CELEX: 62003CJ0344
Direktīva 79/409/EEK
Savvaļas putnu aizsardzība
Noteiktu ūdensputnu pavasara medības

1       Ar savu prasību Eiropas Kopienu Komisija lūdz Tiesu atzīt, ka, piemērojot atkāpi, kas paredzēta Padomes 1979. gada 2. aprīļa
Direktīvā 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību (OV L 103, 1. lpp.), kas grozīta ar Aktu par Austrijas Republikas, Somijas
Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanās nosacījumiem un to Līgumu pielāgojumiem, kas ir Eiropas Savienības izveides
pamatā (OV 1994, C 241, 21. lpp. un OV 1995, L 1, 1. lpp., turpmāk tekstā – “Direktīva”), neatbilstoši šajā normā noteiktajiem
kritērijiem un neiesniedzot pierādījumus par to, ka attiecībā uz ūdensputnu pavasara medībām kontinentālajā Somijā un Ālandes
provincē ir izpildīti šajā pašā tiesību normā paredzētie nosacījumi, kuri pieļauj šo atkāpi, it īpaši par to, kā piemērojami
nosacījumi attiecībā uz “cita pieņemama risinājuma” neesamību un uz “nelielu skaitu”, proti, attiecībā uz šādām sugām: lielā
pūkpīle [
somateria mollissima
], gaigala [
bucephala clangula
], garknābja gaura [
mergus serrator
], lielā gaura [
mergus merganser
], tumšā pīle [
melanitta fusca
] un cekulpīle [
Aythyafuligula
], Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek minētā Direktīva.

Atbilstošās tiesību normas

Kopienu tiesiskais regulējums
2       Direktīvas 7. pants paredz:
“1.      Ņemot vērā to populāciju lielumu, ģeogrāfisko izplatību un vairošanās spēju visā Kopienā, II pielikumā minētās sugas drīkst
medīt saskaņā ar attiecīgo valstu tiesību aktiem. Dalībvalstis nodrošina, ka šo sugu medības neapdraud dabas aizsardzības
pasākumus to izplatības teritorijā.
2.      Sugas, kuras minētas II/1. pielikumā, drīkst medīt ģeogrāfiskajā jūras un sauszemes teritorijā, uz ko attiecas šī direktīva.
3.      Sugas, kuras minētas II/2. pielikumā, drīkst medīt tikai attiecīgi norādītajās dalībvalstīs.
4.      Dalībvalstis apņemas nodrošināt, ka medību ierašas, ko veic saskaņā ar valstī spēkā esošajiem pasākumiem, arī medības ar piekūnu,
ja tās praktizē, atbilst attiecīgo putnu sugu resursu racionālas izmantošanas un ekoloģiskā līdzsvara regulēšanas principiem
un ka šīs ierašas, ņemot vērā šo sugu, it īpaši migrējošo sugu, populācijas lielumu, ir samērojamas ar pasākumiem, kas izriet
no 2. panta. Tās it īpaši rūpējas par to, lai sugas, uz kurām attiecas medību likumi, netiktu medītas ligzdošanas laikā, kā
arī atsevišķu vairošanās stadiju laikā. Attiecībā uz migrējošām sugām tās it īpaši rūpējas par to, lai sugas, uz kurām attiecas
medību noteikumi, netiktu medītas vairošanās laikā vai tad, kad tās atgriežas savās ligzdošanas vietās. Dalībvalstis nosūta
Komisijas visu vajadzīgo informāciju par savu medību noteikumu praktisko piemērošanu.”
3       Direktīvas 9. panta 1. punkts paredz:
“Ja nevar rast citu pieņemamu risinājumu, dalībvalstis var atkāpties no 5., 6., 7. un 8. panta noteikumiem šādu iemeslu dēļ:
[..]
c)      lai stingri kontrolētos apstākļos un izlases veidā atļautu nelielā skaitā sagūstīt, turēt vai citādi saprātīgi izmantot dažus
putnus.”
4       Saskaņā ar Direktīvas 16. panta 1. punktu, attiecībā uz grozījumiem, kas nepieciešami šīs direktīvas sadaļu pielāgošanai tehnikas
un zinātnes attīstībai, izveido Tehniskā un zinātniskā progresa adaptācijas komiteju, kas sastāv no dalībvalstu pārstāvjiem
un ko vada Komisijas pārstāvis.
ORNIS
komiteja ir Tehniskā un zinātniskā progresa adaptācijas komiteja, kas izveidota atbilstoši tās 16. pantam.
5       Direktīvas II pielikumā tostarp norādīta lielā pūkpīle, gaigala, garknābja gaura, lielā gaura, tumšā pīle, cekulpīle un kākaulis
[
Clangula hyemalis
]
.

Valsts tiesiskais regulējums
Attiecībā uz kontinentālo Somiju
6       1993. gada 12. jūlija Dekrēta Nr. 666 par medībām 24. pants, kas grozīts ar 1998. gada 27. novembra dekrētu 869 (turpmāk tekstā
– “Dekrēts par medībām”), nosaka šādus parastos medību sezonas slēgšanas datumus:
“Parastie medību sezonas beigu datumi
Medījums ir aizsargājams šādā veidā:
[..]
13)      [..]gaigalas [..]
,
lielās pūkpīles mātītes un attiecīgā gada jaunuļi: no 1. janvāra līdz 20. augustam pulksten 12;
14)      lielās pūkpīles tēviņi no 1. janvāra līdz 31. maijam;
15)      kākauļi, garknābja gauras, lielās gauras no 1. janvāra līdz 31. augustam.”
7       Dekrēta par medībām 29. pantā paredzētas šādas atkāpes no šiem medību sezonas slēgšanas datumiem:
“Noteiktu ūdensputnu sugu pavasara medības:
Ja nepastāv cits pieņemams risinājums un ja medības nekaitē ieteicamā aizsardzības līmeņa uzturēšanai, personas, kuru parastā
dzīvesvieta ir piekrastes ciematos Ūsimā [
Uusimaa
], Varsinais‑Somi [
Varsinais Suomi
] un Satakuntā [
Satakunta
], novadu medību apgabalu teritorijā var, neskatoties uz parastajiem medību sezonas slēgšanas datumiem, kas paredzēti 24. panta
pirmajā daļā, no 10. aprīļa līdz 21. maijam nomedīt nelielu skaitu kākauļu
,
lielo pūkpīļu, gaigalu, garknābja gauru un lielās gauras tēviņu.”
8       Laikā no 1998. līdz 2001. gadam Lauksaimniecības un mežu ministrija saskaņā ar Dekrētu par medībām regulāri atļāva piešķirt
pavasara medību atļaujas attiecībā uz visām minētajām sugām vai attiecībā uz atsevišķām sugām.
Attiecībā uz Ālandu salām
9       20. panta pirmā un otrā daļa Ālandes provinces 1985. gada 5. jūlija likumā Nr. 31
Jaktlag för landskapet Åland
5.7.1985/31 [Ālandes provinces medību likumā], kas grozīts ar provinces likumiem Nr. 68/1995 un 46/1999, (turpmāk tekstā
– “Provinces likums Nr. 31”) nosaka:
“Ālandes provinces valsts iestādes pēc konsultēšanās ar medību apvienībām var ar provinces dekrētu pieņemt tiesību normas,
ar kurām precizē, kuras medījuma sugas var tikt medītas, kurā gada periodā attiecīgo sugu medības var notikt un kurās teritorijās
ir atļautas medības, kā arī papildus nosacījumus, kas attiecas uz vienas sugas medībām. Izņemot otrajā un trešajā daļā paredzētos
izņēmumus, šo putnu sugu medības nav atļautas laikā, kad tās atgriežas savā ligzdošanas vietā, kā arī jaunuļu atkarības laikā.
Ja nepastāv cits pieņemams risinājums, Ālandes provinces valsts iestādes var piešķirt atļauju uz noteiktu laika periodu laikā
no 15. marta līdz 25. maijam ieskaitot medīt lielo pūkpīli, tumšo pīli, cekulpīli, gaigalu, garknābja gauru, lielo gauru,
kākauli un slokas nelielā skaitā [..]”.
10     Ālandes provincē laika periodā no 1. septembra līdz 31. decembrim ieskaitot ir atļautas šādu sugu medības: cekulpīle, gaigala,
kākaulis, lielā gaura, garknābja gaura un sloka.
11     Laika periodā no 1998. gada līdz 2001. gadam Ālandes provinces valsts iestādes ir atļāvušas piešķirt medību atļauju visu Provinces
likuma Nr. 31 20. panta otrajā daļā minēto sugu vai atsevišķu no šīm minētajām sugām pavasara medībām.

Prāvas priekšvēsture un pirmstiesas procedūra
12     Tā kā 1995. un 1996. gadā Komisija ir saņēmusi sūdzības attiecībā uz putnu pavasara medībām Somijā, tā 1998. gada 19. septembrī
Somijas Republikai nosūtīja brīdinājuma vēstuli, ar kuru tā konstatēja, ka šī dalībvalsts, pārkāpjot Direktīvas 7. panta 4. punktu,
atļāvusi noteiktu šīs Direktīvas II pielikumā minēto ūdensputnu sugu pavasara medības šo putnu ligzdošanas periodā, kā kontinentālajā
Somijā, tā arī Ālandu salās. Saskaņā ar tās viedokli nebija izpildīti nosacījumi, lai piemērotu šīs Direktīvas 9. panta 1. punkta
c) apakšpunktā paredzēto atkāpi. Brīdinājumā Komisija it īpaši norādīja, ka nav izpildīti nosacījumi par “cita pieņemama risinājuma”
neesamību un par “nelielu skaitu”.
13     Tā kā atbilde uz šo brīdinājuma vēstuli Komisijai nešķita apmierinoša, tā 1999. gada 28. aprīlī Somijas Republikai nosūtīja
argumentētu atzinumu, kurā tā būtībā atkārtoja brīdinājuma vēstulē izvirzītos iebildumus un aicināja šo dalībvalsti veikt
nepieciešamos pasākumus, lai divu mēnešu laikā no brīža, kad tai paziņots argumentētais atzinums, tā izpildītu šī atzinuma
prasības.
14     Somijas valdība uz argumentēto atzinumu atbildēja ar 1999. gada 21. jūnija un 2001. gada 30. marta vēstulēm.
15     Pēc Somijas valsts iestāžu atbilžu izvērtēšanas Komisija 2001. gada 25. jūlijā izdeva papildu argumentēto atzinumu, kurā tā
apstiprināja savu agrāko nostāju.
16     Tā kā Somijas Republika uz minēto papildu argumentēto atzinumu atbildēja, ka saskaņā ar tās viedokli ir bijuši izpildīti attiecīgie
nosacījumi, lai piemērotu Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunkta paredzēto atkāpi, Komisija nolēma celt šo prasību.

Par prasību
17     Komisija, kopumā atzīstot, ka pavasara medības ar izklaides mērķi var tikt uzskatītas par “saprātīgu izmantošanu” Direktīvas
9. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē, tomēr uzskata, ka izskatāmajā lietā šāda medību kārtība neizpilda ne nosacījumu
par cita pieņemama risinājuma neesamību, ne nosacījumu par putnu izmantošanu nelielā skaitā.

Par cita pieņemama risinājuma neesamību
Lietas dalībnieku argumenti
18     Saskaņā ar Komisijas viedokli attiecībā uz putnu sugām izskatāmajā lietā gan kontinentālajā Somijā, gan Ālandu salās pastāv
citi pieņemami risinājumi bez pavasara medībām. Balstoties uz Somijas Republikas iesniegtu pētījumu, tā apgalvo, ka visas
vai gandrīz visas sugas, kas tiek medītas pavasarī teritorijās, kur tiek īstenotas pavasara medības, ir sastopamas arī rudenī.
Tātad lielās pūkpīles, gaigalas, lielās gauras un cekulpīles sugu putnu medības nevar attaisnot, pamatojot ar to, ka šīs sugas
minētajās teritorijās rudenī nav sastopamas.
19     Komisija savukārt atzīst, ka, saprātīgi vērtējot, nešķiet iespējams rudenī medīt kākauļus tajās teritorijās, kur tiek īstenotas
šīs sugas putnu medības pavasaros.
20     Attiecībā uz garknābja gauru un tumšo pīli zināmā mērā šo putnu medības rudenī varētu būt grūtākas.
21     Attiecībā uz šī sprieduma 19. un 20. punktā minētajām trim sugām Komisija jebkurā gadījumā uzskata, ka to medības rudenī,
pat ja tiek nomedīts mazāks skaits putnu nekā pavasarī, kā arī “citu rudeņos sastopamo ūdensputnu medības” ir otrs pieņemams
risinājums, ar ko var aizstāt pavasara medības. Faktiski šīs trīs sugas nav paredzētas īpašam mērķim, kas liegtu tās aizstāt
ar citu medījuma sugu tajā pašā teritorijā. Konkrētāk, kākauli var aizstāt ar meža pīli, krīkli un baltvēderi. Pakārtoti Komisija
uzskata, ka ir jābūt iespējai atļaut pavasara medības uz ūdensputniem, kas nav sastopami rudeņos, ja izpildīti pārējie Direktīvas
9. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētie nosacījumi.
22     Somijas valdība uzskata, ka nepastāv cits pieņemams risinājums, kas varētu aizstāt pavasara medības tādā veidā, kādā tās tiek
īstenotas Somijā. Šajā sakarā tā katrai no prasībā par valsts pienākumu neizpildi ietvertajām sugām norāda iemeslus, kāpēc
šāds risinājums nav iespējams.
23     Šī valdība apgalvo, ka attiecībā uz kontinentālo Somiju pavasara medībās kopš 2001. gada pavasara faktiski tiek medīti tikai
kākauļa, lielās pūkpīles un lielās gauras sugu putni. Ālandu salās pavasarī var medīt visu šī sprieduma 5. punktā minēto sugu
putnus.
24     Attiecībā uz lielo pūkpīli Somijas valdība norāda, ka kompetentās valsts iestādes, balstoties uz to rīcībā esošo informāciju,
ir konstatējušas, ka šīs sugas putnu pavasara medības noteiktos ģeogrāfiskajos sektoros ir nepieciešamas, jo šo sugu putni
rudenī nav sastopami to medīšanai pietiekošā skaitā. Faktiski rudenī minētajos sektoros sastopamie šīs sugas putni būtu vai
nu mātītes, vai attiecīgajā gadā izšķīlušies cāļi. Turklāt tā ir suga, kas ligzdo Somijas teritorijā, un šīs sugas interesēs
mednieki iznīcina attiecīgajās zonās sastopamos mazos plēsējus, lai tādējādi nodrošinātu labākus ligzdošanas apstākļus.
25     Gaigalas un cekulpīles sugas putnu medības rudenī nav iespējamas tāpēc, ka tie galvenokārt uzturas grupās vairāk nekā 50 metrus
no krasta. Putnu medībās izmantoto ieroču šaušanas maksimālais diapazons ir 35 metri, un drošības apsvērumu dēļ šauteņu izmantošana
netiek atļauta. Turklāt gaigalas ir suga, kas ligzdo dobumos, jo tām ir nepieciešamas cilvēku izveidotas ligzdošanas vietas.
Praksē vairumā gadījumu tās izveido mednieki. Tātad medības ir labvēlīgas putnu vairošanās nolūkam.
26     Attiecībā uz lielās gauras medībām pavasarī, tās būtībā attaisno nepieciešamība nodrošināt, lai cilvēki, konkrētāk, mednieki,
izveidotu ligzdošanas vietas, kas vajadzīgas šīs sugas vairošanās mērķiem.
27     Attiecībā uz kākauļa, tumšās pīles un garknābja gauras medīšanu Somijas valdība apgalvo, ka šo sugu medības rudeņos nav iespējamas,
jo šajā gadalaikā ģeogrāfiskajos sektoros, kuros ir atļautas pavasara medības, šo sugu putni nav sastopami to medīšanai pietiekamā
skaitā.
28     Visbeidzot Somijas valdība apstrīd Komisijas argumentu, ka nav izpildīts nosacījums par cita pieņemama risinājuma neesamību,
jo vienas ūdensputnu sugas pavasara medības var pienācīgi aizstāt ar citas sugas rudens medībām. Tā šajā sakarā norāda, ka
Komisijas argumentācija neatbilst Direktīvas pamata jēgai, kas paredz sugu kā kritēriju un turklāt paredz aizsardzību atkarībā
no putnu sugas. Tātad nevar prasīt, lai vienas sugas medības aizstāj ar citas sugas medībām, neizvērtējot, kā pirmās sugas
medīšanas paplašināšana iespaido šīs sugas aizsardzības līmeni.
Tiesas vērtējums
29     Saskaņā ar Direktīvas 7. panta 1. punktu tās II pielikumā uzskaitītās sugas var medīt atbilstoši valsts tiesību aktiem. Šī
paša panta 4. punkts tomēr paredz, ka dalībvalstīm īpaši jānodrošina, ka sugas, uz kurām attiecas medības regulējošie tiesību
akti, netiek medītas ne ligzdošanas periodā, ne arī dažādās vairošanās un atkarības stadijās.
30     Šajā gadījumā izskatāmajā lietā iesaistītās sugas, kas minētas šī sprieduma 5. punktā, attiecas uz divām iepriekšējā punktā
minētajām tiesību normām. Pavasara medību periods, kas ir spēkā Somijā, sakrīt ar minēto sugu ligzdošanas periodiem. Tātad
šīs sugas saskaņā ar Direktīvas 7. panta 4. punktu attiecīgajos periodos medīt nevar.
31     Tomēr Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunkts pieļauj iespēju, ja ievēroti tajā paredzētie nosacījumi, atkāpes veidā
atļaut Direktīvas II pielikumā noteikto sugu medības šīs direktīvas 7. panta 4. punktā norādītajos periodos un, tātad, it
īpaši ligzdošanas laikā, kā arī dažādu vairošanās un atkarības stadiju laikā (šajā sakarā skat. 2003. gada 16. oktobra spriedumu
lietā C‑182/03
Ligue pour la protection des oiseaux
u.c.,
Recueil
, I‑12105. lpp., 9.–11. punkts, un 2005. gada 9. jūnija spriedumu lietā C‑135/04 Komisija/Spānija, Krājums, I‑5261. lpp.,
17. punkts).
32     Nosacījumi, kas jāizpilda, lai šāda [veida] medības varētu atļaut atbilstoši Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktam,
ietver arī cita pieņemama risinājuma neesamību (skat. iepriekš minēto spriedumu lietā
Ligue pour la protection des oiseaux
u.c., 15. punkts, un iepriekš minēto spriedumu lietā Komisija/Spānija, 19. punkts).
33     Tomēr šo nosacījumu nevar uzskatīt par izpildītu, ja medību periods, kas pieļaujams atbilstoši atkāpei, bez vajadzības sakrīt
ar periodu, kurā Direktīva paredz ieviest īpašu aizsardzību. Šāda vajadzība nepastāv, jo īpaši, ja pasākuma, kas atkāpes veidā
atļauj medības, vienīgais mērķis ir pagarināt noteiktu putnu sugu medību periodus teritorijās, kurās tie sastopami medību
laikā, kas noteikts atbilstoši Direktīvas 7. pantam (skat. iepriekš minēto spriedumu lietā
Ligue pour la protection des oiseaux
u.c., 16. punkts, un iepriekš minēto spriedumu lietā Komisija/Spānija, 19. punkts).
34     Attiecībā uz šī sprieduma 5. punktā minēto septiņu putnu sugu medībām, pirmkārt, ir jākonstatē, kā tas izriet no šīs lietas
materiāliem un saskaņā ar Somijas valdības norādīto, ka papildu argumentētajā atzinumā paredzētā termiņa notecēšanas dienā
kontinentālajā Somijā varēja medīt vienīgi kākauli, lielo pūkpīli, lielo gauru. Savukārt Ālandu salās varēja medīt visu septiņu
sugu putnus. No tā izriet, ka tikai kākauļa, lielās pūkpīles un lielās gauras sugu putnus pavasarī varēja medīt kā kontinentālajā
Somijā, tā arī Ālandu salās.
35     Kas attiecas uz lielo pūkpīli, ir jāatzīmē, ka no
Riista ja kalatalouden tutkimuslaitos
(Medniecības un zvejniecības izpētes institūta) veiktā ornitoloģiskā pētījuma (turpmāk tekstā – “Pētījums”), uz kuru atsaucas
lietas dalībnieki, izriet, ka ievērojams šīs sugas īpatņu skaits no rudens sākuma ir sastopams teritorijās, kur notiek pavasara
medības. Kas attiecas uz Somijas valdības apgalvojumu, ka minētajās teritorijās rudenī sastopamie šīs sugas īpatņi ir mātītes
vai attiecīgajā gadā izšķīlušies cāļi, šī valdība atzīst, ka nekādi pierādījumi to neapliecina. Visbeidzot, uzskatot, ka mednieki
veic dabas vides sakārtošanā noderīgas darbības, pavasarī medījot nelielos plēsējus, lai nodrošinātu labākus lielās pūkpīles
ligzdošanas rezultātus, nav pamata domāt, ka šādas darbības būtu iespējams veikt vienīgi ar nosacījumu, ka lielās pūkpīles
medības tiek uzsāktas pavasarī.
36     Tā rezultātā nevar uzskatīt par pierādītu, ka lielās pūkpīles pavasara medības, kas īstenotas atkāpes veidā, izpilda Direktīvas
9. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzēto nosacījumu par cita pieņemama risinājuma neesamību.
37     Kas attiecas uz gaigalu un cekulpīli [
fuligule morillon
], netiek apstrīdēts, ka rudeņos šīs sugas putni noteiktā skaitā ir sastopami teritorijās, kur notiek pavasara medības. Turklāt
no Pētījuma izriet, ka 36–37 % šo sugu pārstāvju, kas rudeņos ir sastopami minētajās teritorijās, atrodas mazāk nekā 50 metrus
no krasta. Jāpiebilst, ka šajā Pētījumā ir precizēts, ka norādītais putnu procentuālais skaits izriet no skaitīšanas, kas
veikta no braucošas laivas, un atbilst situācijai konkrētā laika brīdī. Savukārt medības ir ilgstoša darbība, un tās laikā
mednieks sagaida, ka putni mainīs atrašanās vietu. Tāpēc saskaņā ar minēto Pētījumu ir iespējams, ka to putnu īpatsvars, kurus
varētu medīt no krasta, ir vēl nozīmīgāks nekā iepriekš minēto skaitīšanu laikā minētais.
38     Konkrēti attiecībā uz gaigalām varētu atzīt, ka, pavasara medību laikā izveidojot ligzdošanas vietas, mednieki veic šīs sugas
vairošanās veicināšanai noderīgu darbību, tomēr nešķiet, ka šādas darbības ir iespējams veikt tikai ar nosacījumu, ka šo putnu
medības tiek atklātas pavasarī.
39     Šajos apstākļos ir jāatzīst, ka Somijas valdība nav iesniegusi pierādījumus, ka gaigalu un cekulpīļu medības atbilst Direktīvas
9. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētajam nosacījumam par cita piemērota risinājuma neesamību.
40     Kas attiecas uz lielās gauras pavasara medībām, kas būtībā tiek attaisnotas ar nepieciešamību nodrošināt, ka cilvēki, konkrētāk
– mednieki, izveido ligzdošanas vietas, kas nepieciešamas priekš šīs sugas vairošanās, pietiek
mutatis mutandis
norādīt uz šī sprieduma 38. un 39. punktu.
41     Kas attiecas uz garknābja gauru un tumšo pīli, ir svarīgi atzīmēt, ka Somijas valdība, neiesniedzot savu apgalvojumu pierādījumus,
ir aprobežojusies ar norādi, ka šo sugu medības rudeņos nav iespējamas, jo šajā sezonā tās nav sastopamas pietiekamā daudzumā,
lai tās varētu medīt ģeogrāfiskajos sektoros, kuros tiek īstenotas pavasara medības. Tomēr no Pētījuma izriet, ka vismaz daļā
rudens šīs divas sugas Ālandu salās faktiski ir sastopamas, kaut arī ievērojami mazākā daudzumā nekā pavasarī.
42     Tāpēc ir jāatzīst, ka nav pierādīts, ka garknābja gauras un tumšās pīles pavasara medības atbilst Direktīvas 9. panta 1. punkta
c) apakšpunktā paredzētajam nosacījumam par cita piemērota risinājuma neesamību.
43     Visbeidzot, attiecībā uz kākauļiem – sugu, kuru Komisija kļūdas pēc nav tieši minējusi savas prasības pieteikuma prasījumos,
kaut arī šajā pašā prasības pieteikumā tā atbildošajai dalībvalstij īpaši pārmeta, ka tā ir atļāvusi šīs sugas pavasara medības,
lai gan nav izpildīts nosacījums par cita piemērota risinājuma neesamību, – nav apstrīdēts, ka ģeogrāfiskajos sektoros, kur
notiek pavasara medības, šīs sugas putnus rudenī medīt nav iespējams.
44     Šajā sakarā ir jānorāda, ka pasākumu, kas ietver atļauju rudenī, pat pavasarī, kākauļa vietā medīt citas ūdensputnu sugas,
kas sastopamas minētajos sektoros, nevar uzskatīt par citu apmierinošu risinājumu Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunkta
izpratnē. Šāds risinājums satur iespēju vismaz daļēji mazināt šīs normas jēgu, jo tādējādi noteiktās teritorijās varētu aizliegt
noteiktu putnu sugu medības, pat ja medības nelielā skaitā, saskaņā ar pieņemto, neapdraudētu šo putnu populācijas saglabāšanu
apmierinošā līmenī un tāpēc atbilstu šo sugu saprātīgas izmantošanas mērķim (šajā sakarā skat. iepriekš minēto spriedumu lietā
Ligue pour la protection des oiseaux
u.c., 17. punkts). Turklāt ja vien nepieņem, ka visas putnu sugas ir vienlīdzīgas attiecībā uz medībām, minētais risinājums
jebkurā gadījumā būtu tiesiskās nedrošības avots, jo pamats, uz kura varētu pieņemt, ka kādas konkrētas sugas medības var
aizstāt citas sugas medības, no piemērojamajiem aktiem neizriet.
45     No tā izriet, ka kākauļu pavasara medības atbilst Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētajam nosacījumam par
cita piemērota risinājuma neesamību.
46     Ņemot vērā iepriekš iztirzāto, ir jāapmierina Komisijas iebilde attiecībā uz to, ka lielās pūkpīles, gaigalas, garknābja gauras,
lielās gauras, tumšās pīles un cekulpīles pavasara medības neatbilst Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētajam
nosacījumam par cita piemērota risinājuma neesamību.

Par nelielu skaitu
Lietas dalībnieku izvirzītie argumenti
47     Komisija atgādina, ka saskaņā ar
ORNIS
komitejas viedokli ar jēdzienu “nelielā skaitā” attiecībā uz sugām, kuras ir aizliegts medīt, ir jāsaprot izmantošana, kas
ir mazāka par 1 % no kopējās ikgadējās attiecīgās sugas vidusmēra mirstības, un attiecībā uz sugām, kuru medīšana ir atļauta,
aptuveni 1 %.
48     Tomēr attiecībā uz lielās pūkpīles, lielās gauras, garknābja gauras, tumšās pīles, gaigalas un cekulpīles medīšanu Somijas
Republika neesot izpildījusi nosacījumu par izmantošanu “nelielā skaitā” Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē.
Šis nosacījums ir izpildīts attiecībā uz kākauļa medīšanu.
49     Somijas valdība atzīst, ka šis kritērijs nav izpildīts attiecībā uz lielo pūkpīli, lielo gauru, garknābja gauru, tumšo pīli.
50     Valdība savukārt norāda, ka 2001. gada pavasara medību sezonas laikā tika nomedīta 1461 gaigala un 2585 cekulpīles. Salīdzinot
šos skaitļus ar ikgadējo šo sugu putnu mirstības koeficientu, iegūstama 0,8 % proporcija gaigalu gadījumā un 1,2 % proporcija
attiecībā uz cekulpīlēm. Abas sugas tādējādi atbilst
ORNIS
komitejas izvirzītajam izšķirošajam kritērijam, proti, ka nomedīto putnu skaitam jāatbilst aptuveni 1% no to ikgadējā mirstības
koeficienta. Turklāt šo sugu putnu skaits pieaug.
Tiesas vērtējums
51     Ir svarīgi atgādināt, ka saskaņā ar Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktu medības var atļaut tikai tad, ja tās skar
tikai nelielu attiecīgo putnu skaitu (skat. iepriekš minēto spriedumu lietā
Ligue pour la protection des oiseaux
u.c., 15. punkts).
52     Šajā gadījumā nav apstrīdēts, ka attiecībā uz lielo pūkpīli, lielo gauru, garknābja gauru, tumšo pīli nav ievērots kritērijs,
ka medības drīkst skart tikai nelielu skaitu putnu. Tātad ir jāizvērtē, vai šis kritērijs ir izpildīts attiecībā uz gaigalu
un cekulpīli.
53     Šajā sakarā Komisijas dokumentā ar virsrakstu “[Komisijas] otrais ziņojums par Direktīvas 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību
piemērošanu” [COM (93) 572, 1993. gada 24. novembris] ir norādīts, ka saskaņā ar
ORNIS
komitejas pētījumu attiecībā uz sugām, kuras ir aizliegts medīt, par “nelielu skaitu” ir jāuzskata izmantošana, kas ir mazāka
par 1 % no kopējās ikgadējās attiecīgās populācijas mirstības (vidēji) un 1 % attiecībā uz tām sugām, ko drīkst medīt, uzskatot
par migrējošo sugu “attiecīgo populāciju” tajos reģionos, no kuriem lido galvenās migrējošās grupas, tostarp reģionus, uz
kuriem attiecas atkāpe no Direktīvas tās piemērošanas laikā.
54     Tomēr, kaut arī ir jāpiekrīt, ka nosacījums par izmantošanu nelielā skaitā tādā veidā, kā to ir izstrādājusi
ORNIS
, nav juridiski saistošs, Tiesa, ievērojot šīs Komitejas atzinuma zinātnisko nozīmi un to, ka nav iesniegti nekādi pretēja
rakstura zinātniskie pierādījumi, šajā gadījumā var to izmantot kā atsauces bāzi, lai novērtētu, vai dalībvalsts piešķirtā
atkāpe Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē atbilst nosacījumam, saskaņā ar kuru šo putnu sagūstīšanai jānotiek
nelielā skaitā (it īpaši skat. 2004. gada 9. decembra spriedumu lietā C‑79/03 Komisija/Spānija, Krājums, I‑11619. lpp., 41. punkts).
55     Ir pierādīts, ka 2001. gada pavasarī Ālandu salās tika sagūstīta 1461 gaigala un 2585 cekulpīles. Turklāt no lietas materiāliem
izriet, ka, saskaņā ar
ORNIS
komitejas viedokli, 1758 gaigalu un 2208 cekuļpīļu nomedīšana pavasarī atbilst 1 % no kopējās ikgadējās attiecīgās populācijas
mirstības un tātad atbilst nosacījumam, ka medīšana veicama nelielā skaitā atbilstoši šīs Komitejas norādītajam.
56     Tātad ir jāsecina, ka pēc papildu argumentētajā atzinumā noteiktā termiņa beigām Ālandu salās sagūstīto gaigalu skaits bija
“neliels skaits” atbilstoši
ORNIS
komitejas noteiktajam.
57     Kas attiecas uz cekulpīli, sagūstīto īpatņu skaits bija vismaz 1,2 % no kopējās ikgadējās attiecīgās populācijas mirstības.
Tā kā, saskaņā ar
ORNIS
komitejas viedokli, pirmkārt, attiecībā uz sugām, kuras drīkst medīt, kā, piemēram, cekulpīles, par “nelielu skaitu” ir jāuzskata
izmantošana, kas ir 1 %robežās no kopējās ikgadējās attiecīgās populācijas mirstības, un, otrkārt, nav apstrīdēts, ka šīs
sugas putnu skaits pieaug, ir jāuzskata, ka Ālandu salās sagūstīto cekulpīļu skaits nepārsniedza “nelielu skaitu” atbilstoši
šīs komitejas norādītajai šī jēdziena definīcijai.
58     Līdz ar to gaigalu un cekulpīļu medības papildu argumentētajā atzinumā noteiktajā termiņā atbilda nosacījumam, saskaņā ar
kuru izmantot drīkst tikai nelielu skaitu putnu.
59     No iepriekš iztirzātā izriet, ka ir jāatzīst Komisijas iebilde attiecībā uz to, ka lielās pūkpīles, lielās gauras, garknābja
gauras un tumšās pīles pavasara medības neatbilda Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktā izvirzītajam nosacījumam par
putnu sagūstīšanu nelielā skaitā.
60     Tā rezultātā ir jāatzīst, ka, ciktāl tā nav pierādījusi, ka attiecībā uz ūdensputnu pavasara medībām kontinentālajā Somijā
un Ālandes provincē:
–       Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētais nosacījums ar mērķi pieļaut atkāpi attiecībā uz cita piemērota risinājuma,
kas nav pavasara medības, neesamību ir izpildīts attiecībā uz lielo pūkpīli, gaigalu, garknābja gauru, lielo gauru, tumšo
pīli un cekulpīli un ka
–       minētajā tiesību normā paredzētais nosacījums ar mērķi pieļaut atkāpi attiecībā uz faktu, ka medības var ietvert tikai putnu
izmantošanu nelielā skaitā, ir izpildīts attiecībā uz lielo pūkpīli, lielo gauru, garknābja gauru un tumšo pīli,
Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kurus tai uzliek minētā Direktīva.
61     Pārējā daļā prasība tiek noraidīta.

Par tiesāšanās izdevumiem
62     Atbilstoši Reglamenta 69. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kam spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās
izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā Komisija lūdza piespriest Somijas Republikai
atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un tā kā šai dalībvalstij spriedums ir nelabvēlīgs, tad Somijas Republikai ir jāpiespriež
atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (otrā palāta) ar šo pasludina un nolemj:
1)
ciktāl tā nav pierādījusi, ka ūdensputnu pavasara medībās kontinentālajā Somijā un Ālandes provincē:
–
Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvas 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību, kas grozīta ar Aktu par Austrijas Republikas,
Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanās nosacījumiem un to Līgumu pielāgojumiem, kas ir Eiropas Savienības
izveides pamatā, 9. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētais nosacījums ar mērķi pieļaut atkāpi attiecībā uz cita piemērota
risinājuma, izņemot pavasara medības, neesamību ir izpildīts attiecībā uz lielo pūkpīli, gaigalu, garknābja gauru, lielo gauru,
tumšo pīli un cekulpīli un ka
–
šajā pašā tiesību normā paredzētais nosacījums ar mērķi pieļaut atkāpi attiecībā uz faktu, ka medības var ietvert tikai putnu
izmantošanu nelielā skaitā, ir izpildīts attiecībā uz lielo pūkpīli, lielo gauru, garknābja gauru un tumšo pīli;
Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek minētā Direktīva;
2)
pārējā daļā prasību noraidīt;
3)
Somijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – somu.