CELEX: 61988CJ0125
Nationalt forbud mod anvendelse af et plantebeskyttelsesmiddel
foranstaltninger med tilsvarende virkning

1 Ved dom af 29 . januar 1988, indgaaet til Domstolen den 25 . april s.aa ., har Gerechtshof, Haag, i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 stillet to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets direktiv 79/117/EOEF af 21 . december 1978 om forbud mod markedsfoering og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler indeholdende visse virksomme stoffer ( EFT 1979, L 33, s . 36 ), af Traktatens artikler 30 og 36 og af de faelles handelspolitiske regler .
2 Spoergsmaalene er rejst i en straffesag, der er indledt mod Nijman for overtraedelse af en nederlandsk lov om plantebeskyttelsesmidler af 1962, Bestrijdingsmiddelenwet 1962 . Efter lovens artikel 2 er det forbudt at saelge, vaere i besiddelse af, lagerfoere eller anvende et plantebeskyttelsesmiddel, som ikke er godkendt i henhold til loven .
3 For den nationale domstol har Nijman imidlertid bestridt, at produktet "Improsol", som helt eller altovervejende importeres fra Sverige, kan betegnes som et plantebeskyttelsesmiddel i Bestrijdingsmiddelenwet' s forstand . Efter Gerechtshof' s mening maa man tage hensyn til direktiv 79/117/EOEF ved afgoerelsen af, om et bestemt stof, eller en blanding af saerlige stoffer, udgoer et plantebeskyttelsesmiddel i lovens forstand . Gerechtshof har derfor udsat sagen og forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
"Naar henses til faellesskabsrettens nuvaerende udviklingstrin, navnlig Raadets direktiv 79/117/EOEF om forbud mod markedsfoering og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler indeholdende visse virksomme stoffer,
1 ) skal en national ret da fortolke og anvende de relevante begreber i en national lov om handel med og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler ( saasom Bestrijdingsmiddelenwet 1962 ), der maa antages bl.a . at skulle opfylde de i ovennaevnte direktiv 79/117/EOEF fastsatte betingelser, uanset en eventuelt afvigende definition, saaledes, at disse begreber efter deres indhold og raekkevidde svarer fuldstaendigt til de i direktivet definerede?
2 ) Ud fra hvilke kriterier og omstaendigheder skal en national ret afgoere, om og i hvilket omfang en national lov som den under foerste spoergsmaal anfoerte, der indeholder et strafsanktioneret forbud mod at saelge, vaere i besiddelse af, lagerfoere eller anvende et plantebeskyttelsesmiddel, som ikke er godkendt i henhold til loven,
a ) udgoer en hindring for samhandelen, som umiddelbart indvirker paa oprettelsen og funktionen af det faelles marked, jfr . direktivets praeambel,
b ) gennemfoerer direktiv 79/117/EOEF i fuldt omfang, jfr . EOEF-Traktatens artikel 189, og
c ) er i overensstemmelse eller i strid med andre relevante faellesskabsregler, navnlig EOEF-Traktatens artikel 30 og eventuelle faellesskabsretlige handelspolitiske regler med umiddelbar virkning inden for rammerne af EOEF-Traktatens Tredje del, Afsnit II, Kapitel 3?"
4 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, de faellesskabsretlige bestemmelser samt retsforhandlingernes forloeb og de indlaeg, der er indgivet til Domstolen, henvises til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
Det foerste spoergsmaal
5 Henset til hovedsagens faktiske omstaendigheder maa det foerste spoergsmaal forstaas som et spoergsmaal om, i hvilket omfang den nationale domstol skal inddrage direktiv 79/117/EOEF ved fortolkningen af en national lov, der regulerer handelen med og brugen af plantebeskyttelsesmidler .
6 Som Domstolen har fastslaaet i dommen af 10 . april 1984, Von Colson og Kamann, praemis 26 ( 14/83, Sml . s . 1891 ) gaelder det, at den pligt for medlemsstaterne, der foelger af et direktiv, til at virkeliggoere dets maal, og pligten til i medfoer af Traktatens artikel 5 at traeffe alle almindelige eller saerlige foranstaltninger til at sikre opfyldelsen af denne pligt, paahviler alle myndigheder i medlemsstaterne, herunder ogsaa domstolene inden for deres kompetence . Heraf foelger, at de nationale domstole skal fortolke national ret i lyset af ordlyden og formaalet med direktivet for at naa det resultat, der tilstraebes ved Traktatens artikel 189, stk . 3 .
7 Imidlertid omfatter det ved direktiv 79/117/EOEF indfoerte forbud mod markedsfoering og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler indeholdende visse virksomme stoffer, jfr . direktivets artikel 3, kun de i bilaget anfoerte stoffer . Med direktiv 79/117/EOEF tilstraebes der saaledes ikke en total harmonisering af de nationale regler om markedsfoering og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler .
8 Foelgelig maa det foerste spoergsmaal besvares saaledes, at en domstol i en medlemsstat ikke er forpligtet til at fortolke nationale bestemmelser vedroerende markedsfoering og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler paa grundlag af ordlyden af og formaalet med direktiv 79/117/EOEF, for saa vidt angaar produkter, der ikke indeholder et eller flere af de virksomme stoffer, der er opregnet i direktivets bilag .
Det andet spoergsmaal
9 Ved det andet spoergsmaal oensker den nationale domstol oplyst, hvorvidt det er foreneligt med direktiv 79/117/EOEF, Traktatens artikler 30 og 36 og de faelles regler for handelspolitikken, at det i en national lov under strafansvar forbydes at saelge, vaere i besiddelse af, lagerfoere eller anvende et plantebeskyttelsesmiddel, som ikke er godkendt i henhold til loven .
10 Hvad angaar spoergsmaalet, om den nationale lov er forenelig med direktiv 79/117/EOEF, foelger det af svaret paa det foerste spoergsmaal, at anvendelsesomraadet for direktiv 79/117/EOEF er begraenset til de plantebeskyttelsesmidler, hvis virksomme stoffer er opregnet i direktivets bilag . I denne sag har den nationale domstol konstateret, at de stoffer, der indgaar i produktet Improsol, ikke er opfoert i direktivets bilag . Spoergsmaalet, om den nationale lov er forenelig med direktivet, opstaar saaledes ikke . Herefter er der ingen grund til at besvare det foerste led i det andet spoergsmaal .
11 For saa vidt angaar spoergsmaalet, om den nationale lov opfylder kravene i Traktatens artikler 30 og 36, skal det indledningsvis fremhaeves, at disse bestemmelser uden forskel omfatter produkter, der har deres oprindelse i Faellesskabet og produkter, som uanset deres foerste oprindelse, er blevet bragt i omsaetning i en medlemsstat . Det er saaledes med dette forbehold, at Traktatens artikler 30 og 36 finder anvendelse paa produktet Improsol .
12 I naervaerende sag maa det konstateres, at det med straf belagte forbud mod at saelge, vaere i besiddelse af, lagerfoere eller anvende et plantebeskyttelsesmiddel, som ikke er godkendt i henhold til en national lov, kan paavirke importen fra andre medlemsstater, hvor det samme produkt er helt eller delvis tilladt, og der er saaledes tale om en hindring for samhandelen inden for Faellesskabet . Ved en saadan lov er der derfor tale om en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion .
13 Det er imidlertid en kendsgerning, at plantebeskyttelsesmidler udgoer en vaesentlig risiko for menneskers og dyrs sundhed samt for miljoeet, som Domstolen ogsaa allerede har udtalt det for pesticiders vedkommende ( jfr . domme af 19 . september 1984, Heijn, praemis 13, 94/83, Sml . s . 3263, og af 13 . marts 1986, Mirepoix, praemis 13, 54/85, Sml . s . 1067 ). Denne risiko er ogsaa blevet anerkendt i den fjerde betragtning til Raadets direktiv 79/117/EOEF, hvori det anfoeres, at "disse plantebeskyttelsesmidler ikke (( har )) ubetinget en gunstig virkning paa planteavlen ..., idet der for det meste er tale om giftige stoffer eller praeparater med farlige virkninger ".
14 I mangel af en fuldstaendig harmonisering paa omraadet tilkommer det derfor medlemsstaterne i medfoer af Traktatens artikel 36 at fastlaegge omfanget af den beskyttelse, de vil give menneskers liv og sundhed, idet de herved skal respektere Traktatens krav til de frie varebevaegelser, isaer som udtrykt i artikel 36' s sidste punktum .
15 Andet led af andet spoergsmaal skal derfor besvares saaledes, at i mangel af en fuldstaendig harmonisering af det paagaeldende omraade paa faellesskabsplan, er Traktatens artikler 30 og 36 ikke til hinder for, at det i en national lov under strafansvar forbydes at saelge, vaere i besiddelse af, lagerfoere eller anvende et plantebeskyttelsesmiddel, som ikke er godkendt i henhold til loven .
16 Hvad endelig angaar spoergsmaalet om, hvorvidt en lov som Bestrijdingsmiddelenwet er forenelig med Faellesskabets regler for den faelles handelspolitik, bemaerkes, at den nationale ret har fastslaaet, at produktet Improsol udelukkende eller hovedsageligt importeres fra Sverige . Som Kommissionen har anfoert, maa spoergsmaalet derfor forstaas som en anmodning om fortolkning af de relevante bestemmelser i frihandelsoverenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Sverige ( EFT 1972 af 31.12.1972, s . 98 ).
17 Overenskomstens artikel 13, stk . 1, bestemmer, at der ikke maa indfoeres nye kvantitative importrestriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning i samhandelen mellem Faellesskabet og Sverige . Artikel 13, stk . 2, bestemmer, at de kvantitative importrestriktioner afskaffes 1 . januar 1973 og foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative importrestriktioner senest 1 . januar 1975 .
18 Ifoelge artikel 20 er overenskomsten ikke til hinder for forbud og restriktioner vedroerende indfoersel, udfoersel eller transit, som er begrundet i bl.a . hensynet til beskyttelse af menneskers og dyrs liv og sundhed, og beskyttelse af planter . Disse forbud eller restriktioner maa dog hverken udgoere et middel til vilkaarlig forskelsbehandling eller en skjult begraensning af samhandelen mellem de kontraherende parter .
19 Tredje led i andet spoergsmaal skal derfor besvares saaledes, at artikel 13, stk . 1, og artikel 20 i frihandelsoverenskomsten om frihandel mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Sverige ikke er til hinder for, at det i national lov under strafansvar forbydes at saelge, vaere i besiddelse af, lagerfoere eller anvende et plantebeskyttelsesmiddel, som ikke er godkendt i henhold til loven .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
20 De udgifter, der er afholdt af Kongeriget Nederlandenes, Forbundsrepublikken Tysklands, Kongeriget Belgiens og Det Forenede Kongeriges regeringer samt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, der har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( Tredje Afdeling )
vedroerende de spoergsmaal, som Gerechtshof, Haag, har forelagt ved dom af 29 . januar 1988, for ret :
1 ) En domstol i en medlemsstat er ikke forpligtet til at fortolke nationale bestemmelser vedroerende markedsfoering og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler paa grundlag af ordlyden af og formaalet med direktiv 79/117/EOEF, for saa vidt angaar produkter, der ikke indeholder et eller flere af de virksomme stoffer, der er opregnet i direktivets bilag .
2 ) I mangel af en fuldstaendig harmonisering af det paagaeldende omraade paa faellesskabsplan er Traktatens artikler 30 og 36 ikke til hinder for, at det i en national lov under strafansvar forbydes at saelge, vaere i besiddelse af, lagerfoere eller anvende et plantebeskyttelsesmiddel, som ikke er godkendt i henhold til loven .
3 ) Artikel 13, stk . 1, og artikel 20 i frihandelsoverenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Sverige er ikke til hinder for, at det i national lov under strafansvar forbydes at saelge, vaere i besiddelse af, lagerfoere eller anvende et plantebeskyttelsesmiddel, som ikke er godkendt i henhold til loven .