CELEX: 62009TJ0027
Kopienas preču zīme
Atcelšanas process
Kopienas vārdiska preču zīme "Stella"
Pamatojoties uz šo preču zīmi iepriekš uzsākts iebildumu process
Pieņemamība
Regulas (EK) Nr. 40/94 50. panta 1. punkts un 55. panta 1. punkts (tagad Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkts un 56. panta 1. punkts)

Prāvas priekšvēsture
1996. gada 29. februārī prasītāja
Stella Kunststofftechnik GmbH
Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) iesniedza Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, pamatojoties uz grozīto Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (
OV 1994, L 11, 1. lpp.
) (aizstāta ar Padomes Regulu (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (
OV L 78, 1. lpp.
)). Pēc trūkumu novēršanas atbilstoši Regulas Nr. 40/94 27. pantam (tagad Regulas Nr. 207/2009 27. pants) un Komisijas Regulas (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Regulu (EK) Nr. 40/94 (
OV L 303, 1. lpp.
), 9. noteikumam par iesniegšanas datumu tika noteikts .
Reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir vārdisks apzīmējums “Stella”.
Preces, attiecībā uz kurām tika pieteikta preču zīmes reģistrācija, ietilpst 6., 8., 16., 20. un 21. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām un attiecībā uz katru klasi atbilst šādam aprakstam:
—
6. klase: “metāla izstrādājumi (tiktāl, ciktāl tie ietilpst 6. klasē), it īpaši tilpnes, pudeles, iepakojumi, iepakojumu aizdares un loksnes, tilpņu un pudeļu aizdares, blīvslēgi, metāla vāki, skārda bundžas un tilpnes”;
—
8. klase: “rokas darbarīki un instrumenti, it īpaši rokas sviru preses”;
—
16. klase: “papīrs, kartons un šo materiālu izstrādājumi (tiktāl, ciktāl tie ietilpst 16. klasē), it īpaši tilpnes un iepakojumi; plastmasas iepakojuma izstrādājumi (tiktāl, ciktāl tie ietilpst 16. klasē), papīra un plastmasas un kartona un plastmasas tilpnes un iepakojumi”;
—
20. klase: “plastmasas izstrādājumi, kas ietilpst 20. klasē, pudeles, tilpnes, iepakojumi un aizdares, tilpņu un pudeļu aizdares, noslēgvāki”;
—
21. klase: “stikla, plastmasas un/vai stikla un plastmasas tilpnes un pudeles”.
Preču zīme kā Kopienas preču zīme (turpmāk tekstā — “strīdus preču zīme”) tika reģistrēta 2001. gada 19. septembrī.
2004. gada 11. maijā persona, kas iestājusies lietā —
Stella Pack S.A.
(agrāk —
Stella Pack sp. z o.o.
), ITSB iesniedza pieteikumu Kopienas preču zīmes reģistrēšanai saskaņā ar Regulu Nr. 40/94.
Preču zīme, kuras reģistrācija tika lūgta, ir grafiska preču zīme, kas ietver elementu “stella pack”.
Preces, attiecībā uz kurām tika pieteikta preču zīmes reģistrācija, ietilpst 4., 6., 16., 20. un 21. klasē atbilstoši Nicas nolīgumam un atbilst šādam aprakstam:
—
4. klase: “sveces”;
—
6. klase: “metāla iepakojuma plēves”;
—
16. klase: “plēves, lieli un mazi plastmasas iepakojuma maisi (maisi bez un ar rokturiem); papīrs; lieli un mazi papīra iepakojuma maisi; papīra un plastmasas atkritumu maisi; papīra kafijas filtri; papīra galdauti”;
—
20. klase: “plastmasas salmiņi”;
—
21. klase: “mājsaimniecības cimdi; dārza cimdi; plastmasas galda trauki, tostarp glāzes, šķīvji, bļodas; plastmasas galda piederumi; neelektriski kafijas filtri; zobu bakstāmie; iesmi; galda piederumi maisīšanai; saldējuma trauki (tostarp īpašas formas trauki); veļas knaģi; lupatas; sūkļi; sukas beršanai”.
2005. gada 27. jūnijā prasītāja par personas, kas iestājusies lietā, grafiskās preču zīmes reģistrācijas pieteikumu iesniedza iebildumus atbilstoši Regulas Nr. 40/94 42. panta 1. punktam (tagad Regulas Nr. 207/2009 41. panta 1. punkts).
Ar strīdus preču zīmi pamatotie iebildumi bija vērsti pret personas, kas iestājusies lietā, pieteiktās preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz šādām precēm, kas atbilstoši Nicas nolīgumam ietilpst 6., 16. un 21. klasē:
—
6. klase: “metāla iepakojuma plēves”;
—
16. klase: visas šajā klasē ietilpstošās preces, izņemot “papīra galdautus”;
—
21. klase: “plastmasas galda trauki, tostarp glāzes, šķīvji, bļodas; kafijas filtri; plastmasas galda piederumi; iesmi; galda piederumi maisīšanai; saldējuma trauki”.
2006. gada 22. decembrī persona, kas iestājusies lietā, ITSB atbilstoši Regulas Nr. 40/94 50. panta 1. punkta a) apakšpunktam un 55. panta 1. punkta a) apakšpunktam (tagad Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 56. panta 1. punkta a) apakšpunkts) iesniedza pieteikumu par strīdus preču zīmes atcelšanu.
2008. gada 27. februārī Anulēšanas nodaļa pēc tam, kad tā uzskatīja, ka strīdus preču zīme attiecībā uz noteiktām precēm netiek faktiski izmantota, atcēla šo preču zīmi ar attiecībā uz šādām precēm: “metāla izstrādājumiem (tiktāl, ciktāl tie ietilpst 6. klasē), 8. klasē ietilpstošajiem rokas darbarīkiem un instrumentiem, it īpaši rokas sviru presēm, 16. klasē ietilpstošo papīru, kartonu un šo materiālu izstrādājumiem (tiktāl, ciktāl tie ietilpst 16. klasē), kā arī 20. klasē ietilpstošiem plastmasas izstrādājumiem”. Turpretī tā saglabāja strīdus preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz pārējām ar to aptvertajām precēm.
2008. gada 28. aprīlī saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 57.–62. pantu (tagad — Regulas Nr. 207/2009 58.–64. pants) prasītāja iesniedza ITSB apelācijas sūdzību par visu Anulēšanas nodaļas lēmumu kopumā. Tā uzstāja uz strīdus preču zīmes izmantošanu un turklāt būtībā apgalvoja, ka personas, kas iestājusies lietā, pret šo preču zīmi iesniegtais pieteikums par atcelšanu būtu bijis jānoraida kā nepieņemams tādēļ, ka prasītāja, pamatojoties uz šo pašu preču zīmi, jau bija uzsākusi iebildumu procesu ITSB pret grafisko preču zīmi “Stella pack” un šis iebildumu process vēl joprojām tika izskatīts.
Ar 2008. gada 13. novembra lēmumu, kas prasītājai paziņots (turpmāk tekstā — “apstrīdētais lēmums”), ITSB Apelāciju ceturtā padome minēto apelācijas sūdzību noraidīja.
Attiecībā uz tās pieņemamību Apelāciju padome uzskatīja, ka apelācijas sūdzība bija daļēji nepieņemama tiktāl, ciktāl prasītāja apstrīdēja Anulēšanas nodaļas lēmumu kopumā, lai gan minētā nodaļa pieteikumu par strīdus preču zīmes atcelšanu noraidīja attiecībā uz noteiktām precēm, un ka tādējādi tās lēmums šajā sakarā nebija prasītājai nelabvēlīgs.
Pēc būtības Apelāciju padome uzskatīja, ka, tā kā pieteikums par atcelšanu ar Anulēšanas nodaļas lēmumu, norādot detalizētu pamatojumu, daļēji tika noraidīts un tā kā Anulēšanas nodaļa uzskatīja, ka principā strīdus preču zīme tika izmantota, lai nodrošinātu tiesību saglabāšanu attiecībā uz noteiktām reģistrētām precēm, prasītājai nebūtu bijis no jauna tikai jāuzsver šīs preču zīmes izmantošana, bet, iesniedzot pierādījumus, jāpierāda, kādēļ tās iesniegtie pierādījumi, lai apliecinātu izmantošanu, būtu jāuzskata par tādiem, kas var nodrošināt tiesību saglabāšanu, tostarp attiecībā uz precēm, saistībā ar kurām tika nolemts, ka strīdus preču zīme tiek atcelta. Pēc Apelāciju padomes domām, prasītāja šajā sakarā nav izvirzījusi nevienu faktu. Turklāt Apelāciju padome norādīja, ka prasītājas apsvērumi attiecībā uz iebildumu procesu, kuru tā ITSB uzsāka 2005. gada 27. jūnijā, nebija svarīgi. Pēc tās domām, minētais iebildumu process tikai varēja tikt atlikts, bet atcelšanas procesa gadījumā to nevarot darīt.
Lietas dalībnieku prasījumi
Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
—
atcelt apstrīdēto lēmumu;
—
konstatēt, ka pieteikums par atcelšanu bija jānoraida kā nepieņemams; vai, pakārtoti, atceļot arī Anulēšanas nodaļas 2008. gada 27. februāra lēmumu, atlikt lēmuma par pieteikumu par atcelšanu pieņemšanu līdz brīdim, kad tiek pieņemts galīgais lēmums tās uzsāktajā iebildumu procesā;
—
piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas radušies šīs prāvas pamatā esošajā procesā, un ITSB radušos izdevumus.
ITSB un personas, kas iestājusies lietā, prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
—
prasību noraidīt;
—
piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Juridiskais pamatojums
Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza divus pamatus. Pirmais pamats attiecas uz kļūdu tiesību piemērošanā, jo Apelāciju padome kļūdaini esot noraidījusi prasītājas strīdus preču zīmes faktiskās izmantošanas pierādīšanai izvirzītos apsvērumus. Otrs pamats attiecas uz pieteikuma par atcelšanu iespējami ļaunprātīgo raksturu, jo Apelāciju padomei šis pieteikums būtu bijis jāuzskata par nepieņemamu vai vismaz jāatliek tā izskatīšana, jo tas attiecas uz preču zīmi, kura jau ir izvirzīta ITSB uzsāktā un joprojām izskatītā iebildumu procesa pamatojumam.
Par pirmo pamatu — kļūdu tiesību piemērošanā saistībā ar strīdus preču zīmes faktisko izmantošanu
Jāatgādina, ka saskaņā ar Pirmās instances tiesas Reglamenta 44. panta 1. punktu, kas tiek piemērots intelektuālā īpašuma jomā saskaņā ar šī paša reglamenta 130. panta 1. punktu un 132. panta 1. punktu, prasībai ir jāietver kopsavilkums par izvirzītajiem pamatiem. No pastāvīgās judikatūras izriet, ka, kaut arī atsevišķos punktos prasības pieteikums var tikt atbalstīts un papildināts ar atsaucēm uz atsevišķiem pievienoto dokumentu fragmentiem, vispārēja atsauce uz citiem dokumentiem nevar kompensēt tiesiskās argumentācijas būtisku elementu trūkumu, kuriem saskaņā ar minētajiem noteikumiem jābūt atspoguļotiem prasības pieteikumā (Pirmās instances tiesas 2004. gada 14. septembra spriedums lietā
T-183/03
Applied Molecular Evolution
/ITSB (“APPLIED MOLECULAR EVOLUTION”), Krājums, II-3113. lpp.
, 11. punkts, un spriedums apvienotajās lietās no
T-350/04 līdz T-352/04
Bitburger Brauerei
/ITSB –
Anheuser-Busch
(“BUD”, “American Bud” un “Anheuser Busch Bud”), Krājums, II-4255. lpp.
, 33. punkts).
Izskatāmajā lietā pirmā pamata kontekstā prasītāja tikai norāda uz Regulas Nr. 40/94 pantiem, kā arī uz noteiktām ITSB iekšējo vadlīniju normām un tikai vispārēji atsaucas uz savu 2007. gada 2. aprīļa procesuālo rakstu un tā pielikumiem, kurus tā bija iesniegusi procesa Anulēšanas nodaļā ietvaros, lai pierādītu strīdīgo preču zīmju faktisko izmantošanu saistībā ar precēm, attiecībā uz kurām Anulēšanas nodaļa šo preču zīmi bija atcēlusi. Šādos apstākļos un ņemot vērā iepriekšējā punktā atgādināto judikatūru, šis pamats ir noraidāms kā nepieņemams.
Par otro pamatu — pieteikuma par atcelšanu iespējami ļaunprātīgo raksturu
Prasītāja norāda, ka pirms personas, kas iestājusies lietā, pieteikuma par strīdus preču zīmes atcelšanu tā 2005. gada 27. jūnijā bija uzsākusi iebildumu procesu ITSB, izvirzot minēto preču zīmi pret personas, kas iestājusies lietā, uzsākto preču zīmes reģistrācijas procesu. Tā kā pieteikuma par atcelšanu iesniegšanas brīdī šis iebildumu process vēl tika izskatīts, Anulēšanas nodaļai šis pieteikums būtu bijis jānoraida kā nepieņemams vai vismaz jāaptur tā izskatīšana līdz brīdim, kad tiek pieņemts galīgais nolēmums agrākajā iebildumu procesā.
Saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 50. panta 1. punkta a) apakšpunktu Kopienas preču zīmes īpašnieka tiesības atzīst par atceltām, ja ITSB iesniegts attiecīgs pieteikums vai pamatojoties uz pretprasību lietas izskatīšanas procesā par pārkāpumu, ja nepārtrauktā piecu gadu ilgā laikā preču zīme Eiropas Kopienā nav faktiski izmantota saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem tā ir reģistrēta, un nav pamatotu iemeslu tās neizmantošanai. Saskaņā ar šo pašu normu neviens tomēr nevar apgalvot, ka tiek atceltas šo tiesību īpašnieka tiesības, ja starp šī laikposma beigām un pieteikuma vai pretprasības iesniegšanu preču zīmes faktiskā izmantošana ir uzsākta vai atsākta no jauna; izmantošanas uzsākšanu vai atsākšanu trīs mēnešu laikā pirms pieteikuma vai pretprasības iesniegšanas, kas sākās vismaz pēc nepārtraukta piecu gadu neizmantošanas laikposma beigām, tomēr neņem vērā, ja sagatavošanās izmantošanas uzsākšanai vai atsākšanai notiek tikai tad, kad īpašniekam kļūst zināms par iespēju iesniegt pieteikumu vai pretprasību.
Regulas Nr. 40/94 1. punkta a) apakšpunktā saistībā ar pieteikumu par atcelšanu ir paredzēts, ka pieteikumu par atcelšanu ITSB var iesniegt jebkura fiziska vai juridiska persona, kā arī apvienība, kas izveidota, lai pārstāvētu izgatavotājus, ražotājus, pakalpojumu sniedzējus, tirgotājus vai patērētājus, un kam atbilstoši tai piemērojamiem tiesību aktiem ir procesuālā rīcībspēja.
Pirmkārt, attiecībā uz minētajām normām, uz kurām prasītāja balsta savu pamatu, jānorāda, kā pamatoti apgalvo ITSB, ka no to redakcijas neizriet, ka, pamatojoties uz kādu preču zīmi uzsāktam un joprojām turpinātam iebildumu procesam var būt jebkāda ietekme attiecībā uz pret šo preču zīmi uzsākto atcelšanas procesa pieņemamību vai pat norisi.
Šajā normās ir paredzēti tikai atcelšanas pamati un nosacījumi, ar kādiem pieteikumu var iesniegt ITSB, neatkarīgi no jebkāda cita procesa uzsākšanas.
Sava pamata atbalstam prasītāja turklāt izvirza Regulas Nr. 2868/95, kā arī ITSB iekšējo vadlīniju to 2007. gada 27. novembra redakcijā normas saistībā ar atcelšanas vai atzīšanas par spēkā neesošu procesiem, kā arī par izmantošanas pierādījumu iebildumu procesa ietvaros.
Pat pieņemot, ka šīs normas un vadlīnijas var paredzēt papildu nosacījumus tiem, kas paredzēti Regulā Nr. 40/94, jānorāda, ka tajās nav paredzēts, ka pieteikums par preču zīmes atcelšanu būtu nepieņemams tādēļ, ka turpinās iebildumu process, kas uzsākts, pamatojoties uz šo preču zīmi.
Regulas Nr. 2868/95 37. noteikumā par pieteikumu par atcelšanu vai spēkā neesamības pasludināšanu ir tikai precizēti nosacījumi, atbilstoši kuriem šāds pieteikums ir jāiesniedz, un it īpaši elementi, kas šajā pieteikumā jāietver.
Tāpat no ITSB iekšējo vadlīniju par atcelšanas procesu to 2007. gada novembra redakcijā, proti, šo vadlīniju D nodaļas 2. sadaļas, formulējuma neizriet, ka preču zīmes atcelšanas process ir nepieņemams vai tā izskatīšana ir jāatliek tādēļ, ka iepriekš ir uzsākts un joprojām tiek izskatīts ar preču zīmi, kuras atcelšana tiek lūgta, pamatots iebildumu process. It īpaši prasītājas izvirzītajā šo vadlīniju 3.1.2. punktā par faktisko izmantošanu ir tikai norādīts, ka šādas izmantošanas novērtēšanas līdzekļi procesos Anulēšanas nodaļā ir tādi paši kā tie, kas piemērojami Kopienas preču zīmju izmantošanas pierādījuma novērtēšanā iebildumu procesā, un ka ir jāievēro detalizētās normas, kas ietvertas iekšējo vadlīniju 6. daļā par iebildumu procesu.
Šajā iekšējo vadlīniju 6. daļā, kas attiecas uz izmantošanas pierādījumu, it īpaši prasītājas izvirzītajā 4. punktā par izmantošanas laikposmu, ir tikai atgādināts, ka atbilstoši Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. punktam (tagad Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. punkts), kas attiecas uz iebildumu procesu, pienākums sniegt izmantošanas pierādījumu nozīmē, ka Kopienas preču zīmes pieteikuma publikācijas datumā agrākā preču zīme ir bijusi reģistrēta jau vismaz piecus gadus. Tajā nav nekādi minēta iespējamā iebildumu procesa ietekme uz atcelšanas procesu, kas pēdējo minēto procesu padarītu nepieņemamu vai paredzētu pienākumu apturēt tā izskatīšanu līdz brīdim, kad tiek pabeigts pirmais minētais process.
Otrkārt, prasītājas arguments, saskaņā ar kuru pieteikums par preču zīmes atcelšanu nevarot tikt izskatīts pirms nav pabeigts iepriekš, pamatojoties uz šo preču zīmi, uzsākts iebildumu process, ir pretrunā Regulas Nr. 40/94 normu vispārējai sistēmai.
No šīs regulas izriet, ka iebildumu process un atcelšanas process ir divi specifiski un neatkarīgi procesi, no kuriem katram ir pašam sava iedarbība, un ka atcelšanas procesa norise ir iespējama pat tad, ja iepriekš ir iesniegti joprojām izskatīšanas procesā esoši iebildumi, kas pamatoti ar pieteikumā par atcelšanu norādīto preču zīmi.
Šajā ziņā jānorāda, ka attiecīgie procesi ir paredzēti divās dažādās Regulas Nr. 40/94 daļās. Iebildumi ir reglamentēti tās IV daļas 4. iedaļā (tagad Regulas Nr. 207/2009 IV daļas 4. iedaļa), turpretī atcelšanas process ir reglamentēts šīs pašas regulas VI daļas 2. un 4. iedaļā (tagad Regulas Nr. 207/2009 VI daļas 2. un 4. iedaļa).
Abiem procesiem ir katram savs mērķis un iedarbība. Iebildumu mērķis ir noteiktos apstākļos noraidīt preču zīmes reģistrācijas pieteikumu agrākas preču zīmes esamības dēļ, un minēto iebildumu noraidīšana nenozīmē agrākās preču zīmes atcelšanu. Šādu atcelšanu var panākt, tikai uzsākot tādu procesu, kura mērķis ir atcelšana.
Šī mērķa un iedarbības atšķirība nozīmē, ka katram no šiem procesiem ir piemērojamas savas normas. Tādējādi un it īpaši, lai gan iebildumu iesniedzēja interese iebildumu iesniegšanā un trīs mēnešu termiņš iebildumu iesniegšanai ir ietverti Regulas Nr. 40/94 42. pantā un Regulas Nr. 2868/95 18. noteikumā paredzētajos iebildumu pieņemamības nosacījumos (skat. Pirmās instances tiesas 2002. gada 13. jūnija spriedumu lietā
T-232/00
Chef Revival USA
/ITSB —
Massagué Marín
(“Chef”),
Recueil
, II-2749. lpp.
, 32. punkts), tomēr atcelšanas procesam piemērojamajā Regulas Nr. 40/94 55. panta 1. punkta a) apakšpunktā, kā to uzsver ITSB, nav nekādas atsauces uz jebkādu interesi [atcelšanas pieteikuma] iesniegšanā.
Tāpat atcelšanas procesa uzsākšanai nav piemērojams nekāds termiņš atbilstoši Regulas Nr. 40/94 50. panta 1. punkta a) apakšpunktam, tāpat kā atbilstoši šīs pašas regulas 43. panta 2. punktā, kas piemērojams iebildumu procesam, paredzētajam, lai panāktu kādas preču zīmes atcelšanu, ir tikai jāvar apgalvot, ka nepārtraukta piecu gadu laikposmā preču zīme Kopienā attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem tā ir reģistrēta, nav tikusi faktiski izmantota un tās neizmantošanai nav pamatota iemesla.
Ņemot vērā šos apsvērumus, Apelāciju padome apstrīdētā lēmuma 14. punktā pamatoti uzskatīja, ka ikvienam dotā iespēja iesniegt pieteikumu par atcelšanu preču zīmes neizmantošanas dēļ ir pilnīgi neatkarīga no iespējamiem paralēliem iebildumu procesiem, kuri attiecas uz pieteikumā par atcelšanu minēto Kopienas preču zīmi. Prasītājas argumenti, ka saistībā ar preču zīmi iesniegtais pieteikums par atcelšanu esot nepieņemams sakarā ar, pamatojoties uz šo preču zīmi, agrāk uzsāktu un minētā pieteikuma iesniegšanas brīdī joprojām izskatāmu iebildumu procesu, tātad ir noraidāmi.
Tāpat ir jānorāda, ka Apelāciju padome tomēr nav pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, tajā pašā apstrīdētā lēmuma 14. punktā uzskatot, ka atcelšanas process, kas uzsākts pēc iebildumu [iesniegšanas], varētu tikai izraisīt iebildumu procesa apturēšanu. Gadījumā, ja agrākā preču zīme tiktu atcelta, iebildumu procesam vairs nebūtu priekšmeta.
Turpretī iebildumu procesa turpināšana, nesagaidot atcelšanas procesa iznākumu, iebildumu procesa ietvaros izvirzītās un pieteikumā par atcelšanu norādītās agrākās preču zīmes īpašniekam nesniegtu nekādas priekšrocības. Pat tad, ja iebildumu procesa dēļ Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums tiktu noraidīts, nekas neliedzot šo pašu pieteikumu iesniegt vēlreiz pēc tam, kad agrākā preču zīme būtu atcelta.
No iepriekš izklāstītā izriet, ka nevar piekrist prasītājas argumentam, ka tas, ka persona, kas iestājusies lietā, ir iesniegusi pieteikumu par strīdus preču zīmes atcelšanu, ir tiesību ļaunprātīga izmantošana, jo iebildumu process joprojām tika izskatīts.
Visbeidzot, ir jāpiebilst, ka prasītāja nevar apstrīdēt faktu, ka preču zīmes atcelšanas process tiek izskatīts pirms agrāk, pamatojoties uz šo pašu preču zīmi, uzsākta iebildumu procesa beigām, jo esot pārkāptas tās kā Kopienas preču zīmes īpašnieces tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi un tiesības tikt uzklausītai, kā prasītāja apgalvoja sava prasības pieteikumā.
No vienas puses, prasītājas šajā sakarā izvirzītais iebildums, lai to varētu skaidri un precīzi saprast, ir izteikts pārāk vispārīgi. Tajā ir atsauce uz vairākiem Regulas Nr. 40/94 pantiem, proti, 15. pantu (tagad Regulas Nr. 207/2009 15. pants), 43. pantu, kā arī 77. un 79. pantu (tagad Regulas Nr. 207/2009 79. un 83. pants), kuri attiecas uz Kopienas preču zīmes izmantošanu, iebildumu izvērtēšanu, ITSB lēmumu grozīšanu un atsaucēm uz vispārējiem tiesību principiem, īsti nepaskaidrojot. Tāpat tas ir saistībā ar atsauci uz Regulas Nr. 2868/95 69. noteikumu, kurš attiecas uz dokumentu iesniegšanu, ja procesā piedalās vairākas personas.
No otras puses, pat pieņemot, ka ar savu iebildumu prasītāja izvirza Regulas Nr. 40/94 73. panta otrā teikuma (tagad Regulas Nr. 207/2009 75. panta otrais teikums), kurā ir paredzēts, ka ITSB lēmumi tiek pamatoti tikai ar tādiem iemesliem, par kuriem attiecīgajiem lietas dalībniekiem ir bijusi iespēja iesniegt savus apsvērumus, ir jāatgādina, ka atbilstoši šai normai ITSB Apelāciju padome var pamatot savu lēmumu tikai ar faktiskajiem vai tiesību apstākļiem, par kuriem lietas dalībnieki varēja iesniegt savus apsvērumus (Tiesas 2004. gada 21. oktobra spriedums lietā
C-447/02 P
KWS Saat
/ITSB, Krājums, I-10107. lpp.
, 42. punkts; Pirmās instances tiesas spriedums lietā
T-242/02
Sunrider
/ITSB (“TOP”), Krājums, II-2793. lpp.
, 59. punkts, un spriedums lietā
T-168/04
L & D
/ITSB —
Sämann
(“Aire Limpio”), Krājums, II-2699. lpp.
, 115. punkts).
Minētā norma Kopienas preču zīmju tiesību ietvaros ir veltīta vispārējam tiesību uz aizstāvību aizsardzības principam (Pirmās instances tiesas 2005. gada 15. septembra spriedums lietā
T-320/03
Citicorp
/ITSB (“LIVE RICHLY”), Krājums, II-3411. lpp.
, 21. punkts, un spriedums lietā
T-317/05
Kustom Musical Amplification
/ITSB (Ģitāras forma), Krājums, II-427. lpp.
, 26. punkts). Atbilstoši šim vispārējam Kopienu tiesību principam publisko iestāžu lēmumu adresātiem, kuru intereses tie būtiski skar, ir jāsniedz iespēja lietderīgi darīt zināmu savu viedokli (Tiesas spriedums lietā
17/74
Transocean Marine Paint Association
/Komisija,
Recueil
, 1063. lpp.
, 15. punkts; Pirmās instances tiesas spriedums lietā
T-34/00
Eurocool Logistik
/ITSB (“EUROCOOL”),
Recueil
, II-683. lpp.
, 21. punkts, un iepriekš minētais spriedums lietā “LIVE RICHLY”, 22. punkts).
Turklāt saskaņā ar judikatūru tiesības tikt uzklausītam attiecas uz visiem faktiskajiem un tiesību apstākļiem, pamatojoties uz kuriem tiek pieņemts lēmums, bet ne uz galīgo nostāju, ko iestāde grasās paust (iepriekš 43. punktā minētais spriedums lietā “Aire Limpio”, 116. punkts, un iepriekš 44. punktā minētais spriedums lietā Ģitāras forma, 27. punkts). Tādējādi Apelāciju padomei nav pienākuma uzklausīt prasītāju par faktu vērtējumu, kas iekļauts galīgajā nostājā (Pirmās instances tiesas 2007. gada 20. novembra spriedums lietā
T-458/05
Tegometall International
/ITSB —
Wuppermann
(“TEK”), Krājums, II-4721. lpp.
, 45. punkts).
Nešķiet, ka izskatāmajā lietā prasītājai nebija iespējas iesniegt savus apsvērumus par visiem faktiskajiem un tiesību apstākļiem, pamatojoties uz kuriem tika pieņemts apstrīdētais lēmums.
Kā izriet no apstrīdētā lēmuma 7. punkta, kuru prasītāja neapstrīd, tai bija iespēja iesniegt savus apsvērumus gan Anulēšanas nodaļā, gan Apelāciju padomē.
No tā izriet, ka otrais pamats ir noraidāms kā nepamatots.
No visa iepriekš minētā izriet, ka prasība ir pilnībā noraidāma, un nav jālemj par ITSB apstrīdētās prasītājas prasījumu otrās un trešās daļas pieņemamību.
Par tiesāšanās izdevumiem
Atbilstoši Reglamenta 87. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs.
Tā kā prasītājai spriedums ir nelabvēlīgs, tai jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar ITSB un personas, kas iestājusies lietā, prasījumiem.

Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (piektā palāta)
nospriež:

1)
prasību noraidīt;

2)
Stella Kunststofftechnik GmbH
atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

Vilaras
Prek
Ciucă
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2009. gada 10. decembrī.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda — vācu.