CELEX: 62002CJ0420
Nesplnění povinnosti státem
Protiprávní ukládání odpadů na místě Péra Galini
Směrnice 75/442/EHS o odpadech, ve znění směrnice 91/156/EHS
Články 4 a 9

Svou žalobou se Komise Evropských společenství domáhá, aby Soudní dvůr určil, že Řecká republika tím, že nepřijala nezbytná
opatření, aby zajistila, že odpady ukládané na místě Péra Galini v územním obvodu nómos Héraklion (Řecko) budou využity nebo
odstraněny bez ohrožení  lidského zdraví a bez ohrožení vod, ovzduší, půdy, rostlin a živočichů, bez obtěžování hlukem nebo
zápachem, a tím, že vydala k provozování tohoto zařízení povolení, které neobsahuje nezbytné informace, nesplnila povinnosti,
které pro ni vyplývají z článků 4 a 9 směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech (Úř. věst. L 194, s. 39),
ve znění směrnice Rady 91/156/EHS ze dne 18. března 1991 (Úř. věst L 78, s. 32; Zvl. vyd. 15/02, s, 3, dále jen „směrnice“).

Právní rámec
Článek 4 směrnice stanoví:
„Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, že odpady se budou odstraňovat bez ohrožení lidského zdraví a bez
poškozování životního prostředí, zejména:
–        bez ohrožení vod, ovzduší, půdy, rostlin a živočichů,
–        bez obtěžování hlukem nebo zápachem,
–        bez nepříznivého ovlivňování krajiny nebo míst zvláštního zájmu.
Členské státy rovněž učiní nezbytná opatření pro zákaz svévolného opuštění, nepovoleného ukládání a nekontrolovaného odstraňování
odpadů.“
Článek 9 směrnice stanoví:
„1. V zájmu provedení článků 4, 5 a 7 musí každá organizace nebo podnik, který provádí operace uvedené v příloze II A, získat
povolení od příslušného orgánu podle článku 6.
Toto povolení zahrnuje:
–        druhy a množství odpadů,
–        technické požadavky,
–        bezpečnostní opatření, která je třeba přijmout,
–        místo odstraňování,
–        metodu úpravy.
2. Povolení mohou být udělována na určité období, mohou být obnovitelná, mohou se na ně vztahovat podmínky a závazky anebo,
zejména je-li navrhovaná metoda odstraňování nepřijatelná z hlediska ochrany životního prostředí, mohou být zamítnuta.“

Postup před zahájením soudního řízení
Po podání peticí k Evropskému parlamentu ohledně protiprávního ukládání odpadů na místě Péra Galini v územním obvodu nómos
Héraklion požádala Komise dne 23. února 2000 řeckou vládu o informace o podmínkách provozování dotčeného zařízení a o pokroku
v plánu nakládání s odpady v tomto obvodu.
V odpovědi ze dne 10. května 2000 řecké orgány odkázaly na realizaci záměrů typu „XYTA“ na výstavbu míst na odstraňování odpadů
v různých zónách výše uvedeného obvodu. Uvedly, že takový záměr existuje pro místo Péra Galini, jehož umístění bylo schváleno
rozhodnutím z března 1995. Upřesnily, že ministerský výnos spojený se schválením environmentálních podmínek pro tento záměr
ještě nebyl přijat.
V květnu 2000 se Komise dozvěděla o rozhodnutí ze dne 22. prosince 1998  přijatém soudem vyššího stupně v Héraklion, které
konstatovalo protiprávní provozování zařízení a nebezpečí, které z něj vyplývalo pro životní prostředí a pro člověka, a nařídilo
zastavit ukládání odpadů na místě Péra Galini.
Při setkáních konaných ve dnech 13. a 14. prosince 2000 řecké orgány informovaly Komisi, že plán nakládání s odpady v obvodě
Héraklion ještě nebyl přijat a že studie vlivů na životní prostředí týkající se nového zařízení na místě Péra Galini ještě
nebyla dokončena.
V dopise ze dne 20. března 2001 řecké orgány uvědomily Komisi o završení první fáze plánu nakládání s odpady v regionu Kréta.
Odkázaly rovněž na znalecký posudek směřující k prozkoumání podmínek provozování existujícího zařízení na místě Péra Galini.
Dodaly, že toto místo bylo vhodné pro výstavbu nového zařízení pro nakládání s odpady.
Majíc za to, že Řecká republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 4 a 9 směrnice, Komise vyzvala dopisem
ze dne 24. dubna 2001 tento stát k podání vyjádření.
V odpovědi ze dne 16. listopadu 2001 řecké orgány informovaly Komisi, že regionální rada Kréty schválila dne 16. července
2001 plán nakládání s odpady v regionu Kréta. Tvrdily, že zavedení tohoto plánu prostřednictvím přijetí plánu na rehabilitaci
místa Péra Galini by rozhodným způsobem přispělo k vyřešení tohoto problému. Krom toho informovaly o různých opatřeních, která
byla na tomto místě přijata k omezení negativních následků na životní prostředí a nebezpečí pro lidské zdraví. Tak bylo přistoupeno
k ohrazení a systému ostrahy 24 hodin denně, byla údajně vytvořena protipožární zóna, vybudována asfaltová přístupová cesta
na místo za účelem snížení prachových emisí a příkop k odtoku dešťových vod s kontrolou tohoto odtoku s recyklací na místě
a místo bylo opětovně pokryto pískem. Podle řeckých orgánů jsou navíc horniny v regionu nepropustné.
S ohledem na to, že výše uvedená opatření byla nedostačující, Komise dne 21. prosince 2001 vydala odůvodněné stanovisko, jímž
vyzvala Řeckou republiku, aby přijala nezbytná opatření k dosažení souladu s tímto stanoviskem ve lhůtě dvou měsíců od jeho
doručení.
V odpovědích ze dne 17. dubna a ze dne 7. června 2002 řecké orgány opět odkázaly na rámcové završení plánu nakládání s odpady
v regionu Kréta, ve kterém je zahrnut plán pro nómos Héraklion, a připomněly opatření, která byla přijata na místě Péra Galini.
Upřesnily, že veškeré studie prováděné regionem Kréta ohledně nakládání s odpady měly být dokončeny v červenci 2002 tak, aby
záměry mohly být financovány v průběhu téhož roku. Plán předpokládá, že na místě Péra Galini bude vytvořeno a provozováno
moderní zařízení „XYTA“  odpovídající potřebám nómos Héraklion, Rethymnon a Lassithi.
Komise, majíc za to, že situace zůstala neuspokojivou, se rozhodla podat tuto žalobu.

K žalobě

K prvnímu žalobnímu důvodu, vycházejícímu z porušení článku 4 směrnice
Argumentace účastníků řízení
Komise podotýká, že podle inspekce provedené příslušnými orgány dne 11. února 1998 provoz skládky na místě Péra Galini zapříčiňuje
znečištění životního prostředí a představuje nebezpečí pro zdraví obyvatel.
Konstatuje, že v odpovědích na výzvu a na odůvodněné stanovisko řecké orgány uznávají, že provoz skládky nebyl přerušen. Komise
tvrdí, že opatření, která byla na místě přijata, nejsou dostatečná k zaručení řádného fungování skládky a k prevenci veškerého
nebezpečí pro životní prostředí a člověka ve smyslu článku 4 směrnice. Podle ní výstavba odtokového příkopu musí být doprovázena
hydrogeologickými studiemi a informacemi souvisejícími s nepropustností půdy. Navíc nebyla plánována žádná preventivní opatření
proti znečištění půd a podzemních vod, jako výstavba izolační geologické zdi, zavedení nového systému sběru odtokových vod
a zajištění nepropustnosti, pravidelné kontroly na místě, analýzy kvality vod nebo sběr a nakládání s bioplynem.
Krom toho Komise uvádí, že podle zprávy z prohlídky, která byla vyhotovena dne 23. ledna 2002 zdravotním ředitelstvím správy
nómos v Héraklion, vody stékající z odpadů nejsou zadrženy a vlévají se do potoka a posléze do moře. Pokud jde o nepropustnost
hornin, na kterých skládka leží, nebyla dokázána, a tudíž se jí nelze dovolávat pro odůvodnění absence opatření směřujících
k prevenci znečištění půdy a podzemních vod. Konečně opatření podle regionálního plánu nakládání s odpady, které měly vyřešit
problém nakládání s odpady na Krétě, byla zatím pouze ve fázi studií.
Za těchto podmínek Komise tvrdí, že, jelikož je skládka Péra Galini užívaná již od roku 1994 a funguje ještě do dnešního dne,
Řecká republika překročila míru volného uvážení, kterou jí přiznává článek 4 směrnice.
Řecká vláda tvrdí, že nepřekročila meze posuzovací pravomoci, které článek 4 směrnice ponechává členským státům. Má za to,
že s ohledem na opatření přijatá na místě Péra Galini současné fungování skládky nepředstavuje nebezpečí pro lidské zdraví
a pro životní prostředí.
V tomto ohledu ještě uplatňuje následující skutečnosti:
–        v rámci nového plánu nakládání s odpady je dotčené místo předmětem studie na jeho rehabilitaci;
–        byla dokončena druhá fáze plánu nakládání s odpady v regionu Kréta;
–        plán a program investic a fungování systému recyklace obalových materiálů, schválené ministrem životního prostředí, měly být
operativní v průběhu roku 2004;
–        žádost o pomoc ze strukturálních fondů za účelem financování výstavby centrálního místa „XYTA“ a rehabilitace místa Péra Galini
byla podána v roce 2003.
Co se týče zprávy z měsíce ledna 2002, kterou zmiňuje Komise, řecká vláda uplatňuje, že byla vyhotovena po prohlídce provedené
v době, kdy existovaly obzvláště náročné podmínky související s nepřetržitými dešti.  Řecké orgány dále uvádějí, že ze zprávy
vyhotovené dne 12. března 2003 vyplývá, že kromě výjimečných případů se odtokové vody vlévají do tří nepropustných vodojemů
s recyklací na místě. Krom toho byla dne 10. února 2003 předložena studie vlivů na životní prostředí týkající se rehabilitace
skládky Péra Galini se schválením předpokládaným v dubnu 2003. Co se týče nepropustnosti hornin v regionu, byla ověřena při
příležitosti geologické analýzy provedené pro potřeby realizace plánu nakládání s odpady. Řecké orgány rovněž uvádějí, že
měření kvality vod provedená příslušnými orgány neprokázala překročení povolených limitů.
Závěry Soudu
Úvodem je třeba připomenout, že ačkoliv článek 4 první pododstavec směrnice neupřesňuje konkrétní obsah opatření, která musejí
být přijata, aby bylo zajištěno, že odpady se budou odstraňovat bez ohrožení lidského zdraví a bez poškozování životního prostředí,
nic to nemění na tom, že zavazuje členské státy, pokud jde o cíl, jehož má být dosaženo, byť ponechává členským státům určité
volné uvážení při posouzení nezbytnosti těchto opatření (rozsudek ze dne 9. listopadu 1999, Komise v. Itálie, C-365/97, Recueil,
s. I-7773, bod 67).
V zásadě tudíž není možné z nesouladu faktické situace s cíli stanovenými v článku 4 prvním pododstavci směrnice přímo vyvozovat,
že dotyčný členský stát nutně nesplnil povinnosti vyžadované tímto ustanovením, totiž že nepřijal nezbytná opatření, aby zajistil,
že odpady se budou odstraňovat bez ohrožení lidského zdraví a bez poškozování životního prostředí. Přetrvávání této faktické
situace však, zejména pokud způsobuje značné zhoršení životního prostředí v průběhu delší doby bez zásahu příslušných orgánů,
může ukazovat, že členské státy překročily volné uvážení, které jim přiznává toto ustanovení (výše uvedený rozsudek Komise
v. Itálie, bod 68).
Je třeba rovněž připomenout, že podle ustálené judikatury se existence nesplnění povinnosti posuzuje vzhledem ke stavu, v
němž se členský stát nacházel v době, kdy uplynula lhůta stanovená v odůvodněném stanovisku, a že změny, ke kterým došlo následovně,
nemohou být Soudním dvorem brány v úvahu (viz zejména rozsudky ze dne 24. října 2002, Komise v. Itálie, C-455/00, Recueil,
s. I-9231, bod 21, a ze dne 2. října 2003, Komise v. Itálie, C-348/02, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 7).
Je tudíž namístě prozkoumat, zda Komise podle práva dostatečně prokázala, že při vypršení lhůty stanovené v odůvodněném stanovisku
Řecká republika po delší dobu nepřijala nezbytná opatření, aby zajistila, že odpady uložené na místě Péra Galini budou využity
nebo odstraněny bez ohrožení lidského zdraví a bez použití procesů nebo metod, které by mohly poškodit životní prostředí.
V tomto ohledu je třeba uvést, že řecká vláda nepopírá, že na místě Péra Galini jsou odpady představující nebezpečí pro lidské
zdraví a schopné způsobit újmu životnímu prostředí.
Je třeba rovněž uvést, že už v roce 1998 závěry inspekční kontroly provedené na místě odhalily, že provoz skládky na místě
Péra Galini zapříčinil znečištění životního prostředí a nesl s sebou nebezpečí pro zdraví obyvatel.
V témže roce rozhodnutí soudu vyššího stupně v Héraklion, které konstatovalo  protiprávní provoz zařízení a nařídilo zastavit
ukládání odpadů na místě Péra Galini, zmiňovalo nebezpečí, která z toho vyplývala pro životní prostředí a lidské zdraví.
Krom toho vyplývá ze zprávy z prohlídky vyhotovené dne 23. ledna 2002, že navzdory opatřením přijatým řeckými orgány vody
stékající z odpadů nejsou zadrženy ochrannou stěnou vybudovanou k jejich zadržení a vlévají se podél potoka do moře.
Toto zjištění nemůže být vyvráceno okolností, že tato prohlídka proběhla v období silných srážek. Řecká vláda rovněž nemohla
vyvozovat argument ze závěrů zprávy vyhotovené po prohlídce dne 12. března 2003, neboť k ní došlo po uplynutí lhůty stanovené
v odůvodněném stanovisku, tedy po 20. únoru 2002.
Co se týče plánů a studií na zlepšení zacházení s odpady v regionu Kréta, na které se odvolává řecká vláda, je nutno konstatovat,
že nepředstavují nezbytná opatření k zajištění toho, že odpady uložené na místě Péra Galini budou využity nebo odstraněny
bez ohrožení lidského zdraví a bez použití procesů nebo metod, které by mohly poškodit životní prostředí.
Kromě toho neobsahují nic, co by umožňovalo určit datum, ke kterému byly popřípadě provedeny operace spočívající ve využití
nebo odstraňování odpadů nacházejících se na dotyčném místě. Naopak odhalují, že v době uplynutí lhůty stanovené v odůvodněném
stanovisku nebyly tyto operace uskutečněny.
Jak navíc uvádí generální advokát v bodě 16 svého stanoviska, sama existence těchto plánů a studií napovídá, že řecké orgány
si uvědomovaly hrozbu, kterou skládka Péra Galini představuje pro lidské zdraví a pro životní prostředí.
Komise tudíž podle práva dostatečně prokázala, že řecké orgány po delší dobu nepřijaly nezbytná opatření, aby zajistily, že
odpady uložené na místě Péra Galini budou využity nebo odstraněny bez ohrožení lidského zdraví a bez použití procesů nebo
metod, které by mohly poškodit životní prostředí.
Z toho vyplývá, že první žalobní důvod, vycházející z porušení článku 4 směrnice, je opodstatněný.

K druhému žalobnímu důvodu, vycházejícímu z porušení článku 9 směrnice
Svým druhým žalobním důvodem se Komise domáhá, aby Soudní dvůr určil, že vydáním povolení k provozování místa Péra Galini,
které neobsahuje nezbytné informace, Řecká republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 9 směrnice.
Komise uplatňuje, že skládka Péra Galini funguje, aniž by byly splněny podmínky podle platné řecké právní úpravy. Za těchto
podmínek má Komise za to, že je
a fortiori
nesporné, že uvedená skládka funguje bez povolení splňujícího podmínky článku 9 směrnice.
Řecká vláda toto tvrzení nezpochybňuje. Při nedostatku protichůdných skutečností poskytnutých řeckou vládou je tudíž namístě
určit, že druhý žalobní důvod Komise, vycházející z porušení článku 9 směrnice, je odůvodněný.
S ohledem na vše, co bylo uvedeno výše, je třeba určit, že Řecká republika tím, že nepřijala nezbytná opatření, aby zajistila,
že odpady ukládané na místě Péra Galini v územním obvodu nómos Héraklion (Řecko) budou využity nebo odstraněny bez ohrožení
lidského zdraví a bez ohrožení vod, ovzduší, půdy, rostlin a živočichů, bez obtěžování hlukem nebo zápachem, a tím, že vydala
k provozování tohoto zařízení povolení, které neobsahuje nezbytné informace,  nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají
z článků 4 a 9 směrnice.

K nákladům řízení
Podle čl. 69 odst. 2 jednacího řádu bude účastníku řízení, který byl ve sporu neúspěšný, uložena náhrada nákladů řízení, pokud
účastník, který byl ve sporu úspěšný, náhradu nákladů ve svém návrhu požadoval. Vzhledem k tomu, že Komise požadovala náhradu
nákladů řízení ve svém návrhu a Řecká republika byla ve sporu neúspěšná, je namístě jí uložit náhradu nákladů řízení.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (první senát) rozhodl takto:
1)
Řecká republika tím, že nepřijala nezbytná opatření, aby zajistila, že odpady ukládané na místě Péra Galini v územním obvodu
nómos Héraklion (Řecko) budou využity nebo odstraněny bez ohrožení  lidského zdraví a bez ohrožení vod, ovzduší, půdy, rostlin
a živočichů, bez obtěžování hlukem nebo zápachem, a tím, že vydala k provozování tohoto zařízení povolení, které neobsahuje
nezbytné informace,  nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 4 a 9 směrnice 75/442/EHS o odpadech, ve znění
směrnice 91/156/EHS.
2)
Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.
Podpisy.
*
Jednací jazyk: řečtina.