CELEX: 62004CJ0313
Piens un piena produkti
Regula (EK) Nr. 2535/2001
Jaunzēlandes sviests
Importa licencēšanas procedūras
Inward Monitoring Arrangement (IMA 1) sertifikāts

1       Šis lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par Komisijas 2001. gada 14. decembra Regulas (EK) Nr. 2535/2001, ar ko nosaka
sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 1255/1999 attiecībā uz piena un piena produktu importa
režīmu un tarifu kvotu atvēršanu (OV L 341, 29. lpp.), 25. panta 1. punkta pirmās daļas un 35. panta 2. punkta spēkā esamību.
2       Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar prāvu starp Vācijas sabiedrību
Franz Egenberger GmbH Molkerei und Trockenwerk
(turpmāk tekstā – “
Egenberger
”) un
Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
(Vācijas Federālā iestāde lauksaimniecības un pārtikas jautājumos, turpmāk tekstā – “
BLE
”) attiecībā uz importa licences izsniegšanu Jaunzēlandes sviestam ar samazinātu nodokli.

Atbilstošās tiesību normas

Kopienu tiesiskais regulējums
Regula Nr. 1255/1999
3       Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1255/1999 par piena un piena produktu tirgus kopīgo organizāciju (OV L 160,
48. lpp.) 26. panta 1. punkts noteic, ka, importējot Kopienā jebkuru no minētās regulas 1. pantā uzskaitītajiem produktiem,
tostarp sviestu, uzrāda importa licenci.
4       Šīs regulas 26. panta 2. punkts noteic:
“Dalībvalstis izdod licences jebkuram pretendentam neatkarīgi no viņa reģistrācijas vietas Kopienā [..].
Importa un eksporta licences ir derīgas visā Kopienā. Šādas licences izdod, ja iesniedz nodrošinājumu, kas garantē, ka produkti
tiek importēti vai eksportēti licences derīguma termiņā; izņemot
force majeure
gadījumos, konfiscē visu vai daļu no nodrošinājuma, ja šajā termiņā imports vai eksports nav veikts vai ir veikts tikai daļēji.”
5       Saskaņā ar šīs regulas 26. panta 3. punkta c) apakšpunktu Eiropas Kopienu Komisija pieņem citus sīki izstrādātus noteikumus
šā panta piemērošanai.
6       Regulas Nr. 1255/1999 29. panta 2. punkts nosaka metodes, kuras var piemērot kvotu pārvaldīšanai, un precizē, ka tās nepieļauj
nekādu attiecīgo uzņēmēju diskrimināciju.
Regula Nr. 2535/2001
7       Regulas Nr. 2535/2001 25. panta 1. punkta pirmā daļa noteic:
“Par produktiem, kas uzskaitīti III pielikumā, importa licences ar norādīto nodokļu likmi izsniedz tikai pēc atbilstoša IMA 1
[
Inward Monitoring Arrangement
] sertifikāta uzrādīšanas par kopējo tajā norādīto neto daudzumu.”
8       Šajā sakarā šīs regulas III pielikumā ir noteikts kvotu daudzums un ievedmuitas nodokļa likme Jaunzēlandes sviestam. Turklāt
no minētās regulas devītā apsvēruma izriet, ka IMA 1 sertifikāts, ko izsniedz kompetenta eksportētājvalsts iestāde, apliecina,
ka produkti, kas importēti Eiropas Kopienā, izpilda samazinātas likmes nosacījumus.
9       Saskaņā ar Regulas Nr. 2535/2001 32. panta 2. punktu IMA 1 sertifikāti ir derīgi tikai tad, ja izdevējiestāde, kas minēta
XII pielikumā, tos ir pienācīgi aizpildījusi un autentificējusi. Attiecībā uz Jaunzēlandi minētajā pielikumā kā izdevējiestāde
norādīta Lauksaimniecības un mežu ministrijas ietvaros esošā
Food Assurance Authority
(Pārtikas uzraudzības iestāde). Turklāt šīs regulas IV pielikums paredz Jaunzēlandes sviesta svara un tauku satura pārbaudes
noteikumus, kā arī IMA 1 sertifikāta aizpildīšanas un pārbaudes nosacījumus attiecībā uz šo produktu.
10     No Regulas Nr. 2535/2001 34. panta izriet, ka Jaunzēlandes sviestam ir piemērojami šīs regulas 34.–42. panta noteikumi. Minētās
regulas 35. panta 2. punkts noteic:
“Importa licenču pieteikumus var iesniegt vienīgi Apvienotajā Karalistē.
Apvienotā Karaliste uzrauga visus izdotos, anulētos, grozītos un koriģētos IMA 1 sertifikātus vai tādus, attiecībā uz kuriem
ir izdotas kopijas. Tā raugās, lai kopējais daudzums, par kuru ir izsniegtas importa licences, nepārsniegtu kvotu attiecībā
uz jebkuru importa gadu.”

Pasaules tirdzniecības organizācijas tiesiskais regulējums
11     1947. gada 30. oktobra Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību – redakcijā, kas piemērojama no 1969. gada 1. marta
(turpmāk tekstā – “VVTT”), XVII panta 1. punkta a) apakšpunkts noteic:
“Katra līgumslēdzējvalsts, ja tā nodibina vai uztur valsts uzņēmumu, lai kur tas atrastos, vai piešķir jebkuram uzņēmumam
formāli vai faktiski ekskluzīvas vai īpašas privilēģijas, uzņemas, ka šāds uzņēmums, veicot iegādes vai pārdošanu, kas ir
saistīta ar importu vai eksportu, rīkojas saskaņā ar nediskriminējošas attieksmes vispārīgajiem principiem, kas ir noteikti
šajā līgumā attiecībā uz valdības pasākumiem, kas ietekmē privāto uzņēmēju veiktos importa un eksporta darījumus.”
12     Saskaņā ar Vienošanās par importa licencēšanas procedūrām, kas pievienota 1994. gada Līgumam, ar ko izveido Pasaules tirdzniecības
organizāciju (turpmāk tekstā – “PTO”), un kas pieņemta Urugvajas kārtas daudzpusējo sarunu ietvaros (1986–1994) (OV L 336,
151. lpp.), 1. panta 3. punktu importa licencēšanas procedūru noteikumi ir neitrāli piemērošanā un tiek administrēti taisnīgā
un objektīvā veidā.

Pamata prāva un prejudiciālie jautājumi
13     Jaunzēlandes likumdevējs, pieņemot likumu par piena rūpniecības restrukturizāciju (
Dairy Industry Restructuring Act 2001
, turpmāk tekstā – “2001. gada likums”), kas stājās spēkā 2001. gada 27. septembrī, piešķīra ekskluzīvu licenci Jaunzēlandes
sviesta eksportam ar samazinātiem muitas nodokļiem uz Eiropas Savienību
New Zealand Dairy Board
(turpmāk tekstā – “
NZDB
”), kas nesen bija apvienojusies ar citiem piena ražotājiem, kļūstot par
Fonterra Cooperative Group Ltd
(turpmāk tekstā – “
Fonterra
”), kas ir Jaunzēlandes tirdzniecības kooperatīvs. 2001. gada likums aizliedz jebkādu šīs eksporta licences cesiju trešām
personām.
Fonterra
eksportē Jaunzēlandes sviestu uz Eiropas Savienību, izmantojot tikai un vienīgi
NZMP Logistics
(turpmāk tekstā – “
NZMP
”), kas ir viena no Apvienotajā Karalistē nodibinātajām filiālēm. No tā izriet, ka
NZMP
ir ekskluzīvs Jaunzēlandes sviesta ar samazinātu nodokli importētājs Eiropas Savienībā.
14     Šajā sakarā importa procedūru var aprakstīt šādi:
Food Assurance Authority
izsniedz IMA 1 sertifikātu
NZDB
, kas to tālāk nodod
NZMP
pēc tam, kad tai ir pārdots sviests. Šī filiāle Apvienotajā Karalistē saskaņā ar Regulu Nr. 2535/2001 iesniedz importa licences
pieteikumu, kuram pievienots IMA 1 sertifikāts, importē Jaunzēlandes sviestu Eiropas Savienībā, pārdod to tālāk atmuitotu
un pakļautu nodokļu nomaksai un tādējādi iegūst starpību starp importa cenu un augstāko Kopienas cenu.
15
Egenberger
2003. gada 25. augustā iesniedza
BLE
Jaunzēlandes sviesta ar samazinātu nodokli importa licences pieteikumu. Ar 2003. gada 2. oktobra lēmumu
BLE
noraidīja šo pieteikumu, pamatojoties uz to, ka
Egenberger
nebija tai iesniegusi IMA 1 sertifikātu un ka Jaunzēlandes sviesta ar samazinātu nodokli importa licences pieteikumu varēja
iesniegt tikai Apvienotajā Karalistē.
16
Egenberger
cēla prasību pret šo lēmumu
Verwaltungsgericht Frankfurt am Main
[Frankfurtes pie Mainas Administratīvā tiesa], norādot, ka atsevišķi Regulas Nr. 2535/2001 noteikumi ir pretrunā ar EKL 28. pantu,
34. panta 2. punkta otro daļu un 82. pantu.
Egenberger
šajā sakarā atgādina, ka tā 2001. gada aprīlī jau bija iesniegusi
Fonterra
Jaunzēlandes sviesta pirkuma piedāvājumu. Tomēr šis piedāvājums tika noraidīts, jo
Fonterra
eksportē sviestu ar samazinātu nodokli uz Eiropas Savienību, izmantojot tikai un vienīgi
NZMP
. Tādējādi
Egenberger
nebija iespējams saņemt prasīto IMA 1 sertifikātu un nopirkt sviestu, lai to importētu.
17     Iesniedzējtiesa pievienojas
Egenberger
izteiktajām šaubām par Regulas Nr. 2535/2001 35. panta 2. punkta un 25. panta 1. punkta pirmās daļas spēkā esamību. Šajā
sakarā tā pamato savu argumentāciju četros aspektos.
18     Pirmkārt, šī tiesa norāda, no vienas puses, ka Regulas Nr. 2535/2001 35. panta 2. punkts ir pretrunā ar EKL 34. panta 2. punkta
otro daļu, jo ar to potenciālajiem Jaunzēlandes sviesta importētājiem, kas ir dibināti Apvienotajā Karalistē, tiek atļauts
iesniegt savu importa licences pieteikumu savas pašas valsts tirgu pārvaldības iestādēs, taču visiem pārējiem importētājiem
šāds pieteikums jāiesniedz citā dalībvalstī, proti, Apvienotajā Karalistē. Šiem importētājiem tas nozīmē papildu izmaksas
un atturēšanos, it īpaši mazu un vidēju uzņēmumu gadījumā. Turklāt šis noteikums ir pretrunā ar Regulas Nr. 1255/1999 26. panta
2. punktu, kurā paredzēts, ka importa licences izsniedz jebkura dalībvalsts.
19     No otras puses, Regulas Nr. 2535/2001 25. panta 1. punkta pirmā daļa ir pretrunā arī ar diskriminācijas aizliegumu, kas paredzēts
EKL 34. panta 2. punkta otrajā daļā un Regulas Nr. 1255/1999 29. panta 2. punktā, jo praksē tiek izslēgts jebkurš potenciālais
Jaunzēlandes sviesta ar samazinātu nodokli importētājs, izņemot
NZMP
, kas ir vienīgais uzņēmums, kas var iegūt IMA 1 sertifikātu.
20     Otrkārt, iesniedzējtiesa uzskata, ka apstrīdētie Regulas Nr. 2535/2001 noteikumi ir pretrunā ar EKL 28. pantu.
21     Tā uzskata, no vienas puses, ka minētās regulas 35. panta 2. punkts uzņēmumiem, kas nav dibināti Apvienotajā Karalistē, padara
grūtāku pieeju Jaunzēlandes sviesta ar samazinātu nodokli importa kvotām un tādējādi ierobežo brīvu tirdzniecību Kopienā.
22     No otras puses, šīs regulas 25. panta 1. punkta pirmā daļa ierobežo Jaunzēlandes sviesta apriti Kopienā sakarā ar
Fonterra
pret konkurenci vērstu rīcību, aizliedzot šī produkta pārdošanu ar samazinātu nodokli citiem importētājiem, kas nav
NZMP
.
23     Treškārt, iesniedzējtiesa uzskata, ka ar Regulas Nr. 2535/2001 25. panta 1. punkta pirmo daļu Kopienu tiesiskajā kārtībā tiek
ieviests Jaunzēlandes tiesiskais regulējums, ar ko
Fonterra
tiek piešķirts monopols Jaunzēlandes sviesta eksportam ar samazinātu nodokli. Tāpēc šis noteikums ir pretrunā ar EKL 82. panta
1. punktu.
24     Visbeidzot, ceturtkārt, apstrīdētie Regulas Nr. 2535/2001 noteikumi ir pretrunā ar VVTT XVII panta 1.a punktu, kā arī Vienošanās
par importa licencēšanas procedūrām 1. panta 3. punktu. Iesniedzējtiesa uzskata, ka patiesībā Kopienas likumdevējam, pieņemot
Regulu Nr. 2535/2001, bija nodoms īstenot PTO ietvaros pieņemtās saistības. Tādējādi saskaņā ar judikatūru, kas izriet no
1991. gada 7. maija sprieduma lietā C‑69/89
Nakajima
/Padome (
Recueil
, I‑2069. lpp.), šī akta likumīgumu var izvērtēt, ņemot vērā PTO piemērojamās tiesības.
25     No vienas puses, pārņemot Kopienu tiesībās Jaunzēlandes tiesību aktus, kas ir pretrunā ar VVTT noteikumiem, Regulas Nr. 2535/2001
25. panta 1. punkts ir pretrunā ar nediskriminācijas principu, kas paredzēts VVTT XVII panta 1.a punktā.
26     No otras puses, Regulas Nr. 2535/2001 35. panta 2. punktā un 25. panta 1. punktā ietvertie noteikumi nav nedz neitrāli, nedz
atbilstoši un tādējādi ir pretrunā ar Vienošanās par importa licencēšanas procedūrām 1. panta 3. punktu.
27     Šādos apstākļos
Verwaltungsgericht Frankfurt am Main
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)      Vai [..] Regulas [..] Nr. 2535/2001 35. panta 2. punkts pārkāpj augstāka juridiska spēka Kopienu tiesības, it īpaši EKL 28. pantā
noteikto importa kvantitatīvo ierobežojumu un citu pasākumu ar līdzvērtīgu iedarbību aizliegumu, EKL 34. panta 2. punkta otrajā
daļā, kā arī [..] Regulas [..] Nr. 1255/1999 26. panta 2. punktā minēto diskriminācijas aizliegumu, un vai tādēļ tas nav spēkā
esošs?
2)      Vai [..] Regulas [..] Nr. 2535/2001 25. panta 1. punkts pārkāpj augstāka juridiska spēka Kopienu tiesības, it īpaši EKL 34. panta
2. punkta otrajā daļā, [..] Regulas [..] Nr. 1255/1999 29. panta 2. punktā minēto diskriminācijas aizliegumu, EKL 28. pantu,
kā arī EKL 82. panta 1. punktu, un vai tādēļ tas nav spēkā esošs?
3)      Vai [..] Regulas Nr. 2535/2001 25. panta 1. punkts un 35. panta 2. punkts pārkāpj VVTT XVII panta 1. punkta a) apakšpunktu
un Vienošanās par importa licencēšanas procedūrām 1. panta 3. punktu, un vai tādēļ tie nav spēkā esoši?”

Par prejudiciālajiem jautājumiem

Par pirmo jautājumu
28     Uzdodot pirmo jautājumu, iesniedzējtiesa jautā, vai tiktāl, ciktāl tiek paredzēts, ka Jaunzēlandes sviesta importa licences
pieteikumam obligāti ir jābūt iesniegtam Apvienotajā Karalistē, Regulas Nr. 2535/2001 35. panta 2. punkts nav spēkā, pamatojoties
uz to, ka tas ir pretrunā ar EKL 34. panta 2. punkta otrajā daļā un Regulas Nr. 1255/1999 26. panta 2. punktā noteikto nediskriminācijas
principu, kā arī ar EKL 28. pantā paredzēto principu, saskaņā ar kuru ir aizliegti importa kvantitatīvie ierobežojumi un pasākumi
ar līdzvērtīgu iedarbību.
Tiesā iesniegtie apsvērumi
29
Egenberger
,
BLE
, kā arī Vācijas, Francijas un Polijas valdības norāda, ka minētā diskriminācija attiecas uz importa kvotu pārvaldes metodi,
proti, pieteikuma iesniegšanas vietu (Apvienotā Karaliste), lai Jaunzēlandes sviestam saņemtu importa licenci. Tās atgādina,
ka attiecībā uz citiem produktiem, uz kuriem attiecas tirgu kopīgā organizācija piena un piena produktu sektorā, importa licences
pieteikumu var iesniegt dažādu valstu iestādēs.
30     Starp citu, tas, ka importa licences pieteikums jāiesniedz Apvienotajā Karalistē, nelabvēlīgi ietekmē citā dalībvalstī dibinātus
saimnieciskās darbības subjektus, jo šāda prasība rada šiem saimnieciskās darbības subjektiem papildu izmaksas. Tomēr nekas
neattaisno šādu atšķirīgu attieksmi.
31
Fonterra
un Komisija norāda, ka lauksaimniecības politikas jomā Komisijai ir liela rīcības brīvība. Tādējādi tas, ka kāds pasākums
rada dažādas sekas noteiktiem importētājiem, neveido diskrimināciju, ja šis pasākums pamatots ar objektīviem kritērijiem,
kas ir atbilstoši tirgu kopīgās organizācijas vispārējās funkcionēšanas vajadzībām. Šajā sakarā apstrīdētā noteikuma mērķis
ir labāk garantēt attiecīgo tarifu kvotu izmantošanas likumīgumu un atvieglot pārbaudi.
32     Neērtības, kas no šīs procedūras rodas potenciālajiem Jaunzēlandes sviesta importētājiem, kuri dibināti citās dalībvalstīs,
ir lielā mērā samazinātas, jo ar Regulu Nr. 2535/2001 tiem ir atļauts iesniegt pieteikumu viņu izvēlētajā valodā un ar to
saistītās izmaksas nepārsniedz izmaksas, kas rodas parastās tirdzniecības attiecībās. Tādējādi šī atšķirīgā attieksme ir objektīvi
attaisnojama un nepārsniedz to, kas ir nepieciešams attiecīgā mērķa sasniegšanai.
Tiesas vērtējums
33     Vispirms jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru EKL 34. panta 2. punkta otrā daļa, kurā noteikts diskriminācijas aizliegums
kopējās lauksaimniecības politikas ietvaros, ir tikai vispārējā vienlīdzības principa īpaša izteiksme, kas prasa, lai līdzīgas
situācijas netiktu izvērtētas atšķirīgi un dažādas situācijas netiktu izvērtētas vienādi, ja vien tādai pieejai nav objektīva
attaisnojuma (tostarp skat. 1997. gada 17. aprīļa spriedumu lietā C‑15/95
EARL de Kerlast
,
Recueil
, I‑1961. lpp., 35. punkts; 2000. gada 13. aprīļa spriedumu lietā C‑292/97
Karlsson
u.c.,
Recueil
, I‑2737. lpp., 39. punkts; 2003. gada 6. marta spriedumu lietā C‑14/01
Niemann
,
Recueil
, I‑2279. lpp., 49. punkts, un 2006. gada 30. marta spriedumu apvienotajās lietās C‑87/03 un C‑100/03 Spānija/Padome, Krājums,
I‑2915. lpp., 48. punkts).
34     Šajā lietā nevar apstrīdēt, ka Apvienotajā Karalistē dibināti Jaunzēlandes sviesta importētāji atrodas līdzīgā situācijā tai
situācijai, kādā atrodas importētāji, kas dibināti citā dalībvalstī.
35     Tomēr, liekot šiem pēdējiem minētajiem iesniegt importa licences pieteikumus citā dalībvalstī, kas nav dalībvalsts, kurā tie
ir dibināti, Regulas Nr. 2535/2001 35. panta 2. punkts rada atšķirīgu attieksmi starp šiem potenciālajiem importētājiem un
tiem importētājiem, kas dibināti Apvienotajā Karalistē. Tas, ka importētājiem ir jāiesniedz pieteikums citā dalībvalstī, var
tiem radīt grūtības, ar kurām nesaskaras Apvienotajā Karalistē dibinātie importētāji. Šajā sakarā neērtības rada ne tik daudz
ar šo noteikumu uzliktais valodu režīms, jo licenču pieteikumu formulāri ir pieejami visās oficiālajās valodās, bet gan neērtības,
kas saistītas ar administratīvo un, iespējams, tiesas procesu, kas notiek svešā administratīvajā un tiesiskajā sistēmā un
kas tādējādi var nostādīt citā dalībvalstī dibinātus importētājus neizdevīgā situācijā un atturēt tos iesniegt importa licences
pieteikumu.
36     Attiecībā uz Komisijas un
Fonterra
iesniegto argumentu, saskaņā ar kuru Tiesas veiktā kontrole pār Komisijas pieņemtu tiesību normu kopējās lauksaimniecības
politikas ietvaros aprobežojas ar acīmredzamas kļūdas vērtējumā vai nepareizas pilnvaru izmantošanas vai pilnvaru pārsniegšanas
pārbaudi, jāatgādina, ka Regula Nr. 2535/2001 pamatojas uz Regulas Nr. 1255/1999 26. panta 3. punktu un 29. panta 1. punktu
un ka Padome minētā 29. panta otrajā punktā ir norādījusi, ka nodibināto tarifu kvotu pārvaldes metodes “nepieļauj nekādu
attiecīgo uzņēmēju diskrimināciju”.
37     Šādos apstākļos jāizvērtē, vai apstrīdēto noteikumu, kā to uzskata Komisija, objektīvi attaisno rūpes garantēt kvotu izmantošanas
likumīgumu un atvieglot pārbaudi.
38     Komisija uzskata – tas, ka citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm būtu atļauts izsniegt importa licences Jaunzēlandes sviestam
ar samazinātu nodokli, neļautu sasniegt mērķus, kuru dēļ tikai vienai dalībvalstij ir tiesības izsniegt šīs licences, jo minētos
mērķus var sasniegt tikai un vienīgi ar tādu sistēmu, kādu ievieš Regulas Nr. 2535/2001 35. panta 2. punkts.
39     Šajā sakarā jāatgādina, ka attiecībā uz citu lauksaimniecības produktu importu importa licenču izsniegšanas kompetence ir
nodota katras dalībvalsts kompetentajām iestādēm (tostarp attiecībā uz citiem piena produktiem, kuriem nepieciešams IMA 1
sertifikāts, skat. Regulas Nr. 2535/2001 2. sadaļas III nodaļas 1. iedaļu, kā arī minētās regulas 11.–16. pantu attiecībā
uz piena produktiem, kuriem netiek prasīts IMA 1 sertifikāts). Tādējādi nevar piekrist, ka kompetences nodošana vienai dalībvalstij
Jaunzēlandes sviesta importa licenču izsniegšanā ir nepieciešama, lai realizētu kvotu izmantošanas likumīguma un pārbaužu
atvieglošanas mērķus.
40     Tādējādi Komisijas norādītais mērķis nevar attaisnot ne neērtības, kas rodas no prasības importa licences pieteikumu tiem
saimnieciskās darbības subjektiem, kuri nav dibināti šajā dalībvalstī, iesniegt Apvienotajā Karalistē, ne līdz ar to atšķirīgo
attieksmi pret importētājiem, kas izriet no Regulas Nr. 2535/2001 35. panta 2. punkta.
41     No tā izriet, ka šis noteikums ir diskriminējošs un tādējādi pretrunā ar EKL 34. panta 2. punkta otro daļu.
42     Tādējādi un, ņemot vērā, ka nav jāatbild uz pirmā jautājuma citiem apakšjautājumiem, jāatzīst, ka Regulas Nr. 2535/2001 35. panta
2. punkts nav spēkā, jo tajā noteikts, ka importa licences pieteikumi Jaunzēlandes sviestam ar samazinātu nodokli var tikt
iesniegti tikai Apvienotās Karalistes kompetentajās iestādēs.

Par otro jautājumu
43     Uzdodot otro jautājumu, iesniedzējtiesa pēc būtības jautā, vai Regulas Nr. 2535/2001, ar ko ievieš sīki izstrādātus noteikumus
Jaunzēlandes sviesta importam ar samazinātu nodokli, noteikumi, proti, šīs regulas 25. un 32. pants, lasot tos kopā ar šīs
regulas III, IV un XII pielikumu, nav spēkā, jo tie ir pretrunā ar nediskriminācijas principu, kas paredzēts EKL 34. panta
2. punkta otrajā daļā un Regulas Nr. 1255/1999 29. panta 2. punktā, kā arī ar EKL 28. un 82. pantu, jo praksē tiek ieviesta
šī produkta tarifu kvotu pārvaldes sistēma, kas, kā šajā lietā, tikai vienam uzņēmumam dod iespēju saņemt importa licenci.
44
Egenberger
, kā arī Vācijas un Polijas valdības uzskata, ka Regulas Nr. 2535/2001 25. panta 1. punkta pirmā daļa ir pretrunā ar EKL 34. panta
2. punkta otrajā daļā paredzēto diskriminācijas aizliegumu. Šajā sakarā
Egenberger
uzsver, ka šī noteikuma mērķis ir veicināt
Fonterra
pret konkurenci vērsto darbību un nostiprināt tās dominējošo stāvokli, no kā izriet diskriminācija starp potenciālajiem Kopienu
Jaunzēlandes sviesta importētājiem un
Fonterra
Eiropas filiāli
NZMP
.
45     Komisija un
Fonterra
uzskata, ka uz
Fonterra
iespējamo pret konkurenci vērsto rīcību pat netieši nav attiecināms 25. panta 1. punktā ietvertais tiesiskais regulējums,
jo šajā tiesību normā nav paredzēta nekāda potenciālo Kopienu Jaunzēlandes sviesta importētāju ar samazinātu nodokli diskriminācija.
46     Vispirms jāatgādina, ka EKL 34. panta 2. punkta otrā daļa un Regulas Nr. 1255/1999 29. panta 2. punkts izsaka vienu un to
pašu principu, proti, nediskriminācijas principu.
47     No Regulas Nr. 1255/1999 26. panta 3. punkta un 29. panta izriet, ka Padome ir uzdevusi Komisijai, ievērojot nediskriminācijas
principu, definēt Jaunzēlandes sviesta ar samazinātu nodokli tarifu kvotu pārvaldes noteikumus.
48     Šajā sakarā Komisija izvēlējās režīmu, kurā importa licences tiek izsniegtas, uzrādot IMA 1 sertifikātu. Saskaņā ar Regulas
Nr. 2535/2001 devīto apsvērumu šis režīms, saskaņā ar kuru eksportētājvalsts nodrošina apliecinājumu tam, ka eksportētie produkti
atbilst to aprakstam, ievērojami vienkāršo importa procedūru.
49     Attiecībā uz Jaunzēlandes sviestu IMA 1 sertifikāta izsniegšana importētajam sviestam ar samazinātu nodokli Kopienā saskaņā
ar Regulas Nr. 2535/2001 XII pielikumu tika uzticēta
Food Assurance Authority
. Saskaņā ar minētās regulas 25. panta 1. punktu importa licence Jaunzēlandes sviestam ar samazinātu nodokli tiek izsniegta
tikai pēc IMA 1 sertifikāta uzrādīšanas kompetentajām iestādēm.
50     Jāatgādina, ka Komisijai ir zināma rīcības brīvība, izvēloties administratīvos līdzekļus, kurus tā īsteno, lai izpildītu uzdevumu,
ko tai ir uzticējusi Padome saskaņā ar Regulas Nr. 1255/1999 26. un 29. pantu.
51     Komisijas uzdevums šīs īstenošanas laikā ir garantēt Regulas Nr. 1255/1999 29. panta 2. punktā atgādināto nediskriminācijas
principa ievērošanu.
52     Ņemot vērā šos apsvērumus, ir jāizvērtē Regulas Nr. 2535/2001 ieviesto importa licenču Jaunzēlandes sviestam ar samazinātu
nodokli izsniegšanas sistēmas saderība ar nediskriminācijas principu.
53     Saskaņā ar 2001. gada likuma 24. panta 1. punktu ekskluzīva licence Jaunzēlandes sviesta ar samazinātu nodokli eksportam uz
Eiropas Kopienu ir piešķirta
NZDB
. Šajā sakarā
NZDB
ir vienīgais uzņēmums, kuram var piederēt eksporta licences un IMA 1 sertifikāti atbilstoši eksportētā sviesta daudzumam.
54     Nav strīda, ka
NZDB
sviestu, kuram pievienoti tam atbilstoši IMA 1 sertifikāti, attiecībā uz tā importu Eiropas Kopienā pārdod tikai un vienīgi
tā Eiropas filiālei
NZMP
. Tādējādi
NZMP
ir vienīgais uzņēmums, kas var importēt Jaunzēlandes sviestu ar samazinātu nodokli.
55     Ja ar Regulu Nr. 2535/2001 ieviestā IMA 1 sertifikāta procedūras izvēle īsteno mērķi vienkāršot importa procedūru un labāk
garantēt tarifu kvotu ievērošanu, šāda minēto kvotu pārvaldes kārtība nevar tomēr atļaut izslēgt no sviesta importa procedūras
Kopienā visus potenciālos šī produkta importētājus, izņemot vienu uzņēmumu, un diskriminēt šos saimnieciskās darbības subjektus.
56     Taču tāds Jaunzēlandes sviesta ar samazinātu nodokli importa režīms, kāds izriet no Regulas Nr. 2535/2001 25. un 32. panta,
lasot tos kopā ar šīs regulas III, IV un XII pielikumu, pieļauj šādu diskrimināciju.
57     Komisija, uzticot IMA 1 sertifikātu izsniegšanu Jaunzēlandes iestādēm, kaut arī 2001. gada likums, ar ko ievieš eksporta monopolu
par labu
NZDB
, bija spēkā, nav veikusi vajadzīgos pasākumus, lai novērstu diskrimināciju importa licenču izsniegšanā, kaut gan šāds pienākums
tai tieši bija noteikts Regulas Nr. 1255/1999 29. panta 2. punktā.
58     Tādējādi un, ņemot vērā, ka nav jāatbild uz otrā jautājuma pārējiem apakšjautājumiem, jāatzīst, ka Regulas Nr. 2535/2001 25. un
32. pants, lasot tos kopā ar šīs regulas III, IV un XII pielikumu, nav spēkā, jo tie pieļauj diskrimināciju importa licenču
Jaunzēlandes sviestam ar samazinātu nodokli izsniegšanā.

Par trešo jautājumu
59     Ņemot vērā uz diviem pirmajiem jautājumiem sniegtās atbildes, nav jāatbild uz trešo jautājumu.

Par tiesāšanās izdevumiem
60     Attiecībā uz lietas dalībniekiem pamata prāvā šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par
tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, kas nav minēto lietas dalībnieku tiesāšanās
izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (virspalāta) nospriež:
1)
Komisijas 2001. gada 14. decembra Regulas (EK) Nr. 2535/2001, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot
Padomes Regulu (EK) Nr. 1255/1999 attiecībā uz piena un piena produktu importa režīmu un tarifu kvotu atvēršanu, 35. panta
2. punkts nav spēkā, jo tajā noteikts, ka importa licences pieteikumi Jaunzēlandes sviestam ar samazinātu nodokli var tikt
iesniegti tikai Apvienotās Karalistes kompetentajās iestādēs;
2)
Regulas Nr. 2535/2001 25. un 32. pants, lasot tos kopā ar šīs regulas III, IV un XII pielikumu, nav spēkā, jo tie pieļauj
diskrimināciju importa licenču Jaunzēlandes sviestam ar samazinātu nodokli izsniegšanā.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – vācu.