CELEX: 62004CJ0120
Preču zīmes
Direktīva 89/104/EEK
5. panta 1. punkta b) apakšpunkts
Sajaukšanas iespēja
Preču zīmes izmantošana, ko veic trešā persona
Salikts apzīmējums, kas ietver trešās personas nosaukumu, kuram seko preču zīme

1       Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu
tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV 1989, L 40, 1. lpp., turpmāk tekstā – “Direktīva”), 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta
interpretāciju.
2       Šis lūgums ir iesniegts tiesvedībā, ko
Medion AG
(turpmāk tekstā – “
Medion
”) uzsāka pret
Thomson multimedia Sales Germany & Austria GmbH
(turpmāk tekstā – “
Thomson
”) sakarā ar to, ka saliktajā apzīmējumā “THOMSON LIFE”
Thomson
izmantoja reģistrēto preču zīmi “LIFE”, kuras īpašniece ir
Medion
.

Atbilstošās tiesību normas
3       Direktīvas desmitais apsvērums, kas attiecas uz aizsardzību, kuru piešķir preču zīmes, nosaka:
“[..] aizsardzība, ko iegūst reģistrēta preču zīme, kuras funkcija jo īpaši ir garantēt preču zīmi kā izcelsmes norādi, ir
absolūta identitātes gadījumā starp preču zīmi un tās apzīmējumu un precēm vai pakalpojumiem; [..] aizsardzību piemēro arī
līdzības gadījumā starp preču zīmi un apzīmējumu un precēm vai pakalpojumiem; [..] obligāti ir jāsniedz līdzības jēdziena
interpretācija attiecībā uz iespēju sajaukt [sajaukšanas iespēju]; [..] iespēja sajaukt [sajaukšanas iespēja], kuras novērtējums
ir atkarīgs no daudziem elementiem un jo īpaši no preču zīmes atpazīstamības tirgū, iespējamām asociācijām ar izmantotām vai
reģistrētām zīmēm, no līdzības pakāpes starp preču zīmi un apzīmējumu starp identificētajām precēm vai pakalpojumiem, veido
īpašus nosacījumus šādai aizsardzībai [..].”
4       Direktīvas 5. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir izteikts šādi:
“Reģistrētā preču zīme piešķir īpašniekam šajā ziņā ekskluzīvas tiesības. Īpašniekam ir tiesības atturēt visas trešās personas,
kas nav saņēmušas viņa piekrišanu, lietot [izmantot] komercdarbībā:
[..]
b)      jebkuru apzīmējumu, ja tā identitātes vai līdzības preču zīmei un preču vai pakalpojumu, uz ko attiecas preču zīme, identitātes
vai līdzības dēļ pastāv varbūtība maldināt sabiedrību [sabiedrībai pastāv sajaukšanas iespēja], kas ietver asociācijas iespēju
starp apzīmējumu un preču zīmi.”
5       Šī tiesību norma ir transponēta Vācijas tiesībās ar 1994. gada 25. oktobra Likuma par preču zīmju un citu atšķirtspējīgu apzīmējumu
aizsardzību (Preču zīmju likums,
BGBl. 1994 I
, 3082. lpp.) 14. panta 2. punktu.

Pamata prāva un prejudiciālais jautājums
6
Medion
ir 1998. gada 29. augustā Vācijā attiecībā uz elektroniskiem aparātiem, kas paredzēti izklaides nolūkiem, reģistrētās preču
zīmes “LIFE” īpašniece. Šo preču ražošanas un tirdzniecības jomā tās apgrozījums ir vairāki miljardi euro gadā.
7
Thomson
pieder vienai no pasaules vadošajām grupām elektronikas, kas paredzēta izklaides nolūkiem, jomā. Dažas no savām precēm tā
pārdod ar apzīmējumu “THOMSON LIFE”.
8       2002. gada jūlijā
Medion
iesniedza
Landgericht Düsseldorf
(Diselforfas Apgabaltiesa) prasību par preču zīmju tiesību pārkāpumu. Tā lūdza tiesu aizliegt
Thomson
izmantot apzīmējumu “THOMSON LIFE” attiecībā uz dažiem elektroniskiem aparātiem, kas paredzēti izklaides nolūkiem.
9
Landgericht Düsseldorf
šo prasību noraidīja, uzskatot, ka sajaukšanas iespēja ar preču zīmi “LIFE” nepastāv.
10
Medion
iesniedza apelācijas sūdzību
Oberlandesgericht Düsseldorf
. Tā lūdza šo tiesu aizliegt
Thomson
izmantot apzīmējumu “THOMSON LIFE” attiecībā uz televizoriem, radioaparātiem ar kasešu magnetofonu, kompaktdisku atskaņotājiem
un
hi-fi
sistēmām.
11     Iesniedzējtiesa atzīmēja, ka prāvas iznākums ir atkarīgs no tā, vai starp preču zīmi “LIFE” un salikto apzīmējumu “THOMSON
LIFE” pastāv sajaukšanas iespēja Direktīvas 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē.
12     Tā norāda, ka, saskaņā ar
Bundesgerichtshof
(Federālā Augstākā tiesa) mūsdienu judikatūru, kas balstās uz “
Prägetheorie
” (radītā iespaida teoriju), lai novērtētu apstrīdēta apzīmējuma līdzību, ir jāņem vērā katra no diviem apzīmējumiem kopējais
iespaids un jāpārbauda, vai identisks elements raksturo salikto preču zīmi tādā mērā, ka kopējā iespaida radīšanas ziņā citi
elementi lielā mērā atrodas otrajā plānā. Gadījumā, ja apzīmējuma kopējā iespaida radīšanā identiskam elementam ir vienīgi
palīgloma, sajaukšanas iespēja nepastāv. Tam, ka aizgūta preču zīme saliktā apzīmējumā ir saglabājusi patstāvīgu apzīmējošo
stāvokli (“
kennzeichnende Stellung
”), nav lielas nozīmes.
13
Oberlandesgericht
uzskatīja, ka atbilstoši apzīmējumu noteikšanas praksei, kas pastāv šajā preču sektorā, kuram ir nozīme izskatāmajā prāvā,
pirmajā vietā tiek nostādīts ražotāja nosaukums. Precīzāk, apzīmējuma “THOMSON LIFE” kopējā iespaidā būtiska nozīme pamata
lietā ir ražotāja nosaukumam “THOMSON”. Elementa “LIFE” parastā atšķirtspēja nav pietiekama, lai izslēgtu, ka apzīmējuma kopējo
iespaidu radīs ražotāja nosaukums “THOMSON”.
14     Tomēr iesniedzējtiesa atzīmēja, ka
Bundesgerichtshof
mūsdienu judikatūra nav viennozīmīga. Viens doktrīnas virziens atbalsta citu tēzi. Principā tā atbilst agrākai tās pašas
Bundesgerichtshof
judikatūrai, saskaņā ar kuru sajaukšanas iespēja būtu jāpieļauj tad, ja identisks elements, kam apstrīdētā apzīmējumā ir
patstāvīgs apzīmējošais stāvoklis, šajā apzīmējumā nav zudis vai nokļuvis otrajā plānā tiktāl, ka tas vairs nespēj izraisīt
asociāciju ar reģistrētu preču zīmi.
15
Oberlandesgericht
norāda, ka gadījumā, ja šī tēze pamata lietā ir piemērojama, tad sajaukšanas iespējas esamība ir jāpieļauj, jo preču zīme
“LIFE” apzīmējumā “THOMSON LIFE” ir saglabājusi patstāvīgu apzīmējošo stāvokli.
16     Visbeidzot iesniedzējtiesa jautā, kādā veidā, piemērojot apzīmējumu radītā kopējā iespaida kritēriju, ir iespējams novērst
situāciju, kad trešā persona piesavinās reģistrētu preču zīmi un pievieno to sava uzņēmuma apzīmējumam.
17     Šajos apstākļos
Oberlandesgericht Düsseldorf
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālo jautājumu:
“Vai [Direktīvas] 5. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka preču vai pakalpojumu, ko aptver apzīmējumi,
identiskuma dēļ sabiedrībai pastāv sajaukšanas iespēja pat gadījumā, ja agrāka vārdiska preču zīme ar parastu atšķirtspēju
ir iekļauta jaunākā saliktā trešās personas apzīmējumā vai tās vārdiskā/grafiskā apzīmējumā, ko raksturo vārdiski elementi,
tādā veidā, ka agrākā preču zīme seko trešās personas uzņēmuma nosaukumam, un ja saliktā apzīmējuma kopējo iespaidu rada ne
tikai agrākā preču zīme vien, bet šajā apzīmējumā tā tomēr saglabā patstāvīgu apzīmējošo stāvokli?”

Par prejudiciālo jautājumu
18     Ar savu jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vēlas noskaidrot, vai Direktīvas 5. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē
tādējādi, ka preču vai pakalpojumu identiskuma dēļ sabiedrībai pastāv sajaukšanas iespēja gadījumā, ja apstrīdētu apzīmējumu
veido trešās personas uzņēmuma nosaukuma, no vienas puses, un reģistrētas preču zīmes ar parastu atšķirtspēju, no otras puses,
kombinācija un ja saliktā apzīmējuma kopējo iespaidu rada ne tikai šī preču zīme vien, bet šajā apzīmējumā tā tomēr saglabā
patstāvīgu apzīmējošo stāvokli.

Tiesai iesniegtie apsvērumi
19
Medion
un Eiropas Kopienu Komisija uz uzdoto jautājumu ierosina atbildēt apstiprinoši.
20
Medion
apstrīd “
Prägetheorie
”. Tā ļaujot uzurpēt reģistrētu preču zīmi, vienkārši pievienojot tai ražotāja nosaukumu. Šāda preču zīmes lietošana varot
nelabvēlīgi ietekmēt preču izcelsmes norādes funkciju.
21     Komisija norāda, ka pamata lietā esošajos apstākļos abi saliktajā apzīmējumā izmantotie termini ir ekvivalenti. Terminam “LIFE”
neesot pilnībā pakļautas nozīmes. Tātad, ciktāl nosaukums “THOMSON” nav vienīgais, kas rada kopējo iespaidu, saliktais apzīmējums
un reģistrētā preču zīme esot līdzīgas Direktīvas 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē. Tādējādi sajaukšanas iespēja
esot pieļaujama, jo īpaši tādēļ, ka abi uzņēmumi piedāvā identiskas preces.
22
Thomson
uz uzdoto jautājumu ierosina atbildēt noliedzoši. Tā sniedz “
Prägetheorie
” atbilstošu Direktīvas interpretāciju. Pamata lietā apstrīdēto apzīmējumu nevarot sajaukt ar
Medion
piederošo preču zīmi, jo apzīmējums ietver elementu “THOMSON” – ražotāja nosaukumu, kam esot tikpat liela nozīme kā otrajam
apzīmējumu veidojošajam elementam. Termins “LIFE” kalpojot tikai dažu realizējamo preču klāsta preču apzīmēšanai. Jebkurā
gadījumā esot izslēgts, ka elementam “LIFE” apzīmējuma “THOMSON LIFE” kopējā iespaidā ir noteicoša nozīme.

Tiesas atbilde
23     Preču zīmes pamata funkcija ir garantēt patērētājam vai gala izmantotājam ar preču zīmi apzīmētās preces vai pakalpojuma izcelsmes
identitāti, ļaujot viņam šo preci vai pakalpojumu atšķirt no precēm vai pakalpojumiem ar citādu izcelsmi, nesajaucot tos (skat.
it īpaši 1998. gada 29. septembra spriedumu lietā C‑39/97
Canon
,
Recueil
, I‑5507. lpp., 28. punkts, un 2004. gada 29. aprīļa spriedumu lietā C‑371/02
Björnekulla Fruktindustrier
,
Recueil
, I‑5791. lpp., 20. punkts).
24     Direktīvas desmitais apsvērums nosaka, ka reģistrētas preču zīmes aizsardzība ir vērsta uz to, lai garantētu preču zīmes kā
izcelsmes norādes funkciju, un ka identitātes starp preču zīmi un apzīmējumu gadījumā un identitātes starp apzīmētajām precēm
vai pakalpojumiem gadījumā sajaukšanas iespēja ir specifisks aizsardzības nosacījums.
25     Tātad saskaņā ar Direktīvas 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta mērķi tas tiek piemērots tikai tad, ja preču zīmju un preču
vai pakalpojumu, ko tās apzīmē, identiskuma vai līdzības dēļ sabiedrībai pastāv sajaukšanas iespēja.
26     Šīs tiesību normas izpratnē iespēja, ka sabiedrība varētu uzskatīt, ka attiecīgās preces vai pakalpojumi nāk no viena uzņēmuma
vai, attiecīgā gadījumā, no ekonomiski saistītiem uzņēmumiem, rada sajaukšanas iespēju (skat. it īpaši 1999. gada 22. jūnija
spriedumu lietā C‑342/97
Lloyd Schuhfabrik Meyer
,
Recueil
, I‑3819. lpp., 17. punkts).
27     Sajaukšanas iespēja ir jāvērtē visaptveroši un ņemot vērā visus uz konkrēto lietu attiecināmos faktorus (skat. 1997. gada
11. novembra spriedumu lietā C‑251/95
SABEL
,
Recueil
, I‑6191. lpp., 22. punkts, iepriekš minēto spriedumu lietā
Lloyd Schuhfabrik Meyer
, 18. punkts, un 2000. gada 22. jūnija spriedumu lietā C‑425/98
Marca Mode
,
Recueil
, 40. punkts, kā arī attiecībā uz Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994,
L 11, 1. lpp.) 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, kura formulējums būtībā ir identisks Direktīvas 5. panta 1. punkta b) apakšpunktam
– 2004. gada 28. aprīļa rīkojumu lietā C‑3/03 P
Matratzen Concord
/ITSB,
Recueil
, I‑3657. lpp., 28. punkts).
28     Attiecībā uz konkrēto preču zīmju vizuālo, fonētisko un konceptuālo līdzību sajaukšanas iespējas visaptverošam vērtējumam
ir jābalstās uz šo preču zīmju radīto kopējo iespaidu, jo īpaši ņemot vērā to atšķirīgos un dominējošos elementus. Preču zīmju
uztverei, kas ir attiecīgo preču vai pakalpojumu vidusmēra patērētājam, minētās sajaukšanas iespējas visaptverošā vērtējumā
ir noteicoša loma. Šajā sakarā vidusmēra patērētājs parasti uztver preču zīmi kopumā un neveic dažādu tās elementu pārbaudi
(skat. jo īpaši iepriekš minētā sprieduma lietā
SABEL
23. punktu un iepriekš minētā sprieduma lietā
Lloyd Schuhfabrik Meyer
25. punktu, kā arī iepriekš minētā rīkojuma lietā
Matratzen Concord
/ITSB 29. punktu).
29     Veicot sajaukšanas iespējas esamības pārbaudi, divu preču zīmju līdzības vērtējumā nevar ņemt vērā vienīgi kādu vienu saliktas
preču zīmes elementu un salīdzināt to ar citu preču zīmi. Salīdzinājums turpretim ir jāveic, pārbaudot attiecīgās preču zīmes
un apskatot katru no tām kopumā, kas neizslēdz, ka noteiktos apstākļos konkrētās sabiedrības daļas atmiņā radīto kopējo iespaidu
nosaka viens vai vairāki šo preču zīmju elementi (skat. iepriekš minētā rīkojuma lietā
Matratzen Concord
/ITSB 32. punktu).
30     Tomēr papildus parastajam gadījumam, kad vidusmēra patērētājs uztver preču zīmi kā veselumu, un neskatoties uz to, ka kopējo
iespaidu var noteikt viens vai vairāki saliktas preču zīmes elementi, nebūt nav izslēgts, ka īpašā gadījumā agrāka preču zīme,
ko trešā persona izmanto saliktā apzīmējumā, kurš ietver šīs trešās personas uzņēmuma nosaukumu, šajā saliktajā apzīmējumā
saglabā patstāvīgu apzīmējošo stāvokli, tomēr nebūdama dominējošs elements.
31     Šādos apstākļos saliktā apzīmējuma radītais kopējais iespaids var radīt sabiedrībai iespaidu, ka preces vai pakalpojumi nāk
vismaz no ekonomiski saistītiem uzņēmumiem, un šajā gadījumā sajaukšanas iespēja ir jāatzīst.
32     Sajaukšanas iespējas esamības konstatācija nevar būt atkarīga no nosacījuma, ka salikta apzīmējuma radītais kopējais iespaids
būtu jānosaka galvenokārt šī apzīmējuma daļai, kuru veido agrāka preču zīme.
33     Ja šāds nosacījums būtu bijis noteikts, tad pat tajā gadījumā, kad saliktā apzīmējumā šī preču zīme ieņem patstāvīgu apzīmējošo
stāvokli, kas tomēr nav dominējošs, agrākas preču zīmes īpašniekam būtu liegtas Direktīvas 5. panta 1. punkta piešķirtās ekskluzīvās
tiesības.
34     Šāds gadījums rastos, piemēram, tad, ja preču zīmes ar reputāciju īpašnieks būtu izmantojis saliktu apzīmējumu, savienojot
to ar agrāku preču zīmi, kam nav reputācijas. Līdzīgi šāds gadījums rastos tad, ja saliktu apzīmējumu veidotu šī agrākā preču
zīme un komerciālais nosaukums ar reputāciju. Tādā veidā kopējo iespaidu visbiežāk radītu saliktā apzīmējumā iekļautā preču
zīme vai komerciālais nosaukums ar reputāciju.
35     Tātad, pretēji Kopienu likumdevēja Direktīvas desmitajā apsvērumā izteiktajam nodomam, agrākas preču zīmes izcelsmes funkcijas
aizsardzība nebūtu nodrošināta, lai gan šī preču zīme saliktā apzīmējumā saglabā patstāvīgu apzīmējošo stāvokli.
36     Tādējādi ir jāatzīst – lai konstatētu sajaukšanas iespēju, pietiek ar to, ka patstāvīga apzīmējošā stāvokļa dēļ, ko ir saglabājusi
agrāka preču zīme, sabiedrība ar šīs preču zīmes īpašnieku saista arī to preču vai pakalpojumu izcelsmi, uz kuriem attiecas
saliktais apzīmējums.
37     Tātad uz uzdoto jautājumu ir jāatbild: Direktīvas 5. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka preču vai
pakalpojumu identiskuma dēļ sabiedrībai var rasties sajaukšanas iespēja gadījumā, ja apstrīdēto apzīmējumu veido trešās personas
uzņēmuma nosaukuma, no vienas puses, un reģistrētas preču zīmes ar parastu atšķirtspēju, no otras puses, kombinācija un ja
saliktā apzīmējuma kopējo iespaidu rada ne tikai agrākā preču zīme vien, bet šajā apzīmējumā tā tomēr saglabā patstāvīgu apzīmējošo
stāvokli.

Par tiesāšanās izdevumiem
38     Attiecībā uz lietas dalībniekiem pamata lietā šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par
tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, izņemot minēto lietas dalībnieku tiesāšanās
izdevumus, nav atlīdzināmi.
Ar šā pamatojumu Tiesa (otrā palāta) nospriež:
Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm,
5. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka preču vai pakalpojumu identiskuma dēļ sabiedrībai var rasties
sajaukšanas iespēja gadījumā, ja apstrīdēto apzīmējumu veido trešās personas uzņēmuma nosaukuma, no vienas puses, un reģistrētas
preču zīmes ar parastu atšķirtspēju, no otras puses, kombinācija un ja saliktā apzīmējuma kopējo iespaidu rada ne tikai agrākā
preču zīme vien, bet šajā apzīmējumā tā tomēr saglabā patstāvīgu apzīmējošo stāvokli.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – vācu.