CELEX: 62005CJ0237
Neizpolnitev obveznosti države
Direktiva 92/50/EGS
Javna naročila storitev
Storitve pomoči kmetijskim proizvajalcem za leto 2001
Uredba (EGS) št. 3508/92
Izvajanje integriranega upravnega in nadzornega sistema (IUNS) v Grčiji
Neobstoj poziva k predložitvi ponudb
Nedopustnost tožbe

Komisija Evropskih skupnosti s tožbo Sodišču predlaga, naj ugotovi, da Helenska republika zaradi prakse pristojnih organov
v zvezi s pripravljanjem in zbiranjem zahtevkov ter izjav pridelovalcev žita in ostalih v okviru integriranega upravnega in
nadzornega sistema za leto 2001 ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju
postopkov za oddajo javnih naročil storitev (UL L 209, str. 1), kot je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta
in Sveta 97/52/ES z dne 13. oktobra 1997 (UL L 328, str. 1, v nadaljevanju: Direktiva 92/50), zlasti iz členov 3(2), 7, 11(1)
in 15(2) te direktive, ter obveznosti, ki izhajajo iz splošnega načela preglednosti.

Pravni okvir

Direktiva 92/50
Člen 1(a) Direktive 92/50 določa, da „‚javna naročila storitev‘ pomenijo pogodbe z denarnim interesom, sklenjene pisno med
ponudnikom storitve in naročnikom“, z izjemo pogodb, ki jih ista določba navaja v točkah od i) do ix).
Člen 3(1) in (2) te direktive določa:
„1.      Pri oddaji javnih naročil storitev ali pri organiziranju natečajev za načrte mora naročnik uporabljati postopke, ki so usklajeni
z določbami te direktive.
2.      Naročniki zagotovijo, da ni diskriminacije med različnimi ponudniki storitev.“
Člen 7(1)(a) Direktive 92/50 določa:
„1.       a) Ta direktiva se uporablja za:
–        […] javna naročila storitev iz Priloge I B […], kjer ocenjena neto vrednost brez davka na dodano vrednost (DDV) ni manjša
kot 200.000 ekujev,
–        javna naročila storitev v zvezi s storitvami iz Priloge I A, […]:
i)      naročila, ki jih oddajo naročniki, našteti v Prilogi I Direktive 93/36/EGS, za katera ocenjena neto vrednost brez DDV ni manjša
kot enakovreden znesek v ekujih za 130.000 posebnih pravic črpanja (SDR);
ii)      naročila, ki jih oddajo naročniki, našteti v členu 1(b), in ne naročniki iz Priloge I Direktive 93/36/EGS, in kjer ocenjena
neto vrednost brez DDV ni manjša kot enakovreden znesek v ekujih za 200.000 posebnih pravic črpanja (SDR).“
Člen 8 Direktive 92/50 določa, da se „naročila, katerih predmet so storitve, naštete v Prilogi I A, […] oddajajo v skladu
z določbami iz Naslovov III do VI“ te direktive.
Člen 9 navedene direktive določa:
„Naročila, katerih predmet so storitve, naštete v Prilogi I B, se oddajajo v skladu s členoma 14 in 16.“
Člen 11(1) iste direktive določa, da pri oddaji javnih naročil storitev naročniki uporabljajo odprte ali omejene postopke
ali postopke s pogajanji, kot so opredeljeni v členu 1(d), (e) in (f) te direktive.
Člen 15(2) Direktive 92/50 določa:
„Naročniki, ki želijo oddati javno naročilo storitev po odprtem postopku, po omejenem postopku ali pod pogoji iz člena 11,
po postopku s pogajanji, sporočijo svojo namero z objavo obvestila.“

Uredba (EGS) št. 3508/92
Iz tretje in četrte uvodne izjave k Uredbi Sveta (EGS) št. 3508/92 z dne 27. novembra 1992 o vzpostavitvi integriranega upravnega
in nadzornega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti (UL L 355, str. 1), kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES)
št. 1593/2000 z dne 17. julija 2000 (UL L 182, str. 4, v nadaljevanju: Uredba št. 3508/92), izhaja, da je v okviru reforme
skupne kmetijske politike ter za prilagajanje upravnih in nadzornih mehanizmov v novih razmerah ter za izboljšanje njihove
učinkovitosti in uporabnosti treba vzpostaviti nov integrirani upravni in nadzorni sistem glede nekaterih programov pomoči
Skupnosti, ki zajema programe pomoči za poljščine, goveje in telečje meso ter ovčje in kozje meso (v nadaljevanju: IUNS).
Člen 2 Uredbe št. 3508/92 določa:
„[IUNS] vključuje naslednje elemente:
a)      računalniško zbirko podatkov;
b)      identifikacijski sistem za enote rabe ali poljine;
c)      sistem za označevanje in registracijo živali;
d)      zahtevke za pomoč;
e)      integrirani nadzorni sistem.“
Člen 3(1) te uredbe določa:
„Računalniška zbirka podatkov evidentira podatke za vsako kmetijsko gospodarstvo iz zahtevkov za pomoč. Ta zbirka podatkov
mora zlasti omogočiti neposredni in takojšnji vpogled v podatke za vsaj tri poprejšnja zaporedna koledarska in/ali tržna leta
pri pristojnem organu države članice.“
Člen 4 iste uredbe določa:
„Identifikacijski sistem za enote rabe ali poljine se vzpostavi na osnovi kart ali katastrskih načrtov ali drugih kartografskih
virov. Pri tem se bodo uporabljale metode računalniških geografskih informacijskih sistemov, vključujoč po možnosti letalske
ali satelitske ortoposnetke s homogenim standardom, ki zagotavlja natančnost, ustrezno kartografskemu merilu najmanj 1:10.000.“
Člen 6(1) Uredbe št. 3508/92 določa:
„Za izpolnjevanje pogojev za enega ali več programov Skupnosti v skladu s to uredbo predloži vsak nosilec kmetijskega gospodarstva
enkrat na leto zahtevek za pomoč ‚na površino‘, v katerem navede:
–        enote rabe ali poljine, vključno s površinami pod krmnimi rastlinami, in enote rabe ali poljine, ki so vključene v ukrep prahe
za orna zemljišča, in tiste, ki so v ledini,
–        kjer je to primerno, vse druge potrebne podatke iz uredb v zvezi s programi Skupnosti ali tiste, ki jih določijo zadevne države
članice.“
Člen 7 navedene uredbe določa:
„[IUNS] zajema vse predložene zahtevke za pomoč, zlasti glede upravnega nadzora, nadzora na kraju samem in preverjanja z daljinskim
zaznavanjem z uporabo letalskih ali satelitskih posnetkov, če je to primerno.“

Dejansko stanje in predhodni postopek
Komisija je prejela pritožbo glede domnevne nezakonitosti, upoštevajoč Direktivo 92/50, programskega dogovora in pogodb za
njegovo izvedbo za opravljanje določenih storitev v okviru izvajanja IUNS v Grčiji za leto 2001.
Ta programski dogovor je bil sklenjen 20. februarja 2001 med ministrstvom za notranje zadeve, ministrstvom za javne uslužbence,
ministrstvom za decentralizacijo in ministrstvom za kmetijstvo, zvezo prefekturnih uprav Grčije in panhelensko konfederacijo
kmetijskih zadrug (v nadaljevanju: programski dogovor).
Po programskem dogovoru je navedena konfederacija usklajevala naslednje storitve, za izvajanje katerih so bile zadolžene njene
članice, in sicer lokalne zveze kmetijskih zadrug (v nadaljevanju: ZKZ):
–        obveščanje kmetijskih proizvajalcev o novih obrazcih za zahtevke in prijave kmetijskih gospodarstev ter kmetijskih kultur
za vzpostavitev novih zbirk podatkov v okviru IUNS;
–        pomoč za zagotovitev pravilne in pravočasne registracije podatkov, ki so jih dostavili kmetijski proizvajalci. Ta storitev
med drugim vključuje tehnično pomoč kmetijskim proizvajalcem pri identifikaciji obdelanih in pogozdenih površin na ortofotografskih
ali letalskih posnetkih ali topografskih kartah;
–        zbiranje obrazcev in njihovo pošiljanje, v papirni ali elektronski obliki, pristojni prefekturni upravi.
Programski dogovor je v ta namen določal, da se na ravni vsake prefekture sklenejo izvedbene pogodbe med prefekturnimi upravami
in ZKZ. Take pogodbe so bile nato tudi sklenjene (v nadaljevanju: sporne pogodbe).
Komisija je z dopisom z dne 18. decembra 2002 Helensko republiko pozvala, naj predloži svoje pripombe na očitek, da naj ne
bi, s tem ko je neposredno in brez predhodne objave dodelila opravljanje zadevnih storitev ZKZ, spoštovala določb Direktive
92/50, zlasti člena 3(2), ter načela prepovedi diskriminacije.
Ker je Komisija menila, da so pripombe, ki jih je Helenska republika predložila kot odgovor na navedeni dopis, nezadostne,
je 19. decembra 2003 poslala obrazloženo mnenje, s katerim je to državo članico pozvala, naj v dveh mesecih od njegove vročitve
sprejme ustrezne ukrepe za uskladitev z navedenim mnenjem.
Ker odgovor Helenske republike na obrazloženo mnenje Komisije ni prepričal, se je ta odločila vložiti to tožbo.

Dopustnost tožbe
Helenska republika se sklicuje na nedopustnost tožbe Komisije zaradi pomanjkanja pravnega interesa in brezpredmetnosti tožbe.
Ta država članica v zvezi s tem najprej trdi, da je sprejela potrebne ukrepe za prenehanje neizpolnjevanja obveznosti in da
neizpolnjevanja obveznosti ob izteku roka za uskladitev, določenega v obrazloženem mnenju, ni bilo več, ker:
–        v letu 2003 neposredno niso bile sklenjene nobene pogodbe za zadevne storitve, možnost za prijavo na razpis pa je bila poleg
ZKZ dana tudi drugim subjektom;
–        so se grški organi z uradno izjavo št. 5767 generalnega sekretarja ministrstva za kmetijstvo z dne 6. novembra 2003 zavezali,
da „bodo, če bo to treba, za oddajo zadevnih javnih naročil uporabili postopke, odprte za konkurenco, če se bo izkazalo, da
sodijo te storitve v celoti ali le deloma v okvir storitev iz Priloge I A k Direktivi 92/50“.
Drugič, Helenska republika zatrjuje, da je z iztekom roka, ki ji je bil določen za uskladitev z obrazloženim mnenjem, zatrjevana
neizpolnitev obveznosti, ki se je nanašala zgolj na leto 2001, prenehala obstajati ter učinkovati.
Komisija odgovarja, da je očitano neizpolnitev obveznosti treba ugotoviti, ker učinkovita in pravilna uporaba Direktive 92/50,
tako v tem sporu glede leta 2001 kot v prihodnosti, nikakor ni zagotovljena.
Najprej, izjava št. 5767 naj zaradi svoje neobvezujoče pravne narave ne bi bila zgolj nezadostna, temveč naj bi bila zaradi
uporabe izraza „če bo to treba“ tudi ohlapna.
Nadalje, stalna nesoglasja med Helensko republiko in Komisijo glede posebnosti spornih pogodb ter vključitve zadevnih storitev
v Prilogo I A k Direktivi 92/50 naj ne bi bila zgolj teoretična in naj bi kazala na nevarnost, da bo zadevna država članica
kršitev ponovila.
Končno, z ničemer naj ne bi bilo zagotovljeno, da bo Direktiva 92/50 v prihodnosti pravilno uporabljena, saj naj bi bile po
letu 2001 pogodbe za navedene storitve prav tako sklenjene neposredno z ZKZ.
V zvezi s tem je treba opozoriti, da je Sodišče glede oddaje javnih naročil razsodilo, da je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti
nedopustna, kadar so bili vsi učinki sporne pogodbe na dan izteka roka, določenega v obrazloženem mnenju, že izčrpani (sodbi
z dne 31. marca 1992 v zadevi Komisija proti Italiji, C-362/90, Recueil, str. I-2353, točki 11 in 13, ter z dne 2. junija
2005 v zadevi Komisija proti Grčiji, C-394/02, ZOdl., str. I-4713, točka 18).
Zato je treba preveriti, ali so se ob izteku roka iz obrazloženega mnenja, to je 19. februarja 2004, sporne pogodbe vsaj še
deloma izvajale oziroma, če se niso, ali so bila dela v zvezi s pomočjo, za katera so bile te pogodbe sklenjene, takrat že
v celoti končana, tako da so bili vsi njihovi učinki izčrpani.
Neizpolnitev obveznosti, ki jo Komisija v obravnavanem primeru očita, se, tako kot izrecno izhaja iz tožbenih predlogov, nanaša
na storitve pomoči, ki so jih ZKZ opravljale v okviru izvajanja IUNS samo v letu 2001, tako kot so te storitve natančneje
opisane v spornih pogodbah za isto leto, sklenjenih za izvedbo programskega dogovora. Komisija je na obravnavi potrdila, da
je njena tožba omejena zgolj na leto 2001.
S spornimi pogodbami določena dela v zvezi s pomočjo se nanašajo na pripravo zahtevkov za pomoč nosilcev kmetijskih gospodarstev
zaradi registracije podatkov iz teh zahtevkov v zbirki podatkov IUNS v skladu s členom 3(1) Uredbe št. 3508/92. Te zahtevke
je treba vložiti vsako leto za izplačilo pomoči v zadevnem letu. V bistvu gre torej za storitve, ki se nanašajo na proračunsko
leto, zaključeno z izplačilom dodeljenih pomoči.
V zvezi s tem je treba poudariti, da člen 5(1) programskega dogovora, katerega določbe se prav tako nahajajo v spornih pogodbah,
določa, da slednje začnejo veljati, ko so podpisane, veljati pa prenehajo, ko so finančne pomoči, ki so jih kmetijski proizvajalci
zahtevali, v celoti izplačane.
Komisiji torej ni uspelo ovreči trditve Helenske republike, katere zastopnik je na obravnavi potrdil, da je bilo izplačilo
pomoči za leto 2001 v celoti izvršeno v naslednjem letu, torej veliko pred iztekom roka iz obrazloženega mnenja.
Ker Komisija ni predložila dokazov o nasprotnem, je torej treba ugotoviti, da so bili ob izteku roka iz obrazloženega mnenja
učinki programskega dogovora in spornih pogodb za njegovo izvedbo za leto 2001 že povsem izčrpani.
Komisija je na obravnavi trdila, da se je neizpolnitev obveznosti, ki je predmet tega spora, in sicer neposredno sklepanje
pogodb za storitve pomoči z ZKZ brez predhodne objave, v nasprotju s kršitvijo v zadevi, v kateri je bila sprejeta zgoraj
navedena sodba Komisija proti Italiji, v letih po letu 2001, torej pred vložitvijo te tožbe, ponavljala.
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da Komisiji ni uspelo ovreči trditev Helenske republike, v skladu s katerimi so se storitve
pomoči v navedenih letih izvajale v okviru popolnoma drugačnega postopka, kot je bil postopek v letu 2001.
Komisiji zlasti ni uspelo izpodbiti trditve zastopnika grške vlade, ki je na obravnavi na podlagi dokazil, ki jih je ta vlada
predložila v odgovor na vprašanje, ki ga je v ta namen postavilo Sodišče, trdil, da v letih po letu 2001 v proračunu države
niso bila predvidena nobena nadomestila za storitve pomoči ZKZ, saj so ZKZ prejemale plačilo od vsakega kmetijskega proizvajalca,
za katerega so opravile storitev.
Iz tega glede na dokaze, ki so bili predloženi Sodišču, izhaja, da Komisija ni z zadostno pravno verjetnostjo dokazala, da
se je neizpolnitev obveznosti, ki jo glede leta 2001 očita Helenski republiki, ponovila v naslednjih letih.
Nazadnje, glede utemeljitve Komisije, da naj bi bila njena tožba dopustna zaradi stalnega spora, ki ga ima s Helensko republiko
glede razlage Direktive 92/50 v zvezi s posebnostmi zadevnih javnih naročil, je treba ugotoviti, da zgolj na podlagi te okoliščine
tožba ne more biti dopustna.
Iz navedenega izhaja, da je treba tožbo Komisije zavreči kot nedopustno.

Stroški
V skladu s členom 69(2) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili priglašeni. Helenska republika
je predlagala, naj se Komisiji naloži plačilo stroškov, in ker ta s tožbenimi razlogi ni uspela, se ji naloži plačilo stroškov.
Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo:
1)
Tožba se zavrže kot nedopustna.
2)
Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.
Podpisi
*
Jezik postopka: grščina.