CELEX: 62002CJ0444
Direktīva 96/9/EK
Datubāzu tiesiskā aizsardzība
Datubāzes jēdziens
Sui generis tiesību piemērošanas joma
Futbola čempionāta plāns
Derības

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas uz to, kā interpretēt Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 11. marta Direktīvu
96/9/EK par datubāzu tiesisko aizsardzību (OV L 77, 20. lpp., turpmāk tekstā – “Direktīva”).
Šis lūgums ir izteikts saistībā ar prāvu starp uzņēmumu
Fixtures Marketing Ltd
(turpmāk tekstā – “
Fixtures
”) un
Organismos prognostikon agonon podosfairou
AE
(turpmāk tekstā – “
OPAP
”). Prāvas pamatā ir
OPAP
izmantotā informācija par Anglijas un Skotijas futbola čempionātu programmām, lai organizētu prognožu spēles.

Atbilstošās tiesību normas
Direktīvas mērķis atbilstoši tās 1. panta 1. punktam ir visu formu datubāzu tiesiskā aizsardzība. Datubāze ir definēta šīs
direktīvas 1. panta 2. punktā kā “neatkarīgu darbu, datu vai citu materiālu individuāli elektroniski vai citādi pieejams krājums,
kas sakārtots sistemātiski vai metodiski”.
Ar Direktīvas 3. pantu izveidota autortiesību aizsardzība attiecībā uz “datubāz[ēm], kuras to satura atlases vai izkārtojuma
ziņā ir autora paša intelekta radīts darbs”.
Ar Direktīvas 7. pantu radītas
sui generis
tiesības šādā veidā:
“Aizsardzības objekts
1. Tādas datubāzes veidotājam, kuras satura iegūšanā, pārbaudē vai noformēšanā ir veikts kvalitātes un/vai kvantitātes aspektā
būtisks ieguldījums, dalībvalstis nodrošina tiesības novērst visa datubāzes satura vai kvalitātes un/vai kvantitātes aspektā
būtiskas tā daļas iegūšanu.
2. Šajā nodaļā:
a)      “iegūšana” nozīmē visa datubāzes satura vai būtiskas tā daļas īslaicīgu vai pastāvīgu [pastāvīgu vai īslaicīgu] pārvietošanu
uz citu nesēju jebkādiem paņēmieniem un jebkurā formā;
b)      “atkārtota izmantošana” nozīmē jebkādā formā nodrošinātu brīvu piekļuvi visam datubāzes saturam vai tā daļai, izplatot tās
eksemplārus, to iznomājot vai nodrošinot tās tiešsaisti vai citas pārraides formas. Pirmā datubāzes eksemplāra pārdošana Kopienā,
ko izdara tiesību subjekts vai kāds ar viņa piekrišanu, izbeidz tiesības kontrolēt šo eksemplāru atkārtotu pārdošanu Kopienā.
Publiska iznomāšana nav uzskatāma par iegūšanu vai atkārtotu izmantošanu.
3. Pirmajā punktā minētās tiesības var tikt nodotas citiem, deleģētas vai piešķirtas ar licences līgumiem.
4. Pirmajā punktā minētās tiesības piemēro neatkarīgi no tā, vai datubāze ir vai nav aizsargājama ar autortiesībām vai citām
tiesībām. Turklāt tās piemēro neatkarīgi no tā, vai datubāzes saturs ir vai nav aizsargājams ar autortiesībām vai citām tiesībām.
Datubāzu aizsardzība saskaņā ar 1. punktā minētajām tiesībām neierobežo tiesības, kas ir spēkā attiecībā uz to saturu.
5. Nav atļauts atkārtoti un sistemātiski iegūt un/vai atkārtoti izmantot nebūtiskas datubāzes satura daļas, ja tas saistīts
ar darbībām, kas traucē normālai šīs datubāzes izmantošanai vai nepamatoti apdraud šīs datubāzes veidotāja likumīgās intereses.”
Grieķijas tiesībās Direktīvu transponēja ar Likumu Nr. 2819/2000 (FEK A' 84/15.3.2000).

Pamata prāva un prejudiciālie jautājumi
No iesniedzējtiesas rīkojuma izriet, ka Anglijas un Skotijas futbola čempionātu organizatori, noslēdzot licences līgumu, uzdeva
uzņēmumam
Football Fixtures Ltd
noteikt šo čempionātu spēļu programmas ārpus Apvienotās Karalistes.
Fixtures
savukārt piešķīra tiesības pārstāvēt šo programmu intelektuālo tiesību īpašniekus.

OPAP
Grieķijā ir monopolstāvoklis laimes spēļu organizēšanā. Savā darbībā tā izmanto informāciju, ko sniedz Anglijas un Skotijas
futbola čempionātu programmas.

Fixtures
cēla
Monomeles Protodikeio Athinon
prasību pret
OPAP
, pamatojoties uz to, ka
sui generis
tiesības, ko
Fixtures
bauda Direktīvas 7. panta izpratnē, aizliedz tai praktizēt šādas aktivitātes.

Monomeles Protodikeio Athinon
, saskaroties ar grūtībām Direktīvas interpretācijā, nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)      Ko nozīmē “datubāze” un kāda ir Direktīvas [..], jo īpaši tās 7. panta, piemērojamība attiecībā uz
sui generis
tiesībām?
2)       Ņemot vērā Direktīvas piemērojamību, vai futbola čempionātu programmas ir aizsargājamas kā datubāzes, uz kurām ražotājam ir
sui generis
tiesības, un pie kādiem nosacījumiem?
3)       Tieši kā ir pārkāpta uz datubāzēm attiecināmā tiesība, un vai šī tiesība ir aizsargāta datubāzes satura izmaiņas gadījumā?”

Par prejudiciālajiem jautājumiem

Par pieņemamību
Somijas valdība apstrīd lūguma par prejudiciālo nolēmumu pieņemamību. Tā uzskata, ka iesniedzējtiesas rīkojumā ir neprecizitātes
attiecībā uz pamata prāvā piemērojamām atbilstošajām tiesību normām un tajā esošajiem faktiskajiem apstākļiem, kas Tiesai
neļauj sniegt vajadzīgās atbildes uz uzdotajiem jautājumiem un kas dalībvalstīm neļauj sniegt attiecīgus apsvērumus par šiem
jautājumiem.
Jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru nepieciešamība valsts tiesai saņemt derīgu Kopienu tiesību interpretāciju prasa,
lai valsts tiesa definē faktiskos apstākļus un atbilstošo tiesisko regulējumu, no kura izriet tās uzdotais jautājums, vai
vismaz lai valsts tiesa izskaidro faktiskos apstākļos, uz kuriem balstās šie jautājumi (1999. gada 21. septembra spriedums
lietā C‑67/96
Albany
,
Recueil
, I‑5751. lpp., 39. punkts).
Ar iesniedzējtiesas lēmumos sniegto informāciju būtu jādod iespēja Tiesai ne tikai sniegt derīgas atbildes, bet arī ļaut dalībvalstīm,
kā arī citām ieinteresētajām pusēm sniegt apsvērumus saskaņā ar EK Tiesas Statūtu 20. pantu. Tiesas pienākums ir uzraudzīt,
lai šī iespēja būtu nodrošināta, ņemot vērā faktu, ka iepriekš minētā panta izpratnē ieinteresētajām pusēm tiek nosūtīti tikai
iesniedzējtiesas lēmumi (iepriekš minētais spriedums lietā
Albany
, 40. punkts).
Šajā lietā no pamata prāvā esošo pušu un dalībvalstu valdību sniegtajiem apsvērumiem atbilstoši EK Tiesas Statūtu 20. pantam
izriet, ka iesniedzējtiesas rīkojumā ietvertās norādes tām ir ļāvušas saprast to, ka pamata prāvas pamatā ir
OPAP
sporta derību organizēšanas nolūkā izmantotā informācija, kas balstīta uz profesionālo futbola līgu izstrādāto čempionātu
programmām, un ka šajā sakarā iesniedzējtiesa šaubās par datubāzes jēdzienu Direktīvas 1. panta 2. punkta izpratnē un par
minētās direktīvas 7. pantā ietverto
sui generis
tiesību piemērojamību un nozīmi.
Turklāt iesniedzējtiesa sniedz precizējumus par attiecībām, kādas pastāv starp attiecīgajām futbola līgām,
Football Fixtures Ltd
un
Fixtures
, kas ļauj saprast, kādā statusā
Fixtures
pamata prāvas ietvaros prasa aizsardzību attiecībā uz
sui generis
tiesībām.
Iesniedzējtiesas sniegtā informācija kopumā dod Tiesai pietiekamu izpratni par pamata prāvu, lai varētu interpretēt attiecīgās
Kopienu tiesību normas attiecībā uz prāvā esošo situāciju.
No tā izriet, ka lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir pieņemams.

Par lietas būtību
Par datubāzu jēdzienu Direktīvas 1. panta 2. punkta izpratnē
Uzdodot pirmos divus jautājumus, iesniedzējtiesa vispirms lūdz izskaidrot, ko sevī ietver datubāzu jēdziens Direktīvas 1. panta
2. punkta izpratnē, un vai šis jēdziens aptver futbola čempionātu programmas.
Direktīvas izpratnē datubāzes ir definētas tās 1. panta 2. punktā kā “neatkarīgu darbu, datu vai citu materiālu individuāli
elektroniski vai citādi pieejams krājums, kas sakārtots sistemātiski vai metodiski”.
Kā uzsver
Fixtures
un Komisija, vairāki elementi norāda uz Kopienas likumdevēja vēlmi piešķirt datubāzes jēdzienam Direktīvas izpratnē plašu
nozīmi, kuras pamatā nav formālas, tehniskas vai materiālas dabas apsvērumi.
Tāpat arī Direktīvas 1. panta 1. punkts nosaka, ka tā attiecas uz “visu formu” datubāzu tiesisko aizsardzību.
Lai arī Padomes Direktīvas par datubāzu tiesisko aizsardzību priekšlikums (OV 1992, C 156, 4. lpp.), ko iesniedza Komisija
1992. gada 15. aprīlī, attiecās tikai un vienīgi uz elektroniskajām datubāzēm saskaņā ar šī Direktīvas priekšlikuma 1. panta
pirmās daļas pirmajā apakšpunktā ietverto datubāzu definīciju, likumdošanas procesa gaitā to pārliecināja “paplašināt šajā
direktīvā piešķirto aizsardzību, attiecinot to arī uz neelektroniskajām datubāzēm”, kā tas izriet no Direktīvas četrpadsmitā
apsvēruma.
Saskaņā ar šīs pašas direktīvas septiņpadsmito apsvērumu datubāzes jēdziens ir jāsaprot kā tāds, kas aptver “literāru, mākslas,
muzikālu vai citu darbu krājumus, vai citu materiālu, piemēram, tekstus, skaņas, attēlus, skaitļus, faktus un datus”. Tādējādi
apstāklis, ka dati vai attiecīgie materiāli attiecas uz sportu, nav šķērslis to atzīšanai par datubāzi minētās direktīvas
izpratnē.
Lai arī Eiropas Parlaments savā 1993. gada 23. jūnija atzinumā par Padomes Direktīvas par datubāzu tiesisko aizsardzību priekšlikumu
(OV C 194, 144. lpp.) ieteica datubāzes atzīšanu pakļaut nosacījumam, ka krājumā ir “ievērojams daudzums” datu, darbu vai
citu materiālu, šis nosacījums vairs neparādās Direktīvas 1. panta 2. punkta definīcijā.
Lai izvērtētu datubāzes esamību Direktīvas izpratnē, nav nepieciešams, lai krājums sevī ietvertu citas izcelsmes, nevis šī
krājuma veidotāja materiālus, krājuma veidotāja radītos materiālus vai materiālus, kam piemīt abu šo kategoriju pazīmes.
Pretēji Grieķijas un Portugāles valdības uzskatam neviens Direktīvas punkts neļauj secināt, ka kāda materiāla atzīšana par
datubāzi ir atkarīga no tā, vai tas ir autora paša intelekta radīts. Kā to atzīst Komisija, oriģinalitātes kritērijs ir būtisks
tikai gadījumā, lai izvērtētu datubāzes atbilstību autortiesību aizsardzībai, ko paredz Direktīvas II nodaļa, kā tas izriet
no 3. panta 1. punkta, kā arī no šīs direktīvas piecpadsmitā un sešpadsmitā apsvēruma.
Šādas plašas interpretācijas kontekstā no Direktīvas dažādiem punktiem izriet, ka datubāzes jēdziena specifika izriet no funkcionālā
kritērija.
Faktiski Direktīvas apsvērumu redakcija norāda uz to, ka, ņemot vērā “ik gadu visās tirdzniecības un rūpniecības nozarēs radītās
un apstrādātās informācijas apjoma strauj[o] pieaugum[u] Kopienā un pasaulē”, kā tas noteikts desmitajā apsvērumā, šīs direktīvas
izveidotais tiesiskās aizsardzības mērķis ir veicināt tādu sistēmu attīstību, kas veic “uzkrāšanas” un “informācijas apstrādes”
funkciju, kā to paredz desmitais un divpadsmitais apsvērums.
Tāpat kāda materiāla atzīšana par datubāzi ir, vispirmām kārtām, atkarīga no tā, vai pastāv krājums ar “neatkarīgu materiālu”,
proti – ar materiāliem, kas ir nošķirami viens no otra, neietekmējot to informatīvo, literāro, māksliniecisko, muzikālo vai
citāda veida saturu vērtību. Šajā gadījumā atbilstoši šīs direktīvas septiņpadsmitajam apsvērumam Direktīva neattiecas uz
audiovizuāla, kinematogrāfiska, literāra vai muzikāla darba fiksēšanu.
Lai krājumu atzītu par datubāzi, šo krājumu veidojošiem neatkarīgiem materiāliem ir jābūt apkopotiem sistemātiski vai metodiski
un jebkādā veidā ir jābūt individuāli pieejamiem. Neprasot, lai šī sistemātiskā vai metodiskā apkopošana būtu fiziski redzama,
kā tas ir noteikts divdesmit pirmajā apsvērumā, šis nosacījums nozīmē to, ka krājums parādās jebkādas formas fiksētā nesējā
un ietver tehnisku līdzekli, piemēram, elektroniskos, elektromagnētiskos vai elektrooptiskos procesus saskaņā ar šīs direktīvas
trīspadsmito apsvērumu, vai citu līdzekli, piemēram, indeksu, satura rādītāju, plānu vai īpašu klasifikācijas veidu, kas ļauj
noteikt jebkuru tās saturā ietvertu neatkarīgu materiālu.
Pateicoties šim otram nosacījumam, šīs direktīvas izpratnē datubāzi, ko apzīmē, izmantojot līdzekli, kas tās saturā ļauj atrast
ikvienu tās veidojošo materiālu, var atšķirt no materiālu apkopojuma, kas sniedz informāciju, bet kas nevar apstrādāt to veidojošus
individuālos materiālus.
No iepriekš minētās analīzes izriet, ka datubāzes jēdziens Direktīvas 1. panta 2. punkta izpratnē nozīmē jebkuru krājumu,
kas ietver darbus, datus vai citus materiālus, kuri ir viens no otra nošķirami, neietekmējot to satura vērtību, un kuri sevī
ietver jebkāda veida metodi vai sistēmu, kas ļauj atrast ikvienu to veidojošu materiālu.
Pamata prāvā datums, laiks un abu komandu, proti – uzņemošās un viesos esošās komandas, identitāte saistībā ar futbola spēli
ir aptverta ar neatkarīgu materiālu jēdzienu Direktīvas 1.panta 2. punkta izpratnē, jo tiem ir autonoma informatīva vērtība.
Ja patiešām futbola čempionāta interesēs ir vispārīgi ņemt vērā šī čempionāta dažādas spēles, tik un tā kopumā dati par futbola
spēles datumu, laiku un komandu identitāti atklāj autonomu vērtību attiecībā uz to, ka tie sniedz trešām personām svarīgu
informāciju.
Šādos apstākļos datu, laiku un komandu kompilācija par futbola čempionāta dažādu dienu spēlēm ir krājums ar neatkarīgiem materiāliem.
Apkopošana programmas, datumu, laiku un komandu vārdu veidā attiecībā uz šīm dažādajām futbola spēlēm atbilda nosacījumiem,
ka tā ir sistemātiska vai metodiska un ka šī krājuma veidojošie materiāli ir individuāli pieejami. Grieķijas un Austrijas
norādītais apstāklis, saskaņā ar kuru komandu salikšana pa pāriem tiek veikta izlozes veidā, nevar apšaubīt iepriekš minēto
analīzi.
No tā izriet, ka futbola čempionāta programma, kā, piemēram, pamata prāvā esošās, ir datubāze Direktīvas 1. panta 2. punkta
izpratnē.
Par
sui generis
tiesību piemērojamību
Iesniedzējtiesa, uzdodot pirmos divus jautājumus, Tiesai vēl jautā par aizsardzības ar
sui generis
tiesībām piemērojamību apstākļos, kādi pastāv pamata prāvā.
Direktīvas 7. panta 1. punkts piešķir aizsardzību ar
sui generis
tiesībām datubāzēm, kas atbilst konkrētam kritērijam, proti, ka to satura iegūšana, pārbaude vai noformēšana apstiprina kvalitātes
vai kvantitātes aspektā būtisku ieguldījumu.
Saskaņā ar Direktīvas devīto, desmito un divpadsmito apsvērumu tās mērķis, kā to norāda
OPAP
un Grieķijas valdība, ir veicināt un aizsargāt ieguldījumus tādu datu “uzkrāšanas” un “apstrādes” sistēmās, kas attīsta informāciju
tirgus apstākļos, ko iezīmē ik gadu visās nozarēs radīto un apstrādāto datu apjoma straujais pieaugums. No tā izriet, ka jēdziens
“ieguldījums, kas saistīts ar datubāzes satura iegūšanu, pārbaudi vai noformēšanu”, vispārīgi ir jāsaprot kā ieguldījums minētās
bāzes kā tādas radīšanā.
Šādā kontekstā jēdziens “ieguldījums, kas saistīts ar datubāzes satura iegūšanu”, kā to uzsver
OPAP
un Beļģijas, Austrijas un Portugāles valdības, ir saprotams kā tāds, kas apzīmē līdzekļus, kas domāti esošu neatkarīgu materiālu
meklēšanai un to sakārtošanai minētajā bāzē, izņemot līdzekļus, kas ir izmantoti, lai tikai radītu neatkarīgus materiālus.
Direktīvā noteiktās aizsardzības ar
sui generis
tiesībām mērķis ir veicināt esošās informācijas uzkrāšanas un apstrādes sistēmu ieviešanu, nevis tādu materiālu radīšanu,
ko vēlāk var sakārtot datubāzē.
Šādu interpretāciju pamato Direktīvas trīsdesmit devītais apsvērums, saskaņā ar kuru
sui generis
tiesību mērķis ir garantēt aizsardzību pret tādu rezultātu iegūšanu, kas saņemti no finansiālā un profesionālā ieguldījuma,
ko sniegusi persona, kas “meklēja un apkopoja datubāzes saturu”. Kā to atzīst ģenerāladvokāte savu secinājumu 67.–72. punktā,
neņemot vērā nelielas izmaiņas terminoloģijā, visas šī trīsdesmit devītā apsvēruma valodas versijas pamato interpretāciju,
saskaņā ar kuru no iegūšanas jēdziena ir izslēgta datubāzē esošo materiālu radīšana.
Direktīvas deviņpadsmitais apsvērums, saskaņā ar kuru vairāku mūzikas izpildījumu ierakstu kompilācija kompaktdiskā nav pietiekami
ievērojams ieguldījums
sui generis
tiesību baudīšanai, sniedz papildu argumentu šīs interpretācijas atbalstam. No tā faktiski izriet, ka līdzekļi, kas ieviesti
pašu darbu vai datubāzē esošo materiālu radīšanas nolūkā, šajā gadījumā – kompaktdiskā, nav pielīdzināmi ieguldījumam, kas
saistīts ar minētās bāzes satura iegūšanu, un tādējādi nevar tikt ņemts vērā, lai izvērtētu tāda ieguldījuma būtību, kas saistīts
ar šīs bāzes rašanos.
Jēdziens “ieguldījums, kas saistīts ar datubāzes satura pārbaudi”, ir jāsaprot kā tāds, kas paredz līdzekļus, kuri, lai nodrošinātu
minētajā bāzē ietvertās informācijas ticamību, domāti meklēto materiālu precizitātes kontrolei šīs bāzes rašanās, kā arī tās
darbības laikā. Jēdziens “ieguldījums, kas saistīts ar datubāzes satura noformēšanu”, skar līdzekļus, kuru mērķis ir piešķirt
minētajai bāzei savu informācijas apstrādes funkciju, proti – to, kas domāta šajā bāzē esošo materiālu sistemātiskai vai metodiskai
apkopošanai, kā arī to individuālas pieejamības nodrošināšanai.
Ieguldījums, kas saistīts ar datubāzes rašanos, var būt ietverts cilvēku, finanšu vai tehnikas resursu, vai līdzekļu ieviešanā,
bet tam jābūt kvantitatīvā vai kvalitatīvā aspektā būtiskam. Kvantitatīva izvērtēšana atsaucas uz līdzekļiem, ko var izteikt
skaitļos, turpretim kvalitatīva izvērtēšana – uz pūlēm, kas nav izsakāmas skaitļos, piemēram, intelektuālas pūles vai enerģijas
patēriņš, kā tas izriet no Direktīvas septītā, trīsdesmit devītā un četrdesmitā apsvēruma.
Šādā kontekstā apstāklis, ka datubāzes rašanās būtu saistīta ar tādas pamatdarbības veikšanu, kuras ietvaros persona, kas
rada bāzi, ir arī šajā datubāzē esošo materiālu radītāja, pats par sevi neizslēdz to, ka šī persona var prasīt aizsardzību
ar
sui generis
tiesībām, ar nosacījumu, ka tā pierāda, ka minēto materiālu iegūšana, to pārbaude vai to noformēšana šī sprieduma 40.–43. punktā
precizētajā izpratnē ir kvantitatīvā vai kvalitatīvā aspektā būtisks ieguldījums, kas ir autonoms salīdzinājumā ar līdzekļiem,
kuri ieviesti šo materiālu radīšanas nolūkā.
Šajā sakarā, ja datu meklēšana un to precizitātes pārbaude datubāzes rašanās laikā pēc būtības no datubāzes veidotāja neprasa
īpašu līdzekļu ieviešanu, jo runa ir par datiem, ko tas ir radījis un kas ir tā rīcībā, tad šo datu sakārtošana, to sistemātiska
vai metodiska izkārtošana bāzes ietvaros, to individuālas pieejamības nodrošināšana un to precizitātes pārbaude visas datubāzes
darbības laikā var tomēr prasīt kvantitatīvā un/vai kvalitatīvā aspektā būtisku ieguldījumu Direktīvas 7. panta 1. punkta
izpratnē.
Pamata prāvā līdzekļi, kas domāti, lai futbola čempionātu organizēšanas ietvaros noteiktu datumus, laikus un komandas – gan
uzņemošo, gan viesos esošo – saistībā ar šo čempionātu dažādu dienu spēlēm, atbilst, kā to arī uzskata
OPAP
un Beļģijas, Austrijas un Portugāles valdības, ieguldījumam, kas saistīts ar šo spēļu programmas radīšanu. Šāds ieguldījums,
kas attiecas uz čempionātu pašu organizēšanu, ir saistīts ar attiecīgajā bāzē ietverto datu, proti – datu par dažādu čempionātu
atsevišķu spēli, radīšanu. Tādējādi tas nav ņemams vērā Direktīvas 7. panta 1. punkta ietvaros.
Šādos apstākļos, norobežojoties no iepriekšējā punktā minētā ieguldījuma, jāpārbauda, vai futbola spēļu programmas satura
iegūšanā, pārbaudē vai noformēšanā ir veikts kvalitātes vai kvantitātes aspektā būtisks ieguldījums.
Futbola spēļu programmu veidojošo datu meklēšana un sakārtošana profesionālajām līgām neprasa īpašu piepūli. Faktiski tās
ir neatdalāmi saistītas ar šo datu radīšanu, kurā minētās līgas tieši piedalās kā futbola čempionātu organizēšanas atbildīgās
personas. Tādējādi futbola spēļu programmas satura iegūšana neprasa nekādu autonomu ieguldījumu salīdzinājumā ar to, ko prasa
šajā programmā ietverto datu radīšana.
Profesionālajām futbola līgām nav jāvelta nekāda īpaša piepūle, lai pārbaudītu datu precizitāti par čempionātu spēlēm programmas
sagatavošanas laikā, jo minētās līgas ir tieši iesaistītas šo datu radīšanā. Kas attiecas uz sezonas laikā notiekošo spēļu
programmu satura precizitātes pārbaudi, tā sastāv, kā tas izriet no
Fixtures
apsvērumiem, no šo programmu atsevišķu datu pielāgošanas līgu vai sadarbībā ar līgām izlemtajai spēles vai čempionāta dienas
iespējamai pārcelšanai. Šāda pārbaude nav uzskatāma par tādu, kurā ir veikts būtisks ieguldījums.
Futbola spēļu kalendāra noformēšana arī ir cieši saistīta ar šīs programmas veidojošo datu pašu radīšanu. Tādējādi tā nav
uzskatāma par tādu, kas prasa autonomu ieguldījumu salīdzinājumā ar ieguldījumu, kas saistīts ar veidojošo datu radīšanu.
No tā izriet, ka ne futbola spēļu programmas satura iegūšanā, ne pārbaudē, ne arī noformēšanā nav veikts tik būtisks ieguldījums,
lai attaisnotu labuma gūšanu no aizsardzības ar
sui generis
tiesībām, ko piešķir Direktīvas 7. pants.
Ņemot vērā iepriekš minēto, uz diviem pirmajiem uzdotajiem jautājumiem ir jāatbild šādi:
–        datubāzes jēdziens Direktīvas 1. panta 2. punkta izpratnē nozīmē jebkuru krājumu, kas sevī ietver darbus, datus vai citus
materiālus, kuri ir viens no otra nošķirami, neietekmējot to satura vērtību, un kuri sevī ietver jebkāda veida metodi vai
sistēmu, kas ļauj atrast ikvienu to veidojošo materiālu;
–        futbola spēļu programma, kā, piemēram, pamata prāvā esošās, ir datubāze Direktīvas 1. panta 2. punkta izpratnē;
–        jēdziens “ieguldījums, kas saistīts ar datubāzes satura iegūšanu”, Direktīvas 7. panta 1. punkta izpratnē ir saprotams kā
tāds, kas apzīmē līdzekļus, kuri domāti esošo materiālu meklēšanai un to sakārtošanai minētajā bāzē. Tas neietver līdzekļus,
kas ir izmantoti, lai radītu datubāzes saturu veidojošus materiālus. Saistībā ar spēļu programmas izveidošanu, lai organizētu
futbola čempionātus, tādējādi netiek izmantoti līdzekļi, lai noteiktu datumus, laikus un komandu pārus attiecībā uz šo čempionātu
dažādām spēlēm.
Ņemot vērā iepriekš minēto, nav nepieciešams atbildēt uz trešo uzdoto jautājumu.

Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz lietas dalībniekiem pamata lietā šī tiesvedība ir stadija procesā, ko izskata iesniedzējtiesa, kura lemj par
tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, kas nav minēto lietas dalībnieku tiesāšanās
izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (virspalāta) nospriež:
datubāzes jēdziens Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 11. marta Direktīvas 96/9/EK par datubāzu tiesisko aizsardzību
1. panta 2. punkta izpratnē nozīmē jebkuru krājumu, kas sevī ietver darbus, datus vai citus materiālus, kuri ir viens no otra
nošķirami, neietekmējot to satura vērtību, un kuri sevī ietver jebkāda veida metodi vai sistēmu, kas ļauj atrast ikvienu to
veidojošo materiālu;
futbola spēļu programma, kā, piemēram, pamata prāvā esošās, ir datubāze Direktīvas 96/9 1. panta 2. punkta izpratnē;
jēdziens “ieguldījums, kas saistīts ar datubāzes satura iegūšanu” Direktīvas 96/9 7. panta 1. punkta izpratnē ir saprotams
kā tāds, kas apzīmē līdzekļus, kuri domāti esošo materiālu meklēšanai un to sakārtošanai minētajā bāzē. Tas neietver līdzekļus,
kas ir izmantoti, lai radītu datubāzes saturu veidojošus materiālus. Saistībā ar spēļu programmas izveidošanu, lai organizētu
futbola čempionātus, tādējādi netiek izmantoti līdzekļi, lai noteiktu datumus, laikus un komandu pārus attiecībā uz šo čempionātu
dažādām spēlēm.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – grieķu.