CELEX: 62001CJ0332
EPUZF
Zúčtovanie výdavkov
Rozpočtové roky 1996 až 1999
Rozhodnutie 2001/557/ES
Bavlna, olivový olej, sušené hrozno, ovčie a kozie mäso

Svojou žalobou navrhuje Helénska republika zrušenie rozhodnutia Komisie 2001/557/ES z 11. júla 2001 o vylúčení určitých výdavkov
uskutočnených členskými štátmi z financovania Spoločenstvom prostredníctvom záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho
usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (Ú. v. ES L 200, s. 28, ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) v časti, v ktorej sa jej
týka.

Právny rámec

Financovanie výdavkov v rámci EPUZF-u
Nariadenie Rady (EHS) č. 729/70 z 21. apríla 1970 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 94, s. 13),
naposledy zmenené nariadením Rady (ES) č. 1287/95 z 22. mája 1995 (Ú. v. ES L 125, s.1, ďalej len „nariadenie č. 729/70“)
vo svojich článkoch 1 ods. 2 písm. b) a 3 ods. 1 stanovuje, že „záručná“ sekcia EPUZF-u financuje intervencie na stabilizáciu
poľnohospodárskych trhov vykonávané podľa predpisov Spoločenstva v rámci spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov.
V zmysle článku 5 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 729/70:
„Komisia…
…
c)      rozhoduje o výdavkov, ktoré sa vylúčia z financovania Spoločenstvom, uvedených v článkoch 2 a 3, ak sa zistí, že výdavky neboli
vynaložené v súlade s predpismi Spoločenstva.
Pred prijatím rozhodnutia o odmietnutí financovania sa účastníci pokúsia na základe písomne oznámených výsledkov kontrol vykonaných
Komisiou a písomných vyjadrení členského štátu dohodnúť na ďalšom postupe.
V prípade, ak nedôjde k dohode, môže členský štát s cieľom zmieriť v lehote štyroch mesiacov vzájomné postoje požiadať o začatie
konania, výsledky ktorého sú predmetom správy odoslanej Komisii, ktorá ju preskúma pred vydaním rozhodnutia o odmietnutí financovania.
Komisia určí sumy, ktoré majú byť vylúčené z financovania predovšetkým s prihliadnutím na význam zisteného nesúladu. Komisia
vezme do úvahy povahu a závažnosť porušenia predpisov, ako aj finančnú škodu spôsobenú Spoločenstvu.
Odmietnutie financovania sa nemôže týkať výdavkov vynaložených viac ako dvadsaťštyri mesiacov pred tým, ako Komisia písomne
oznámila príslušnému členskému štátu výsledky svojich kontrol. ...“ [
neoficiálny preklad
]
Článok 9 ods. 1 nariadenia č. 729/70 znie:
„Členské štáty poskytnú Komisii všetky informácie potrebné pre riadne fungovanie [EPUZF-u] a prijmú všetky primerané opatrenia
s cieľom uľahčiť kontroly, vrátane kontrol na mieste, ktorých uskutočnenie Komisia v rámci riadenia financovania Spoločenstvom
považuje za účelné.
Členské štáty oznámia Komisii, že prijali zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia, ktorými prevzali právnu úpravu
obsiahnutú v aktoch Spoločenstva, ktorá sa týka spoločnej poľnohospodárskej politiky, ak tieto akty majú finančný vplyv na
[EPUZF].“ [
neoficiálny preklad
]
V zmysle článku 9 ods. 2 nariadenia č. 729/70 môžu pracovníci poverení Komisiou vykonaním kontrol na mieste nahliadať do účtovných
kníh a všetkých ostatných podkladov, ktoré sa týkajú výdavkov financovaných prostredníctvom EPUZF-u.
Nariadenie Komisie (ES) č. 1663/95 zo 7. júla 1995 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia č. 729/70 týkajúceho
sa postupu pri zúčtovaní výkazov [výdavkov –
neoficiálny preklad
] záručnej sekcie EPUZF (Ú. v. ES L 158, s. 6) stanovuje najmä povinnosti koordinačných orgánov, ktoré pôsobia ako jediný
zástupca dotknutého členského štátu pred Komisiou. Tieto orgány poskytujú Komisii všetky potrebné účtovné údaje vo forme umožňujúcej
servisom Komisie vykonanie potrebných kontrol.
V prílohe nariadenia č. 1663/95 sú upravené správne a účtovné systémy, ktoré musia byť dodržiavané platobnými agentúrami členských
štátov, aby sa zabezpečila efektívna kontrola oprávnenosti žiadostí o pomoc a súlad príslušných platieb s právnou úpravou
Spoločenstva.
Dokument Komisie č. VI/5330/97 z 23. decembra 1997 obsahuje usmernenia, ktoré chce Komisia uplatňovať pri uskutočňovaní finančných
opráv v rámci konania o zúčtovaní výdavkov EPUZF-u. Podľa týchto usmernení, ak nie je možné zistiť skutočný objem nesprávnych
platieb, a preto nemožno vyčísliť finančné straty spôsobené Spoločenstvu, uplatňuje Komisia paušálne finančné opravy, ktoré
spravidla v závislosti od veľkosti rizika straty zodpovedajú 2 %, 5 %, 10 % alebo 25 % vykázaných výdavkov.
Ako vyplýva z uvedeného dokumentu, rozlišuje sa medzi dvoma druhmi kontrol:
–        „       Základné kontroly sú fyzické a administratívne kontroly potrebné na overenie základných skutočností, predovšetkým existencie
predmetu žiadosti, množstva a kvalitatívnych podmienok, vrátane dodržania lehôt, požiadaviek týkajúcich sa zberu úrody, retenčných
období, atď. Sú vykonávané na mieste a vzájomným porovnaním nezávislých údajov, ako sú napríklad údaje katastrov nehnuteľností.
–        Dodatočné kontroly sú administratívne kontroly potrebné na správne spracovanie žiadostí, ako napríklad overenie dodržania
lehôt na ich predloženie, identifikácia duplicitných žiadostí, analýzy rizika, uplatnenie sankcií a náležitý dohľad nad konaním.“
[
neoficiálny preklad
]
V tejto súvislosti dokument č. VI/5330/97 stanovuje:
„Ak nie je vykonaná jedna alebo niekoľko základných kontrol, alebo sú vykonávané tak nedostatočne alebo tak nepravidelne,
že vôbec nie je možné posúdiť oprávnenosť žiadosti, alebo predchádzať nezrovnalostiam, je opodstatnená oprava vo výške 10 %,
pretože možno dôvodne predpokladať, že vzniklo vysoké riziko značných strát pre EPUZF.
Ak sú vykonané všetky základné kontroly, no nie v takom počte, periodicite alebo hĺbke, ako je uvedené v nariadení, je opodstatnená
oprava vo výške 5 %, pretože možno dôvodne predpokladať, že výsledky týchto kontrol neposkytujú dostatočnú záruku náležitého
zaobchádzania so žiadosťami a pretože riziko strát pre EPUZF bolo podstatné.
Ak členský štát správne vykonáva základné kontroly, ale celkom opomenie vykonať jednu alebo niekoľko dodatočných kontrol,
je s prihliadnutím na nižšie riziko straty pre EPUZF a menšiu závažnosť porušenia pravidiel opodstatnená oprava vo výške 2 %.
…
V prípade, ak členský štát vôbec neuplatňuje systém kontroly, alebo ho uplatňuje zvlášť nesprávne a existujú domnienky o častých
nezrovnalostiach a o nedbanlivosti v boji proti nezrovnalostiam alebo podvodom, je opodstatnená oprava vo výške 25 %, pretože
možno dôvodne predpokladať, že skutočnosť, že mohli byť bez sankcie predložené neoprávnené žiadosti by viedla k mimoriadne
vysokým stratám pre EPUZF.“ [
neoficiálny preklad]

Odvetvie bavlny
Článok 8 ods. 1 nariadenia Komisie (EHS) č. 1201/89 z 3. mája 1989, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá pomoci pre bavlnu
(Ú. v. ES L 123, s. 23) zmenený a doplnený najmä nariadením Komisie (ES) č. 1437/96 z 23. júla 1996 (Ú. v. ES L 184, s. 29,
ďalej len „nariadenie č.1201/89“) stanovuje:
„Každý pestovateľ bavlny predloží, s výnimkou prípadu vyššej moci, každoročne do dátumu určeného príslušným členským štátom,
najneskôr 1. júla, vyhlásenie o osevných plochách.
V prípade Grécka je však uvedený termín pre rok 1996 posunutý na 1. august.“ [
neoficiálny preklad
]
Článok 12 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1201/89 znie:
„Orgán určený členským štátom vyrábajúcim bavlnu kontroluje… správnosť vyhlásení o osevných plochách prostredníctvom náhodných
kontrol týkajúcich sa najmenej 5 % vyhlásení.“ [
neoficiálny preklad
]

Odvetvie olivového oleja
Podľa článku 1 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 154/75 z 21. januára 1975 o zriadení registra pestovateľov olív v členských
štátoch vyrábajúcich olivový olej (Ú. v. ES L 19, s. 1) v znení nariadenia Rady (EHS) č. 3453/80 z 22. decembra 1980 (Ú. v.
ES L 360, s. 15, ďalej len „nariadenie č. 154/75“) sú príslušné členské štáty povinné zriadiť register pestovateľov olív,
ktorý bude obsahovať všetky podniky pestujúce olivy na ich území.
Článok 1 ods. 2 nariadenia č. 154/75 stanovuje, že register pestovateľov olív musí poskytovať tieto informácie o každom podniku:
–        celkovú výmeru, na ktorej sa pestujú olivy, spolu s údajmi z katastra o parcelách, ktoré ju tvoria,
–        celkový počet olivovníkov,
–        mená vlastníkov každej parcely
–        pomer špecializovaných a zmiešaných plôch, na ktorých sa pestujú olivy,
–        rozdelenie olivovníkov podľa odrôd,
–        používaný systém pestovania,
–        vek stromov a stav pestovania a výroby,
–        počet stromov, ktoré sú zavlažované.
V tom istom ustanovení je stanovená lehota pre zriadenie registra pestovateľov olív v Grécku do 31. októbra 1988.
Článok 16 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2261/84 zo 17. júla 1984, ktorým sa ustanovujú všeobecné pravidlá na poskytovanie
podpory na výrobu olivového oleja a podpory organizáciám výrobcov olivového oleja (Ú. v. ES L 208, s. 3) stanovuje, že každý
producentský členský štát vyhotoví a bude trvalo aktualizovať v automatizovanej forme súbory údajov vo výrobe olív a olivového
oleja.
V zmysle článku 11 ods. 1 nariadenia Komisie (EHS) č. 3061/84 z 31. októbra 1984, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá, pokiaľ
ide o systém pomoci pri výrobe olivového oleja (Ú. v. ES L 288, s. 52), v znení zmenenom a doplnenom nariadením Komisie (EHS)
č. 98/89 zo 17. januára 1989 (Ú. v. ES L 14, s. 14, ďalej len „nariadenie č. 3061/84“), producentské členské štáty uložia
údaje z registra pestovateľov olív do automatizovanej databázy ihneď, ako sú k dispozícii.
Článok 11 ods. 2 nariadenia č. 3061/84 stanovuje, že táto databáza musí byť funkčná do 31. októbra 1990.

Odvetvie sušeného hrozna
Článok 3 nariadenia Komisie (EHS) č. 2911/90 z 9. októbra 1990, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá žiadostí o pomoc pre
pestovanie určitých odrôd hrozna na sušenie (Ú. v. ES L 278, s. 35), v znení zmenenom a doplnenom nariadením Komisie (ES)
č. 2475/94 z 13. októbra 1994 (Ú. v. ES L 264, s. 6) a nariadením Komisie (ES) č. 2614/95 z 9. novembra 1995 (Ú. v. ES L 268,
s. 7, ďalej len „nariadenie č. 2911/90“), upravuje, ktoré informácie a údaje musia byť obsiahnuté vo vyhláseniach o pestovaní.
V zmysle článku 3 ods. 1 nariadenia č. 2911/90:
„Každoročne do 30. apríla predložia... vyhlásenie o pestovaní pre nasledujúci hospodársky rok.
…“ [neoficiálny preklad]
Článok 3 ods. 2 tohto nariadenia stanovuje:
„Vyhlásenie o pestovaní musí obsahovať minimálne nasledujúce údaje:
a)      priezvisko, meno a adresu žiadateľa;
b)      plochy vysádzané viničom, na ktorých sa pestuje alebo pestujú uvedené produkty (v hektároch a ároch) spolu s údajom o zápise
v katastri nehnuteľností alebo inými údajom, ktorý orgán zodpovedný za kontrolu plôch uznal za rovnocenný;
c)      odrodu použitého hrozna a v prípade sultániek údaj o tom, či bola vinica napadnutá fyloxérou alebo bola v posledných piatich
rokoch presadená;
d)      vyhlásenie pestovateľa, že pri uvedených rozlohách alebo produktoch na nich dopestovaných nebola podaná žiadna iná žiadosť
o pomoc na základe iných predpisov, predovšetkým nariadenia (EHS) č. 797/85;
e)      odhad výnosu z úrody;
f)      majetkové vzťahy k pozemkom a spôsob obhospodarovania.“ [
neoficiálny preklad
]
Článok 6 nariadenia č. 2911/90 upravuje, ktoré kontroly musia členské štáty vykonať. Prvý pododsek odseku 2 tohto článku stanovuje:
„Členské štáty vykonávajú kontroly na mieste podľa odseku 3 tak, aby sa tieto týkali reprezentatívnej vzorky vyhlásení predložených
v každej príslušnej správnej jednotke. Množstvo vyjadrené v percentách nemôže byť nižšie ako 10 %, a ak je zistený značný
počet chybných vyhlásení nemôže byť nižšie ako 15 %.“ [
neoficiálny preklad
]
Nariadenie Komisie (ES) č. 1456/97 z 25. júla 1997, ktorým sa pre hospodársky rok 1997/1998 stanovuje suma pomoci na pestovanie
hrozna určeného na produkciu niektorých odrôd sušeného hrozna [
neoficiálny preklad
] (Ú. v. ES L 199, s. 4) upravuje minimálne výnosy, pri nedosiahnutí ktorých už nesmie byť vyplácaná pomoc. Jeho článok 1
ods. 3 stanovuje, že členský štát prijme všetky potrebné opatrenia v súvislosti s kontrolou týchto minimálnych výnosov.
Článok 16 nariadenia Rady (ES) č.1493/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s vínom (Ú. v. ES L 179, s. 1) vymenováva
údaje obsiahnuté v zozname výrobného potenciálu. V zmysle článku 16 ods. 2 môže členský štát umožniť vypracovanie registra
na regionálnej úrovni. V takomto prípade však musia byť všetky regionálne registre spísané do 31. decembra 2001.
Nariadenie Komisie (ES) č. 1621/1999 z 22. júla 1999, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Rady
(ES) č. 2201/96, pokiaľ ide o pomoc pre kultiváciu hrozna na výrobu určitých odrôd sušených hroznových bobúľ (Ú. v. ES L 192,
s. 21), ktoré od hospodárskeho roka 1999/2000 nahradilo nariadenie č. 2911/90, v článku 2 ods. 3 stanovuje:
„Na účely riadenia schémy pomoci sa vytvorí alfa-numerická databáza známa ako „databáza“, ktorá bude obsahovať informácie
uvedené v článkoch 4 a 8 ods. 4. Systém alfa-numerickej identifikácie pozemkov bude taký istý ako systém, ktorý sa používa
pre integrovaný systém uvedený v článku 4 nariadenia Rady (EHS) č. 3508/92, doplnený podľa potreby tak, aby pokrýval vinárske
oblasti, na ktoré sa vzťahuje táto schéma pomoci.“ [
neoficiálny preklad
]
Článok 13 ods. 1 nariadenia č. 1621/1999 stanovuje:
„Členské štáty musia vytvoriť databázu, ktorá je uvedená v článku 2 ods. 4, pred začiatkom hospodárskeho roka 2002/2003. Pre
hospodárske roky 1999/2000, 2000/2001 a 2001/2002 je povinnosť registrácie v databáze nahradená povinnosťou predložiť žiadosť
o registráciu v databáze v súlade s článkom 4 ods. 2 do 1. septembra 1999; odkazy týkajúce sa plochy a identifikácie pozemkov
sú odkazmi na údaje katastra nehnuteľností alebo iné údaje, ktoré orgán zodpovedný za výkon kontrol týchto plôch uznal za
rovnocenné. [
neoficiálny preklad
]

Odvetvie ovčieho a kozieho mäsa
Článok 5 ods. 1 nariadenia Komisie (EHS) č. 3887/92 z 23. decembra 1992, ktoré stanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie
systému riadenia a kontroly pre určité schémy Spoločenstva (Ú. v. ES L 391, s. 36) stanovuje:
„Bez toho, aby boli dotknuté predpisy týkajúce sa žiadostí o pomoc uvedené v nariadeniach jednotlivých odvetví, musí žiadosť
o pomoc „na chov dobytka“ obsahovať všetky potrebné informácie, najmä:
–        identifikáciu chovateľa,
…
–        počet a druh zvierat, na ktoré sa žiada pomoc,
–        prípadne záväzok chovateľa tieto zvieratá chovať na svojom hospodárstve počas retenčného obdobia a údaj o mieste alebo miestach
chovu, vrátane príslušného obdobia/príslušných období, a pri hovädzom dobytku identifikačné čísla zvierat; prípadné zmeny
oznámených miest chovu počas tohto obdobia sú chovatelia povinní vopred písomne oznámiť príslušným orgánom,
–        prípadne individuálny limit alebo individuálnu hornú hranicu pri uvedených zvieratách,
…
–        vyhlásenie chovateľa, že sa oboznámil s podmienkami poskytovania uvedenej pomoci.
…“. [
neoficiálny preklad
]
Článok 6 tohto nariadenia stanovuje:
„1.      Administratívne kontroly a kontroly na mieste musia byť vykonávané tak, aby zabezpečili vierohodné preskúmanie dodržania podmienok
pre poskytovanie pomoci a prémií.
…
3.      Kontroly na mieste sa musia vykonať minimálne na významnej vzorke žiadostí. Táto vzorka musí predstavovať minimálne:
–        10 % žiadostí o pomoc ‚na chov dobytka‘ alebo vyhlásení o spoluúčasti,
…
4.      Príslušné orgány určia na základe analýzy rizika a podľa prvku reprezentatívnosti predložených žiadostí, ktoré žiadosti budú
predmetom kontroly na mieste. Pri analýze rizika treba zohľadniť nasledujúce faktory:
–        výšku pomoci,
–        množstvo pozemkov, rozlohu alebo počet zvierat, pre ktoré sa žiada pomoc,
–        vývoj oproti predchádzajúcemu roku,
–        výsledky kontrol v predchádzajúcom roku,
–        iné ukazovatele stanovené členským štátom.
…“. [
neoficiálny preklad
]
V zmysle článku 10 ods. 5 nariadenia č. 3887/92:
„V prípadoch, keď v dôsledku prírodných podmienok farmár nemôže dodržať svoj záväzok a chovať zvieratá uvedené v žiadosti
o prémiu počas celého povinného retenčného obdobia, má nárok na prémiu za ten počet zvierat, ktoré bude počas uvedeného obdobia
skutočne chovať, za predpokladu, že informoval príslušný orgán písomnou formou do 10 pracovných dní od zistenia zníženia počtu
zvierat.“ [
neoficiálny preklad
]
Článok 12 tohto nariadenia stanovuje:
„Z každej kontroly sa vypracuje správa, v ktorej budú uvedené najmä dôvody návštevy, prítomné osoby, počet kontrolovaných
pozemkov, počet vymeraných pozemkov, použité metódy merania, počet a druh zvierat zistených na mieste a prípadne aj identifikačné
čísla.
Farmár alebo jeho zástupca má možnosť podpísať túto správu a tým aspoň potvrdiť svoju prítomnosť pri výkone kontroly alebo
tiež uviesť svoje pripomienky k tejto kontrole.“ [
neoficiálny preklad
]
Článok 1 ods. 3 prvý a druhý pododsek nariadenia Komisie (EHS) č. 2700/93 zo 30. septembra 1993 o podrobných pravidlách na
uplatnenie prémií na podporu výrobcov ovčieho a kozieho mäsa (Ú. v. ES L 245, s. 99), zmenený a doplnený nariadením Komisie
(ES) č. 279/94 z 8. februára 1994 (Ú. v. ES L 37, s. 1, ďalej len „nariadenie č. 2700/93“) stanovuje:
„Retenčné obdobie, počas ktorého sa výrobca zaručí chovať na svojej farme… taký počet oviec a/alebo kôz, na ktorý žiada prémiu,
je 100 dní, a začína posledným dňom lehoty na podanie žiadosti uvedenej v odseku 2.
Pred umiestnením všetkých alebo niekoľkých oviec a/alebo kôz samičieho pohlavia, na ktoré sa žiada prémia do ochrannej ohrady
počas retenčného obdobia, musia byť tieto zvieratá identifikované...“ [
neoficiálny preklad
]
Článok 4 nariadenia č. 2700/93 stanovuje:
„1.      Kontroly na mieste sa uskutočnia v súlade s ustanoveniami článku 6 nariadenia (EHS) č. 3887/92 a uplatňovaný trvalý systém
registrácie presunov stád musí byť v súlade s ustanoveniami článku 4 smernice Rady 92/102/EHS [z 27. novembra 1992 o identifikácii
a registrácii zvierat (Ú. v. ES L 355, s. 32)].
V hospodárskom roku 1994 však členský štát, ktorý ešte nezaviedol systém registrácie uvedený v prvom pododseku, môže použiť
iný systém registrácie, ktorý bude schopný trvalo a jasne odrážať skutočnú situáciu stáda. …
…
2.      Členské štáty vypracujú pre každý hospodársky rok zoznam výrobcov obchodujúcich s ovčím mliekom a výrobkami z ovčieho mlieka.
…“ [
neoficiálny preklad
]
V zmysle článku 9 druhý odsek nariadenia č. 2700/93 sa toto nariadenie uplatňuje od hospodárskeho roka 1994.

Skutkový stav a konanie
Dôvody nezrovnalosti úkonov, ktorými sa zaoberá napadnuté rozhodnutie, sú zhrnuté v súhrnnej správe Komisie č. AGRI/17537-01-FR-v konečnom
znení z 19. júna 2001 (ďalej len „súhrnná správa“).
Čo sa týka odvetvia bavlny, Komisia zistila, že v hospodárskom roku 1995/1996 nebola vykonaná kontrola na mieste týkajúca
sa vyhlásení o osevných plochách bavlny v okresoch Serrai a Drama (správne jednotky), hoci článok 12 ods. 1 nariadenia č.
1201/89 vyžaduje vykonanie takýchto kontrol pri minimálne 5 % vyhlásení o osevných plochách. Komisia ďalej zistila, že kontroly
osevných plôch v mesiacoch december 1996 až marec 1997 boli vykonané oneskorene. V dôsledku týchto pochybení vykonala paušálnu
opravu vo výške 10 %, v celkovej výške predstavujúcej sumu 4 163 259 550 GRD.
Čo sa týka odvetvia olivového oleja, kontroly vykonané v Grécku poukázali na niekoľko nedostatkov v systéme kontroly, medzi
najzávažnejšie patrili neexistencia registra pestovateľov olív a automatizovaných súborov. Potom, čo grécke orgány v roku
1999 informovali o uskutočnenej náprave, služby Komisie na dvojstrannom stretnutí uskutočnenom v Bruseli 23. septembra 1999
konštatovali, že si vážia uskutočnenú nápravu, ale táto nebola realizovaná v dostatočnej miere, aby napravila zistené nedostatky.
V dôsledku toho Komisia vykonala finančnú opravu vo výške 5 % z vykázaných výdavkov za rozpočtové roky 1997 a 1998 (zodpovedajúce hospodárskym
rokom 1995/1996 a 1996/1997) v celkovej výške 17 308 535 972 GRD.
Čo sa týka odvetvia sušeného hrozna, v dôsledku preskúmavania uskutočneného roku 1998 v okrese Heraklion, Komisia zistila
tri kategórie nedostatkov: predovšetkým nedostatky vo vzťahu ku kontrolám zameraným na obrábané pozemky a na splnenie podmienok
pri hrozne na pomoc zo strany Spoločenstva; ďalej nedostatky týkajúce sa kontrol minimálnych výnosov a odrôd hrozna a nakoniec
nedostatky týkajúce sa zavádzania a realizácie systému kontroly. Na základe prvých dvoch kategórií nedostatkov urobila Komisia
finančnú opravu vo výške 5 % z vykázaných výdavkov za rozpočtové roky 1997, 1998 a 1999 s ohľadom na okrese Heraklion. Na
základe tretej kategórie nedostatkov uskutočnila opravu vo výške 2 % výdavkov Grécka ako celku za tie isté rozpočtové roky.
Tieto opravy predstavovali celkovú čiastku 3 144 838 970 GRD.
Čo sa týka odvetvia ovčieho a kozieho mäsa, v dôsledku dvoch auditov uskutočnených v rokoch 1997 a 1998 Komisia usúdila, že
systém kontroly prémií pri ovčom a kozom mäse, ktorý bol uplatňovaný v Grécku, nie je v súlade s právnou úpravou Spoločenstva
a vyznačuje sa rôznymi medzerami, ako napríklad neexistenciou systému evidencie presunov stáda, veľmi zriedkavé kontroly na
mieste v určitých okresoch, nedostatočná spoľahlivosť štatistických údajov z inšpekcií, zlá kvalita správ o kontrole, omeškania
pri spracovaní údajov, neuplatňovanie princípu analýzy rizika, absencia oznámenia miesta chovu, absencia označovania dobytka
a skutočnosť, že straty boli iba predmetom ústnych vyhlásení. Na tomto základe Komisia vykonala opravu týkajúcu sa vykázaných
výdavkov za roky 1995, 1996 a 1997 vo výške 25 % výdavkov, ktoré sa týkali okresu Rethymnon (Kréta) vzhľadom na úplnú absenciu
kontroly, 10 % pre všetky ostatné okresy a 5 % pre zvyšné územie štátu, celková výška týchto opráv predstavuje sumu 11 863 933 000 GRD.
V napadnutom rozhodnutí Komisia sumy uvedené v bodoch 35 až 38 predmetného rozsudku vylúčila z financovania Spoločenstvom
z dôvodu ich nesúladu s právom Spoločenstva.
Podanou žalobou Helénska republika navrhuje Súdnemu dvoru napadnuté rozhodnutie zrušiť alebo aspoň zmeniť v časti týkajúcej
sa finančných opráv.
Komisia navrhuje Súdnemu dvoru žalobu zamietnuť a zaviazať Helénsku republiku nahradiť trovy konania.

O oprave týkajúcej sa pomoci pri výrobe bavlny

Tvrdenia účastníkov konania
Podľa gréckej vlády Komisia chybne vykladá článok 12 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1201/89, pretože tento článok nevyžaduje
kontrolu v 5 % vyhlásení o osevných plochách bavlny v každom okrese, ale na vnútroštátnej úrovni, ako to bolo uskutočnené
v Grécku. Toto nariadenie síce vyžaduje, že kontroly musia umožniť overenie správnosti a presnosti uvádzaných plôch na reprezentatívnej
vzorke, ale nič nenasvedčuje tomu, že sa tým myslí okres ako príslušná správna jednotka.
Komisia uvádza, že reprezentatívnosť kontroly musí byť preskúmaná s ohľadom na každý správny región, v ktorom je pestovaná
bavlna, pretože kontrola musí zaručiť správnosť vyhlásení. Tieto by boli problematické, ak by kontroly úplne chýbali v určitých
regiónoch so silnou produkciou. Absencia kontrol, čo ani Helénska republika nepoprela, predstavuje v oboch sporných okresoch
zvýšený rizikový faktor pre prostriedky Spoločenstva.
Čo sa týka omeškaní vytknutých jej pri vykonávaní kontrol, grécka vláda uvádza, že nariadenie č.1201/89 nestanovuje žiadne
lehoty pre vykonanie kontrol na mieste, ktorých prekročenie by malo za následok finančné opravy. Kontroly je možné vykonať
nielen do novembra, ale rovnako aj do marca alebo apríla roka nasledujúceho po zbere, pokiaľ by sa ešte na pozemku nachádzali
stonky bavlny. Okrem toho omeškania v predmetnom prípade boli dôsledkom vyššej moci, konkrétne štrajkov.
Podľa názoru Komisie by mali byť kontroly vykonané pred zberom, to znamená najneskôr v októbri. Dodáva, že včasné oznámenie
štrajku vylučuje, že ide o prípad vyššej moci.

Posúdenie Súdnym dvorom
Článok 12 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1201/89 stanovuje, že orgán určený na tento účel musí vykonať „náhodnú kontrolu na
mieste realizovanú v minimálne 5 % vyhlásení“.
Podľa tohto ustanovenia sa kontroly musia týkať minimálne 5 % vyhlásení, a tým má byť dosiahnuté, že kontrola je reprezentatívna.
Z jeho znenia nevyplýva, že v Grécku sa týchto 5 % musí vzťahovať na každý okres a nevzťahuje sa na väčší správny región.
Zato stanovuje, že požadovaná kontrola musí byť realizovaná formou „náhodnej“ kontroly.
Z materiálov predložených Súdnemu dvoru vyplýva, že grécke orgány v hospodárskom roku 1995/1996 zvolili náhodné kontroly v 1 101
prípadoch z 10 874 vyhlásení v okrese Serrai a v 325 prípadoch z 3 222 vyhlásení v okrese Drama. Zistilo sa však, že v tomto
hospodárskom roku neboli v okresoch Serrai a Drama vykonané žiadne kontroly na mieste.
Z uvedeného vyplýva, že v týchto okresoch sa neuskutočnili žiadne náhodné kontroly v rozpore s požiadavkami článku 12 ods.
1 písm. a) nariadenia č. 1201/89.
Čo sa týka argumentácie gréckej vlády, že absencia kontrol v týchto dvoch okresoch v hospodárskom roku 1995/1996 bola ojedinelým
prípadom spôsobeným prechodným nedostatkom personálu, treba pripomenúť, že je vecou orgánov členských štátov vytvoriť spoľahlivý
a funkčný kontrolný systém, ktorý by umožnil zabrániť vzniku takýchto nedostatkov (pozri v tomto zmysle rozsudok z 9. januára
2003, Grécko/Komisia, C‑157/00, Zb. s. I‑153, bod 18).
Čo sa týka Komisiou zisteného oneskoreného výkonu kontrol plôch osiatych bavlnou v hospodárskom roku 1996/1997, treba pripomenúť,
že je povinnosťou príslušného členského štátu preukázať, že kontroly boli vykonané dôkladne a kompletne, a tak eventuálne
dokázať nesprávnosť tvrdení Komisie (rozsudok Grécko/Komisia, už citovaný, bod 17).
Z informácií predložených Súdnemu dvoru ale vyplýva, že grécke orgány napriek opakovaným výzvam Komisie neposkytli údaje v stanovenom
čase alebo nepredložili žiadne podklady preukazujúce, že boli v spornom hospodárskom roku takéto kontroly vykonané pred alebo
po zbere.
V dôsledku toho treba zamietnuť tvrdenie gréckej vlády o oneskorenej kontrole osevných plôch bez toho, aby bolo potrebné rozhodnúť
o tom, či by bolo v súlade s článkom 12 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1201/89, ak by takáto kontrola bola vykonaná v mesiacoch
po zbere a nie pred zberom a bez toho, aby bolo potrebné skúmať, či štrajk môže predstavovať prípad vyššej moci, ktorý oprávňuje
k oneskorenému výkonu tejto kontroly.
Na záver treba všetky tvrdenia gréckej vlády k finančným opravám, ktoré sa týkajú poskytnutej pomoci pri výrobe bavlny, zamietnuť
ako nedôvodné.

O oprave týkajúcej sa pomoci pri výrobe olivového oleja

Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 5 ods. 2 písm. c) štvrtého pododseku nariadenia č. 729/70
Tvrdenia účastníkov konania
Podľa názoru gréckej vlády uplatnenie finančnej opravy vo výške 5 % vykázaných výdavkov za rozpočtové roky 1997 a 1998 porušuje
článok 5 ods. 2 písm. c) štvrtý pododsek nariadenia č. 729/70, pretože Komisia uvedené zistenia od 20. do 24. mája 1996 sama
preniesla na tieto rozpočtové roky, iba z dôvodu, že už roku 1996 pretrvávala vytýkaná nečinnosť pri zriadení registra pestovateľov
olív a informačnej databázy o pestovateľoch olív. Oprava je o to menej opodstatnená, lebo absencia registra pestovateľov olív
môže byť nahradená rovnako spoľahlivým kontrolným systémom. Okrem toho Komisia pochybila vo svojom postupe, pretože by bolo
vhodnejšie konanie o nesplnenie povinnosti, pretože oprava je skôr sankciou z dôvodu omeškania pri dokončení uvedeného registra.
Komisia uplatňuje, že nezriadenie registra pestovateľov olív nemusí byť nevyhnutne predmetom žaloby o určenie nesplnenia povinnosti
a v rámci výdavkov EPUZF-u nepredstavuje táto finančná oprava sankciu. Oprava nemôže byť nižšia ako 5 %, pretože register
pestovateľov olív a informačná databáza tvoria pilier kontrolného systému Spoločenstva.
Posúdenie Súdnym dvorom
Podľa článku 1 ods. 2 nariadenia č. 154/75 bolo povinnosťou Helénskej republiky zriadiť register pestovateľov olív najneskôr
do 31. októbra 1988.
Je isté, že Helénska republika nedodržala túto lehotu a nezriadila register pestovateľov olív v priebehu rozpočtového roka
1998.
Podľa nariadení č. 2261/84 a 3061/84 bola Helénska republika povinná do 31. októbra 1990 vytvoriť informačnú databázu o pestovateľoch
olív.
Helénska republika nedodržala túto lehotu a v rozpočtovom roku 1998 nebola informačná databáza k dispozícii.
Za týchto podmienok nie je povinnosťou Komisie predložiť ďalšie dôkazy o nezriadení registra pestovateľov olív a informačnej
databázy za rozpočtové roky 1997 a 1998, o ktoré ide v predmetnom prípade a ktoré zhromaždila na tento účel za rozpočtový
rok 1996, ale príslušný členský štát musí dokázať, že už v rozpočtovom roku 1996 skutočne zriadil register pestovateľov olív
a informačnú databázu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 9. januára 2003, Grécko/Komisia, už citovaný, bod 18). Keďže Helénska
republika takéto dôkazy nepredložila, bola finančná oprava v tejto súvislosti oprávnená.
Aj keby sa zohľadnilo, že boli vykonané alternatívne kontroly, treba upozorniť na to, že členské štáty musia uplatňovať osobitné
kontrolné opatrenia ustanovené v nariadení bez toho, aby bolo potrebné preskúmavať opodstatnenosť ich námietky, že iný systém
kontroly by bol efektívnejší (pozri rozsudok z 21. marca 2002, Španielsko/Komisia, C‑130/99, Zb. s. I‑3005, bod 87).
Čo sa týka tvrdenia gréckej vlády, že na sankcionovanie omeškania pri zriadení registra pestovateľov olív je vhodnejšie konanie
o nesplnenie povinnosti, treba zdôrazniť, že konanie o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES a konanie o zúčtovaní výdavkov
EPUZF-u sledujú odlišné ciele a riadia sa rozdielnymi predpismi. V prípade konania o zúčtovaní výdavkov je Komisia povinná
vykonať finančnú opravu, ak výdavky, pre ktoré sa požaduje financovanie, neboli realizované v súlade s predpismi Spoločenstva.
Táto finančná oprava má zabrániť výdavkom poškodzujúcim EPUZF, ktoré by neslúžili cieľom sledovaným uvedenou právnou úpravou
Spoločenstva, a preto v rozpore s tvrdením gréckej vlády nepredstavuje sankciu (pozri rozsudok z 11. januára 2001, Grécko/Komisia,
C‑247/98, Zb. s. I‑1, body 13 a 14).
Z uvedeného vyplýva, že tento prvý žalobný dôvod vzťahujúci sa na pomoc pri výrobe olivového oleja treba zamietnuť ako nedôvodný.

Druhý žalobný dôvod založený na nedostatočnom a neopodstatnenom odôvodnení
Tvrdenia účastníkov konania
Grécka vláda sa odvoláva na nedostatočné odôvodnenie v rozpore s článkom 253 ES, lebo Komisia nezohľadnila snahy dosiahnuť
zlepšenie kontrolného a platobného systému pomoci pri výrobe olivového oleja. Boli zavedené rôzne kontroly, ako napríklad
povinnosť pestovateľa olív predložiť trikrát kontrolované vyhlásenie o pestovaní obsahujúce údaje o olivovníkoch a ich umiestnení,
povinnosť lisovní predkladať „mesačné vyhlásenie o [ich] činnosti“ a kontrola označovaná ako „spoločenská kontrola“ prostredníctvom
vyvesenia listín výrobcov olivového oleja a ich charakteristík (totožnosť, podaná žiadosť a vyhlásenie o pestovaní), ktoré
môžu byť preskúmané samotnými výrobcami olivového oleja. Podľa gréckej vlády by sporné výdavky mali byť v celom rozsahu uznané;
pretrvávajúce nedostatky sú iba ojedinelé a skôr správnej povahy a podľa zásady proporcionality nie je opodstatnená oprava
prekračujúca výšku 2 %.
Podľa Komisie uskutočnené zlepšenia nie sú dôvodom na zníženie opravy za rozpočtové roky 1997 a 1998 z 5 % na 2 %. Uplatňuje,
že pokiaľ nebudú existovať obidva základné prvky kontroly – register pestovateľov olív a informačná databáza – bude riziko
straty pre Spoločenstvo vysoké a opravy budú opodstatnené.
Posúdenie Súdnym dvorom
Čo sa týka povinnosti odôvodnenia, je v súlade s ustálenou judikatúrou, že v osobitnom kontexte vypracovania rozhodnutí týkajúcich
sa zúčtovania výdavkov sa rozhodnutie považuje za dostatočne odôvodnené v prípade, keď bol štát, ktorý je jeho adresátom,
priamo zúčastnený na procese jeho vyhotovenia a poznal dôvody, na základe ktorých Komisia dospela k záveru, že sporné sumy
nemôžu byť účtované na ťarchu EPUZF-u (rozsudky z 18. mája 2000, Belgicko/Komisia, C‑242/97, Zb. s. I‑3421, bod 95, a z 24. januára
2002, Francúzsko/Komisia, C‑118/99, Zb. s. I‑747, bod 54).
V danom spore zo spisu vyplýva, že grécka vláda sa zúčastnila na procese vyhotovenia napadnutého rozhodnutia. Nezriadenie
registra pestovateľov olív a informačnej databázy totiž viedlo už v predchádzajúcich hospodárskych rokoch k finančným opravám
a v súvislosti s predmetnými hospodárskymi rokmi existovali dôvody, na základe ktorých mienila Komisia uskutočniť finančnú
opravu, čo bolo vysvetlené okrem iného na bilaterálnom stretnutí 23. septembra 1999, ktoré sa uskutočnilo v rámci zmierovacieho
konania, a v súhrnnej správe.
Za týchto okolností je potrebné odôvodnenie napadnutého rozhodnutia považovať za dostatočné.
Pokiaľ ide o sadzbu vo výške 5 %, ktorú Komisia použila pri výpočte opravy týkajúcej sa pomoci pri výrobe olivového oleja,
treba konštatovať, že register pestovateľov olív a informačná databáza sú základnými prvkami systému kontroly pomoci Spoločenstva.
Pokiaľ tieto prvky nie sú uplatňované, je v zásade opodstatnené použiť sadzbu opravy od 10 % stanovenú v usmerneniach uvedených
v dokumente Komisie č. VI/5330/97.
Komisia však uznala, že opatrenia prijaté gréckymi orgánmi od roku 1996 predstavujú zlepšenie bez toho, aby boli rovnako účinné
ako kontrolný systém ustanovený v právnej úprave Spoločenstva. V dôsledku toho považovala za vhodné znížiť sadzbu opravy z 10
na 5 %.
Podľa usmernení Komisie by nebolo vhodné znížiť sadzbu opravy pod 5 %, pokiaľ nebude zriadený register pestovateľov olív a informačná
databáza, pretože sú kľúčovými prvkami kontrolného systému Spoločenstva. Protikladné tvrdenia gréckej vlády preto treba zamietnuť.
Z tohto dôvodu je potrebné tento druhý žalobný dôvod týkajúci sa pomoci pri výrobe olivového oleja zamietnuť ako nedôvodný.

O oprave týkajúcej sa pomoci pri výrobe sušeného hrozna

Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade a uplatnení článku 16 ods. 2 nariadenia č. 1493/1999 a článkov 2 a 13 ods.
1 nariadenia č. 1621/1999, ako aj nedostatočnom odôvodnení z dôvodu nesprávneho posúdenia skutkového stavu
Tvrdenia účastníkov konania
Čo sa týka nedostatkov zistených Komisiou pri kontrolách plôch vysadených viničmi a oprávnenosti odrôd hrozna, grécka vláda
uvádza, že článok 16 ods. 2 nariadenia č. 1493/99 a články 2 a 13 ods. 1 nariadenia č. 1621/1999 výslovne priznávajú členským
štátom možnosť použiť namiesto údajov o plochách a identifikácii pozemkov v katastri nehnuteľností iné údaje, ktoré orgán
zodpovedný za výkon kontrol uznal za rovnocenné. V každom prípade absencia určitých údajov v katastri nehnuteľností môže byť
nahradená údajmi vedenými počas dvanástich rokov na riaditeľstve pre rozvoj vidieka.
Komisia uvádza, že opatrenia, na ktoré sa odvoláva grécka vláda, nezabezpečujú správnosť výdavkov v rovnakej miere ako kataster
nehnuteľností, pretože chýbali predovšetkým objektívne údaje o identifikácii plôch. Zdôraznila, že uvedené finančné opravy
sa nevzťahujú na nezriadenie evidencie vinohradníckych pozemkov, ale na lokalizáciu pestovateľských plôch a identifikáciu
parciel, ktoré boli uskutočnené v rozpore s článkom 13 nariadenia č. 1621/1999.
Podľa gréckej vlády umožnilo prijatie doplňujúcich inštrukcií a vzorových formulárov generálnym riaditeľstvom pre riadenie
trhu s poľnohospodárskymi výrobkami zmierniť neexistenciu sprievodných dokumentov o forme pozemkov a ich výmere a ich neexistencia
je okrem toho len správnym nedopatrením.
Komisia uplatňuje, že túto neexistenciu dokumentov nie je možné považovať len za jednoduché zlyhanie správy, ale za vážny
nedostatok, ktorý nedovolí vykonávať kontroly na konkrétnom základe.
Posúdenie Súdnym dvorom
Finančná oprava, ktorá je predmetom uvedeného žalobného dôvodu, sa týka rozpočtových rokov 1997, 1998 a 1999, ktoré sa zhodujú
s hospodárskymi rokmi 1996/1997, 1997/1998 a 1998/1999. Nariadenie č. 1493/1999 je platné v zmysle článku 82 druhý odsek od
1. augusta 2000. Nariadenie č. 1621/1999 je platné v zmysle článku 16 druhého odseku od hospodárskeho roka 1999/2000. Opodstatnenosť
spornej finančnej opravy preto nemožno posudzovať podľa týchto dvoch nariadení, ktoré sa neuplatňovali v období, o ktoré ide
v prejednávanej veci.
V dôsledku toho musí byť predložený žalobný dôvod zamietnutý v rozsahu, v akom sa zakladá na ustanoveniach uvedených nariadení.
V zostávajúcej časti treba zdôrazniť, že podľa článku 3 ods. 2 nariadenia č. 2911/90, ktorý sa použije na relevantné obdobie,
vyhlásenie o pestovaní podané s cieľom poskytnúť pomoc pri výrobe sušeného hrozna musí okrem iného obsahovať „plochy vysádzané
viničom, na ktorých sa pestuje alebo pestujú uvedené produkty… a údaj o zápise v katastri nehnuteľností alebo iný údaj, ktorý
orgán zodpovedný za kontrolu plôch uznal za rovnocenný“. [
neoficiálny preklad
]
Grécka vláda v podstate uplatňuje, že pri neexistencii katastra nehnuteľností opatrenia uskutočnené gréckymi orgánmi zabezpečili
rovnakú kontrolu, akú by umožnil kataster.
Komisia však zistila pri kontrolách uskutočnených na mieste celý rad nedostatkov týkajúcich sa kontrol rozlôh na pestovanie
a oprávnenosti odrôd hrozna. V súhrnnej správe sú okrem iných uvedené nasledujúce nedostatky. Údaje o rozlohách v správach
o kontrole a vyhláseniach pestovateľov nesúhlasia s reálnymi výmerami pozemkov. Pozemky neboli označené, takže ich nebolo
možné identifikovať bez prítomnosti príjemcov pomoci. Okrem toho neexistovala žiadna sprievodná dokumentácia s podrobnými
nákresmi pozemkov, ktoré boli uvádzané ako zamerané alebo s výsledkami zamerania. Niektorí inšpektori nepoznali predpisy týkajúce
sa výkonu ich povinností. Správy o kontrole boli s dátumom nasledujúcim po dodávke hrozna. Napokon správy o kontrole vnútroštátnych
inšpektorov sa úplne zhodovali s vyhláseniami príjemcov pomoci, zatiaľ čo pri kontrolách na mieste, ktoré vykonala Komisia,
sa vyskytli odchýlky v takmer všetkých prípadoch.
Ak sa objaví celý rad tak závažných nedostatkov, aké boli zistené Komisiou, je povinnosťou príslušného členského štátu čo
najdôkladnejšie a najkompletnejšie dokázať nesprávnosť tvrdení Komisie. Tieto zistenia Komisie nemôže členský štát vyvrátiť
jednoduchými tvrdeniami, ktoré nie sú podporené dôkazmi o existencii spoľahlivého a funkčného systému kontroly (pozri rozsudok
z 9. januára 2003, Grécko/Komisia, už citovaný, body 17 a 18).
V predmetnom prípade grécka vláda nedokázala, že vytvorila vhodný a funkčný systém kontroly a ani nepreukázala, že zistenia
Komisie sú nesprávne.
V dôsledku toho treba tento prvý žalobný dôvod týkajúci sa pomoci pri výrobe sušeného hrozna zamietnuť ako nedôvodný.

Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom posúdení skutkového stavu a nedostatočnom odôvodnení
Tvrdenia účastníkov konania
Čo sa týka nedostatkov zistených Komisiou pri kontrolách minimálnych výnosov a oprávnenosti odrôd hrozna, grécka vláda uvádza,
že pestovatelia neboli schopní poskytnúť požadované odhady produkcie z úrody v zmysle článku 3 ods. 2 písm. e) nariadenia
č. 2911/90 k dátumu 30. apríl ustanovenému v odseku 1 tohto článku, pretože takýto odhad je k uvedenému dátumu predčasný.
K spornému dátumu preto boli uskutočnené krížové kontroly zamerané na preskúmanie dodržania minimálneho výnosu. K týmto kontrolám
sa pristúpilo v troch etapách: najprv kontrola na mieste, potom krížové kontroly údajov o predajoch a nakoniec náhodné kontroly
baliarní a miesta spracovania vína. Komisia teda v skutočnosti nesprávne posúdila a následne napadnuté rozhodnutie v rozpore
s článkom 253 ES nedostatočne odôvodnila.
Komisia zastáva názor, že nebol predložený žiaden dôkaz o vykonaní tejto trojnásobnej kontroly. Naopak, vykonané inšpekcie
preukázali, že kontroly na mieste nemali žiaduci účinok, ktorý by zabezpečil, že pomoci boli vyplatené len pre odrody hrozna,
ktoré sú oprávnené na pomoc a pri ktorých sa dosiahol minimálny výnos, a že zníženie výnosov bolo zapríčinené nepriaznivými
poveternostnými podmienkami. Okrem toho grécke orgány nepredložili žiaden dôkaz o tom, že hrozná boli usušené a neboli použité
na iný účel ako na výrobu sušeného hrozna.
Posúdenie Súdnym dvorom
Na jednej strane grécka vláda nepopiera, že príjemcovia predmetnej pomoci nepredložili v zmysle článku 3 ods. 2 písm. e) nariadenia
č. 2911/90 požadované odhady produkcie.
Na druhej strane táto vláda nedokázala, že boli skutočne vykonané kontroly, ktoré by zaručili dodržiavanie predpísaného minimálneho
výnosu pre každú odrodu hrozna oprávnenú na poskytnutie pomoci pri výrobe sušeného hrozna.
Na záver treba konštatovať, že grécka vláda nepredložila žiadne dôkazy spôsobilé vyvrátiť posúdenie Komisie, takže druhý žalobný
dôvod týkajúci sa pomoci pri výrobe sušeného hrozna treba zamietnuť ako nedôvodný.

Tretí žalobný dôvod založený na vecnom pochybení v posúdení Komisie
Tvrdenia účastníkov konania
Grécka vláda napáda opravu Komisie týkajúcu sa prijatia a uplatňovania systému kontroly, pretože zistené nedostatky a na ne
nadväzujúca oprava sa týkali všeobecne celkového vnútorného systému kontroly platobnej agentúry a nie len schémy pomoci pre
sušené hrozno. Podľa jej názoru by služby Komisie museli vykonať kontrolu platobnej agentúry a nie vyvodzovať z jednej kontroly
tejto schémy záver, že nebola dodržiavaná celá príloha nariadenia č. 1663/95.
Okrem toho bol posilnený systém kontroly a je práve vytváraný register pestovateľov hrozna, rozdelený časovo na dve etapy,
ktorého druhá etapa už značne pokročila.
Z uvedeného vyplýva, že Komisia chybne posúdila údaje, o ktoré sa opiera daná oprava, takže by mala byť oprava zrušená.
Podľa Komisie zlepšenia uvádzané gréckou vládou boli realizované až po vydaní ministerského obežníka z 23. februára 1999 a dokazujú,
že predchádzajúca právna úprava predstavovala riziko pre rozpočet Spoločenstva. Dodáva, že nedostatky vo vnútornom systéme
kontroly zistené Účtovným dvorom Európskych spoločenstiev sa týkajú všetkých okresov, takže oprava vo výške 2 % je opodstatnená.
Skutočnosť, že tieto nedostatky sa týkajú aj iných poľnohospodárskych úprav nemôže ospravedlniť vynechanie opravy v odvetví
sušeného hrozna.
Posúdenie Súdnym dvorom
Zo súhrnnej správy vyplýva, že Komisia pri kontrolách vykonaných v okrese Heraklion zistila nedostatky v systéme kontroly
pomoci pri výrobe sušeného hrozna. Podľa názoru Komisie možno tieto nedostatky zovšeobecniť na všetky grécke okresy, keďže
rovnaký systém sa uplatňoval v celom štáte.
Podľa tejto správy sa zistenia Komisie v okrese Heraklion teda vzťahovali na iné grécke okresy, ale nie na iné oblasti výdavkov
než pomoc pri výrobe sušeného hrozna. V rozsahu, v akom uvádza grécka vláda v predloženom žalobnom dôvode, že tieto zistenia
boli uplatnené na iné odvetvia ako odvetvie sušeného hrozna, žalobný dôvod nie je dôvodný.
Pokiaľ ide o tvrdenie Komisie, že nedostatky zistené v okrese Heraklion sa opakovali v celej krajine, grécka vláda nepredložila
nič, čo by ich mohlo vyvrátiť. Predovšetkým nepopiera správnosť zistení Komisie uskutočnených v okrese Heraklion. Ďalej tým,
že svoje tvrdenia opiera o zlepšenia, realizované vo vnútroštátnom systéme, výslovne uznáva, že predchádzajúci systém mal
nedostatky. Na záver, vzhľadom na to, že uvedené zlepšenia sa uskutočnili až po sporných hospodárskych rokoch, nemôžu slúžiť
na vyvrátenie nedostatkov zistených v týchto rokoch.
Z uvedeného vyplýva, že tretí žalobný dôvod týkajúci sa pomoci pri výrobe sušeného hrozna treba zamietnuť ako nedôvodný.

O opravách v odvetví ovčieho a kozieho mäsa
Grécka vláda sa odvoláva na sedem žalobných dôvodov týkajúcich sa prémií poskytnutých výrobcom ovčieho a kozieho mäsa. Prvý
žalobný dôvod sa týka uskutočnenej opravy vo výške 25 % vykázaných výdavkov pre okres Rethymnon. Druhý až siedmy žalobný dôvod
sa týka uskutočnenej opravy vo výške 10 % vykázaných výdavkov pre určité iné okresy.

Prvý žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality, prekročení medzí voľnej úvahy Komisiou a nedostatočnom odôvodnení
Tvrdenia účastníkov konania
Čo sa týka uskutočnenej opravy vo výške 25 % vykázaných výdavkov pre okres Rethymnon, grécka vláda sa odvoláva na porušenie
zásady proporcionality, prekročenie medzí voľnej úvahy Komisiou a nedostatočné odôvodnenie napadnutého rozhodnutia. Podľa
nej grécke orgány potom, čo kontrolná návšteva roku 1997 ukázala, že kontroly na mieste v okrese Rethymnon v rokoch 1995 až
1997 sa uskutočnili buď veľmi zriedkavo, alebo vôbec, ihneď pozastavili všetky platby prémií pre výrobcov ovčieho a kozieho
mäsa v okrese Rethymnon, aby uskutočnili hĺbkovú kontrolu. Takto bolo skontrolovaných 99,6 % výrobcov v Rethymnone a zvýšilo
sa percento zamietnutých žiadostí o prémie. Z tohto dôvodu záver Komisie, že pri poskytovaní prémií až do roku 1997 postupovalo
s hrubou nedbanlivosťou, nie je ničím podložený a nemôže viesť k finančnej oprave vo výške 25 %.
Podľa Komisie sa v okrese Rethymnon v priebehu troch po sebe nasledujúcich rokov, a to v rokoch 1995, 1996 a 1997 neuskutočnili
prakticky žiadne kontroly. K vykonaniu finančnej opravy vo výške 25 % viedlo teda nielen samotné zvýšenie zamietnutí roku
1998, ale aj zistenia pri kontrolách na mieste. Zvýšenie zamietnutí len potvrdilo podozrenia Komisie.
Posúdenie Súdnym dvorom
Usmernenia Komisie stanovené v jej dokumente č. VI/5330/97 určujú opravu vo výške 25 % v prípade, že systém kontroly nie je
uplatňovaný vôbec alebo len obzvlášť nedostatočným spôsobom a existujú dôkazy o veľmi častých nezrovnalostiach, ako aj o nedbanlivosti
v boji proti nezrovnalostiam alebo podvodom.
Zo spisu vyplýva, že sporná oprava bola odôvodnená tým, že od roku 1995 až do roku 1997 sa uskutočnilo len veľmi málo alebo
vôbec žiadne kontroly na mieste v okrese Rethymnon. Uvedené svedčí o obzvlášť nedostatočnom uplatňovaní systému kontroly a dokazuje
istú nedbanlivosť v boji proti nezrovnalostiam a podvodom, takže sadzba opravy vo výške 25 % je v súlade s príslušnými usmerneniami
Komisie.
Gréckou vládou uvádzané zvýšenie počtu kontrol a zamietnutia žiadostí v roku 1998 bolo uskutočnené v období nasledujúcom po
čase rozhodujúcom pre opravu, a preto nie je potrebné dokazovať opodstatnenosť opravy. Naopak, to, že nečakane vzrástol počet
zamietnutých žiadostí v roku 1998 potom, čo grécke orgány skontrolovali takmer všetkých výrobcov v okrese Rethymnon, svedčí
skôr o tom, že systém kontroly uplatňovaný v predchádzajúcich rokoch bol obzvlášť nedostatočný.
Na záver treba prvý žalobný dôvod týkajúci sa prémie pre výrobcov ovčieho a kozieho mäsa zamietnuť ako nedôvodný.

Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade a uplatňovaní článku 6 ods. 3 nariadenia č. 3887/92
Tvrdenia účastníkov konania
Podľa gréckej vlády Komisia nezohľadnila skutočnosť, že grécke orgány jej za určité okresy predložili opravené štatistické
údaje za roky 1995 a 1996 namiesto pôvodne predložených nesprávnych údajov. V dôsledku toho nie je v súvislosti s týmito okresmi
opodstatnená finančná oprava vo výške 10 %. Okrem toho vláda tvrdí, že článok 6 ods. 3 nariadenia č. 3887/92 nevyžaduje kontrolu
od 10 % v každom okrese, ale na vnútroštátnej úrovni. Skutočnosť, že v okresoch Rethymnon a Chania nedosiahli kontroly na
mieste v príslušnom hospodárskom roku minimálny percentuálny podiel 10 % nie je v rozpore s právnou úpravou, pretože tento
percentuálny podiel bol dosiahnutý pri kontrolách vykonaných na vnútroštátnej úrovni.
Komisia uvádza, že nariadenie č. 3887/92 vyžaduje, aby bola vykonaná reprezentatívna kontrola. Na zabezpečenie efektívnosti
kontrol je nevyhnutné, aby náhodná kontrola zodpovedala 10 % žiadostí o pomoc v každom okrese.
Posúdenie Súdnym dvorom
Čo sa týka štatistických údajov za roky 1995 a 1996, informácie predložené Súdnemu dvoru nedokazujú, že opravené údaje uvádzané
gréckou vládou boli presné, alebo že boli predložené spôsobom, ktorý je v súlade s právnou úpravou Spoločenstva. Helénska
republika v tejto súvislosti nedokázala existenciu vhodného a funkčného systému kontroly do takej miery, ako bolo jej povinnosťou
(pozri rozsudok z 9. januára 2003, Grécko/Komisia, už citovaný, bod 18).
Čo sa týka geografickej základne vzoriek, je pravdou, že článok 6 ods. 3 nariadenia č. 3887/92 stanovuje, že „kontroly na
mieste sa musia vykonať minimálne na významnej vzorke žiadostí. Táto vzorka musí predstavovať minimálne… 10 % žiadostí o pomoc
‘na chov dobytka’…“ Treba uznať, že dané ustanovenie nešpecifikuje, či sa minimálny percentuálny podiel má počítať vo vzťahu
ku každému okresu, alebo vo vzťahu k štátu ako celku.
Článok 6 ods. 1 tohto nariadenia však stanovuje, že kontroly „musia byť vykonávané tak, aby zabezpečili vierohodné preskúmanie
dodržania podmienok poskytovania pomoci a prémií“. [
neoficiálny preklad
] Ďalej článok 6 ods. 4 tohto nariadenia znie: „príslušné orgány na základe analýzy rizika a podľa zastúpenej aktivity predložených
žiadostí musia určiť, ktoré žiadosti budú predmetom kontroly na mieste“. Z uvedeného vyplýva, že článok 6 nariadenia č. 3887/92
má za cieľ, vierohodne preskúmať, či boli dodržané podmienky pre poskytnutie pomoci, najmä čo sa týka reprezentatívnosti kontrolovaných
vzoriek.
Je zrejmé, že reprezentatívnosť vzoriek je najlepšie zabezpečená, ak je skôr určovaná na úrovni okresu a nie na úrovni štátu
ako celku. Bolo by v rozpore s cieľom objektívneho preskúmania, ak by sa určité okresy, v ktorých je vyrábaná podstatná časť
uvedených produktov, vyhli kontrole celkom alebo čiastočne, pretože celoštátny priemer presiahol 10 % vzoriek. Podľa cieľa
a systematiky nariadenia č. 3887/92 treba jeho článok 6 ods. 3 prvú zarážku vykladať tak, že tu uvedená vzorka musí pokrývať
minimálne 10 % žiadostí o pomoc v každom dotknutom okrese.
Okrem toho Komisia uvádza, že bez toho, aby jej v danej veci grécke orgány odporovali, oni samy počítali pri kontrolách na
mieste so vzorkou 10 % pre každý okres.
Za týchto podmienok treba druhý žalobný dôvod týkajúci sa prémií pre výrobcov ovčieho a kozieho mäsa zamietnuť ako nedôvodný.

Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade článku 12 nariadenia č. 3887/92
Tvrdenia účastníkov konania
Pokiaľ ide o nedostatočnú spoľahlivosť štatistických údajov inšpekcií v priebehu rokov 1995 až 1997, grécka vláda tvrdí, že
Komisia sa opiera o ojedinelý prípad, v ktorom z dátumu správ o kontrole vyplynulo, že len v jednom dni sa uskutočnilo 30
inšpekcií, bez toho, aby tieto správy boli podpísané kontrolovaným výrobcom. Tento prípad možno vysvetliť pracovnou záťažou,
ktorá zapríčinila, že vedúci kontrolného tímu doplnil podpis a dátum až niekoľko dní po kontrolách. Čo sa týka podpisov, článok
12 nariadenia č. 3887/92 stanovuje, že farmár má možnosť, ale nie povinnosť podpísať správu o kontrole.
Podľa Komisie nejde o ojedinelý prípad, pretože obdobné príklady boli zistené jednak v priebehu roka 1998, ako aj v iných
oblastiach ako pri ovčom a kozom mäse. Navyše skutočnosť, že predmetné správy neboli podpísané výrobcami, dokazuje, že neboli
vyhotovené v okamihu inšpekcie, čo vyvoláva pochybnosti o kvalite uskutočnených kontrol.
Posúdenie Súdnym dvorom
Je pravda, že článok 12 nariadenia č. 3887/92 stanovuje, že farmár má možnosť, ale nie povinnosť podpísať správu o kontrole.
Chýbajúci podpis preto nepredstavuje ako taký nezrovnalosť.
Predsa však zistené chýbajúce podpisy pri predmetných kontrolách sú znakom, ktorý spolu s inými Komisiou zaznamenanými anomáliami,
vyvoláva vážnu a dôvodnú pochybnosť v súvislosti s kontrolami vykonanými gréckymi orgánmi.
Za týchto podmienok prislúcha gréckej vláde podľa judikatúry Súdneho dvora čo najdetailnejšie a najkompletnejšie dokázať existenciu
jej kontrol (pozri rozsudok z 9. januára 2003, Grécko/Komisia, už citovaný, body 16 a 17).
Keďže grécka vláda v prejednávanej veci nepredložila takýto dôkaz, treba tretí žalobný dôvod týkajúci sa prémií pre výrobcov
ovčieho a kozieho mäsa zamietnuť ako nedôvodný.

Štvrtý žalobný dôvod založený na nesprávnom posúdení skutkového stavu
Tvrdenia účastníkov konania
Podľa gréckej vlády je zavedenie systému registrácie presunov stád viac či menej obtiažne podľa jednotlivého členského štátu
a jeho topografie. Grécke štátne územie je z tohto hľadiska zvlášť znevýhodnené, pretože sa stáda nachádzajú vo vysokohorských
a horských oblastiach alebo na ostrovoch, ktoré sú ťažko dostupné.
Komisia uvádza, že podľa platnej právnej úpravy musel byť takýto systém registrácie zriadený už roku 1995, zatiaľ čo jeho
zavedenie nebolo ukončené ani roku 2001.
Podľa gréckej vlády je posúdenie Komisie, že neexistovali žiadne analýzy rizika v zmysle článku 6 ods. 4 nariadenia č. 3887/92,
nesprávne do tej miery, že hoci táto analýza nemala elektronickú podobu, bola v písomnej forme ručne vykonávaná vo všetkých
okresoch.
Podľa Komisie v žiadnom z kontrolovaných okresov nebolo dokázané, že by sa analýza rizika vykonávala aspoň ručne.
Napokon, čo sa týka prijímania ústnych oznámení o stratách, ktoré právo Spoločenstva neupravuje, grécka vláda tvrdí, že ide
len o ojedinelé prípady z minulosti.
Komisia namieta, že grécka vláda nepreukázala, že boli poskytnuté požadované informácie.
Posúdenie Súdnym dvorom
Článok 4 ods. 1 nariadenia č. 2700/93 v spojení s článkom 4 smernice 92/102 zaväzuje členské štáty s účinnosťou od hospodárskeho
roka 1994 zaviesť trvalý systém registrácie presunov stáda, pričom ako prechodné opatrenie je prípustné použiť pre tento jediný
hospodársky rok menej náročný systém. Z toho vyplýva, že uvedený systém registrácie mal byť pripravený najneskôr v hospodárskom
roku 1995.
Grécka vláda nepopiera, že takýto systém registrácie nebol zavedený, ako konštatovala aj Komisia.
Čo sa týka analýzy rizika stanovenej v článku 6 ods. 4 nariadenia 3887/92, treba poukázať na to, že členský štát môže zistenia
Komisie vyvrátiť len tak, že svoje tvrdenia oprie o skutočnosti, ktorými by preukázal existenciu spoľahlivého a funkčného
systému kontroly (pozri rozsudok z 9. januára 2003, Grécko/Komisia, už citovaný, bod 18).
V prejednávanej veci grécka vláda nepredložila takéto skutočnosti, takže zistenia Komisie o neexistencii analýzy rizika neboli
vyvrátené.
Okrem toho článok 10 ods. 5 nariadenia č. 3887/92 stanovuje, že v prípadoch, keď farmár nemôže dodržať svoj záväzok a chovať
zvieratá uvedené v žiadosti o prémiu počas celého povinného retenčného obdobia, má nárok na prémiu „za predpokladu, že informoval
príslušný orgán písomnou formou do 10 pracovných dní od zistenia zníženia počtu týchto zvierat“.
V prejednávanej veci grécka vláda nepopiera, že v rozpore s týmto ustanovením prijímala ústne oznámenia o stratách.
Z uvedeného vyplýva, že štvrtý žalobný dôvod týkajúci sa prémií pre výrobcov ovčieho a kozieho mäsa treba zamietnuť ako nedôvodný.

Piaty žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade článku 5 ods. 1 nariadenia č. 3887/92
Tvrdenia účastníkov konania
K zisteniam Komisie v súvislosti s nepresnými údajmi miesta chovu zvierat v žiadostiach o prémiu grécka vláda uvádza, že tento
záznam spočíval v udaní miestneho názvu, pretože v Grécku neexistuje kataster nehnuteľností. Takýto záznam je v súlade s článkom
5 ods. 1 štvrtou zarážkou nariadenia č. 3887/92, ktorý stanovuje len „údaje o mieste alebo miestach chovu“ a nevyžaduje žiaden
podrobnejší popis.
Podľa Komisie jej inšpektori nežiadali podrobný popis miesta chovu zvierat, ale len jednoznačný údaj o tomto mieste. Takýto
údaj však predložený nebol. V tejto súvislosti nestačí na overenie miesta chovu zvierat uviesť len názov obce, v ktorej sa
nachádza hospodárstvo, pretože miesto chovu zvierat sa môže líšiť od miesta, kde sa nachádza hospodárstvo.
Posúdenie Súdnym dvorom
Článok 5 ods. 1 štvrtá zarážka nariadenia č. 3887/92 stanovuje v prípade záväzku chovateľa chovať zvieratá na svojom hospodárstve
počas retenčného obdobia „údaj o mieste alebo miestach chovu“. Vzhľadom na systematiku a cieľ tohto ustanovenia treba vychádzať
z toho, že požadovaný údaj musí byť natoľko jednoznačný, aby umožnil kontrolným orgánom preveriť presné miesto chovu zvierat.
Vzhľadom na dôkazy, ktoré boli Súdnemu dvoru predložené, treba konštatovať, že grécka vláda nepredložila kontrolným orgánom
údaje spĺňajúce požiadavku jednoznačnosti.
Z tohto dôvodu je potrebné piaty žalobný dôvod týkajúci sa prémií pre výrobcov ovčieho a kozieho mäsa zamietnuť ako nedôvodný.

Šiesty žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade článku 1 ods. 3 nariadenia č. 2700/93
Tvrdenia účastníkov konania
Pokiaľ ide o povinnosť označovania zvierat, grécka vláda uvádza, že označovanie nie je povinné, s výnimkou prípadov umiestnenia
zvierat do ochrannej ohrady v zmysle článku 1 ods. 3 druhého pododseku nariadenia č. 2700/93. No v prípadoch, ktoré boli predmetom
kontroly, nešlo o umiestňovanie zvierat do ochrannej ohrady, ale o spoločný chov stád rôznych majiteľov.
Komisia uvádza, že označovanie bolo zavedené na účely jednoduchého rozlíšenia zvierat, ktoré boli spojené so zvieratami z iných
stád. Spoločný chov stád patriacich rôznym majiteľom je v Grécku veľmi rozšírený a vykazuje rovnaké ťažkosti pri identifikácii
zvierat ako pri umiestnení do ochrannej ohrady.
Posúdenie Súdnym dvorom
Článok 1 ods. 3 druhý pododsek nariadenia č. 2700/93 stanovuje, že „Pred umiestnením všetkých alebo niekoľkých oviec a/alebo
kôz samičieho pohlavia, na ktoré sa žiada prémia do ochrannej ohrady počas retenčného obdobia, musia byť tieto zvieratá identifikované.“
[
neoficiálny preklad
]
Podľa prvého odôvodnenia nariadenia č. 279/94, ktorým bolo dané ustanovenie doplnené do nariadenia č. 2700/93 „sa zdá v prípade
umiestnenie do ochrannej ohrady nevyhnutná identifikácia umiestnených zvierat“.
Z toho vyplýva, že cieľom uvedeného ustanovenia je zabezpečiť identifikáciu premiestnených zvierat pred ich spojením s inými
zvieratami. Charakteristickým znakom umiestnenia zvierat do ochrannej ohrady je, že sa zvieratá rôzneho pôvodu navzájom spoja
a stane sa prakticky nemožným ich od seba odlíšiť. Tento znak je typický aj pre spoločný chov zvierat patriacich rôznym vlastníkom.
Na zabezpečenie praktického uplatnenia článku 1 ods. 3 druhého pododseku nariadenia č. 2700/93 sa musí spoločný chov podrobiť
tým istým zárukám. Následne treba pojem „umiestnenie do ochrannej ohrady“ vykladať v rámci tohto ustanovenia tak, že sa uplatňuje
aj na prípady, keď sú zvieratá spojené s inými zvieratami z dôvodu spoločného chovu stád patriacich rôznym vlastníkom.
Z tohto dôvodu je potrebné šiesty žalobný dôvod týkajúci sa prémií pre výrobcov ovčieho a kozieho mäsa zamietnuť ako nedôvodný.

Siedmy žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade článku 5 ods. 2 písm. c) piateho pododseku nariadenia č. 729/70
Tvrdenia účastníkov konania
Podľa gréckej vlády sa odmietnutie financovania určitých výdavkov v odvetví ovčieho a kozieho mäsa zo strany Komisie vzťahuje
na výdavky vynaložené pred viac ako 24 mesiacmi odo dňa, keď Komisia dotknutému členskému štátu písomne oznámila výsledky
svojich preskúmaní, čo je v rozpore s článkom 5 ods. 2 písm. c) piateho pododseku nariadenia č. 729/70. Keďže kontroly Komisie
sa uskutočnili v rokoch 1997 a 1998 a výsledky boli písomne oznámené roku 1998, uvedená 24-mesačná doba sa skončila roku 1996.
Oprava sa teda neoprávnene vzťahuje aj na výdavky za rok 1995.
Komisia uvádza, že v zmysle článku 5 nariadenia č. 729/70 začína 24-mesačná lehota plynúť odo dňa oznámenia výsledkov preskúmaní.
Predmetné zistenia sa týkali rokov 1995, 1996 a 1997 a týmto obdobím nie je prekročená lehota 24 mesiacov od oznámenia výsledkov
preskúmavaní. V predmetnom prípade je oznámenie uskutočnené vo forme listu z 22. júla 1997, a nie roku 1998.
Posúdenie Súdnym dvorom
V zmysle článku 5 ods. 2 písm. c) piateho pododseku nariadenia č. 729/70 „odmietnutie financovania sa nemôže týkať výdavkov
vynaložených viac ako dvadsaťštyri mesiacov pred tým, ako Komisia písomne oznámila príslušnému členskému štátu výsledky svojich
kontrol. …“
Komisia predložila Súdnemu dvoru list, ktorého grécke znenie je datované 22. júla 1997 a v ktorom informuje grécke orgány
o nezrovnalostiach zistených pri svojich kontrolách na mieste v odvetví ovčieho a kozieho mäsa. Podľa jeho obsahu sa tento
list vzťahuje nielen na nezrovnalosti v rokoch 1996 a 1997, ale aj na rok 1995. Z tohto listu jasne vyplýva, že Komisia má
v úmysle vylúčiť určité výdavky z financovania Spoločenstvom na základe zistení uvedených v liste. Navyše je tu jasne uvedené,
že týmto listom začína plynúť doba 24 mesiacov stanovená v článku 5 ods. 2 písm. c) piatom pododseku nariadenia č. 729/70.
Grécka vláda nepopiera, že tento list obdržala.
Z toho vyplýva, že oznámenie výsledkov preskúmaní v zmysle uvedeného ustanovenia bolo uskutočnené listom z 22. júla 1997.
Finančné opravy prémií pre výrobcov ovčieho a kozieho mäsa sa teda oprávnene vzťahujú aj na výdavky vynaložené v roku 1995.
Z tohto dôvodu je potrebné siedmy žalobný dôvod týkajúci sa prémií pre výrobcov ovčieho a kozieho mäsa zamietnuť ako nedôvodný.
Vzhľadom na vyššie uvedené sa žaloba Helénskej republiky zamieta v celom rozsahu.

O trovách
Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania,
ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania a táto nemala
úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol a vyhlásil:
1)
Žaloba sa zamieta.
2)
Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.
Podpisy
*
Jazyk konania: gréčtina.