CELEX: 62008TJ0012(01)
Apeliacinis skundas
Viešoji tarnyba
Laikinieji tarnautojai
Invalidumas
Prašymas iš naujo išnagrinėti sprendimą, kuriuo atmetamas pirmasis prašymas sudaryti invalidumo komisiją
Ieškinys dėl panaikinimo
Aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio
Patvirtinantis aktas
Naujos ir svarbios aplinkybės
Priimtinumas
Deliktinė atsakomybė
Neturtinė žala

Ši byla nagrinėjama po to, kai 2009 m. gruodžio 17 d. Teisingumo Teismas priėmė sprendimą
M prieš EMEA sprendimo peržiūrėjimas
(C-197/09 RX-II, Rink. p. I-12033), kuriuo šis teismas, pripažinęs, jog 2009 m. gegužės 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas
M prieš EMEA
(T-12/08 P, dar nepaskelbta Rink. VT toliau – peržiūrėtas sprendimas) dėl apeliacinio skundo, paduoto dėl 2007 m. gruodžio 19 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutarties
M prieš EMEA
(F-23/07, dar nepaskelbta Rink. VT toliau – skundžiama nutartis), turėjo įtakos Bendrijos teisės vienovei ir darnumui, panaikino minėto peržiūrėto sprendimo rezoliucinės dalies 3 ir 5 punktus ir perdavė bylą iš naujo nagrinėti Bendrajam Teismui.
Faktinės aplinkybės ir procesas pirmosios instancijos teisme
Iš 1 punkte nurodyto peržiūrėto sprendimo matyti, kad M, laikinasis tarnautojas, 1996 m. spalio mėn. pradėjęs dirbti Europos vaistų agentūroje (EMA, iki 2009 m. gruodžio 8 d. vadinta EMEA), 2005 m. kovo mėn. patyrė nelaimingą atsitikimą darbe, po kurio jis buvo laikinojo nedarbingumo atostogose. M su EMA sudaryta darbo sutartis, kurios pastaroji nusprendė neatnaujinti, nustojo galioti 2006 m. spalio 15 dieną.
2006 m. vasario 17 d. M paprašė sudaryti invalidumo komitetą. 2006 m. kovo 31 d. laišku EMA atsisakė tai padaryti. 2006 m. liepos 3 d. M dėl šio atsisakymo pateikė skundą, kuris buvo atmestas 2006 m. spalio 25 d. sprendimu.
Per tą laiką 2006 m. rugpjūčio 8 d. M pateikė naują prašymą sudaryti invalidumo komitetą ir prie jo pridėjo gydytojo W medicinos ataskaitą.
2006 m. lapkričio 21 d. laišku M paprašė EMA nurodyti, ar 2006 m. spalio 25 d. sprendimas, kuriuo patvirtinamas sprendimas nesikreipti į invalidumo komitetą, laikytinas sprendimu, kuriuo atmetamas 2006 m. rugpjūčio 8 d. prašymas.
2006 m. lapkričio 29 d. laišku EMA pranešė M, kad ji savo 2006 m. spalio 25 d. sprendime tinkamai nurodė, jog 2006 m. rugpjūčio 8 d. prašymas negali būti laikomas nauju prašymu Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų 59 straipsnio 4 dalies prasme, todėl jis turi būti atmestas dėl šiame sprendime išdėstytų priežasčių.
2007 m. sausio 25 d. laišku M padavė skundą, reikalaudamas atšaukti 2006 m. spalio 25 d. sprendimą tiek, kiek juo atmestas jo 2006 m. rugpjūčio 8 d. prašymas. Kitą dieną jis taip pat adresavo EMA prašymą atlyginti patirtą turtinę ir neturtinę žalą.
2007 m. sausio 31 d. laišku EMA atmetė šiuos skundą ir prašymą.
2007 m. vasario 7 d. M Tarnautojų teisme pareiškė ieškinį. Šis ieškinys užregistruotas numeriu F-13/07; juo siekiama panaikinti 2006 m. kovo 31 d. EMA sprendimą atmesti jo prašymą sudaryti invalidumo komitetą, ir, jei būtina, panaikinti 2006 m. spalio 25 d. sprendimą.
2007 m. kovo 19 d. M Tarnautojų teisme pareiškė kitą ieškinį. Šis ieškinys užregistruotas numeriu F-23/07; juo siekiama, kad, pirma, būtų panaikintas 2006 m. spalio 25 d. sprendimas ir, antra, iš EMA būtų priteista 100000 eurų suma žalai, patirtai dėl administracijos tarnybinių nusižengimų, atlyginti.
Pirmasis ieškinys 2007 m. balandžio 20 d. Tarnautojų teismo nutartimi
L prieš EMEA
(F-13/07 dar nepaskelbta Rink. VT) buvo atmestas kaip akivaizdžiai nepriimtinas motyvuojant tuo, jog pavėluotai pateiktas išankstinis skundas.
Dėl antrojo ieškinio EMA atskiru dokumentu pareiškė prieštaravimą dėl priimtinumo pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento,
mutatis mutandis
taikomo Tarnautojų teismui iki jo Procedūros reglamento įsigaliojimo (2007 m. lapkričio 1 d.), remiantis 2004 m. lapkričio 2 d. Tarybos sprendimo 2004/752/EB, Euratomas, įsteigiančio Europos Sąjungos tarnautojų teismą (
OL L 333, p. 7
), 3 straipsnio 4 dalimi, 114 straipsnio 1 dalį.
Skundžiama nutartimi, priimta pagal minėtą 114 straipsnį, Tarnautojų teismas, nepradėjęs žodinės proceso dalies, išnagrinėjo prieštaravimą dėl priimtinumo, nenagrinėdamas bylos iš esmės, ir atmetė ieškinį kaip nepriimtiną.
Dėl reikalavimų panaikinti 2006 m. spalio 25 d. sprendimą, kiek juo EMA atmetė 2006 m. rugpjūčio 8 d. M prašymą, Tarnautojų teismas nusprendė, kad šie reikalavimai nepriimtini, nes šis sprendimas turi būti vertinamas tik kaip 2006 m. kovo 31 d. EMA laišku atsiųstą sprendimą patvirtinantis sprendimas, ir kad reikalavimai dėl šio sprendimo panaikinimo buvo pripažinti nepriimtinais 11 punkte nurodyta 2007 m. balandžio 20 d. Tarnautojų teismo nutartimi
L prieš EMEA
.
Reikalavimai dėl žalos atlyginimo taip pat atmesti kaip nepriimtini visų pirma dėl to, jog tarp jų ir anksčiau išnagrinėtų reikalavimų dėl panaikinimo egzistavo glaudus ryšys.
Apeliacinis skundas, pateiktas Bendrajame Teisme
M, remdamasis Teisingumo Teismo statuto I priedo 9 straipsniu, dėl skundžiamos nutarties padavė apeliacinį skundą, kuris buvo užregistruotas Bendrojo Teismo kanceliarijoje 2008 m. sausio 4 d.
Skunde M prašė Bendrojo Teismo ne tik panaikinti šią nutartį, bet ir priimti sprendimą dėl bylos esmės. EMA savo ruožtu reikalavo atmesti šį apeliacinį skundą kaip akivaizdžiai nepagrįstą, argumentuodama vien tuo, kad M ieškinys nepriimtinas.
Patenkinęs M prašymą būti išklausytam per žodinę proceso dalį, Bendrasis Teismas 1 punkte nurodytu peržiūrėtu sprendimu panaikino skundžiamą nutartį, manydamas, jog šioje nutartyje padaryta teisės klaida, nes joje Tarnautojų teismas nusprendė, kad M pareikšti reikalavimai dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo yra nepriimtini.
Manydamas, jog sprendimas gali būti priimtas toje stadijoje, kaip tai numatyta Teisingumo Teismo statuto I priedo 13 straipsnio 1 dalyje, Bendrasis Teismas išsprendė bylą. Jis nusprendė, jog reikalavimai dėl panaikinimo yra priimtini bei pagrįsti ir panaikino 2006 m. spalio 25 d. sprendimą. Teismas taip pat pripažino priimtinais M reikalavimus dėl žalos atlyginimo ir priteisė iš EMA sumokėti 3000 eurų kompensaciją jo patirtai neturtinei žalai atlyginti.
Šiuo klausimu Bendrasis Teismas 1 punkte nurodyto peržiūrėto sprendimo 100 punkte pažymėjo, kad Tarnautojų teisme pareikštame ieškinyje M nurodė, jog dėl EMA patvirtinto atsisakymo pradėti negalios nustatymo procedūrą jis atsidūrė nerimą keliančioje ir neapibrėžtoje padėtyje. Minėto sprendimo 104 punkte Bendrasis Teismas nusprendė, jog M patyrė neturtinę žalą, kuri negali būti visiškai atlyginta panaikinus 2006 m. spalio 25 d. sprendimą.
Sprendimo peržiūrėjimas Teisingumo Teisme
Pirmajam generaliniam advokatui pateikus pasiūlymą peržiūrėti 1 punkte nurodytą peržiūrėtą sprendimą, Teisingumo Teismo procedūros reglamento 123 b straipsnyje numatyta specialioji kolegija 2009 m. birželio 24 d. sprendimu (C-197/09 RX, Rink. p. I-12033) nusprendė, jog reikia jį peržiūrėti. Peržiūrėjimo tikslas, kaip nurodyta 2009 m. birželio 24 d. Teisingumo Teismo sprendimo rezoliucinės dalies 2 punkte, nustatyti, ar 1 punkte nurodytu peržiūrėtu sprendimu paveikiami Bendrijos teisės vienovė arba darnumas dėl to, kad jame Bendrasis Teismas, kaip bylą apeliacine tvarka nagrinėjęs teismas, aiškino sąvoką „sprendimas, priimamas, jei toje bylos stadijoje tai galima daryti“, kaip nurodyta Teisingumo Teismo statuto 61 straipsnyje ir šio statuto priedo 13 straipsnio 1 dalyje, taip, kad jis pats gali išnagrinėti bylą ir priimti sprendimą dėl esmės, nepaisant to, kad jame pateiktas apeliacinis skundas buvo susijęs su pirmojoje instancijoje pateikto prieštaravimo dėl priimtinumo klausimu ir kad dėl bylos aspekto, dėl kurio buvo pateiktas apeliacinis skundas, nevyko jokių teisminių ginčų nei jame, nei Tarnautojų teisme, kaip pirmosios instancijos teisme.
1 punkte nurodytame Sprendime
M prieš EMEA sprendimo peržiūrėjimas
Teisingumo Teismas pirmiausia pažymėjo, kad iš jo 2009 m. birželio 24 d. sprendimo matyti, jog buvo peržiūrėtas tik klausimas dėl iš EMA M naudai priteistos 3000 eurų kompensacijos nurodytai neturtinei žalai atlyginti, tačiau 2006 m. spalio 25 d. sprendimo panaikinimas ir likusios ieškinio dalies atmetimas nebuvo peržiūrėjimo procedūros dalykai (1 punkte nurodyto Sprendimo
M prieš EMEA sprendimo peržiūrėjimas
26 punktas).
Toliau dėl sąvokos „sprendimas, priimamas, jei toje bylos stadijoje tai galima daryti“ Teisingumo Teismas nurodė, kad iš principo toje bylos stadijoje sprendimas dėl pirmosios instancijos teismui pateikto ieškinio esmės negali būti priimtas, jeigu šis atmetė ieškinį kaip nepriimtiną patenkinęs prieštaravimą dėl priimtinumo, kurį išnagrinėjo nenagrinėdamas bylos iš esmės (1 punkte nurodyto Sprendimo
M prieš EMEA sprendimo peržiūrėjimas
29 punktas). Jis patikslino, jog kitaip gali būti tik esant ypatingoms aplinkybėms, kurių šiuo atveju nebuvo (1 punkte nurodyto Sprendimo
M prieš EMEA sprendimo peržiūrėjimas
30–33 punktai).
Vėliau Teisingumo Teismas 1 punkte nurodyto Sprendimo
M prieš EMEA sprendimo peržiūrėjimas
34–37 punktuose konstatavo, kad Bendrasis Teismas klaidingai išaiškino sąvoką „sprendimas, priimamas, jei toje bylos stadijoje tai galima daryti“, kaip ji apibrėžta Teisingumo Teismo statuto 61 straipsnio pirmoje pastraipoje bei šio statuto priedo 13 straipsnio 1 dalyje, ir pažeidė pastarąją nuostatą, nuspręsdamas, jog nagrinėjamu atveju toje bylos stadijoje buvo galima priimti sprendimą dėl ieškovo reikalavimų atlyginti M nurodytą neturtinę žalą.
Be to, Teisingumo Teismas konstatavo, kad, priimdamas sprendimą dėl M reikalavimų atlyginti žalą, tačiau nesuteikęs EMA galimybių dėl jų pateikti pastabų, Bendrasis Teismas pažeidė rungimosi principą (1 punkte nurodyto Sprendimo
M prieš EMEA sprendimo peržiūrėjimas
38–59 punktai).
Įvertinęs, kad 1 punkte nurodytame peržiūrėtame sprendime nustatytos klaidos turėjo įtakos Bendrijos teisės vienovei ir darnumui, Teisingumo Teismas panaikino šį sprendimą tiek, kiek jo rezoliucinės dalies 3 ir 5 punktuose Bendrasis Teismas priteisė iš EMA sumokėti M 3000 eurų kompensaciją ir padengti Tarnautojų teisme bei Bendrajame Teisme patirtas bylinėjimosi išlaidas.
Kadangi nagrinėjamoje byloje Bendrijos teisės vienovė ir darnumas paveikti dėl klaidingo sąvokos „sprendimas, priimamas, jei toje bylos stadijoje tai galima daryti“ aiškinimo ir rungimosi principo nesilaikymo, Teisingumo Teismas nusprendė, jog negali pats priimti galutinio sprendimo pagal Teisingumo Teismo statuto 62b straipsnio pirmos pastraipos paskutinį sakinį.
Taigi, Teisingumo Teismas, priėmęs sprendimą dėl su peržiūrėjimo procedūra susijusių bylinėjimosi išlaidų ir remdamasis Teisingumo Teismo statuto 62 b straipsniu, grąžino iš naujo bylą nagrinėti Bendrajam Teismui, kiek tai susiję su reikalavimais atlyginti M tariamai patirtą neturtinę žalą, kad EMA galėtų pateikti savo argumentus dėl šių reikalavimų pagrįstumo (1 punkte nurodyto Sprendimo
M prieš EMEA sprendimo peržiūrėjimas
71 punktas).
Dėl po peržiūrėjimo grąžinto sprendimo
Procesas
2009 m. gruodžio 22 d. laišku Bendrojo Teismo kanceliarija, vadovaudamasi Bendrojo Teismo procedūros reglamento 121c straipsnio 1 dalimi, pasiūlė šalims per mėnesį nuo 1 punkte nurodyto Sprendimo
M prieš EMEA sprendimo peržiūrėjimas
įteikimo pateikti savo pastabas dėl iš šio sprendimo darytinų išvadų, kad būtų išspręstas ginčas.
EMA savo pastabas Bendrojo Teismo kanceliarijai pateikė 2010 m. sausio 21 d.
2010 m. sausio 8 d. Bendrojo Teismo kanceliarijai pateiktame prašyme M prašė Bendrojo Teismo remiantis Procedūros reglamento 95 straipsniu suteikti teisinę pagalbą šioje byloje.
2010 m. kovo 11 d. nutartimi Bendrasis Teismas (apeliacinių skundų kolegija) suteikė M teisinę pagalbą.
2010 m. kovo 25 d. M pateikė savo pastabas dėl 1 punkte nurodyto Sprendimo
M prieš EMEA sprendimo peržiūrėjimas
.
Dėl teisės
Kaip matyti iš 1 punkte nurodyto Sprendimo
M prieš EMEA sprendimo peržiūrėjimas
rezoliucinės dalies 2 punkto ir jo motyvuojamosios dalies 26 punkto, tik 1 punkte nurodyto peržiūrėto sprendimo rezoliucinės dalies 3 ir 5 punktai, susiję atitinkamai su 3000 eurų neturtinės žalos priteisimu M iš EMA ir bylinėjimosi išlaidų atlyginimu, buvo panaikinti, tačiau kiti peržiūrėto sprendimo rezoliucinės dalies punktai, kuriais buvo panaikinta skundžiama nutartis bei 2006 m. spalio 25 d. EMA sprendimas atmesti 2006 m. rugpjūčio 8 d. M prašymą ir atmesta kita ieškinio dalis, įgijo įsiteisėjusio teismo sprendimo galią.
Nagrinėjamoje byloje pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 121c straipsnio 1 dalį 2010 m. sausio 21 d. ir kovo 25 d. pateiktose pastabose M ir EMA išdėstė nuomonę būtent dėl to, ar šios bylos aplinkybės leidžia teigti, jog M nurodytos neturtinės žalos klausimas galėjo būti atskirtas nuo neteisėtumo, kurio pagrindu buvo panaikintas 2006 m. spalio 25 d. sprendimas, klausimo, ir todėl ji turėjo būti atlyginta.
Bendrasis Teismas pažymi, jog, darant prielaidą, kad M ir EMA po peržiūrėjimo pateiktų pastabų užtenka, kad būtų panaikintas Teisingumo Teismo 1 punkte nurodytame Sprendime
M prieš EMEA sprendimo peržiūrėjimas
konstatuotas rungimosi principo pažeidimas, vis dėlto minėtame sprendime Teisingumo Teismas taip pat konstatavo, jog 1 punkte nurodytame peržiūrėtame sprendime padaryta klaida ir dėl to, kad Bendrasis Teismas klaidingai aiškino sąvoką „sprendimas, priimamas, jei toje bylos stadijoje tai galima daryti“.
Dėl to, ar šioje bylos stadijoje Bendrasis Teismas gali priimti sprendimą, reikia nurodyti, jog iš 1 punkte nurodyto Sprendimo
M prieš EMEA sprendimo peržiūrėjimas
30 punkto matyti, kad apeliacinį skundą nagrinėjantis teismas tam tikromis aplinkybėmis gali priimti sprendimą dėl ieškinio esmės, nors pirmojoje instancijoje nagrinėtoje byloje buvo išnagrinėtas tik prieštaravimas dėl priimtinumo, kurį šis teismas patenkino. Taip gali būti, pirma, kai skundžiamo sprendimo arba nutarties panaikinimas neišvengiamai reiškia, jog nagrinėjamas ieškinys turi būti išspręstas iš esmės, arba kai ieškinio dėl panaikinimo nagrinėjimą iš esmės pagrindžia šalių apeliaciniame procese pateikti argumentai, pirmosios instancijos teismui pateikus savo motyvus.
Tačiau, kaip matyti iš 1 punkte nurodyto Sprendimo
M prieš EMEA sprendimo peržiūrėjimas
32–34, 36 ir 37 punktų, šiuo atveju nėra tokių ypatingų aplinkybių, todėl šioje bylos stadijoje negalima priimti sprendimo pagal Teisingumo Teismo statuto 61 straipsnį ir šio statuto priedo 13 straipsnio 1 dalį. Tad Bendrasis Teismas gali tik grąžinti bylą Tarnautojų teismui, kad šis nuspręstų dėl reikalavimų atlyginti M tariamai patirtą neturtinę žalą, po to, kai EMA pateiks savo argumentus dėl šių reikalavimų pagrįstumo.

Remdamasis šiais motyvais,

BENDRASIS TEISMAS (apeliacinių skundų kolegija)

nusprendžia:

1.
Grąžinti bylą Europos Sąjungos Tarnautojų teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl reikalavimų atlyginti M tarimai patirtą neturtinę žalą.

2.
Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

Jaeger
Azizi
Forwood
Czúcz
Pelikánová
Paskelbta 2010 m. liepos 8 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: prancūzų.