CELEX: 62008FJ0074
Viešoji tarnyba
Pareigūnai

1.
Ieškinys dėl panaikinimo – Bendrijos teismo jurisdikcija – Prašymas panaikinti asmens nenaudai priimtą individualų aktą –
Bendrijos teismo jurisdikcija konstatuoti visuotinai taikomos nuostatos neteisėtumą rezoliucinėje sprendimo dalyje
(EB 230 straipsnis)
2.
Pareigūnai – Pensijos – Maitintojo netekimo išmoka
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 79 straipsnis; VIII priedo 17 straipsnis; Tarybos reglamento Nr. 260/68 2 straipsnis, 3 straipsnio
1 dalis, 4 ir 8 straipsniai)
3.
Pareigūnai – Mokestis už išmokas – Skirtingų tarifų taikymas skirtingo dydžio pajamų dalims
(Tarybos reglamento Nr. 260/68 4 straipsnis)
4.
Pareigūnai – Pensijos – Maitintojo netekimo išmoka
(Protokolo dėl Europos Bendrijų privilegijų ir imunitetų 13 straipsnis; Tarybos reglamento Nr. 260/68 3 ir 4 straipsniai)
1.
Nors nagrinėdamas prašymą panaikinti individualų asmens nenaudai priimtą aktą Bendrijos teismas iš tiesų turi jurisdikciją
išnagrinėti atskirąjį proceso klausimą ir konstatuoti visuotinai taikomos nuostatos, kuria grindžiamas skundžiamas aktas,
neteisėtumą, Tarnautojų teismas neturi jurisdikcijos to nurodyti savo sprendimų rezoliucinėje dalyje.
(žr. 37 punktą)
2.
Pagal Bendrijos mokesčių sistemą numatytas progresinis mokestis, kurio bazė apskaičiuojama atsižvelgiant į visas atitinkamo
gavėjo tarnybines pajamas. Reglamento Nr. 260/68, nustatančio apmokestinimo Europos Bendrijų naudai sąlygas ir tvarką, 4 straipsnyje
nustatyta, kad mokestis apskaičiuojamas nuo apmokestinamos sumos, kuri gaunama taikant 3 straipsnį, o pagal šio 1 dalį „mokestis
turi būti mokamas kiekvieną mėnesį nuo atlyginimo, darbo užmokesčio ir tarnybinių pajamų Bendrijų mokamo asmeniui, privalančiam
mokėti mokestį“. Taigi, Bendrijos mokesčio bazę sudaro atitinkamam apmokestinamajam subjektui mokamo atlyginimo, darbo užmokesčio
ir kitų iš Bendrijos gaunamų tarnybinių pajamų suma.
Pareigūnų tarnybos nuostatų 79 straipsnyje ir jų VIII priedo 17 straipsnyje, skirtuose maitintojo netekimo pensijai, nenumatyta
jokių nuo bendrosios tarnybinių pajamų sumavimo apskaičiuojant mokestį Bendrijai taisyklės nukrypstančių nuostatų. Net jei
šiomis nuostatomis maitintojo netekimo pensijos suma neatskaičius mokesčio būtų siejama su mirusio sutuoktinio karjera, ši
pensija likusiam sutuoktiniui yra tik pakaitinės pajamos, kuriomis kompensuojamas jo mirusio sutuoktinio gautų pajamų netekimas.
Jos, be to, yra Bendrijos mokamos tarnybinės pajamos, kaip jos suprantamos pagal Reglamento Nr. 260/68 3 straipsnio 1 dalį,
kurių tiesioginis gavėjas, kaip jis suprantamas pagal to paties reglamento 2 straipsnį, yra likęs sutuoktinis. Kadangi šis
sutuoktinis taip pat yra pareigūnas, jo atlyginimui, vadovaujantis tomis pačiomis nuostatomis, taikomas Bendrijos mokestis.
Taigi, jo mokėtinas mokestis apskaičiuotinas būtent pagal Reglamento Nr. 260/68 3 straipsnio 1 dalį ir 4 straipsnį, o mokesčio
bazę sudaro šio kas mėnesį mokamo atlyginimo ir šių kas mėnesį gaunamų tarnybinių pajamų suma.
Nesant
expressis verbis
nuostatos, kuri leistų nukrypti nuo bendrosios taisyklės maitintojo netekimo pensijos atveju, sumavimo taisyklę reikia taikyti
atvejams, kai atlyginimas ir tokio pobūdžio pensija mokama vienu metu. Tokia išvada nepaneigiama argumentu, kad kiekvieno
mėnesio 15 dieną šiam pareigūnui pervedamo atlyginimo ir pasibaigus mėnesiui pervedamos maitintojo netekimo pensijos pervedimo
momentai nesutampa, nes Reglamente Nr. 260/68 nenurodyta, kad sumavimo taisyklės taikymas sietinas su visų tarnybinių pajamų
pervedimu vienu metu. Šio reglamento 3 straipsnio 1 dalyje nurodyta, kad „mokestis turi būti mokamas kiekvieną mėnesį nuo
atlyginimo, darbo užmokesčio ir tarnybinių pajamų“, todėl mokestis skaičiuojamas nuo visų per šį laikotarpį pervestų sumų.
Galiausiai Reglamento Nr. 260/68 8 straipsnyje, pagal kurį „mokestis yra išskaitomas prie šaltinio“, įtvirtinta tik mokesčio
surinkimo tvarka.
(žr. 48, 49 ir 52–56 punktus)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1994 m. gruodžio 1 d. Sprendimo
Coen-Porisini prieš Komisiją
, T‑502/93, Rink. VT p. I‑A‑303 ir II‑949, 22, 28 ir 29 punktai.
3.
Skirtingų tarifų taikymas skirtingoms Reglamento Nr. 260/68, nustatančio apmokestinimo Europos Bendrijų naudai sąlygas ir
tvarką, 4 straipsnyje nurodytų pajamų dalims nėra kliūtis rinkti subendrintą visoms pajamoms jų neskaidant taikomo mokesčio
įmoką, o šios įmokos procentas padidėja, kai bendros mokesčio mokėtojo pajamos pasiekia ribą, nuo kurios taikomas didesnis
tarifas.
(žr. 64 punktą)
4.
Tarybai pavedus nustatyti, be kita ko, sąlygas, kuriomis Europos institucijų pareigūnai moka Bendrijoms mokesčius nuo iš Bendrijų
gaunamų algų, darbo užmokesčio ir kito atlyginimo, ir nurodžius, kad šioms algoms, darbo užmokesčiui ir kitam atlyginimui
netaikomi nacionaliniai mokesčiai, Protokolo dėl Europos Bendrijų privilegijų ir imunitetų 13 straipsniu įtvirtinta specialiai
Bendrijų tarnautojams skirta mokesčių sistema. Ši sistema suvienodinta ir padaryta autonomiška nacionalinės teisės aktų atžvilgiu
siekiant užtikrinti vienodą Bendrijų pareigūnų vertinimą. Taigi, Europos pareigūno statusas yra tinkamas kriterijus atskirti
mokestinę tokio pareigūno padėtį nuo iš Bendrijų atlyginimo negaunančių asmenų situacijos.
(žr. 73 ir 74 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika: 1960 m. gruodžio 16 d. Sprendimo
Humblet prieš Belgijos valstybę
, 6/60, Rink. p. 1125; 1974 m. liepos 3 d. Sprendimo
Brouerius van Nidek
, 7/74, Rink. p. 757, 11 punktas; 1988 m. kovo 3 d. Sprendimo
Komisija prieš EIB
, 85/86, Rink. p. 1281, 23 punktas; 2007 m. kovo 22 d. Sprendimo
Komisija prieš Belgiją
, C‑437/04, Rink. p. I‑2513, 61 punktas.