CELEX: 62006CJ0263
Spoločná obchodná politika
Obrana proti dumpingovým praktikám
Antidumpingové clo
Hematitové surové železo pochádzajúce z Ruska
Rozhodnutie č. 67/94/ESUO
Určenie colnej hodnoty na účely uplatnenia variabilného antidumpingového cla
Prevodná hodnota
Po sebe nasledujúce predaje uskutočnené za rozdielne ceny
Možnosť colného orgánu zohľadniť cenu uvedenú pri predaji tovaru, ktorý sa uskutočnil pred predajom, na základe ktorého bolo podané colné vyhlásenie

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 1 rozhodnutia Komisie č. 67/94/ESUO z 12. januára 1994 ukladajúceho antidumpingové clo na dovozy hematitového surového železa pochádzajúceho z Brazílie, Poľska, Ruska a Ukrajiny do Spoločenstva [
neoficiálny preklad
] (
Ú. v. ES L 12, s. 5
) v spojení s článkami 29 až 31 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (
Ú. v. ES L 302, s. 1
; Mim. vyd. 02/004, s. 307, ďalej len „colný kódex Spoločenstva“).
Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi Carboni e derivati Srl (dalej len „Carboni“) na jednej strane a Ministero dell’Economia e delle Finanze (ministerstvo hospodárstva a financií, ďalej len „Ministero“) a Riunione Adriatica di Sicurtà SpA (dalej len „RAS“) na strane druhej, týkajúceho sa určenia colnej hodnoty zásielky hematitového železa pochádzajúceho z Ruska a dovezeného do Európskeho Spoločenstva na účely uplatnenia variabilného antidumpingoveho cla uloženého rozhodnutím č. 67/94.
Právny rámec
Základná antidumpingová právna úprava a osobitná antidumpingová právna úprava
Rozhodnutie Komisie č. 2424/88/ESUO z 29. júla 1988 o obrane proti dumpingovým a dotovaným dovozom z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva uhlia a ocele [
neoficiálny preklad
] (
Ú. v. ES L 209, s. 18
, ďalej len „základné rozhodnutie“) vo svojich článkoch 1, 2 a 13 stanovuje:
„
Článok 1
Pôsobnosť
Toto rozhodnutie upravuje ustanovenia určené na obranu proti dumpingovým a dotovaným dovozom z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva uhlia a ocele.
Článok 2
Dumping
A. ZÁSADA
1.   Antidumpingovému clu môže podliehať každý výrobok, ktorý je predmetom dumpingu ak jeho uvoľnenie do voľného obehu v Spoločenstve spôsobuje škodu.
2.   Výrobok sa považuje za predmet dumpingu ak je jeho cena pri vývoze do Spoločenstva nižšia ako bežná hodnota podobného výrobku.
…
Článok 13
Všeobecné ustanovenia o cle
…
2.   Tieto opatrenia uvedú najmä výšku a druh uloženého cla, dotknutý výrobok, krajinu pôvodu alebo vývozu, ak je to možné meno dodávateľa a dôvody, na ktorých sú opatrenia založené.
3.   Výška predbežne odhadnutého alebo s konečnou platnosťou určeného cla nemôže prekročiť dumpingovú maržu alebo výšku dotácie; mala by byť nižšia, ak takto vymerané nižšie clo postačí na nápravu škody.
…“ [
neoficiálny preklad
]
Komisia Európskych spoločenstiev prijala 12. januára 1994 na základe článku 11 základného rozhodnutia rozhodnutie č. 67/94, ktoré najmä upravuje možnosť uložiť predbežné antidumpingové clá. Odôvodnenia č. 64 až 67 rozhodnutia č. 67/94 znejú:
„(64)
Komisia vypočítala cenovú úroveň, pri ktorej viac dovozy nespôsobujú priemyslu Spoločenstva významnú škodu. …
(65)
Komisia sa domnieva, že opatrenia by mali okrem opätovného nastolenia spravodlivej hospodárskej súťaže na trhu hematitového železa zabezpečiť vyvážajúcim krajinám lepší výnos pri vývoze dotknutého výrobku.
(66)
Komisia pokladá v tomto konkrétnom prípade zavedenie minimálnej ceny za najvhodnejšie opatrenie na účely dosiahnutia týchto cieľov.
(67)
Komisia zistila, že vzhľadom na to, že minimálna dovozná cena, ktorá sa považuje za nevyhnutnú na odstránenie škodlivých účinkov dumpingu, je v každom prípade nižšia ako bežná hodnota stanovená pre dotknuté podniky, predbežné antidumpingové clo stanovené v článku 13 ods. 3 rozhodnutia č. 2424/88/ESUO nie je vyššie ako zistené dumpingové marže.“ [
neoficiálny preklad
]
Článok 1 rozhodnutia č. 67/94 stanovuje:
„1.   Týmto sa pre dovozy hematitového surového železa, ktoré patrí pod číselný znak KN 72011019 a pochádza z Brazílie, Poľska, Ruska a Ukrajiny, ukladá predbežné antidumpingové clo.
2.   Výšku tohto cla predstavuje rozdiel medzi cenou 149 ECU na tonu (cif poplatok nezaplatený) a deklarovanou colnou hodnotou vo všetkých prípadoch, v ktorých je deklarovaná colná hodnota nižšia ako minimálna dovozná cena.
3.   Uplatňujú sa platné ustanovenia týkajúce sa cla.
…“ [
neoficiálny preklad
]
Predbežné antidumpingové clo uložené v rozhodnutí č. 67/94 bolo potvrdené rozhodnutím Komisie č. 1751/94/ESUO z 15. júla 1994 ukladajúcim definitívne antidumpingové clo pre dovozy hematitového surového železa pochádzajúceho z Brazílie, Poľska, Ruska a Ukrajiny do Spoločenstva [
neoficiálny preklad
] (
Ú. v. ES L 182, s. 37
). Článok 1 ods. 2 tohto nariadenia stanovuje:
„Výšku tohto cla predstavuje rozdiel medzi cenou 149 ECU na tonu a akceptovanou colnou hodnotou (franko hranica Spoločenstva) vo všetkých prípadoch, v ktorých je táto hodnota nižšia ako vyššie uvedená cena.“
Colný kódex a jeho vykonávacie ustanovenia
Colný kódex Spoločenstva vo svojich článkoch 28 až 31 stanovuje:
„
Článok 28
Ustanovenia tejto kapitoly určujú colnú hodnotu pre účely uplatňovania Colného sadzobníka Európskych spoločenstiev a iných ako sadzobných opatrení ustanovených zvláštnymi predpismi spoločenstva upravujúcimi určité oblasti týkajúce sa pohybu tovaru.
Článok 29
1.   Colnou hodnotou dovážaného tovaru je jeho prevodná hodnota, t. j. cena skutočne zaplatená alebo ktorá sa má zaplatiť za tovar predávaný na vývoz na colné územie spoločenstva, podľa potreby upravená podľa článku 32 a 33, a to za podmienky že:
…
d)
kupujúci a predávajúci nie sú v spojení alebo, ak sú v spojení, je prevodná hodnota prijateľná pre colné účely podľa odseku 2.
a)
Pri určovaní, či je prevodná hodnota prijateľná na účely odseku 1, nie je skutočnosť, že kupujúci a predávajúci sú v spojení, sama o sebe dostatočným dôvodom na to, aby prevodná hodnota bola považovaná na neprijateľnú. Pokiaľ je to potrebné, budú preskúmané okolnosti predaja a prevodná hodnota bude prijatá, ak spojenie neovplyvnilo cenu. Ak na základe informácií poskytnutých deklarantom alebo iným spôsobom majú colné orgány dôvody na to, aby považovali cenu za ovplyvnenú spojením, oznámia svoje dôvody deklarantovi a poskytnú mu primeranú možnosť na vyjadrenie. Ak o to požiada deklarant, budú mu tieto dôvody oznámené písomnou formou.
…
Článok 30
1.   Ak nemôže byť colná hodnota určená podľa článku 29, určí sa postupne podľa odseku 2 písmeno a), b), c) a d)…
2.   Colnou hodnotou podľa tohto článku je:
a)
prevodná hodnota rovnakého tovaru,…
b)
prevodná hodnota podobného tovaru,…
c)
hodnota založená na jednotkovej cene, za ktorú sa dovážaný tovar alebo rovnaký alebo podobný tovar predáva v spoločenstve v najväčšom úhrnnom množstve osobám, ktoré nie sú s predávajúcim v spojení;
d)
hodnota vypočítaná,…
Článok 31
1.   Ak nemôže byť colná hodnota dovážaného tovaru určená podľa článkov 29 alebo 30, určí sa na základe údajov dostupných v spoločenstve s použitím vhodných prostriedkov zlúčiteľných so zásadami a všeobecnými pravidlami:
—
dohody o vykonaní článku VII Všeobecnej dohody o clách a obchode,
—
článku VII Všeobecnej dohody o clách a obchode,
a
—
ustanovení tejto kapitoly.
Colná hodnota podľa odseku 1 sa nemôže zakladať na:
…
b)
postupe, ktorý stanoví prijímanie vyššie uvedených dvoch alternatívnych hodnôt [prijímanie vyššej hodnoty z dvoch alternatívnych hodnôt —
neoficiálny preklad
] pre colné účely;
…
g)
ľubovoľných alebo fiktívnych hodnotách.“
Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2913/92 (
Ú. v. ES L 253, s. 1
; Mim. vyd. 02/006, s. 3, ďalej len „vykonávacie nariadenie“) obsahuje prílohu 23 s názvom „Vysvetľujúce poznámky k colnej hodnote“. Bod 2 poznámok týkajúcich sa článku 31 ods. 1 colného kódexu Spoločenstva stanovuje:
„Metódy určovania, ktoré sa uplatňujú podľa článku 31 ods. 1 budú totožné s metódami uvedenými v článku 29 a článku 30 ods. 2, ale primeraná pružnosť pri uplatňovaní uvedených metód by mala byť v súlade s ustanoveniami článku 31 ods. 1.“
Týmto nariadením Komisia upravila vykonávacie ustanovenia Colného kódexu Spoločenstva. Článok 147 ods. 1 tohto nariadenia v znení platnom v júni 1994, teda v čase dovozu zásielky hematitového železa pochádzajúceho z Ruska, ktorá je predmetom veci samej, upresňoval:
„Na účely článku 29 [colného] kódexu [Spoločenstva], skutočnosť, že tovar, ktorý sa má predať, je navrhnutý na prepustenie do voľného obehu, sa považuje za primerané označenie, že bol predaný na účely vývozu do colného územia spoločenstva. Toto označenie sa uplatňuje aj v prípade po sebe nasledujúcich predajov pred ohodnotením; v takomto prípade, každá cena vyplývajúca z týchto predajov sa môže považovať za základ pre ohodnotenie, pričom sa uplatňujú ustanovenia článkov 178 až 181.“
Články 178 až 181 vykonávacieho nariadenia sa týkajú vyhlásení o náležitostiach a predloženia dokumentov vzťahujúcich sa na colnú hodnotu. Nariadenie Komisie (ES) č. 3254/94 z 19. decembra 1994, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 2454/93 (
Ú. v. ES L 346, s. 1
; Mim. vyd. 02/005, s. 326), doplnilo do vykonávacieho nariadenia článok 181a, ktorý stanovuje:
„1.   Colné orgány nemusia určovať colnú hodnotu dovážaného tovaru pomocou metódy prevodnej hodnoty, ak v súlade s postupom uvedeným v odseku 2 nie sú dostatočne presvedčené, na základe dôvodných pochybností, že deklarovaná hodnota predstavuje celkovú zaplatenú cenu alebo cenu, ktorá sa má zaplatiť podľa článku 29 [colného] kódexu [Spoločenstva].
2.   Ak majú colné orgány pochybnosti uvedené v odseku 1, môžu požadovať dodatočné informácie v súlade s článkom 178 ods. 4. Ak tieto pochybnosti pretrvávajú, colné orgány musia pred prijatím konečného rozhodnutia informovať príslušnú osobu, na požiadanie písomne, o dôvodoch týchto pochybností a poskytnúť jej primeranú príležitosť na vyjadrenie. Konečné rozhodnutie a jeho odôvodnenie sa písomne oznámi príslušnej osobe.“
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
Carboni kúpila v máji 1994 od spoločnosti Commercio Materie Prime CMP SpA (ďalej len „CMP“) so sídlom v Janove (Taliansko) zásielku hematitového železa pochádzajúcu z Ruska, ktorú CMP kúpila od spoločnosti OME-DTECH Electronics LTD (ďalej len „OME-DTECH“) so sídlom v Limassole (Cyprus). Táto zásielka bola v júni 1994 v mene Carboni prihlásená na dovoz v Molfette (Taliansko) colným zástupcom Carboni, spoločnosťou SPA-MAT, pričom hodnota zásielky bola deklarovaná na úrovni 151 ECU za tonu a po zaplatení cla 14. júna 1994 prešla v tomto prístave colným vybavením.
Colné orgány informovali oznámením o posúdení zo 16. júla 1994 spoločnosť Carboni, prostredníctvom jej obchodného zástupcu SPA-MAT, o tom, že splatná suma musí byť zvýšená v súlade s rozhodnutím č. 67/94 o antidumpingové clo vo výške rozdielu medzi cenou 149 ECU za tonu a colnou hodnotou, pretože colné orgány spochybňujú pravdivosť deklarovanej hodnoty.
Carboni odovzdala záruku za platbu sumy požadovanej ako antidumpingové clo ručiteľovi, a síce RAS, ale zároveň podala na Tribunale di Bari (Okresný súd v Bari) žalobu proti Ministero a RAS, pričom spochybnila dôvodnosť žiadosti o platbu antidumpingového cla, a teda aj potrebu odovzdania záruky.
Carboni najmä tvrdila, že cena 151 ECU za tonu uvedená na faktúre vypracovanej CMP je vyššia ako minimálna dovozná cena (149 ECU za tonu), takže uloženie antidumpingového cla nie je odôvodnené.
Ministero uviedlo, že dovozné colné vyhlásenie bolo sprevádzané neplatným osvedčením o pôvode a a že cena uvedená na
pro forma
faktúre od CMP bola pochybná. V tejto súvislosti Ministero poukázalo na to, že faktúra z predchádzajúceho predaja, ktorú vypracovala OME-DTECH, uvádzala pri predaji spoločnosti CMP cenu vo výške 130,983 ECU za tonu, teda cenu nižšiu, ako je minimálna dovozná cena stanovená v rozhodnutí č. 67/94.
Žaloba Carboni bola zamietnutá rozsudkom Tribunale di Bari z 30. septembra 2000 najmä z dôvodu, že ochrana európskeho trhu prostredníctvom uloženia antidumpingového cla sa musí uplatniť pri vstupe na územie Spoločenstva, teda pri prvej kúpe subjektom Spoločenstva.
Carboni sa proti tomuto rozsudku odvolala na Corte d’apello di Bari (Odvolací súd v Bari), ktorý odvolanie zamietol ako nedôvodné. Podľa tohto súdu znamená výraz „prepustenie do voľného obehu“ v zmysle článku 201 colného kódexu Spoločenstva vstup na trh Spoločenstva, čo vyžaduje zohľadnenie obchodnej etapy nadobudnutia tovaru prvým subjektom Spoločenstva. V opačnom prípade by totiž antidumpingová právna úprava mohla byť ľahko obídená.
Carboni podala proti tomuto rozsudku kasačný opravný prostriedok na Corte suprema di cassazione (Najvyšší kasačný súd). V rámci tohto opravného prostriedku Carboni najmä tvrdí, že po prvé prepustenie do voľného obehu sa uskutočňuje až v čase vstupu tovaru na colné územie Spoločenstva a nie v čase, keď ho subjekt Spoločenstva nadobudne v štáte nachádzajúcom sa mimo Spoločenstva. Úlohou antidumpingového cla totiž nie je sankcionovať štát výroby s cieľom zabrániť mu vyvážať za určitú cenu, ale vyhnúť sa tomu, aby tovar predávaný so stratou vstúpil na trh Spoločenstva, a spôsobil tak negatívne dôsledky na hospodársku súťaž.
Po druhé Carboni poukazuje na článok 1 ods. 2 rozhodnutia č. 1751/94 a článok 29 ods. 1 úvodnú časť colného kódexu Spoločenstva, ktorý uvádza, že „colnou hodnotou dovážaného tovaru je jeho prevodná hodnota, t. j. cena skutočne zaplatená“. Carboni z toho vyvodila, že v prípade neexistencie výhrad v súvislosti s hodnovernou povahou faktúry týkajúcej sa kúpy vypracovanej CMP nie je suma zaplatená CMP relevantná, keďže rozdiel v cene medzi oboma predajmi bol odôvodnený viacerými faktormi, a to odmenou za sprostredkovateľské služby, nákladmi na prepravu a zohľadnením rizík.
Podľa Ministero vedie
ratio legis
antidumpingovej právnej úpravy k záveru, že škoda postihujúca trh Spoločenstva nevzniká len v momente konkrétneho vstupu tovaru predávaného so stratou na colné územie Spoločenstva, ale aj v prípade, keď subjekt Spoločenstva tento tovar nadobudne za nižšiu cenu, ako je tá, ktorú musia zaplatiť iné subjekty Spoločenstva.
Corte suprema di cassazione sa pýta, či majú colné orgány právo zvoliť ako základ pre uplatnenie antidumpingového cla hodnotu zodpovedajúcu cene určenej pre dotknutý tovar pri predaji predchádzajúcom predaj, na základe ktorého bolo podané colné vyhlásenie, alebo inak povedané, či je rozhodujúcim momentom moment predaja dohodnutého s cieľom vývozu na colné územie Spoločenstva bez ohľadu na predloženie tovaru na colné vybavenie.
Corte suprema di cassazione sa totiž domnieva, že je potrebné určiť, či sloboda subjektu zvoliť na účely určenia colnej hodnoty cenu zaplatenú za dotknutý tovar pri transakcii, ktorá predchádza transakciu, na základe ktorej bolo podané colné vyhlásenie, zodpovedá rovnakej právomoci na strane colných orgánov.
Po tom, ako Corte suprema di cassazione konštatoval, že Súdny dvor o právnej otázke, ktorá sa vynorila v rámci konania vo veci samej, ešte nerozhodoval, rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúcu prejudiciálnu otázku:
„Môže sa colný orgán podľa zásad colného práva Spoločenstva na účely uplatnenia antidumpingového cla, akým je clo uložené rozhodnutím Komisie č. 67/94…, odvolávať na cenu určenú pri predaji rovnakého tovaru, ktorý predchádzal predaj, na základe ktorého bolo podané colné vyhlásenie, keď je kupujúcim subjekt Spoločenstva, alebo v každom prípade, keď k predaju došlo na účel dovozu do Spoločenstva?“
O prejudiciálnej otázke
Vo svojej otázke sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či na účely uplatnenia antidumpingového cla uloženého v rozhodnutí č. 67/94 umožňujú relevantné pravidlá vyplývajúce z colnej právnej úpravy Spoločenstva, aby colné orgány stanovili colnú hodnotu na základe ceny určenej pre rovnaký tovar v rámci predaja predchádzajúceho predaj, v súvislosti s ktorým bolo podané colné vyhlásenie.
Aby bolo možné na túto otázku odpovedať, je po prvé vhodné určiť, či sa colné orgány môžu vo všeobecnosti odvolať pri uplatňovaní antidumpingového cla uloženého týmto rozhodnutím na cenu určenú pre rovnaký tovar v rámci predchádzajúceho predaja aj v prípade, keď deklarovaná cena zodpovedá cene, ktorú dovozca skutočne zaplatil alebo má zaplatiť. V prípade zápornej odpovede je po druhé potrebné overiť, či colné orgány majú túto možnosť aspoň od prípadu k prípadu, keď spochybňujú pravdivosť ceny uvedenej v colnom vyhlásení.
O možnosti colných orgánov odvolať sa na predchádzajúci predaj na účely uplatnenia antidumpingového cla uloženého rozhodnutím č. 67/94, ak deklarovaná cena zodpovedá cene, ktorú skutočne zaplatil alebo má zaplatiť dovozca
Aby bolo možné odpovedať na otázku či, sa colné orgány môžu pri uplatňovaní antidumpingového cla uloženého nariadením č. 67/94 odvolávať na cenu určenú pre dotknutý tovar v rámci predchádzajúceho predaja aj v prípade, keď deklarovaná cena zodpovedá cene, ktorú dovozca skutočne zaplatil alebo má zaplatiť, je potrebný výklad pojmu „deklarovaná colná hodnota“ v zmysle článku 1 ods. 2 rozhodnutia č. 67/94.
Predovšetkým je potrebné uviesť, že výraz „colná hodnota“ zodpovedá colnej hodnote dovezeného tovaru, tak ako je definovaná v rámci colnej právnej úpravy (pozri analogicky rozsudok z 29. mája 1997, ICT,
C-93/96, Zb. s. I-2881
, bod 14). Berúc do úvahy čas okolností veci samej, je potrebné poukázať na článok 29 ods. 1 colného kódexu Spoločenstva, ktorý definuje tento výraz ako „prevodnú hodnotu, t. j. cenu, ktorá je skutočne zaplatená alebo ktorá sa má zaplatiť za tovar predávaný na vývoz na colné územie spoločenstva“, a ktorá je v prípade potreby upravená v súlade s inými relevantnými ustanoveniami colného kódexu Spoločenstva.
Uvedený článok 29 ods. 1 upresňuje, že colná hodnota sa týka len tovaru „predávaného na vývoz na colné územie spoločenstva“. Z toho vyplýva, že v čase predaja musí byť určené, že tovar pochádzajúci z tretích štátov bude smerovať na colné územie Spoločenstva [pozri analogicky v súvislosti s článkom 3 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 1224/80 z 28. mája 1980 o colnej hodnote tovaru (
Ú. v. ES L 134, s. 1
), ktorý je v podstate rovnaký ako článok 29 ods. 1 colného kódexu Spoločenstva, rozsudok zo 6. júna 1990, Unifert,
C-11/89, Zb. s. I-2275
, bod 11].
Podľa článku 147 ods. 1 prevej vety vykonávacieho nariadenia skutočnosť, že tovar, ktorý sa má predať, je navrhnutý na prepustenie do voľného obehu, sa považuje za primerané označenie splnenia podmienky uvedenej vyššie. Druhá veta odseku 1 uvedeného článku 147 v znení relevantnom v čase okolností veci samej upresňovala, že toto označenie sa uplatňuje aj v prípade po sebe nasledujúcich predajov pred ohodnotením.
V prípade po sebe nasledujúcich predajov môžu byť na účely určenia „prevodnej hodnoty“ v zmysle článku 29 ods. 1 colného kódexu Spoločenstva zohľadnené ceny zodpovedajúce predajom uskutočneným po vývoze, ale pred prepustením do voľného obehu v Spoločenstve (pozri analogicky rozsudok Unifert, už citovaný, bod 13).
Z toho vyplýva, že v prípade po sebe nasledujúcich predajov tovarov na účely ich dovozu na colné územie Spoločenstva si dovozca môže medzi cenami dohodnutými pri každom z týchto predajov vybrať cenu, ktorú použije ako základ pre určenie colnej hodnoty dotknutého tovaru, pod podmienkou, že je spôsobilý predložiť v súvislosti so zvolenou cenou všetky náležitosti a dokumenty potrebné pre colné orgány (pozri analogicky rozsudok Unifert, už citovaný, body 16 a 21).
Vychádzajúc z týchto objasnení týkajúcich sa významu výrazu „colná hodnota“, ktorý odkazuje na colnú právnu úpravu, a dáva tým dovozcovi možnosť výberu opísanú v predchádzajúcom bode, je ďalej potrebné určiť význam adjektíva „deklarovaná“ v tomto slovnom spojení, aby tak bolo možné odpovedať na otázku Corte suprema di cassazione, či má aj colný orgán možnosť zvoliť cenu predchádzajúceho predaja ako základ uplatnenia antidumpingového cla.
Pridaním slova „deklarovaná“ v článku 1 ods. 2 rozhodnutia č. 67/94 sa zdôrazňuje, že základom pre uplatnenie antidumpingového cla nie je colná hodnota ako taká, ale colná hodnota, ktorá bola dovozcom deklarovaná. Z tohto ustanovenia teda vyplýva, že ceny dohodnuté pri predajoch, ktoré predchádzali predaj, ktorého cenu vývozca použil na účely colného vyhlásenia, nemôžu byť zohľadnené na účely uplatnenia antidumpingového cla. Zdá sa preto, že samotné znenie článku 1 ods. 2 rozhodnutia č. 67/94 bráni tomu, aby colné orgány mohli zvoliť cenu prvého predaja ako základ colnej hodnoty pre určenie antidumpingového cla.
Talianska vláda však tvrdí, že vo veci samej colné orgány mohli určiť clo na základe predaja hematitového surového železa uskutočneného medzi OME-DTECH a CMP, keďže CMP je subjektom Spoločenstva. Komisia síce pripúšťa, že znenie rozhodnutia č. 67/94 umožňuje výpočet variabilného cla len na základe ceny týkajúcej sa poslednej transakcie uvedenej v colnom vyhlásení, ale uvádza, že cieľ antidumpingového opatrenia založený na určení minimálnej dovoznej ceny možno ľahko obísť a že pri použití ceny určenej v rámci posledného predaja jednak na účely colného práva a jednak na účely variabilného antidumpingového cla založeného na minimálnej dovoznej cene existuje „určité napätie“.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že znenie článku 1 ods. 2 rozhodnutia č. 67/94 výslovne a jednoznačne stanovuje, že referenčným bodom na určenie antidumpingového cla je deklarovaná colná hodnota. Preto je vhodné predovšetkým určiť, či sú tvrdenia talianskej vlády a Komisie dôvodné, a ak je to potrebné, či môžu spochybniť výsledok vyplývajúci zo znenia článku 1 ods. 2 rozhodnutia č. 67/94.
Pokiaľ ide po prvé o tvrdenie talianskej vlády v súvislosti so znením článku 1 ods. 2 rozhodnutia č. 1751/94 ukladajúceho definitívne antidumpingové clo, je potrebné sa domnievať, že výraz „akceptovaná colná hodnota“ uvedený v tomto ustanovení má za cieľ vyjadriť jednoduchú skutočnosť, že cena uvedená deklarantom nie je ako taká definitívna pri určovaní antidumpingového cla.
Článok 29 ods. 1 colného kódexu Spoločenstva stanovuje, že colná hodnota, teda prevodná hodnota, je podľa potreby upravená podľa článku 32 a 33 tohto kódexu. Okrem toho napríklad z článku 29 ods. 1 písm. d) a ods. 2 tohto kódexu vyplýva, že colné orgány môžu preskúmať cenu uvedenú deklarantom a prípadne ju odmietnuť. Znenie článku 1 ods. 2 rozhodnutia č. 1751/94 teda neobsahuje žiaden prvok, ktorý by spochybnil výsledok vyplývajúci zo znenia článku 1 ods. 2 rozhodnutia č. 67/94.
Po druhé talianska vláda tvrdí, že je potrebné zohľadniť ciele antidumpingových pravidiel a na tento účel zohľadniť všetky etapy po sebe nasledujúcich predajov, pričom je potrebné sa vyhnúť príliš formalistickému prístupu. V prípade po sebe nasledujúcich predajov vedúcich k prepusteniu tovaru do voľného obehu by jednotlivé predaje uskutočnené s cieľom dovozu na územie Spoločenstva mali byť považované za predbežné štádiá tohto dovozu, takže moment, ktorý sa má vziať do úvahy pri určovaní colnej hodnoty na účely uplatnenia antidumpingového cla, nevyhnutne zodpovedá momentu prvého nadobudnutia tovaru subjektom Spoločenstva, keďže je to moment, keď tento tovar vstúpil do „okruhu Spoločenstva“.
Ako správne uviedol generálny advokát v bodoch 56 až 58 svojich návrhov, z článku 1 a článku 2 ods. 1 základného rozhodnutia vyplýva, že antidumpingové pravidlá zamerané na ochranu pred dumpingovými a dotovanými dovozmi a antidumpingové clo sa môže vzťahovať na akýkoľvek dumpingový výrobok, ktorého prepustenie do voľného obehu v Spoločenstve spôsobuje škodu.
Z týchto ustanovení vyplýva, že uplatnenie antidumpingového cla predpokladá vstup tovaru na trh Spoločenstva, ktorý spôsobuje priemyslu Spoločenstva škodu. Antidumpingová právna úprava Spoločenstva sa netýka predaja tovaru ako takého — a síce vo veci samej prvého predaja hematitového surového železa medzi OME-DTECH a CMP —, pokiaľ tento tovar nie je skutočne vyvezený na colné územie Spoločenstva alebo prepustený do voľného obehu v Spoločenstve. Antidumpingové clá totiž majú za účel neutralizovať dumpingovú maržu vyplývajúcu z rozdielu medzi vývoznou cenou do Spoločenstva a bežnou hodnotou výrobku, a odstrániť tak škodlivé účinky dovozu tovaru do Spoločenstva. Ako vyplýva z odôvodnení č. 64 a 67 rozhodnutia č. 67/94, v prípade hematitového surového železa predstavuje minimálna cena 149 ECU za tonu cenovú úroveň, pri ktorej tento dovoz viac nie je pre priemysel Spoločenstva škodlivý.
Cieľ antidumpingových pravidiel teda v zásade nevyžaduje uloženie antidumpingového cla stanoveného na základe ceny určenej v rámci predchádzajúceho predaja dotknutého tovaru v prípade, že cena, ktorá bola skutočne zaplatená alebo má byť zaplatená, je rovnaká alebo vyššia ako minimálna cena stanovená v antidumpingovom opatrení.
Talianska vláda však presnejšie tvrdí, že z cieľa rozhodnutia č. 67/94 vyplýva, že v prípade po sebe nasledujúcich predajov s cieľom dovozu na územie Spoločenstva, z ktorého vyplýva prepustenie do voľného obehu, je prvé nadobudnutie tovaru subjektom Spoločenstva rozhodujúce pre uplatnenie antidumpingového cla. Škoda spôsobená trhu Spoločenstva nevyplýva len zo skutočného vstupu tovarov predávaných pod výrobnou cenou na colné územie Spoločenstva, ale vzniká tiež v prípade, že je zvýhodnený hospodársky subjekt Spoločenstva oproti iným subjektom Spoločenstva, a to tým, že kupuje tovar za nižšiu cenu ako tieto iné subjekty.
Táto argumentácia predpokladá, že cieľ sledovaný rozhodnutím č. 67/94 by mohol byť obídený v prípade po sebe nasledujúcich predajov, a to aj vtedy, keď cena posledného predaja v štádiu prepustenia do voľného obehu je vyššia ako minimálna dovozná cena, ako je to v prejednávanej veci.
V tejto súvislosti je potrebné poukázať na to, že samotná skutočnosť, že hospodársky subjekt Spoločenstva by mohol byť zvýhodnený v porovnaní s ostatnými subjektmi Spoločenstva tým, že v porovnaní s nimi nadobudol tovar za nižšiu cenu, neohrozuje cieľ rozhodnutia č. 67/94. Tento cieľ nespočíva v odňatí prípadného zisku dovozcom, ale, tak ako vyplýva z odôvodnenia č. 64 tohto rozhodnutia, v zabránení tomu, aby priemysel Spoločenstva utrpel významné škody.
Po tretie a na záver talianska vláda podporovaná Komisiou tvrdí, že variabilné antidumpingové clo uložené rozhodnutím č. 67/94 možno ľahko obísť najmä na základe priečnej kompenzácie ceny uplatnenej na iné výrobky alebo deklarovaním umelo zvýšenej ceny.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že podľa článku 13 ods. 2 základného rozhodnutia opatrenia ukladajúce antidumpingové clo stanovia najmä výšku a druh uloženého cla, ako aj niektoré iné prvky. Z tohto ustanovenia vyplýva, že orgány si môžu v medziach svojej voľnej úvahy vybrať spomedzi rôznych druhov ciel (pozri rozsudok z 11. júla 1990, Neotype Techmashexport/Komisia a Rada,
C-305/86 a C-160/87, Zb. s. I-2945
, bod 58). V prípade hematitového surového železa pochádzajúceho zo štátov uvedených v rozhodnutí č. 67/94 teda Komisia mala možnosť zaviesť osobitné clo, prípadne v spojení s variabilným clom, pri ktorom je menej pravdepodobné, že bude obídené [pokiaľ ide o nariadenie Rady (EHS) č. 3068/92 z 23. októbra 1992, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovozy chloridu draselného s pôvodom v Bielorusku, Rusku alebo na Ukrajine (
Ú. v. ES L 308, s. 41
; Mim. vyd. 11/018, s. 191), zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 643/94 z 21. marca 1994 (
Ú. v. ES L 80, s. 1
), pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 29. septembra 2000, International Potash Company/Rada,
T-87/98, Zb. s. II-3179
, body 43 až 48]. Ako však vyplýva z odôvodnenia č. 66 rozhodnutia č. 67/94, Komisia využila svoju právomoc voľnej úvahy a rozhodla, že v prípade, ktorý upravuje toto rozhodnutie, je „zavedenie minimálnej ceny najvhodnejším opatrením na účely dosiahnutia“ cieľov sledovaných uvedeným rozhodnutím.
Berúc do úvahy, že variabilné clo môže byť jednoducho obídené a že tejto praxi možno zabrániť zavedením osobitného cla alebo kombinácie variabilného cla a osobitného cla, nemôže skutočnosť, že Komisia sa napriek všetkému rozhodla uložiť rozhodnutím č. 67/94 variabilné clo, sama osebe odôvodniť to, že v zmysle tohto rozhodnutia sa všeobecným spôsobom a na úkor dovozcov upustilo od určenia antidumpingového cla na základe deklarovanej colnej hodnoty.
Berúc do úvahy vyššie uvedené skutočnosti, tvrdenia talianskej vlády a Komisie neumožňujú spochybniť výsledok, ktorý výslovne a jednoznačne vyplýva zo znenia článku 1 ods. 2 rozhodnutia č. 67/94 (pozri analogicky rozsudok z 8. decembra 2005, BCE/Nemecko,
C-220/03, Zb. s. I-10595
, bod 31).
Za týchto okolností je potrebné usúdiť, že v súlade s článkom 1 ods. 2 rozhodnutia č. 67/94 nemôžu colné orgány určiť colnú hodnotu na účely uplatnenia antidumpingového cla uloženého týmto rozhodnutím na základe ceny určenej pre dotknutý tovar v rámci predaja, ktorý predchádzal predaj, na základe ktorého bolo podané colné vyhlásenie, ak deklarovaná cena zodpovedá cene, ktorú dovozca skutočne zaplatil alebo má zaplatiť.
O možnosti colných orgánov odvolať sa na skorší predaj na účely uplatnenia antidumpingového cla uloženého rozhodnutím č. 67/94 v prípade, že spochybňujú pravdivosť ceny uvedenej v colnom vyhlásení
Aby bolo možné určiť, či sa colné orgány môžu pri uplatnení antidumpingového cla v zmysle rozhodnutia č. 67/94 odvolať na cenu určenú v rámci predaja, ktorý predchádzal predaj, na základe ktorého bolo podané colné vyhlásenie, v prípade, že spochybňujú pravdivosť ceny uvedenej v tomto vyhlásení, je predovšetkým potrebné preskúmať relevantné ustanovenia vykonávacieho nariadenia a článkov 29 až 31 colného kódexu Spoločenstva, berúc do úvahy špecifiká variabilného antidumpingového cla.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že podľa článku 1 ods. 3 rozhodnutia č. 67/94 sa uplatňujú platné ustanovenia týkajúce sa cla.
V tomto kontexte je potrebné zdôrazniť, že článok 181a vykonávacieho nariadenia doplnený nariadením č. 3254/94 stanovuje, že ak colné orgány nie sú na základe dôvodných pochybností dostatočne presvedčené, že deklarovaná hodnota predstavuje celkovú zaplatenú sumu alebo sumu, ktorá sa má zaplatiť, nemusia nevyhnutne určovať colnú hodnotu dovážaného tovaru pomocou metódy prevodnej hodnoty, a v prípade, že pochybnosti pretrvávajú aj po prípadnom požiadaní o predloženie všetkých doplňujúcich informácií a dokumentov a po tom, ako dotknutá osoba dostala primeranú príležitosť na vyjadrenie svojho stanoviska v súvislosti s dôvodmi uvedených pochybností, môžu deklarovanú cenu zamietnuť.
Aj keď toto ustanovenie vykonávacieho nariadenia nebolo platné v čase, keď bolo podané colné vyhlásenie v súvislosti s dotknutým tovarom, podľa informácií, ktoré predložila Komisia, kodifikuje bežnú colnú prax na medzinárodnej úrovni aj na úrovni Spoločenstva, tak ako sa uplatňovala v čase okolností veci samej. Navyše článok 29 ods. 2 písm. a) colného kódexu Spoločenstva stanovuje v prípade, že colné orgány majú dôvod usudzovať, že spojenie medzi kupujúcim a predávajúcim ovplyvnilo cenu, rovnaké procesné náležitosti. Je preto potrebné sa domnievať, že tieto procesné náležitosti sú neodmysliteľnou súčasťou systému ohodnotenia.
Komisia sa s odvolaním na článok 181a vykonávacieho nariadenia, ako aj na vyššie uvedenú colnú prax domnieva, že talianske colné orgány právom použili cenu, ktorá bola určená v rámci predaja, ktorý predchádzal predaj, na základe ktorého bola deklarovaná colná hodnota.
Je potrebné uviesť, že článok 181a vykonávacieho nariadenia sa obmedzuje na stanovenie, že colné orgány „nemusia určovať colnú hodnotu… pomocou metódy prevodnej hodnoty“, ale neupresňuje, akou inou hodnotou sa má v takomto prípade prevodná hodnota nahradiť.
Ak v súlade s článkami 30 a 31 colného kódexu Spoločenstva, ktoré sa na antidumpingové clo uložené rozhodnutím č. 67/94 uplatňujú podľa jeho článku 1 ods. 3, nemôže byť colná hodnota určená podľa článku 29 kódexu, musí byť v prvom rade určená uplatnením uvedeného článku 30 kódexu a v druhom rade uplatnením uvedeného článku 31.
Je teda potrebné odpovedať na otázku, či v prípade, že pri skúmaní uvedenom v bode 52 tohto rozsudku nie je možné určiť skutočnú prevodnú hodnotu, teda cenu, ktorá skutočne bola alebo mala byť zaplatená v rámci transakcie, v súvislosti s ktorou je podané colné vyhlásenie, sa môžu colné orgány v súlade s článkom 30 a 31 colného kódexu Spoločenstva odvolať na cenu predchádzajúceho predaja.
Pokiaľ ide po prvé o článok 30 colného kódexu Spoločenstva, je potrebné pripomenúť, že cieľom tohto článku je v podstate stanoviť colnú hodnotu na základe ceny všeobecne požadovanej za dotknutý tovar. Osobitosť dumpingových prípadov spočíva vo vstupe tovaru na trh Spoločenstva za cenu, ktorá je nižšia ako cena požadovaná na trhu. Okrem toho je variabilné antidumpingové clo špecifické v tom, že je vypočítané podľa rozdielu medzi minimálnou dovoznou cenou a cenou, ktorá bola konkrétne dohodnutá pre dotknutý tovar. Colná hodnota určená podľa uvedeného článku 30 podľa cien, ktoré všeobecne platia alebo majú platiť, preto nemôže byť použitá na účely uplatnenia variabilného antidumpingového cla.
Po druhé článok 31 ods. 1 colného kódexu Spoločenstva stanovuje, že colná hodnota sa určí na základe údajov dostupných v Spoločenstve s použitím vhodných prostriedkov zlúčiteľných so zásadami a všeobecnými pravidlami medzinárodných zmlúv a ustanovení, ktoré uvádza.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že z judikatúry vyplýva, že cieľom právnej úpravy Spoločenstva týkajúcej sa colného ohodnotenia je vytvorenie spravodlivého, jednotného a nestranného systému, ktorý by vylučoval uplatňovanie svojvoľných alebo fiktívnych colných hodnôt (rozsudky Unifert, už citovaný, bod 35; z 19. októbra 2000, Sommer,
C-15/99, Zb. s. I-8989
, bod 25, a zo 16. novembra 2006, Compaq Computer International Corporation,
C-306/04, Zb. s. I-10991
, bod 30), a že tento cieľ zodpovedá požiadavkám obchodnej praxe (rozsudok z 25. júla 1991, Hepp,
C-299/90, Zb. s. I-4301
, bod 13). Podľa bodu 2 vysvetľujúcich poznámok o colnej hodnote uvedených v prílohe 23 vykonávacieho nariadenia týkajúcich sa článku 31 ods. 1 colného kódexu Spoločenstva by mali byť metódy určovania, ktoré sa uplatňujú podľa článku 31 ods. 1 colného kódexu Spoločenstva, totožné s metódami uvedenými v článku 29 až článku 30 ods. 2, ale „primeraná pružnosť“ pri uplatňovaní uvedených metód je v súlade s ustanoveniami článku 31 ods. 1 tohto kódexu.
S ohľadom na potrebu určiť colnú hodnotu s cieľom uplatnenia variabilného antidumpingového cla a na „primeranú pružnosť“, ktorú vyžaduje bod 2 uvedených vysvetľujúcich poznámok, je potrebné pripustiť, že cena stanovená v rámci predaja, ktorý predchádzal predaj, na základe ktorého bolo podané colné vyhlásenie, môže predstavovať údaj dostupný v Spoločenstve, ktorý umožňuje použiť článok 31 ods. 1 colného kódexu Spoločenstva ako základ určenia colnej hodnoty. Berúc do úvahy osobitosť variabilného antidumpingového cla spomenutú v bode 58 tohto rozsudku, totiž odkaz na túto cenu predstavuje taký spôsob určenia uvedenej hodnoty, ktorý je jednak „primeraný“ v zmysle uvedeného článku 31 ods. 1 a jednak je v súlade so zásadami a všeobecnými pravidlami medzinárodných zmlúv, ako aj ustanovení, na ktoré tento článok odkazuje.
Podľa článku 31 ods. 2 písm. b) colného kódexu Spoločenstva sa však colná hodnota určená podľa odseku 1 tohto článku nemôže zakladať na systéme stanovujúcom na colné účely prijímanie vyššej hodnoty z dvoch alternatívnych hodnôt. Toto ustanovenie po jeho prispôsobení kontextu, v rámci ktorého ide o variabilné antidumpingové clo, vylučuje postup stanovujúci prijímanie najnižšej hodnoty. Okrem toho článok 31 ods. 2 písm. g) tohto kódexu vylučuje, aby sa uvedená colná hodnota zakladala na ľubovoľných alebo fiktívnych hodnotách.
Je preto potrebné upresniť, že relevantná colná hodnota na účely určenia variabilného antidumpingového cla zodpovedá cene dohodnutej v rámci predchádzajúceho predaja, ktorý je najbližšie predaju, v súvislosti s ktorým bolo podané colné vyhlásenie, o ktorého pravdivosti colné orgány nemali objektívny dôvod pochybovať.
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy je potrebné na položenú otázku odpovedať v tom zmysle, že v súlade s článkom 1 ods. 2 rozhodnutia č. 67/94 nemôžu colné orgány určiť colnú hodnotu na účely uplatnenia antidumpingového cla, uloženého týmto rozhodnutím, na základe ceny určenej pre dotknutý tovar v rámci predaja, ktorý predchádzal predaj, v súvislosti s ktorým bolo podané colné vyhlásenie, ak deklarovaná cena zodpovedá cene, ktorú dovozca skutočne zaplatil alebo má zaplatiť. Ak majú colné orgány dôvodné pochybnosti o pravdivosti deklarovanej ceny a ak sa ich pochybnosti potvrdia aj po požiadaní o predloženie doplňujúcich informácií a po tom, ako dotknutá osoba dostala primeranú príležitosť na vyjadrenie svojho stanoviska v súvislosti s dôvodmi uvedených pochybností, a cenu, ktorá bola skutočne zaplatená alebo mala byť zaplatená, nebolo aj tak možné určiť, môžu v súlade s článkom 31 colného kódexu Spoločenstva vypočítať colnú hodnotu na účely uplatnenia antidumpingového cla uloženého rozhodnutím č. 67/94 odkazom na cenu dohodnutú pre dotknutý tovar v rámci predchádzajúceho predaja, ktorý je najbližšie predaju, v súvislosti s ktorým bolo podané colné vyhlásenie, o ktorého pravdivosti colné orgány nemajú objektívny dôvod pochybovať.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (štvrtá komora) rozhodol takto:

V súlade s článkom 1 ods. 2 rozhodnutia Komisie č. 67/94/ESUO z 12. januára 1994 ukladajúceho antidumpingové clo na dovozy hematitového surového železa pochádzajúceho z Brazílie, Poľska, Ruska a Ukrajiny do Spoločenstva nemôžu colné orgány určiť colnú hodnotu na účely uplatnenia antidumpingového cla uloženého týmto rozhodnutím na základe ceny určenej pre dotknutý tovar v rámci predaja, ktorý predchádzal predaj, v súvislosti s ktorým bolo podané colné vyhlásenie, ak deklarovaná cena zodpovedá cene, ktorú dovozca skutočne zaplatil alebo má zaplatiť.

Ak majú colné orgány dôvodné pochybnosti o pravdivosti deklarovanej ceny a ak sa ich pochybnosti potvrdia aj po požiadaní o predloženie doplňujúcich informácií a po tom, ako dotknutá osoba dostala primeranú príležitosť na vyjadrenie svojho stanoviska v súvislosti s dôvodmi uvedených pochybností, a cenu, ktorá bola skutočne zaplatená alebo mala byť zaplatená, nebolo aj tak možné určiť, môžu v súlade s článkom 31 nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva vypočítať colnú hodnotu na účely uplatnenia antidumpingového cla uloženého rozhodnutím č. 67/94 odkazom na cenu dohodnutú pre dotknutý tovar v rámci predchádzajúceho predaja, ktorý je najbližšie predaju, v súvislosti s ktorým bolo podané colné vyhlásenie, o ktorého pravdivosti colné orgány nemajú objektívny dôvod pochybovať.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: taliančina.