CELEX: 62006CJ0207
Förordning (EG) nr 615/98
Exportbidrag
Levande nötkreaturs välbefinnande vid transport
Direktiv 91/628/EEG
Tillämpning av bestämmelser om skydd av djur vid transport
Bestämmelser om transporttider och viloperioder samt om sjötransport av nötkreatur till en plats utanför gemenskapen
Vattning och utfodring av djur under transport

Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 1 i kommissionens förordning (EG) nr 615/98 av den 18 mars 1998 om särskilda tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag när det gäller levande nötkreaturs välbefinnande vid transport (
EGT L 82, s. 19
) och av bestämmelserna i rådets direktiv 91/628/EEG av den 19 november 1991 om skydd av djur vid transport, och ändring av direktiven 90/425/EEG och 91/496/EEG (
EGT L 340, s. 17
), i dess lydelse enligt rådets direktiv 95/29/EG av den 29 juni 1995 (
EGT L 148, s. 52
) (nedan kallat direktiv 91/628).
Begäran har framställts i ett mål mellan Schwaninger Martin, Viehhandel – Viehexport (nedan kallat Schwaninger) och Zollamt Salzburg, Erstattungen (nedan kallad Zollamt), avseende ett beslut att inte utbetala bidrag för export av levande nötkreatur till Albanien.
Tillämpliga bestämmelser
I artikel 13.9 andra stycket i rådets förordning (EEG) nr 805/68 av den 27 juni 1968 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött (
EGT L 148, s. 24
; svensk specialutgåva, område 3, volym 2, s. 63), i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 2634/97 av den 18 december 1997 (
EGT L 356, s. 13
) (nedan kallad förordning nr 805/68), föreskrivs att ett villkor för utbetalningen av bidrag vid export av levande djur är att bestämmelserna i gemenskapens lagstiftning om djurens välfärd iakttas, särskilt skyddet av djur under transport.
Förordning nr 615/98
I förordning nr 615/98 anges tillämpningsföreskrifter för förordning nr 805/68.
I artikel 1 i förordning nr 615/98 anges att det endast ska utbetalas exportbidrag för levande nötkreatur om det vid transporten av dem till deras första lossning i det tredjeland som är slutdestination har tagits hänsyn till bestämmelserna i rådets direktiv 91/628 och bestämmelserna i den nämnda förordningen.
Enligt artikel 2 i samma förordning ska djuren kontrolleras vid utförsel från gemenskapens tullområde. En officiell veterinär ska kontrollera och intyga att djuren klarar av transport i enlighet med bestämmelserna i direktiv 91/628, att transportmedlet med vilket djuren ska lämna gemenskapens tullområde överensstämmer med bestämmelserna i direktivet och att åtgärder har vidtagits för att vårda djuren under transporten i överensstämmelse med villkoren som uppställs i det nämnda direktivet.
I artikel 5.1 i den nämnda förordningen föreskrivs följande:
”1.   Exportören skall meddela den behöriga myndigheten i den medlemsstat där exportdeklarationen har godkänts alla nödvändiga uppgifter angående resan senast när exportdeklarationen lämnas in.
Exportören skall samtidigt, eller senast när han får kännedom om det, underrätta den behöriga myndigheten om ett eventuellt byte av transportmedel.”
I enlighet med artikel 5.2 i samma förordning ska ansökan om utbetalning av exportbidrag åtföljas av ett bevis på att bestämmelserna i artikel 1 i förordningen har efterlevts. Detta bevis ska bestå av kontrollexemplar T 5 och kontrollrapporten från ett kontrollbolag, tillsammans med veterinärintyget.
I artikel 5.3 i förordning nr 615/98 anges emellertid att exportbidraget inte ska utbetalas för det antal djur som dött under transport eller för de djur med avseende på vilka det utbetalande organet, efter att ha tagit del av de dokument som avses i artikel 5.2, rapporterna om de kontroller som avses i artikel 4 och/eller andra uppgifter som det förfogar över när det gäller efterlevnaden av de bestämmelser som avses i artikel 1 i den nämnda förordningen, uppfattar att reglerna i direktiv 91/628 inte har efterlevts.
Direktiv 91/628
Direktiv 91/628 är enligt dess artikel 1.1 a tillämpligt på transport av tamdjur av nötkreatur.
Enligt artikel 2.2 i det nämnda direktivet anges följande betydelser för:
”…
(b)
’transport’: varje form av befordran av djur med ett transportmedel inklusive lastning och lossning;
…
(h)
’viloperioder’: en sammanhängande tidsrymd under förflyttningen under vilken djuren inte befordras i ett transportmedel.
…”
I artikel 5 A.2 d i samma direktiv föreskrivs att medlemsstaterna ska se till att transportören:
”ser till:
i)
att originalet till den färdplan som anges under b:
—
är riktigt och rätt ifyllt av rätt personer,
…
ii)
att den personal som genomför transporten
—
under hela transporten i färdplanen anger de tider och platser då de transporterade djuren har utfodrats och vattnats
…”
Kapitel VII i bilagan till direktiv 91/628, vilken utgör punkt 48 i denna bilaga, avser vattnings- och utfodringsintervaller samt transporttider och viloperioder. I punkt 48 anges bland annat följande:
”…
2.
Transporttiden för djur av de arter som avses i punkt 1 får inte överskrida 8 timmar.
3.
Den maximala transporttid som avses i punkt 2 får förlängas om det fordon som används för transporten uppfyller följande tilläggsvillkor:
—
Tillräckligt mycket strö på fordonets golv.
—
Mängden foder ombord på fordonet skall vara anpassad till de transporterade djurarterna och transporttidens längd.
—
Möjlighet att nå djuren för inspektion m.m.
—
Möjlighet till tillfredsställande ventilation som kan anpassas efter (den inre och yttre) temperaturen.
—
Rörliga skiljeväggar för att skapa olika avdelningar.
—
Fordonen skall innehålla en anordning som möjliggör anslutning till en vattenledning vid uppehåll.
…
4.
När ett landsvägsfordon som uppfyller villkoren i punkt 3 används, skall vattnings- och utfodringsintervallen samt transporttidernas och viloperiodernas längd vara som följer:
…
d)
Alla andra djur av de arter som anges i punkt 1 skall efter 14 timmars transport få en tillräcklig vilotid på minst en timme, särskilt för att vattnas och om nödvändigt utfodras. Efter denna vilotid kan transporten återupptas under en period av 14 timmar.
5.
Efter den fastställda transporttiden skall djuren lastas av, utfodras, vattnas och få en vilotid på minst 24 timmar.
…
7.
a)
Djuren får inte transporteras sjövägen om den maximala transporttiden överstiger den som anges i punkt 2, utom om de villkor som föreskrivs under 3 och 4 respekteras, med undantag för transporttiderna och viloperioderna.
b)
Vid sjötransporter som regelbundet och direkt förbinder två geografiska punkter inom gemenskapen och som sker med fordon som har lastats på båtarna utan att djuren avlastats, skall en vilotid av 12 timmar föreskrivas för djuren efter avlastning i bestämmelsehamnen eller i närheten, utom om sjötransportens varaktighet gör det möjligt att inordna resan i det allmänna schemat i punkterna 2–4.
…”
Tvisten vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
Den 23 oktober 2002 anmälde Martin Schwaninger export av 33 nötkreatur till Albanien och ansökte i detta avseende om utbetalning av exportbidrag. Djuren transporterades 14 timmar på väg från Österrike till Italien, där de lossades i hamnen i Trieste. Efter en vilotid på 24 timmar under vilken de utfordrades och vattnades, lastades djuren på nytt på lastfordonet, på vilket de skeppades med en roll-on/roll-off-färja. Överfarten från Trieste till Dürres (Albanien) varade 41 timmar och 30 minuter. Djuren transporterades därefter på väg i samma lastfordon, utan viloperiod, till Lushnja (Albanien), dit de anlände samma dag och där de slutligen lossades efter en transporttid på totalt 46 timmar.
Zollamt konstaterade att den ingivna färdplanen saknade angivelser, från personalen som ansvarade för transporten, avseende vattning och utfordring av djuren under sjötransporten. Zollamt drog slutsatsen att djuren varken utfordrats eller vattnats under en tidsperiod på 46 timmar. Den ansåg i detta avseende att en i efterhand avgiven försäkran under ed av fordonets förare, med de uppgifter om vattning och utfordring av djuren som saknades i färdplanen, saknade relevans. Zollamt beslutade följaktligen att avslå den ingivna ansökan om utbetalning av exportbidrag.
Den talan som väcktes mot detta beslut om avslag avslogs i sin tur i första instans. Schwaninger överklagade den 9 september 2005 till den hänskjutande domstolen och gjorde gällande att avsaknaden av uppgifter i färdplanen över transporten inte hade anförts som ett skäl för att neka utbetalning av exportbidrag i den angripna domen.
Unabhängiger Finanzsenat Salzburg-Aigen anser att lösningen av tvisten i det nationella målet beror av tolkningen av bestämmelser i gemenskapsrätten och beslutade därför att förklara målet vilande och hänskjuta följande tolkningsfrågor till domstolen:
”1
Ska artikel 1 i… förordning… nr 615/98… tolkas så, att [punkt 48.7 b] i bilagan till direktiv 91/628 … ska tillämpas analogt i fråga om sjötransporter som regelbundet och direkt förbinder en geografisk punkt inom gemenskapen med en geografisk punkt som är belägen i ett tredjeland och som sker med fordon som har lastats på fartygen utan att djuren har lossats?
2)
Om fråga 1 besvaras jakande, ska [punkt 48.7 b] i bilagan till direktiv 91/628… tolkas så, att tidsåtgången vid sjötransport av nötkreatur inte uppfyller kraven i punkt 4 d om djuren efter en transporttid på 14 timmar inte får en vilotid på minst en timme?
3)
Om fråga 1 besvaras nekande, ska den i så fall tillämpliga bestämmelsen, [nämligen] [punkt 48.7 a] i bilagan till direktiv 91/628…, tolkas så, att transporttidens längd vid sjötransporter, som regelbundet och direkt förbinder en geografisk punkt inom gemenskapen med en geografisk punkt som är belägen i ett tredjeland, och som sker med fordon som har lastats på fartygen utan att djuren har lossats, saknar betydelse, om djuren regelbundet vattnas och utfodras och om transporten, sedan lastfordonen lossats i bestämmelsehamnen, omedelbart fortsätter som vägtransport under en tid av ytterligare 29 timmar?
4)
Om fråga 3 besvaras jakande, ska artikel 5 A.2 d ii första strecksatsen i direktiv 91/628 … förstås så, att den personal som genomför transporten måste ange i färdplanen när de transporterade djuren utfodras och vattnas under sjötransporten, och att en på förhand med skrivmaskin gjord anteckning med lydelsen ’[djuren] utfodras och vattnas under sjötransporten kväll, morgon, middag, kväll, morgon’ inte uppfyller kraven enligt direktiv 91/628, vilket har den rättsliga följden att rätten till exportbidrag går förlorad när angivelserna om den vård som [djuren] har erhållit saknas, såvida inte annan tillräcklig bevisning läggs fram?”
Prövning av tolkningsfrågorna
Den första frågan
Den hänskjutande domstolen har ställt den första frågan för att få klarhet i räckvidden av den hänvisning som görs i förordning nr 615/98 till direktiv 91/628 och, bland annat, om transport med en roll-on/roll-off färja, vid tillämpning av denna hänvisning, mellan en geografisk punkt inom gemenskapen och en geografisk punkt som är belägen i ett tredjeland, omfattas av punkt 48.7 a i bilagan till detta direktiv eller om punkt 48.7 b i samma bilaga ska tillämpas analogt.
Enligt den hänskjutande domstolen är det nödvändigt att tillämpningsområdet för punkt 48.7 b i bilagan till direktiv 91/628 kan utvidgas till att omfatta transport med roll-on/roll-off färja, såsom den som är i fråga i den nationella domstolen, mellan en punkt inom gemenskapen och en punkt i ett tredjeland, även om tillämpningsområdet för nämnda punkt 48.7 b uttryckligen är begränsat till sjötransport mellan två geografiska punkter i gemenskapen. En sådan utvidgning är bland annat motiverad, enligt den nämnda domstolen, av den hänvisning som görs genom artikel 1 i förordning nr 615/98 till direktiv 91/628, enligt vilken villkoren i detta direktiv ska iakttas under transport av djur till deras första lossning i det tredjeland som är slutdestination.
Domstolen påpekar inledningsvis att det föreskrivs i artikel 1 i förordning nr 615/98 att vid tillämpningen av artikel 13.9 andra stycket i förordning nr 805/68 ska exportbidrag endast utbetalas för levande nötkreatur med nummer 0102 i Kombinerade nomenklaturen, om hänsyn, vid transport av djuren till deras första avlastning i det tredjeland som är slutdestination, har tagits till bland annat bestämmelserna i direktiv 91/628 (se dom av den 17 januari 2008 i de förenade målen
C-37/06 och C-58/06, Viamex Agrar Handel och ZVK, REG 2008, s. I-69
, punkt 17).
Domstolen har funnit, vad avser räckvidden av den allmänna hänvisningen i artikel 1 i förordning nr 615/98 till direktiv 91/628, att den artikeln syftar till att vid tillämpning av artikel 13.9 i förordning nr 805/68 säkerställa att de relevanta bestämmelserna i det nämnda direktivet avseende levande djurs välbefinnande, och särskilt skydd av djur under transport, iakttas (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Viamex Agrar Handel och ZVK, punkt 19).
Den omständigheten att det i artikel 1 i förordning nr 615/98 hänvisas till bestämmelserna i direktiv 91/628, i vilket villkoren för betalning av exportbidrag fastställs, medför inte att tillämpningsområdet för dessa bestämmelser ändras. Den omständigheten att gemenskapslagstiftaren har föreskrivit att de nämnda bestämmelserna ska tillämpas till den första lossningen av djuren i det tredjeland som är slutdestination ska inte tolkas så att det regelsystem som är tillämpligt på en viss transport mellan två punkter i gemenskapen nödvändigtvis är tillämpligt på en transport av samma art mellan en geografisk punkt inom gemenskapen och en geografisk punkt som är belägen i det berörda tredjelandet.
Det stämmer att enligt artikel 1 i förordning nr 615/98 beror utbetalningen av exportbidrag av huruvida bestämmelserna i direktiv 91/628 iakttas, i de olika faserna av transporten av djur till deras första lossning i det tredjeland som är slutdestination. Domstolen konstaterar emellertid att bestämmelserna i punkt 48.7 b i bilagan till samma direktiv uttryckligen avser transporter inom gemenskapen, och kan således inte vara tillämpliga på transporter av samma art till ett tredjeland.
Punkt 48 i bilagan till direktiv 91/628 ska i själva verket tolkas så att punkt 48.7 b i denna bilaga är tillämplig på transporter med roll-on/roll-off färjor som regelbundet och direkt förbinder två geografiska punkter inom gemenskapen och som per definition är i stånd att iaktta de villkor som fastställs i den punkten, och då punkt 48.7 b inte är tillämplig, ska de villkor som fastställs i punkt 48.7 a iakttas.
Domstolen anser mot denna bakgrund att den hänvisning som görs i artikel 1 i förordning nr 615/98 till direktiv 91/628 inte kan tolkas så att punkt 48.7 b i bilagan till direktivet, vars tillämpningsområde uttryckligen är begränsat till sjötransporter mellan två geografiska punkter i gemenskapen, ska tillämpas på transport med roll-on/roll-off färjor mellan en geografisk punkt inom gemenskapen och en geografisk punkt som är belägen i ett tredjeland.
Mot bakgrund av det föregående ska den första frågan besvaras så att artikel 1 i förordning nr 615/98 inte kan tolkas så att punkt 48.7 b i bilagan till direktiv 91/628 ska tillämpas vid fall av sjötransport som förbinder en geografisk punkt inom gemenskapen med en geografisk punkt som är belägen i ett tredjeland och som sker med fordon som har lastats på fartygen utan att djuren har lossats.
Den andra frågan
Den hänskjutande domstolen har ställt denna fråga för det fall den första frågan besvaras jakande.
Med beaktande av att den första frågan besvaras nekande, saknas det anledning att pröva den andra frågan.
Den tredje frågan
Den hänskjutande domstolen har ställt den tredje frågan för att få klarhet i huruvida, vid tillämpning av punkt 48.7 a i bilagan till direktiv 91/628, transporttiden till sjöss mellan en geografisk punkt inom gemenskapen och en geografisk punkt som är belägen i ett tredjeland saknar betydelse då transporten sker med fordon som har lastats på fartygen utan att djuren har lossats, och då djuren regelbundet vattnas och utfodras och om transporten, sedan lastfordonen lossats i hamnen i det tredjeland som är destination, omedelbart fortsätter på väg under ytterligare 29 timmar.
Domstolen påpekar att, i avsaknad av särskilda bestämmelser för transport med roll-on/roll-off färja, såsom den i målet vid den nationella domstolen aktuella, och då punkt 48.7 b i bilagan till direktiv 91/628 inte är tillämplig på detta transportmedel, kan villkoren för transport av djur med en sådan roll-on/roll-off-färja fastställas enbart med stöd av punkt 48.7 a, om allmänna bestämmelser för sjötransport.
Det framgår, med avseende på den nämnda transporttidens längd, klart från ordalydelsen i punkt 48.7 a i bilagan till direktiv 91/628 att transporttiden till sjöss får överskrida 8 timmar, om samtliga villkor som föreskrivs under 3 och 4 respekteras, med undantag för transporttiderna och viloperioderna. Domstolen påpekar att bland de villkor som ska respekteras förekommer bland annat villkoren avseende vattnings- och utfodringsintervaller.
Vid transport med roll-on/roll-off fartyg som förbinder en geografisk punkt inom gemenskapen med en geografisk punkt som är belägen i ett tredjeland, saknar transporttidens längd följaktligen betydelse om djuren transporteras enligt villkoren i punkterna 48.3 och 48.4 i bilagan till direktiv 91/628, med undantag för transporttider och viloperioder.
Med avseende på frågan huruvida det är möjligt att påbörja en ny vägtransportperiod under iakttagande av villkoren i punkt 48.4 d i bilagan till direktiv 91/628, omedelbart efter det att fordonet har lossats i hamnen i det tredjeland som är destination, ska det konstateras att enligt samma punkt 48.7 a krävs det inte att en ny vägtransporttid föregås av en viloperiod för djuren efter det att fordonet har lossats från fartyget.
Om transporten med roll-on/roll-off-färja följaktligen uppfyller villkoren i nämnda punkt 48.7 a och samtliga villkor i punkterna 48.3 och 48.4, med undantag för transporttider och viloperioder, har respekterats, kan en ny vägtransportperiod påbörjas omedelbart efter det att fordonet har lossats i hamnen i det tredjeland som är destination, i enlighet med punkt 48.4 d.
Mot bakgrund av det föregående ska den tredje frågan besvaras så att punkt 48.7 a i bilagan till direktiv 91/628 ska tolkas så, att transporttiden vid sjötransport som förbinder en geografisk punkt inom gemenskapen med en geografisk punkt som är belägen i ett tredjeland, och som sker med fordon som har lastats på fartygen utan att djuren har lossats, saknar betydelse om djuren transporteras enligt villkoren i de nämnda punkterna 48.3 och 48.4, med undantag för transporttider och viloperioder. Om så är fallet, kan en ny vägtransportperiod påbörjas omedelbart efter det att fordonet har lossats i hamnen i det tredjeland som är destination, i enlighet med punkt 48.4 d.
Den fjärde frågan
Den hänskjutande domstolen har ställt den fjärde frågan för att få klarhet i huruvida den omständigheten att det före sjötransporten anges att djuren utfodras och vattnas ”kväll, morgon, middag, kväll, morgon” uppfyller kraven enligt artikel 5 A.2 d ii första strecksatsen i direktiv 91/628, och för det fall denna fråga besvaras nekande, huruvida rätten till exportbidrag kan gå förlorad om denna bestämmelse inte iakttas.
Domstolen erinrar i detta hänseende om att enligt artikel 5 A.2 d ii första strecksatsen i direktiv 91/628 ska medlemsstaterna bland annat se till att transportören ser till att originalet till färdplanen är riktigt och rätt ifyllt av rätt personer, och att den personal som genomför transporten i färdplanen anger de tider och platser då de transporterade djuren har utfodrats och vattnats under transporten.
Det framgår klart av ordalydelsen i den bestämmelsen att färdplanen, oberoende av när den fylls i, för att uppfylla formkraven i artikel 5 A.2 d ii första strecksatsen i direktiv 91/628, ska innehålla uppgifter från den personal som genomför transporten avseende de tider och platser då de transporterade djuren har utfodrats och vattnats under transporten.
Domstolen har, med avseende på möjliga följder av att de nämnda formkraven inte har iakttagits, funnit att då den behöriga myndigheten i en medlemsstat anser att direktiv 91/628 inte har iakttagits, utan att detta har medfört djurs dödsfall, har gemenskapslagstiftaren beviljat den myndigheten ett visst utrymme för skönsmässig bedömning för att avgöra huruvida den omständigheten att en bestämmelse åsidosatts ska medföra att exportbidraget går förlorat, minskas eller utbetalas. Ett sådant utrymme för skönsmässig bedömning är emellertid inte obegränsat, då det ska utövas inom ramen för artikel 5 i förordning nr 615/98 (se domen i de ovannämnda förenade målen Viamex Agrar Handel och ZVK, punkterna 38 och 39).
Domstolen har även funnit att det ankommer på den behöriga myndigheten att avgöra huruvida åsidosättandet av en bestämmelse i direktiv 91/628 har påverkat djurs välbefinnande, huruvida ett sådant åsidosättande, i förekommande fall, kan korrigeras och huruvida åsidosättandet ska medföra att exportbidraget går förlorat, minskas eller utbetalas (se domen i de ovannämnda förenade målen Viamex Agrar Handel och ZVK, punkt 44).
Den behöriga myndigheten kan således, enligt detta tillvägagångssätt, om den inte anser att någon av de handlingar som har lämnats in av exportören kan utgöra bevisning för att direktiv 91/628 har iakttagits, besluta att inte godta ansökan om exportbidrag.
Domstolen har funnit att det, för att fatta ett sådant beslut, emellertid ankommer på den behöriga myndigheten, med tillämpning av artikel 5.3 i förordning nr 615/98, att grunda sig på objektiva och konkreta uppgifter rörande djurens välbefinnande, som visar att de handlingar som exportören har bilagt sin bidragsansökan inte styrker att bestämmelserna i direktiv 91/628 har efterlevts vid transporten. I förekommande fall har exportören möjlighet att visa att den bevisning som denna myndighet har åberopat till styrkande av att bestämmelserna i förordning nr 615/98 och i detta direktiv inte har efterlevts saknar relevans (se dom av den 13 mars 2008 i mål
C-96/07, Viamex Agrar Handel, REG 2008, s. I-1413
, punkt 41).
Under alla omständigheter har den behöriga myndigheten en skyldighet att motivera sitt beslut genom att precisera varför den anser att exportörens bevisning inte styrker att bestämmelserna i direktiv 91/628 har efterlevts. Myndigheten ska därvid särskilt pröva dokument som exportören har ingett på ett objektivt sätt och visa att de omständigheter som myndigheten gör gällande styrker att de dokument som har bilagts exportbidragsansökan inte styrker att relevanta bestämmelser i samma direktiv har efterlevts (se domen i det ovannämnda målet Viamex Agrar Handel, punkt 42).
Även om det stämmer att en angivelse att djuren har vattnats och utfordrats ”kväll, morgon, middag, kväll, morgon” under sjötransporten inte exakt motsvarar bestämmelsen i artikel 5 A.2 d ii första strecksatsen i direktiv 91/628, kan det mot denna bakgrund inte heller dras slutsatsen att djuren varken har vattnats eller utfordrats.
En anteckning som på förhand skrivits in i fartygets färdplan, enligt vilken djuren utfodras och vattnas vid tillräckligt identifierbara tidpunkter kan nämligen uppfylla kraven enligt direktiv 91/628 om det bevisas att denna utfordring och vattning faktiskt har ägt rum.
Det ankommer på den hänskjutande domstolen att i målet vid den domstolen, mot bakgrund av samtliga handlingar som exportören har ingett och som omfattar färdplanen och den försäkran under ed som avses i punkt 15 i förevarande dom, kontrollera om djuren har transporterats i enlighet med de villkor som föreskrivs i direktiv 91/628.
Mot bakgrund av det föregående ska den fjärde frågan besvaras så att en färdplan som innehåller en på förhand med skrivmaskin gjord anteckning, enligt vilken djuren utfodras och vattnas ”kväll, morgon, middag, kväll, morgon” under sjötransporten, kan uppfylla kraven enligt direktiv 91/628, om det bevisas att denna utfordring och vattning faktiskt har ägt rum. Om den behöriga myndigheten, mot bakgrund av samtliga handlingar som exportören har ingett, anser att kraven i det nämnda direktivet inte har iakttagits, ska den bedöma om den omständigheten att dessa krav inte har efterlevts har påverkat djurens välbefinnande, och om detta, vid behov, kan rättas till, samt om det medför att exportbidraget går förlorat eller minskas, eller om det fortfarande kommer att utbetalas.
Rättegångskostnader
Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.

Mot denna bakgrund beslutar domstolen (tredje avdelningen) följande:

1)
Artikel 1 i kommissionens förordning (EG) nr 615/98 av den 18 mars 1998 om särskilda tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag när det gäller levande nötkreaturs välbefinnande vid transport, ska inte tolkas så att punkt 48.7 b i bilagan till rådets direktiv 91/628/EEG av den 19 november 1991 om skydd av djur vid transport, och ändring av direktiven 90/425/EEG och 91/496/EEG, i dess lydelse enligt rådets direktiv 95/29/EG av den 29 juni 1995, ska tillämpas vid fall av sjötransport som förbinder en geografisk punkt inom Europeiska gemenskapen med en geografisk punkt som är belägen i ett tredjeland och som sker med fordon som har lastats på fartygen utan att djuren har lossats.

2)
Punkt 48.7 a i bilagan till direktiv 91/628, i dess lydelse enligt direktiv 95/29, ska tolkas så att transporttiden vid sjötransport som förbinder en geografisk punkt inom Europeiska gemenskapen med en geografisk punkt som är belägen i ett tredjeland, och som sker med fordon som har lastats på fartygen utan att djuren har lossats, saknar betydelse om djuren transporteras enligt villkoren i de nämnda punkterna 48.3 och 48.4, med undantag för transporttider och viloperioder. Om så är fallet, kan en ny vägtransportperiod påbörjas omedelbart efter det att fordonet har lossats i hamnen i det tredjeland som är destination, i enlighet med punkt 48.4 d.

3)
En färdplan som innehåller en på förhand med skrivmaskin gjord anteckning, enligt vilken djuren utfodras och vattnas ”kväll, morgon, middag, kväll, morgon” under sjötransporten, kan uppfylla kraven enligt direktiv 91/628, i dess lydelse enligt direktiv 95/29, om det bevisas att denna utfordring och vattning faktiskt har ägt rum. Om den behöriga myndigheten, mot bakgrund av samtliga handlingar som exportören har ingett, anser att kraven i det nämnda direktivet inte har iakttagits, ska den bedöma om den omständigheten att dessa krav inte har efterlevts har påverkat djurens välbefinnande, och om detta, vid behov, kan rättas till, samt om det medför att exportbidraget går förlorat eller minskas, eller om det fortfarande kommer att utbetalas.

Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: tyska.