CELEX: 62004CJ0122
Pristojnosti Komisije
Načini uresničevanja izvedbenih pooblastil
Izvajanje programa Forest Focus

Komisija Evropskih skupnosti s tožbo Sodišču predlaga razglasitev ničnosti člena 17(2) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta
(ES) št. 2152/2003 z dne 17. novembra 2003 o spremljanju gozdov in medsebojnih okoljskih vplivih v Skupnosti (Forest Focus)
(UL L 324, str. 1, v nadaljevanju: Uredba Forest Focus) v delu, v katerem za sprejetje ukrepov za izvajanje programa Forest
Focus določa regulativni postopek, ki je določen v členu 5 Sklepa Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov
za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (UL L 184, str. 23, v nadaljevanju: Drugi sklep o komitologiji),
in da naj se učinke zgoraj navedene uredbe ohrani do njene spremembe, ki bo sprejeta v najkrajšem možnem času po sodbi Sodišča.
S sklepom predsednika Sodišča z dne 15. julija 2004 je bila Kraljevini Španiji in Republiki Finski dopuščena intervencija
v podporo predlogov Evropskega parlamenta in Sveta Evropske unije.

Pravni okvir

Pogodba ES
Člen 202, tretja alinea, ES določa:
„Da bi zagotovil doseganje ciljev te pogodbe, Svet v skladu z njenimi določbami:
[...]
–      v pravnih aktih, ki jih sprejema, prenese pristojnost za izvajanje svojih predpisov na Komisijo. Glede izvajanja te pristojnosti
lahko Svet postavi nekatere zahteve. Poleg tega si lahko Svet v posebnih primerih pridrži pravico, da sam neposredno izvaja
to pristojnost. Zgoraj navedeni postopki morajo biti skladni z načeli in pravili, ki jih je Svet predhodno soglasno sprejel
na predlog Komisije in po pridobitvi mnenja Evropskega parlamenta.“

Drugi sklep o komitologiji
Drugi sklep o komitologiji je bil sprejet na podlagi člena 202, tretja alinea, ES.
Nadomestil je Sklep Sveta 87/373/EGS z dne 13. julija 1987 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih
pooblastil (UL L 197, str. 33).
Člen 2 Drugega sklepa o komitologiji določa:
„Pri izbiri postopkov za sprejem izvedbenih ukrepov je treba upoštevati naslednja merila:
(a)      upravljalne ukrepe, kot so ukrepi za izvajanje skupne kmetijske in skupne ribiške politike ali za izvrševanje programov z
znatnimi proračunskimi posledicami, je treba sprejeti po upravljalnem postopku;
(b)      splošne ukrepe za izvajanje bistvenih določb temeljnih aktov, vključno z ukrepi za zaščito zdravja ali varnosti ljudi, živali
ali rastlin, je treba sprejeti po regulativnem postopku; kadar temeljni akt predvideva prilagoditev ali dopolnitev nekaterih
nebistvenih določb akta z izvedbenimi postopki, je treba te ukrepe sprejeti po regulativnem postopku;
(c)      ne glede na točki (a) in (b) se svetovalni postopek uporabi v vseh primerih, kjer se šteje za najustreznejšega.“
Členi od 3 do 6 navedenega sklepa opredeljujejo štiri postopke z naslovi: „Svetovalni postopek“ (člen 3), „Upravljalni postopek“
(člen 4), „Regulativni postopek“ (člen 5) in „Zaščitni postopek“ (člen 6).
V skladu s členoma 4(1) in 5(1) tega sklepa Komisiji pomagata upravljalni in regulativni odbor, ki ga sestavljajo predstavniki
držav članic, predseduje pa mu predstavnik Komisije.
Člen 4(3) in (4) drugega sklepa o komitologiji določa:
„3.      Brez poseganja v člen 8 Komisija sprejme ukrepe, ki se začnejo uporabljati takoj. Vendar če ti ukrepi niso v skladu z mnenjem
odbora, jih Komisija nemudoma posreduje Svetu. V tem primeru lahko Komisija izvajanje sprejetih ukrepov odloži za obdobje,
določeno v temeljnem aktu, ki pa v nobenem primeru ne sme biti daljše od treh mesecev od datuma posredovanja ukrepov Svetu.
4.      V obdobju, določenem v odstavku 3, lahko Svet s kvalificirano večino odloči drugače.“
Člen 5 od (3) do (6) navedenega sklepa določa:
„3.      Brez poseganja v člen 8 Komisija sprejme predvidene ukrepe, če so v skladu z mnenjem odbora.
4.      Če predvideni ukrepi niso v skladu z mnenjem odbora ali če mnenje ni bilo dano, Komisija nemudoma predloži Svetu predlog ukrepov,
ki naj se sprejmejo, in obvesti Evropski parlament.
5.      Če Evropski parlament meni, da predlog, ki ga je predložila Komisija na podlagi temeljnega akta, sprejetega v skladu s postopkom
iz člena 251 Pogodbe, presega izvedbena pooblastila, ki so predvidena v tem temeljnem aktu, Svet seznani s svojim stališčem.
6.      Svet lahko, kadar je to potrebno zaradi takšnega stališča, predlog sprejme s kvalificirano večino v roku, določenem v posameznem
temeljnem aktu, ki pa v nobenem primeru ne sme biti daljši od treh mesecev od datuma predložitve stališča Svetu.
Če v tem roku Svet s kvalificirano večino nasprotuje predlogu, ga Komisija ponovno preuči. Komisija lahko Svetu predloži spremenjen
predlog, ponovno predloži svoj predlog ali predloži zakonodajni predlog na podlagi Pogodbe.
Če po izteku navedenega roka Svet niti ne sprejme predlaganega izvedbenega akta niti predlogu izvedbenih ukrepov ne nasprotuje,
sprejme predlagani izvedbeni akt Komisija.“
Člen 7 Drugega sklepa o komitologiji se nanaša na odbore.
Člen 8 navedenega sklepa določa primer, ko Parlament opozori, da osnutek izvedbenih ukrepov presega izvedbena pooblastila,
določena v temeljnem aktu.

Uredba Forest Focus
Uredba Forest Focus je bila sprejeta na podlagi člena 175 ES.
V skladu s svojim členom 1 ta uredba vzpostavi „sistem Skupnosti za široko zasnovano, usklajeno in celovito dolgoročno spremljanje
stanja gozdov (v nadaljnjem besedilu: sistem) [...], da bi:
(a)      nadaljevali in nadalje razvijali:
–        spremljanje onesnaženosti zraka in učinkov onesnaženosti zraka ter drugih povzročiteljev in dejavnikov, ki vplivajo na gozdove,
kakor so biotski in abiotski dejavniki ter dejavniki antropogenega izvora,
–        spremljanje gozdnih požarov ter njihovih vzrokov in posledic,
–        preprečevanje gozdnih požarov;
(b)      ocenili zahteve spremljanja in razvili spremljanje tal, skladiščenja ogljika, učinkov podnebnih sprememb in biotske raznovrstnosti
kot tudi varovalnih funkcij gozdov;
(c)      stalno vrednotili učinkovitost dejavnosti spremljanja pri oceni stanja gozdov in nadaljnjega razvoja dejavnosti spremljanja.
[…]“
Člen 2(1) navedene uredbe določa:
„Sistem predvideva ukrepe za:
(a)      spodbujanje usklajenega zbiranja podatkov, ravnanja z njimi in njihovega ocenjevanja;
(b)      izboljšanje vrednotenja podatkov in spodbujanje celovitega vrednotenja na ravni Skupnosti;
(c)      izboljšanje kakovosti podatkov in informacij, zbranih v okviru sistema;
(d)      nadaljnje razvijanje dejavnosti spremljanja v sistemu;
(e)      izboljšanje razumevanja gozdov in zlasti vpliva naravnih in antropogenih obremenitev;
(f)      proučevanje dinamike gozdnih požarov in njihovih vzrokov ter vplivov na gozdove;
(g)      razvoj kazalnikov in metodologij za oceno tveganja pri večkratni obremenitvi gozdov v času in prostoru.“
Oddelka 2 in 3 Uredbe Forest Focus z naslovoma „Spremljanje ter orodja za izboljšanje in razvoj sistema“ in „Nacionalni programi,
usklajevanje in sodelovanje“ vsebujeta člene od 4 do 7 in od 8 do 11.
Člen 12 Uredbe Forest Focus določa, da se sistem izvaja v obdobju štirih let, od 1. januarja 2003 do 31. decembra 2006.
Člen 13 navedene uredbe določa, da je finančni okvir za izvajanje sistema v obdobju od 2003 do 2006 61 milijonov EUR, od katerih
se 9 milijonov EUR lahko uporabi za ukrepe preprečevanja požarov.
V skladu z osemnajsto uvodno izjavo iste uredbe:
„Ta uredba določa za ves čas trajanja programa finančni okvir, ki pomeni v smislu točke 33 Medinstitucionalnega sporazuma
z dne 6. maja 1999 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in izboljšanju proračunskega postopka
[13] glavno napotilo za organ za izvrševanje proračuna v letnem proračunskem postopku.“
Štiriindvajseta uvodna izjava Uredbe Forest Focus določa:
„Splošne ukrepe, ki so potrebi za izvajanje te uredbe, je treba sprejeti v skladu z [Drugim sklepom o komitologiji].“
Člen 17(2) navedene uredbe določa:
„Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 [Drugega sklepa o komitologiji], ob upoštevanju določb člena 8
Sklepa.
[…]“
Naslednje določbe Uredbe Forest Focus sodijo v okvir uporabe tega odstavka:
„Člen 4
1.      Temelječ na dosežkih iz Uredbe (EGS) št. 3528/86 [Sveta z dne 17. novembra 1986 o varstvu gozdov Skupnosti pred onesnaženostjo
zraka (UL L 326, str. 2)], ta sistem:
(a)      nadaljuje in nadalje razvija sistematično mrežo opazovalnih točk, da bi lahko izvajali periodične popise z namenom zbiranja
reprezentativnih informacij o stanju gozdov;
(b)      nadaljuje in nadalje razvija sistematično mrežo opazovalnih ploskev, na katerih se izvaja intenzivno in stalno spremljanje
gozdov.
2.      Podrobna pravila za izvajanje odstavka 1 se določijo v skladu s postopkom iz člena 17(2).
Člen 5
1.      Temelječ na dosežkih iz Uredbe (EGS) št. 2158/92 [Sveta z dne 23. julija 1992 o varstvu gozdov Skupnosti pred požari (UL L
217, str. 3)], ta sistem nadaljuje in nadalje razvija informacijski sistem, da bi lahko zbrali primerljive informacije o gozdnih
požarih na ravni Skupnosti.
2.      Sistem državam članicam omogoča, da izvedejo študije za proučitev vzrokov in dinamike gozdnih požarov ter njihovih vplivov
na gozdove. Navedene študije dopolnjujejo dejavnosti in ukrepe v zvezi z gozdnimi požari, izvedene v skladu z Odločbo 1999/847/ES
[Sveta z dne 9. decembra 1999 o določitvi akcijskega programa Skupnosti na področju civilne zaščite (UL L 327, str. 53)],
Uredbo (ES) št. 1257/1999 [Sveta, z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega
in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi določenih uredb (UL L 160, str. 8)] in Uredbo (EGS) št. 1615/89
[Sveta z dne 29. maja 1989 o vzpostavitvi Evropskega gozdarskega informacijskega in komunikacijskega sistema (Efics) (UL L
165, str. 12)].
Poleg tega se bodo kampanje za ozaveščanje in posebno usposabljanje posrednikov, vključenih v protipožarno posredovanje, do
31. decembra 2005 v skladu s členom 13(1) financirali posebej, razen če taki ukrepi niso vključeni v programe za razvoj podeželja.
[…]
5.      Podrobna pravila za izvajanje odstavkov 1 in 2 se določijo v skladu s postopkom iz člena 17(2).
Člen 6
1.      Za dosego ciljev, določenih v členu 1(1)(b), se sistem razvije na podlagi študij, preizkusov, demonstracijskih projektov,
pilotnega testiranja in vzpostavitve novih dejavnosti spremljanja. Komisija razvije sistem v sodelovanju z državami članicami
predvsem zato, da bi:
(a)      bolje poznali stanje gozdov in drugih gozdnatih zemljišč ter povezave med njihovim stanjem ter naravnimi in antropogenimi
obremenilnimi dejavniki;
(b)      ocenili vpliv podnebnih sprememb na gozdove in druga gozdnata zemljišča, vključno z vplivi na njihovo biotsko raznovrstnost
ter njihovo povezavo z uskladiščenjem ogljika in tlemi;
(c)      ob upoštevanju ustreznih obstoječih kazalnikov, opredelili ključne strukturne in funkcionalne ekosistemske elemente, ki se
lahko uporabijo kot kazalniki za ocenjevanja stanja in trendov biotske raznovrstnosti v gozdovih ter varovalnih funkcij gozdov.
2.      Države članice lahko sočasno z ukrepi, določenimi v odstavku 1, na zahtevo Komisije ali na lastno pobudo izvedejo študije,
preizkuse, demonstracijske projekte ali poskusno obdobje spremljanja.
3.      Ukrepi, določeni v odstavkih 1 in 2, pomagajo opredeliti možnosti za uvedbo novih dejavnosti spremljanja v okviru sistema,
ki bi lahko občutno prispevale k zadovoljitvi potreb informiranja in spremljanja na področjih, navedenih v členu 1(1)(b).
Izvajanje teh dejavnosti se šteje za del pregleda iz člena 18. Pri razvijanju sistema Komisija upošteva znanstvene ter finančne
potrebe in omejitve.
4.      Podrobna pravila za izvajanje odstavkov 1 in 2 in 3, vključno s sklepi glede izvajanja novih dejavnosti spremljanja, se določijo
v skladu s postopkom iz člena 17(2).
Člen 7
1.      Za dosego ciljev, določenih v členu 1(1)(c), in poleg ukrepov, določenih v členu 6, Komisija izvede v tesnem sodelovanju z
državami članicami študije, preizkuse in demonstracijske projekte, da bi:
(a)      spodbudila usklajeno zbiranje podatkov, ravnanje z njimi in njihovo ocenjevanje na ravni Skupnosti;
(b)      izboljšala vrednotenje podatkov na ravni Skupnosti;
(c)      izboljšala kakovost podatkov in informacij, zbranih v okviru sistema.
[…]
3.      Podrobna pravila za izvajanje odstavka 1 se določijo v skladu s postopkom iz člena 17(2).
Člen 8
1.      Dejavnosti, predvidene v členih 4, 5, 6(2) in (3) ter 7(2), se izvajajo v okviru nacionalnih programov, ki jih države članice
pripravijo za obdobja dveh let.
2.      Nacionalne programe je treba predložiti Komisiji v 60 dneh po začetku veljavnosti te uredbe in nato pred 1. novembrom v letu
pred datumom začetka vsakega triletnega obdobja.
3.      Države članice prilagodijo svoje nacionalne programe na podlagi odobritve Komisije, zlasti zaradi možnosti razširitve dejavnosti
spremljanja, razvite v skladu s členom 6, kadar se ta uvede.
4.      Nacionalne programe, predložene Komisiji, spremlja predhodno vrednotenje. Države članice opravijo vmesno vrednotenje na koncu
tretjega leta obdobja, navedenega v členu 12, in naknadno vrednotenje na koncu navedenega obdobja.
5.      Komisija se na podlagi predloženih nacionalnih programov ali na podlagi odobrenih prilagoditev teh nacionalnih programov odloči
o finančnih prispevkih k upravičenim stroškom.
6.      Podrobna pravila za izvajanje odstavkov od 1 do 5 se določijo v skladu s postopkom iz člena 17(2), ob upoštevanju nacionalnih,
evropskih in mednarodnih mehanizmov spremljanja, da bi se tako izognili vsakršni dodatni administrativni obremenitvi.
Člen 9
[…]
3.      Komisija ustanovi znanstveno svetovalno skupino, ki pomaga Stalnemu odboru za gozdarstvo pri pripravi njegovega dela, zlasti
pri razvoju sistema v skladu s členom 6.
[…]
6.      Podrobna pravila za izvajanje odstavka 3 se določijo v skladu s postopkom iz člena 17(2).
Člen 10
1.      Da bi uskladili dejavnosti iz členov 4, 5 in 6(3) ter zagotovili primerljivost podatkov, bodo v priročnikih podrobno navedeni
obvezni in neobvezni parametri ter določene metode spremljanja in oblike podatkov, ki se uporabljajo pri posredovanju podatkov.
Priročniki morajo temeljiti na obstoječih sistemih, kadar so ti dosegljivi in primerni.
2.      Podrobna pravila za izvajanje odstavka 1 se določijo v skladu s postopkom iz člena 17(2).
Člen 14
1.      Države članice imenujejo organe, pristojne za upravljanje dejavnosti, vključenih v odobrene nacionalne programe, na podlagi
finančne in operativne zmogljivosti teh organov. Navedeni organi so lahko državne uprave ali drugi subjekti, ki jih odobri
Komisija kot zasebne subjekte z nalogami v javnem interesu, ki imajo zagotovljena ustrezna finančna jamstva in ustrezajo pogojem,
predvidenim s podrobnimi pravili za izvajanje tega odstavka.
2.      Ne glede na obstoječe pristojne organe oblasti morajo države članice imenovati organe oblasti in agencije, pooblaščene za
izvajanje ukrepov, ki so bili sprejeti v skladu s to uredbo.
3.      Države članice so odgovorne za racionalno in učinkovito upravljanje s prispevkom Skupnosti. V ta namen morajo sprejeti ukrepe,
ki so potrebni da:
(a)      se zagotovi, da se dejavnosti, ki jih financira Skupnost, dejansko izvajajo in da se izvedejo na pravilen način, pri čemer
je zagotovljena vidnost prispevka Skupnosti;
(b)      se preprečijo kakršne koli nepravilnosti;
(c)      izterjajo plačila, zapravljena zaradi nepravilnosti ali malomarnosti;
(d)      se zagotovi, da imajo organi, navedeni v odstavku 1, pravilne notranje upravljavske in nadzorne sisteme;
(e)      zagotovitev, da države članice jamčijo za organe, ki so navedeni v odstavku 1, kadar ti niso javni subjekti.
4.      Države članice Komisiji zagotovijo vse potrebne informacije in storijo vse potrebno za olajšanje preverjanja, vključno s pregledi
Komisije ali Evropskega računskega sodišča na kraju samem, za katere Komisija meni, da so primerni za namene upravljanja financiranja
Skupnosti. Države članice obvestijo Komisijo o vsem, kar je bilo storjeno v ta namen.
5.      Podrobna pravila za izvajanje odstavkov 1 do 4 se določijo v skladu s postopkom iz člena 17(2).
Člen 15
1.      Države članice prek imenovanih organov in agencij Komisiji letno posredujejo podatke, ki so bili zbrani v okviru sistema,
skupaj s poročilom o njih.
Podatki so geografsko opredeljeni in preneseni Komisiji prek računalniških telekomunikacij in/ali elektronske tehnologije.
Komisija v tesnem sodelovanju z državami članicami določi obliko in podrobnosti, ki so potrebne za tak prenos.
[…]
4.      Podrobna pravila za izvajanje odstavka 1 se določijo v skladu s postopkom iz člena 17(2).
Člen 16
[…]
3.      Vsaka država članica pripravi poročilo o nacionalnem položaju v zvezi z zadevami, ki jih pokrivajo dejavnosti spremljanja
iz člena 6(3), kadar so te uvedene.
Smernice za poročanje in obdobje poročanja se določijo v skladu s postopkom iz člena 17(2).“
Ob sprejetju Uredbe Forest Focus je Komisija dala izjavo, s katero je zatrjevala zlasti:
„Ker imajo ukrepi, ki so navedeni v predlogu o izvajanju programov, pomembne proračunske posledice, Komisija meni, da morajo
biti sprejeti na podlagi upravljalnega postopka.“

Tožba
Komisija v utemeljitev svoje tožbe navaja en sam tožbeni razlog, na podlagi katerega zatrjuje, da naj Parlament in Svet ne
bi izpolnila obveznosti obrazložitve

Trditve Komisije
Komisija meni, da merila, ki so določena v členu 2 Drugega sklepa o komitologiji, niso bila izpolnjena.
Po mnenju Komisije so izvedbeni ukrepi, ki jih je treba sprejeti na podlagi Uredbe Forest Focus, upravljalni ukrepi, ki se
nanašajo na akcijski program. Za izvajanje programov Skupnosti je torej načeloma mogoče uporabiti le upravljalni ali, v tem
primeru, svetovalni postopek.
Zatrjuje, da glede izvajanja programa izvedbeni ukrepi, čeprav so določeni na splošno in so tesno povezani z upravljanjem
in izvajanjem tega programa, izhajajo iz člena 2(a) Drugega sklepa o komitologiji.
Komisija meni, da se ukrepi, ki jih mora regulativni odbor sprejeti na podlagi člena 2(b) tega sklepa, ne nanašajo samo na
zaščito rastlin kot takih, ampak predvsem na zagotavljanje zdravja potrošnikov, saj bodo rastline neposredno ali posredno
zaužile živali. Izvedbenih ukrepov za akt Parlamenta, katerega osnovni predmet je, kot v tem primeru, varstvo okolja in ne
kmetijstva, ni mogoče šteti za ukrep za zaščito rastlin. To velja še toliko bolj, ker se izvedbeni ukrepi, ki jih je treba
sprejeti na podlagi Uredbe Forest Focus, nikakor ne nanašajo na gozdove same, ampak na načine upravljanja pri izvajanju dejavnosti,
ki bi lahko bile financirane iz proračuna Skupnosti.
Komisija dodaja, da so ukrepi, ki jih določa Uredba Forest Focus, enake narave kot tisti, ki jih določa Uredba Evropskega
parlamenta in Sveta (ES) št. 1655/2000 z dne 17. julija 2000 o finančnem instrumentu za okolje (LIFE) (UL L 192, str. 1, v
nadaljevanju: Uredba LIFE), ki je bila predmet sodbe Sodišča z dne 21. januarja 2001 v zadevi Komisija proti Parlamentu in
Svetu, imenovane „LIFE“ (C‑378/00, Recueil, str. I 937).
Sklicujoč se na točki 53 in 54 zgoraj navedene sodbe LIFE, Komisija navaja, da bi bil cilj večje usklajenosti in predvidljivosti
pri izbiri vrste odbora dosežen, če bi lahko zakonodajalec Skupnosti med sprejemanjem temeljnega akta, ki podeljuje Komisiji
pristojnosti za izvajanje, odstopal od meril, ki so opredeljena v Drugem sklepu o komitologiji, ne da bi predstavil razloge,
ki so ga vodili k temu.
Trdi, da z dodatkom izraza „splošni“ štiriindvajseta uvodna izjava Uredbe Forest Focus pri obrazložitvi ne prinaša dodatnega
elementa v primerjavi z običajno uvodno izjavo, ki se pojavlja v vseh aktih, ki določajo posvetovanje s komitologijo. Obveznost
obrazložitve, ki jo imata Svet in Parlament pri izbiri drugega postopka, kot je ta, ki ga določajo merila iz člena 2 Drugega
sklepa o komitologiji, naj bi bila torej kršena.

Presoja Sodišča
Iz točk 49 in 56 zgoraj navedene sodbe LIFE izhaja, da čeprav merila, ki so določena v členu 2 Drugega sklepa o komitologiji,
niso zavezujoča, mora zakonodajalec Skupnosti, kadar pri izbiri postopka odbora odstopa od navedenih meril, svojo izbiro obrazložiti.
Takoj je treba torej preučiti, ali je v tem primeru izbira zakonodajalca Skupnosti v skladu z merili, ki so določena v členu
2(b) navedenega sklepa.
Na podlagi prvega odstavka tega sklepa je treba, kadar gre za splošne ukrepe, katerih namen je izvajanje bistvenih določb
temeljnih aktov, izbrati regulativni postopek.
Ta pojem je treba primerjati s pojmom „upravljalni ukrepi“ v smislu člena 2(a) Drugega sklepa o komitologiji. Navedeni upravljalni
ukrepi zajemajo predvsem ukrepe za izvajanje programov, ki imajo znatne proračunske posledice.
Pri tem je treba opozoriti, da je bil Drugi sklep o komitologiji sprejet na podlagi člena 202, tretja alinea, ES.
Pojem izvajanje v smislu tega člena hkrati pomeni izdelavo izvedbenih pravil in uporabe pravil za posebne primere z individualnimi
akti (glej sodbo z dne 24. oktobra 1989 v zadevi Komisija proti Svetu, 16/88, Recueil, str. 3457, točka 11).
Čeprav je mogoče, da individualni ukrepi izhajajo le iz člena 2(a) Drugega sklepa o komitologiji, lahko splošni ukrepi sodijo
v okvir uporabe obeh delov navedenega člena.
Tako se v točki 61 zgoraj navedene sodbe LIFE Sodišče pridružuje predlogu generalnega pravobranilca, v skladu s katerim so
smernice, ki določajo pogoje, na podlagi katerih bi lahko bili projekti financirani na podlagi zadevnega programa, tesno povezane
z izvajanjem tega programa in ne pomenijo „splošnih ukrepov za izvajanje bistvenih določb temeljnih aktov“ v smislu člena
2(b) Drugega sklepa o komitologiji. Sodišče jih je opredelilo kot upravljalne ukrepe za izvajanje programa v smislu člena
2(a) tega sklepa.
Da bi razmejili področje uporabe prvih dveh delov navedenega člena, je treba opozoriti na značilnosti obeh postopkov, na katera
se nanašata. Regulativni postopek daje v primerjavi z upravljalnim postopkom Svetu pomembnejšo vlogo. Poleg tega drugi, drugače
kot prvi, ob določenih pogojih določa posredovanje Parlamenta.
Ob upoštevanju teh razlik je treba „upravljalne ukrepe za izvajanje programov“ v smislu člena 2(a) Drugega sklepa o komitologiji
opredeliti kot individualne ukrepe, ki so bili sprejeti v ta namen (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Komisija proti
Svetu, točki 15 in 18), in kot splošne ukrepe, ki so z njimi tesno povezani in se uvrščajo v okvir, ki ga je temeljni akt
dovolj razdelal.
Sistem, ki ga določa Uredba Forest Focus, je gotovo program Skupnosti, kot izhaja zlasti iz osemnajste uvodne izjave navedene
uredbe.
Vendar je Svet lahko upravičeno presodil, da so bistvene določbe sistema Forest Focus, ki z Uredbo Forest Focus še niso dovolj
razvite, da bi lahko bile predmet splošnih ukrepov, sprejete kot upravljalni ukrepi za izvajanje programov:
–        spremljanje ter orodja za izboljšanje in razvoj sistema, iz členov 4(2), 5(5), 6(4) in 7(3) Uredbe Forest Focus;
–        določbe o nacionalnih programih, za katere je treba v skladu s členom 8(6) te uredbe določiti podrobna pravila za izvajanje
ob upoštevanju nacionalnih, evropskih in mednarodnih mehanizmov spremljanja, da bi se tako izognili vsakršni dodatni administrativni
obremenitvi;
–        znanstvena svetovalna skupina iz člena 9(6) navedene uredbe;
–        priročniki, ki morajo vzpostaviti zlasti metode spremljanja, iz člena 10(2) navedene uredbe;
–        pogoji za odobritev zasebnih subjektov, ki so jih imenovale države članice za organe, pristojne za upravljanje dejavnosti,
vključenih v odobrene nacionalne programe, ki so predvideni s podrobnimi pravili, ki jih je treba sprejeti na podlagi člena
14(5) Uredbe Forest Focus;
–        splošni nadzor sistema in zlasti upravljanja prispevka Skupnosti, ki ga opravijo države članice, iz iste določbe;
–        obveznost informacij, ki jo imajo države članice na podlagi člena 15(1) in 16(3) navedene Uredbe, katerih namen je zlasti
spodbujanje celovitega vrednotenja podatkov na ravni Skupnosti in omogočanje nadzora učinkovitosti sistema ter katerih vsebino
je treba natančno določiti glede na izvedbene ukrepe v skladu s členom 15(4) navedene uredbe in glede na smernice v skladu
s členom 16(3) iste uredbe.
V nasprotju  s trditvami Komisije zgoraj navedena sodba LIFE ne dopušča sklepa, da so vsi zadevni ukrepi v tej zadevi upravljalni
ukrepi za izvajanje programov. Če je namreč v Uredbi LIFE zakonodajalec Skupnosti zelo natančno opredelil načela, na podlagi
katerih lahko Komisija na predlog držav članic odobri projekt, preden je deležen pomoči, je s sprejetjem Uredbe Forest Focus
določil le obširen in splošen akcijski okvir. Tako kot izhaja iz predhodne točke, gre prej za razvoj posebnega sistema kot
pa za izvajanje že jasno opredeljenih vidikov.
Iz vseh zgoraj navedenih ugotovitev izhaja, da v tem primeru zakonodajalec Skupnosti ni odstopal od meril, ki so določena
v členu 2 Drugega sklepa o komitologiji. Torej ni bil dolžan obrazložiti izbire postopka odbora iz člena 17(2) Uredbe Forest
Focus.
Posledično je treba tožbo Komisije zavrniti.

Stroški
V skladu s členom 69(2) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili ti priglašeni. Parlament in Svet
sta predlagala, naj se Komisiji naloži plačilo stroškov in ker ta s predlogi ni uspela, se ji naloži plačilo stroškov. V skladu
z odstavkom 4 istega člena Kraljevina Španija in Republika Finska nosita svoje stroške.
Iz teh razlogov je Sodišče (prvi senat) razsodilo:
1)
Tožba se zavrne.
2)
Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.
3)
Kraljevina Španija in Republika Finska nosita svoje stroške.
Podpisi
*
Jezik postopka: francoščina.