktion och utsläppande på marknaden av färskt kött, täcks av den gemenskapsavgift som medlemsstaterna tar ut för kontroller och hygienundersökningar av färskt kött med stöd av, å ena sidan, rådets direktiv 85/73/EEG av den 29 januari 1985 om finansiering av hygienundersökningar och kontroller av färskt kött och fjäderfäkött och rådets beslut 88/408/EEG av den 15 juni 1988 om nivån på avgifterna för hygienundersökningar och kontroller av färskt kött i enlighet med direktiv 85/73, och, å andra sidan, direktiv 85/73 i dess ändrade lydelse enligt rådets direktiv 93/118/EG av den 22 december 1993.