CELEX: 62007TJ0043
Pritožba
Javni uslužbenci
Splošni javni natečaj

Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 13. decembra 2006 v zadevi Neophytou proti
Komisiji (F-22/05, ZOdl. JU, str. I‑A‑1‑159 in II‑A‑1‑617), s katero pritožnik predlaga razveljavitev te sodbe.
Odločitev:
Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 13. decembra 2006 v zadevi Neophytou proti Komisiji (F-22/05) se razveljavi
v delu, v katerem je Sodišče za uslužbence za nedopustne razglasilo očitke – razen zadnjega –, ki jih je Neophytos Neophytou
podal na obravnavi na prvi stopnji in ki so povzeti v točki 27 te sodbe. V preostalem se pritožba zavrne. Zadeva se vrne v
razsojanje Sodišču za uslužbence Evropske unije. Odločitev o stroških se pridrži.
Povzetek
1.
Pritožba – Pritožbeni razlogi – Dopustnost – Pogoji – Navajanje argumentov, ki so že bili predstavljeni pred Sodiščem za uslužbence
– Neobstoj učinka
(Statut Sodišča, Priloga I, člen 11(1); Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 138(1)(c))
2.
Pritožba – Pritožbeni razlogi – Nadzor Sodišča prve stopnje nad tem, kako je Sodišče za uslužbence pravno opredelilo dejstva
(Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 48(2))
3.
Uradniki – Natečaj – Natečajna komisija – Sestava
(Kadrovski predpisi za uradnike, Priloga III, člen 3)
4.
Postopek – Predložitev novih pritožbenih razlogov med postopkom – Pritožbeni razlog, ki temelji na dejstvih, ki so se pojavila
med postopkom
(Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 48(2))
5.
Pritožba – Pritožbeni razlogi – Izkrivljanje dokazov
6.
Uradniki – Natečaj – Natečajna komisija – Sestava
(Kadrovski predpisi za uradnike, Priloga III, člen 3)
1.
Kadar pritožnik izpodbija to, kako je sodišče na prvi stopnji razlagalo ali uporabilo pravo Skupnosti, se lahko pravna vprašanja,
obravnavana v postopku na prvi stopnji, znova obravnavajo v pritožbenem postopku. Če namreč pritožnik svoje pritožbe ne bi
mogel utemeljiti s tožbenimi razlogi in argumenti, ki jih je že navajal v postopku na prvi stopnji, bi pritožbeni postopek
deloma izgubil smisel. Pritožnik lahko tako v pritožbi navede očitke v zvezi z ugotovitvijo in presojo dejstev v izpodbijani
sodbi, kadar trdi, da je sodišče na prvi stopnji podalo ugotovitve, katerih vsebinska nepravilnost izhaja iz listin v spisu,
ali izkrivilo dokaze, ki so mu bili predloženi. Vendar iz člena 11(1) Priloge I k Statutu Sodišča in člena 138(1)(c) Poslovnika
Sodišča prve stopnje izhaja, da je treba v pritožbi natančno navesti dele izpodbijane sodbe, katere razveljavitev se predlaga,
in pravne argumente, na katerih posebej temelji ta predlog.
(Glej točki 24 in 41.)
Napotitev na: Sodišče, 4. julij 2000, Bergaderm in Goupil proti Komisiji, C‑352/98 P, Recueil, str. I‑5291, točka 34; Sodišče,
11. november 2003, Martinez proti Parlamentu, C‑488/01 P, Recueil, str. I‑13355, točki 39 in 40 ter navedena sodna praksa;
Sodišče, 18. januar 2007, PKK in KNK proti Svetu, C‑229/05 P, ZOdl., str. I‑439, točke od 32 do 35.
2.
Kadar pritožnik izpodbija to, kako je sodišče na prvi stopnji opredelilo pravno naravo dejstev, da bi iz tega izpeljal pravne
posledice, gre za pravno vprašanje, ki se lahko navede v pritožbi. Tako je zlasti v primeru pravnega vprašanja, ali lahko
dokazana navzočnost nadomestnega člana na posvetovanju natečajne komisije hkrati z „njegovim“ rednim članom nepravilno vpliva
na glasovanje komisije in posledično povzroči nezakonitost tega glasovanja.
(Glej točke 45, 46 in 71.)
Napotitev na: Sodišče, 1. junij 1994, Komisija proti Brazzelliju Lualdiju in drugim, C‑136/92 P, Recueil, str. I‑1981, točka 49;
Sodišče, 26. april 2007, Alcon proti UUNT, C‑412/05 P, ZOdl., str. I‑3569, točke od 38 do 40.
3.
Hkratna navzočnost rednih in nadomestnih članov v natečajni komisiji na ustnih preizkusih natečaja ne povzroči nezakonitosti
dela in sestave natečajne komisije, če v takem primeru nadomestni član nima glasovalne pravice.
(Glej točko 53.)
Napotitev na: Sodišče prve stopnje, 13. september 2005, Pantoulis proti Komisiji, T‑290/03, ZOdl. JU, str. I‑A‑241 in II‑1123,
točke 62, 77 in 78; Sodišče prve stopnje, 12. marec 2008, Giannini proti Komisiji, T‑100/04, še neobjavljena v ZOdl. JU, točka 210.
4.
V skladu s členom 48(2), prvi pododstavek, Poslovnika Sodišča prve stopnje navajanje novih razlogov med postopkom ni dovoljeno,
razen če ti izhajajo iz okoliščin, ki so se pojavile med postopkom. Enako velja za očitek, ki se uveljavlja v podporo tožbenemu
razlogu. Poleg tega ta določba nikakor ne izključuje, da so bile navedene okoliščine lahko odkrite ob izvajanju ukrepa procesnega
vodstva. Nazadnje, prekluzijo iz te določbe, ker omejuje možnost zadevne stranke, da navede vse potrebne okoliščine za uspeh
svojih zahtev, je treba razlagati ozko.
(Glej točko 76.)
Napotitev na: Sodišče, 15. oktober 2002, Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi proti Komisiji, združene zadeve C‑238/99 P,
C‑244/99 P, C‑245/99 P, C‑247/99 P, od C‑250/99 P do C‑252/99 P in C‑254/99 P, Recueil, str. I‑8375, točka 370; Sodišče prve
stopnje, 29. junij 1995, Solvay proti Komisiji, T‑32/91, Recueil, str. II‑1825, točka 40; Sodišče prve stopnje, 21. marec 2002,
Joynson proti Komisiji, T‑231/99, Recueil, str. II‑2085, točka 156.
5.
Za ugotovitev, ali je sodišče na prvi stopnji izkrivilo dokaze v dokumentih, v katerih je navedena sestava natečajne komisije,
s tem ko je za nedopustne razglasilo očitke, ki se nanašajo na nezakonito imenovanje natečajne komisije in manjše število
njenih članov in ki so bili navedeni na obravnavi v postopku na prvi stopnji, mora Sodišče prve stopnje preučiti, ali lahko
iz spisa zadeve na prvi stopnji in zlasti iz dokumentov, ki jih je predložila Komisija, ugotovi pomen in obseg teh očitkov,
in preveriti, ali je Sodišče za uslužbence storilo očitno napako pri pregledu in presoji teh dokumentov.
Tako je v primeru, ko nič v spisu zadeve ne kaže, da bi pritožnik lahko navedel te očitke pred obravnavo na prvi stopnji.
(Glej točke 78, 80 in 82.)
Napotitev na: Sodišče, 18. julij 2007, Industrias Químicas del Vallés proti Komisiji, C‑326/05 P, ZOdl., str. I‑6557, točke
od 57 do 60.
6.
Natečajna komisija mora strogo paziti na upoštevanje načela enakega obravnavanja kandidatov, sodišče Skupnosti pa preučiti,
ali je bila sestava komisije na ustnih preizkusih v skladu s postopkovnimi zahtevami, določenimi v pravnem redu Skupnosti.
Če natečajna komisija ne upošteva pravil, ki urejajo njeno delo, je treba to opredeliti kot bistveno kršitev postopka, tako
da pritožniku ni treba dokazati, da bi bil rezultat natečaja lahko drugačen, če ta kršitev ne bi bila storjena.
Ker je načelo enakega obravnavanja temelj pravil o sestavi natečajnih komisij, sodišče Skupnosti napačno uporabi pravo, ko
ne upošteva tesne povezave med tem načelom in pravili o sestavi natečajne komisije.
(Glej točki 85 in 86.)
Napotitev na: Sodišče prve stopnje, 23. marec 2000, Gogos proti Komisiji, T‑95/98, RecFP, str. I‑A‑51 in II‑219, točke 25,
od 37 do 39, 53 in 54 ter navedena sodna praksa; Sodišče prve stopnje, 10. november 2004, Vonier proti Komisiji, T‑165/03,
ZOdl. JU, str. I‑A‑343 in II‑1575, točka 40.