CELEX: 62005CJ0014
Ühine tollitariifistik
Koondnomenklatuur
Tariifne klassifitseerimine
Gaasiga täidetavad õhupallid

Eelotsusetaotlus käsitleb esiteks nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri
ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, lk 1, ELT eriväljaanne 02/02, lk 382), muudetud komisjoni 1. augusti 2002. aasta
määrusega (EÜ) nr 1832/2002 (EÜT L 290, lk 1), I lisas sisalduva kombineeritud nomenklatuuri (edaspidi „KN”), tõlgendamist
ja teiseks komisjoni 25. veebruari 2000. aasta määruse (EÜ) nr 442/2000 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta koondnomenklatuuris
(EÜT L 54, lk 33; ELT eriväljaanne 02/09 lk 365) lisas oleva tabeli punkti 3 tõlgendamist ja vajaduse korral ka kehtivust.
Eelotsusetaotlus esitati Ameerika Ühendriikide õiguse alusel asutatud äriühingu Anagram International Inc. (edaspidi „Anagram”)
ja Inspecteur van de Belastingdienst - Douanedistrict Rotterdam’i (edaspidi „inspektor”) vahelises kohtuvaidluses heeliumiga
täidetavate õhupallide tariifse klassifitseerimise üle.

Õiguslik raamistik

Ühenduse õigusnormid
KN tugineb kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemile (edaspidi „HS”), mille töötas välja Tollikoostöö Nõukogu,
nüüd Maailma Tolliorganisatsioon. Rahvusvaheline konventsioon, millega HS kehtestati, sõlmiti Brüsselis 14. juunil 1983 ja
kiideti ühenduse nimel heaks nõukogu 7. aprilli 1987. aasta otsusega 87/369/EMÜ (EÜT L 198, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02,
lk 288). KN‑iga on üle võetud HS-i rubriigid ja kuuekohalised alamrubriigid. Ainult seitsmes ja kaheksas number tähistavad
KN-i enda alamrubriike.
Asjaolude asetleidmise ajal kehtinud KN-i versioon tulenes määrusest nr 1832/2002. KN-i XX jaotise pealkirjaga „Mitmesugused
tööstustooted” grupi 95 pealkirjaga „Mänguasjad, mängud ja spordiinventar; nende osad ja tarvikud” asjaomased rubriigid on
sõnastatud järgmiselt:
„9503 Muud mänguasjad; vähendatud suurusega (“mõõtkavas”) mudelid jms meelelahutuslikud mudelid, liikuvad või liikumatud; kõikvõimalikud
mosaiikpildid:
[…]
9503 90 – muud:
9503 90 10 […]
– – muud:
– – – plastist:
9503 90 32 – – – – mehaanilise jõuallikata
[…]
9505               Tooted pühadeks, karnevali- jm lõbustusesemed, k.a vigur- ja üllatusesemed:
[…]
9505 90 00 – muud”.
Määruse nr 2658/87 artikli 9 lõike 1 punkt a sätestab, et Euroopa Ühenduste Komisjoni ülesandeks on KN-i rakendamine, eriti
seoses selgitavate märkustega ja kaupade klassifitseerimisega KN-is.
Komisjon võttis eelnimetatud artikli 9 alusel vastu määruse nr 442/2000. Selle määruse lisa punktis 3 klassifitseeritakse
käesolevas menetluses käsitletavad tooted järgmiselt:
9503 90 32 Õhupallid, alumiiniumikihiga kaetud, kokkuühendatud plastkilest. Plastkile moodustab õhupallide välisseina. Õhupallidel on
täiteava, kuhu paigaldatakse tehismaterjalist ventiil. Ventiili abil suletakse gaas automaatselt õhupalli sisemusse ja see
takistab ühtlasi ka õhu väljumist. Õhupallid täidetakse gaasiga (õhk või heelium).
Lisatud põhjenduse kohaselt määratakse nende toodete klassifikatsioon kindlaks kombineeritud nomenklatuuri tõlgendamise üldeeskirjade 1
ja 6, grupi 39 märkuse 2 punktiga v ning KN-i rubriigi 9503 ja alamrubriikide 9503 90 ja 9503 90 32 sõnastusega. Sellest põhjendusest
nähtub samuti, et neile toodetele võib trükkida erinevaid motiive, mis ei mõjuta nende klassifitseerimist mänguõhupallidena.
HS-i selgitavates märkustes rubriigi 9503 kohta täpsustatakse juhisena järgmist:
„Sellesse [rubriiki] kuuluvad igasugused mänguasjad, mis on mõeldud meelelahutuseks (nii lastele kui täiskasvanutele) […].
Siia rubriiki kuuluvad:
A)      Kõik mänguasjad, mis ei kuulu rubriikidesse 9501 ja 9502. Paljud selle rubriigi mänguasjad on mehhaanilised või elektrilised.
Siia kuuluvad:
[…]
6)      Mänguõhupallid ja -tuulelohed (v.a rubriiki 8801 kuuluvad).
[…]
18)      Rõngad, diabolovurrid, vurrid (sh muusikalised), hüppenöörid (käepidemetega), pallid ja õhupallid (v.a pallid rubriikidest
9504 või 9506).
[…]”
HS-i selgitavates märkustes on rubriigi 9505 kohta ette nähtud:
„Siia rubriiki kuuluvad:
A)      Tooted pidustusteks, karnevali- jm lõbustusesemed, mis arvestades nende kavandatud kasutusala on enamasti valmistatud lihtsast
ja mittevastupidavast materjalist. Siia kuuluvad:
1)      Pühadekaunistused (nt vanikud, Hiina jm paberlaternad jne),
[…]
4)      Meelelahutusesemed jms: viskepallid, konfetid, paberlindid (serpentiinid), päevavarjud, vihmavarjud, vilepillid, „puhumisussid”
jms
[…]”

Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
Anagram taotles 5. veebruaril 2003 inspektorilt toote jaoks siduvat tariifiinformatsiooni, tehes ettepaneku klassifitseerida
see KN-i alamrubriiki 9505 90 00. Toote kirjeldus oli järgmine:
„Alumiiniumiga kaetud tehismaterjalist õhupall, mille erinevad kujud ja millel olevad motiivid sõltuvad sündmusest, mille
jaoks seda kasutatakse: nt sünnipäev, lapse sünd, sõbrapäev jms. Õhupall täidetakse ühekordselt heeliumiga ja sellel on sulgur,
mis takistab gaasi väljumist.”
27. veebruaril 2003 väljastatud siduvas tariifiinformatsioonis oli inspektor vastupidi Anagrami ettepanekule klassifitseerinud
tooted KN-i alamrubriiki 9503 90 32, kasutades toote kirjeldusena määruse nr 442/2000 lisas oleva tabeli punkti 3 sõnastust.
Pärast seda, kui inspektor oli tagasi lükanud Anagrami vaide selle otsuse peale, esitas viimane hagi Gerechtshof te Amsterdam’ile.
Pärast toote näidise uurimist tekkis sellel kohtul kahtlus kõnealuse õhupalli mänguasjana kvalifitseerimise põhjendatuse üle
ja ta tõdes, et sellel puuduvad sellised vajalikud tunnused, mis on iseloomulikud meelelahutuseks või mänguks kasutatavale
mänguasjale; pigem vastab see õhupall määratlusele „tooted pühadeks” KN-i rubriigi 9505 pealkirja tähenduses.
Määruse nr 442/2000 kohta märkis eelotsustaotluse esitanud kohus, et vaidlusalusel tootel puuduvad sellised omadused, mida
on kirjeldatud selle määruse lisas oleva tabeli punktis 3. Kohus leidis siiski, et arvestades 4. märtsi 2004. aasta otsust
kohtuasjas C-130/02: Krings (EKL 2004, lk I-2121, punkt 35), tuleb vaidlusaluse toote suhtes kohaldada määrust nr 442/2000
analoogia alusel, nagu seda soovitab ka inspektor. Seetõttu kaalus nimetatud kohus, kas see määrus on kooskõlas KN-i sõnastusega.
Neil asjaoludel otsustas Gerechtshof te Amsterdam menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
1.      Kas määruse [...] nr 442/2000 lisa punkti 3 tuleb tõlgendada nii, et see hõlmab ka neid kaupu, mida on kirjeldatud vaidluse
aluseks olevates asjaoludes [...]?
2.      Kui see on nii, siis kas määrus on selle punkti osas kehtiv?
3.      Kui määrus on kehtetu või ei käsitle asjaomaseid kaupu, siis kas ühist tollitariifistikku tuleb tõlgendada nii, et need tooted
klassifitseeritakse kui „tooted pühadeks” [KN-i alamrubriigi] 9505 90 00 tähenduses?

Eelotsuse küsimused
Kõigepealt tuleb märkida, et põhikohtuasi käsitleb selliste gaasiga täidetavate õhupallide tariifset klassifitseerimist, mis
on valmistatud alumiiniumikihiga kaetud kokkuühendatud plastkilest, kusjuures plastkile moodustab õhupalli siseseina. Õhupallid,
millel on samad koostisosad, kuid mille välisseina moodustab plastkile, klassifitseeritakse määruse nr 442/2000 lisas oleva
tabeli punkti 3 alusel KN-i alamrubriiki 9503 90 32 (plastist mehaanilise jõuallikata mänguasjad).
Teise küsimusega, mida tuleb käsitleda kõigepealt, kuna juhul, kui vastus sellele küsimusele on eitav, kaob esimese küsimuse
ese, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas määruse nr 442/2000 lisas oleva tabeli punkt 3 on kehtiv, kui see
klassifitseerib alumiiniumikihiga kaetud kokkuühendatud plastkilest õhupallid, mille välisseina moodustab plastkile, KN-i
alamrubriiki 9503 90 32.
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on Euroopa Liidu Nõukogu andnud komisjonile, kes tegutseb koostöös liikmesriikide tolliekspertidega,
ulatusliku kaalutlusõiguse konkreetsete kaupade klassifitseerimisel kasutatavate tariifirubriikide sisu täpsustamiseks. Siiski
ei tulene komisjoni pädevusest võtta vastu määruse nr 2658/87artiklis 9 ette nähtud meetmeid õigust muuta tariifirubriikide
sisu ja ulatust (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Krings, punkt 26 ja viidatud kohtupraktika).
Seega on vaja uurida, kas KN-i alamrubriiki tuleb tõlgendada nii, et see hõlmab selliseid tooteid nagu õhupallid, mida on
kirjeldatud määruse nr 442/2000 lisas oleva tabeli punktis 3.
Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb samuti, et õiguskindluse ja kontrolli hõlbustamise huvides tuleb kaupade tariifse klassifitseerimise
otsustavat kriteeriumi otsida üldiselt nende kaupade KN-i rubriigi sõnastusega määratletud objektiivsete omaduste ja tunnuste
hulgast. Komisjoni poolt välja töötatud KN-i selgitavad märkused ja Maailma Tolliorganisatsiooni poolt välja töötatud HS-i
selgitavad märkused aitavad oluliselt kaasa erinevate tariifirubriikide tõlgendamisele, kuigi neil puudub seaduse jõud (vt
Euroopa Kohtu 17 märtsi 2005. aasta otsus kohtuasjas C-467/03: Ikegami, EKL 2005, lk I-2389, punkt 17).
Toote kasutusotstarve võib klassifikatsiooni seisukohalt olla objektiivne kriteerium, kui see on kõnealusele tootele loomuomane,
mida peab saama hinnata toote objektiivsete omaduste ja tunnuste kaudu (vt eespool viidatud kohtuotsus Ikegami, punkt 23 ja
viidatud kohtupraktika).
Anagram on seisukohal, et määruse nr 442/2000 lisas oleva tabeli punktis 3 kirjeldatud õhupalli ei saa klassifitseerida „mänguasjana”
KN‑i alamrubriigi 9503 90 32 tähenduses. Kuna selline õhupall saab ainult õhus hõljuda, ei saa seda kasutada meelelahutuseks
või mänguks. Pealegi ei ole see mänguasjana kasutamiseks piisavalt tugev ja vastupidav materjali tõttu, millest see on valmistatud.
See õhupall ei vasta ei KN-i rubriigi 9303 kirjeldusele ega HS-i selgitavatele märkustele selle rubriigi kohta.
Sellega seoses tuleneb HS-i selgitavatest märkustest rubriigi 9503 kohta, et mänguasi selle rubriigi tähenduses on mõeldud
peamiselt inimeste (laste või täiskasvanute) meelelahutuseks.
Tuleb tõdeda, et asjaomastel õhupallidel on see omadus vaatamata nende materjalile, mis ei ole tugev ja vastupidav, kuna nende
lühike kasutusaeg ja see, et need hõljuvad õhus, ei takista eelkõige lastel nende esemete abil meelt lahutamast ja nendega
mängimast.
Peale selle toetavad komisjoni poolt määruses nr 442/2000 ette nähtud õhupallide klassifikatsiooni HS-i selgitavad märkused
seoses rubriigiga 9503, mis täpsustavad, et see rubriik hõlmab mänguõhupalle ja –tuulelohesid ning palle ja õhupalle (va pallid
seltskonnamängudeks või sportimiseks).
Lisaks ei ole asjakohane see, et neid õhupalle võib kasutada samuti kui tooteid pühadeks. Kuna toote objektiivseid omadusi
saab kontrollida tollivormistuse ajal, ei saa asjaolu, et selle toote puhul on tõenäoline ka teine kasutusviis, välistada
selle õiguslikku määratlust. Tariifse klassifitseerimise seisukohalt ei ole oluline, et toode oleks mõeldud kasutamiseks üksnes
ja ainult vastavalt sellele objektiivsele omadusele. Piisab, kui selline kasutusviis on toote peamine kasutusotstarve (vt selle
kohta 9. augusti 1994. aasta otsus kohtuasjas C-395/93: Neckermann Versand, EKL 1994, lk I-4027, punktid 8 ja 9).
Lisaks kõigele ei tulene KN-i alamrubriikide 9503 90 ja 9503 90 32 sõnastusest eraldi kriteeriumi, mis iseloomustaks gaasiga
täidetavaid õhupalle. Sõnastuses on vaid kaks üldist tingimust selleks, et toode võiks kuuluda KN-i alamrubriiki 9503 90 32 ­ nimelt
peab see olema valmistatud plastist ja olema mehaanilise jõuallikata ­ ning need kaks tingimust on määruse nr 442/2000 lisas
oleva tabeli punktis 3 ette nähtud kaupade puhul täidetud.
Järelikult tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimusele vastata, et teise küsimuse käsitlemisel ei ilmnenud selliseid
asjaolusid, mis mõjutaksid määruse nr 442/2000 kehtivust seoses sellega, et määruse lisas oleva tabeli punktis 3 ette nähtud
tooted on klassifitseeritud KN-i alamrubriiki 9503 90 32.
Mis puutub esimesse küsimusse, millega soovitakse teada, kas põhikohtuasjas käsitletav toode tuleb samuti klassifitseerida
KN-i alamrubriiki 9503 90 32, siis tuleb meenutada, et klassifitseerimist reguleeriv määrus on üldkohaldatav, kuna seda ei
kohaldata mitte üksikule ettevõtjale, vaid üldiselt selliste toodete suhtes, mis on samased toodetega, mida tolliseadustiku
komitee uuris selleks, et anda oma arvamus seoses selle määrusega. Selleks et klassifitseerimist reguleeriva määruse tõlgendamisel
määratleda selle määruse kohaldamisala, tuleb arvestada muu hulgas selle määruse põhjendusi (vt eespool viidatud kohtuotsus
Krings, punkt 33 ja viidatud kohtupraktika).
Anagram väidab, et kui arvestada määruse nr 442/2000 lisas oleva tabeli punktis 3 sisalduvat kirjeldust, siis ei kuulu vaidlusalune
toode selle punkti kohaldamisalasse. Ta rõhutab, et õhupalli on kirjeldatud konkreetsel viisil ­ nimelt koosneb see kokkuühendatud
plastkilest, mille sisesein on alumiiniumikihiga kaetud. Anagrami arvates on see õhupalli tüüp ainus, mis on selle sättega
hõlmatud. Vaidlusaluse toote puhul moodustab plastkile õhupalli siseseina.
Seoses sellega tuleb tõdeda, et põhikohtuasjas käsitletav toode ei ole tõepoolest samane määruse nr 442/2000 lisas oleva tabeli
punktis 3 kirjeldatud tootega, kuna see ei vasta kõigi omaduste poolest selles sättes olevale kauba kirjeldusele. Järelikult,
nagu Madalmaade valitsus on põhjendatult oma kirjalikes märkustes tõdenud, ei ole kõnealune määrus selle toote suhtes otseselt
kohaldatav.
Nagu Euroopa Kohus on juba varem otsustanud, aitab sellise klassifitseerimist käsitleva määruse, nagu määrus nr 442/2000,
kohaldamine analoogia alusel toodete suhtes, mis on selles määruses ettenähtutega analoogsed, ometi kaasa KN-i järjekindlale
tõlgendamisele ja ettevõtjate võrdsele kohtlemisele (vt eespool viidatud kohtuotsus Krings, punkt 35).
Ainus erinevus asjaomase toote ja määruse nr 442/2000 lisas oleva tabeli punktis 3 kirjeldatud toote vahel on see, et materjalid,
millest toode koosneb, on ümber pööratud ja, nagu ka komisjon on märkinud, ei mõjuta see toote peamisi omadusi. Sellest nähtub,
et see määrus on Anagrami toodete suhtes kohaldatav analoogia põhjal.
Lisaks kinnitab seda järeldust kõnealuse punkti 3 põhjendus, mille kohaselt võib toodetele trükkida erinevaid motiive, mis
käesoleval juhul seonduvad erinevate pidulike sündmustega, mis siiski ei mõjuta toodete klassifitseerimist mänguõhupallidena.
Seega tuleb esimesele küsimusele vastata, et komisjoni poolt määruse nr 442/2000 lisas olevas tabeli punktis 3 kirjeldatud
toote puhul ette nähtud klassifikatsioon on analoogia alusel kohaldatav gaasiga täidetavate õhupallide suhtes, mis on valmistatud
alumiiniumikihiga kaetud kokkuühendatud plastkilest, kusjuures plastkile moodustab õhupalli siseseina.
Eespool toodut arvesse võttes ei ole kolmandale küsimusele vaja vastata.

Kohtukulud
Et põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab
kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, v.a poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kuues koda) otsustab:
1.
Teise küsimuse käsitlemisel ei ilmnenud selliseid asjaolusid, mis mõjutaksid komisjoni 25. veebruari 2000. aasta määruse (EÜ)
nr 442/2000 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta koondnomenklatuuris kehtivust seoses sellega, et määruse lisas oleva
tabeli punktis 3 ette nähtud tooted on klassifitseeritud nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja
statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta, muudetud komisjoni 1. augusti 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 1832/2002
I lisas sisalduva kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 9503 90 32.
2.
Komisjoni poolt määruse nr 442/2000 lisas olevas tabeli punktis 3 kirjeldatud toote puhul ette nähtud klassifikatsioon on
analoogia alusel kohaldatav gaasiga täidetavate õhupallide suhtes, mis on valmistatud alumiiniumikihiga kaetud kokkuühendatud
plastkilest, kusjuures plastkile moodustab õhupalli siseseina.
Allkirjad
*
Kohtumenetluse keel: hollandi.