CELEX: 62005CJ0023
Tagállami kötelezettségszegés
Irányelv 2000/34/EK

1       Az Európai Közösségek Bizottsága keresetében annak megállapítását kéri a Bíróságtól, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség – mivel
nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen
a munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 93/104/EK tanácsi irányelvnek az abból kizárt ágazatok és tevékenységek szabályozása
céljából történő módosításáról szóló, 2000. június 22‑i 2000/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (HL L 195., 41. o.,
magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 27. o.; a továbbiakban: az irányelv), vagy legalábbis erről nem tájékoztatta
a Bizottságot – nem teljesítette az ezen irányelv 2. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.
2       Az irányelv 2. cikkének (1) bekezdése így rendelkezik: „A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási
rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2003. augusztus 1‑jétől megfeleljenek, vagy
biztosítják, hogy legkésőbb eddig az időpontig a szociális partnerek megállapodásuk alapján bevezetik a szükséges intézkedéseket,
miközben a tagállamok megteszik a szükséges lépéseket, hogy a szociális partnerek számára lehetővé tegyék az ezen irányelvben
előírt eredmények folyamatos biztosítását. Az orvosgyakornokok esetében ez a dátum 2004. augusztus 1. Erről haladéktalanul
tájékoztatják a Bizottságot”.
3       Miután megállapította, hogy az irányelvet nem ültették át az előírt határidőn belül a luxemburgi jogba, a Bizottság megindította
az EK 226. cikk első albekezdése szerinti tagállami kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárást. Miután 2003. október
6‑án felszólította a Luxemburgi Nagyhercegséget észrevételei benyújtására, a Bizottság 2004. július 9‑én indokolással ellátott
véleményt intézett a tagállamhoz, amelyben felhívta, hogy a közléstől számított két hónapos határidőn belül tegye meg a véleménynek
való megfeleléshez szükséges intézkedéseket. Mivel a luxemburgi hatóságok e vélemény kézhezvételét követően megküldött tájékoztatása
alapján az irányelv átültetése még nem történt meg, a Bizottság úgy döntött, hogy benyújtja jelen keresetet.
4       A luxemburgi kormány nem vitatja, hogy az említett irányelvet nem ültette át az előírt határidőn belül. Arra hivatkozik ugyanakkor,
hogy az ehhez szükséges intézkedések előkészítése folyamatban van. Az irányelvet átültető törvénytervezet már elkészült.
5       Eljárási szabályzata 92. cikke 2. §‑a értelmében a Bíróság hivatalból bármikor vizsgálhatja, hogy a kereset eljárásgátló okok
fennállása miatt nem elfogadhatatlan‑e.
6       E tekintetben meg kell állapítani, hogy az irányelv 2. cikke (1) bekezdésében előírja, hogy a tagállamok legkésőbb 2003. augusztus
31‑ig gondoskodnak annak átültetéséről. Az orvosgyakornokok esetében ez a dátum 2004. augusztus 1. Márpedig a Luxemburgi Nagyhercegségnek
megküldött felszólító levél 2003. október 6‑án kelt. Ezen időpontban az irányelv átültetésének az orvosgyakornokokra vonatkozó
határideje még nem telt le.
7       Amint azt a Bíróság megállapította, egy felszólító levél kibocsátásának feltétele, hogy az valamely korábbi, az érintett tagállamra
vonatkozó kötelezettség nem teljesítésére hivatkozzon (lásd a Bíróság C‑341/97. sz., Bizottság kontra Hollandia ügyben 2000.
szeptember 13‑án hozott végzésének [EBHT 2000., I‑6611. o.] 18. pontját és a C‑230/99. sz., Bizottság kontra Franciaország
ügyben 2001. február 15‑én hozott ítéletének [EBHT 2001., I‑1169. o.] 32. pontját). A tagállam lehetősége észrevételeinek
megtételére – még ha ezzel nem is kíván élni – alapvető, az EK‑Szerződés által biztosítani kívánt garancia, amelynek betartása
a tagállami kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárás lényeges eljárási szabálya. Következésképpen a felszólító levél
tárgya nem lehet olyan irányelv átültetésének elmaradása, amely végrehajtásának határideje még nem telt le (lásd a Bíróság
31/69. sz., Bizottság kontra Olaszország ügyben 1970. február 17‑én hozott ítéletének [EBHT 1970., 25. o.] 12–14. pontját).
8       Ebből következőleg az irányelv átültetésének hivatkozott nemteljesítése az orvosgyakornokok vonatkozásában nem megalapozott,
és a keresetet elfogadhatatlannak kell nyilvánítani azon részében, melynek tárgya az irányelv végrehajtása az orvosgyakornokok
vonatkozásában.
9       Ugyanakkor, az orvosgyakornokokon kívüli egyéb olyan területek vonatkozásában, amelyek tekintetében az irányelvet alkalmazni
kell, emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében a kötelezettségszegés megtörténtét a tagállamban
az indokolással ellátott véleményben meghatározott határidő lejártakor fennálló helyzet alapján kell megítélni, és a későbbi
változásokat a Bíróság nem veheti figyelembe (lásd különösen, a Bíróság C‑323/01. sz., Bizottság kontra Olaszország ügyben
2002. május 30‑án hozott ítéletének [EBHT 2002., I‑4711. o.] 8. pontját és a C‑322/00. sz., Bizottság kontra Hollandia ügyben
2003. október 2‑án hozott ítéletének [EBHT 2003., I‑11267. o.] 50. pontját).
10     Jelen ügyben nem vitatható, hogy az irányelv nemzeti jogrendbe történő átültetéséhez szükséges intézkedések az indokolással
ellátott véleményben megjelölt határidőig nem kerültek elfogadásra.
11     Ilyen körülmények között meg kell állapítani, hogy a Bizottság által benyújtott kereset részben megalapozott.
12     Következésképpen meg kell állapítani, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti
és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen az orvosgyakornokok tekintetében meghozandó
rendelkezések kivételével az irányelvnek – nem teljesítette az irányelv 2. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

A költségekről
13     Az eljárási szabályzat 69. cikkének 2. §‑a alapján a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes
fél ezt kérte. A Luxemburgi Nagyhercegséget, mivel pervesztes lett, a Bizottság kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek
viselésére.
A fenti indokok alapján, a Bíróság (hatodik tanács) a következőképpen határozott:
1)
A Luxemburgi Nagyhercegség – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek
ahhoz, hogy megfeleljen az orvosgyakornokok tekintetében meghozandó rendelkezések kivételével a munkaidő-szervezés egyes szempontjairól
szóló 93/104/EK tanácsi irányelvnek az abból kizárt ágazatok és tevékenységek szabályozása céljából történő módosításáról
szóló, 2000. június 22‑i 2000/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek – nem teljesítette az irányelv 2. cikkének (1) bekezdéséből
eredő kötelezettségeit.
2)
A Bíróság a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.
3)
A Bíróság a Luxemburgi Nagyhercegséget kötelezi a költségek viselésére.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: francia.