CELEX: 62006FJ0110
Javni uslužbenci
Uradniki
Napredovanje

1.
Uradniki – Tožba – Akt, ki posega v položaj – Sistem napredovanja, ki ga je vzpostavila Komisija – Zaključek napredovalnega
obdobja z aktom, ki vsebuje odločbo o sestavi seznama uradnikov, ki napredujejo, in odločbo o določitvi točk, ki se dodelijo
uradnikom – Samostojne odločbe, zoper katere se lahko vložijo ločene tožbe ali enotna tožba
(Kadrovski predpisi za uradnike, členi 45, 90 in 91)
2.
Uradniki – Napredovanje – Primerjalna ocena uspešnosti
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 45)
1.
V okviru sistema napredovanja, vzpostavljenega z notranjimi predpisi Komisije, v katerem je akt, s katerim se konča napredovalno
obdobje, kompleksen, saj obsega dve ločeni odločbi, in sicer odločbo organa za imenovanja o določitvi seznama uradnikov, ki
napredujejo, in odločbo navedenega organa o določitvi skupnega števila točk za uradnike, na kateri temelji prva zgoraj navedena
odločba, je ta odločba o določitvi skupnega števila točk samostojen akt, ki je kot tak lahko predmet pritožbe in po potrebi
tožbe v okviru pravnih sredstev, ki so določena v Kadrovskih predpisih.
Vendar lahko uradnik, ki ne napreduje zaradi domnevno neupravičene dodelitve nezadostnega števila točk, da bi dosegel prag
za napredovanje, svojo tožbo vloži hkrati zoper odločbo organa za imenovanja o določitvi skupnega števila točk in odločbo
o določitvi seznama uradnikov, ki napredujejo. Čeprav je ta akta mogoče dejansko pravno razlikovati in sta lahko predmet ločenih
predlogov za razglasitev ničnosti, ni sporno, da sta dejansko tesno povezana v primeru zavrnitve napredovanja, saj je taka
zavrnitev nujno in izključno povezana s skupnim številom točk, dodeljenim uradniku glede na prag za napredovanje.
(Glej točki 32 in 33.)
2.
V okviru sistema napredovanja, ki ga je vzpostavila Komisija, pomeni izpustitev zaradi tehnične napake imena uradnika s seznama
za napredovanje njegovega generalnega direktorata, ki je bil sestavljen računalniško in ga je generalni direktor uporabil
za dodelitev prednostnih točk generalnega direktorata svojim uradnikom, kršitev postopka, ki vpliva na pravilen potek postopka
napredovanja. Vendar, da bi ta kršitev postopka lahko povzročila razglasitev ničnosti odločbe, ki je bila naknadno sprejeta
za odpravo te kršitve in s katero so bile zadevni osebi dodeljene prednostne točke, vendar premalo za zagotovitev njenega
napredovanja, in odločbe o določitvi seznama uradnikov, ki napredujejo, mora biti dokazano, da bi bila vsebina navedenih odločb
lahko drugačna, če ne bi bilo te nepravilnosti v postopku.
Tako je, kadar se primera zadevne osebe ne upošteva pri določitvi formalnih namenov generalnega direktorja njenega generalnega
direktorata na področju dodeljevanja prednostnih točk, ki je tudi ključna faza v postopku napredovanja, ne da bi bila ta nepravilnost,
čeprav bi bilo to mogoče, pravno zadostno popravljena tako, da bi odbor za napredovanja pozneje dodelil ustrezno število prednostnih
točk. Taka nepravilnost namreč lahko škodi interesom zadevnega uradnika in lahko pomeni kršitev postopka napredovanja.
(Glej točke od 91 do 95 in 102.)
Napotitev na:
Sodišče: 23. april 1986, Bernardi proti Parlamentu, 150/84, Recueil, str. 1375, točka 28;
Sodišče prve stopnje: 23. november 1995, Benecos proti Komisiji, T‑64/94, RecFP, str. I‑A‑257 in II‑769, točka 80; 9. marec
1999, Hubert proti Komisiji, T‑212/97, RecFP, str. I‑A‑41 in II‑185, točka 53; 13. julij 2000, Hendrickx proti Cedefop, T‑87/99,
RecFP, str. I‑A‑147 in II‑679, točka 64.