CELEX: 61999TJ0219
Kilpailu
Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö
Komission toimivalta
Lentoyhtiöiden välinen syrjintä
Relevantit sektorikohtaiset ja maantieteelliset markkinat
Yhteys niiden sektorikohtaisten markkinoiden välillä, joihin menettelytavan väitetään vaikuttavan
Riidanalaisen päätöksen oikeudellinen perusta
Määräävän markkina-aseman olemassaolo
Yrityksen toiminnan luonnehtiminen määräävän markkina-aseman väärinkäytöksi
Sakon määrän oikeasuhteisuus

Riidan taustaa
1       EY:n perustamissopimuksen 82 artiklan mukaisesta menettelystä (IV/D-2/34.780 – Virgin/British Airways) 14 päivänä heinäkuuta
1999 tehdyn komission päätöksen 2000/74/EY (EYVL 2000, L 30, s. 1; jäljempänä riidanalainen päätös) 2 perustelukappaleen mukaan
British Airways plc (jäljempänä BA) on Yhdistyneen kuningaskunnan suurin lentoyhtiö. Se harjoittaa reittiliikennettä, jonka
verkoston keskipisteenä ovat Lontoon alueen lentokentät. Asian kannalta merkityksellisen ajanjakson aikana sen reittiliikenteen
verkosto käsitti 15 kohdetta Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja 155 kansainvälistä kohdetta 72 maassa. Vuonna 1997 BA oli koko
maailman lentoliikenteessä ensimmäisellä sijalla kansainvälisen reittiliikenteen matkustajakilometrien perusteella ja yhdeksännellä
sijalla sekä kansainvälisen että kotimaisen reittiliikenteen yhteenlaskettujen matkustajakilometrien perusteella.
2       BA:n konserniliikevaihto 31.3.1998 päättyneenä tilikautena oli 8 642 miljoonaa Englannin puntaa (GBP), josta se sai 460 miljoonan
GBP:n nettovoiton. BA:n palveluksessa oli kyseisenä tilikautena keskimäärin 60 675 työntekijää.
3       Virgin Atlantic Airways Ltd (jäljempänä Virgin) on Englannin oikeuden mukaisesti perustettu yksityinen yritys, joka harjoittaa
reittihenkilöliikennettä tietyillä kansainvälisillä reiteillä. Vuonna 1997 se oli koko maailman lentoliikenteessä 21. sijalla
kansainvälisen reittiliikenteen matkustajakilometrien perusteella ja 31. sijalla sekä kansainvälisen että kotimaisen reittiliikenteen
yhteenlaskettujen matkustajakilometrien perusteella. Virginin liikevaihto 30.4.1998 päättyneenä tilikautena oli 942 miljoonaa
GBP. Sen palveluksessa oli noin 4 522 työntekijää vuoden 1997 lopussa.
4       BA teki Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien ja International Air Transport Associationin (IATA) hyväksymien matkatoimistojen
kanssa sopimuksia, joiden perusteella niillä oli oikeus perusprovisioon käsittelemiensä BA-lentolippujen myynnistä. Vuosina
1976–1977 tämä provisio oli 9 prosenttia kansainvälisten lentolippujen myynnistä ja 7,5 prosenttia kotimaan lippujen myynnistä.
5       Perusprovisiojärjestelmän lisäksi BA on tehnyt IATA:han kuuluvien matkatoimistojen kanssa sopimuksia, jotka kattavat kolme
erillistä taloudellisia kannustimia sisältävää järjestelmää: ”markkinointisopimukset”, ”kansainväliset sopimukset” ja ”tulospalkkiojärjestelmä”.

Markkinointisopimukset ja kansainväliset sopimukset
6       Ensimmäinen BA:n käyttöön ottama kannustinjärjestelmä oli ”markkinointisopimukset”, joiden perusteella tietyt Yhdistyneessä
kuningaskunnassa toimivat IATA:han kuuluvat matkatoimistot kykenivät saamaan perusprovisionsa lisäksi lisäpalkkioita eli
–       tulospalkkion sekä tiettyjä lisäpalkkioita BA:n lentojen määrän perusteella
–       käteissuorituksia matkatoimistojen henkilöstön koulutusrahastosta ja
–       käteissuorituksia BA:n käyttöön ottamasta liiketoiminnan kehittämisrahastosta, jolla pyrittiin sen myyntitulojen kasvattamiseen
ja jonka varat kunkin matkatoimiston piti käyttää BA:n myynnin edistämishankkeiden rahoittamiseen.
7       Markkinointisopimuksissa määrättiin myös siitä, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivat matkatoimistot eivät saaneet
kohdella BA:ta epäedullisemmin kuin muita lentoyhtiöitä muun muassa hintojensa, tuotteidensa, esitteidensä ja aikataulujensa
osalta.
8       Nämä markkinointisopimukset, jotka tehtiin vuodeksi, koskivat lähtökohtaisesti vain sellaisia Yhdistyneessä kuningaskunnassa
toimivia IATA:han kuuluvia matkatoimistoja, joiden vuotuiset BA-lentolippujen myyntitulot ovat yli 500 000 GBP (jäljempänä
lipunmyyntitulot). Matkatoimistot, joiden vuotuiset lipunmyyntitulot olivat yli 500 000 mutta alle 10 miljoonaa GBP, voivat
tehdä vakiomallisen markkinointisopimuksen. Matkatoimistot, joiden lipunmyyntitulot ylittivät 10 miljoonaa GBP, neuvottelivat
BA:n kanssa erikseen markkinointisopimuksen.
9       Tulospalkkio laskettiin käyttäen liukuvaa asteikkoa, jolloin laskentaperusteena oli määrä, jolla matkatoimisto oli lisännyt
BA-lentolippujen myyntitulojaan. Yleisen tulospalkkion lisäksi tietyt reitit antoivat oikeuden erityiseen tulospalkkioon.
10     Tulospalkkion tai erityispalkkion maksaminen edellytti sitä, että matkatoimisto lisäsi BA-lippujen myyntiään edellisestä vuodesta.
Vaikka kumpaakaan palkkiota ei yleensä maksettu Yhdistyneessä kuningaskunnassa BA:n kotimaan reiteillä lennetyistä matkoista,
nämä matkat otettiin huomioon määritettäessä sitä, oliko myyntitavoitteet saavutettu, koska ne laskettiin mukaan kokonaislipunmyyntituloihin,
jotka käsittivät pitkän matkan lennot, lyhyen matkan lennot ja kotimaanlennot.
11     Markkinointisopimusten lisäksi BA teki kolmen IATA:han kuuluvan matkatoimiston kanssa toisentyyppisiä kannustinsopimuksia
(jäljempänä kansainväliset sopimukset). Talvikaudella 1992/1993 BA otti kyseisten kolmen matkatoimiston kanssa käyttöön kansainvälisiä
kannustinohjelmia, joiden mukaisesti matkatoimistot olivat oikeutettuja lisäprovisioihin, joiden perusteena oli BA:n osuuden
kasvu niiden maailmanlaajuisesta myynnistä.
12     Virgin teki komissiolle 9.7.1993 kantelun, joka koski muun muassa markkinointisopimuksia.
13     Komissio päätti aloittaa menettelyn, joka koski BA:n Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen kanssa tekemiä
markkinointisopimuksia, ja osoitti sille 20.12.1996 väitetiedoksiannon. BA:n suulliset huomautukset kuultiin 12.11.1997 pidetyssä
kuulemistilaisuudessa.

Uusi tavoitepalkkiojärjestelmä
14     BA lähetti 17.11.1997 kaikille Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiville matkatoimistoille kirjeen, jossa se esitti kolmatta
kannustinsopimustyyppiä eli uutta tulospalkkiojärjestelmää, jota sovellettaisiin 1.1.1998 lähtien (jäljempänä uusi tulospalkkiojärjestelmä),
koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
15     Kaikkiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa myytyihin lippuihin sovellettavan uuden kiinteän 7 prosentin provision lisäksi jokaisella
matkatoimistolla oli mahdollisuus ansaita enintään 3 prosentin lisäprovisio kansainvälisistä lentolipuista ja enintään 1 prosentin
lisäprovisio kotimaan lentolipuista. Kotimaan lippujen ja kansainvälisten lippujen muuttuvien osien suuruus riippui matkatoimistojen
BA:lle tekemistä myyntituloksista. Matkatoimistojen tulos mitattiin vertaamalla toimiston tietyn kalenterikuukauden aikana
kirjoittamista BA-lipuista saamia kokonaismyyntituloja edellisen vuoden vastaavan kuukauden aikana saatuihin tuloihin.
16     Uuden tulospalkkiojärjestelmän mukaan matkatoimistolle myönnettiin jokaisesta prosenttiyksiköstä, jolla tulosparannus ylitti
95 prosentin vertailukohdan, 0,1 prosentin ylimääräinen muuttuva osa, joka oli lisäprovisio kansainvälisten lentolippujen
myynnistä ja lisättiin 7 prosentin perusprovisioon. Kotimaan lentolippujen myynnissä muuttuva osa oli 0,1 prosenttia jokaisesta
95 prosentin vertailukohdan ylittävästä 3 prosentista. Uuden tulospalkkiojärjestelmän mukaan suurin mahdollinen matkatoimistoille
maksettava muuttuva osa oli 3 prosenttia kansainvälisistä lipuista ja 1 prosentti kotimaan lipuista, kun saavutettu tulos
oli kummassakin tapauksessa vähintään 125 prosenttia.
17     Jos matkatoimiston tulos tiettynä kalenterikuukautena oli esimerkiksi 112 prosenttia, muuttuva osa oli kansainvälisten lippujen
osalta 1,7 prosenttia [(112 – 95) x 0,1 prosenttia] kyseisen kuukauden palkkion laskemisessa huomioon otetuista kansainvälisistä
tuloista. Sen sijaan kotimaan lippujen muuttuva osa oli samalla tulostasolla 0,5 prosenttia [(112 – 95): 3 x 0,1 prosenttia]
kyseisen kalenterikuukauden palkkion laskemisessa huomioon otetuista kotimaisista tuloista. Tavoitepalkkiojärjestelmän muuttuvat
osat maksettiin kuukausittain.
18     Uutta tulospalkkiojärjestelmää piti alun perin soveltaa 31.3.1999 saakka. BA otti joulukuun 1997 osalta käyttöön siirtymäkauden
järjestelyn, jonka mukaan uutta tulospalkkiojärjestelmää sovellettiin päällekkäin aiempien 9 prosentin (kansainvälisistä lipuista)
ja 7,5 prosentin (kotimaan lipuista) vakioprovisioiden kanssa. BA ilmoitti 8.2.1999, että järjestelmää ei uusittaisi kaudelle
1999/2000.
19     Virgin teki 9.1.1998 lisäkantelun BA:n uudesta tulospalkkiojärjestelmästä. Komissio antoi 12.3.1998 täydentävän väitetiedoksiannon
tästä uudesta järjestelmästä.

Komission päätös
20     Komissio teki 14.7.1999 neuvoston 6 päivänä helmikuuta 1962 antaman asetuksen N:o 17 (perustamissopimuksen [81] ja [82] artiklan
ensimmäinen täytäntöönpanoasetus, EYVL 1962, 13, s. 204) nojalla riidanalaisen päätöksen, jossa todetaan, että on mahdollista,
että jokainen BA:n liikennöimä reitti, jossa ovat kyseessä Yhdistyneen kuningaskunnan lentokentille suuntautuvat ja niiltä
lähtevät lennot, muodostaa erilliset lentoliikenteen markkinat (80 perustelukappale) ja että Yhdistynyt kuningaskunta muodostaa
lentoliikenteen relevantit maantieteelliset markkinat (83 perustelukappale).
21     Riidanalaisen päätöksen 31 perustelukappaleen mukaan matkatoimistot mainostavat lentoyhtiöiden tarjoamia palveluja, auttavat
matkustajia valitsemaan tarkoituksenmukaiset palvelut sekä huolehtivat hallinnollisista tehtävistä, jotka liittyvät lippujen
kirjoittamiseen, maksujen perintään matkustajilta ja niiden lähettämiseen lentoyhtiölle. Vastineeksi näistä palveluista lentoyhtiöt
maksavat matkatoimistoille provisioita matkatoimistojen lipunmyynnin perusteella.
22     Komissio toteaa tämän jälkeen, että BA on ostajana määräävässä asemassa lentoliikenteeseen liittyvien matkatoimistopalvelujen
osalta Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla erityisesti sen prosenttiosuuden vuoksi, joka BA:n lipunmyynnillä on Yhdistyneen
kuningaskunnan alueen lentolippujen kokonaismyynnistä IATA:han kuuluvien matkatoimistojen tilitysjärjestelmän kautta (90 ja
91 perustelukappale).
23     Komissio täsmentää riidanalaisen päätöksen 29 ja 30 perustelukappaleessa markkinointisopimusten ja uuden tulospalkkiojärjestelmän
yksityiskohtia seuraavalla tavalla:
”29)      Kaikissa edellä kuvatuissa matkatoimistoja koskevissa provisiojärjestelmissä on yksi merkittävä yhteinen piirre. Kaikissa
tapauksissa myynnin kasvutavoitteiden saavuttamisen seurauksena korotettu provisio maksetaan kaikista matkatoimiston myymistä
lipuista eikä vain tavoitteen ylittävistä myydyistä lipuista. Markkinointisopimusjärjestelmissä matkatoimistolle lipusta maksettu
käteispalkkio nousee kaikkien myytyjen lippujen osalta. PRS-järjestelmässä [tulospalkkiojärjestelmä] prosentteina ilmaistu
provisio nousee kaikkien matkatoimiston myymien lippujen osalta. Tämä tarkoittaa sitä, että kun matkatoimisto on lähellä provision
korottamiseen vaadittavaa vähimmäismäärää, suhteellisen vähäinen BA-lippujen myynti voi vaikuttaa merkittävästi sen provisiotuloihin.
Kääntäen ilmaistuna BA:n kilpailijan, joka haluaa tarjota matkatoimistolle kannustimen ohjatakseen osan myynnistä BA:lta kilpailevalle
lentoyhtiölle, on tämän vaikutuksen välttämiseksi maksettava BA:han verrattuna paljon suurempi provisio kaikista sen myymistä
lipuista.
30)      Edellä mainittua BA:n provisiojärjestelmien vaikutusta voidaan havainnollistaa esimerkillä. Oletetaan, että matkatoimisto
myy kansainvälisiä lentolippuja yhteensä 100 000 [GBP:n] arvosta kuukaudessa vertailukohdaksi asetettavana vuotena. Jos matkatoimisto
myy BA:n kansainvälisiä lentolippuja 100 000 [GBP:n] arvosta kuukaudessa, se saa seitsemän prosentin perusprovision ja 0,5 prosentin
tulospalkkion [(100-95) x 0,1 %], jolloin sen kansainvälisten lentolippujen myynnistä saama provisiotulo on yhteensä 7 500
[GBP] [100 000 x (7 % + 0,5 %). Jos matkatoimisto ohjaisi prosentin kansainvälisten lippujen myynnistä BA:n kilpailijalle,
sen tulospalkkio laskisi 0,4 prosenttiin [(99-95) x 0,1 %] ja tätä alempaa prosenttilukua sovellettaisiin matkatoimiston BA-lippujen
myyntiin kokonaisuudessaan. Kansainvälisten BA-lippujen myyntiin perustuva matkatoimiston provisio alenisi 7 326 [GBP:aan]
[99 000 x (7 % + 0,4 %)]. Jos kansainvälisten BA-lippujen myynti vähenee 1 000 [GBP:n] verran, provisiotulot vähenevät 174
[GBP]. Marginaalisen provision voidaan katsoa olevan 17,4 prosenttia. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että BA:n kilpailija,
joka voisi tarjota lentoja, jotka korvaisivat 1 000 [GBP] matkatoimiston BA-lippujen myynnistä, olisi tarjottava kyseisistä
lipuista 17,4 prosentin provisio korvatakseen matkatoimistolle BA:lta saatavien provisiotulojen menetys. Vaikka myös BA:n
on tarjottava prosentuaalisesti näin suuri marginaaliprovisio, se on edullisemmassa asemassa kuin uusi tulokas, jonka on tarjottava
kyseinen suuri provisio kaikista matkatoimiston myymistä lipuista – –.
Edellä kuvattu vaikutus voimistuu, jos kyseessä oleva lippujen lukumäärä vastaa pienempää prosentuaalista osuutta vertailukohdaksi
asetetusta matkatoimiston BA-lippujen myynnistä. Vaikutus voimistuu myös siinä tapauksessa, että kyseinen matkatoimisto ei
saa ainoastaan PRS-järjestelmän mukaisia ylimääräisiä provisioita vaan myös markkinointisopimuksen mukaisia palkkioita.”
24     Komissio toteaa riidanalaisessa päätöksessä, että BA on käyttänyt väärin määräävää asemaansa lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen
markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa, kun se on soveltanut markkinointisopimuksia ja uutta tulospalkkiojärjestelmää
Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiviin lentomatkatoimistoihin.
25     Se, että BA on soveltanut tulospalkkiojärjestelmiään Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiviin matkatoimistoihin, merkitsee
määräävän aseman väärinkäyttöä siltä osin kuin sen soveltaminen vaikuttaa ensinnäkin siten, että matkatoimistoja kannustetaan
pitämään BA-lippujen myyntinsä ennallaan tai lisäämään sitä eikä myymään palvelujaan BA:n kilpailijoille, koska nämä taloudelliset
kannustimet eivät riipu näiden matkatoimistojen myymien BA-lippujen absoluuttisista määristä (102 perustelukappale), ja toisaalta
siten, että matkatoimistojen samankaltaisiin suorituksiin sovelletaan erilaisia ehtoja (109 perustelukappale).
26     Lopuksi komissio arvioi, että se, että BA on käyttänyt väärin määräävää asemaansa lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen
markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa, vääristää BA:n ja muiden lentoyhtiöiden välistä kilpailua Yhdistyneen kuningaskunnan
lentoliikenteen markkinoilla (103 ja 111 perustelukappale).
27     Riidanalaisen päätöksen määräysosa on näin ollen seuraava:
”1 artikla
[BA] on rikkonut [EY] 82 artiklaa soveltamalla matkatoimistoihin, joilta se ostaa lentomatkoihin liittyviä matkatoimistopalveluja
Yhdistyneessä kuningaskunnassa, sellaisia provisio- ja muita kannustinjärjestelmiä, joiden tavoitteena ja seurauksena on matkatoimistojen
uskollisuuden palkitsemisen ja matkatoimistojen välisen syrjinnän vuoksi [BA:n] kilpailijoiden sulkeminen pois lentoliikenteen
markkinoilta Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
2 artikla
Määrätään [BA:lle] 1 artiklassa tarkoitetusta rikkomisesta 6,8 miljoonan euron suuruinen sakko.
– – .”

Oikeudenkäynti
28     BA on nostanut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 1.10.1999 toimittamallaan kannekirjelmällä kumoamiskanteen riidanalaisesta
päätöksestä, joka oli annettu sille tiedoksi 27.7.1999.
29     Virgin on 10.4.2000 toimittamallaan asiakirjalla pyytänyt saada osallistua oikeudenkäyntiin tukeakseen komission vaatimuksia.
30     Air France -yhtiö on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 25.4.2000 toimittamallaan asiakirjalla niin ikään pyytänyt saada
osallistua oikeudenkäyntiin väliintulijana tukeakseen BA:n kumoamisvaatimuksia ja vedonnut siihen, että nyt käsiteltävässä
asiassa annettava ratkaisu vaikuttaa siihen kantaan, jonka komissio omaksuu menettelyssä, joka on kohdistettu Air Francen
matkatoimistoihin soveltamiin kaupallisiin kannustinjärjestelmiin.
31     Virginin väliintulohakemus sekä BA:n vaatimus tiettyjen asiakirjojen luottamuksellisesta käsittelystä Virginiin nähden hyväksyttiin
9.2.2001 annetulla määräyksellä.
32     Air Francen väliintulohakemus sitä vastoin hylättiin sillä perusteella, että sillä ei ole intressiä nyt käsiteltävän riidan
ratkaisuun, koska julistettavan tuomion mahdollinen vaikutus päätökseen, jonka komissio saattaa tehdä Air Francea vastaan,
ei ole tämän oikeudenkäynnin kohteena.
33     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätöksellä esittelevä tuomari siirrettiin ensimmäiseen jaostoon, jonka ratkaistavaksi
asia näin ollen annettiin.
34     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) päätti esittelevän tuomarin kertomuksen perusteella aloittaa suullisen
käsittelyn. Prosessinjohtotoimena se kehotti BA:ta ja komissiota vastaamaan tiettyihin kysymyksiin. BA ja komissio noudattivat
näitä pyyntöjä määräajassa.
35     Asianosaisten lausumat ja vastaukset ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen esittämiin suullisiin kysymyksiin kuultiin 26.2.2003
pidetyssä istunnossa.

Asianosaisten vaatimukset
36     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–       kumoaa riidanalaisen päätöksen kokonaan ja
–       velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
37     Komissio vaatii Virginin tukemana, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–       hylkää kanteen ja
–       velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudellinen arviointi
38     BA esittää kanteensa tueksi kahdeksan kanneperustetta, jotka koskevat komission toimivallan puuttumista, syrjintäkiellon periaatteen
loukkaamista, huomioon otettujen sektorikohtaisten markkinoiden ja maantieteellisten markkinoiden virheellistä määrittämistä,
niiden sektorikohtaisten markkinoiden riittävän läheisen yhteyden puuttumista, johon menettelytapojen katsotaan vaikuttaneen,
riidanalaisen päätöksen tekemistä virheellisen oikeudellisen perustan nojalla, määräävän aseman puuttumista, määräävän aseman
väärinkäytön puuttumista ja sakon liiallisuutta.

Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee komission toimivallan puuttumista
Asianosaisten lausumat
39     BA väittää komission ylittäneen toimivaltansa tehdessään riidanalaisen päätöksen 14.7.1999, vaikka kaikki sen jäsenet erosivat
tehtävistään 16.3.1999 parlamentin epäluottamuslausetta ennakoiden, ja heillä oli toimivalta ainoastaan analogisesti sovellettavassa
EY 201 artiklassa tarkoitettujen juoksevien asioiden hoitamiseen siihen saakka kunnes uuden komission jäsenet nimitettäisiin
eli 15.9.1999 saakka.
40     Syyt, joiden vuoksi komission toimintaa on rajoitettu EY 201 artiklassa ja joista tärkein on se, että parlamentille annetaan
perustuslaillinen valta poliittisen mandaatin poistamiseen komissiolta, pätevät vähintään yhtä lailla silloin, kun komissio
eroaa vapaaehtoisesti toimielimenä, kuten tässä tapauksessa, kuin silloin, kun tämä tapahtuu parlamentin epäluottamuslauseen
perusteella.
41     Toisin kuin EY 215 artiklan neljännen kohdan mukaisessa tilanteessa, jossa komission jäsenet jatkavat tehtävissään siihen
asti kunnes heidät korvataan uusilla jäsenillä ja jossa kysymys on siitä, että komissiossa, jonka toimikausi jatkuu loppuun
saakka, vapautuu toimia, käsite ”juoksevat asiat”, joiden hoitamista komission jäsenet edelleen jatkavat EY 201 artiklan toisen
kohdan nojalla, käsittävät ainoastaan komission jokapäiväisiä tehtäviä. Näihin eivät kuulu uudet poliittiset aloitteet, kuten
riidanalainen päätös, josta komissio on selvästi pyrkinyt tekemään ennakkotapauksen, jota sovelletaan lentoyhtiöihin, joilla
on BA:n asemaa vastaava markkina-asema.
42     Vaikka oletettaisiin, että EY 215 artikla on sovellettavissa, sillä ei ole annettu komissiolle toimivaltaa riidanalaisen päätöksen
tekemiseen. Kyseisen määräyksen ensimmäisessä kohdassa määrätään, että komission jäsenen tehtävät päättyvät, kun hän eroaa
tai hänet erotetaan. Käsite ”tehtävät” kattaa päätöksen, joka koskee, kuten tässä tapauksessa, EY 82 artiklan soveltamista,
kuten korostetaan EY 213 artiklan 2 kohdassa, jonka mukaan komission jäsenet hoitavat tehtäväänsä täysin riippumattomina.
43     Komissio väittää, että kun parlamentin epäluottamuslausetta ei ole annettu, EY 201 artiklaa ei voida soveltaa edes analogisesti
tilanteeseen, jossa kaikki komission jäsenet eroavat vapaaehtoisesti, vaikka samaan aikaankin, koska tällainen tilanne kuuluu
EY 215 artiklan soveltamisalaan.
44     Koska viimeksi mainitussa määräyksessä ei ole millään tavoin rajoitettu komission jäsenten valtuuksia, heillä on oikeudellisesti
toimivalta ja velvollisuus käyttää heille perustamissopimuksessa annettuja valtuuksia heidän seuraajiensa nimittämiseen saakka.
45     Riidanalainen päätös ei missään tapauksessa ole uusi poliittinen aloite vaan kuuluu komission juokseviin asioihin.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
46     EY 201 artiklan sanamuoto on seuraava:
”Euroopan parlamentti käsittelee komission toimintaa koskevan epäluottamuslauseen, aikaisintaan kolmen päivän kuluttua siitä,
kun se on annettu Euroopan parlamentille käsiteltäväksi, ja päättää siitä avoimella äänestyksellä.
Jos epäluottamuslausetta kannattaa kaksi kolmasosaa annetuista äänistä, jotka edustavat Euroopan parlamentin jäsenten enemmistöä,
komission jäsenten on yhdessä jätettävä tehtävänsä. He jatkavat juoksevien asioiden hoitamista, kunnes uudet komission jäsenet
on nimitetty 214 artiklan mukaisesti. Tässä tapauksessa uusiksi komission jäseniksi nimitettyjen toimikausi päättyy sinä päivänä,
jona yhdessä tehtävänsä jättämään velvollisten komission jäsenten toimikausi olisi päättynyt.”
47     EY 215 artiklassa määrätään lisäksi seuraavaa:
”Lukuun ottamatta kuolemantapauksia ja niitä tapauksia, joissa jäsenen tilalle nimitetään uusi jäsen tavallisessa järjestyksessä,
komission jäsenen tehtävät päättyvät, kun hän eroaa tai hänet erotetaan.
Jäljellä olevaksi toimikaudeksi nimitetään uusi jäsen jäsenvaltioiden hallitusten yhteisellä sopimuksella. Neuvosto voi kuitenkin
yksimielisesti päättää, että uutta jäsentä ei nimitetä.
Jos puheenjohtaja eroaa, erotetaan tai kuolee, hänen tilalleen nimitetään uusi puheenjohtaja jäljellä olevaksi toimikaudeksi.
Uutta puheenjohtajaa nimitettäessä noudatetaan 214 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä.
Jollei komission jäsentä eroteta 216 artiklan mukaisesti, hän jatkaa tehtävässään, kunnes hänen tilalleen on nimitetty uusi
jäsen.”
48     Komission puheenjohtaja Santer ilmoitti 16.3.1999 päivätyllä kirjeellä jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssin
puheenjohtajalle komission jäsenten päätöksestä erota yhdessä ja jättää tehtävänsä jäsenvaltioiden hallitusten käsiin. Kyseisessä
kirjeessä komission puheenjohtaja ja jäsenet ilmoittivat, että he jatkaisivat EY 215 artiklan neljännen kohdan nojalla tehtävissään,
kunnes heidän tilalleen nimitettäisiin uudet jäsenet perustamissopimusten mukaisesti.
49     Neuvosto arveli 22.3.1999 päivätyssä julkilausumassaan, että olisi välttämätöntä nimittää uusi komissio mahdollisimman pian,
mutta toivoi, että komission jäsenet jatkaisivat tehtävissään siihen saakka perustamissopimusten mukaisesti.
50     EY 201 artiklan nojalla on katsottava, että komission jäsenten on ”yhdessä jätettävä tehtävänsä” kyseisen artiklan toisen
kohdan viimeisessä virkkeessä tarkoitetuin tavoin – ainoastaan siinä tapauksessa, että parlamentti on ensin hyväksynyt epäluottamuslauseen
kyseisessä määräyksessä yksilöidyin edellytyksin.
51     Jollei tällaista epäluottamuslausetta ole annettu, kuten tässä tapauksessa, komission kaikkien jäsenten eroaminen erikseen,
vaikka yhtä aikaakin, ei kuulu EY 201 artiklan määräysten soveltamisalaan.
52     Sillä, että komission jäsenet ovat mahdollisesti tunnustaneet poliittisen vastuunsa erotessaan yhdessä, ei ole oikeudellisesti
tältä osin mitään merkitystä. Yhteisön toimivaltajärjestelmässä toimen oikeudellisen perustan valinta ei voi perustua ainoastaan
siihen, että toimielin itse on vakuuttunut tavoitellusta päämäärästä, vaan sen on perustuttava objektiivisiin seikkoihin,
joita tuomioistuin voi valvoa (ks. vastaavasti asia 45/86, komissio v. neuvosto, tuomio 26.3.1987, Kok. 1987, s. 1493, Kok. Ep.
IX, s. 55, 11 kohta).
53     On siten katsottava, että asianomaisten komission jäsenten tehtävät päättyivät heidän erotessaan erikseen vapaaehtoisesti
EY 215 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetulla tavalla, eikä näiden erillisten eroamisten samanaikaisuudella voida kyseenalaistaa
sitä, että kukin niistä oli vapaaehtoinen.
54     Lisäksi Euroopan yhteisöjen komission puheenjohtajan ja jäsenten nimittämisestä 15 päivänä syyskuuta 1999 tehdyn Euroopan
yhteisöjen jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöksen 1999/627/EY, EHTY, Euratom (EYVL L 248, s. 30) hyväksymisistä
ilmenee, että kyseinen päätös perustuu muun muassa EY 215 artiklaan.
55     Kun perustamissopimuksen laatijat ovat täsmentäneet EY 215 artiklan ensimmäisessä kohdassa, että komission jäsenen tehtävät
päättyvät, kun hän eroaa tai hänet erotetaan, he ovat yksinkertaisesti halunneet määritellä komission jäsenten toimikauden
aikana tapahtuvan tehtävien päättymisen oikeudelliset perusteet, ilman että he olisivat tässä yhteydessä halunneet kieltää
eronneiden jäsenten normaalien toimivaltuuksien käyttämistä siihen saakka, kunnes heidän vapaaehtoinen eronsa tulee voimaan
päivänä, jona heidän tilalleen tosiasiallisesti nimitetään uudet jäsenet.
56     Tästä seuraa, että asianomaiset ovat EY 215 artiklan neljännen kohdan nojalla jatkaneet ”tehtävässään, kunnes [heidän] tilalleen”
nimitettiin uudet jäsenet 15.9.1999. Heidän valtuutensa säilyivät siis täysimääräisesti kyseiseen päivämäärään saakka.
57     Komissio on siten tehnyt riidanalaisen päätöksen 14.7.1999 toimivaltaansa ylittämättä.
58     Ensimmäinen kanneperuste on näin ollen hylättävä.

Toinen kanneperuste, joka koskee syrjintäkiellon periaatteen loukkaamista
Asianosaisten lausumat
59     BA arvostelee komissiota syrjintäkiellon periaatteen loukkaamisesta ja siitä, että tämä on asettanut sen erittäin epäedulliseen
kilpailuasemaan kieltämällä riidanalaisessa päätöksessä sitä soveltamasta tulospalkkiojärjestelmiään Yhdistyneessä kuningaskunnassa
toimiviin matkatoimistoihin tekemättä vastaavia päätöksiä sellaisia muita lentoyhtiöitä vastaan, joilla on vähintään yhtä
vahva asema kuin komissio on katsonut BA:lla olevan ja jotka soveltavat samoja taloudellisia kannustimia sisältäviä järjestelmiä.
60     Se, että Virginin kantelu oli ajallisesti ensimmäinen, ei ole hyväksyttävä peruste sille, että tehdään päätös aloittaa kilpailusääntöjen
rikkomista koskeva menettely yksinomaan BA:ta vastaan. Harkintavalta, jota komissiolla on sen kohdistaessa resurssejaan käsiteltävinään
oleviin asioihin, ei voi olla hyväksyttävä peruste syrjinnälle etenkään silloin, kun syrjinnällä itsellään on kilpailunvastaisia
vaikutuksia menettelyn kohteena olevan yrityksen vahingoksi.
61     Komissio katsoo, että riidanalaisen päätöksen tekeminen kuusi vuotta Virginin kantelun jättämisen jälkeen ei missään tapauksessa
ole syrjivää. Sillä on mielestään harkintavaltaa asettaa käsiteltäväkseen saatetut kilpailuasiat tärkeysjärjestykseen yhteisön
edun perusteella (asia T-24/90, Automec v. komissio, tuomio 18.9.1992, Kok. 1992, s. II-2223, Kok. Ep. XIII, s. II-65, 77 kohta).
62     Lehdistötiedotteessa, joka koski ”matkatoimistojen provisioihin sovellettavia periaatteita” ja joka julkaistiin samana päivänä,
jona riidanalainen päätös tehtiin, todettiin päätöksen olevan ensimmäinen vaihe lentoyhtiöiden matkatoimistoille suorittamien
provisioiden käsittelemisessä. Lehdistötiedotteessa esitetyissä periaatteissa annetaan myös selviä indisioita kaikille muille
lentoyhtiöille, jotka ovat samankaltaisessa tilanteessa kuin BA, ja komission piti sen mukaan toteuttaa kaikki tarvittavat
toimenpiteet sen varmistamiseksi, että muut vastaavassa tilanteessa olevat lentoyhtiöt noudattavat näitä periaatteita.
63     Riidanalaisella päätöksellä ei ole kielteisiä vaikutuksia BA:n vahingoksi muilla maantieteellisillä markkinoilla kuin Yhdistyneen
kuningaskunnan markkinoilla. Kun sillä ei ole näillä muilla markkinoilla määräävää asemaa, BA:lla on oikeus käyttää taloudellisia
kannustimia sisältäviä järjestelmiä vastatakseen kilpailevan yrityksen käyttämiin järjestelmiin.
64     Lisäksi tarjonta, joka on peräisin muilta lentoyhtiöiltä, jotka soveltavat Yhdistyneen kuningaskunnan alueella lentomatkatoimistoihin
erilaisia palkkiojärjestelmiä, ei vaikuta riidanalaiseen päätökseen. Kyseinen päätös koski BA:ta yrityksenä, jolla on määräävä
asema lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa, sen erityisen vastuun
vuoksi, joka sillä on tällaisena yrityksenä.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
65     Jotta komission voitaisiin katsoa syyllistyneen syrjintään, sen on täytynyt kohdella toisiinsa verrattavia tapauksia eri tavoilla
siten, että siitä on aiheutunut joillekin toimijoille haittaa muihin toimijoihin verrattuna, eikä tätä erilaista kohtelua
voida perustella tiettyä merkitystä omaavien objektiivisten eroavuuksien olemassaololla (asia T-106/96, Wirtschaftsvereinigung
Stahl v. komissio, tuomio 7.7.1999, Kok. 1999, s. II-2155, 103 kohta).
66     Se, että komissio ei ole todennut kilpailusääntöjen rikkomista toisen, samankaltaisessa tilanteessa olevan taloudellisen toimijan
osalta, ei missään tapauksessa ole peruste hylätä tämän kantajan osalta todettua kilpailusääntöjen rikkomista, mikäli se on
näytetty asianmukaisesti toteen (yhdistetyt asiat C-89/85, C-104/85, C-114/85, C-116/85, C-117/85 ja C-125/85–C-129/85, Ahlström
ym. v. komissio, tuomio 31.3.1993, Kok. 1993, s. I-1307, Kok. Ep. XIV, s. I-123, 146 kohta).
67     Lisäksi tämä kanneperuste pohjautuu pelkkään väitteeseen siitä, että taloudellisia kannustimia sisältävät järjestelmät, joita
BA:n kanssa kilpailevat lentoyhtiöt soveltavat matkatoimistoihin, ovat EY 81 ja EY 82 artiklan nojalla lainvastaisia, eikä
tätä väitettä ole millään tavoin näytetty toteen.
68     Riippumatta siitä, että riidanalainen päätös tehtiin Virginin BA:ta vastaan jo vuonna 1993 tekemän kantelun perusteella, komissiolla
on lisäksi oikeus asettaa nyt käsiteltävän kaltaiset kantelut tärkeysjärjestykseen, jotta se kykenisi valvomaan yhteisön kilpailusääntöjen
soveltamista tehokkaasti (asia C-119/97 P, Ufex ym. v. komissio, tuomio 4.3.1999, Kok. 1999, s. I-1341, 88 kohta), yhteisön
edun perusteella, jolloin sen on otettava huomioon yksittäistapauksen olosuhteet ja erityisesti sille esitetyt tosiseikat
ja oikeudelliset seikat (edellä 61 kohdassa mainitussa asiassa Automec v. komissio annetun tuomion 86 kohta).
69     Komission on tässä yhteydessä arvioitava kussakin tapauksessa sitä, kuinka vakavia kilpailusääntöjen rikkomiset ovat (yhdistetyt
asiat T-189/95, T-39/96 ja T-123/96, SGA v. komissio, tuomio 13.12.1999, Kok. 1999, s. II-3587, 53 kohta), sekä käsiteltävänään
olevan kantelun esittämisajankohtaa, kuten tässä tapauksessa. Komission on näet saatettava tutkimusmenettelynsä päätökseen kohtuullisessa
ajassa (ks. vastaavasti yhdistetyt asiat T-213/95 ja T-18/96, SCK ja FNK v. komissio, tuomio 22.10.1997, Kok. 1997, s. II-1739,
55 ja 56 kohta).
70     Kun komissio on, kuten tässä tapauksessa, tilanteessa, jossa useat seikat antavat syyn epäillä useiden samalla alalla toimivien
suuryritysten menettelevän kilpailuoikeuden vastaisella tavalla, sillä on oikeus keskittää voimansa asianomaisista yrityksistä
yhteen ja ilmoittaa niille taloudellisille toimijoille, joille muiden kilpailusääntöjä rikkovien yritysten toimenpiteet mahdollisesti
aiheuttavat vahinkoa, että niiden on saatettava asia kansallisten viranomaisten käsiteltäväksi (ks. vastaavasti edellä 69 kohdassa
mainituissa yhdistetyissä asioissa SGA v. komissio annetun tuomion 59 kohta).
71     Todettakoon lopuksi, että komissio on istunnossa ilmoittanut, eikä BA ole asiaa tältä osin kiistänyt, aloittaneensa tutkimusmenettelyt
kahdeksaa lentoyhtiötä vastaan BA:n kesä- ja syyskuussa 1998 tekemien kantelujen perusteella ja ilmoittaneensa BA:lle 6.2.2003
päivätyllä kirjeellä aikomuksestaan saattaa nämä menettelyt päätökseen.
72     BA:n tehtävänä on siis, mikäli se pitää sitä perusteltuna, esittää tätä koskevat huomautuksensa komissiolle ja riitauttaa
komission mahdollinen päätös olla ryhtymättä toimenpiteisiin näiden kantelujen perusteella.
73     Toista kanneperustetta ei siten voida hyväksyä.

Kolmas kanneperuste, joka koskee relevanttien sektorikohtaisten ja maantieteellisten markkinoiden virheellistä määrittämistä
74     Kuten riidanalaisesta päätöksestä (ks. edellä 22 kohta) ilmenee, komissio on arvioinut, että relevantit markkinat BA:n määräävän
aseman osoittamiseksi olivat lentomatkoihin liittyvät matkatoimistopalvelujen markkinat Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Asianosaisten lausumat
75     BA kiistää komission tämän selvityksen ja väittää, että vaikka oletettaisiin lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen
markkinoiden olevan olemassa, ne eivät voi muodostaa relevantteja sektorikohtaisia markkinoita nyt käsiteltävään asiaan liittyvässä
tilanteessa.
76     Komissio on katsonut riidanalaisten tulospalkkiojärjestelmien osalta havaittujen kilpailunrajoitusten johtuvan asemasta, joka
BA:lla on Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen palvelujen ostajana. Näin menetellessään komissio on poikennut
ensinnäkin normaalista menettelystään relevanttien markkinoiden määrittelemisessä pitäessään jo alun perin lähtökohtana määräävän
aseman ja viime kädessä sen väärinkäytön toteamista ja toiseksi merkityksellisten markkinoiden määritelmästä yhteisön kilpailuoikeuden
kannalta antamastaan tiedonannosta (EYVL 1997, C 372, s. 5).
77     Matkatoimistot ovat jakelukanava, jonka kautta lentoyhtiöt kykenevät myymään paikkoja lennoillaan ja joka toimii vähittäiskauppiaan
tehtävissä. Merkkituotteiden markkinoilla kilpailun luonnetta on arvioitava siten, että relevantteina markkinoina pidetään
asianomaisten tuotteiden markkinoita eikä valmistajan tuotteittensa markkinoimiseen käyttämien myyntipisteiden tarjoamien
vähittäismyyntipalvelujen ostomarkkinoita.
78     BA:n asema matkatoimistoihin nähden ei tarjoa asianmukaista lähestymistapaa sen markkinavoiman arvioimiseen. Jotta voitaisiin
määritellä relevantit sektorikohtaiset markkinat niiden vaikutusten arvioimiseksi, joita matkatoimistoille myönnettävillä
taloudellisilla eduilla on kilpailuun, on määritettävä, voiko tietyllä reitillä ainoa lentoliikennepalvelujen tarjoaja käytännössä
korottaa hintojaan.
79     Kuten komissio on myöntänyt riidanalaisen päätöksen 80 ja 81 perustelukappaleessa, vastaus riippuu siitä, missä määrin matkustajat,
jotka haluavat käyttää tiettyä reittiä, katsovat, että muut reitit ovat todellisia vaihtoehtoja. Komissio on omaksunut tämän
näkemyksen tutkiessaan matkustajalentoliikennettä, joka suuntautuu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja lähtee sieltä, mutta
se on väittänyt perusteettomasti, että olisi olemassa erilliset lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinat.
80     BA väittää komission katsovan, että vaikka matkatoimistojen hoitamien lentolippujen myyntipalvelujen markkinat pienenisivätkin
niin paljon, että niistä tulisi merkityksettömät, ne olisivat edelleen relevantit markkinat. BA:n mukaan muut myyntikeinot
estävät päättelemästä, että jokin lentoyhtiö olisi voimakas näillä markkinoilla, vaikka sillä olisikin suurin osuus matkatoimistojen
kautta tapahtuvasta lipunmyynnistä.
81     Vaikka olisi neljän eri tyyppisiä kohteita (Yhdysvallat, Eurooppa, Afrikka ja Kauko-Itä) ja vain yksi lentoliikennepalvelujen
tarjoaja kullekin näistä kohteista, jokainen lentoyhtiö kykenisi myös käyttämään merkittävää valtaa omilla reiteillään ilman
muilta yhtiöiltä tulevaa painetta. Komission selvityksen mukaan yksikään näistä yhtiöistä ei kuitenkaan olisi välttämättä
määräävässä asemassa matkatoimistopalvelujen ostamisen kannalta, koska kukin niistä vastaisi vain 25 prosentista näiden palvelujen
ostoista.
82     Lentoyhtiö, jolla ei olisi määräävää asemaa lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla vaan joka liikennöisi
yksinään tiettyä reittiä tai suppeaa reittien kokonaisuutta, voisi toimia täysin riippumattomasti samoilla linjoilla toimiviin
kilpailijoihinsa ja toimistoihin nähden. Komissio kuitenkin katsoo, että tämä tilanne ei kuulu EY 82 artiklan soveltamisalaan.
83     BA lisää, että vaikka lentomatkoihin liittyvät matkatoimistopalvelut muodostaisivat relevantit sektorikohtaiset markkinat,
relevantit maantieteelliset markkinat olisivat laajemmat kuin Yhdistyneen kuningaskunnan alue. Monet merkittävät matkatoimistot
toimivat useissa maissa. Lisäksi matkatoimistot toimivat yhä enemmän lentoyhtiöiden kanssa kansainvälisellä tasolla, kuten
BA:n tiettyjen toimistojen kanssa tekemät maailmanlaajuiset sopimukset osoittavat.
84     Komissio muistuttaa, että riidanalaisen päätöksen 31 perustelukappaleen mukaan matkatoimistot edustavat lentoyhtiöitä riippumattomina
välittäjinä, jotka tarjoavat itsenäisesti palveluja (asia 311/85, VVR, tuomio 1.10.1987, Kok. 1987, s. 3801, Kok. Ep. IX,
s. 189, 20 kohta).
85     Lentomatkoihin liittyvät matkatoimistopalvelut, joiden vastineeksi lentoyhtiöt suorittavat matkatoimistoille provisioita niiden
lipunmyynnin perusteella, sisältävät mainontaa sopimuskumppaneina olevien lentoyhtiöiden hyväksi, matkustajien avustamista
valitsemaan sopivat yhtiöt ja lennot, lippujen kirjoittamista, matkustajien rahojen tilittämistä ja suorittamista lentoyhtiöille.
86     Mikään ei estä toteamasta sitä, että määräävässä asemassa oleva ostaja käyttää väärin asemaansa, sillä se ei jää yhteisön
kilpailuoikeuden soveltamisalan ulkopuolelle.
87     Komissio muistuttaa pitäneensä lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoita (EY:n perustamissopimuksen [81] artiklan
mukaisesta menettelystä (IV/32.659 – IATA Passenger Agency Programme) 30 päivänä heinäkuuta 1991 tehty komission päätös 91/480/ETY)
(EYVL L 258, s. 18) sekä muita lentomatkoihin liittyviä markkinoita, kuten lentomatkojen automatisoituja varausjärjestelmiä
(EY:n perustamissopimuksen [82] artiklan mukaisesta menettelystä (IV/32.318, London European – SABENA) 4 päivänä marraskuuta
1988 tehty komission päätös 88/589/ETY) (EYVL L 317, s. 47), erillisinä markkinoina.
88     Lisäksi relevanttien maantieteellisten markkinoiden rajoittaminen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan on perusteltua sen vuoksi,
että asianomaiset toiminnot paikallistuvat eri seikkojen vuoksi Yhdistyneen kuningaskunnan alueelle. Asiakkaat muun muassa
varaavat normaalisti lippunsa kotimaassaan ja matkatoimistojen ja lentoyhtiöiden väliset suhteet luodaan maakohtaisesti.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
89     Komissio on katsonut riidanalaisessa päätöksessä, että sektorikohtaiset markkinat, jotka on otettava huomioon, jotta voitaisiin
todeta BA:n määräävän aseman olemassaolo, sisältävät palvelut, joita lentoyhtiöt ostavat matkatoimistoilta niiden lentolippujen
markkinointia ja myyntiä varten (72 perustelukappale). Komission mielestä tämä lentoyhtiöiden käytäntö vaikuttaa siten, että
luodaan lentoliikenteen markkinoista erilliset lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinat.
90     Komissio on lisäksi arvioinut, että relevantit maantieteelliset markkinat olivat tässä tapauksessa Yhdistyneen kuningaskunnan
alue sen vuoksi, että matkatoimistojen toiminta on kansallista.
91     On muistettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan (asia 322/81, Michelin v. komissio, tuomio 9.11.1983, Kok. 1983,
s. 3461, Kok. Ep. VII, s. 339, 37 kohta; asia T-65/96, Kish Glass v. komissio, tuomio 30.3.2000, Kok. 2000, s. II-1885, 62 kohta,
joka on pysytetty muutoksenhaussa asiassa C-241/00 P, Kish Glass v. komissio, 18.10.2001 annetulla tuomiolla, Kok. 2001, s. I-7759)
tutkittaessa, onko yrityksellä mahdollisesti määräävää asemaa tietyillä markkinoilla, kilpailun mahdollisuuksia on arvioitava
sellaisilla markkinoilla, jotka kattavat kaikki tuotteet tai palvelut, jotka ominaisuuksiensa perusteella soveltuvat erityisesti
tyydyttämään muuttumattoman tarpeen ja jotka ovat rajoitetusti korvattavissa muilla tuotteilla tai palveluilla. Koska lisäksi
relevanttien markkinoiden määrittämisen tarkoituksena on arvioida tietyn yrityksen mahdollisuutta estää toimivan kilpailun
säilyttämistä sekä toimia varteenotettavalla tavalla kilpailijoistaan ja palvelun tarjoajistaan riippumatta, tältä osin pelkkä
palvelujen objektiivisten ominaisuuksien tutkiminen ei ole riittävää, vaan huomioon on otettava myös markkinoiden kilpailuedellytykset
sekä kysynnän ja tarjonnan rakenne.
92     BA:n kirjelmistä ilmenee, että se itse myöntää, että on olemassa itsenäiset lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen
markkinat, koska se toteaa kannekirjelmänsä 11.34 kohdassa, että matkatoimistot toimivat itse kilpailluilla markkinoilla ja
kilpailevat keskenään tarjotakseen asiakkailleen parhaan mahdollisen palvelun.
93     Vaikka matkatoimistot toimivat tältä osin lentoyhtiöiden edustajina ja lentoyhtiöt ottavat vastuun kaikista itse lentoliikennepalveluun
liittyvistä riskeistä ja hyödyistä ja tekevät kuljetussopimukset suoraan matkustajien kanssa, ne ovat joka tapauksessa riippumattomia
välittäjiä, jotka tarjoavat palveluja itsenäisesti (ks. vastaavasti edellä 84 kohdassa mainitussa asiassa VVR annetun tuomion
20 kohta).
94     Kuten komissio toteaa riidanalaisen päätöksen 31 perustelukappaleessa, tämä matkatoimistojen erityinen tehtävä koostuu ensinnäkin
potentiaalisten matkustajien auttamisesta, lentolippujen varaamisesta ja kirjoittamisesta, lentolippujen hintojen perimisestä
ja niiden lähettämisestä lehtoyhtiöille ja toisaalta näiden lentoyhtiöiden mainostamisesta ja myynninedistämisestä.
95     BA itse väittää tässä yhteydessä, että matkatoimistot ovat nyt ja ainakin lyhyellä aikavälillä jatkossakin lentoyhtiöille
elintärkeä jakelukanava, jonka ansiosta ne voivat myydä tehokkaasti paikkoja lennoilleen, ja että matkatoimistojen ja lentoyhtiöiden
välillä on keskinäinen riippuvuus, koska lentoyhtiöt eivät yksin kykene myymään tehokkaalla tavalla lentoliikennepalvelujaan.
96     Kuten BA edelleen huomauttaa, matkatoimistot tarjoavat laajempaa lentoyhteyksien sekä lähtö- ja tuloaikojen valikoimaa kuin
mikään lentoyhtiö kykenisi tarjoamaan. Matkatoimistot suodattavat eri lentoihin liittyvät tiedot matkustajien eduksi, sillä
muuten he joutuisivat tutustumaan hyvin erilaisiin lentoliikennetariffien rakenteisiin, jotka perustuvat lentoyhtiöiden reaaliajassa
käyttämiin tariffijärjestelmiin.
97     BA on lisäksi myöntänyt, että se tehtävä, joka matkatoimistoilla on lentolippujen jakelussa, selittää sen, että lentoyhtiöt
pyrkivät tarjoamaan toimistoille etuja siitä, että ne myyvät matkoja niiden lennoille. Sen, että matkatoimistojen lentoyhtiöille
suorittamat palvelut ovat korvaamattomia, osoittavat siten kaikki ne lisäpalkkiot, joita lentoyhtiöt niille myöntävät.
98     BA on lisäksi itse korostanut, että tärkeät matkatoimistot neuvottelevat erikseen lentolippujen myyntisopimuksista ja että
ne kykenevät siten kilpailuttamaan lentoyhtiöitä.
99     Tätä matkatoimistojen lentoyhtiöille suorittamien palvelujen erityispiirrettä, että lentoyhtiöt eivät kykene vakavasti harkitsemaan
matkatoimistojen korvaamista suorittamalla itse samat palvelut, tukee se, että riidanalaisten seikkojen tapahtuma-aikana Yhdistyneessä
kuningaskunnassa myydyistä lentolipuista 85 prosenttia myytiin matkatoimistojen kautta.
100   On siten katsottava, että lentomatkoihin liittyvät matkatoimistopalvelut ovat taloudellista toimintaa, jota lentoyhtiöt eivät
riidanalaisen päätöksen tekohetkellä kyenneet korvaamaan muulla lipunmyyntikanavalla, ja että ne näin ollen muodostavat lentoliikenteen
markkinoista erilliset palvelumarkkinat.
101   Sillä, että kilpailunrajoitukset, joita komissio katsoo BA:n tulospalkkiojärjestelmiin liittyvän, johtuvat asemasta, joka
BA:lla on lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen ostajana eikä niiden tarjoajana, ei ole merkitystä relevantteja
markkinoita määritettäessä. EY 82 artiklaa sovelletaan näet sekä yrityksiin, joiden mahdollinen määräävä asema niiden alihankkijoihin
nähden todetaan, kuten tässä tapauksessa, että yrityksiin, jotka saattavat olla samassa asemassa asiakkaisiinsa nähden.
102   BA on lisäksi istunnossa itse myöntänyt, että sekä myyjä että ostaja voivat olla EY 82 artiklassa tarkoitetussa määräävässä
asemassa.
103   Tästä seuraa, että BA ei voi pätevästi väittää, että määriteltäessä relevantteja sektorikohtaisia markkinoita niiden vaikutusten
arvioimiseksi, joita sen Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiville matkatoimistoille myöntämillä taloudellisilla eduilla saattaa
olla kilpailuun, pitäisi selvittää, voiko tietyn reitin ainoa lentoliikennepalvelujen tarjoaja käytännössä korottaa hintojaan.
104   Vaikka tällaisella muuttujalla saattaa olla merkitystä kunkin lentoreitin osalta, sen perusteella ei voida mitata taloudellista
valtaa, jota BA:lla on matkatoimistopalvelujen ostajana eikä lentoliikennepalvelujen tarjoajana kaikilla reiteillä, jotka
suuntautuvat Yhdistyneen kuningaskunnan lentokentille ja lähtevät niiltä, ensinnäkin kaikkiin muihin lentoyhtiöihin nähden,
kun näitä tarkastellaan samalla tavoin lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen ostajina, ja toisaalta Yhdistyneessä
kuningaskunnassa toimiviin matkatoimistoihin nähden.
105   Näin ollen huomautuksilla, joita BA on esittänyt komission huomioon ottamien sektorikohtaisten markkinoiden asiaankuuluvuudesta
ja jotka koskevat matkatoimistojen välityksellä tapahtuvan lentolippujen myynnin mahdollista voimakasta vähentymistä, lentoyhtiöiden
erikoistumista yksinomaan maantieteellisten kohteiden mukaan ja tietyillä reiteillä mahdollisesti monopoliasemassa olevan
lentoyhtiön käyttäytymisen riippumattomuutta, ei ole merkitystä.
106   Nämä perustelut koskevat hypoteettisia tai niihin kilpailunedellytyksiin liittymättömiä tilanteita, jotka vallitsevat relevanteilla
sektorikohtaisilla markkinoilla, jotka koostuvat lentomatkoihin liittyvistä matkatoimistopalveluista niin palveluja tarjoavien
matkatoimistojen välillä kuin näitä palveluja hyödyntävien lentoyhtiöiden välillä.
107   Komissio ei siten ole tehnyt arviointivirhettä pitäessään matkatoimistojen lentoyhtiöille tarjoamien palvelujen sektorikohtaisia
markkinoita relevantteina markkinoina selvittäessään, onko BA:lla niillä määräävä asema näiden palvelujen ostajana.
108   Huomioon otettavien maantieteellisten markkinoiden osalta vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee, että ne voidaan määritellä
alueeksi, jolla kaikilla taloudellisilla toimijoilla on samankaltaiset tai riittävän yhdenmukaiset kilpailunedellytykset juuri
relevanttien tuotteiden tai palvelujen osalta, ilman että edellytettäisiin, että nämä kilpailunedellytykset ovat täysin yhdenmukaiset
(asia T-83/91, Tetra Pak v. komissio, tuomio 6.10.1994, Kok. 1994, s. II-755, Kok. Ep. XVI, s. II-1, 91 kohta, joka on pysytetty
muutoksenhaussa asiassa C-333/94 P, Tetra Pak v. komissio, 14.11.1996 annetulla tuomiolla, Kok. 1996, s. I-5951).
109   Lienee kiistatonta, että matkustajat varaavat suurimmaksi osaksi lentoliput kotimaassaan. Vaikka BA on väittänyt, että kaikkia
matkatoimistojen Yhdistyneessä kuningaskunnassa myymiä lippuja ei välttämättä myydä kyseisen maan asukkaille, se on myöntänyt,
että Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolelle tapahtuneista myynneistä ei ole numerotietoja.
110   Kuten komissio on todennut riidanalaisen päätöksen 83 perustelukappaleessa, ilman että BA olisi tätä seikkaa kiistänyt, kuponkien
sarjakäyttöä koskevissa IATA:n säännöissä estetään se, että Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella myytyjä lippuja käytetään
lennoilla, jotka lähtevät Yhdistyneen kuningaskunnan lentokentiltä.
111   Koska lentolippujen myynti tapahtuu kansallisesti, tästä seuraa, että lentoyhtiöt ostavat yleensä näiden lippujen myyntipalveluja
kansalliselta pohjalta, kuten BA:n Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen kanssa tekemät tätä koskevat
sopimukset osoittavat.
112   Ei ole kyseenalaistettu myöskään sitä, että lentoyhtiöt rakentavat markkinointipalvelunsa kansallisella tasolla ja että matkatoimistot
käsittelevät lentolippuja IATA:n kansallisen laskutus- ja tilitysjärjestelmän ja tässä tapauksessa Yhdistynyttä kuningaskuntaa
koskevan laskutus- ja tilitysjärjestelmän (Billing and Settlement Plan for the United Kingdom, jäljempänä BSPUK) välityksellä.
113   BA ei ole kyseenalaistanut myöskään komission väitettä, jonka mukaan BA soveltaa tulospalkkiojärjestelmiään Yhdistyneessä
kuningaskunnassa toimiviin matkatoimistoihin yhtenäisesti kyseisen jäsenvaltion koko alueella.
114   BA ei ole kiistänyt myöskään sitä, että riidanalaisia taloudellisia kannustimia sovelletaan yksinomaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa
tapahtuvaan BA:n lipunmyyntiin, vaikka nämä kannustimet kuuluvat sellaisten matkatoimistojen kanssa tehtyihin sopimuksiin,
joiden toiminta ulottuu useampaan kuin yhteen jäsenvaltioon.
115   Toisin kuin se väittää, se, että BA on tehnyt kansainvälisiä sopimuksia tiettyjen matkatoimistojen kanssa, ei osoita sitä,
että nämä tekisivät yhä enemmän sopimuksia lentoyhtiöiden kanssa kansainvälisellä tasolla. Kuten riidanalaisen päätöksen 20 perustelukappaleesta
ilmenee, toisin kuin BA väittää, näitä kansainvälisiä sopimuksia on tehty vain kolmen matkatoimiston kanssa ja ainoastaan
talvikaudeksi 1992/1993. Nämä sopimukset on lisäksi vain lisätty kyseisissä maissa tehtyihin paikallisiin sopimuksiin.
116   Ei näin ollen vaikuta siltä, että komissio olisi menetellyt virheellisesti pitäessään relevantteina maantieteellisinä markkinoina
Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoita osoittaessaan sen, että BA:lla on niillä määräävä asema Yhdistyneessä kuningaskunnassa
toimivien matkatoimistojen tarjoamien lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen ostajana.
117   Tästä seuraa, että relevanttien sektorikohtaisten ja maantieteellisten markkinoiden virheellistä määrittelemistä koskevaa
kanneperustetta ei voida hyväksyä.

Neljäs kanneperuste, jonka mukaan asianomaisten sektorikohtaisten markkinoiden välillä ei ole tarvittavaa yhteyttä
118   Komissio on todennut riidanalaisessa päätöksessä riidanalaisten menettelytapojen vaikuttaneen useisiin markkinoihin. Kuten
erityisesti riidanalaisen päätöksen 111 ja 112 perustelukappaleesta ilmenee, komissio on katsonut, että BA:n soveltamat tulospalkkiojärjestelmät
aiheuttivat lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen
välistä syrjintää ja niillä pyrittiin ensinnäkin vähentämään muille yhtiöille suoritettujen lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen
määrää ja toisaalta asettamaan näiden palvelujen tarjoamiselle epäedullisempia ehtoja. Se, että BA on käyttänyt väärin määräävää
asemaansa lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla, aiheuttaa lisäksi lentomatkoihin liittyvillä Yhdistyneen
kuningaskunnan markkinoilla vakavia kilpailunvastaisia vaikutuksia BA:n kanssa kilpailevien lentoyhtiöiden vahingoksi (103
ja 113 perustelukappale).
Asianosaisten lausumat
119   BA väittää, että yhtäältä Yhdistyneen kuningaskunnan lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoiden, joilla
BA:lla väitetään olevan määräävä asema, ja toisaalta Yhdistyneen kuningaskunnan lentomatkojen markkinoiden, joilla BA:lla
ei ole määräävää asemaa, välillä ei ole EY 82 artiklassa edellytettyä riittävän läheistä yhteyttä.
120   Komission selvitys on ”kehäpäätelmä”, koska se katsoo, että BA:n menestys lentoliikenteen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa
aiheuttaa sen, että BA:lla on lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa
määräävä asema, jonka väärinkäytöllä on vahingollisia vaikutuksia ensin mainittuihin markkinoihin.
121   Lisäksi osuudet, joita BA:lla on lentoliikenteen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ovat liian pieniä herättääkseen
huolestumista, eikä sen asema matkatoimistopalvelujen ostajana Yhdistyneessä kuningaskunnassa anna sille mahdollisuutta valvoa
näiden palvelujen suorittamista.
122   Komissio arvioi määrittäneensä Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien lentomatkatoimistojen palvelujen muodostamat markkinat,
joilla BA:lla on määräävä asema, jota se on käyttänyt väärin sen vuoksi, että näiden yritysten välillä on harjoitettu kiellettyä
syrjintää ja sen menettelystä on aiheutunut kyseisille markkinoille poissulkevia vaikutuksia. Myös poissulkevat vaikutukset,
joita tämän määräävän aseman väärinkäytöstä on aiheutunut kilpailevia lentoyhtiöitä kohtaan sellaisen lentoliikenteen sektorikohtaisilla
markkinoilla, joka suuntautuu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja lähtee sieltä, on otettu huomioon.
123   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on sen mukaan korostanut, että EY 82 artiklassa ei määrätä nimenomaisesti mitään siitä,
missä osassa tuote- tai palvelumarkkinoita väärinkäytöksen edellytetään tapahtuneen (edellä 108 kohdassa mainitussa asiassa
Tetra Pak v. komissio annetun tuomion 113 kohta), ja yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
arvioinnin oikeellisuutta ei voitu tältä osin kiistää (edellä 108 kohdassa mainitussa asiassa Tetra Pak v. komissio annetun
tuomion 24 kohta).
124   Vaikka nyt käsiteltävä asia poikkeaa tilanteesta, jonka perusteella annettiin 6.10.1994 tuomio edellä 108 kohdassa mainitussa
asiassa Tetra Pak vastaan komissio, siltä osin kuin BA:n määräävän aseman väärinkäytöllä on ollut vaikutuksia sekä markkinoihin,
joilla sillä on määräävä asema, että muihin markkinoihin, on kiistatonta, että lentomatkoihin liittyvät matkatoimistopalvelujen
markkinat ovat läheisessä yhteydessä sellaisen lentoliikenteen markkinoihin, joka suuntautuu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan
ja lähtee siltä kulkien sen alueen läpi.
125   Väliintulija Virgin muistuttaa, että BA on kiistänyt sen, että lentomatkoihin liittyvät matkatoimistopalvelujen markkinat
muodostaisivat lentoliikenteen markkinoista erilliset markkinat. BA ei voi siten enää hyväksyttävästi väittää, että nämä kahdet
markkinat olisivat täysin erilliset eivätkä liittyisi mitenkään toisiinsa.
126   Virgin lisää, että matkatoimistojen mahdollisuutta vaikuttaa ratkaisevasti siihen, minkä lentoyhtiön matkustaja valitsee,
ei voida vakavalla tavalla kiistää. Esimerkiksi palkkiot, joita lentoyhtiöt niille suorittavat, vaikuttavat huomattavasti
siihen, millaisia varauksia ne tekevät matkustajille, jotka antavat lentoyhtiön valinnan matkatoimiston tehtäväksi.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
127   Yrityksellä sektorikohtaisilla markkinoilla olevan määräävän aseman väärinkäyttö, jonka vaikutukset tuntuvat kuitenkin erillisillä
markkinoilla, joilla asianomaisella yrityksellä ei ole määräävää asemaa, saattaa kuulua EY 82 artiklan soveltamisalaan siltä
osin kuin näillä erillisillä markkinoilla on riittävä yhteys ensin mainittuihin markkinoihin (ks. vastaavasti yhdistetyt asiat
6/73 ja 7/73, Istituto Chemioterapico Italiano ja Commercial Solvents v. komissio, tuomio 6.3.1974, Kok. 1974, s. 223, Kok. Ep.
II, s. 229, 22 kohta ja asia 311/84, CBEM, tuomio 3.10.1985, Kok. 1985, s. 3261, 26 kohta).
128   Tässä tapauksessa riidanalaiset tulospalkkiojärjestelmät kuuluvat sellaisten sopimusten kokonaisuuteen, joita BA on tehnyt
Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen kanssa lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen, joihin
kuuluu sen lentolippujen luovuttaminen matkustajille, suorittamista varten sekä siihen liittyvien mainonta- ja myynninedistämispalvelujen
suorittamista varten.
129   Kuten edellä on jo todettu, on myönnetty, että lentomatkatoimistot toimivat vähittäiskauppiaina ja että niillä ainakin lyhyellä
aikavälillä säilyy tämä rooli, joten ne ovat lentoyhtiöille erittäin tärkeitä.
130   Palvelut, joita lentoyhtiöt myyvät matkustajille Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen välityksellä, muodostuvat
lentoliikennepalveluista reittilennoilla, jotka suuntautuvat Yhdistyneen kuningaskunnan lentokentille ja lähtevät niiltä.
131   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistuttaa tässä yhteydessä siitä, että BA:n riidanalaisten menettelytapojen aikaan
85 prosenttia lentolippujen myynnistä Yhdistyneessä kuningaskunnassa tapahtui lentomatkatoimistojen välityksellä.
132   Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen lentoyhtiöille suorittamien lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen
ja näiden yhtiöiden lentoliikenteen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa sellaisilla lentoreiteillä, jotka suuntautuvat
Yhdistyneen kuningaskunnan lentokentille ja lähtevät niiltä, suorittamien lentoliikennepalvelujen välillä on siten kiistaton
yhteys.
133   Lisäksi BA:n väite perustuu lähtökohtaan, jonka mukaan asianomaisten markkinoiden välillä on tällainen yhteys. BA näet huomauttaa
kannekirjelmänsä 10.28 kohdassa, että mikäli matkatoimisto kieltäytyy edistämästä BA:n lentojen myyntiä, siitä todennäköisesti
aiheutuu tälle ehdotonta liiketoiminnallista tappiota. Tällainen ansionmenetys voi aineellistua ainoastaan siten, että BA-lentolippujen
kirjoittamista vähennetään.
134   BA toteaa sitä vastoin kannekirjelmänsä 4.39 kohdassa, että koska lentoyhtiöiden matkatoimistoille myöntämät edut voivat lisätä
lentoliikennepalvelujen kysyntää, niistä aiheutuu merkittäviä kustannussäästöjä.
135   Komissio on näin ollen perustellusti todennut, että lentoyhtiöiden matkatoimistoilta Yhdistyneessä kuningaskunnassa ostamien
matkatoimistopalvelujen markkinoiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan lentoliikenteen markkinoiden välillä on EY 82 artiklassa
edellytetty yhteys.
136   Näin ollen neljäs kanneperuste ei voi menestyä.

Viides kanneperuste, joka koskee virheellistä oikeudellista perustaa
137   Asetus N:o 17, jonka nojalla riidanalainen päätös on tehty, on EY 81 ja EY 82 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus ja
näiden kahden määräyksen täytäntöönpanon yleinen oikeudellinen viitekehys.
138   Liikenteen jättämisestä neuvoston asetuksen N:o 17 soveltamisalan ulkopuolelle 26 päivänä marraskuuta 1962 annetun neuvoston
asetuksen N:o 141 (EYVL 1962, 124, s. 2751) 1 artiklan mukaan ”asetusta N:o 17 ei sovelleta liikenteen alaa koskeviin sopimuksiin,
päätöksiin tai yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, joiden tarkoituksena tai seurauksena on kuljetusmaksujen ja -ehtojen
vahvistaminen, kuljetuspalvelujen tarjonnan rajoittaminen tai valvonta taikka kuljetusmarkkinoiden jakaminen, eikä sitä sovelleta
myöskään [EY 82] artiklassa tarkoitettuun määräävään asemaan kuljetusmarkkinoilla”.
139   Asetuksen N:o 141 johdanto-osan kolmannen perustelukappaleen mukaan liikenteen alan erityispiirteiden vuoksi on kuitenkin
perusteltua jättää asetuksen N:o 17 soveltamisalan ulkopuolelle ainoastaan liikennepalvelujen tarjontaa välittömästi koskevat
sopimukset, päätökset ja yhdenmukaistetut menettelytavat.
140   Neuvosto on lisäksi antanut 14.12.1987 asetuksen N:o 3975/87 menettelystä sovellettaessa kilpailusääntöjä lentoliikenteen
alalla toimiviin yrityksiin (EYVL L 374, s. 1).
Asianosaisten lausumat
141   BA väittää, että vaikka oletettaisiin, että relevantit sektorikohtaiset markkinat ovat lentomatkoihin liittyvät matkatoimistopalvelujen
markkinat, menettelytavat, joista BA:ta arvostellaan, eivät kuulu sen asetuksen, jonka komissio on ottanut riidanalaisen päätöksen
oikeudelliseksi perustaksi, eli asetuksen N:o 17 vaan asetuksen N:o 3975/87 soveltamisalaan.
142   Asiassa C-264/95 P, komissio vastaan UIC, jossa yhteisöjen tuomioistuin antoi tuomion 11.3.1997 (Kok. 1997, s. I-1287, 28 kohta)
ja pysytti asiassa T-14/93, Union internationale des chemins de fer vastaan komissio, 6.6.1995 annetun ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen tuomion (Kok. 1995, s. II-1503), se hylkäsi komission siinä yhteydessä esittämän näkemyksen, jonka mukaan kilpailusääntöjen
soveltamisesta rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteeseen 19 päivänä heinäkuuta 1968 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1017/68
(EYVL L 175, s. 1) olisi ollut sovellettavissa ainoastaan kuljetusten tarjoamiseen välittömästi liittyneisiin sopimuksiin
ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, sillä perusteella, että asetuksen N:o 1017/68  1 artiklan merkityksellinen kappale
oli täsmällinen ja yksityiskohtainen eikä siinä mainittu käsitettä ”välittömästi”.
143   Komissio pyrkii BA:n mielestä erottamaan edellä 142 kohdassa mainittuun asiassa komissio vastaan UIC annettuun tuomioon johtaneen
tapauksen nyt käsiteltävästä riita-asiasta väittämällä, että asetuksen N:o 1017/68 soveltamisala on määritelty laajemmin kuin
asetuksen N:o 3975/87 siltä osin kuin ensin mainitussa säädöksessä viitataan kaikkiin ”sopimuksiin, päätöksiin ja yhdenmukaistettuihin
menettelytapoihin, joiden tarkoituksena tai seurauksena on kuljetusmaksujen ja ‑ehtojen vahvistaminen, kuljetuspalvelujen
tarjonnan rajoittaminen tai valvonta, kuljetusmarkkinoiden jakaminen”. Kuten yhteisöjen tuomioistuin on todennut edellä 142 kohdassa
mainitussa asiassa komissio vastaan UIC antamassaan tuomiossa, asetuksen N:o 141  1 artiklan sanamuoto on kuitenkin nimenomaan
tällainen, koska siinä jätetään koko kuljetussektori asetuksen N:o 17 soveltamisalan ulkopuolelle.
144   Lisäksi asetuksen N:o 3975/87 sanamuotokin osoittaa, että kyseisen säädöksen soveltamisalaa ei ole tarkoitettu komission ehdottamalla
tavalla suppeaksi. Sen 2 artiklassa säädetään, että EY 81 artiklan 1 kohdassa määrätty kielto ei ole sovellettavissa liitteessä
lueteltuihin yhteisjärjestelyihin. Kyseisen liitteen k kohtaan sisältyvät kuitenkin yhteisjärjestelyt, jotka koskevat ”lentoyhtiöiden
ja niiden hyväksyttyjen edustajien välisiä laskutuksia ja tilityksiä keskitetyn ja automatisoidun järjestelmän tai tilitysjärjestelmän
avulla, sekä kaikki siihen liittyvät tai siihen tarvittavat palvelut”. Mikäli komission näkemys olisi paikkansapitävä, nämä
yhteisjärjestelyt eivät missään tapauksessa kuuluisi asetuksen N:o 3975/87 soveltamisalaan.
145   Komission oman selvityksen mukaan BA:n moitittujen menettelytapojen vaikutukset tai ainakin niiden pääasialliset vaikutukset
tuntuvat lentoliikenteen sektorilla (riidanalaisen päätöksen 118 ja 120 perustelukappale). Lisäksi riidanalaiset tulospalkkiot
kuuluvat lentolipun myynnin välittömiin kuluihin ja vaikuttavat lentoyhtiön suorittamastaan lentoliikennepalvelusta saamaan
nettohintaan, joten sillä vahvistetaan välillisesti asetuksessa N:o 141 tarkoitettuja ”kuljetusmaksuja”.
146   Komission tekemästä oikeudellista perustaa koskevasta virheestä seuraa, että BA:lta on evätty menettelylliset takeet, kun
otetaan asetuksen N:o 17 ja asetuksen N:o 3975/87 järjestelyjen tätä koskevat erot huomioon.
147   Komissio ei ole myöskään ollut toimivaltainen tekemään riidanalaista päätöstä, koska se vaikuttaa lentoreitteihin Euroopan
unionin ja kolmansien maiden välillä. Kolmannet maat eivät kuulu asetuksen N:o 3975/87 soveltamisalaan, joka rajoittuu yksinomaan
yhteisön lentokenttien väliseen lentoliikenteeseen.
148   Komissio katsoo, että ei ole epäilystäkään siitä, että koska lentomatkoihin liittyvät matkatoimistopalvelut ovat varsinaisten
lentoliikenteen markkinoiden liitännäistoimintoja tai niihin välillisesti liittyviä toimintoja, ne eivät kuulu asetuksen N:o 141
1 artiklaan sisältyvän, asetuksen N:o 17 soveltamisalan ulkopuolelle jäämistä koskevan sääntelyn piiriin vaan edelleenkin
asetuksen N:o 17 soveltamisalaan.
149   Asetusta N:o 3975/87, jonka johdanto-osan kolmannessa perustelukappaleessa korostetaan lentoliikenteen sektorin ominaispiirteitä,
sovelletaan ainoastaan lentoliikennepalvelujen suorittamiseen välittömästi liittyviin sopimuksiin.
150   Riidanalainen päätös koskee vain palveluja, joita BA ostaa matkatoimistoilta. Sekä todettu määräävän aseman väärinkäyttö että
sen vaikutukset ovat tapahtuneet lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla (riidanalaisen päätöksen 85
ja 112 perustelukappale). BA:n ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen välillä sovitut kilpailunvastaiset
järjestelyt eivät liity ”lentoliikennepalveluihin” eivätkä ne ole välittömässä yhteydessä tällaisten palvelujen suorittamiseen.
151   Mikä asetuksen N:o 1017/68 soveltamisala sitten onkin, sillä ei ole merkitystä nyt käsiteltävän asian kannalta, ja edellä
142 kohdassa mainitut kaksi Union internationale des chemin de feriä koskevaa tuomiota koskevat kyseistä asetusta eivätkä
asetusta N:o 3975/87.
152   Kun asetuksen N:o 1017/68 soveltamisala määritellään laajasti sen 1 artiklassa, asetus N:o 3975/87, sellaisena kuin se on
muutettuna 23.7.1992 annetulla neuvoston asetuksella N:o 2410/92 (EYVL L 240, s. 18), puolestaan koskee sen 1 artiklan 2 kohdan
mukaan yksinomaan ”lentoliikennettä yhteisön lentokenttien välillä”.
153   Nyt käsiteltävä asia ei myöskään koske kuljetuspalvelujen tarjontaa eikä kuljetusmaksujen vahvistamista, jotka on nimenomaisesti
mainittu asetuksen N:o 1017/68  1 artiklassa.
154   Mikäli lentomatkoihin liittyvät matkatoimistopalvelut eivät kuuluisi asetuksen N:o 3975/87 soveltamisalaan, kuten BA pyrkii
väittämään, vaikka ne on jätetty asetuksen N:o 17 soveltamisalan ulkopuolelle asetuksella N:o 141, niitä ei koskisi mikään
yhteisön sääntely, mikä olisi mahdotonta.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
155   BA:n soveltamat tulospalkkiojärjestelmät kuuluvat BA:n ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen välillä
tehtyihin sopimuksiin, joiden kohteena ovat matkatoimistopalvelujen suorittaminen BA:lle ja erityisesti BA-lentolippujen myynti
eivätkä näin ollen varsinaiset lentoliikennepalvelut, joita BA suorittaa matkustajille.
156   Nämä lentoliikennepalvelut ovat näet BA:n ja matkustajien välillä tehtyjen erillisten sopimusten kohteena, eikä riidanalainen
päätös siten koske niitä.
157   Näin ollen ei voida katsoa, että tulospalkkiojärjestelmät, joiden soveltamista Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiviin matkatoimistoihin
komissio arvostelee, liittyisivät välittömästi varsinaiseen lentoliikennepalveluun, josta matkustajan ja lentoyhtiön välillä
on sovittu.
158   Kuten asetuksen N:o 141 johdanto-osan kolmannesta perustelukappaleesta ilmenee, liikenteen alan erityispiirteiden vuoksi on
perusteltua jättää asetuksen N:o 17 soveltamisalan ulkopuolelle ainoastaan ”liikennepalvelujen tarjontaa välittömästi koskevat”
sopimukset, päätökset ja yhdenmukaistetut menettelytavat (asia C-82/01 P, Aéroports de Paris v. komissio, tuomio 24.10.2002,
Kok. 2002, s. I-9297, 18 kohta).
159   Asetuksen N:o 141  1 artiklassa säädetään ainoastaan siitä, että asetusta N:o 17 ei sovelleta yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin,
”joiden tarkoituksena tai seurauksena on kuljetusmaksujen ja -ehtojen vahvistaminen, kuljetuspalvelujen tarjonnan rajoittaminen
tai valvonta taikka kuljetusmarkkinoiden jakaminen” (edellä 158 kohdassa mainitussa asiassa Aéroports de Paris v. komissio
annetun tuomion 18 kohta), eikä ”EY 82 artiklassa tarkoitettuun määräävään asemaan kuljetusmarkkinoilla”.
160   Viitatessaan edellä 142 kohdassa mainitussa asiassa komissio vastaan UIC annettuun tuomioon BA vetoaa turhaan siihen, että
asetuksen N:o 1017/68  1 artiklan sanamuoto on sama kuin asetuksen N:o 141  1 artiklan, jossa asetuksen N:o 17 soveltamisalaa
rajoitetaan koko kuljetussektoriin sovellettaviin asetuksiin nähden, väittäessään, että asetus N:o 3975/87 olisi sovellettavissa
nyt käsiteltävään asiaan.
161   Asetuksen N:o 3975/87 johdanto-osan toisesta perustelukappaleesta ilmenee ensinnäkin, että asetusta N:o 1017/68 sovelletaan
yksinomaan sisämaan liikenteeseen (rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenne). BA ei voi siis menestyksellä vedota asetuksen
N:o 3975/87 merkityksellisyyteen nyt käsiteltävän asian kannalta viittaamalla asetukseen N:o 1017/68, jonka aineellinen soveltamisala
ei ole sama.
162   Asetuksen N:o 3975/87 johdanto-osan toisesta perustelukappaleesta näet seuraa, että komissiolla ei ollut ennen kyseisen asetuksen
voimaantuloa käytettävissään keinoja tutkia suoraan oletettuja EY 81 ja EY 82 artiklan rikkomistapauksia lentoliikenteen sektorilla.
163   Vaikka toiseksi otetaan asetuksen N:o 3975/87 johdanto-osan viidennen perustelukappaleen mukaisesti huomioon tietyt liikenteeseen
kokonaisuutena arvioiden liittyvät erityispiirteet, kyseisen säädöksen laatijat ovat lisäksi katsoneet, että lentoliikenteen
sektorilla on omia ominaispiirteitä, kuten kyseisen asetuksen johdanto-osan kolmannesta perustelukappaleesta ilmenee.
164   Kolmanneksi lentoliikenteeseen sovellettavien säännösten rakenteesta ilmenee yhteisön lainsäätäjän aikomus rajoittaa asetuksen
N:o 3975/87 soveltamisala yksinomaan toimintoihin, jotka koskevat välittömästi lentoliikennepalvelujen suorittamista, nimenomaan
kyseisen alan erityispiirteiden vuoksi, eikä tätä aikomusta löydy asetuksesta N:o 1017/98.
165   Esimerkiksi asetuksen N:o 3975/87 nimestä ilmenee, että se on annettu ”menettelystä sovellettaessa kilpailusääntöjä lentoliikenteen
alalla toimiviin yrityksiin”, kun asetuksessa N:o 1017/68 sitä vastoin säädetään ”kilpailusääntöjen soveltamisesta rautatie-,
maantie- ja sisävesiliikenteeseen”. Tämä sanamuodon ero vahvistaa sen, että toiminto kuuluu asetuksen N:o 3975/87 soveltamisalaan
ainoastaan siinä tapauksessa, että se liittyy välittömästi lentoliikennepalvelujen suorittamiseen (ks. vastaavasti edellä
158 kohdassa mainitussa asiassa Aéroports de Paris v. komissio annetun tuomion 22 kohta).
166   Lisäksi samana päivänä kuin asetus N:o 3975/87 hyväksytyn eli [EY 81] artiklan 3 kohdan soveltamisesta lentoliikenteen alan
sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin 14 päivänä joulukuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3976/87
(EYVL L 374, s. 9) johdanto-osan ensimmäisessä perustelukappaleessa muistutetaan, että asetuksessa N:o 17 säädetään menettelystä
sovellettaessa kilpailusääntöjä ”muihin kuin lentoliikennepalvelujen tarjoamista välittömästi koskeviin” sopimuksiin, päätöksiin
ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin (edellä 158 kohdassa mainitussa asiassa Aéroports de Paris v. komissio annetun tuomion
24 kohta).
167   Myös asetuksen N:o 3975/87  1 artiklan 2 kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2410/92, säädetään, että
”tätä asetusta sovelletaan yksinomaan yhteisön lentokenttien väliseen lentoliikenteeseen”.
168   Samoin asetuksen (ETY) N:o 3975/87 muuttamisesta 14 päivänä toukokuuta 1991 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1284/91
(EYVL L 122, s. 2) käyttöön otettu 4 a artikla koskee ainoastaan menettelytapoja, jotka tarkoituksensa tai seuraustensa vuoksi
välittömästi ”vaaranta[vat] lentoliikennepalvelun olemassaolon”, mikä edellyttää sitä, että ne liittyvät välittömästi lentoliikennepalvelun
tarjoamiseen (edellä 158 kohdassa mainitussa asiassa Aéroports de Paris v. komissio annetun tuomion 23 kohta).
169   Perustelu, jonka BA perustaa asetuksen N:o 3975/87  2 artiklan ja kyseisen liitteen k kohdan yhdessä luettujen säännösten
mukaiseen poikkeukseen, joka koskee lentoyhtiöiden ja niiden hyväksyttyjen edustajien välisiä laskutusta ja tilitystä koskevia
yhteisjärjestelyjä, ei näin ollen ole millään tavoin ratkaiseva.
170   Näitä yhteisjärjestelyjä, jotka ovat täysin teknisiä, on näet pidettävä edellä kuvatussa lainsäädännöllisessä asiayhteydessä
sellaisina, että ne ovat erotettavissa sen kaltaisista sopimuksista, joita BA ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivat matkatoimistot
ovat tehneet varsinaisten matkatoimistopalvelujen suorittamista varten.
171   BA ei myöskään menettele perustellusti väittäessään, että sen osalta todettujen menettelytapojen pääasialliset vaikutukset
aiheutuvat lentoliikenteen markkinoille. Sovellettavan asetuksen valinta riippuu näet kyseisten menettelytapojen luonnehdinnasta
eikä niiden markkinoiden etukäteen tapahtuvasta yksilöimisestä, joilla näiden menettelytapojen vaikutukset tuntuvat (ks. vastaavasti
edellä 142 kohdassa mainitussa asiassa komissio v. UIC annetun tuomion 42 kohta).
172   Joka tapauksessa riidanalaisen päätöksen 85 ja 112 perustelukappaleesta ilmenee, että komissio on paikallistanut lentomatkoihin
liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoille Yhdistyneessä kuningaskunnassa sekä BA:n osalta todetun määräävän aseman väärinkäytön
että tietyt sen vaikutuksista, mikä riittää perusteluksi asetuksen N:o 17 soveltamiselle nyt käsiteltävässä asiassa.
173   Komissio ei siten ole tehnyt oikeudellista virhettä nojautuessaan asetukseen N:o 17 riidanalaista päätöstä tehdessään.
174   Kanneperuste on siten hylättävä perusteettomana.

Kuudes kanneperuste, jonka mukaan määräävää markkina-asemaa ei ole olemassa
Asianosaisten lausumat
175   BA arvostelee aluksi komissiota siitä, että se on katsonut BA:n olevan määräävässä asemassa lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen
markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa ottamatta asianmukaisesti huomioon kovaa kilpailua, joka sillä on vastassaan Yhdistyneen
kuningaskunnan lentoliikenteen markkinoilla.
176   Riippumatta niiden reittien kokonaismäärästä, joita BA liikennöi, se ei toimi huomattavassa määrin kullakin reitillä toimivista
kilpailijoistaan eikä matkustajistakaan riippumattomasti, koska matkustajat voivat valita kilpailevan lentoyhtiön jokaisella
reitillä.
177   BA arvostelee toiseksi komissiota siitä, että se ei ole selittänyt, miten sen väitetty määräävä asema lentomatkoihin liittyvien
matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa ”syntyy” siitä, että se on ”menestynyt erittäin hyvin”
Yhdistyneen kuningaskunnan lentoliikenteen markkinoilla.
178   BA huomauttaa kolmanneksi, että ne osuudet lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa,
jotka sillä komission mukaan on matkatoimistojensa asiakkaana, eivät osoita, että sillä olisi määräävä asema kyseisillä markkinoilla.
Komissio on tyytynyt laskemaan yhteen BA-lippujen kokonaismyynnin kaikilla reiteillä, joissa lennot suuntautuvat Yhdistyneen
kuningaskunnan lentokentille ja lähtevät niiltä, vaikka ne muodostavat erilliset markkinat.
179   Komissio ei ole myöskään laskenut BA:n markkinaosuuksia oikein. Komission huomioon ottamat prosenttiosuudet sisältävät myös
myynnin Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolelle, joten se on yliarvioinut BA:n markkinaosuudet. Komissio on perustanut laskelmansa
BSPUK:n kautta tapahtuvaan lentolippujen myyntiin, vaikka siihen osallistuu vain osa Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivista
matkatoimistoista. Komissio on muiden matkatoimistojen myyntiä selvittämättä tyytynyt olettamaan, että BSPUK:n kautta tapahtuva
myynti edustaa 80–85 prosenttia matkatoimistojen kaikesta lipunmyynnistä. Lisäksi BA:n nimiin luettu ja BSPUK:n kautta tapahtunut
myynti sisältää sellaisten muiden yhtiöiden myynnin, jotka käyttävät BA:ta edustajana eivätkä osallistu BA:n ja Yhdistyneessä
kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen välisiin sopimuksiin.
180   BA väittää, että komissio ei ole ottanut huomioon muiden kanavien kuin matkatoimistojen, kuten puhelimitse tai Internetin
välityksellä tapahtuvan myynnin vaikutusta. Kuten komissio on nimenomaisesti myöntänyt riidanalaisen päätöksen 72 perustelukappaleessa,
ne vaikuttavat lentoyhtiöiden markkinavoimaan lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla.
181   Korostaessaan BA:n erityisen vahvaa asemaa tärkeimpiin matkatoimistoihin nähden komissio jättää huomiotta sen, että BA-lippujen
prosenttiosuus niiden kokonaismyynnistä on nettomääräisesti pienentynyt ja että BA:lle suoritettujen palvelujen osuus on verrattain
vähäinen tiettyjen tärkeimpien toimistojen toiminnasta.
182   Sovellettiinpa markkinaosuuksien vakauden perustetta tai kilpailuherkkyyden perustetta, jotka on hyväksytty oikeuskäytännössä
(asia 85/76, Hoffmann-La Roche v. komissio, tuomio 13.2.1979, Kok. 1979, s. 461, Kok. Ep. IV, s. 341), niiden osuuksien perusteella,
joita BA:lla on lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen ”markkinoilla” Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ei voida
päätellä, että sillä olisi niillä aina määräävä asema.
183   BA:n markkinaosuuksiin liittyvien tietojen asianmukainen tarkastelu pikemminkin kumoaa määräävää asemaa koskevan toteamuksen.
BA:n markkinaosuus on näet laskenut 1990-luvun alun 47,7 prosentista 39,7 prosenttiin. Muiden lentoyhtiöiden, erityisesti
Virginin ja British Midlandin, markkinaosuudet ovat sitä vastoin kasvaneet nopeasti.
184   Se, että matkatoimiston myymistä lipuista merkittävä osa on tietyn lentoyhtiön lippuja, ei tee asianomaisesta lentoyhtiöstä
kyseisen toimiston ”pakollista liikekumppania”, kuten komissio väittää riidanalaisen päätöksen 92 perustelukappaleessa. Jokaisen
matkatoimiston on käytännössä tarjottava laajan lentoyhtiövalikoiman lippuja. Toimistoilla on todellisuudessa merkittävää
neuvotteluvoimaa, ja lopullisen matkatoimistovalinnan tekee asiakas.
185   Toisin kuin vähittäismyyjät, jotka toimivat edellä 182 kohdassa mainitun asian Hoffmann-La Roche vastaan komissio ja edellä
91 kohdassa mainitun asian Michelin vastaan komissio kohteena olleilla markkinoilla, matkatoimistoilla ei ole normaalisti
varastoja, eikä niillä ole myöskään todellista tarvetta myydä BA-lippuja. Koska muutkin lentoyhtiöt liikennöivät BA:n liikennöimiä
reittejä, matkatoimistot kykenevät tyydyttämään matkustajien valinnat niin kauan kuin ne ylipäänsä pystyvät myymään BA-lippuja.
186   Mikäli BA:lla olisi todellisuudessa määräävä asema, sillä ei olisi myöskään mitään intressiä uhrata huomattavia summia palvelujensa
parantamiseen kyetäkseen kilpailemaan tehokkaammin muiden yhtiöiden kanssa.
187   Komissio väittää, että se on osoittaakseen BA:n määräävän aseman lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla
Yhdistyneessä kuningaskunnassa ottanut huomioon IATA:n hyväksymien matkatoimistojen myymien BA-lippujen prosenttiosuuden ja
useita siihen liittyviä tekijöitä, kuten BA:n koon, sen lentoliikennepalvelujen valikoiman laajuuden ja sen verkoston.
188   BA on selvästi kyennyt käyttäytymään Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivista matkatoimistoista riippumattomalla tavalla
ja muun muassa muuttamaan yksipuolisesti 7 prosentiksi kotimaanlentojen 7,5 prosentin perusprovision ja ulkomaanlentojen 9 prosentin
perusprovision.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
189   EY 82 artiklassa mainitulla määräävällä asemalla tarkoitetaan yrityksen taloudellista valta-asemaa, jonka perusteella se voi
estää todellisen kilpailun relevanteilla markkinoilla, koska se voi toimia huomattavan itsenäisesti suhteessa kilpailijoihinsa,
asiakkaisiinsa ja lopulta kuluttajiin (asia T-128/98, Aéroports de Paris v. komissio, tuomio 12.12.2000, Kok. 2000, s. II-3929,
147 kohta).
190   Kuten kolmannen kanneperusteen tutkimisen yhteydessä ilmeni, komissio on ratkaissut asian siten, että BA:lla on määräävä asema
Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen lentoyhtiöille suorittamien lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen
markkinoilla, ja nämä palvelut sisältävät muun muassa lentolippujen myynnin.
191   Kuten edellä 101 kohdassa on todettu, sillä, että BA:ta on pidettävä määräävässä asemassa olevana yrityksenä palvelujen ostajan
eikä palvelujen tarjoajan ominaisuudessa, ei ole merkitystä.
192   Tästä seuraa, että niiden istumapaikkojen lukumäärä, joita tarjotaan kaikilla BA:n liikennöimillä reittilennoilla, jotka suuntautuvat
Yhdistyneen kuningaskunnan lentokentille ja lähtevät niiltä, ja joka vastaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen
välityksellä myytävänä olevaa BA-lentolippujen määrää, on asianmukainen peruste arvioitaessa taloudellista valtaa, jota BA
kykenee käyttämään näihin matkatoimistoihin ja muihin yhtiöihin nähden, jotka ostavat kyseisiä myyntipalveluja.
193   BA on itsekin todennut, että se kykenee käyttämällä Yhdistyneen kuningaskunnan koko alueelle ulottuvaa kattavaa verkostoaan
tarjoamaan paljon enemmän lentoja, jotka suuntautuvat sen tukilentokentille ja lähtevät niiltä, ja näin ollen kuljettamaan
suuremman määrän matkustajia kuin muut lentoyhtiöt, jotka liikennöivät suoria reittejä.
194   Komissio on siten laskiessaan BA:n osuuksia lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa
perustellusti laskenut yhteen kaikki Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen välityksellä myydyt BA-liput
kaikilla lennoilla, jotka suuntautuvat Yhdistyneen kuningaskunnan lentokentille ja lähtevät niiltä.
195   Näin ollen BA ei voi menestyksellisesti jättää huomiotta liikennöimiensä lentoreittien kokonaismäärää ja kiistää sitä, että
se kykenee toimimaan huomattavassa määrin kullakin reitillä liikennöivistä kilpailijoistaan, matkatoimistoista ja matkustajista
riippumattomasti, koska viimeksi mainitut kykenevät valitsemaan lentoyhtiönsä.
196   BA ei voi myöskään perustellusti arvostella komissiota siitä, että tämä ei ole selittänyt, miten sen määräävä asema lentomatkoihin
liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa perustuu sen menestykseen lentoliikenteessä.
197   Jotta näet voidaan osoittaa se, että BA:lla on mahdollisesti määräävä asema lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen
markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa, sen taloudellista valtaa ei ole tarpeen arvioida sen kilpailun perusteella, joka
vallitsee lentoliikennepalveluja tarjoavien yhtiöiden välillä kullakin BA:n ja sen kilpailijan liikennöimällä lentoreitillä,
jotka suuntautuvat Yhdistyneen kuningaskunnan lentokentille ja lähtevät niiltä.
198   Kuten kolmannen kanneperusteen tutkimisen yhteydessä ilmeni, nämä eri lentoliikennepalvelujen markkinat Yhdistyneessä kuningaskunnassa
ovat lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen, joihin kuuluu muun muassa lentolippujen myynti, markkinoista erilliset.
199   Väitettyjen tosiseikkoja koskevien virheiden osalta todettakoon, että BA ei voi arvostella komissiota siitä, että tämä ei
ole ottanut huomioon puhelimitse tai Internetin välityksellä tapahtuvan lentolipunmyynnin vaikutusta, kun otetaan huomioon
matkatoimistojen tarjoamien palvelujen erityisyys myynnin kanavana.
200   BA:kin toteaa tästä erityisyydestä, että matkatoimistot ovat välittäjinä lentoyhtiöille elintärkeitä. Tämän erityisyyden osoittaa
myös se, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivat matkatoimistot käsittelevät 85 prosenttia kaikista kyseisessä jäsenvaltiossa
myydyistä lentolipuista.
201   BA ei myöskään voi menestyksellisesti arvostella komissiota siitä, että se on ottanut huomioon BA:n lipunmyynnin Yhdistyneen
kuningaskunnan ulkopuolelle määrittäessään sen osuuksia lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä
kuningaskunnassa.
202   BA on näet ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kysymykseen antamassaan vastauksessa myöntänyt, että oli mahdotonta esittää
numerotietoja Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolelle tapahtuneesta myynnistä. Komissio ei ole siis kyennyt tekemään eroa
sen mukaan, onko liput myyty Yhdistyneessä kuningaskunnassa vai ei. Kuten kolmannen kanneperusteen tutkimisen yhteydessä ilmeni,
matkustajat varaavat normaalisti lentoliput kotimaassaan. Näin ollen kantaja ei ole osoittanut, että komission suorittama
arviointi olisi koskenut sellaista lippujen määrää, joka olisi omiaan vääristämään sen arviointia BA:lla lentomatkoihin liittyvien
matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa olevista markkinaosuuksista.
203   BA:n perusteluun, jonka mukaan BSPUK ei ole edustava, ei voida yhtyä. Vaikka BSPUK:hon kuuluu vain 4 634 Yhdistyneessä kuningaskunnassa
toimivista 7 000 matkatoimistosta, on kiistatonta, että niistä tärkeimmät ovat tämän kansallisen tilitysjärjestelmän jäseniä.
204   Kun otetaan huomioon se, että BSPUK:n kautta kulkeva lentolippujen myynti muodostaa suurimman osan Yhdistyneessä kuningaskunnassa
toimivien matkatoimistojen välityksellä käsiteltyjen lentolippujen kokonaismyynnistä, komissio on selvästi menetellyt perustellusti
arvioidessaan, että kuuden tärkeimmän lentoyhtiön osuudet tästä lentolippujen kokonaismyynnistä eivät voi poiketa kovin paljon
BSPUK:n välityksellä laskutetusta myynnistä.
205   Kuten riidanalaisen päätöksen 34 perustelukappaleestakin ilmenee, BA on itse ilmoittanut hallinnollisen menettelyn aikana,
että se oli tammi-marraskuussa 1998 myynyt 85 prosenttia Yhdistyneessä kuningaskunnassa lunastetuista lentolipuistaan IATA-matkatoimistojen
välityksellä ja BSPUK:n kautta. Riidanalaisen päätöksen 33 perustelukappaleesta ilmenee, että IATA on hyväksynyt 4 108 eli
noin 89 prosenttia 4 634:stä BSPUK:hon osallistuvasta matkatoimistosta, mitä kantaja ei ole kiistänyt.
206   Se ei ole kiistänyt myöskään sitä, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien IATA:han kuuluvien matkatoimistojen myymät
BA-liput vastasivat 66:ta prosenttia kymmenen suurimman lentoyhtiön myynnistä, jonka BSPUK käsitteli samana tilikautena.
207   Näin ollen se, että 2 366 matkatoimistoa ei kuulu BSPUK:hon, ei ole omiaan vähentämään merkittävästi BA:n osuutta Yhdistyneessä
kuningaskunnassa matkatoimistojen välityksellä tapahtuvasta lentolippujen myynnistä.
208   Sama pätee muiden, BA:ta edustajanaan käyttävien ja sääntöjenvastaisiksi todettuihin palkkiojärjestelmiin osallistumattomien
lentoyhtiöiden lipunmyyntiin. Kuten komissio on korostanut, ilman että BA olisi sitä kiistänyt, BA on tyytynyt ainoastaan
ilmoittamaan, että tämä myynti saattaa olla enintään 5 prosenttia.
209   On vielä tutkittava, onko siinä ajatuksenkulussa, jonka komissio on esittänyt näyttääkseen toteen BA:n määräävän aseman näin
laillisesti huomioimiensa aineellisten seikkojen perusteella, mahdollisesti arviointivirheitä.
210   Tässä yhteydessä on otettava huomioon erittäin merkittävä aihetodiste, joka on asianomaisen yrityksen suuri markkinaosuus
sekä sen markkinaosuuden suhde sen jälkeen suurimpien kilpailijoiden markkinaosuuksiin (edellä 182 kohdassa mainitussa asiassa
Hoffmann-La Roche v. komissio annetun tuomion 39 ja 48 kohta), ja tämä pätee erityisesti silloin, kun varteenotettavien kilpailijoiden
markkinaosuudet ovat hyvin pieniä (asia 27/76, United Brands v. komissio, tuomio 14.2.1978, Kok. 1978, s. 207, Kok. Ep. IV,
s. 9, 111 kohta).
211   Kuten jäljempänä esitetystä, riidanalaisen päätöksen 41 perustelukappaleeseen otetusta taulukosta, jonka aineellista paikkansapitämättömyyttä
BA ei ole kyennyt osoittamaan (ks. edellä 199–208 kohta), ilmenee, sen lisäksi, että BA:n markkinaosuuksia BSPUK:n käsittelemien
lentolippujen kokonaismyynnistä on pidettävä huomattavina, ne ovat myös poikkeuksetta moninkertaisia sen lentomatkoihin liittyvien
matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien viiden tärkeimmän kilpailijan markkinaosuuksiin
nähden.

British Airways
46,3
45,6
43,5
42,7
40,3
42,0
39,7
American Airlines
–
5,4
7,3
7,7
7,6
3,6
3,8
Virgin
2,8
3,0
3,7
4,0
4,0
5,8
5,5
British Midland
3,6
3,4
3,2
3,0
2,7
–
–
Qantas
3,0
2,7
3,0
2,6
6,4
3,0
3,3
KLM
2,5
–
–
–
–
3,8
5,3

212   BA:n markkinaosuuksiin perustuvaa taloudellista valtaa vahvistaa vielä sen maailmanlaajuinen asema, joka perustuu kansainvälisillä
reittilennoilla liikennöityjen matkustajakilometrien määrään, sen kuljetuspalveluvalikoiman laajuuteen sekä sen kattavaan
verkostoon.
213   BA kykenee omien sanojensa mukaan verkostossa toimimisensa ansiosta tarjoamaan laajempaa lentoyhteyksien valikoimaa ja tiheämpiä
yhteyksiä kuin sen viisi kilpailijaa.
214   Lisäksi riidanalaisen päätöksen 38 perustelukappaleesta ilmenee, että BA liikennöi vuonna 1995 kaiken kaikkiaan 92:ta Heathrow’n
lentokentältä lähtevistä 151 kansainvälisestä lentoreitistä ja 43:a Gatwickistä lähtevistä 92 reitistä eli moninkertaisesti
niiden yhteyksien määrän, joita sen kolme tai neljä varteenotettavinta kilpailijaa liikennöi näiltä kahdelta lentokentältä,
mitä BA ei ole kiistänyt.
215   BA:n liikennöimien reittien kokonaisuudesta lennoilla, jotka suuntautuvat Yhdistyneen kuningaskunnan lentokentille ja lähtevät
niiltä, seuraa se päällekkäisvaikutus, että matkustajat ostavat suurimmaksi osaksi BA-lentolippuja Yhdistyneessä kuningaskunnassa
toimivien matkatoimistojen välityksellä ja vastaavasti syntyy ainakin yhtä monta liiketoimea BA:n ja näiden matkatoimistojen
välille lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen suorittamista ja erityisesti BA-lentolippujen myyntiä varten.
216   Tästä seuraa väistämättä, että nämä toimistot ovat huomattavalta osin riippuvaisia tuloista, joita ne saavat BA:lta vastineeksi
suorittamistaan lentomatkoihin liittyvistä matkatoimistopalveluista.
217   BA kiistää siten perusteettomasti sen, että se olisi Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen pakollinen
liikekumppani ja että niillä ei todellisuudessa olisi tarvetta myydä BA-lippuja. BA:n väitteillä ei voida kumota riidanalaisen
päätöksen 93 perustelukappaleeseen sisältyvää toteamusta, jonka mukaan BA:lla on erityisen vahva asema varteenotettavimpiin
kilpailijoihin ja merkittävimpiin matkatoimistoihin nähden.
218   Asiaan liittyvistä tosiseikoista ilmenee esimerkiksi, että BA on kyennyt määräämään 17.11.1997 päivätyllä kiertokirjeellä
yksipuolisesti siihen saakka voimassa olleiden provisioiden alentamisesta 1.1.1998 alkaen ja uuden tulospalkkiojärjestelmänsä
laajentamisesta kaikkiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiviin matkatoimistoihin.
219   Näin ollen sillä, että BA-lippujen myynnin osuus tiettyjen tärkeiden toimistojen toiminnoista on mahdollisesti vähäinen, mistä
on lisäksi esitetty pelkkiä väitteitä, tai sillä, että BA:n osuuden Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen
lentolippujen kokonaismyynnistä väitetään vaihtelevan, ei voida kyseenalaistaa komission toteamusta, jonka mukaan BA:lla on
määräävä asema lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
220   Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen huomattavaa riippuvuutta BA:sta ja sen verrattain suurta toimintavapautta
muihin lentomatkoihin liittyviä matkatoimistopalveluja saaviin yhtiöihin nähden ei voida kyseenalaistaa myöskään sillä, että
nämä toimistot eivät normaalisti pidä lentolippuja varastossa.
221   Tämä seikka, joka on yksinomaan logistinen, ei näet voi vaikuttaa määräävään asemaan, joka BA:lla on sen vuoksi, että sen
painoarvo lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa on ylivoimainen.
222   Väite, jonka mukaan BA:lla ei olisi määräävässä asemassa olevana yrityksenä mitään intressiä uhrata huomattavia summia palvelujensa
parantamiseen kyetäkseen kilpailemaan tehokkaammin kilpailevien yhtiöiden kanssa, on merkityksetön, koska se koskee Yhdistyneen
kuningaskunnan lentoliikenteen markkinoita eikä lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoita Yhdistyneessä
kuningaskunnassa, jotka on otettu huomioon BA:n määräävän aseman osoittamiseksi.
223   Samasta syystä BA-lentolippujen myynnin prosenttiosuuden pienenemisen tai tiettyjen kilpailevien yhtiöiden markkinaosuuksien
suurenemisen vaikutukset eivät ole riittävän merkittäviä, jotta voitaisiin kyseenalaistaa BA:lla lentomatkoihin liittyvien
matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa olevan määräävän aseman olemassaolo.
224   Tässä tapauksessa BA:n markkinaosuuksien pieneneminen ei voi sellaisenaan osoittaa määräävän aseman puuttumista. Asema, joka
BA:lla yhä on lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa, on näet edelleenkin
ylivoimainen. Edellä 211 kohdassa esitetty taulukko osoittaa, että BA:n markkinaosuudet ovat komission toteaman kilpailusääntöjen
rikkomisen koko keston ajan eronneet huomattavasti sekä sen varteenotettavimman kilpailijan markkinaosuuksista että sen lentomatkoihin
liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivan viiden tärkeimmän kilpailijan yhteenlasketuista
markkinaosuuksista.
225   Komissio on näin ollen perustellusti arvioinut, että BA:lla oli määräävä asema lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen
markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
226   Kuudes kanneperuste on näin ollen hylättävä.

Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan määräävää asemaa ei ole käytetty väärin
227   BA kiistää komission sen väitteen oikeellisuuden, jonka mukaan sen tulospalkkiojärjestelmillä on syrjitty Yhdistyneessä kuningaskunnassa
toimivia matkatoimistoja keskenään tai poissuljettu kilpailevia lentoyhtiöitä.
BA:n tulospalkkiojärjestelmän syrjivyys Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen kannalta
–       Asianosaisten lausumat
228   BA arvostelee komissiota siitä, että tämä ei ole näyttänyt toteen, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivia matkatoimistoja
olisi syrjitty keskenään soveltamalla erilaisia perusteita tai että tämä ei olisi perusteltavissa sallituilla liiketoiminnallisilla
näkökohdilla.
229   Se, että kaksi matkatoimistoa, jotka ovat myyneet eri määriä BA-lippuja, voivat saada samat edut, ja että kaksi matkatoimistoa,
jotka ovat myyneet saman määrän BA-lippuja, voivat saada eri edut, ei millään tavoin osoita, että kyseessä olisi EY 82 artiklan
toisen kohdan c alakohdassa tarkoitettu syrjintä.
230   Eri kokoiset matkatoimistot voivat päinvastoin uhrata saman verran vaivaa ja varoja BA-lippujen myyntiin. Tulospalkkion laskemisesta
matkatoimiston edellisen viitejakson aikana toteutuneen myynnin perusteella koituu se hyöty, että asianomaisen toimiston koko
otetaan huomioon.
231   Komission mielestä BA:n tulospalkkiojärjestelmillä syrjitään matkatoimistoja keskenään tavalla, joka ei ole hyväksyttävissä,
koska ne perustuvat siihen, saavuttavatko ne edellisen viitejakson aikana toteutuneen BA-lippujen myynnin tason tai missä
määrin ne parantavat sitä, eikä myytyjen lippujen eri määriin tai BA:lle annettujen palvelujen tasoon.
232   Tämä käytäntö on asettanut tietyt Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivat matkatoimistot muihin nähden heikompaan asemaan
erittäin kovassa kilpailutilanteessa. Koska BA:n soveltamilla taloudellisia kannustimia sisältävillä järjestelmillä vääristetään
matkatoimistoille suoritettavien provisioiden tasoa, niillä heikennetään niiden kykyä keskinäiseen kilpailuun.
–       Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
233   EY 82 artiklan toisen kohdan c alakohdassa määrätään, että määräävän aseman väärinkäyttöä voi olla erilaisten ehtojen soveltaminen
eri kauppakumppaneiden samankaltaisiin suorituksiin kauppakumppaneita epäedulliseen kilpailuasemaan asettavalla tavalla.
234   Kuten komissio toteaa riidanalaisen päätöksen 29 perustelukappaleessa, on kiistatonta, että BA-lippujen myynnin kausitavoitteiden
saavuttamisen seurauksena BA maksoi korotetun provision Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiville matkatoimistoille kaikista
niiden kyseisen viiteajanjakson aikana myymistä BA-lipuista eikä vain tavoitteen ylittävistä myydyistä BA-lipuista.
235   Tältä osin riidanalaiset tulospalkkiojärjestelmät saattoivat johtaa siihen, että kahden matkatoimiston BA-lippujen myynnistä
saamiin samoihin tuloihin sovellettiin eri provisioita, koska niiden myyntimäärät olivat olleet erisuuruiset edellisen viitekauden
aikana, ja samalla niiden prosentuaalinen myynnin lisäys.
236   Koska näillä tulospalkkiojärjestelmillä palkitaan samana viitekautena suoritettuja samoja palveluja erisuuruisesti, niillä
vääristetään niiden palkkioiden tasoa, joita asianomaiset saavat BA:n suorittamina provisioina.
237   Kuten BA on itse todennut, Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen välinen kilpailu on kovaa, ja niiden
kyky kilpailla keskenään riippuu niiden kyvystä tarjota lennoille matkustajien toivomusten mukaisia paikkoja kohtuullisin
kustannuksin.
238   Koska tämä riippuu kunkin toimiston taloudellisista voimavaroista, toimistojen kykyä kilpailla lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen
tarjoamisessa matkustajille ja herättää lentoyhtiöiden kysyntä tällaisille palveluille luonnollisesti heikensivät BA:n tulospalkkiojärjestelmään
kuuluvat syrjivät palkkioehdot.
239   BA:n väitteet, jotka koskevat Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen koon merkitystä, eivät ole asiaankuuluvia.
Arvostellut tulospalkkiojärjestelmät perustuvat itsessään yritysten kokoon liittymättömään muuttujaan, koska niiden perustana
on se, miten paljon matkatoimistot ovat kasvattaneet BA-lippujen myyntiään verrattuna kynnykseen, joka määräytyy edellisen
viiteajanjakson aikana myytyjen BA-lippujen määrän perusteella.
240   Näin ollen komissio on menetellyt perustellusti katsoessaan, että BA:n tulospalkkiojärjestelmät merkitsivät BA:lla lentomatkoihin
liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa olevan määräävän aseman väärinkäyttöä, koska
niillä on syrjiviä vaikutuksia Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen verkostossa ja niillä näin ollen
asetetaan tietyt niistä EY 82 artiklan toisen kohdan c alakohdassa tarkoitettuun epäedulliseen kilpailuasemaan.
BA:n kanssa kilpailevat lentoyhtiöt poissulkeva vaikutus, joka johtuu siitä, että BA:n tulospalkkiojärjestelmät palkitsevat
”uskollisuuden” perusteella
241   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistuttaa aluksi siitä, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan väärinkäytön käsite
on objektiivinen käsite, joka tarkoittaa määräävässä asemassa olevan yrityksen käyttäytymistä, joka on omiaan vaikuttamaan
sellaisten markkinoiden rakenteeseen, joilla juuri kyseessä olevan yrityksen olemassaolon vuoksi kilpailuaste on jo heikentynyt,
ja joka estää markkinoilla vielä olemassa olevan kilpailuasteen säilymisen ja tämän kilpailun kehittymisen sen vuoksi, että
tämä yritys käyttää muita kuin niitä keinoja, joita taloudellisten toimijoiden liiketoimiin perustuvassa tuotteiden tai palvelujen
tavallisessa kilpailussa käytetään (edellä 182 kohdassa mainitussa asiassa Hoffmann-La Roche v. komissio annetun tuomion 91 kohta;
edellä 91 kohdassa mainitussa asiassa Michelin v. komissio annetun tuomion 70 kohta; asia C-62/86, AKZO v. komissio, tuomio
3.7.1991, Kok. 1991, s. I-3359, Kok. Ep. XI, s. I-261, 69 kohta; asia T-228/97, Irish Sugar v. komissio, 7.10.1999, Kok. 1999,
s. II-2969, 111 kohta).
242   Näin ollen vaikka yrityksen määräävän aseman toteaminen ei sellaisenaan ole kyseisen yrityksen kannalta syytös, se merkitsee,
että kyseisellä yrityksellä on erityinen velvollisuus olla toiminnallaan rajoittamatta toimivaa ja vääristymätöntä kilpailua
yhteismarkkinoilla, riippumatta siitä, mihin tämä asema perustuu (edellä 91 kohdassa mainitussa asiassa Michelin v. komissio
annetun tuomion 57 kohta ja edellä 241 kohdassa mainitussa asiassa Irish Sugar v. komissio annetun tuomion 112 kohta).
243   Samoin vaikka onkin totta, että määräävän markkina-aseman olemassaolo ei voi viedä tällaisessa asemassa olevalta yritykseltä
oikeutta suojella kaupallisia intressejään silloin, kun niitä uhataan, ja että tällaiselle yritykselle on kohtuullisessa määrin
myönnettävä mahdollisuus toteuttaa kyseisten intressien suojaamiseksi aiheelliseksi katsomiaan toimenpiteitä, tällaista käyttäytymistä
ei kuitenkaan voida hyväksyä silloin, kun sen nimenomaisena tarkoituksena on tämän määräävän markkina-aseman vahvistaminen
ja sen väärinkäyttö (edellä 210 kohdassa mainitussa asiassa United Brands v. komissio annetun tuomion 189 kohta; asia T-65/89,
BPB Industries ja British Gypsum v. komissio, tuomio 1.4.1993, Kok. 1993, s. II-389, Kok. Ep. XIV, s. II-1, 69 kohta; yhdistetyt
asiat T-24/93–T-26/93 ja T-28/93, Compagnie maritime belge transports ym. v. komissio, tuomio 8.10.1996, Kok. 1996, s. II-1201,
107 kohta ja edellä 241 kohdassa mainitussa asiassa Irish Sugar v. komissio annetun tuomion 112 kohta).
244   Erityisesti määräävässä asemassa olevan yrityksen myöntämien paljousalennusten osalta vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee,
että uskollisuusalennus, joka myönnetään vastikkeeksi siitä, että asiakas sitoutuu hankkimaan määräävässä asemassa olevalta
yritykseltä kaikki tarvitsemansa tuotteet tai osan niistä, on EY 82 artiklan vastainen. Tällaisella alennuksella pyritään
näet taloudellisia etuja antamalla estämään se, että asiakkaat hankkivat tavaraa kilpailevilta tuottajilta (yhdistetyt asiat
40/73–48/73, 50/73, 54/73–56/73, 111/73, 113/73 ja 114/73, Suiker Unie ym. v. komissio, tuomio 16.12.1975, Kok. 1975, s. 1663,
518 kohta; edellä 182 kohdassa mainitussa asiassa Hoffmann-La Roche v. komissio annetun tuomion 89 ja 90 kohta; edellä 91 kohdassa
mainitussa asiassa Michelin v. komissio annetun tuomion 71 kohta ja edellä 243 kohdassa mainitussa asiassa BPB Industries
ja British Gypsum v. komissio annetun tuomion 120 kohta).
245   Yleisemmin arvioiden paljousalennusjärjestelmää, jonka vaikutuksesta estetään asiakkaiden hankinnat markkinoilla toimivilta
kilpailijoilta, pidetään EY 82 artiklan vastaisena, mikäli sitä soveltaa määräävässä asemassa oleva yritys. Tästä syystä yhteisöjen
tuomioistuin on katsonut, että ostotavoitteen saavuttamiseen liittynyt paljousalennus oli myös EY 82 artiklan vastainen (edellä
91 kohdassa mainitussa asiassa Michelin v. komissio annetun tuomion 86 kohta).
246   Paljousalennusjärjestelmien, jotka liittyvät yksinomaan määräävässä asemassa olevalta valmistajalta tehtyjen ostojen määrään,
katsotaan yleensä olevan sellaisia, että niiden vaikutuksesta ei estetä EY 82 artiklan vastaisesti asiakkaita hankkimasta
tavaraa kilpailijoilta (edellä 91 kohdassa mainitussa asiassa Michelin v. komissio annetun tuomion 71 kohta ja asia C-163/99,
Portugali v. komissio, tuomio 29.3.2001, Kok. 2001, s. I-2613, 50 kohta). Jos näet toimitetun määrän lisäys merkitsee alempia
kustannuksia tavarantoimittajalle, sillä on oikeus siirtää tämä alennusasiakkaalleen edullisemman hinnan muodossa (julkisasiamies
Mischon em. asiassa Portugali v. komissio antaman ratkaisuehdotuksen 106 kohta, s. I-2618). Paljousalennusten katsotaan siten
heijastavan määräävässä asemassa olevan yrityksen saamia tehokkuushyötyjä ja suurtuotannon etuja.
247   Tästä seuraa, että paljousalennusjärjestelmä, jonka alennusprosentti suurenee ostetun määrän perusteella, ei ole EY 82 artiklan
vastainen, ellei tämän alennuksen myöntämisperusteista ja myöntämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ilmene, että
ne eivät perustu edun oikeuttavan taloudellisen vastasuorituksen saantiin, vaan niiden tarkoituksena on uskollisuusalennusten
tavoin estää asiakkaita hankkimasta tavaraa kilpailevilta tuottajilta (edellä 182 kohdassa mainitussa asiassa Hoffmann-La
Roche v. komissio annetun tuomion 90 kohta; edellä 91 kohdassa mainitussa asiassa Michelin v. komissio annetun tuomion 73 kohta
ja edellä 241 kohdassa mainitussa asiassa Irish Sugar v. komissio annetun tuomion 114 kohta).
248   Yleisesti arvioiden tästä oikeuskäytännöstä voidaan päätellä, että kaikilla määräävässä asemassa olevan yrityksen soveltamilla
”uskollisuusalennusjärjestelmillä” pyritään EY 82 artiklan vastaisesti estämään se, että asiakkaat hankkivat tavaraa kilpailijoilta,
riippumatta siitä, onko alennusjärjestelmä syrjivä vai ei. Sama pätee määräävässä asemassa olevan ostajan palveluntarjoajiinsa
soveltamaan ”uskollisuuden” perusteella palkitsevaan tulospalkkiojärjestelmään.
249   Edellä 91 kohdassa mainittuun asiassa Michelin vastaan komissio annettuun tuomioon liittyneessä tapauksessa yhteisöjen tuomioistuin
ei hyväksynyt komission väitettä, jonka mukaan Michelinin soveltama paljousalennusjärjestelmä oli syrjivä, mutta totesi kuitenkin
kyseisen järjestelmän EY 82 artiklan vastaiseksi siltä osin kuin sillä tehtiin jälleenmyyjät Michelinistä riippuvaisiksi.
–       Asianosaisten lausumat
250   BA väittää komission tyytyneen olettamaan, että BA:n menettelytavat olivat poissulkevia, toisin kuin edellä 182 kohdassa mainitussa
asiassa Hoffmann-La Roche vastaan komissio annetussa tuomiossa edellytetään. Riidanalaisessa päätöksessä ei ole millään tavoin
tutkittu lentoliikenteen markkinoita eikä esitetty empiiristä näyttöä vahingosta, jota BA:n tulospalkkiojärjestelmistä olisi
aiheutunut kilpailijoille, asiakkaille tai kuluttajille.
251   Komissio näyttää olettaneen ilman mitään olettamustaan tukevaa näyttöä, että matkatoimistot kykenevät merkittävässä määrin
valvomaan lipunmyyntiä kuluttajien vahingoksi, vaikka ne vaikuttavat vain vähäisessä määrin matkustajien tekemiin lentoyhtiöitä
koskeviin valintoihin.
252   BA:n tulospalkkiojärjestelmät eivät ole estäneet sen kilpailijoita tekemästä samankaltaisia sopimuksia Yhdistyneessä kuningaskunnassa
toimivien matkatoimistojen kanssa. Koska BA vastaa vähemmästä kuin 50 prosentista kokonaislipunmyynnistä komission määrittelemillä
markkinoilla, ei ole mitään syytä päätellä, että muut yhtiöt kokonaisuutena arvioiden olisivat katsoneet, että BA:n etuja
vastaavien etujen tarjoaminen ei olisi kannattavaa. Suuret matkatoimistot, joiden osuus BA-lippujen kokonaismyynnistä on hieman
vähemmän kuin 50 prosenttia, ovat neuvotelleet erikseen sopimuksia, ja ne ovat siten kyenneet kilpailuttamaan lentoyhtiöitä
keskenään.
253   Joka tapauksessa BA:n tulospalkkiojärjestelmien rakenne ei ole kannustanut toimistoja suosimaan BA:ta muihin lentoyhtiöihin
nähden. Toimistoille myönnetyt edut ovat riippuneet useista tekijöistä, joihin kuuluvat muun muassa tavoitekynnysten taso
ja asianomaisten onnistumisaste näihin kynnyksiin nähden.
254   BA:n edut myönnetään myytyjen lippujen määrän perusteella eikä matkatoimiston BA:n lukuun tekemien liiketoimien prosenttiosuuden
perusteella. Vaikka toimisto lisäisi BA-lippujen myyntiään, se osuus, joka BA:lla on sen toiminnasta, saattaa pienentyä ja
muiden yhtiöiden osuus vastaavasti suurentua.
255   Uskollisuuden perusteella palkitsevat sopimukset ovat kilpailukeino, eikä niillä vääristetä kilpailua millään tavoin. Muiden
lentoyhtiöiden markkinaosuuksien kasvun suuruus viittaa siihen, että uskollisuuden perusteella palkitsevilla sopimuksilla
ei ole voinut olla komission väittämää poissulkevaa vaikutusta.
256   Matkatoimistoille myönnetyistä eduista on koitunut huomattavia kustannussäästöjä kuluttajien eduksi, koska BA on saanut laajemmat
mahdollisuudet alentaa tariffejaan ja/tai kyennyt tarjoamaan suurempaa määrää lentoja tietyillä lentoreiteillä.
257   BA kiistää komission sen uskollisuuden perusteella palkitsevista sopimuksista esittämän arvostelun paikkansapitävyyden. Ensinnäkin
toimistoille myönnettyjen korotettujen tariffietujen lopettamisella olisi ollut merkitystä vain siinä tapauksessa, että niiden
lopettamisella olisi ollut poissulkeva vaikutus, jota sillä ei ole ollut. Missään tapauksessa ei voida olettaa, että tästä
lopettamisesta olisi etuja BA:lle. Koko lentoliikenteen sektorin tasolla on ollut käytännössä mahdotonta ennustaa, suosivatko
myönnetyt edut järjestelmällisesti BA:ta vai muita lentoyhtiöitä.
258   Toiseksi myyntitavoitteiden laskeminen edellisen tilivuoden saavutusten perusteella, mitä komissio arvostelee riidanalaisen
päätöksen 48 ja 109 perustelukappaleessa, on ollut sekä osapuolten kannalta kohtuullista että vaikutuksiltaan myönteistä.
Joka tapauksessa kyseisten sopimusten kannustinvaikutus olisi kyetty mittaamaan vain pidemmällä aikavälillä.
259   BA huomauttaa, että näillä kahdella ensimmäisellä komission vastaväitteellä ei ole merkitystä sen joulukuun 1997 ja maaliskuun
1999 välisenä aikana käyttöön ottaman tulospalkkiojärjestelmän osalta. Kyseisessä järjestelmässä on otettu huomioon sekä matkatoimistoille
myönnettyjen etujen jatkuva lisäys että niitä koskeva kuukausittainen eikä vuosittainen laskelma.
260   Kolmanneksi BA kiistää komission riidanalaisen päätöksen 48 ja 102 perustelukappaleessa esittämän sen vastaväitteen oikeellisuuden,
jonka mukaan matkatoimistolle myönnettyjen etujen ja kustannussäästöjen välillä ei olisi mitään yhteyttä. Järkevän taloudenpidon
noudattaminen kannustaa yritystä soveltamaan alennusjärjestelmää mahdollisten säästöjen syntymisestä riippumatta. Uskollisuuden
perusteella palkitsevat sopimukset ovat käytännössä keino myöntää tuottoon liittyviä etuja ilman tarvetta suorittaa hankalia
ellei jopa mahdottomia laskelmia lipun hinnan täsmällisestä, hyvin vaihtelevasta yhteydestä kustannuksiin. Koska lentoliikenteen
sektorin kiinteät kulut ovat suuret, käyttöasteen parantaminen vähentää keskimääräisiä yksikkökustannuksia ja on siten antanut
BA:lle kustannussäästöjä, jotka sillä on oikeus jakaa matkatoimistojen ja asiakkaiden kanssa.
261   BA huomauttaa neljänneksi, että kun komissio on liittänyt riidanalaisten tulospalkkiojärjestelmien uskollisuuteen sitouttavat
vaikutukset siihen, että BA liikennöi laajempaa reittivalikoimaa kuin muut lentoyhtiöt (riidanalaisen päätöksen 91 perustelukappale),
se ei ole ottanut huomioon sitä, että BA:n tarjoamat kokonaisalennukset vastaavat sitä, että se maksaisi eri reittien mukaan
eriytettyjä paljousalennuksia. Vaikka pienten yhtiöiden keskimääräiset myyntikulut saattavat olla suuremmat, tämä ei ole kuitenkaan
poissulkenut niitä eri relevanteilta markkinoilta eikä estänyt niitä käymästä tehokasta kilpailua.
262   Komission ja Virginin mukaan edellä 182 kohdassa mainitussa asiassa Hoffmann-La Roche vastaan komissio annetussa tuomiossa
ja edellä 91 kohdassa mainitussa asiassa Michelin vastaan komissio annetussa tuomiossa esitetään periaate, jonka mukaan määräävässä
asemassa oleva yritys voi myöntää paljousalennuksia tehokkuusetujen vastasuoritukseksi, mutta ei asiakasuskollisuutta edistäviä
alennuksia tai kannustimia (riidanalaisen päätöksen 101 perustelukappale).
263   Kun määräävässä markkina-asemassa oleva yritys myöntää alennusta tiettynä ajanjaksona tehtyjen ostojen kasvun mukaan siten,
ettei tätä alennusta voida pitää tavanomaisena määräalennuksena, kysymyksessä on tämän määräävän aseman väärinkäyttö, koska
tällaisen menettelytavan tarkoituksena voi olla vain alennusta saavien asiakkaiden sitominen ja kilpailijoiden saattaminen
epäedulliseen kilpailuasemaan (edellä 241 kohdassa mainitussa asiassa Irish Sugar v. komissio annetun tuomion 213 kohta).
264   EY 82 artiklassa ei edellytetä minkäänlaisten arvostellun käyttäytymisen todellisten tai suorien kuluttajiin kohdistuvien
vaikutusten toteennäyttämistä. Kilpailuoikeudessa pyritään suojelemaan markkinoiden rakennetta keinotekoisia vääristymiä vastaan
ja suojelemaan siten tehokkaammin kuluttajien etuja keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.
265   Kun kaikki ne ominaisuudet, joita yhteisöjen tuomioistuin on pitänyt edellä 91 kohdassa mainitussa asiassa Michelin vastaan
komissio annetussa tuomiossa ratkaisevina, jotta paljousalennusjärjestelmää voidaan pitää väärinkäyttönä, täyttyvät nyt käsiteltävän
asian tavoin, ei ole tarpeen osoittaa, että järjestelmällä olisi myös sellaisen järjestelmän ominaisuuksia ja vaikutuksia,
jonka yhteisöjen tuomioistuin on tuominnut edellä 182 kohdassa mainitussa asiassa Hoffmann-La Roche v. komissio antamassaan
tuomiossa.
266   Kun otetaan huomioon BA:n soveltamien palkkiojärjestelmien rakenne, matkatoimiston jokaisesta BA:n lukuun myymästään lisäpaikasta
saama marginaaliprovisio kasvaa eksponentiaalisesti, kun lisäprovision kynnys saavutetaan. Pienemmillä kilpailevilla lentoyhtiöillä
ei olisi ollut mahdollisuutta tarjota näin suuria provisioita. Kun otetaan lisäksi huomioon riidanalaisen järjestelmän perusteella
saatavan marginaaliprovision taso, BA on myynyt runsaasti lippuja tappiolla.
267   Väärinkäyttöä oli se, että lisäprovisiot eivät liittyneet BA:n matkatoimistojen kanssa suorittamiensa liiketoimien yhteydessä
saamiin kustannussäästöihin tai tehokkuusetuihin vaan pikemminkin siihen, olivatko matkatoimistot saavuttaneet tai ylittäneet
edellisen tilivuoden BA-lippujen myynnin tason, riippumatta niiden koosta, tehokkuudesta tai BA:lle antamista palveluista.
268   Koska matkatoimistot ovat edelleen ylivoimaisesti tärkein jakelukanava, jota lentoyhtiöt käyttävät myydessään lentoliikennepalveluja
Yhdistyneessä kuningaskunnassa, sillä, että BA on käyttänyt väärin määräävää asemaa lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen
markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa, on ollut myös vakavia poissulkevia vaikutuksia Yhdistyneen kuningaskunnan lentoliikenteen
markkinoilla toimivien kilpailevien lentoyhtiöiden kannalta.
269   Se, että BA:n kilpailijat ovat viimeksi mainittujen markkinoiden vapauttamisen ansiosta kyenneet ottamaan siltä markkinaosuuksia,
ei osoita, että sen taloudellisia kannustimia sisältävillä järjestelmillä ei olisi ollut kilpailunvastaisia vaikutuksia.
–       Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
270   Jotta voitaisiin ratkaista, onko BA käyttänyt määräävää asemaansa väärin soveltaessaan tulospalkkiojärjestelmiään Yhdistyneessä
kuningaskunnassa toimiviin matkatoimistoihin, on arvioitava niiden perusteita ja myöntämistä koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä
ja tutkittava, pyritäänkö näillä palkkioilla epäämään toimistoilta mahdollisuus myydä palvelujaan haluamilleen lentoyhtiöille
tai rajoittamaan sitä ja estämään tällä tavoin BA:n kanssa kilpailevien lentoyhtiöiden pääsy lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen
markkinoille Yhdistyneessä kuningaskunnassa tarjoamalla etu, joka ei perustu edun oikeuttavan taloudellisen vastasuorituksen
saantiin (ks. vastaavasti edellä 182 kohdassa mainitussa asiassa Hoffmann-La Roche v. komissio annetun tuomion 90 kohta; edellä
91 kohdassa mainitussa asiassa Michelin v. komissio annetun tuomion 89 kohta ja edellä 241 kohdassa mainitussa asiassa Irish
Sugar v. komissio annetun tuomion 114 ja 197 kohta).
271   Tässä tapauksessa on määritettävä, oliko markkinointisopimuksilla ja uudella tulospalkkiojärjestelmällä uskollisuuteen sitouttavia
vaikutuksia Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiviin matkatoimistoihin nähden, ja tarvittaessa ratkaistava, perustuvatko ne
johonkin niihin oikeuttavaan taloudelliseen suoritukseen (ks. vastaavasti edellä 91 kohdassa mainitussa asiassa Michelin v.
komissio annetun tuomion 73 kohta; edellä 246 kohdassa mainitussa asiassa Portugali v. komissio annetun tuomion 52 kohta ja
edellä 241 kohdassa mainitussa asiassa Irish Sugar annetun tuomion 114 kohta).
272   Riidanalaisten järjestelmien uskollisuuteen sitouttavista vaikutuksista on ensinnäkin todettava, että koska korotetut provisiot
ovat progressiivisia, minkä vuoksi niillä on huomattava vaikutus katteeseen, ne kasvoivat eksponentiaalisesti viiteajanjaksosta
toiseen matkatoimistojen peräkkäisinä viitejaksoina myymien BA-lippujen määrän kasvaessa.
273   Vastaavasti mitä suuremmat BA-lippujen myyntitulot olivat olleet, sitä ankarampi seuraamus asianomaisille aiheutui siitä,
että tulospalkkiota vähennettiin suhteettomasti siinäkin tapauksessa, että BA-lippujen myynti oli vain hieman supistunut edelliseen
viitejaksoon nähden. BA ei näin ollen voi kiistää sitä, että riidanalaiset järjestelmät palkitsevat uskollisuuden perusteella.
274   Kiistääkseen sen, että sen tulospalkkiojärjestelmillä on uskollisuuteen sitouttavia vaikutuksia matkatoimistoihin, BA ei voi
myöskään menestyksellisesti vedota siihen, että näillä toimistoilla on vain vähäinen vaikutus siihen, minkä lentoyhtiön matkustajat
valitsevat. BA on näet itse väittänyt, että nämä toimistot antavat hyödyllistä palvelua suodattamalla asiakkaille tietoja
tietotulvasta, joka koskee lentoliikenteen tariffien eri rakenteita.
275   Lisäksi on todettava, että vaikka matkatoimistoille myönnetyt edut riippuvat, kuten BA toteaa, tavoitekynnysten tasosta ja
onnistumisesta näihin kynnyksiin nähden, tulospalkkioista johtuvaa matkatoimistot sitouttavaa uskollisuusvaikutusta on kuitenkin
pidettävä toteennäytettynä.
276   Myöskään BA:n vastaväitteeseen, jonka mukaan ”uskollisuuden perusteella palkitsevat sopimukset” eivät olisi estäneet sen kilpailijoita
tekemästä samankaltaisia sopimuksia Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen kanssa, ei voida yhtyä. Ei voida
katsoa, että lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivat BA:n viisi
tärkeintä kilpailijaa olisivat kyenneet tarjoamaan samoja etuja matkatoimistoille.
277   Tässä yhteydessä on muistutettava siitä, että niiden BA-lippujen määrä, joita Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivat matkatoimistot
ovat myyneet kaikille lennoille, jotka suuntautuvat Yhdistyneen kuningaskunnan lentokentille ja lähtevät niiltä, on koko riidanalaisten
tulospalkkiojärjestelmien soveltamisajanjakson ajan ollut moninkertainen sekä kunkin näiden viiden tärkeimmän kilpailijan
lipunmyyntiin että niiden myyntien yhteenlaskettuun määrään nähden.
278   Näin ollen on osoitettu oikeudellisesti riittävällä tavalla, että kilpailevat yritykset eivät ole kyenneet Yhdistyneessä kuningaskunnassa
saamaan sellaisia tuloja, että niillä olisi riittävän laajat taloudelliset voimavarat, jotta ne voisivat käytännössä ottaa
käyttöön BA:n järjestelmän kaltaisen palkkiojärjestelmän vastapainoksi poissulkeville vaikutuksille, joita niihin kohdistuu
lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
279   Toiseksi on muistutettava sen kysymyksen osalta, perustuivatko BA:n soveltamat tulospalkkiojärjestelmät johonkin niihin oikeuttavaan
taloudelliseen suoritukseen, että määräävän markkina-aseman olemassaolo ei voi viedä tällaisessa asemassa olevalta yritykseltä
oikeutta ryhtyä kohtuullisiin, asianmukaisina pitämiinsä toimiin suojellakseen kaupallisia intressejään silloin, kun niitä
uhataan (edellä 241 kohdassa mainitussa asiassa Irish Sugar v. komissio annetun tuomion 112 kohta).
280   Tavan, jolla BA:n tavoin määräävässä asemassa oleva yritys suojelee kilpailuasemansa, on, jotta se olisi hyväksyttävää, ainakin
perustuttava taloudellisiin tehokkuusnäkökohtiin (edellä 241 kohdassa mainitussa asiassa Irish Sugar v. komissio annetun tuomion
189 kohta).
281   Tässä tapauksessa on ilmeistä, että BA ei ole näyttänyt toteen, että se, että sen tulospalkkiojärjestelmät palkitsevat uskollisuuden
perusteella, perustuisi edun oikeuttavan taloudellisen vastasuorituksen saantiin.
282   Mikäli Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivat matkatoimistot näet saavuttivat BA-lipunmyynnin kasvutavoitteet, suurempaa
provisiota ei sovellettu ainoastaan niihin BA-lippuihin, jotka myytiin näiden myyntitavoitteiden saavuttamisen jälkeen, vaan
kaikkiin huomioon otetun viitekauden aikana käsiteltyihin BA-lippuihin.
283   Matkatoimistojen lisäpalkkiolla ei siten selvästikään ole mitään objektiivista yhteyttä vastasuoritukseen, jonka BA saa lisälentolippujen
myynnistä.
284   Tältä osin BA:n tulospalkkiojärjestelmiä ei voida pitää vastasuorituksena tehokkuuseduista tai kustannussäästöistä, joita
BA-lippujen myynnistä koituisi kyseisten tavoitteiden saavuttamisen jälkeen. Tätä korotetun provision taannehtivaa soveltamista
kaikkiin matkatoimiston huomioon otetun viitekauden aikana myymiin BA-lippuihin on päinvastoin pidettävä sellaisena, että
tiettyjä BA-lippuja myydään hintaan, joka ei ole oikeassa suhteessa BA:n näiden lisälippujen myynnistä saamaan tuottavuusetuun.
285   Vaikka jokaisella lentoyhtiöllä onkin intressi myydä lisäpaikkoja lennoiltaan pikemminkin kuin jättää ne tyhjiksi, kuten BA
väittää, koneiden paremmasta täyttöasteesta koituvien etujen on normaalisti oltava nyt käsiteltävän kaltaisessa tapauksessa
huomattavan pieniä, kun otetaan huomioon lisäkulut, joita BA:lle aiheutuu siitä, että matkatoimiston palkkio kasvaa tämän
korotetun provision taannehtivan soveltamisen vuoksi.
286   Koska riidanalaiset tulospalkkiojärjestelmät eivät siis perustu mihinkään niihin oikeuttavaan taloudelliseen vastasuoritukseen,
niillä on katsottava lähinnä pyrittävän palkitsemaan BA-lippujen myynnin kasvua viitekaudesta toiseen ja näin ollen vahvistamaan
Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien matkatoimistojen uskollisuutta BA:ta kohtaan.
287   Toimistojen halukkuutta tarjota matkatoimistopalvelujaan BA:n kanssa kilpaileville lentoyhtiöille näin ollen vähennetään ja
tällä tavoin väistämättä vaikeutetaan niiden pääsyä Yhdistyneen kuningaskunnan matkatoimistopalvelujen markkinoille tai etenemistä
niillä.
288   BA:lla ei voisi olla mitään muuta intressiä soveltaa palkkiojärjestelmiään kuin poissulkea kilpailevat lentoyhtiöt markkinoilta
ja estää näin ollen olemassa olevan kilpailuasteen säilyminen tai tämän kilpailun kehittyminen lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen
markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
289   BA ei varsinkaan voi menestyksellisesti väittää, että lisälippujen myynnistä koituisi väistämättä voittoa lentokoneen tietystä
täyttöasteesta lähtien. Kuten näet edellä on todettu, suoritettava vastike toimiston lipunmyynnistä sen jälkeen, kun se on
saavuttanut myynninlisäystavoitteensa, on voiton suuruinen tai sitä suurempi lisäkustannus, koska korotettua provisiota sovelletaan
jälkikäteen kaikkiin kyseisen viiteajanjakson aikana myytyihin BA-lippuihin.
290   BA on lisäksi itse myöntänyt istunnossa, että myyntitavoitteen saavuttamisen jälkeen myydyistä BA:n lisälipuista mahdollisesti
saatujen suurtuotannon etujen ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiville matkatoimistoille vastikkeeksi suoritettujen korotettujen
palkkioiden välillä ei ollut täsmällistä yhteyttä.
291   Toisin kuin BA väittää, sen tulospalkkiojärjestelmät eivät ole siten voineet olla keino, jota tavallisessa kilpailussa käytetään,
eikä niillä ole kyetty alentamaan sen kuluja. Vastaväitteet, joita BA on tältä osin esittänyt, eivät osoita, että sen tulospalkkiojärjestelmät
perustuisivat edun oikeuttavan taloudellisen vastasuorituksen saantiin.
292   Komissio on näin ollen perustellusti katsonut, että BA on käyttänyt väärin määräävää asemaansa lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen
markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa rajoittaessaan, soveltamalla tulospalkkiojärjestelmiä, jotka eivät perustu edun
oikeuttavan taloudellisen vastasuorituksen saantiin, toimistojen vapautta tarjota palvelujaan valitsemilleen lentoyhtiöille
ja näin ollen kyseisten lentoyhtiöiden pääsyä lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoille Yhdistyneessä
kuningaskunnassa.
293   BA ei myöskään voi arvostella komissiota siitä, että tämä ei ole näyttänyt toteen, että sen menettelytavoilla olisi poissulkeva
vaikutus. EY 82 artiklan rikkomisen toteennäyttämiseksi ei näet ensinnäkään edellytetä sen osoittamista, että kyseisellä väärinkäytöllä
on ollut konkreettisia vaikutuksia asianomaisiin markkinoihin. Siinä yhteydessä riittää sen osoittaminen, että sillä, että
määräävässä asemassa oleva yritys on käyttänyt asemaansa väärin, on pyritty rajoittamaan kilpailua tai toisin sanoen että
menettelytapa on omiaan vaikuttamaan tällä tavoin.
294   Toisaalta on ilmeistä, että sen lisäksi, että riidanalaiset menettelytavat ovat olleet sellaisia, että niillä on saattanut
olla rajoittavia vaikutuksia lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoihin Yhdistyneessä kuningaskunnassa
ja lentoliikenteen markkinoihin, komissio on myös käytännössä näyttänyt tällaiset vaikutukset toteen.
295   Koska Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivat matkatoimistot näet vastasivat riidanalaisten tosiseikkojen tapahtuma-aikana
85 prosentista kaikkien Yhdistyneen kuningaskunnan alueella myytyjen lentolippujen myynnistä, siitä, että BA on käyttänyt
väärin määräävää asemaansa lentomatkoihin liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa,
on väistämättä aiheutunut kilpailevien lentoyhtiöiden vahingoksi poissulkevia vaikutuksia Yhdistyneen kuningaskunnan lentoliikenteen
markkinoihin, koska kyseisten markkinoiden välillä on yhteys, kuten neljättä kanneperustetta tutkittaessa on todettu.
296   Koska BA:n soveltamilla palkkiojärjestelmillä on ollut tämä vääristävä vaikutus Yhdistyneen kuningaskunnan lentoliikenteen
markkinoihin, BA:n väitettä, jonka mukaan riidanalaisessa päätöksessä ei ole millään tavoin tutkittu lentoliikenteen markkinoita
eikä esitetty empiiristä näyttöä vahingoista, joita sen taloudellisista kannustinjärjestelmistä olisi aiheutunut kilpaileville
lentoyhtiöille tai matkustajille, ei voida hyväksyä.
297   Lisäksi silloin, kun määräävässä asemassa oleva yritys panee käytännössä täytäntöön menettelytavan, jolla on sen kilpailijat
poissulkevia vaikutuksia, se, että toivottua tulosta ei ole saavutettu, ei ole riittävä peruste katsoa, että kyseessä ei ole
EY 82 artiklassa tarkoitettu määräävän aseman väärinkäyttö.
298   Myöskään se, että tiettyjen BA:n kanssa kilpailevien lentoyhtiöiden markkinaosuudet ovat kasvaneet, absoluuttisina määrinä
hyvin vähän, kun otetaan huomioon niiden aiempien markkinaosuuksien vaatimattomuus, ei merkitse sitä, että BA:n menettelytavoilla
ei olisi ollut mitään vaikutuksia. Voidaan ajatella, että mikäli näitä menettelytapoja ei olisi toteutettu, sen kilpailijoiden
markkinaosuudet olisivat voineet kasvaa enemmän (ks. vastaavasti edellä 243 kohdassa mainitussa asiassa Compagnie maritime
belge transports ym. v. komissio annetun tuomion 149 kohta).
299   Komissio ei ole näin ollen tehnyt arviointivirheitä katsoessaan, että BA on rikkonut EY 82 artiklan määräyksiä soveltaessaan
Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiviin lentomatkatoimistoihin tulospalkkiojärjestelmiä, joilla sekä syrjitään tiettyjä palkkionsaajia
toisiin palkkionsaajiin nähden ja joiden tavoitteena ja vaikutuksena on, ilman edun oikeuttavaa taloudellista vastasuoritusta,
palkita näiden toimistojen uskollisuus BA:ta kohtaan ja näin ollen sulkea kilpailevat lentoyhtiöt pois sekä lentomatkoihin
liittyvien matkatoimistopalvelujen markkinoilta Yhdistyneessä kuningaskunnassa että välttämättömänä seurannaisvaikutuksena
Yhdistyneen kuningaskunnan lentoliikenteen markkinoilta.
300   Tästä seuraa, että seitsemäs kanneperuste on hylättävä.

Kahdeksas kanneperuste, jonka mukaan sakon määrä on liiallinen
Asianosaisten lausumat
301   BA arvioi, että sille määrätty 6 800 000 euron sakko on liian suuri, kun otetaan huomioon komission tiedonanto asetuksen N:o 17
15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennassa sovellettavista
suuntaviivoista (EYVL 1998 C 9, s. 3; jäljempänä suuntaviivat).
302   Ensinnäkin sakon perusmäärä eli 4 000 000 euroa, jonka pitäisi heijastaa kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuutta, laajuutta
ja vaikutuksia, on liian suuri, kun otetaan huomioon suuntaviivojen 1 kohdan A alakohta. Kyseisen määräyksen mukaan kilpailusääntöjen
rikkomisen vakavuutta arvioitaessa on otettava huomioon se todellinen taloudellinen kapasiteetti, joka rikkomuksiin syyllistyneillä
on aiheuttaa vahinkoa muille talouden toimijoille ja erityisesti kuluttajille. Ei ole millään tavoin osoitettu, että BA:n
palkkiojärjestelmistä olisi aiheutunut vahinkoa kuluttajille.
303   Lisäksi suuntaviivojen 1 kohdan B alakohdan kolmannen luetelmakohdan mukaan pitkäaikaisten rikkomusten osalta voidaan vahvistaa
10 prosentin lisäys vuotta kohden rikkomusten vakavuuden perusteella määrätystä määrästä. Sakon määrän korottaminen 70 prosentilla
eli 10 prosentilla vuotta kohti vuodesta 1992 lähtien on suhteetonta. BA:n menettelyn kesto johtuu siitä, että komissio on
suorittanut tutkimuksensa hitaasti. Koko menettelyn ajan BA on luottanut hyvässä uskossa siihen, että sen taloudellisia kannustimia
sisältävät järjestelmät ovat yhteisön oikeuden mukaisia.
304   Lisäksi kohtuullinen epäily, joka BA:lla on ollut siitä, että sen palkkiojärjestelmät eivät olisikaan kilpailusääntöjen vastaisia,
ja se, että se on toiminut täydessä yhteistyössä komission kanssa koko hallinnollisen menettelyn ajan, ovat lieventäviä seikkoja,
joiden perusteella sakkoa on suuntaviivojen 3 kohdan nojalla alennettava.
305   Komissio väittää, että tässä tapauksessa todettua määräävän aseman väärinkäyttöä on pidettävä yhteisön kilpailusääntöjen vakavana
rikkomisena. Poissulkevat paljousalennusjärjestelmät on tuomittu jo aikaisemmin. Asiassa on korostettu, että matkakulut ovat
merkittävä kustannuserä Yhdistyneen kuningaskunnan taloudessa, ja huomautettu, että huolimatta lentoliikenteen vapautumisesta
BA on säilyttänyt keskimääräiset markkinaosuutensa Yhdistyneen kuningaskunnan lentoliikenteen markkinoilla.
306   EY 82 artikla ei koske ainoastaan sellaisia menettelytapoja, joista saattaa aiheutua välitöntä vahinkoa kuluttajille, vaan
myös sellaisia menettelytapoja, joista aiheutuu heille vahinkoa tehokkaan kilpailun rakenteen heikennyttyä.
307   Lisäksi suuntaviivoissa pidetään ”vakavana kilpailusääntöjen rikkomisena” määräävän aseman väärinkäyttöä, johon liittyy muun
muassa syrjintää, poissulkemista ja määräävässä asemassa olevan yrityksen myöntämiä uskollisuusalennuksia, joiden tarkoituksena
on kilpailijoiden sulkeminen markkinoilta.
308   Riidanalaiset määräävän aseman väärinkäyttöön liittyvät menettelytavat ovat alkaneet tiettyjen matkatoimistojen osalta vuonna
1992. Tammikuusta 1998 maaliskuuhun 1999 tulospalkkiojärjestelmä on laajentanut määräävän aseman väärinkäytön koskemaan kaikkia
Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivia matkatoimistoja ja vahvistanut sen vaikutuksia markkinointisopimusten osapuolina oleviin
toimistoihin nähden. Näiden menettelytapojen kesto on ollut sellainen, että kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuuden perusteella
määrätyn sakon määrän korottaminen 70 prosentilla on ollut perusteltua.
309   Hallinnollisen menettelyn kesto, jonka kohtuullisuutta on arvioitava tapauskohtaisesti (edellä 241 kohdassa mainitussa asiassa
Irish Sugar v. komissio annetun tuomion 278 kohta), ei ole ollut liiallinen, eikä se selitä todettujen kilpailusääntöjen rikkomisten
kestoa.
310   Suuntaviivojen mukaan kilpailusääntöjen rikkomisen lopettaminen on lieventävä olosuhde. Saatuaan 20.12.1996 päivätyn ensimmäisen
väitetiedoksiannon BA on kuitenkin laajentanut tulospalkkiojärjestelmät, joita oli siihen saakka sovellettu niihin matkatoimistoihin,
joiden vuotuinen BA-lippujen myyntimäärä oli tietyn suuruinen, koskemaan kaikkia Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivia matkatoimistoja.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
311   Koska EY 82 artiklassa kielletään jo pelkkä kilpailurakenteiden vahingoittaminen (asia 6/72, Europemballage ja Continental
Can v. komissio, tuomio 21.2.1973, Kok. 1973, s. 215, Kok. Ep. II, s. 89, 26 kohta), BA:n perustelua, jonka mukaan asiassa
ei ole esitetty näyttöä sen palkkiojärjestelmästä kuluttajille aiheutuneista vahingoista, ei voida hyväksyä.
312   BA ei voi arvostella myöskään sitä, että sakon perusmäärää on korotettu, vetoamalla komission suorittaman tutkimuksen hitauteen,
sillä sen kestoa on kiistatta pitkittänyt se, että BA:n kilpailusääntöjen rikkominen on jatkunut ja vakavoitunut.
313   Ensimmäisen väitetiedoksiannon jälkeen 12.11.1997 pidettyä kuulemistilaisuutta seuranneesta kuukaudesta lähtien BA näet vahvisti
alkuperäisen palkkiojärjestelmänsä kilpailunvastaisia vaikutuksia laajentamalla uuden kannustinjärjestelmänsä koskemaan kaikkia
Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivia matkatoimistoja.
314   Koska BA jätti huomiotta komission sen ensimmäisestä tulospalkkiojärjestelmästä esittämät vastaväitteet, sen ei luonnollisestikaan
voida katsoa luottaneen hyvässä uskossa koko hallinnollisen menettelyn ajan siihen, että sen kannustinjärjestelmät olisivat
yhteisön kilpailusääntöjen mukaisia.
315   Koska BA on lisäksi tehostanut kilpailua rajoittavia menettelytapojaan hallinnollisen menettelyn aikana, se ei voi myöskään
perustellusti vedota siihen, että se olisi toiminut täydessä yhteistyössä komission kanssa koko kyseisen menettelyn ajan.
Komissio on siis perustellusti kieltäytynyt ottamasta BA:n osalta lieventäviä olosuhteita huomioon.
316   On siis pysytettävä komission vahvistama sakon määrä, koska se on määrätty tasolle, joka on sekä suuntaviivojen mukainen että
asianmukainen seuraamus, kun otetaan kaikki nyt käsiteltävään asiaan liittyvät seikat huomioon.
317   Tästä seuraa, että perustelut, joita BA on esittänyt sille määrätyn sakon liiallisuudesta, on hylättävä.
318   Edellä esitetyn perusteella kanne on hylättävä kokonaan.

Oikeudenkäyntikulut
319   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, on velvoitettava
korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut.
320   Koska BA on hävinnyt asian kaikilta osin, sen on vastattava omista kuluistaan, minkä lisäksi se on velvoitettava korvaamaan
komission ja väliintulija Virginin oikeudenkäyntikulut niiden esittämien vaatimusten mukaisesti.
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto)
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
1)
Kanne hylätään.
2)
Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission sekä väliintulijan oikeudenkäyntikulut.
Vesterdorf
Jaeger
Legal
Julistettiin Luxemburgissa 17 päivänä joulukuuta 2003.
H. Jung

B. Vesterdorf
kirjaaja

presidentti
*
Oikeudenkäyntikieli: englanti.