CELEX: 62007CJ0430
Sprendimas 2000/764/EB
Galvijų spongiforminės encefalopatijos epidemiologiniai tyrimai ir priežiūra
Reglamentas (EB) Nr. 2777/2000
Rinkos paramos priemonės
Veterinarinės priemonės
Bendrijos įnašas finansuojant dalį tyrimų išlaidų
Direktyva 85/73/EEB
Valstybių narių galimybė finansuoti dalį Bendrijos nepadengiamų išlaidų renkant nacionalinius mėsos patikrinimo mokesčius arba mokesčius už kovos su epizootinėmis ir enzootinėmis ligomis priemones

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 2000 m. gruodžio 18 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2777/2000, patvirtinančio išskirtines paramos galvijienos rinkai priemones (
OL L 321, p. 47
), iš dalies pakeisto 2001 m. sausio 19 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 111/2001 (
OL L 19, p. 11
; toliau – Reglamentas Nr. 2777/2000), 2 straipsnio aiškinimu bei galiojimu ir 1985 m. sausio 29 d. Tarybos direktyvos 85/73/EEB dėl veterinarinių patikrinimų ir kontrolės, numatytų Direktyvose 89/662/EEB, 90/425/EEB, 90/675/EEB bei 91/496/EEB, finansavimo (
OL L 32, p. 14
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 6 t., p. 161; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 19 t., p. 212), iš dalies pakeistos ir konsoliduotos 1996 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 96/43/EB (
OL L 162, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 19 t., p. 212) (toliau – Direktyva 85/73), 5 straipsnio 4 dalies antrosios pastraipos aiškinimu.
Šis prašymas buvo pateiktas sprendžiant ginčą tarp
Exportslachterij J. Gosschalk & Zoon BV
(toliau –
Gosschalk
) ir
Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
(Nyderlandų žemės ūkio, gamtos ir maisto kokybės ministras) dėl galvijų spongiforminės encefalopatijos (toliau – GSE) tyrimų, atliktų vyresniems negu 30 mėnesių galvijams
Gosschalk
ūkyje nuo 2001 m. gegužės mėnesio iki gruodžio mėnesio, finansavimo.
Teisinis pagrindas
Bendrijos teisės aktai
1964 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvos 64/433/EEB dėl šviežios mėsos gamybos ir prekybos [sanitarinių] sąlygų (OL 121, p. 2012; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 1 t., p. 34), iš dalies pakeistos 1995 m. birželio 22 d. Tarybos direktyva 95/23/EB (
OL L 243, p. 7
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 18 t., p. 224) (toliau – Direktyva 64/433), I priedo, VI skyriuje tiek, kiek tai susiję su
ante mortem
patikrinimu, nustatyta:
„<…>
27.
Patikrinimo metu turi būti nustatyta:
a)
ar gyvūnai neserga kuria nors liga, kuria gali užsikrėsti žmonės ir gyvūnai, ir ar tam tikri požymiai ar gyvūnų bendra būklė nerodo, jog jie gali susirgti;
<…>“
Direktyvos 85/73 1 straipsnyje numatyta:
„Valstybės narės A priede nustatyta tvarka garantuoja, kad surenkamas Bendrijos mokestis, kuris padengia tame priede išvardintų produktų patikrinimo bei kontrolės išlaidas, įskaitant tas išlaidas, skirtas gyvūnų gyvūninės produkcijos gamybai skerdyklose garantuoti pagal Direktyvos 93/119/EEB reikalavimus.“
Direktyvos 85/73 4 straipsnyje numatyta:
„1.   Kol nepriimtos nuostatos dėl Bendrijos mokesčių, valstybės narės garantuoja 1, 2 ir 3 straipsniuose nenurodyto patikrinimo ir kontrolės finansavimą.
2.   Vadovaudamosi šio straipsnio 1 dalimi, valstybės narės gali imti mokesčius, atsižvelgdamos į tuos principus, kurie yra priimti Bendrijos mokesčiams.“
Šios direktyvos 5 straipsnyje numatyta:
„1.   Bendrijos mokesčiai nustatomi tokio dydžio, kad padengtų kompetentingos institucijos išlaidas:
—
atlyginimams bei socialinio draudimo įmokoms, susijusioms su patikrinimų tarnyba, išmokėti,
—
kontrolę ir patikrinimą atliekant susidariusioms administracinėms išlaidoms, į kurias gali įeiti išlaidos, reikalingos inspektorių kvalifikacijos kėlimui,
skirtas kontrolei ir patikrinimams, nurodytiems 1, 2 ir 3 straipsniuose.
2.   Neleidžiama nei tiesiogiai, nei netiesiogiai grąžinti šioje direktyvoje numatytų mokesčių. Tačiau, jeigu atskirais atvejais valstybė narė taiko standartinį vidurkį, numatytą prieduose A, B ir C, tai nelaikoma netiesiogine grąžinamąja išmoka..
3.   Valstybė narė gali apmokestinti suma, viršijančia Bendrijos mokesčių dydį, jeigu kiekvienoje valstybėje narėje bendra imamų mokesčių suma neviršija faktinių patikrinimo išlaidų.
4.   <…>
Ši direktyva neužkerta kelio valstybėms narėms imti mokesčius už kovos su epizootinėmis ir enzootinėmis ligomis priemones.“
Pagal Direktyvos 85/73 A priedo 1 skyrių dėl mokesčių už mėsą, kuriai taikomos Direktyvos 64/433/EEB, 71/118/EEB, 91/495/EEB ir 92/45/EEB:
„1 straipsnyje nurodytas mokestis nustatomas vadovaujantis 5 straipsnio 1 dalimi, tai yra:
1.
Nepažeisdamos 4 ir 5 punktų nuostatų, valstybės narės kaip mokestį ima šias standartines sumas patikrinimo išlaidoms, susijusioms su skerdimu, padengti:
a)
už galvijieną:
—
suaugusius galvijus: 4,5 (euro) už 1 gyvūną,
—
jaunus galvijus: 2,5 (euro) už 1 gyvūną;
<…>“
Pagal 1998 m. balandžio 23 d. Komisijos sprendimą 98/272/EB dėl užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų epidemiologinės priežiūros, iš dalies keičiančio Sprendimą 94/474/EB (
OL L 122, p. 59
), jo priede nustatytomis sąlygomis valstybės narės privalo įgyvendinti metinę priežiūros programą, skirtą įspėti apie naujus gyvūnų ligų atvejus.
Į Sprendimo 98/272, iš dalies pakeisto 2000 m. birželio 5 d. Komisijos sprendimu 2000/374/EB (
OL L 135, p. 27
), IV A priedą perkelti trys tyrimai, rodantys jautrumą ir specifiką, ypač susijusią su spongiforminės encefalopatijos, kuria gyvūnai užsikrečia klinikinėje ligos stadijoje, tyrimu.
Remiantis šiuo priedu, patvirtinti tokie minėto tyrimo metodai:
„1)
tyrimas, pagrįstas
Western blot
procedūra proteinazėms atspariam PrP
Res
fragmentui nustatyti (
Prionics Check
tyrimas);
2)
chemiliuminescencinis ELISA tyrimas, atliekamas taikant išskyrimo procedūrą ir ELISA metodą bei naudojant sustiprintą chemiliuminescencinį reagentą (
Enfer
tyrimas);
3)
daugiasluoksnė imunologinė analizė, skirta nustatyti PrP
Res
, atliekama iš dviejų pusių, taikant vaidinamąjį „sumuštinio“ metodą, paskui denatūruojant ir koncentruojant (CEA tyrimas).“ (Neoficialus vertimas)
Pagal 2000 m. gruodžio 29 d. Komisijos sprendimą 2001/8/EB, keičiantį sprendimą 2000/764/EB dėl galvijų spongiforminės encefalopatijos tyrimų ir atnaujinantį Sprendimo 98/272 (
OL L 2, 2001, p. 28
ir klaidų ištaisymas OL L 31, 2001, p. 23) IV priedą, taikytiną nuo 2001 m. sausio 1 d., Sprendimo 98/272 IVA priedo 3 punkte nurodytas CEA tyrimas tapo
Bio-Rad
tyrimu ir redakcijoje prancūzų kalba šis priedas tapo sprendimo IVa priedu.
1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo (
OL L 160, p. 21
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 25 t., p. 339) 38 straipsnyje nustatyta:
„1.   Jei Bendrijos rinkoje užregistruojamas žymus [didelis] kainų kilimas arba kritimas ir tikėtina, kad tokia padėtis tęsis, tuo sutrikdydama ar kelianti grėsmę sutrikdyti rinką, galima imtis būtinų priemonių.
2.   43 straipsnyje nustatyta tvarka Komisija priima išsamias šio straipsnio taikymo taisykles.“
1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (
OL L 160, p. 103
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 25 t., p. 414) 1 straipsnyje nustatyta:
„<…>
2.   (Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo) Garantijų skyrius finansuoja:
<…>
b)
intervenciją skirtą žemės ūkio rinkai stabilizuoti;
<…>
d)
Bendrijos finansinį įnašą konkrečioms veterinarinėms priemonėms, kontrolės priemonėms veterinarijos srityje, gyvulių ligų likvidavimo ir priežiūros programoms (veterinarinės priemonės) bei augalų sveikatos priemonėms;
<…>“
Pagal Reglamento Nr. 1258/1999 3 straipsnį:
„<…>
2.   Veterinarijos ir augalų sveikatos priemonės, kurias įgyvendinti buvo imtasi pagal Bendrijos taisykles, finansuojamos pagal 1 straipsnio 2 dalies d punktą.
<…>“
2000 m. lapkričio 29 d. Komisijos sprendimo 2000/764/EB dėl galvijų spongiforminės encefalopatijos tyrimų, keičiančio Sprendimą 98/272 (
OL L 305, p. 35
), iš dalies pakeisto 2000 m. gruodžio 29 d. Komisijos sprendimu 2001/8/EB, 1 straipsnyje numatyta:
„1.   Valstybės narės garantuoja, kad visi vyresni nei 30 mėnesių galvijai:
—
paskersti dėl ypatingų nenumatytų atvejų, apibrėžtų Direktyvos 64/433 <…> 2 straipsnio n punkte, arba
—
paskersti pagal Direktyvos 64/433 I priedo VI skyriaus 28 punkto c dalį,
nuo 2001 m. sausio 1 d. bus patikrinti, taikant bent vieną iš greitojo tyrimo metodų, nurodytų Sprendimo 98/272 <…> IVa priede.
Šios dalies nuostatos taip pat taikomos pagal Reglamentą <…> Nr. 2777/2000 sunaikinant pirmojoje pastraipoje nurodytus gyvūnus.
2.   Valstybės narės garantuoja, kad visi vyresni nei (30) mėnesių galvijai, kritę ūkyje arba transportuojami, bet nepaskersti maistui, nuo 2001 m. sausio 1 d. bus patikrinti, remiantis Sprendimo 98/272 <…> I priedo A dalies nuostatomis.
3.   Valstybės narės garantuoja, kad visi vyresni nei (30) mėnesių galvijai, skirti maistui ir skerdžiami įprasta tvarka, nuo 2001 m. sausio 1 d. bus patikrinti, taikant vieną iš Sprendimo 98/272 <…> IVa priede nurodytų greitojo tyrimo metodų.
<…>.“ (Neoficialus vertimas)
Sprendimas 2000/764 buvo paskelbtas netekusiu galios, nuo 2001 m. liepos 1 d. priėmus 2001 m. birželio 22 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1248/2001, iš dalies keičiantį Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 999/2001 dėl užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų epidemiologinės priežiūros ir tyrimų III, X ir XI priedus (
OL L 173, p. 12
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 32 t., p. 450).
2000 m. lapkričio 30 d. Komisijos sprendimo 2000/773/EB dėl valstybių narių 2001 metams pateiktų GSE priežiūros programų patvirtinimo ir Bendrijos finansinio įnašo sumos nustatymo (
OL L 308, p. 35
) 12 straipsniu buvo patvirtinta Nyderlandų pateikta programa ir šiai valstybei narei nustatyta maksimali 1260000 eurų Bendrijos finansinio įnašo suma.
Sprendimo 2000/773 17 straipsnyje nustatyta:
„Be 2–16 straipsniais patvirtintose programose numatytų priemonių, Bendrija kofinansuos pagal Sprendimo 2000/764 <…> 1 straipsnio 3 dalį atliktus tyrimus su sąlyga, kad juos atliekanti valstybė narė vėliausiai iki 2001 m. birželio 15 d. pateiks Komisijai pakeistą programą.“ (Neoficialus vertimas)
Sprendimo 2000/773 18 straipsnyje numatyta:
„2–16 straipsniais patvirtintose programose Bendrija padengia 100% diagnostikos rinkinių ir reagentų pirkimo kainos (be pridėtinės vertės mokesčio (toliau – PVM), daugiausia 30 eurų už tyrimą, įsigytų nuo 2001 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d. Sprendimo 2000/764 <…> 1 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytų gyvūnų tyrimams.“ (Neoficialus vertimas)
Reglamento Nr. 2777/2000 1–3 konstatuojamosiose dalyse nurodyta:
„1)
Bendrijos galvijienos rinka šiuo metu išgyvena gilią krizę dėl vartotojų pasitikėjimo galvijiena praradimo pasirodžius naujiems (GSE) atvejams. Dabar vartojimas ir gamyba nukrito iki anksčiau nebūto lygio, sukeldami didelį gamybos kainų kritimą. <…> Šiomis sąlygomis <….> Reglamento Nr. 1254/1999 38 straipsnio 1 dalyje numatoma priimti išskirtines paramos galvijienos rinkai priemones, siekiant ją subalansuoti iš naujo. Viena iš šių priemonių turėtų būti tvarkos, numatančios gyvūnų, galinčių įprastai sukelti didelį perviršį rinkoje, mėsos gamybos sumažinimą, nustatymas superkant ir po to sunaikinant;
2)
Sprendime 2000/764 <…> nustatomos specialios vyresnių kaip (30) mėnesių gyvūnų tyrimo taisyklės, ir, be kita ko, patvirtinti šio tyrimo metodai. Remiantis šiuo sprendimu, vėliausiai nuo 2001 m. liepos 1 d. turi būti atliekami visų vyresnių nei (30) mėnesių galvijų, įprastai skerdžiamų maistui, GSE tyrimai. Iki šios datos nurodytoje rinkoje reikia stengtis mažinti šio amžiaus gyvūnų, kuriuos skerdžiant neatliekami GSE tyrimai, skaičių ir leisti maistui Bendrijoje ir trečiosiose šalyse vartoti tik gyvūnų, kurių tyrimų rezultatai buvo neigiami, mėsą;
3)
siekiant nedelsiant pagerinti situaciją galvijienos rinkoje, šiuo laikotarpiu reikia skatinti savanorišką vyresnių kaip (30) mėnesių gyvūnų tyrimą. Todėl reikia priimti nuostatas, nustatančias Bendrijų kofinansavimą atliekant reikalaujamus tyrimus, tam, kad nebūtų vykdomi dvigubi mokėjimai iš Bendrijos biudžeto.“ (Neoficialus vertimas)
Pagal Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnį:
„1.   Vyresnių kaip (30) mėnesių po 2001 m. sausio 1 d. paskerstų galvijų mėsa gali būti pateikiama maistui Bendrijoje arba eksportuojama į trečiąsias šalis tik tuomet, jei ją patikrinus Sprendimo 98/272 <…> (IVa) priede nurodytu patvirtintu greituoju (GSE) tyrimu buvo gauti neigiami rezultatai.
2.   Bendrija kofinansuoja 1 dalyje nurodytus tyrimus. Ji padengia 100% išlaidų (be PVM), daugiausia 15 eurų už tyrimą, skirtų įsigyti diagnostikos rinkinių ir reagentų gyvūnų, kurie skerdžiami iki privalomosios tyrimų programos pagal Sprendimo 2000/764 <…> 1 straipsnio 3 dalį įsigaliojimo ir bet kuriuo atveju iki 2001 m. liepos 1 d., tyrimams.
Nekofinansuojami:
—
Sprendimo 2000/764 <…> 1 straipsnio 1 dalyje nurodyti gyvūnų tyrimai,
—
gyvūnų, kuriems taikoma šio reglamento 3 straipsnio 3 dalyje numatyta supirkimo tvarka, tyrimai.
Valstybės narės priima būtinas priemones, skirtas išvengti dvigubo mokėjimo iš Bendrijos biudžeto.“ (Neoficialus vertimas)
Reglamento Nr. 2777/2000 3 straipsnyje numatyta:
„1.   Valstybė narė, neatlikdama 2 straipsnio 1 dalyje nurodyto tyrimo, skersti ir visiškai sunaikinti superka visus vyresnius kaip (30) mėnesių gyvūnus, kuriuos jai teikia bet kuris gamintojas arba jo įgaliotasis asmuo.
<…>
4.   Valstybėms narėms, kurios gali įrodyti Komisijai pakankamą gebėjimą atlikti 2 straipsnio 1 dalyje nurodytus tyrimus skerdžiant įprastą vyresnių kaip (30) mėnesių gyvulių kiekį, Komisija, taikydama <…> Reglamento Nr. 1254/1999 43 straipsnyje nurodytą procedūrą, gali suteikti teisę netaikyti 1 dalyje numatytos supirkimo tvarkos, išskyrus, kai priimamas sprendimas pagal 3 dalį.
<…>“ (Neoficialus vertimas)
Remiantis Reglamento Nr. 2777/2000 11 straipsniu, jis buvo taikytas nuo 2001 m. sausio 1 d. iki 2001 m. birželio 30 dienos.
Komisija, remdamasi Reglamento Nr. 2777/2000 3 straipsnio 4 dalimi, priėmė 2001 m. sausio 3 d. Sprendimą 2001/3/EB, nustatantį specialias priemones Danijos ir Nyderlandų galvijienos sektoriuose pagal Reglamentą (EB) Nr. 2777/2000 (
OL L 1, p. 23
), kuriame nurodyta:
„<…> Nyderlandams suteikiama teisė netaikyti <…> Reglamente Nr. 2777/2000 numatytos supirkimo tvarkos.“ (Neoficialus vertimas)
Nacionalinės teisės aktai
Iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad pagal pagrindinės bylos faktams taikytinos 1920 m. kovo 26 d. Valstybinės veterinarinės kontrolės įstatymo (Wet van 26 maart 1920, houdende bepalingen tot regeling van het Veeartsenijkundig Staatstoezicht, toliau – Veterinarinės kontrolės įstatymas) redakcijos 68 straipsnio 1 dalį draudžiama eksportuoti šviežą mėsą, bandyti ją eksportuoti ar suteikti transporto priemonę, skirtą eksportuoti, jeigu prekė, laikantis ministro išleistų teisės aktų, nėra pažymėta viena ar keliomis žymomis arba nelydima dokumentų, atitinkamai pritvirtintų arba parengtų remiantis institucijų
ex officio
atliktu tyrimu, įrodančiu, kad įvykdyti ministro nustatyti eksporto reikalavimai.
Pagal šio įstatymo 73 straipsnį institucijoms
ex officio
atliekant tyrimą pagal minėto įstatymo 68 ir 69 straipsnius, tyrimo išlaidos padengiamos laikantis ministro nustatytų tarifų.
Veterinarinės kontrolės įstatymo 68 straipsnio 1 dalyje nurodyti reikalavimai išdėstyti 1985 m. Šviežios mėsos ir mėsos gaminių eksporto reglamente (Regeling uitvoer vers vlees en vleesbereidingen 1985). Jis buvo pakeistas 2000 m. gruodžio 21 d., įgyvendinant Sprendimą 2000/764.
Pagal šio reglamento 2 straipsnio 1 dalies y punktą mėsa negali būti gauta iš vyresnių kaip 30 mėnesių galvijų, neištirtų patvirtintu GSE tyrimu, arba iš tų, kurių tyrimų rezultatai buvo teigiami.
Šio sprendimo 27 punkte paminėto pakeitimo motyvuose tiek, kiek jis susijęs su Reglamentu Nr. 2777/2000, nurodyta:
„Dėl to, kad Nyderlandai turi pakankamų gebėjimų atlikti tyrimus, šiai valstybei netaikomas Europos Komisijos reglamentas, patvirtinantis išskirtines paramos galvijienos rinkai priemones. Šiame reglamente numatytas visų vyresnių kaip 30 mėnesių galvijų, kuriems nebuvo atlikti GSE tyrimai, iš principo privalomas supirkimas. Kadangi Nyderlandai iš tikrųjų turi gebėjimų atlikti minėtus visų vyresnių kaip 30 mėnesių galvijų tyrimus, nėra pagrindo supirkti visų neištirtų galvijų.“
Veterinarinės kontrolės įstatymo 73 straipsnyje nurodyti kompensavimo tarifai nustatyti 1993 m. Mėsos ir mėsos gaminių patikrinimo tarifų reglamente (Regeling tarieven keuring vlees en vleesprodukten 1993).
Iš Nyderlandų vyriausybės pateiktų pastabų išplaukia, kad taikant šį reglamentą laikotarpiu nuo 2001 m. sausio 1 d. iki balandžio 1 d. visas GSE tyrimų išlaidas padengdavo nacionalinės valdžios institucijos, išskyrus Bendrijos indėlį finansuojant diagnostikos rinkinius ir reagentus, daugiausia 15 eurų už tyrimą. Nuo 2001 m. balandžio 1 d., remiantis Mėsos ir mėsos gaminių patikrinimo tarifų reglamento 3b straipsnio 1 dalimi, už šiuos tyrimus buvo renkamas mokestis pagal nustatytą tarifą – 70 NLG (31,76 euro) už gyvūną. Nuo 2002 m. sausio 1 d. visas reikalaujamų tyrimų išlaidas padengdavo ūkio subjektai. Greitasis GSE tyrimas vidutiniškai iš viso kainuoja 198,35 NGL (90 eurų). Šią sumą sudaro inventoriaus, mėginių paėmimo ir transportavimo bei tyrimų atlikimo išlaidos.
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
Nuo 2001 m. gegužės iki gruodžio mėnesio
Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees
(Nacionalinė auginamų gyvūnų ir mėsos patikrinimo tarnyba), tikrindama eksportui skirtą mėsą, atliko greitųjų
Gosschalk
ūkyje buvusių vyresnių kaip 30 mėnesių galvijų GSE tyrimų.
Remdamosi nuo 2002 m. vasario iki balandžio mėnesio
Gosschalk
išsiųstomis sąskaitomis, nacionalinės valdžios institucijos nurodė jam sumokėti 31,76 euro už kiekvieną GSE tyrimą, iš viso 1681279,12 euro, iš kurių 92675,68 euro – už 2001 m. gegužę ir birželį atliktus GSE tyrimus.
Gosschalk
pateikė skundus dėl šių sąskaitų, kurie buvo atmesti. Paskui nagrinėjant
Rechtbank Zutphen
(Ziutfeno pirmosios instancijos teismas) pateiktą ieškinį šie skundai buvo pripažinti nepriimtinais, nes teismas konstatavo, kad minėtos sąskaitos nėra administraciniai sprendimai, dėl kurių galima pareikšti ieškinį.
2004 m. gegužę
Gosschalk
pateikė apeliacinį skundą dėl
Rechtbank Zutphen
sprendimo
Raad van State
(Valstybės taryba), kuri 2004 m. lapkričio 3 d. Sprendimu pripažino apeliacinį skundą pagrįstu, panaikino ginčijamą teismo sprendimą ir grąžino bylą nagrinėti
Rechtbank Zutphen
. Šis teismas 2005 m. lapkričio 17 d. Sprendimu pripažino
Gosschalk
ieškinį nepagrįstu ir atmetė jos prašymą dėl nuostolių atlyginimo.
Gosschalk
pateikė apeliacinį skundą dėl šio sprendimo
Raad van State
, kuri nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti 1–4 prejudicinius klausimus dėl 2001 m. gegužę ir birželį atliktų GSE tyrimų ir penktąjį klausimą dėl tyrimų, atliktų nuo 2001 m. gegužės 1 d. iki gruodžio 31 d.:
„1.
Ar GSE tyrimai, kurie buvo privalomi nuo 2001 m. sausio 1 d. pagal 1985 m. Nyderlandų šviežios mėsos ir mėsos gaminių eksporto reglamentą <…>, įgyvendinusį Sprendimo 2000/76 <…> 1 straipsnio 3 dalį, yra tyrimai Reglamento Nr. 2777/2000 <…> 2 straipsnio 1 dalies prasme?
2.
Jei į šį klausimą bus atsakyta teigiamai: ar Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnio 1 dalį reikia laikyti intervencija, skirta stabilizuoti galvijienos rinką (paramos rinkai priemonė) Reglamento Nr. 1258/1999 <…> 1 straipsnio 2 dalies b punkto prasme, ar konkrečia veterinarine priemone šios nuostatos d punkto prasme, arba kartu ir tokia intervencija, ir tokia priemone?
3.
Jeigu (taip pat) kalbama apie rinkos paramos priemonę, ar tuomet tai reiškia, kad, atsižvelgiant į Teisingumo Teismo praktiką, suformuluotą 2003 m. rugsėjo 30 d. Sprendime
Vokietija prieš Komisiją
(
C-239/01, Rink. p. I-10333
), atliktus tyrimus turi finansuoti tik Bendrija ir kad todėl Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnio 2 dalis, kiek joje nustatyta, jog Bendrija finansuoja tik dalį GSE tyrimų išlaidų, negalioja dėl prieštaravimo Reglamentui Nr. 1254/1999?
4.
Ar tuomet, jei Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnio 2 dalis galioja, šis reglamentas draudžia valstybėms narėms perkelti ūkio subjektams GSE tyrimų atlikimo išlaidas?
5.
Ar <…> Direktyvos 85/73 <…> 5 straipsnio 4 dalies antrąją pastraipą reikia aiškinti taip, kad ši direktyva nedraudžia valstybei narei perkelti GSE tyrimų atlikimo išlaidų? Jei taip, kokius reikalavimus tuomet turi atitikti mokestis už atliktus GSE tyrimus?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo klausimo
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pirmuoju klausimu iš esmės klausia, ar Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad šioje nuostatoje nurodyti Nyderlanduose pagal nacionalinės teisės aktą, įgyvendinantį Sprendimo 2000/764 1 straipsnio 3 dalį, privalomi visų vyresnių kaip 30 mėnesių galvijų, skirtų įprastai skersti maistui, GSE tyrimai, atlikti 2001 m. gegužės ir birželio mėnesiais.
Šiuo atžvilgiu reikia konstatuoti, kad ir Sprendimo 2000/764 1 straipsnyje, ir Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnyje patvirtinti greitieji GSE tyrimai apibrėžiami kaip paminėtieji Sprendimo 98/272 IVa priede, t. y. kaip tyrimai
Prionics Check
,
Enfer
ir
Bio-Rad
. Taigi technine prasme tai yra tie patys tyrimai.
Kalbant apie pareigos atlikti šiuos tyrimus apimtį, reikia nurodyti, pirma, jog pagal 2000 m. lapkričio 29 d. priimto ir nuo 2001 m. sausio 1 d. taikomo Sprendimo 2000/764 1 straipsnio 3 dalį valstybės narės privalėjo užtikrinti, kad vėliausiai nuo 2001 m. liepos 1 d. visi vyresni kaip 30 mėnesių galvijai, skirti maistui, bus patikrinti, taikant bent vieną iš minėtų tyrimų metodų.
Antra, 2000 m. gruodžio 18 d. priimtu ir taip pat nuo 2001 m. sausio 1 d. taikomu Reglamentu Nr. 2777/2000 valstybėms narėms buvo suteikta galimybė arba atlikti amžiaus sąlygą atitinkančių galvijų, skirtų skersti įprastai gamybai, GSE tyrimus, jei jos turi gebėjimų ir būtinų techninių priemonių, arba taikyti mišrią sistemą, kur derinama speciali supirkimo tvarka, siekiant sunaikinti gyvūnus, ir pagal galimybes – tyrimai, suteikiantys galimybę parduoti mėsą, jei jų rezultatai yra neigiami.
Iš šio reglamento nuostatų išplaukia, kad net jei siekiant prisidėti prie galvijienos rinkos subalansavimo ir padidinti vartotojų pasitikėjimą iš tiesų valstybėms narėms buvo suteikta teisė pasirinkti tvarką, taikytą laikotarpiu, atitinkančiu 2001 m. gegužės ir birželio mėnesius, nepaisant pasirinktos sistemos, visi gyvūnai, kurių mėsa buvo skirta maistui, turėjo būti privalomai patikrinti, taikant GSE tyrimą.
Vadinasi, siekiant nustatyti, ar Nyderlanduose minėtu laikotarpiu privalomi atlikti tyrimai yra tyrimai Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnio 1 dalies prasme, neturi reikšmės tai, kad pareigą atlikti tyrimus nustatė nacionalinis teisės aktų leidėjas, nusprendęs pradėti anksčiau, t. y. nuo 2001 m. sausio 1 d., taikyti Sprendimo 2000/764 1 straipsnio 3 dalį, pagal kurią atitinkamai valstybei narei buvo leista netaikyti specialios supirkimo tvarkos pagal Reglamento Nr. 2777/2000 3 straipsnio 4 dalį, arba tai, kad ši pareiga išplaukia iš šio reglamento 2 straipsnio 1 dalies, taikytos valstybėje narėje, kuri, neturėdama pakankamų gebėjimų tirti visus gyvūnus, taip pat taikė minėtą supirkimo tvarką, nes buvo leidžiama parduoti tik tokią mėsą, kurios vieno iš trijų patvirtintų tyrimų rezultatas buvo neigiamas, ir šie trys tyrimai technine prasme buvo vienodi.
Todėl į pirmąjį klausimą reikia atsakyti, jog Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad šioje nuostatoje nurodyti GSE tyrimai, kurie buvo privalomai taikyti Nyderlanduose 2001 m. gegužės ir birželio mėnesiais visai vyresnių kaip 30 mėnesių galvijų, skerstų maistui, mėsai.
Dėl antrojo ir trečiojo klausimų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas antruoju ir trečiuoju klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, iš esmės klausia, ar nustatant, kas turi finansuoti GSE tyrimus, Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad draudimas parduoti vyresnių kaip 30 mėnesių galvijų mėsą, kurios nuo 2001 m. sausio 1 d. privalomo GSE tyrimo rezultatas nebuvo teigiamas, yra intervencijos priemonė, skirta stabilizuoti galvijienos rinką Reglamento Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 dalies b punkto prasme, ar konkreti veterinarinė priemonė šios 1 straipsnio 2 dalies d punkto prasme, arba kartu ir intervencinė, ir veterinarinė priemonė. Jeigu šioje nuostatoje būtų nustatyta intervencinė priemonė, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikę teismas taip pat pateikia klausimą dėl Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnio 2 dalies galiojimo, kiek joje nustatyta, jog Bendrija finansuoja tik dalį tyrimų išlaidų.
Iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą išplaukia, kad šie klausimai pateikti atsižvelgiant į minėtą sprendimą
Vokietija prieš Komisiją
, kuriame Teisingumo Teismas konstatavo, jog visas Bendrijos paramos priemones, skirtas stabiluozuoti galvijienos rinką, turi finansuoti tik Bendrija.
Pirmiausia reikia konstatuoti, kad Reglamentą Nr. 2777/2000 priėmė Komisija, remdamasi Reglamento Nr. 125438 straipsniu, kurio 2 dalimi jai suteikiama teisė, taikant šio Reglamento 43 straipsnyje nustatytą komitetinę tvarką, patvirtinti išsamias galvijienos rinkai stabilizuoti būtinas priemonių taikymo taisykles.
Reglamente Nr. 2777/2000 numatyta daug priemonių, skirtų nedelsiant pagerinti situaciją galvijienos rinkoje, kuri 2000 m. pabaigoje patyrė gilią krizę dėl vartotojų pasitikėjimo praradimo.
Visų pirma iš jo pirmos konstatuojamosios dalies išplaukia, kad užkertant kelią dideliam perviršiui rinkoje, Reglamentu Nr. 2777/2000 buvo nustatyta iškirtinės paramos galvijienos rinkai priemonė, pagrįsta Reglamento Nr. 1254/1999 38 straipsnio 1 dalimi, kuria siekiama iš naujo subalansuoti šią rinką.
Iš tiesų pagal Reglamento Nr. 2777/2000 3 straipsnio 1 dalį valstybės narės, esant tam tikroms sąlygoms, skerdimui ir visiškam sunaikinimui netaikant GSE tyrimo, turi supirkti visus gyvūnus, kuriuos jai teikia gamintojas, išskyrus Sprendimo 2000/764 1 straipsnio 1 dalies pirmoje įtraukoje nurodytuosius, kurie bet kuriuo atveju turi būti taip ištirti. Tačiau iš Sprendimo 2000/764 1 straipsnio 1 dalies antrosios pastraipos matyti, kad jei gyvūnai atitinka amžiaus sąlygą, jų sunaikinimo atveju taip pat turi būti atliekamas tyrimas.
Antra, iš Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnio 1 dalies formuluotės išplaukia, kad nustatyta ankstesnė data, nuo kurios vyresnių kaip 30 mėnesių paskerstų galvijų mėsos, galimos pateikti maistui Bendrijoje arba eksportuoti į trečiąsias šalis, patvirtinto greitojo GSE tyrimo rezultatas turi būti neigiamas, t. y. 2001 m. sausio 1 diena.
Trečia, iš Reglamento Nr. 2777/2000 trečios konstatuojamosios dalies išplaukia, kad atitinkamu laikotarpiu, t. y. nuo 2001 m. sausio 1 d. iki birželio 30 d., siekiant paskatinti savanorišką tyrimą kaip valstybei narei taikomos supirkimo tvarkos alternatyvą, šio reglamento 2 straipsnio 2 dalyje buvo numatytas Bendrijos atliekamas GSE tyrimų kofinansavimas, padengiant 100% išlaidų be PVM, skirtų įsigyti diagnostikos rinkinių ir reagentų, daugiausia 15 eurų už tyrimą.
Ketvirta, Reglamento Nr. 2777/2000 3 straipsnio 4 dalyje, siekiant vieno iš reglamento tikslų, t. y. nuo 2001 m. sausio 1 d. leisti vartoti tik vyresnių kaip 30 mėnesių galvijų mėsą, kurios GSE tyrimo rezultatas yra neigiamas, buvo numatyta galimybė valstybėms narėms, kurios turi pakankamą gebėjimą atlikti tyrimus skerdžiant įprastą vyresnių kaip 30 mėnesių gyvulių kiekį, netaikyti minėto 3 straipsnio 1 dalyje numatytos supirkimo tvarkos.
Tačiau reikia pridurti, kad tai, jog Reglamentas Nr. 2777/2000 buvo priimtas remiantis Reglamento Nr. 1254/1999 38 straipsnio 1 dalimi, nereiškia, kad visos jame numatytos priemonės yra intervencijos, skirtos stabilizuoti vieną iš žemės ūkio rinkų Reglamento Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 dalies b punkto prasme, šioje byloje – galvijienos.
Iš tikrųjų, viena vertus, Reglamento Nr. 2777/2000 pirmoje konstatuojamojoje dalyje pateikiama nuoroda į Reglamento Nr. 1254/1999 38 straipsnio 1 dalį tik dėl specialios supirkimo tvarkos, po kurios gyvūnai sunaikinami.
Kita vertus, iš Reglamento Nr. 2777/2000 antros konstatuojamosios dalies ir 2 straipsnio išplaukia, kad minėta specialia supirkimo tvarka siekiamas rinkoje esančių gyvūnų skaičiaus sumažinimas turi būti taikomas kartu su specialiomis, Sprendime 2000/764 nustatytomis taisyklėmis dėl GSE tyrimo ir su Sprendime 98/272 numatytais patvirtintais tyrimo metodais.
Be to, reikia priminti, kad atsižvelgiant į GSE priežiūrą ir likvidavimą Bendrijoje Sprendime 2000/764, priimtame, kaip išplaukia iš jo paaiškinimų, remiantis, be kita ko, 1989 m. gruodžio 11 d. Tarybos direktyva dėl veterinarinių patikrinimų, taikomų Bendrijos vidaus prekyboje, siekiant sukurti vidaus rinką (
OL L 395, p. 13
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 9 t., p. 214), buvo numatyta 2001 m. dviem etapais vyresniems kaip 30 mėnesių galvijams taikyti vieną iš Sprendimo 98/272 IVa priede nurodytų tyrimų.
Remiantis Sprendimo 2000/764 1 straipsnio 1 ir 2 dalimis, pirmasis etapas, kuris prasidėjo 2001 m. sausio 1 d., buvo susijęs su visais vyresniais kaip 30 mėnesių galvijais, kurie buvo paskersti dėl ypatingų nenumatytų atvejų, įskaitant tuos, kurie buvo įsigyti siekiant juos sunaikinti pagal Reglamentą Nr. 2777/2000, arba tais, kurių klinikiniai požymiai pasirodė juos skerdžiant, ir su atsitiktinai patikrintais ūkyje kritusiais galvijais.
Antrasis etapas, kuris iš principo turėjo būti pradėtas vėliausiai 2001 m. liepos 1 d., remiantis Sprendimo 2000/764 1 straipsnio 3 dalimi, buvo susijęs su visais jaučiais, taip pat atitikusiais amžiaus sąlygą, kurie buvo įprastai paskersti maistui.
Taigi Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnio 1 dalimi buvo tik paankstinta – nuo 2001 m. sausio 1 d. – Sprendimu 2000/764 nustatyta data – 2001 m. liepos 1 d., nuo kurios visų vyresnių kaip 30 mėnesių galvijų, paskerstų Bendrijoje maistui, kurie turėjo būti patikrinti, taikant vieną iš Sprendimo 98/272 IVa priede nurodytų GSE tyrimų, mėsą galėjo būti leidžiama parduoti tik tuomet, jei minėtų tyrimų rezultatas buvo neigiamas.
Iš to išplaukia, kad pareiga atlikti galvijams GSE tyrimus yra veterinarinė priemonė, įtraukiama į šios ligos priežiūros ir likvidavimo programas. Tokią priemonę, remdamasi Reglamento Nr. 1258/1999 3 straipsnio 2 dalimi, finansuoja Bendrija pagal šio reglamento 1 straipsnio 2 dalies d punktą.
Šiomis sąlygomis nereikia nagrinėti, ar Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnio 2 dalis, kiek joje nustatyta, jog Bendrija finansuoja tik dalį GSE tyrimų išlaidų, negalioja dėl prieštaravimo Reglamentui Nr. 1254/1999.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į antrąjį ir trečiąjį klausimus reikia atsakyti, jog Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad draudimas parduoti vyresnių kaip 30 mėnesių galvijų mėsą, kurios nuo 2001 m. sausio 1 d. privalomo GSE tyrimo rezultatas nebuvo neigiamas, yra veterinarinė priemonė Reglamento Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 dalies d punkto prasme, įtraukiama į GSE priežiūros ir likvidavimo programas.
Dėl ketvirtojo ir penktojo klausimų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas ketvirtuoju ir penktuoju klausimais iš esmės klausia, ar Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnio 2 dalį ir Direktyvos 85/73 5 straipsnio 4 dalies antrąją pastraipą reikia aiškinti taip, kad valstybės narės gali GSE tyrimo išlaidas perkelti ūkio subjektams, jiems nustatydamos mokestį, ir, jei taip, pagal kokius kriterijus.
Šiuo atžvilgiu reikia nurodyti, kad Sprendimu 2000/773 buvo nustatytas Bendrijos finansinis įnašas dalyvaujant valstybių narių 2001 m. GSE priežiūros programose. Pirma, dėl Sprendimo 2000/764 1 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytų gyvūnų, t. y. tų, kurie buvo paskersti dėl ypatingų nenumatytų atvejų, buvo įsigyti siekiant juos sunaikinti pagal Reglamentą Nr. 2777/2000, kurių klinikiniai požymiai pasirodė juos skerdžiant, ir ūkyje kritę gyvūnai, kurie buvo patikrinti atsitiktinai, Sprendimo 2000/773 18 straipsnyje nustatyta, jog padengiama 100% diagnostikos rinkinių ir reagentų pirkimo kainos be PVM, daugiausia 30 eurų.
Antra, Sprendimo 2000/773 17 straipsnyje įtvirtinamas Bendrijos įnašo finansuojant tyrimus pagal Sprendimo 2000/764 1 straipsnio 3 dalį, t. y. atliekamus vyresniems kaip 30 mėnesių jaučiams, įprastai skerdžiamiems maistui, principas, nenustatant sumos.
Be to, iš Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnio išplaukia, kad Bendrija iki Sprendimo 2000/764 1 straipsnio 3 dalyje numatytos privalomosios tyrimų programos įsigaliojimo ir bet kuriuo atveju iki 2001 m. liepos 1 d. turi padengti 100% išlaidų be PVM, daugiausia 15 eurų už tyrimą, skirtų įsigyti diagnostikos rinkinių ir reagentų gyvūnų, kurie skerdžiami maistui, tyrimams.
Taigi iš Sprendimo 2000/773 17 bei 18 straipsnių ir iš Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnio formuluočių matyti, kad šiuose straipsniuose apsiribojama nustatant Bendrijos kofinansavimo principą už tyrimus; be to, dviejuose pastaruosiuose straipsniuose nurodant produktus, kurie finansuojami, ir maksimalią sumą, mokėtiną už tiriamus gyvūnus. Tačiau šiuose tekstuose nėra nuorodos, kaip turi būti padengiamos nefinansuojamos išlaidos, ir nenustatomas už jų padengimą atsakingas paskutinis subjektas.
Šiuo atžvilgiu reikia nurodyti, kad Direktyvoje 85/73 nustatytas suderintas gyvūnų ir gyvūninės kilmės produktų sanitarinių tyrimų ir kontrolės, atliekamų veterinarų, siekiant užtikrinti visuomenės ir gyvūnų sveikatą, finansavimas. Pagal šios direktyvos 1 straipsnį valstybės narės jos A priede nustatyta tvarka garantuoja, kad būtų renkamas Bendrijos mokestis, padengiantis tame priede išvardytų produktų, skirtų maistui, patikrinimų bei kontrolės išlaidas.
Direktyvos 85/73 A priedo 1 skyriuje nurodyti mokesčiai už šviežą mėsą, be kita ko, nustatyti Direktyvoje 64/433. Galvijienos atveju valstybės narės kaip standartinį mokestį, padengiantį patikrinimo išlaidas, susijusias su skerdimu, renka 4,5 euro už suaugusį galviją ir 2,5 euro už jauną galviją.
Tačiau reikia konstatuoti, kad nors Direktyvos 64/433 I priedo VI skyriaus 27 punkto a papunktyje numatyta, jog per sanitarinį
ante mortem
turi būti įmanoma nustatyti, ar gyvūnai neserga kuria nors liga, kuria gali užsikrėsti žmonės ir gyvūnai, ir ar tam tikri požymiai arba gyvūnų bendra būklė nerodo, jog jie gali susirgti, GSE neminima tarp šios direktyvos 5 straipsnyje išvardytų ligų, kurias siekiama diagnozuoti atliekant galvijų veterinarinius patikrinimus ir kontrolę.
Iš to išplaukia, kad išlaidos dėl GSE tyrimų nepatenka į Direktyvos 85/73 A priedą, skirtą Bendrijos mokesčiams, susijusiems su tyrimo dėl skerdimo išlaidomis. Todėl nesant reikalo suderinti, už šiuos tyrimus mokėtina suma gali būti nustatoma kiekvienoje valstybėje narėje pagal jų atlikimo kainą.
Iš tikrųjų, viena vertus, Direktyvos 85/73 4 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad kol nėra nuostatų dėl Bendrijos mokesčių, valstybės narės garantuoja, be kita ko, 1 straipsnyje nenurodytų patikrinimo ir kontrolės finansavimą.
Kita vertus, pagal Direktyvos 85/73 5 straipsnio 4 dalies antrąją pastraipą ši direktyva neužkerta kelio valstybėms narėms imti mokesčius už kovos su epizootinėmis ir enzootinėmis ligomis priemones.
Iš Direktyvos 85/73 nuostatų formuluočių ir struktūros matyti, kad, kalbant apie nacionalinius mokesčius, jos 4 straipsnis apima valstybių narių mokesčius, nustatytus už sanitarinius patikrinimus ir kontrolę, susijusius su gyvūnų skerdimu maistui, šioje byloje – galvijų, kurie atitinka patikrinimus, t. y. tokius tyrimus, koks yra GSE, kurie nenumatyti Direktyvoje 85/73, o mokesčiai, nurodyti Direktyvos 85/73 5 straipsnio 4 dalyje, yra tie, kuriuos valstybės narės renka už kovos su epizootinėmis ir enzootinėmis ligomis priemones, nesusijusias su skerdimu.
Kalbant apie GSE tyrimus, kuriuos privaloma atlikti pagal Sprendimo 2000/764 1 straipsnio 1 ir 2 dalis, pagrindinėje byloje reikia konstatuoti, kad nors šie tyrimai atliekami skerdžiant, jais siekiama patvirtinti, jog galvijai, kurie priklauso tam tikroms rizikos grupėms, yra užkrėsti šia liga ir kad jų mėsa neskirta maistui. Taigi kova su epizootija apima mokesčius, kuriuos valstybės narės gali nustatyti, siekdamos finansuoti tyrimus pagal Direktyvos 85/73 5 straipsnio 4 dalį.
Tačiau ir Sprendimo 2000/764 1 straipsnio 3 dalyje, ir Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnio 1 dalyje numatyti GSE tyrimai yra susiję su galvijų skerdimu maistui, ir todėl jie gali būti finansuojami renkant nacionalinius mokesčius Direktyvos 85/73 4 straipsnio prasme.
Dėl kriterijų, į kuriuos reikia atsižvelgti nustatant tokius mokesčius, t. y. pagrindinėje byloje – mokesčius, skirtus finansuoti GSE tyrimus, iš Direktyvos 85/73 4 straipsnio išplaukia, kad, nesant Bendrijos mokesčių, valstybės narės gali rinkti nacionalinius mokesčius, atsižvelgdamos į Bendrijos mokesčiams taikomus principus.
Šiuo atžvilgiu iš Direktyvos 85/73 5 straipsnio 1–3 dalių dėl Bendrijos mokesčių sumų matyti, jog jos nustatytos taip, kad padengtų kompetentingos institucijos išlaidas, skirtas išmokėti atlyginimus bei socialinio draudimo įmokas, taip pat kontrolę ir patikrinimą atliekant susidariusias administracines išlaidas, bet bendra surinktų mokesčių suma negali viršyti faktinių patikrinimo išlaidų ir draudžiamas bet koks tokių mokesčių tiesioginis arba netiesioginis grąžinimas.
Reikia konstatuoti, kad šie principai pagal analogiją taikomi tuomet, kai – kaip pagrindinėje byloje – valstybės narės renka tokius nacionalinius mokesčius Direktyvos 85/73 4 straipsnio prasme, kurie, kaip nagrinėjami šioje byloje, skirti padengti galvijų, skerdžiamų maistui, GSE tyrimus.
Reikia pridurti, kad pagal Direktyvos 85/73 5 straipsnio 4 dalies antrąją pastraipą valstybės narės neprivalo laikytis Bendrijos mokesčiams nustatytų principų, jeigu jos renka mokestį už kovos su epizootinėmis ir enzootinėmis ligomis priemones, kuris, kaip nagrinėjamas šioje byloje, skirtas padengti GSE tyrimų pagal Sprendimo 2000/764 1 straipsnio 1 ir 2 dalis atlikimo išlaidas.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į ketvirtąjį ir penktąjį klausimus reikia atsakyti, jog Reglamento Nr. 2777/2000 2 straipsnio 2 dalį ir Direktyvos 85/73 4 straipsnį bei 5 straipsnio 4 dalies antrąją pastraipą reikia aiškinti taip, kad jie nedraudžia valstybėms narėms rinkti nacionalinių mokesčių, skirtų finansuoti GSE tyrimų išlaidas. Bendra mokesčių, susijusių su galvijų skerdimu maistui, suma turi būti nustatyta atsižvelgiant į Bendrijos mokesčiams nustatytus principus, pagal kuriuos ši suma, pirma, negali viršyti patirtų išlaidų, skirtų padengti atlyginimus bei socialinio draudimo įmokas, ir tokių tyrimų atlikimo administracinių išlaidų, ir, antra, draudžiamas bet koks tokio mokesčio tiesioginis arba netiesioginis grąžinimas.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija) nusprendžia:

1.
2000 m. gruodžio 18 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2777/2000, patvirtinančio išskirtines paramos galvijienos rinkai priemones, iš dalies pakeisto 2001 m. sausio 19 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 111/2001, 2 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad šioje nuostatoje nurodyti galvijų spongiforminės encefalopatijos tyrimai, kurie buvo privalomai taikyti Nyderlanduose 2001 m. gegužės ir birželio mėnesiais visai vyresnių kaip 30 mėnesių galvijų, skerstų maistui, mėsai.

2.
Reglamento Nr. 2777/2000, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 111/2001, 2 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad draudimas parduoti vyresnių kaip 30 mėnesių galvijų mėsą, kurios nuo 2001 m. sausio 1 d. privalomo galvijų spongiforminės encefalopatijos tyrimo rezultatas nebuvo neigiamas, yra veterinarinė priemonė 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo 1 straipsnio 2 dalies d punkto prasme, įtraukiama į GSE priežiūros ir likvidavimo programas.

3.
Reglamento Nr. 2777/2000, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 111/2001, 2 straipsnio 2 dalį ir 1985 m. sausio 29 d. Tarybos direktyvos 85/73/EEB dėl veterinarinių patikrinimų ir kontrolės, numatytų Direktyvose 89/662/EEB, 90/425/EEB, 90/675/EEB bei 91/496/EEB, finansavimo, iš dalies pakeistos ir konsoliduotos 1996 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 96/43/EB, 4 straipsnį bei 5 straipsnio 4 dalies antrąją pastraipą reikia aiškinti taip, kad jie nedraudžia valstybėms narėms rinkti nacionalinių mokesčių, skirtų finansuoti galvijų spongiforminės encefalopatijos tyrimų išlaidas. Bendra mokesčių, susijusių su galvijų skerdimu maistui, suma turi būti nustatyta atsižvelgiant į Bendrijos mokesčiams nustatytus principus, pagal kuriuos ši suma, pirma, negali viršyti patirtų išlaidų, skirtų padengti atlyginimus bei socialinio draudimo įmokas, ir tokių tyrimų atlikimo administracinių išlaidų, ir, antra, draudžiamas bet koks tokio mokesčio tiesioginis arba netiesioginis grąžinimas.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: olandų.