CELEX: 62004TJ0385
Veřejná služba
Úředníci
Žaloba na neplatnost
Žaloba na náhradu škody
Povýšení

1.
Úředníci – Žaloba – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Systém povyšování zavedený Komisí – Uzavření hodnotícího
období pro povýšení aktem obsahujícím rozhodnutí, kterým se stanoví seznam povýšených úředníků, a rozhodnutí, kterým se stanoví
body přidělené úředníkům – Samostatná rozhodnutí, která mohou být předmětem různých žalob nebo jediné žaloby
(Služební řád, čl. 45 odst. 1 a články 90 a 91)
2.
Řízení – Návrh na zahájení řízení – Předmět sporu – Změna v průběhu řízení
(Jednací řád Soudu prvního stupně, čl. 48 odst. 2; služební řád, články 90 a 91)
3.
Úředníci – Povýšení – Srovnávací přezkum zásluh – Prováděcí pravidla–Kvantifikace zásluh pro účely přidělení bodů
(Služební řád, čl. 45 odst. 1)
1.
V rámci systému povyšování zavedeného interním předpisem Komise, v němž je akt, který uzavírá povyšování, komplexní povahy
v tom smyslu, že zahrnuje dvě různá rozhodnutí, a to rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování, které stanoví seznam povýšených
osob, a rozhodnutí uvedeného orgánu, které stanoví celkový počet bodů úředníků, na němž se výše uvedené rozhodnutí zakládá,
představuje uvedené rozhodnutí, které stanoví celkový počet bodů, autonomní akt, který může být jako takový napaden stížností,
případně žalobou před soudem v rámci opravných prostředků upravených služebním řádem.
Proto úředník, který nebyl povýšen v důsledku přiznání údajně neodůvodněného nedostatečného počtu bodů pro dosažení limitu
stanoveného pro účely povyšovaní, může podat opravný prostředek současně proti rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování,
které stanoví celkový počet bodů, a proti rozhodnutí, které stanoví seznam povýšených úředníků.
Naopak rozhodnutí o přidělení prioritních bodů žalobci a rozhodnutí nezapsat jej na seznam sestavený na základě zásluh, jakož
i seznam jako takový, jsou přípravnými akty, které nemohou být předmětem samostatné žaloby. Jejich legalita nicméně může být
stále napadena v rámci žaloby namířené proti konečnému rozhodnutí.
(viz body 69 až 72)
Odkazy: Soud, 9. dubna 2003, Tejada Fernández v. Komise, T‑134/02, Recueil FP, s. I‑A‑125 a II‑609, bod 18; Soud, 19. října
2006, Buendía Sierra v. Komise, T‑311/04, Sb. rozh. s. II‑4137, body 90, 93 a 96 až 98
2.
Článek 48 odst. 2 jednacího řádu Soudu, podle kterého nelze předkládat nové důvody v průběhu řízení, ledaže by se zakládaly
na právních a skutkových okolnostech, které vyšly najevo v průběhu řízení, se v některých případech může použít pro změnu
návrhových žádání. Pokud je totiž napadený akt v průběhu řízení nahrazen aktem se stejným předmětem, je tento nový akt na
základě požadavku hospodárnosti řízení novou skutečností umožňující žalobcům upravit jejich návrhová žádání a žalobní důvody.
Nicméně z článků 90 a 91 služebního řádu naopak vyplývá, že žaloba směřující proti aktu nepříznivě zasahujícímu do právního
postavení osoby, spočívajícímu v rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování, je přípustná pouze tehdy, pokud se dotčená osoba
dříve obrátila na uvedený orgán se stížností a pokud tato stížnost byla předmětem explicitního, nebo implicitního zamítnutí,
přičemž toto platí rovněž pro nové rozhodnutí nahrazující po přezkoumání dřívější rozhodnutí.
(viz body 76 až 78)
Odkazy: Soud, 6. července 2001, Tsarnavas v. Komise, T‑161/00, Recueil FP, s. I‑A‑155 a II‑721, body 26 až 28; Soud, 26. října
2004, Brendel v. Komise, T‑55/03, Sb. VS s. I‑A‑311 a II‑1437, bod 50 a uvedená judikatura
3.
Při hodnocení zásluh, k nimž je třeba přihlédnout v rámci rozhodnutí o povýšení podle článku 45 služebního řádu, a tím pádem
i v rámci rozhodnutí o udělení prioritních bodů v systému povyšování, kde je takové hodnocení kvantifikováno, má administrativa
širokou posuzovací pravomoc a přezkum soudu Společenství se musí omezit na posouzení otázky, zda s ohledem na způsoby a prostředky,
na jejichž základě administrativa učinila své posouzení, se administrativa držela v mezích, k nimž nelze vyslovit výhrady,
a neužila svou pravomoc zjevně nesprávným způsobem.
(viz bod 131)
Odkazy: Soud, 3. května 2007, Crespinet v. Komise, T‑261/04, Sb. rozh. s. II‑0000, bod 58 a uvedená judikatura