CELEX: 62008TJ0237
Kopienas preču zīme
Kopienas vārdiskas preču zīmes "CUVÉE PALOMAR" reģistrācijas pieteikums
Absolūts atteikuma pamatojums
Vīna preču zīmes, kas ietver ģeogrāfiskas norādes
TRIPS līgums
Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunkts (tagad
Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta j) apakšpunkts)

Atbilstošās tiesību normas

Starptautiskais tiesiskais regulējums
Līgums par ar tirdzniecību saistītajām intelektuālā īpašuma tiesībām (turpmāk tekstā – “
TRIP
s līgums”), kas ir Līguma par Pasaules Tirdzniecības organizācijas izveidošanu (PTO) 1.C pielikums, tika parakstīts Marakešā
1994. gada 15. aprīlī un apstiprināts ar Padomes 1994. gada 22. decembra Lēmumu 94/800/EK par daudzpusējo sarunu Urugvajas
kārtā (no 1986. gada līdz 1994. gadam) panākto nolīgumu slēgšanu Eiropas Kopienas vārdā jautājumos, kas ir tās kompetencē
(OV L 336, 1. lpp.).
Minētā līguma 23. pantā, kura nosaukums ir “Papildu aizsardzība vīnu un spirtoto dzērienu ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm”,
ir paredzēts:
“1. Katra dalībvalsts nodrošina likumīgus līdzekļus ieinteresētajām pusēm, lai novērstu ģeogrāfiskās izcelsmes norādes lietošanu,
vīnus identificējot kā vīnus, kas nav izgatavoti tajā vietā, kura uzrādīta konkrētajā ģeogrāfiskajā norādē, spirtotos dzērienus
identificējot kā spirtotos dzērienus, kas patiesībā nav radušies vietā, kas uzrādīta konkrētajā ģeogrāfiskajā norādē, pat
ja ir norādīta patiesā preces izcelsmes vieta vai ir lietots ģeogrāfiskās izcelsmes norādes tulkojums, vai to paskaidro tādi
vārdi kā “šķirne”, “veids”, “paveids”, “atdarinājums” vai citi līdzīgi.
2. Tādas preču zīmes reģistrācija vīniem, kura satur vai sastāv no ģeogrāfiskās izcelsmes norādes, kas identificē vīnus, vai
spirtotiem dzērieniem, saturot vai sastāvot no ģeogrāfiskās izcelsmes norādes, kas identificē spirtotos dzērienus, tiek atteikta
vai atzīta par nederīgu
ex

officio
, ja dalībvalsts likumdošanas akti to ļauj vai ja kāda ieinteresētā puse to lūdz, attiecībā uz vīniem vai spirtotiem dzērieniem,
kuriem nav šādas izcelsmes.
3. Homonīmu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu gadījumā attiecībā uz vīniem aizsardzība tiek sniegta katrai norādei atbilstoši
22. panta 4. punkta nosacījumiem. Katra dalībvalsts nosaka praktiskos nosacījumus, saskaņā ar kuriem konkrētās homonīmās norādes
tiek atšķirtas viena no otras, ņemot vērā nepieciešamību nodrošināt objektīvu attieksmi pret attiecīgajiem ražotājiem un novērst
patērētāju maldināšanu.
4. Lai atvieglotu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību vīniem,
TRIP
s padomē norisinās sarunas attiecībā uz vīnu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu notifikācijas un reģistrācijas daudzpusējas sistēmas
izveidošanu, kuru aizsardzība ir likumiska tajās dalībvalstīs, kuras piedalās šajā sistēmā.”

TRIP
s līguma 24. panta 5. punktā ir paredzēts:
“Ja preču zīme ir tikusi labticīgi piemērota vai reģistrēta vai ja labticīgi ir iegūtas tiesības uz preču zīmi: [..]
b)      pirms ģeogrāfiskās izcelsmes norāde ir aizsargāta tās izcelsmes valstī;
tad pasākumi, kas pieņemti, lai īstenotu šīs sadaļas prasības, nekavē tiesības uz preču zīmes reģistrāciju vai tās derīgumu,
vai tiesībām lietot šo preču zīmi, pamatojoties uz to, ka šāda preču zīme ir identiska vai līdzīga ģeogrāfiskās izcelsmes
norādei.”

Kopienu tiesiskais regulējums
Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 11, 1. lpp.) 7. panta 1. punkta j) apakšpunkts
tika iekļauts ar Padomes 1994. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 3288/94, ar kuru grozīta Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas
preču zīmi, lai ieviestu Urugvajas raundā noslēgtās vienošanās (OV L 349, 83. lpp.). Šajā pantā, kas tagad ir Padomes 2009. gada
26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.) 7. panta 1. punkta j) apakšpunkts, ir noteikts:
“Nereģistrē: [..] j) preču zīmes vīniem, kas ietver vai sastāv no vīnus identificējošas ģeogrāfiskas [izcelsmes] norādes,
[..] attiecībā pret tādiem vīniem, [..] kam nav šīs izcelsmes.”
Regulas Nr. 3288/94 preambulas ceturtajā apsvērumā ir precizēts:
“[
TRIP
s] līguma 23. panta 2. punkts paredz noraidīt vai atzīt par spēkā neesošām tās preču zīmes, kas ietver vai sastāv no nepatiesām
ģeogrāfiskām norādēm attiecībā uz vīniem un stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem, neietverot nosacījumu, ka tām jāpiemīt
sabiedrību maldinošām īpašībām, Regulas [..] Nr. 40/94 7. panta 1. punktam jāpievieno jauns j) apakšpunkts.”
Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1493/1999 par vīna tirgus kopīgo organizāciju (OV L 179, 1. lpp.) šajā lietā
piemērojamajā redakcijā 50. panta 1. un 2. punktā ir paredzēts:
“1. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai, ievērojot noteikumus, kas izklāstīti [
TRIP
s] līguma 23. un 24. pantā, dotu ieinteresētajām pusēm iespēju novērst, ka ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, kuru piestiprina
pie produktiem, kas minēti [Regulas Nr. 1493/1999] 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā, Kopienā izmanto produktiem, kuru izcelsme
nav vietā, kas norādīta konkrētajā ģeogrāfiskās izcelsmes norādē, pat ja norāda produktu patieso cilmes vietu vai ģeogrāfiskās
izcelsmes norādi izmanto tulkojumā, vai arī tai pievieno tādus izteicienus kā “šķirne”, “veids”, “paveids”, “atdarinājums”
vai citus līdzīgus jēdzienus.
2. Šajā pantā “ģeogrāfiskās izcelsmes norādes” apzīmē norādes, kas identificē produktu kā cēlušos kādas trešās valsts teritorijā,
kas ir [PTO] locekle, vai šādas teritorijas apvidū vai apdzīvotā vietā, gadījumos, kad zināmu produkta kvalitāti, reputāciju
vai citu konkrētu īpašību var piedēvēt galvenokārt šai ģeogrāfiskajai izcelsmes vietai.”
Regulas Nr. 1493/1999 52. panta 1. punkta pirmajā daļā ir noteikts:
“Ja dalībvalsts lieto kāda noteikta apvidus nosaukumu, lai nosauktu kādu noteiktā apvidū ražotu kvalitatīvo vīnu vai vajadzības
gadījumā vīnu, kas paredzēts pārstrādei šādā noteiktā apvidū ražotā kvalitatīvajā vīnā, tad šādu nosaukumu nedrīkst lietot,
lai nosauktu vīna nozares produktus, kas nav ražoti tādā apvidū, un/vai produktus, kas nav apzīmēti ar šo nosaukumu saskaņā
ar attiecīgajiem Kopienas vai valsts noteikumiem. To piemēro arī tad, ja dalībvalsts lietojusi kāda vietējā administratīvā
apgabala vai tā daļas, vai kādas nelielas apdzīvotas vietas nosaukumu tikai, lai nosauktu kādu noteiktā apvidū ražotu kvalitatīvo
vīnu vai vajadzības gadījumā vīnu, kas paredzēts pārstrādei šādā noteiktā apvidū ražotā kvalitatīvajā vīnā.”
Regulas Nr. 1493/1999 54. pantā ir noteikts:
“1. Noteiktos apvidos ražoti kvalitatīvie vīni nozīmē vīnus, kas atbilst šīs sadaļas un Kopienas noteikumiem un valsts noteikumiem,
kuri pieņemti šajā sakarā.
4. Dalībvalstis nosūta Komisijai to noteiktos apvidos ražotu kvalitatīvo vīnu sarakstu, kurus tās atzinušas, norādot par katru
no šiem noteiktos apvidos ražotiem kvalitatīvajiem vīniem sīku informāciju par valsts noteikumiem, kas reglamentē šādu noteiktos
apvidos ražotu kvalitatīvo vīnu ražošanu un izgatavošanu.
5. Komisija publicē sarakstu [
Oficiālā Vēstneša
] C sērijā.”
Komisija pirmoreiz 1999. gada 19. februāra
Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī
(C 46, 113. lpp.) publicēja noteiktos apvidos ražotu kvalitatīvo vīnu sarakstu atbilstoši Regulas Nr. 1493/1999 54. panta
4. punktam. Šajā sarakstā, kas atceļ un aizvieto 1996. gada 15. novembra
Oficiālajā Vēstnesī
(C 344, 110. lpp.) publicēto sarakstu atbilstoši Padomes 1987. gada 16. marta Regulas (EEK) Nr. 823/87, ar ko paredz īpašus
noteikumus attiecībā uz noteiktos apvidos ražotiem kvalitatīviem vīniem (OV L 84, 59. lpp.), 1. panta 3. punktam, attiecībā
uz Spāniju ir minēts kontrolēts cilmes vietas nosaukums “valencia”, kā arī atsauce uz
Boletín Oficial del Estado
(
Spānijas Oficiālais Vēstnesis
) publicētajiem 1987. gada 13. jūnija (1987. gada 3. jūlija
BOE
), 1991. gada 11. marta (1991. gada 14. marta
BOE
) un 1995. gada 29. novembra (1995. gada 8. decembra
BOE
) ministrijas rīkojumiem.
Komisija 2004. gada 14. aprīļa
Oficiālajā Vēstnesī
(C 90, 1. lpp.) publicēja jaunu noteiktos apvidos ražotu kvalitatīvo vīnu sarakstu. Tajā attiecībā uz Spāniju un
Valencia
(Valensija) reģionu ir atsauce uz
Clariano
[Klariano] apakšreģionu, kā arī uz 2000. gada 19. oktobra ministrijas rīkojumu (2000. gada 3. novembra
BOE
) un uz ministrijas rīkojumu APA/1815/2002 (2002. gada 16. jūlija
BOE
).
Pēc tam Komisija 2006. gada
Oficiālajā Vēstnesī
(C 41, 1. lpp.) un 2007. gada
Oficiālajā Vēstnesī
(C 106, 1. lpp.) publicēja jaunus sarakstus. Šie saraksti attiecībā uz
Valencia
reģionu un
Clariano
apakšreģionu ietver tādus pašus nosaukumus, kā arī tādas pašas atsauces uz ministrijas rīkojumiem kā tās, kuras ir 2004. gada
14. aprīļa
Oficiālā Vēstneša
C 90 sērijā.

Valsts tiesiskais regulējums
Jaunā kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “valencia” un tā reglamentējošās padomes nolikuma, kas ratificēts ar 2000. gada 19. oktobra
ministrijas rīkojumu un publicēts 2000. gada 3. novembra
Boletín Oficial del Estado
, 2. panta 1. un 2. punktā ir noteikts:
“1. Ar šo kontrolēto cilmes vietas nosaukumu piešķirtā aizsardzība ir tā, kas paredzēta 1970. gada 2. decembra Likuma Nr. 25/1970
81. pantā un citos piemērojamos tiesību aktos, un tā attiecas uz nosaukumu “Valencia” un uz visiem apakšreģionu, apgabalu,
administratīvo apgabalu, apdzīvoto vietu un īpašumu nosaukumiem, kuri aptver 4. pantā noteiktās ražošanas un nogatavināšanas
vietas.
2. Aizliegts izmantot citiem vīniem nosaukumus, pazīmes, vārdus, izteicienus un apzīmējumus, kuru to fonētiskās vai grafiskās
līdzības dēļ ar tiem, kas aizsargāti ar kontrolētu cilmes vietas nosaukumu, minētos vīnus varētu sajaukt ar tiem, uz kuriem
attiecas šis rīkojums, pat ja tos raksturo vārdi “veids”, “stils”, “vieta, kur vīns iepildīts pudelēs”, “vieta, kur vīns uzglabāts”,
un citas līdzīgas norādes.”
Jaunā kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “valencia” un tā reglamentējošās padomes nolikuma 4. panta 1. punktā ir paredzēts:
“Ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “valencia” aizsargātā ražošanas vieta aptver platības, kuras atrodas Valensijas provincē,
kuras reglamentējošā padome ir atzinusi par piemērotām piektajā punktā noteikto vīnogu šķirņu audzēšanai; tā aptver apakšreģionus
un tālāk norādītos administratīvos apgabalus: [..]
Clariano
apakšreģions: [..]
Palomar
[..].”
Jaunā kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “valencia” un tā reglamentējošās padomes nolikuma 4. panta 1. punkts tika grozīts
ar 2002. gada 4. jūlija ministrijas rīkojumu APA/1815/2002 (2002. gada 16. jūlija
BOE
Nr. 169, 25958. lpp.). Vārdi “el palomar” tajā aizstāj vārdu “palomar”.

Tiesvedības priekšvēsture
Prasītāja,
Abadía Retuerta, SA
, Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2006. gada 27. novembrī iesniedza Kopienas preču
zīmes reģistrācijas pieteikumu, pamatojoties uz Regulu Nr. 40/94.
Reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir vārdisks apzīmējums “CUVÉE PALOMAR”.
Preces, attiecībā uz kurām tika pieteikta preču zīmes reģistrācija, ietilpst 33. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam
1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām
un atbilst šādam aprakstam: “vīni”.
Pārbaudītājs, uzskatot, ka uz reģistrācijai pieteikto preču zīmi var attiecināt Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktā
paredzēto absolūto atteikuma pamatojumu, ar 2007. gada 5. jūnija lēmumu reģistrācijas pieteikumu noraidīja.
Prasītāja iesniedza apelācijas sūdzību par pārbaudītāja lēmumu.
Ar 2008. gada 2. aprīļa lēmumu (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”) Apelāciju pirmā padome noraidīja apelācijas sūdzību
un piesprieda prasītājai segt saistībā ar procesu radušos izdevumus.
Apelāciju padome atgādina, ka atbilstoši judikatūrai (skat. Tiesas 2004. gada 16. novembra spriedumu lietā C‑245/02
Anheuser-Busch
, Krājums, I‑10989. lpp., 42. punkts un tajā minētā judikatūra), tā kā Kopiena ir
TRIP
s līguma dalībniece, tai ir pienākums interpretēt savu preču zīmju tiesisko regulējumu, pēc iespējas ievērojot šī līguma tekstu
un mērķi (apstrīdētā lēmuma 13. punkts).
Apelāciju padome precizē, ka no
TRIP
s

līguma 22. panta 3. punkta un 23. panta 2. punkta noteikumu salīdzinājuma izriet, ka pēdējais noteikums, kura saturs tika
ietverts Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktā, ir “lex specialis”, kurā ir paredzēts īpašs reģistrācijas aizliegums
attiecība uz vīnus un stipros alkoholiskos dzērienus identificējošām ģeogrāfiskas izcelsmes norādēm. Tā norāda, ka tas ir
absolūts un beznosacījuma aizliegums, jo tas nav pakļauts nosacījumam par to, ka ģeogrāfiskas izcelsmes norādes izmantošana
preču zīmē, ar ko apzīmē minētos produktus, var maldināt sabiedrību par īsto izcelsmes vietu, kas ir nosacījums, kam savukārt
ir tieši pakļauta
TRIP
s

līguma 22. panta 3. punktā minētā vispārējā aizlieguma reģistrēt ģeogrāfiskas izcelsmes norādes piemērošana (16. un 17. punkts).
Apelāciju padome būtībā konstatē, ka “el Palomar” ir
Clariano
apakšreģiona administratīvā apgabala nosaukums, un saskaņā ar piemērojamo Kopienu un valsts tiesisko regulējumu tā ir ar kontrolēto
cilmes vietas nosaukumu “valencia” aizsargāta ražošanas vieta (apstrīdētā lēmuma 19. un 20. punkts).
Apelāciju padome uzskata, ka ir liela līdzība starp ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “valencia” aizsargāto administratīvā
apgabala nosaukumu “el Palomar” un reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē iekļauto vārdu “palomar” (apstrīdētā lēmuma 26. punkts).
Apelāciju padome uzskata, ka tās izmantošana līdz ar to ir aizliegta atbilstoši ministrijas 2000. gada 19. oktobra rīkojuma
2. panta 2. punktam, jo Kopienas preču zīme netika pieteikta, lai apzīmētu vīnus no minētās izcelsmes vietas (apstrīdētā lēmuma
26. punkts).
Apelāciju padome turklāt norāda, ka, lai gan ir taisnība, ka “el Palomar” ir administratīvā apgabala oficiālais nosaukums,
jēdziens “palomar” ir tas, kas identificē šo noteikto vietu, un ir galvenais jēdziens, uz kuru balstīta ģeogrāfiskas izcelsmes
norāde; šis apgalvojums nevar būt atkarīgs no artikula “el” klātesamības vai neesamības. Turklāt attiecīgais administratīvais
apgabals ministrijas 2000. gada 19. oktobra rīkojumā tika identificēts ar nosaukumu “Palomar” bez artikula (apstrīdētā lēmuma
26. punkts).
Ņemot vērā, ka kontrolēta cilmes vietas nosaukuma aizsardzību attiecina uz administratīvo apgabalu nosaukumiem, šajā lietā
– “el Palomar”, un uz vārdiem, kuri varētu radīt sajaukšanu to līdzības dēļ, kā tas ir gadījumā ar reģistrācijai pieteiktā
preču zīmē ietverto vārdu “palomar”, Apelāciju padome norāda, ka šī vārda klātesamību reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē
saskaņā ar piemērojamo tiesisko regulējumu saprot kā vīna identificēšanai paredzētu ģeogrāfiskas izcelsmes norādi. Ņemot vērā,
ka attiecīgajām precēm nav šādas izcelsmes, Apelāciju padome uzskata, ka atbilstoši Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktam
nav jāatļauj reģistrēt reģistrācijai pieteikto Kopienas preču zīmi, lai apzīmētu vīnus, jo tā ietver maldīgu ģeogrāfiskas
izcelsmes norādi (apstrīdētā lēmuma 30. punkts).
Visbeidzot, Apelāciju padome precizē, ka šis novērtējums ir arī piemērojams attiecībā uz reģistrācijas pieteikumā ietverto
preču grozīto aprakstu izmaiņām, proti, “vīni, kuru izcelsmes vieta ir ar nosaukumu “Pago Palomar” pazīstamais vīna dārzs,
kas atrodas administratīvajā apgabalā Sardona de Dvero (Valjadolida [
Valladolid
], Spānija)”. Apelāciju padome uzskata, ka šis ierobežojums neļauj atbildēt uz izteikto iebildumu, jo šis ierobežojums tikai
pastiprina apstākli, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme ietver ģeogrāfiskas izcelsmes norādi, kas neatbilst preču izcelsmei,
kuru tā apzīmē, kas ir pretēji Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktā minētajām prasībām (apstrīdētā lēmuma 31. punkts).

Process un lietas dalībnieku prasījumi
Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–        atcelt apstrīdēto lēmumu;
–        piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
ITSB prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–        noraidīt prasību;
–        piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Juridiskais pamatojums

Lietas dalībnieku argumenti
Prasītāja savas prasības pamatojumam izvirza tikai vienu pamatu par Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunkta pārkāpumu.
Pirmkārt, prasītāja būtībā norāda, ka Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunkts esot jāinterpretē sašaurināti, jo
tas ietverot [preču zīmes] reģistrācijas aizliegumu. Līdz ar to prasītāja uzskata, ka šis noteikums šajā lietā neesot piemērojams,
jo reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē “CUVÉE PALOMAR” neesot ietverts kontrolēts cilmes vietas nosaukums “el Palomar”.
Atbilstoši jaunā kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “valencia” un tā reglamentējošās padomes nolikuma, kurā grozījumi izdarīti
ar ministrijas rīkojumu APA/1815/2002, 4. panta 1. punktam administratīvā apgabala nosaukums esot “el Palomar”, bet ne “Palomar
”
.
Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka iebildumu neesamība pret preču zīmes reģistrācijas pieteikumu no kompetento iestāžu puses,
lai aizsargātu kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “valencia”, pierādot konflikta neesamību starp minēto preču zīmi un administratīvā
apgabala nosaukumu.
Treškārt, prasītāja norāda, ka
el Palomar
administratīvais apgabals aptverot mazliet vairāk nekā 500 iedzīvotāju. Līdz ar to tas esot ļoti mazs administratīvais apgabals,
kas esot nezināms vidusmēra Spānijas un Eiropas patērētājam, kuram neesot zināms, ka vīni ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu
“valencia” tiek ražoti
el Palomar
. Nosaukums “el Palomar” tādējādi esot ieinteresētām personām pilnīgi nezināms ģeogrāfisks nosaukums.
Prasītāja būtībā norāda, ka judikatūra, kas attiecas uz Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu (tagad – Regulas
Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts), atbilstoši kurai nav piemērojams Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta
absolūts atteikuma pamatojums gadījumos, kad preču zīmes ietver nosaukumu, kas apzīmē nezināmas ģeogrāfiskas vietas (Tiesas
1999. gada 4. maija spriedums apvienotajās lietās C‑108/97 un C‑109/97
Windsurfing Chiemsee
,
Recueil
, I‑2779. lpp., 31.–33. punkts), esot arī jāpiemēro
mutatis mutandis
Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktā minētajam absolūtam atteikuma pamatojumam.
Ceturtkārt, prasītāja apgalvo, ka Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunkts esot jāinterpretē tā, ka tas nozīmē,
ka, lai piemērotu absolūtu reģistrācijas aizliegumu, reģistrācijai pieteiktai preču zīmei jāietver vai jāsastāv no kļūdainas
ģeogrāfiskas izcelsmes norādes.
Pēc prasītājas domām, preču zīmes “CUVÉE PALOMAR” reģistrācijas pieteikumā neesot ietverta kļūdaina ģeogrāfiskas izcelsmes
norāde un tā nesastāvot no tās. Tieši pretēji, tā apzīmējot prasītājas vīnu ģeogrāfisko izcelsmi. Ar nosaukumu “palomar” preču
zīmē “CUVÉE PALOMAR” apzīmējot vīna dārzu “Palomar”, kas pastāvot kopš XIX gadsimta
Retuerta
[Retuertas] novadā, abatijas “Retuerta” īpašumā, Spānijas administratīvajā apgabalā Sardona de Dvero (Valjadolida).
Pēc prasītājas domām, esot skaidrs, ka tai kā vīna dārza “Palomar” īpašniecei ir visas tiesības apzīmēt šajā vīna dārzā radītos
vīnus ar preču zīmi “CUVÉE PALOMAR”. Šī iemesla dēļ, lai apmierinātu ITSB izvirzītos iebildumus un lai izvairītos no ikvienas
kļūdas saistībā ar šo preču ģeogrāfisko izcelsmi, 2007. gada 16. februārī tā esot piekritusi ierobežot preču zīmes reģistrācijas
pieteikumu ar “vīniem, kuru izcelsmes vieta ir ar nosaukumu “Pago Palomar” pazīstamais vīna dārzs, kas atrodas administratīvajā
apgabalā Sardona de Dvero (Valjadolida, Spānija)”.
Prasītāja būtībā uzskata, ka līdz ar to preču zīmes “CUVÉE PALOMAR” reģistrācijas pieteikumā neesot ietverta nekāda maldinoša
ģeogrāfiskas izcelsmes norāde, ņemot vērā, ka pastāv vīna dārzs “Palomar”, kurš pieder prasītajai, un ka uz pieteikto preču
zīmi tādējādi neattiecoties Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktā paredzētais absolūtais reģistrācijas aizliegums.
Piektkārt, prasītāja norāda, ka vīna dārza “Palomar”, kas tai pieder, nosaukums, kā tas tika norādīts šī sprieduma 38. punktā,
esot atzīts kopš XIX gadsimta un esot daudz agrāks nekā
el Palomar
administratīvā apgabala atzīšana par aizsargātu ražošanas vietu ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “valencia”. Līdz ar
to atteikums reģistrēt preču zīmi “CUVÉE PALOMAR” esot vispārēja tiesību principa pārkāpums, kas ietverts latīņu maksimā
prior tempore, potior iure
. Prasītāja norāda, ka ministrijas 2000. gada 19. oktobra rīkojums, saskaņā ar kuru
el Palomar
administratīvais apgabals tika atzīts par ražošanas vietu, ko aizsargā ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “valencia”, esot
pat vēlāks par Spānijas preču zīmes Nr. 2.085.129 “CUVÉE EL PALOMAR” reģistrāciju 1997. gadā.
Sestkārt, prasītāja būtībā apgalvo, ka vārds “palomar” esot daudznozīmīgs vārds, kas saskaņā ar
Real Academia Española
vārdnīcu nozīmē: “1. lietv. Vieta, kur tiek audzēti baloži. 2. īp.v. Ja tiek runāts par auklu: tievāka un līkāka nekā parasta
aukla”.
Tā uzskata, ka šis apstāklis samazinot apgalvoto
el Palomar
administratīvā apgabala ģeogrāfiskas izcelsmes norādes raksturu.
Tā uzskata, ka, ja apzīmējumam, ko ietver preču zīme, bez tā ģeogrāfiskas nozīmes ir arī cita nozīme, kas ir pārsvarā ģeogrāfiskai
nozīmei, esot jāņem vērā tā galvenā nozīme. Tiklīdz ir īstenots šis vērtējums, esot jāpiemēro atbilstošs tiesiskais regulējums.
Pēc prasītājas domām, jēdziena “palomar” galvenā nozīme, kas ir zināma visiem patērētajiem, esot “vieta, kur tiek audzēti
baloži”.
Prasītāja izvirza argumentu, saskaņā ar kuru, tā kā vārda “palomar” apgalvotais ģeogrāfiskais raksturs esot samazināts ar
šī vārda citām nozīmēm, šis vārds “palomar” varot izpildīt preču zīmei atbilstošās funkcijas. Tā uzskata, ka līdz ar to apstrīdētajā
lēmumā esot kļūdaina Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunkta interpretācija. Apgalvoto kopējo interešu aizsardzība,
kas attaisnotu preču zīmju, kuras ir vienādas ar ģeogrāfiskas izcelsmes norādēm, reģistrācijas atteikumu, pēc prasītājas domām,
nedrīkstot radīt absurdu situāciju, kurā atsaka reģistrēt preču zīmes, kurām ir citas nozīmes vai kuras apzīmē, kā šajā lietā,
konkrēto preču izcelsmes vietu.
Septītkārt, prasītāja būtībā apgalvo, ka tā esot dažādu Kopienas preču zīmju – “PAGO PALOMAR”, “ABADIA RETUERTA CUVÉE PALOMAR”,
kuras apzīmē vīnus, kuri ietilpst 33. klasē, īpašniece, kā arī Spānijas preču zīmes “CUVÉE EL PALOMAR”, kura ietver visu
el Palomar
administratīvā apgabala nosaukumu, īpašniece.
Šajā sakarā prasītāja balstās uz
TRIP
s

līguma 24. panta 5. punkta formulējumu (skat. šī sprieduma 3. punktu).
Pēc tās domām, Spānijas preču zīme Nr. 2.085.129 “CUVÉE EL PALOMAR” ir reģistrēta 1997. gadā un tādējādi tā esot agrāka par
el Palomar
administratīvā apgabala aizsardzību ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “valencia”, kas tika noregulēta 2000. gadā.
Prasītāja uzskata, ka līdz ar to preču zīmju “CUVÉE EL PALOMAR” (reģistrēta 1997. gadā) un “CUVÉE PALOMAR” (prasītāja labticīgi
iesniegusi reģistrācijas pieteikumu) spēkā esamība nevarot tikt apstrīdēta, pamatojoties tikai uz to, ka šīs preču zīmes ir
līdzīgas ģeogrāfiskas izcelsmes norādei, kas ir atzīta vēlāk.
Prasītāja turklāt uzsver, ka preču zīme “CUVÉE EL PALOMAR” esot arī aizsargāta vairākās Eiropas Savienības valstīs ar starptautisku
preču zīmi Nr. 699.977, kas reģistrēta 1998. gada 23. septembrī.
Saistībā ar Apelāciju padomes vērtējumu, atbilstoši kuram agrākās reģistrācijas nav saistošas, jo no pastāvīgās judikatūras
izriet, ka valstu lēmumi nav saistoši ITSB un tie neatbrīvo no Kopienu tiesiskā regulējuma piemērošanas konkrētā lietā, prasītāja
iebilst, ka Apelāciju padome aizmirstot to, ka divas iepriekšējās reģistrācijas (proti, Kopienas preču zīmes Nr. 4.827.978
“PAGO PALOMAR” un Nr. 5.501.978 “ABADIA RETUERTA CUVÉE PALOMAR”) ITSB ir pats vērtējis un tie tādējādi neesot valstu lēmumi.
Prasītāja uzskata, ka apstāklis, ka Vācijas, Spānijas, Francijas, Itālijas, Austrijas vai Apvienotās Karalistes preču zīmju
biroji bija atļāvuši preču zīmes “CUVÉE EL PALOMAR” reģistrāciju, ITSB esot bijis jāņem vērā kā skaidrs piemērs tam, ka attiecībā
uz Kopienas preču zīmi “CUVÉE PALOMAR” nebija nekāda absolūta atteikuma pamatojuma, it īpaši tāpēc, ka ITSB pats esot pieļāvis
Kopienas preču zīmju “PAGO PALOMAR” un “ABADIA RETUERTA CUVÉE PALOMAR” reģistrāciju.
Astotkārt, prasītāja būtībā norāda, ka ITSB esot reģistrējis tādas preču zīmes, kā “CUVÉE MEDITERRANEO”, “CUVÉE DU GOLFE DE
SAINT-TROPEZ” un “CUVÉE OCCITANE”.
Pēc prasītājas domām, šīm preču zīmēm esot tieša un acīmredzama saistība ar ģeogrāfisku vietu, kas ir zināma vīnkopības aprindās,
ņemot vērā, ka Eiropas sabiedrība kopumā spējot ģeogrāfiski identificēt Vidusjūru [
Méditerranée
], Sentropēzas [
Saint‑Tropez
] līci un Oksitāniju [
Occitanie
].
Pēc prasītājas domām, no tā izrietot, ka atteikums reģistrēt preču zīmi “CUVÉE PALOMAR” ir vienlīdzīgas attieksmes principa
pārkāpums un ITSB neobjektīvs lēmums.
Visbeidzot, tiesas sēdē prasītāja būtībā norāda apstākli, ka
Oficiālajā Vēstnesī
2007. gadā Komisijas publicētais noteiktos apvidos ražotu kvalitatīvo vīnu saraksts neietverot nosaukumu “el Palomar”, bet
vienīgi norādot atsauci uz valsts reglamentējošiem noteikumiem, kuros ir šis nosaukums. Pēc tās domām, saraksta publicēšana
Oficiālajā Vēstnesī
esot nosacījums iespējai atsaukties uz cilmes vietas nosaukumiem, kuri aizsargāti valstu tiesību aktos. Tā kā ģeogrāfiskās
izcelsmes norāde “el palomar” neesot tikusi publicēta
Oficiālajā Vēstnesī
, to tādējādi nevarot pretnostatīt prasītājai.
Turklāt prasītāja tiesas sēdē norādīja, ka saraksta publikācija
Oficiālajā Vēstnesī
esot tikusi veikta tikai 2007. gadā, proti, pēc preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas, kas tika veikta 2006. gada
27. novembrī. Pēc tās domām, iespējas atsaukties uz cilmes vietas nosaukumiem, kuri aizsargāti valstu tiesību aktos, rašanās
pamats esot Komisijas saraksta publikācija
Oficiālajā Vēstnesī
. Līdz ar to, ja Vispārējā tiesa uzskatītu, ka ar saraksta publikāciju
Oficiālajā Vēstnesī
, norādot tikai uz valsts reglamentējošo noteikumu atsaucēm, kuros ir [nosaukums] “el Palomar”, pietiek, lai nodrošinātu šī
nosaukuma publiskošanu, esot jākonstatē, ka publikācija tika veikta pēc preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas,
un tādējādi šo aizsargāto cilmes vietas nosaukumu nevarot pretnostatīt prasītājai.
ITSB apstrīd šo argumentāciju un būtībā apgalvo, ka Apelāciju padome apstrīdētajā lēmumā esot veikusi pareizu apstākļu un
tiesību vērtējumu.

Vispārējās tiesas vērtējums
Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktā ir paredzēts, ka nereģistrē preču zīmes vīniem, kas ietver vai sastāv
no vīnus identificējošas ģeogrāfiskas izcelsmes norādes, attiecībā pret tādiem vīniem, kam nav šīs izcelsmes.
Lai piemērotu šo tiesību normu, ir jānosaka jēdziena “vīnus identificējoša ģeogrāfiskas izcelsmes norāde” apjoms.
Regulā Nr. 40/94 nav definēts vīnus identificējošas ģeogrāfiskas izcelsmes norādes jēdziens.
Tomēr jānorāda, ka Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunkts tika ieviests ar Regulu Nr. 3288/94.
Regulas Nr. 3288/94 preambulas ceturtajā apsvērumā ir precizēts, ka “[
TRIP
s] līguma 23. panta 2. punkts paredz noraidīt vai atzīt par spēkā neesošām tās preču zīmes, kas ietver vai sastāv no nepatiesām
ģeogrāfiskas [izcelsmes] norādēm attiecībā uz vīniem un stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem, neietverot nosacījumu, ka tām
jāpiemīt sabiedrību maldinošām īpašībām”, un ka tādējādi “Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punktam jāpievieno jauns j) apakšpunkts”.
Jāatgādina, ka, tā kā Kopiena ir
TRIP
s līguma dalībniece, tai ir pienākums interpretēt savu preču zīmju tiesisko regulējumu, pēc iespējas ievērojot šī līguma tekstu
un mērķi (skat. iepriekš 21. punktā minēto spriedumu lietā
Anheuser-Busch
, 42. punkts un tajā minētā judikatūra).
Atbilstoši pastāvīgajai judikatūrai Kopienas ar trešām valstīm noslēgta līguma noteikumam ir tieša iedarbība, ja, ņemot vērā
tā formulējumu, kā arī šī līguma mērķi un raksturu, var secināt, ka noteikums paredz skaidru, precīzu un beznosacījuma pienākumu,
kura ieviešana vai iedarbība nav atkarīga no jebkāda tālāka pasākuma veikšanas (Tiesas 2000. gada 14. decembra spriedums apvienotajās
lietās C‑300/98 un C‑392/98
Dior
u.c.,
Recueil
, I‑11307. lpp., 42. punkts).
Tiesa tomēr ir nospriedusi, ka, pirmkārt, ņemot vērā PTO līguma un tā pielikumu būtību un mērķi, tie principā nav ietverti
to normu skaitā, atbilstoši kurām Tiesa pārbauda Kopienu iestāžu tiesību aktu tiesiskumu prasības par tiesību akta atcelšanu
ietvaros (iepriekš 65. punktā minētais spriedums apvienotajās lietās
Dior
u.c., 42. punkts), un, otrkārt, ka
TRIP
s līguma noteikumi, kas ietverti PTO līguma pielikumā, nevar radīt tiesības privātpersonām, uz kurām tās varētu tieši atsaukties
tiesā saskaņā ar Kopienu tiesībām (iepriekš 65. punktā minētais spriedums apvienotajās lietās
Dior
u.c., 43. punkts).
No šīs judikatūras izriet, ka, lai gan
TRIP
s

līguma noteikumiem nav tiešas iedarbības, tomēr tiesību akti par preču zīmēm, tas ir, šajā lietā Regulas Nr. 40/94 7. panta
1. punkta j) apakšpunkts, jāinterpretē pēc iespējas ievērojot šī līguma tekstu un mērķi.
Jānorāda, ka Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktā ietvertais jēdziens “vīnu identificēšanai [paredzēta] ģeogrāfiskas
izcelsmes norāde” [“indications géographiques destinées à identifier les vins”] franču valodas versijā atšķiras no tā, kas
ir ietverts šī sprieduma 2. punktā citētajā
TRIP
s

līguma 23. pantā [“indication géographique identifiant des vins”].
Tomēr vēl divas citas valodu versijas ir autentiskas atbilstoši Nobeiguma aktam, kurā ietverti daudzpusējo tirdzniecības sarunu
Urugvajas kārtas rezultāti, kurš parakstīts Marakešā 1994. gada 15. aprīlī (OV L 336, 253. lpp.) un kura teksts ir sagatavots
franču, angļu un spāņu valodā.
Jāteic, ka tiesību normu angļu valodas versijā vārdi “geographical indication identifying wines” ir izmantoti gan
TRIP
s

līguma 23. pantā, gan Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktā.
Turklāt vārdi “indicación geográfica que identifique vinos” ir izmantoti
TRIP
s līguma 23. pantā spāņu valodas versijā un vārdi “indicación geográfica que identifique el vino” – Regulas Nr. 40/94 7. panta
1. punkta j) apakšpunktā spāņu valodas versijā.
Tātad jāuzskata, ka Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktā ir domātas vīnus identificējošas ģeogrāfiskās izcelsmes
norādes, bet ne “vīnu identificēšanai [paredzētas]” ģeogrāfiskas izcelsmes norādes.
Ğeogrāfiskas izcelsmes norāžu noteikšana un aizsardzība attiecībā uz vīniem ir ieviesta ar Regulu Nr. 1493/1999, kura šajā
gadījumā
ratione temporis
ir piemērojama
.
Turklāt jēdziens “vīnus identificējošas ģeogrāfiskas izcelsmes norāde” atbilstoši Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktam
ir jāskata kopsakarā ar attiecīgajām Kopienu tiesību normām ģeogrāfiskas izcelsmes norāžu attiecībā uz vīniem noteikšanas
un aizsardzības jomā. Līdz ar to jāatsaucas uz Regulu Nr. 1493/1999, kuras mērķis arī ir nodrošināt Kopienu tiesību atbilstību
TRIP
s

līguma noteikumiem, kā tas izriet no šīs regulas 56. un 80. apsvēruma.
Regulas Nr. 1493/1999 50. panta 1. punkts attiecas uz ģeogrāfiskas izcelsmes norāžu aizsardzību precēm, kuru izcelsmes vieta
ir trešās valstis, piemērojot
TRIP
s

līguma 23. un 24. pantu.
Tomēr šīs regulas 50. panta 2. punkts definē ģeogrāfiskas izcelsmes norādes jēdzienu tikai, lai piemērotu šī noteikuma 1. punktu.
Līdz ar to jāatsaucas uz citiem Regulas Nr. 1493/1999 noteikumiem, lai noteiktu ģeogrāfiskas izcelsmes norādes jēdziena saturu
atbilstoši šai regulai.
Regulas Nr. 1493/1999 47. panta 1. punktā ir noteikts:
“Noteikumi, kas attiecas uz noteiktu produktu, uz kuriem attiecas šī Regula, aprakstu, nosaukumu un prezentāciju un noteiktu
datu un terminu aizsardzību, izklāstīti šajā nodaļā un VII un VIII pielikumā.”
Atbilstoši Regulas Nr. 1493/1999 47. panta 2. punkta e) apakšpunktam šī panta 1. punktā minētās normas it īpaši ietver noteikumus,
kuri regulē ģeogrāfiskas izcelsmes norāžu lietošanu.
Regulas Nr. 1493/1999 VI pielikuma A punktā ir paredzēts:
“1. “Noteiktais apvidus” nozīmē vīnogu audzēšanas apgabalu vai vīnogu audzēšanas apgabalu kombināciju, kurā ražo vīnus ar
noteiktām kvalitātes īpašībām un kura nosaukumu izmanto, lai apzīmētu noteiktos apvidos ražotus kvalitatīvos vīnus.
2. Katram noteiktajam apvidum nosaka precīzas robežas, cik iespējams pamatojoties uz individuālo vīna dārzu vai vīna dārza
zemes gabalu. Šādu robežas noteikšanu veic katra konkrētā dalībvalsts, ņemot vērā faktorus, kas veicina vīnu, kurus ražo šajos
apvidos, kvalitāti, piemēram, augsnes un zemaugsnes pamatīpašības, klimatu un stāvokli individuālajā vīna dārzā vai vīna dārza
zemes gabalā.
3. Noteikto apvidu nosauc pēc tā ģeogrāfiskā nosaukuma [..]
4. Ģeogrāfiskajam nosaukumam, ar ko apzīmē kādu noteiktu apvidu, jābūt pietiekami precīzam un vispārzināmi piesaistītam ražošanas
apvidum tā, lai, ņemot vērā esošās situācijas, varētu novērst neskaidrību.”
Regulas Nr. 1493/1999 VII pielikuma B punkta 1. punkta c) apakšpunkta pirmajā ievilkumā ir paredzēts:
“Ar nosacījumiem, kas vēl jānosaka, tādu produktu etiķetes, kurus iegūst Kopienā, var papildināt ar šādu informāciju: [..]
attiecībā uz noteiktos apvidos ražotiem kvalitatīvajiem vīniem: [..] norādi uz ģeogrāfisko apgabalu, kas ir mazāks nekā apvidus,
kurš noteikts saskaņā ar noteikumiem, ko noteikusi ražotāja dalībvalsts.”
Regulas Nr. 1493/1999 52. panta 1. punkta pirmajā daļā ir precizēts, ka, ja dalībvalsts lieto kāda noteikta apvidus nosaukumu,
lai nosauktu kādu noteiktā apvidū ražotu kvalitatīvo vīnu [..], tad šādu nosaukumu nedrīkst lietot, lai nosauktu vīna nozares
produktus, kas nav ražoti tādā apvidū, un/vai produktus, kas nav apzīmēti ar šo nosaukumu saskaņā ar attiecīgajiem Kopienas
vai valsts noteikumiem. To piemēro arī tad, ja dalībvalsts lietojusi kāda vietējā administratīvā apgabala vai tā daļas, vai
kādas nelielas apdzīvotas vietas nosaukumu tikai, lai nosauktu kādu noteiktā apvidū ražotu kvalitatīvo vīnu.
Citiem vārdiem, dalībvalstis saskaņā ar Regulu Nr. 1493/1999 ir kompetentas lietot administratīvā apgabala, tā daļas, vai
kādas nelielas apdzīvotas vietas nosaukumu, lai nosauktu noteiktā apvidū ražotu kvalitatīvo vīnu. Šādos gadījumos šo nosaukumu
nevar lietot, lai nosauktu vīna nozares produktus, kas nav ražoti tādā administratīvā apgabalā, tā daļā vai nelielā apdzīvotā
vietā, un/vai produktus, kas nav apzīmēti ar šo nosaukumu saskaņā ar attiecīgajiem Kopienas vai valsts noteikumiem.
Līdz ar to ir jākonstatē, ka dalībvalstīm, piemērojot Regulu Nr. 1493/1999, ir jānosaka ģeogrāfiskas izcelsmes norādes, kuras
tās tiecas aizsargāt to attiecīgajās teritorijās.
Jaunā kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “valencia” un tā reglamentējošās padomes nolikuma, kuru izdevis Spānijas likumdevējs,
2. panta 1. punktā ir paredzēts, ka ar šo kontrolēto cilmes vietas nosaukumu piešķirtā aizsardzība attiecas uz nosaukumu “valencia”
un uz visiem apakšreģionu, apgabalu, administratīvo apgabalu, apdzīvoto vietu un īpašumu nosaukumiem, kuri aptver ražošanas
un nogatavināšanas vietas, kuras noteiktas 4. pantā.
Jaunā kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “valencia” un tā reglamentējošās padomes nolikuma, kurā grozījumi izdarīti ar 2002. gada
4. jūlija ministrijas rīkojumu APA/1815/2002, 4. panta 1. punktā ir paredzēts, ka ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “valencia”
aizsargātā ražošanas vieta it īpaši aptver
Clariano
apakšreģionu, kas turklāt ietver administratīvo apgabalu ar nosaukumu “el Palomar”.
Tādējādi atbilstoši Spānijas tiesību aktiem un līdz ar to atbilstoši Regulas Nr. 1493/1999 52. pantam nosaukums “el Palomar”
ir ģeogrāfiskas izcelsmes norāde noteiktā apvidū ražotam kvalitatīvam vīnam, ko prasītāja nav apstrīdējusi, turklāt tiesas
sēdē tā ir apstiprinājusi, ka tā nebija apstrīdējusi šo tiesību aktu spēkā esamību Spānijas tiesās.
Tā kā nosaukums “el Palomar” ir noteiktā apvidū ražotu kvalitatīvu vīnu identificējoša ģeogrāfiskas izcelsmes norāde, tā ir
vīnus identificējoša ģeogrāfiskās izcelsmes norāde Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunkta izpratnē.
Ir jākonstatē, ka prasītāja turklāt neapgalvo, ka ģeogrāfiskas izcelsmes norāde “el Palomar” nebūtu izmantota, lai identificētu
vīnu, kas ražots administratīvajā apgabalā ar šādu nosaukumu. Būtībā tā vienīgi apgalvo, ka tai esot tiesības izmantot nosaukumu
“Palomar”, kaut arī pastāv ģeogrāfiskas izcelsmes norāde “el Palomar”.
Prasītāja savukārt apstrīd iespēju pretnostatīt ģeogrāfiskas izcelsmes norādi “el Palomar” tāpēc, ka Komisijas publicētajā
sarakstā
Oficiālajā Vēstnesī
atbilstoši Regulas Nr. 1493/1999 54. panta 5. punktam nav minēts nosaukums “el Palomar” vai arī “Palomar”.
Šajā sakarā Regulas Nr. 1493/1999 54. panta 4. un 5. punktā ir noteikts, ka, pirmkārt, dalībvalstis nosūta Komisijai to noteiktos
apvidos ražotu kvalitatīvo vīnu sarakstu, kurus tās atzinušas, norādot par katru no šiem noteiktos apvidos ražotajiem kvalitatīvajiem
vīniem sīku informāciju par valsts noteikumiem, kuri regulē šādu noteiktos apvidos ražotu kvalitatīvo vīnu ražošanu un izgatavošanu,
un, otrkārt, ka Komisija publicē šo sarakstu
Oficiālā Vēstneša
C sērijā.
Pirmkārt, jāatgādina, ka jaunais kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “valencia” un tā reglamentējošās padomes nolikums tika
publicēts 2000. gada 3. novembra
BOE
. Ministrijas rīkojums APA/1815/2002 tika publicēts
BOE
2002. gada 16. jūlijā.
Otrkārt, noteiktos apvidos ražotu kvalitatīvo vīnu saraksts atbilstoši Regulas Nr. 1493/1999 54. panta 5. punktam pirmoreiz
tika publicēts 1999. gada 19. februāra
Oficiālajā Vēstnesī
(C 46, 113. lpp.).
Kā tas tika atgādināts šī sprieduma 10. punktā,
Oficiālajā Vēstnesī
2004. gada 14. aprīlī Komisija publicēja jaunu noteiktos apvidos ražotu kvalitatīvo vīnu sarakstu. Saistībā ar Spāniju un
Valencia
reģionu un
Clariano
apakšreģionu tajā ir norādes uz 2000. gada 19. oktobra ministrijas rīkojumu un ministrijas rīkojumu APA/1815/2002, kā arī
atsauces uz šo divu rīkojumu publikāciju
BOE
.
Tādējādi, kā turklāt norādīts šī sprieduma 11. punktā,
Oficiālajā Vēstnesī
2006. gadā, pēc tam – 2007. gadā Komisija publicēja jaunus sarakstus. Šajos sarakstos ietvertas identiskas norādes tām, kas
ir iekļautas Komisijas 2004. gadā publicētajā sarakstā saistībā ar
Valencia
reģionu un
Clariano
apakšreģionu.
Līdz ar to prasītāja nevar apgalvot, ka noteiktos apvidos ražotu kvalitatīvo vīnu saraksts, kurā ietverta norāde uz ģeogrāfiskas
izcelsmes norādi “Clariano” un atsauce uz atbilstošajām Spānijas tiesību normām, pirmoreiz tika publicēts
Oficiālajā Vēstnesī
tikai 2007. gadā.
Turklāt ir jāuzskata, ka Kopienu tiesību normas par ģeogrāfiskas izcelsmes norāžu aizsardzību, kuras ir noteiktas ar Regulu
Nr. 1493/1999, pamatojas uz tādām ģeogrāfiskām norādēm, kādas ir noteiktas dalībvalstu tiesību aktos, ievērojot šīs regulas
atbilstošos noteikumus. Šī aizsardzība ne izriet no autonomas Kopienu procedūras, ne pat no mehānisma, saskaņā ar kuru dalībvalstu
atzītās ģeogrāfiskas izcelsmes norādes būtu apkopotas Kopienu tiesību aktā ar vispārsaistošu raksturu.
Vienīgie dalībvalstu pienākumi, kuri izriet no Regulas Nr. 1493/1999 54. panta 4. un 5. punkta, ir nosūtīt Komisijai to noteiktos
apvidos ražotu kvalitatīvo vīnu sarakstu, kurus tās atzinušas, norādot par katru no tiem sīku informāciju par valsts noteikumiem,
kuri regulē to ražošanu un izgatavošanu, un Komisijas pienākumi – publicēt sarakstu
Oficiālā Vēstneša
C sērijā, bet ne L sērijā.
Tā kā ģeogrāfiskas izcelsmes norāžu aizsardzība izriet no dalībvalstu tiesību aktiem, no tā izriet, ka iespēja pretnostatīt
trešām personām valsts pasākumus, ar kuriem dalībvalsts atbilstoši Regulas Nr. 1493/1999 52. panta 1. punkta pirmajai daļai
kāda noteikta reģiona, vietējā administratīvā apgabala vai tā daļas, vai kādas nelielas apdzīvotas vietas nosaukumu piešķir
kādam noteiktā apvidū ražotam kvalitatīvam vīnam, izriet no šo noteikumu publikācijas tās dalībvalsts
Oficiālajā Vēstnesī
, kura tos izdod.
Ir noskaidrots, ka jaunais kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “valencia” un tā reglamentējošās padomes nolikums, kā arī ministrijas
rīkojums APA/1815/2002 tika publicēti
BOE
tātad 2000. gadā un 2002. gadā pirms preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas 2006. gada 27. novembrī.
No tā, ka ģeogrāfiskas izcelsmes norāžu aizsardzības pamats ir dalībvalstu tiesību aktos, arī izriet, ka noteiktos apvidos
ražotu kvalitatīvo vīnu saraksta publikācija un atsauces uz dalībvalstu noteikumiem
Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša
C sērijā ir vienīgi sabiedrības informēšanas pasākums par ģeogrāfiskas izcelsmes norāžu aizsardzību, ko īsteno ikviena dalībvalsts
savos valsts tiesību aktos.
Jānorāda, ka Komisijas noteiktais veids, lai publicētu Spānijas Karalistes sniegto informāciju, nešķiet visai efektīvs, lai
nodrošinātu sabiedrību ar vispusīgu un pilnīgu informāciju, jo administratīvo apgabalu nosaukumi, kuriem ir izcelsmes vietas
norāde, it īpaši attiecībā uz
Valencia
reģionu un
Clariano
apakšreģionu, tostarp administratīvā apgabala nosaukums “el Palomar”, neparādās Komisijas publicētajā sarakstā.
Tomēr ir, pirmkārt, jākonstatē, ka, šādā veidā publicējot valsts informāciju, tiek ievērotas Regulas Nr. 1493/1999 54. panta
5. punkta prasības, un, otrkārt, jāuzskata, ka ar to netiek apšaubīta aizsardzība, kas ar Regulu Nr. 1493/1999 ir piešķirta
ģeogrāfiskas izcelsmes norādēm, kurām piešķirta aizsardzība saskaņā ar Spānijas tiesību aktiem, tostarp ģeogrāfiskas izcelsmes
norādei “el Palomar”.
Pakārtoti turklāt ir jānorāda, ka atbilstoši Nolīguma starp Eiropas Kopienu un Dienvidāfrikas Republiku par vīna tirdzniecību
(OV 2002, L 28, 4. lpp.) 8. pantam attiecībā uz vīniem, kuru izcelsme ir Kopienā, ir aizsargātas ģeogrāfiskas izcelsmes norādes,
kas minētas II pielikumā.
Nolīguma II pielikuma (“Ğeogrāfiskās izcelsmes norāžu saraksts”) A punkta (“Eiropas Kopienu izcelsmes vīnu ģeogrāfiskās izcelsmes
norādes”), III (“Vīni, kuru izcelsme ir Spānijas Karalistē”), 1. (“Noteiktos reģionos ražoti kvalitatīvi vīni”), 1.2.48. (“Noteiktais
reģions –
Valencia
”) d) apakšpunktā (“Apakšreģions –
Clariano
”) ir minēts nosaukums “Palomar”.
Nosaukums “Palomar” ir arī Nolīguma starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību
(OV 2002, L 114, 132. lpp.) pielikumos.
Jānorāda, ka šie nolīgumi ir stājušies spēkā pirms ar 2002. gada 4. jūlija ministrijas rīkojumu APA/1815/2002 izdarītajiem
grozījumiem jaunā kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “valencia” un tā reglamentējošās padomes nolikuma 4. panta 1. punktā,
ar kuru nosaukuma “Palomar” vietā ietverts nosaukums “el Palomar”.
Nosaukums “Palomar” ir arī 1994. gadā noslēgtā Nolīguma starp Eiropas Kopienu un Austrāliju par vīna tirdzniecību (OV L 86,
3. lpp.) pielikumos, kas ļauj secināt, ka Spānijas Karalistes noteiktā aizsardzība ģeogrāfiskas izcelsmes norādei “el Palomar”
ir pastāvējusi pirms jaunā kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “valencia” un tā reglamentējošās padomes nolikuma noteikumiem,
kurā grozījumi izdarīti ar 2002. gada 4. jūlija ministrijas rīkojumu APA/1815/2002.
Šīs pārbaudes beigās jāatgādina, ka saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktu nereģistrē preču zīmes
vīniem, kas ietver vai sastāv no vīnus identificējošas ģeogrāfiskas izcelsmes norādes attiecībā pret tādiem vīniem, kam nav
šīs izcelsmes.
Ir noskaidrots, ka vīna, attiecībā uz kuru prasītāja ir iesniegusi Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu vārdiskam
apzīmējumam “CUVÉE PALOMAR”, izcelsme nav
el Palomar
administratīvajā apgabalā, kas minēts jaunajā kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “valencia” un tā reglamentējošās padomes
nolikumā, kurš publicēts
BOE
pirms preču zīmes reģistrācijas pieteikuma.
Reģistrācijai pieteiktā preču zīme līdz ar to ir veidota no ģeogrāfiskas izcelsmes norādes, ar ko identificē noteiktos apvidos
ražotu kvalitatīvo vīnu, lai gan vīnam, attiecībā uz kuru ir iesniegts preču zīmes reģistrācijas pieteikums, nav šādas izcelsmes.
Tādējādi ir jāuzskata, ka Apelāciju padome pamatoti ir uzskatījusi, ka uz reģistrācijai pieteikto preču zīmi var attiecināt
Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktā paredzēto absolūto reģistrācijas atteikuma pamatojumu.
Šo secinājumu nevar atspēkot ar argumentiem, ko prasītāja norādījusi, lai pamatotu savu vienīgo pamatu.
Pirmkārt, prasītāja būtībā apgalvo, ka tāpēc, ka daļai tās īpašuma ir nosaukums “Palomar”, šis nosaukums reģistrācijai pieteiktajā
preču zīmē neesot nepareiza izcelsmes norāde vai kļūdaina izcelsmes norāde.
Tomēr tam nav nozīmes, ka šī norāde nav kļūdaina, tāpēc ka vienīgais nosacījums, kas ir vajadzīgs Regulas Nr. 40/94 7. panta
1. punkta j) apakšpunktā paredzētā absolūta atteikuma pamatojuma piemērošanai, ir, ka vīns ietver vai sastāv no vīnus identificējošas
ģeogrāfiskas izcelsmes norādes, lai gan šim vīnam nav šīs izcelsmes.
Prasītāja atzīst, ka daļa tās īpašuma, kuru sauc “Palomar”, neatrodas
el Palomar
administratīvajā apgabalā, kas minēts jaunajā kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “valencia” un tā reglamentējošās padomes
nolikumā.
Līdz ar to šis prasītājas norādītais arguments ir jānoraida.
Otrkārt, prasītāja būtībā apgalvo, ka, lai piemērotu Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktā paredzēto atteikuma
pamatojumu, reģistrācijai pieteiktai preču zīmei ir jāsastāv no kļūdainas ģeogrāfiskas izcelsmes norādes, kas apzīmē vīnus,
kuru izcelsme ir atšķirīga no tās, ar kuru patērētāji asociē šo ģeogrāfiskas izcelsmes norādi, vai arī jāietver tā.
Regulas Nr. 3288/94 preambulas ceturtajā apsvērumā ir precizēts, ka
TRIP
s

līguma 23. panta 2. punktā ir paredzēts noraidīt vai atzīt par spēkā neesošām tās preču zīmes, kas ietver vai sastāv no nepatiesām
ģeogrāfiskas izcelsmes norādēm attiecībā uz vīniem un stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem, neietverot nosacījumu, ka tām
jāpiemīt sabiedrību maldinošām īpašībām.
Tādējādi Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktā paredzētais atteikuma pamatojums ir piemērojams, neņemot vērā
jautājumu par to, vai preču zīmēm, attiecībā uz kurām ir iesniegts reģistrācijas pieteikums, piemīt vai nepiemīt sabiedrību
maldinošas īpašības, vai arī tās izraisa sajaukšanas iespēju sabiedrībā attiecībā uz preces izcelsmi.
Prasītājas argumentācija šajā sakarā ir jānoraida.
Treškārt, prasītāja būtībā apgalvo, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme neietver nosaukumu “el Palomar”, kuram ir noteikta
aizsardzība Spānijas tiesībās, bet tikai vārdu “palomar”. Pēc tās domām, esot jābūt pilnīgai homonīmijai, lai piemērotu Regulas
Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktā paredzēto atteikuma pamatojumu. Līdz ar to, nepastāvot artikulam “el” preču zīmē,
attiecībā uz kuru ir iesniegts preču zīmes reģistrācijas pieteikums, ITSB neesot varējis to atteikt reģistrēt.
Ilustratīvi jānorāda, ka, ja prasītājas argumentācija tiktu atbalstīta, pamatojoties uz to ļautu reģistrēt tādu preču zīmi
kā “Baux de Provence” vai “Clos Vougeot”, lai gan pastāv ģeogrāfiskas izcelsmes norādes noteiktos apvidos ražotiem kvalitatīviem
vīniem “Les Baux de Provence” un “Clos de Vougeot”.
Šāda Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunkta interpretācija būtu acīmredzami pretrunā valsts tiesiskā regulējuma
un Kopienu tiesiskā regulējuma mērķim aizsargāt ģeogrāfiskas izcelsmes norādes noteiktos apvidos ražotiem kvalitatīviem vīniem.
Ir jāuzskata, ka, lai tiktu piemērots Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktā minētais atteikuma pamatojums, ir
pietiekami, ja šīs preču zīmes ietver vai sastāv no elementiem, kuri ļauj precīzi identificēt attiecīgo ģeogrāfiskas izcelsmes
norādi, neņemot vērā noteiktos vai nenoteiktos artikulus, kuri, iespējams, var būt tās sastāvā.
Cita situācija būtu tikai tad, ja ģeogrāfiskas izcelsmes norāde sastāvētu no vietas nosaukuma, ietverot artikulu, kas būtu
neatdalāms no šī nosaukuma un kas tam sniegtu individuālu un patstāvīgu nozīmi.
Šajā lietā ir jākonstatē, ka nosaukumam “el Palomar” nav individuālas un patstāvīgas nozīmes, kas atšķirtos no nosaukuma “Palomar”.
Tādējādi ir jāsecina, ka preču zīme, attiecībā uz kuru ir iesniegts reģistrācijas pieteikums, proti, “CUVÉE PALOMAR”, ietver
vai sastāv no elementiem, kuri ļauj precīzi identificēt ģeogrāfiskas izcelsmes norādi “el Palomar”, proti, ietver vārdu “palomar”.
Tātad prasītājas arguments, saskaņā ar kuru artikulam “el” šajā lietā esot noteicoša ietekme Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta
j) apakšpunktā paredzētā atteikuma pamatojuma piemērošanā, ir jānoraida.
Ceturtkārt, prasītāja būtībā norāda, ka esot bijis jāņem vērā apstāklis, ka nosaukums “el Palomar”, kuram ir noteikts kontrolēts
cilmes vietas nosaukums, kas ir aizsargāts Spānijas tiesībās, esot nezināms lielākajai daļai sabiedrības vai ieinteresētajām
personām un ka tam ir daudznozīmīgs raksturs, kas samazina nosaukuma ģeogrāfiskas izcelsmes norādes raksturu.
Tomēr tiktāl, ciktāl reģistrācijai pieteiktās preču zīmes reģistrācija ir jāatsaka jau tādēļ vien, ka šī preču zīme ietver
vai sastāv no vīnus identificējošas ģeogrāfiskas izcelsmes norādes un attiecas uz vīniem, kuriem nav šīs izcelsmes, no tā
izriet, ka apstāklim, ka nosaukums, kuram ir noteikts kontrolēts cilmes vietas nosaukums, ir nezināms lielākajai daļai sabiedrības
vai ieinteresētajām personām, vai ka tam ir daudznozīmīgs raksturs, kas samazina tā ģeogrāfiskās izcelsmes norādes raksturu,
nav nozīmes, piemērojot Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktā paredzēto absolūto atteikuma pamatojumu.
No tā arī izriet, ka nevar atbalstīt prasītājas argumentāciju, saskaņā ar kuru esot jāpiemēro pēc analoģijas judikatūra par
Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, atbilstoši kurai Tiesa uzskatīja, ka nebija jāpiemēro šajā normā paredzētais
absolūtais atteikuma pamatojums to preču zīmju gadījumā, kuras sastāv no nosaukuma, kas apzīmē nezināmas ģeogrāfiskas vietas.
Šī judikatūra nav piemērojama attiecībā uz Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunktā paredzēto absolūto atteikuma
pamatojumu, jo šajā normā netiek noteikta prasība pēc jebkādas iespējamās sajaukšanas iespējas analīzes.
Lai tiktu atteikta reģistrācija, ir pietiekami, ka preču zīme, kas identificē vīnu, ietver vai sastāv no vīnus identificējošas
ģeogrāfiskas izcelsmes norādes, lai gan vīnam, attiecībā uz kuru ir iesniegts preču zīmes reģistrācijas pieteikums, nav šīs
izcelsmes.
Piektkārt, attiecībā uz prasītājas argumentu par iebildumu neesamību pret preču zīmes reģistrācijas pieteikumu no kompetento
iestāžu puses, lai aizsargātu cilmes vietas nosaukumu “valencia”, jāuzskata, ka, tā kā preču zīmes reģistrācijas pieteikums
netika publicēts, jo preču zīmes reģistrācija tika atteikta, trešās personas, tostarp kontrolēta cilmes vietas nosaukuma reglamentējošā
padome un centrālā un autonomās pārvaldes, netika uzaicinātas sniegt savus apsvērumus par reģistrācijai pieteikto preču zīmi.
Katrā ziņā, pat pieņemot, ka šīm iestādēm ir bijusi iespēja celt iebildumus pret reģistrācijai pieteikto preču zīmi un tās
to nav darījušas, no šīs iebildumu neesamības nevar pamatoti secināt, ka preču zīmi var pienācīgi reģistrēt pretēji Regulas
Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunkta noteikumiem.
Sestkārt, attiecībā uz prasītājas argumentu, atbilstoši kuram reģistrācijai pieteiktās preču zīmes reģistrācija esot tikai
valsts un starptautisku reģistrāciju, kuras ir tās rīcībā, turpinājums Kopienu ietvaros, jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo
judikatūru apzīmējuma spēja tikt reģistrētam kā Kopienas preču zīmei ir jāvērtē, vienīgi pamatojoties uz atbilstošo Kopienu
tiesisko regulējumu. ITSB un attiecīgajā gadījumā Kopienu tiesai nav saistošs dalībvalsts vai trešās valsts līmenī pieņemts
lēmums, ar ko pieļauj šī paša apzīmējuma spēju tikt reģistrētam kā valsts preču zīmei (Pirmās instances tiesas 2002. gada
27. februāra spriedums lietā T‑106/00
Streamserve
/ITSB (“STREAMSERVE”),
Recueil
, II‑723. lpp., 47. punkts, un 2005. gada 22. jūnija spriedums lietā T‑19/04
Metso Paper Automation
/ITSB (“PAPERLAB”), Krājums, II‑2383. lpp., 37. punkts).
Dalībvalstīs pastāvošās reģistrācijas ir vienīgi fakts, ko Kopienas preču zīmes reģistrācijas kontekstā var ņemt vērā, un
reģistrācijai pieteiktā preču zīme kā tāda ir jāvērtē, pamatojoties tikai uz atbilstošo Kopienu tiesisko regulējumu. No tā
izriet, ka ITSB nav pienākuma nedz pieņemt tās iestādes prasības un vērtējumu, kam ir kompetence preču zīmju jomā izcelsmes
valstī, nedz reģistrēt reģistrācijai pieteikto preču zīmi, pamatojoties uz Spānijas preču zīmju reģistrācijas biroja lēmuma
esamību (šajā ziņā skat. Tiesas 2007. gada 25. oktobra spriedumu lietā C‑238/06 P
Develey
/ITSB, Krājums, I‑9375. lpp., 66.–73. punkts).
Līdz ar to apstāklis, ka pastāv valstu un starptautiskas reģistrācijas, pēc savas dabas nerada šķērsli preču zīmes reģistrācijas
atteikumam saskaņā ar Kopienu tiesisko regulējumu.
No tā izriet, ka prasītājas argumentācija šajā sakarā arī ir jānoraida.
Septītkārt, attiecībā uz prasītājas iebildumu, saskaņā ar kuru būtībā neesot šķēršļu preču zīmes “CUVÉE PALOMAR” reģistrācijai,
jo ITSB ir piekritis reģistrēt prasītājas preču zīmes “PAGO PALOMAR” un “ABADÍA RETUERTA CUVÉE PALOMAR”, jāatgādina, ka saskaņā
ar pastāvīgo judikatūru lēmumi, ko apelāciju padomes pieņem saskaņā ar Regulu Nr. 40/94 attiecībā uz apzīmējuma reģistrēšanu
kā Kopienas preču zīmi, tiek pieņemti, īstenojot saistošo kompetenci, nevis diskrecionāro varu. Līdz ar to minēto apelāciju
padomju lēmumu likumība ir jāizvērtē, pamatojoties tikai uz šo regulu, kā to ir interpretējusi Kopienu tiesa, nevis pamatojoties
uz apelāciju padomju agrāko lēmumu praksi (skat. Tiesas 2007. gada 26. aprīļa spriedumu lietā C‑412/05 P
Alcon
/ITSB, Krājums, I‑3569. lpp., 65. punkts un tajā minētā judikatūra).
No tā izriet, ka prasītājas iebildums ir jānoraida.
Astotkārt, prasītāja būtībā apgalvo, ka Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta j) apakšpunkts jāinterpretē, ņemot vērā
TRIP
s

līguma atbilstošos noteikumus, it īpaši tā 24. panta 5. punktu. Tā kā prasītāja ir Spānijas preču zīmes “CUVÉE EL PALOMAR”
īpašniece kopš 1997. gada, esot jāņem vērā šīs preču zīmes agrākums salīdzinājumā ar
el Palomar
administratīvā apgabala nosaukuma aizsardzību kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “valencia” ietvaros, kas tika noregulēta
2000. gadā.
Prasītāja būtībā apgalvo, ka, tā kā saskaņā ar
TRIP
s

līguma 24. panta 5. punktu ar kontrolēta cilmes vietas nosaukuma atzīšanu 2000. gadā valsts preču zīme “CUVÉE EL PALOMAR”,
kas ir reģistrēta iepriekš, netiekot atzīta par spēkā neesošu un šīs agrākas valsts preču zīmes esamība pieļaujot preču zīmes
“CUVÉE PALOMAR” reģistrāciju, kas pieteikta labā ticībā, šī reģistrācija nevarot tikt atteikta tikai tādēļ, ka šī preču zīme
ietver ģeogrāfiskas izcelsmes norādi, kas ir atzīta pēc valsts preču zīmes reģistrācijas.
Atbilstoši šī sprieduma 64.–67. punktā norādītajai judikatūrai, lai gan
TRIP
s līguma noteikumiem nav tiešas iedarbības un tie nevar radīt tiesības privātpersonām, uz kurām tās varētu tieši atsaukties
tiesā saskaņā ar Kopienu tiesībām, tomēr Regula Nr. 40/94 ir jāinterpretē, pēc iespējas ievērojot šī līguma tekstu un mērķi.
Saskaņā ar
TRIP
s līguma 24. panta 5. punktu, ja preču zīme ir tikusi labticīgi pieteikta reģistrācijai vai reģistrēta vai ja ar labticīgu
izmantošanu ir iegūtas tiesības uz preču zīmi, pirms ģeogrāfiskās izcelsmes norāde ir aizsargāta tās izcelsmes valstī, pasākumi,
kas veikti, lai īstenotu
TRIP
s līguma pirmās sadaļas, kurā ietverts 24. pants, prasības, nekavē tiesības uz preču zīmes reģistrāciju vai tās derīgumu,
vai tiesības lietot šo preču zīmi, pamatojoties uz to, ka šāda preču zīme ir identiska vai līdzīga ģeogrāfiskas izcelsmes
norādei.
Tādējādi šīs normas piemērošanas nosacījums ir tas, ka preču zīme ir labticīgi reģistrācijai pieteikta vai reģistrēta, pirms
ģeogrāfiskas izcelsmes norāde ir aizsargāta tās izcelsmes valstī, vai ka preču zīme, attiecībā uz kuru ir iesniegts reģistrācijas
pieteikums, ir labticīgi izmantota, pirms ģeogrāfiskas izcelsmes norāde ir aizsargāta tās izcelsmes valstī.
Šajā lietā jānorāda, ka preču zīmes “CUVÉE PALOMAR” reģistrācijas pieteikums tika iesniegts 2006. gadā, tas ir, pēc tam, kad
ģeogrāfiskas izcelsmes norāde “el Palomar” tika aizsargāta tās izcelsmes valstī ar jauno kontrolētā cilmes vietas nosaukuma
“valencia” un tā reglamentējošās padomes nolikumu, kurā grozījumi izdarīti ar 2002. gada 4. jūlija ministrijas rīkojumu APA/1815/2002.
Turklāt prasītāja nepierāda, ka tā ir labticīgi izmantojusi nosaukumu “CUVÉE PALOMAR”, pirms ģeogrāfiskas izcelsmes norāde
“el Palomar” tiek aizsargāta izcelsmes valstī.
Visbeidzot, pieņemot, ka prasītāja var pieprasīt agrākuma priekšrocības attiecībā uz tās 1997. gada Spānijā reģistrēto preču
zīmi “CUVÉE EL PALOMAR”, tomēr tā var attiecīgajā gadījumā pieprasīt priekšrocības tikai par šo esošo preču zīmi, bet ne lai
reģistrētu jaunas preču zīmes, kuras nepastāvēja brīdī, kad tika izlemts par ģeogrāfiskas izcelsmes norādes aizsardzību, un
kuras arī sastāv no šīs ģeogrāfiskas izcelsmes norādes.
Tādējādi prasītāja nevar pieprasīt
TRIP
s līguma 24. panta 5. punkta priekšrocības, lai preču zīme, attiecībā uz kuru tika iesniegts reģistrācijas pieteikums, tiktu
reģistrēta.
Pakārtoti Vispārējā tiesa norāda, ka Komisija ir publicējusi 1999. gada 19. februāra
Oficiālajā Vēstnesī
noteiktos apvidos ražotu kvalitatīvo vīnu sarakstu saskaņā ar Regulas Nr. 823/87 1. panta 3. punktu. Šajā sarakstā ir minēts
ministrijas rīkojums par kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “valencia” un tā 1987. gada 13. jūnija reglamentējošās padomes
nolikumu, kurā grozījumi izdarīti ar 1995. gada 29. novembra rīkojumu, kas publicēts 1995. gada 8. decembra
BOE
. Šajā nolikumā, kurā izdarīti grozījumi, ir minēts
Palomar
administratīvais apgabals kā daļa no
Clariano
apakšreģiona, kas pats ir daļa no ģeogrāfiskas vietas, kurai ir kontrolētais cilmes vietas nosaukums “valencia”. No tā izriet,
ka 1995. gadā, tas ir, pirms valsts preču zīmes “CUVÉE EL PALOMAR” reģistrācijas, administratīvā apgabala [nosaukums] “Palomar”
bija ar valsts tiesību un Kopienu tiesību aktiem aizsargāta ģeogrāfiskas izcelsmes norāde.
Devītkārt, attiecībā uz prasītājas argumentāciju, saskaņā ar kuru būtībā ITSB esot reģistrējis tādas preču zīmes kā “CUVÉE
MEDITERRANEO”, “CUVÉE DU GOLF SAINT-TROPEZ” un “CUVÉE OCCITANE” un līdz ar to neesot nekādu šķēršļu, lai reģistrētu preču
zīmi “CUVÉE PALOMAR”, jānorāda, ka prasītāja nav ne pierādījusi, ne apgalvojusi, ka “Mediterraneo”, “Golfe de Saint
‑
Tropez” un “Occitane” ir bijušas aizsargātas vīnus identificējošas ģeogrāfiskas izcelsmes norādes.
Tādējādi prasītājas argumentācija atkal neattiecas uz lietu un tā ir jānoraida.
No visa iepriekš minētā izriet, ka prasība ir pilnībā noraidāma.

Par tiesāšanās izdevumiem
Atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 87. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež
atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs.
Tā kā prasītājai spriedums nav labvēlīgs, tai jāpiespriež atlīdzināt ITSB tiesāšanās izdevumus saskaņā ar tā prasījumiem.
Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (trešā palāta)
nospriež:
1)
prasību noraidīt;
2)
Abadía Retuerta, SA
atlīdzina tiesāšanās izdevumus
Azizi
Cremona
Frimodt Nielsen
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2010. gada 11. maijā.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – spāņu.