CELEX: 62008CJ0340
Kopējā ārpolitika un drošības politika
Ierobežojoši pasākumi pret personām un organizācijām, kas ir saistītas ar Osamu bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban
Naudas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana
Regula (EK) Nr. 881/2002
2. panta 2. punkts
Aizliegums padarīt pieejamus saimnieciskos resursus personu un organizāciju, kas uzskaitītas šīs regulas I pielikumā, labumam
Piemērojamība
Sociālā nodrošinājuma vai sociālās palīdzības pabalsti, kas piešķirti minētajā I pielikumā iekļautās personas laulātajam

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt 2. panta 2. punktu Padomes 2002. gada 27. maija Regulā (EK)
Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas
ar Osamu Bin Ladenu,
Al‑Qaida
tīklu un
Taliban
, un ar kuru atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 467/2001, ar ko aizliedz eksportēt noteiktas preces un pakalpojumus uz Afganistānu,
pastiprina lidojumu aizliegumu un attiecina uz Afganistānas
Taliban
līdzekļu un citu finanšu resursu iesaldēšanu (OV L 139, 9. lpp.), un kura grozīta ar Padomes 2003. gada 27. marta Regulu
(EK) Nr. 561/2003 (OV L 82, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “Regula Nr. 881/2002”).
Šis lūgums tika iesniegts tiesvedībās starp
M
u.c. un
Her Majesty’s Treasury
(Valsts kase, turpmāk tekstā – “
Treasury
”), kas ir saistītas ar lēmumiem, ar kuriem šī iestāde atzina, ka sociālā nodrošinājuma vai sociālās palīdzības pabalstu piešķiršana
apelācijas sūdzības iesniedzējām pamata lietā, kuras ir laulātas ar personām, kas ir iekļautas sarakstā, kuru ir sagatavojusi
komiteja, kas izveidota saskaņā ar Apvienoto Nāciju Drošības padomes [Sankciju komitejas] Rezolūcijas 1267 (1999) 6. punktu,
un kas ir iekļautas Regulas Nr. 881/2002 I pielikumā (turpmāk tekstā – “sarakstā iekļautā(‑ās) persona(‑as)”, “Sankciju komiteja”
un “Drošības padome”), ir aizliegta saskaņā ar šīs regulas 2. panta 2. punktā paredzēto ierobežojošo pasākumu.

Atbilstošās tiesību normas

Drošības padomes rezolūcijas
2002. gada 16. janvārī Drošības padome pieņēma Rezolūciju 1390 (2002), kurā noteica pasākumus, kas valstīm jāveic attiecībā
uz Osamu bin Ladenu, organizācijas
Al‑Qaida
dalībniekiem, kā arī
Taliban
un citām sabiedrotajām personām, grupām, uzņēmumiem un organizācijām, kuras ir iekļautas sarakstā, kas tika izveidots saskaņā
ar Drošības padomes Rezolūcijām 1267 (1999) un 1333 (2000).
Saskaņā ar Rezolūcijas 1390 (2002) 2. punktu:
“[Drošības padome]
nolemj
, ka visām valstīm ir jāveic zemāk minētie pasākumi attiecībā uz Osamu bin Ladenu, organizācijas
Al‑Qaida
, kā arī
Taliban
dalībniekiem un citām sabiedrotajām personām, grupām, uzņēmumiem un organizācijām, kas iekļautas sarakstā, kurš izveidots,
piemērojot Rezolūcijas 1267 (1999) un 1333 (2000), un kurš periodiski ir jāatjauno [Sankciju komitejai]:
a)      nekavējoties iesaldēt līdzekļus un citus finanšu īpašumus vai saimnieciskos resursus, kas pieder šīm personām, grupām, uzņēmumiem
un organizācijām, ieskaitot līdzekļus, kas ir saistīti ar īpašumu, kurš tām pieder vai ko tās vai personas, kas rīkojas to
vārdā vai atbilstoši to pilnvarojumam, tieši vai netieši kontrolē, un nodrošināt, lai to pilsoņi vai personas, kas atrodas
to teritorijās, tieši vai netieši nenodotu nedz šos līdzekļus, nedz citus līdzekļus, finanšu īpašumus vai saimnieciskos resursus
mērķiem, kurus šādas personas cenšas sasniegt;
[..].”
2002. gada 20. decembrī Drošības padome pieņēma Rezolūciju 1452 (2002), kas paredzēta ar cīņu pret terorismu saistīto pienākumu
izpildes atvieglošanai.
Rezolūcijas 1452 (2002) 1. punktā ir paredzēts:
“[Drošības padome]
nolemj
, ka Rezolūcijas 1390 (2002) 2. punkta a) apakšpunktā minētie tiesību noteikumi [..] nav piemērojami līdzekļiem un citiem
finanšu aktīviem vai saimnieciskajiem resursiem, attiecībā uz kuriem attiecīgā valsts vai ieinteresētās valstis ir noteikušas,
ka tie ir:
a)      nepieciešami, lai segtu pamatizdevumus, ieskaitot maksājumus par pārtikas produktiem, īri vai hipotēku, medikamentiem, ārstniecisko
palīdzību, nodokļu, apdrošināšanas prēmijas un komunālo pakalpojumu maksājumus [..], ja attiecīgā valsts vai ieinteresētās
valstis paziņojušas [Sankciju komitejai] par savu nodomu atļaut gadījumos, kad tas ir pamatots, piekļuvi šādiem līdzekļiem,
aktīviem vai resursiem un 48 stundu laikā pēc šādas paziņošanas nav saņēmusi [Sankciju komitejas] lēmumu;
[..].”

Savienības tiesiskais regulējums
Lai īstenotu Rezolūciju 1390 (2002), Eiropas Savienības Padome 2002. gada 27. maijā pieņēma Kopējo nostāju 2002/402/KĀDP par
ierobežojošiem pasākumiem pret Osamu bin Ladenu, organizācijas
Al‑Qaida
un
Taliban
dalībniekiem, kā arī citām sabiedrotajām personām, grupām, uzņēmumiem un organizācijām, ar kuru atceļ Kopējās nostājas 96/746/KĀDP,
1999/727/KĀDP, 2001/154/KĀDP un 2001/771/KĀDP (OV L 139, 4. lpp.).
Kā it īpaši tas izriet no attiecīgās regulas preambulas ceturtā apsvēruma, Regula Nr. 881/2002 tika pieņemta, lai
inter alia
īstenotu Rezolūciju 1390 (2002).
Regulas Nr. 881/2002 1. pantā ir noteikts:
“Šajā regulā izmanto šādas definīcijas:
1.      “līdzekļi” ir jebkādi finanšu aktīvi un saimnieciski labumi [..];
2.      “saimnieciskie resursi” ir jebkāda veida – materiāli vai nemateriāli, kustami vai nekustami – aktīvi, kas nav līdzekļi, bet
kurus var izmantot, lai iegūtu līdzekļus, preces vai pakalpojumus;
[..].”
Saskaņā ar Regulas Nr. 881/2002 2. panta noteikumiem:
“1.      Iesaldē visus līdzekļus un saimnieciskos resursus, kas pieder Sankciju komitejas norādītajai un I pielikumā minētajai fiziskai
vai juridiskai personai, grupai vai uzņēmumam.
2.      Līdzekļus nepadara tieši vai netieši pieejamus fiziskai vai juridiskai personai, grupai vai organizācijai, ko norādījusi Sankciju
komiteja un kas minēta I pielikuma sarakstā, nedz arī pieejamus iepriekš minēto labumam.
3.      Saimnieciskos resursus nedara tieši vai netieši pieejamus fiziskai vai juridiskai personai, grupai vai organizācijai, ko norādījusi
Sankciju komiteja un kas minēta I pielikuma sarakstā, nedz arī pieejamus iepriekš minēto labumam, jo tādējādi tiktu radīta
iespēja šai personai, grupai vai organizācijai iegūt līdzekļus, preces vai pakalpojumus.”
Uzskatīdama, ka ir vajadzīga Eiropas Kopienas rīcība, lai īstenotu Rezolūciju 1452 (2002), Padome 2003. gada 27. februārī
pieņēma Kopējo nostāju 2003/140/KĀDP par izņēmumiem no ierobežojošajiem pasākumiem, ko nosaka Kopējā nostāja 2002/402/KĀDP
(OV L 53, 62. lpp.).
Regulas Nr. 561/2003 preambulas ceturtais apsvērums precizē, ka, ņemot vērā Rezolūciju 1452 (2002), ir būtiski pielāgot Kopienas
noteiktos pasākumus.
Regulas Nr. 881/2002 2.a pantā – noteikums, kas šajā regulā ietverts ar Regulu Nr. 561/2003, – ir paredzēts:
“1.      Regulas 2. pantu nepiemēro līdzekļiem vai saimnieciskajiem resursiem, ja:
a)      kāda no dalībvalstu kompetentajām iestādēm, kas minētas II pielikumā, pēc ieinteresētās fiziskas vai juridiskas personas lūguma
ir noteikusi, ka attiecīgie līdzekļi vai saimnieciskie resursi ir:
i)      nepieciešami, lai segtu pamatizdevumus, ietverot maksājumus par pārtikas produktiem, īri vai hipotēku, medikamentiem, ārstniecisko
palīdzību, nodokļu, apdrošināšanas prēmijas un komunālo pakalpojumu maksājumus;
[..] un
b)      šāds nolēmums ir paziņots Sankciju komitejai, un
c)      i)     pēc paziņojuma iesniegšanas Sankciju komiteja nav 48 stundās noraidījusi nolēmumu saskaņā ar a) punkta i) [..] apakšpunktu,
vai
[..]
2.      Jebkura persona, kas vēlas gūt labumu no 1. punktā minētajiem noteikumiem, vēršas ar lūgumu dalībvalsts attiecīgajā kompetentajā
iestādē, kas minēta II pielikumā.
Kompetentā iestāde, kas minēta II pielikumā, nekavējoties rakstiski ziņo par to, vai lūgums ir pieņemts, gan lūgumu iesniegušajai
personai, gan jebkurai citai personai, organizācijai vai uzņēmumam, kas ir tieši iesaistīts.
Kompetentā iestāde informē arī citas dalībvalstis par to, vai lūgums par izņēmumu ir pieņemts.
[..]”
Regulas Nr. 881/2002 10. pantā ir noteikts:
“1.      Katra dalībvalsts nosaka sankcijas, ko piemērot gadījumos, kad pārkāpti šīs regulas noteikumi. Šīs sankcijas ir efektīvas,
samērīgas un preventīvas.
[..]
3.      Katra dalībvalsts ir atbildīga par tiesas procesu uzsākšanu pret jebkuru to jurisdikcijā esošu fizisku vai juridisku personu,
grupu vai organizāciju gadījumos, kad šāda persona, grupa vai uzņēmums ir pārkāpis kādu no šajā regulā noteiktajiem aizliegumiem.”
Regulas Nr. 881/2002 II pielikumā
Treasury
ir minēta kā kompetentā Lielbritānijas un Ziemeļīrijas iestāde.

Valsts tiesiskais regulējums
2002. gada Dekrēta par
Al
-
Qaida
un
Taliban
(Apvienoto Nāciju Organizācijas pasākumi) (
Al‑Qa’ida and Taliban
(United Nations Measures)
Order
2002, turpmāk tekstā – “2002. gada dekrēts”) mērķi, saskaņā ar tā preambulā norādīto, mērķis ir Drošības padomes Rezolūcijas 1390 (2002)
un 1452 (2002).
2002. gada dekrēta 7. pantā ar nosaukumu “Osama Bin Ladena un viņa līdzdalībnieku rīcībā nodotie līdzekļi” ir paredzēts šādi:
“Ikviena persona, kas padara pieejamus līdzekļus vai arī padara tos pieejamus sarakstā minētās personas labumam vai tās personas
labumam, kura darbojas sarakstā minētās personas vārdā, vai arī veic darbības sarakstā minētās personas labā, izdara kriminālpārkāpumu
saskaņā ar šo dekrētu, izņemot, ja
Treasury
ir devusi šādu atļauju saskaņā ar šo dekrētu.”
2002. gada dekrēta 20. panta ar nosaukumu “Sodi un procedūra” 1. punktā ir paredzēts:
“Ikviena persona, kas izdara 7. pantā [..] paredzēto noziedzīgā nodarījuma pārkāpumu, ir sodāma:
a)      pēc tam, kad tā ir notiesāta, pamatojoties uz celto apsūdzību, ar brīvības atņemšanu līdz septiņiem gadiem un/vai naudas sodu,
vai
b)      pēc tam, kad ir atzīts kriminālpārkāpums, ar brīvības atņemšanu līdz sešiem mēnešiem un/vai naudas sodu, kas nepārsniedz likumā
paredzēto maksimālo soda apmēru.”
Kopš 2006. gada 16. novembra 2002. gada dekrēts ir ticis grozīts ar 2006. gada Dekrētu par
Al
‑
Qaida
un
Taliban
(Apvienoto Nāciju Organizācijas pasākumi) (
Al‑Qa’ida and Taliban
(United Nations Measures)
Order
2006, turpmāk tekstā – “2006. gada dekrēts”).
Saskaņā ar 2006. gada dekrēta 7. pantu ar nosaukumu “Sarakstā iekļauto personu līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana”:
“1.      Ne sarakstā iekļautā persona, ne kāda cita persona nedrīkst rīkoties ar 2. punktā minēto personu līdzekļiem un saimnieciskajiem
resursiem, izņemot, ja ir iegūta atļauja saskaņā ar 11. pantu.
2.      1. punktā paredzētais aizliegums attiecas uz:
a)      ikvienu personu, kas ir iekļauta sarakstā;
b)      ikvienu personu, kuru tieši vai netieši kontrolē sarakstā iekļautā persona, un
c)      ikvienu personu, kas rīkojas sarakstā iekļautās personas labumam vai tās uzdevumā.
3.      Katra persona, kura neievēro 1. punktā paredzēto aizliegumu, izdara kriminālpārkāpumu.”
2006. gada dekrēta 8. pantā ar nosaukumu “Naudas līdzekļi un saimnieciskie resursi, kas tiek padarīti pieejami sarakstā iekļautajām
personām” ir noteikts:
“1.      Personām ir aizliegts tieši vai netieši padarīt pieejamus naudas līdzekļus vai saimnieciskos resursus vai darboties tādas
sarakstā minētās personas labumam, kura ir minēta 7. panta 2. punktā, ja iepriekšēji nav iegūta atļauja saskaņā ar 11. pantu.
2.      Katra persona, kura neievēro 1. punktā paredzēto aizliegumu, izdara kriminālpārkāpumu.
[..]”
2006. gada dekrēta 11. pantā ar nosaukumu “Atļaujas” ir paredzēts:
“1.
Treasury
var izsniegt atļauju, atbilstoši kurai var nepiemērot 7. panta 1. punktā vai 8. panta 1. punktā minētos aizliegumus.
2.      Atļaujas veidi var būt šādi:
a)      vispārēja atļauja vai arī tāda atļauja, kas ir izsniegta noteiktai personu kategorijai vai konkrētai personai;
b)      ar nosacījumiem;
c)      uz noteiktu vai nenoteiktu termiņu.
3.
Treasury
jebkurā brīdī var grozīt vai atsaukt atļauju.
[..]
6.      Persona, kas rīkojas saskaņā ar atļauju, neievērojot kādus no tajā paredzētajiem nosacījumiem, izdara kriminālpārkāpumu.”

Pamata prāvas un prejudiciālais jautājums
No iesniedzējtiesas lēmuma par prejudiciāla jautājuma uzdošanu nolēmumu izriet, ka pamata lietas attiecas uz vairākiem tādiem
sociālā nodrošinājuma vai sociālās palīdzības pabalstiem kā maznodrošināto pabalsts, invaliditātes pabalsts, ģimenes uzturēšanas
pabalsts, īres pabalsts un pašvaldības nodokļu summas samazināšana, kas tiek piešķirti
M
u.c., apelācijas sūdzības iesniedzējām pamata lietā, kuras ir sarakstā iekļauto personu laulātās un kopā ar šīm personām
un bērniem dzīvo Apvienotajā Karalistē.
Ar lēmumiem, kuri tika pieņemti 2006. gada jūlijā un kuri ir spēkā uz nenoteiktu laiku,
Treasury
uzskatīja, ka attiecībā uz minētajiem maksājumiem ir piemērojams Regulas Nr. 881/2002 2. panta 2. punktā paredzētais aizliegums.
Tā kā attiecīgās naudas summas varētu tikt izmantotas, lai ar tām segtu ģimenes pamatizdevumus, tostarp sarakstā iekļauto
personu izdevumus, piemēram, iegādājoties pārtiku kopējai ēdienreizei,
Treasury
uzskata, ka minētā tiesību noteikuma izpratnē attiecīgās naudas summas ir netieši padarītas pieejamas minēto personu labumam.
Līdz ar to
Treasury
nolēma, ka attiecīgos maksājumus var veikt tikai tādā gadījumā, ja tiem tiek piemērots Regulas Nr. 881/2002 2.a pantā paredzētais
izņēmums, kurš tiek piešķirts 2002. gada dekrēta 7. pantā paredzētās atļaujas veidā.

Treasury
ir izdevusi vairākas atļaujas, kurās ir iekļauts vairāku nosacījumu kopums vairākām valsts iestādēm, ļaujot tām turpināt
izmaksāt sociālā nodrošinājuma pabalstus katrai no laulātajām pamata lietā.

M
u.c. apstrīdēja šos lēmumus, norādot, ka minētajiem maksājumiem nav piemērojams Regulas Nr. 881/2002 2. panta 2. punktā paredzētais
aizliegums.
Pēc tam, kad
M
u.c. celtās prasības pirmajā instancē un apelācijas instancē netika apmierinātas, tās nodeva strīdus izskatīšanai
House of Lords
[Lordu palātā, turpmāk tekstā – “iesniedzējtiesa”].
Iesniedzējtiesa norāda, ka atļaujā, kas tika izsniegta saskaņā ar 2002. gada dekrēta 7. pantu, ir noteikti šādi pienākumi:
–        attiecīgie pabalsti ir jāiemaksā bankas kontā, no kura laulātā skaidrā naudā var izņemt ne vairāk kā GBP 10 par katru ģimenes
locekli, visi pārējie maksājumi no konta ir jāveic ar debetkarti;
–        attiecīgajai laulātajai katru mēnesi ir jānosūta
Treasury
konta izraksts, kurā detalizēti norādīti visi viņas tēriņi iepriekšējā mēnesī, pievienojot čekus par iegādātajām precēm un
bankas konta izrakstu kopijas. Šos čekus var pārbaudīt
Treasury
, lai pārliecinātos, ka pirkumi nepārsniedz pamatizdevumus, un
–        atļaujā ir paredzēts brīdinājums attiecīgajai laulātajai par to, ka darīt pieejamu skaidru naudu, finanšu līdzekļus vai saimnieciskos
resursus viņas dzīvesbiedra, kas ir sarakstā iekļautā persona, labā ir kriminālpārkāpums.
Iesniedzējtiesa uzskata, ka saskaņā ar Regulas Nr. 881/2002 2. panta 2. punktu netiek prasīts tik ierobežojošs regulējums,
un šajā ziņā norāda uz šādiem argumentiem:
–        šāds mehānisms nav vajadzīgs, lai sasniegtu Rezolūcijas 1390 (2002) mērķi novērst naudas līdzekļu izmantošanu terorisma darbībām.
Grūti saprast, kā tādu naudas summu tērēšana mājsaimniecības uzturēšanai, kā pārtikas produktu iegāde, no kā sarakstā iekļautā
persona gūst labumu, var radīt jebkādu risku tam, ka viņa šos līdzekļus var novirzīt terorisma darbību veicināšanai, turklāt
sociālā nodrošinājuma pabalstu apmēri pamata lietā tiek rūpīgi aprēķināti, lai nepārsniegtu saņēmēju būtiskās vajadzības;
–        plašā nozīme, kas ir piešķirta Regulas Nr. 881/2002 2. panta 2. punktā ietvertajam terminam “labumam”, neatbilst minētās regulas
2. panta 3. punktam, kurā ietverts aizliegums darīt pieejamus saimnieciskos resursus [norādītajām personām] tikai tādā gadījumā,
ja tas dod iespēju šīm personām “iegūt līdzekļus, preces vai pakalpojumus”;
–
Treasury
interpretācijā Regulas Nr. 881/2002 2. panta 2. punktā formulējums tiek uzskatīts par identisku terminiem “izmantot vai iztērēt”
labumam. Ņemot vērā šīs regulas mērķi, vairāk iespējams šķiet tas, ka likumdevējs, kas pieņēma šo regulu, ar attiecīgo terminu
bija paredzējis tādus līdzekļus, kas darīti pieejami vai izmantoti sarakstā iekļautās personas labumam un ko tā varētu izmantot
terorisma mērķiem, un
–
Treasury
interpretācija rada nesamērīgu un ļaunprātīgu rezultātu. Saskaņā ar to ikvienam, kas sarakstā iekļautās personas laulātajai
pārskaita kādu naudas summu kontos, kā, piemēram, darba devējam vai šīs personas bankai, būtu jāsaņem atļauja tikai tāpēc,
ka šī persona dzīvo ar sarakstā iekļauto personu un daļa no viņas pašas naudas tēriņiem varētu tikt izmantota šādas personas
labumam. Turklāt atļaujas noteikumi ir tādi, ka viņa nevar tērēt neko no savas naudas līdzekļiem, neatkarīgi no tā, cik lieli
ir viņas ienākumi, neatskaitoties
Treasury
par katru savu tēriņu pozīciju. Tas ir ārkārtējs personas, kas nav sarakstā iekļautā persona, privātās dzīves aizskārums.
Šādos apstākļos
House of Lords
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Vai [..] Regulas Nr. 881/2002 [..] 2. panta 2. punkts attiecas uz sociālā nodrošinājuma vai sociālās palīdzības pabalstiem,
ko valsts izmaksā sarakstā iekļautās personas laulātajam [..], pamatojoties vienīgi uz to, ka laulātais dzīvo ar attiecīgo
personu un izmantos vai var izmantot daļu no šīm naudas summām, lai norēķinātos par precēm vai pakalpojumiem, kurus izmantos
norādītā persona vai no kuriem šī persona gūs labumu?”

Par prejudiciālo jautājumu
Pamata lietās
Treasury
uzskatīja, ka Regulas Nr. 881/2002 2. panta 2. punkts ir piemērojams attiecībā uz sociālā nodrošinājuma vai sociālās palīdzības
pabalstiem, kas attiecīgajā lietā tiek piešķirti sarakstā iekļauto personu laulātajam, pamatojoties uz šī tiesību noteikuma
tekstu formulējumu angļu valodas redakcijā, kas tāpat ir arī tiesvedības valoda šajā lietā.
Līdz ar to jāpārbauda, vai uz prejudiciālo jautājumu var atbildēt atbilstoši Regulas Nr. 881/2002 2. panta 2. punkta gramatiskai
interpretācijai, saskaņā ar kuru ir jāsalīdzina šī tiesību noteikuma dažādas valodu redakcijas.
Saskaņā ar minētā tiesību noteikuma angļu valodas redakciju “naudas līdzekļus nedara tieši vai netieši pieejamus” (“[n]o funds
shall be made available, directly or indirectly, to, or for the benefit of”) sarakstā iekļautai personai.

Treasury
tāpat kā pirmās instances un apelācijas instances tiesa, kas ir iepazinušās ar strīdiem pamata lietā, kā arī Apvienotās Karalistes
valdība apgalvo, ka Regulas Nr. 881/2002 2. panta 2. punktā paredzētais aizliegums attiecas uz gadījumu, kad naudas līdzekļus
padara netieši pieejamus sarakstā ieļautās personas labumam.
Pēc tās uzskatiem šis tiesību noteikums tāpat ir piemērojams arī gadījumā, kad līdzekļi tiek nodoti personai, kura nav sarakstā
iekļautā persona, bet no šiem līdzekļiem attiecīgā sarakstā iekļautā persona tieši vai netieši gūst labumu. Tā tas ir arī
pamata lietās, jo attiecīgie sociālā nodrošinājuma vai sociālās palīdzības pabalsti tiek aprēķināti un piešķirti ģimenes vajadzībām,
tostarp sarakstā iekļautās personas vajadzībām, kura ir daļa no attiecīgās ģimenes.
Šajā sakarā jānorāda, ka, lai gan
Treasury
piedāvāto Regulas Nr. 881/2002 2. panta 2. punkta šauro piemērošanu var secināt arī no dažādām citām valodu redakcijām, piemēram,
ungāru, holandiešu, somu un zviedru valodas redakcijām, tomēr šis tiesību noteikums citās valodu redakcijās, it īpaši spāņu,
franču, portugāļu un rumāņu valodas redakcijās, ir atšķirīgs.
No pēdējām minētajām valodu redakcijām izriet, ka papildus tam, ka ir aizliegts naudas līdzekļus tieši vai netieši padarīt
par pieejamiem, tāpat ir aizliegts naudas līdzekļus “izmantot” sarakstā iekļautās personas “labumam”.
Saskaņā ar šīm valodu redakcijām labums, kuru gūst sarakstā iekļautā persona, nav tajā, ka tās rīcībā nonāk naudas līdzekļi,
bet gan tajā, ka attiecīgā persona tos var izmantot. Turklāt saskaņā ar šīm pašām valodu redakcijām frāze “tieši vai netieši”
attiecas uz naudas līdzekļu pieejamību, nevis to izmantošanu.
Saskaņā ar atsevišķu izskatīšanu, ņemot vērā šīs valodu redakcijas, nevar secināt, ka ir pamatots arguments, saskaņā ar kuru,
padarot pieejamus saimnieciskos resursus sarakstā iekļauto personu laulātajiem, attiecīgās iestādes ir “izmantojušas” šos
līdzekļus sarakstā iekļauto personu “labumam”. Faktiski tās nav šīs iestādes, bet sarakstā iekļauto personu laulātās, kuru
rīcībā tiek nodoti attiecīgie naudas līdzekļi un kuras tos pēc tam izmanto, lai iegādātos preces vai pakalpojumus, kurus viņas
izmantos, lai ar tiem sniegtu šādu palīdzību sarakstā iekļautām personām un segtu to mājsaimniecību pamatizdevumus, kuru sastāvā
ietilpst šīs personas.
Turklāt citas valodu redakcijas, piemēram, vācu un itāļu valodas redakcijas, nav pieskaitāmas ne pie vienas no iepriekš minēto
divu valodu redakciju grupām, jo tajās ir lietota tikai tām raksturīga terminoloģija.
Tādējādi šajās valodu redakcijās papildus aizliegumam tieši vai netieši padarīt pieejamus naudas līdzekļus sarakstā iekļautai
personai tāpat tiek aizliegts šai personai “gūt labumu” (“zugute kommen”) no šiem līdzekļiem vai arī “piešķirt” (“stanziar[e]
a vantaggio [..]”) tos šādas personas “labumam”.
Šajā sakarā jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru Eiropas Savienības dokumenti dažādās valodās ir jāinterpretē vienoti
un tādēļ gadījumā, ja starp šiem dokumentiem dažādās valodās ir atšķirības, attiecīgā tiesību norma ir jāinterpretē atbilstoši
tā tiesiskā regulējuma vispārējai jēgai un mērķim, kura sastāvdaļa tā ir (skat. it īpaši 2004. gada 29. aprīļa spriedumu lietā
C‑341/01
Plato Plastik Robert Frank
,
Recueil
, I‑4883. lpp., 64. punkts un tajā minētā judikatūra).
Turklāt, interpretējot Regulu Nr. 881/2002, ir jāņem vērā arī tās Rezolūcijas 1390 (2002) teksts un mērķis, ko atbilstoši
šīs regulas preambulas ceturtajam apsvērumam šī regula paredz īstenot (skat. it īpaši 2008. gada 3. septembra spriedumu apvienotajās
lietās C‑402/05 P un C‑415/05 P
Kadi
un
Al Barakaat International Foundation
/Padome un Komisija, Krājums, I‑6351. lpp., 297. punkts un tajā minētā judikatūra).
Saskaņā ar Rezolūcijas 1390 (2002) 2. punkta a) apakšpunktu valstīm ir pienākums “nodrošināt, ka ne šos līdzekļus, ne citus
resursus [kas pieder personām, grupām, uzņēmumiem un organizācijām, kuras ir uzskaitītas sarakstā, kas ir izveidots, pamatojoties
uz Rezolūcijām 1267 (1999) un 1333 (2000)], finanšu īpašumus vai saimnieciskos resursus pilsoņi vai personas, kas atrodas
to teritorijās, tieši vai netieši nepadarītu pieejamus mērķiem, kurus šādas personas cenšas sasniegt”.
Lai arī šķiet, ka 2. punkta a) apakšpunktā paredzētā frāze “pour les fins qu’ils poursuivent” “mērķiem, kurus šādas personas
cenšas sasniegt” franču valodas redakcijā norāda, ka finanšu aktīvus un saimnieciskos resursus ir aizliegts padarīt pieejamus
tikai tādā gadījumā, ja sarakstā iekļautās personas tos varētu izmantot terorisma mērķiem, nemainīgs ir fakts, ka no citām
šī tiesību noteikuma oficiālajām valodu redakcijām, pamatojoties tikai uz vienu tekstu, nevar secināt šāda veida nepārprotamu
interpretāciju.
Faktiski spāņu valodas redakcijā attiecīgā frāze nav minēta un tajā ir tikai norādīts, ka ir aizliegts līdzekļus padarīt pieejamus
“šīm personām” (“de esas personas”). Angļu valodas redakcija vēl vairāk atšķiras no minētajām valodu redakcijām, jo tajā ir
noteikts, ka ir aizliegts padarīt pieejamus naudas līdzekļus “šādu personu labumam” (“for such persons’ benefit”).
Ņemot vērā šīs iepriekš konstatētās atšķirības valodu redakcijās gan saistībā ar Regulas Nr. 881/2002 2. panta 2. punktu,
gan Rezolūcijas 1390 (2002) 2. punkta a) apakšpunktu, saskaņā ar šī sprieduma 44. un 45. punktā minēto jāsecina, ka Regulas
Nr. 881/2002 2. panta 2. punkts ir interpretējams saskaņā ar tā tiesiskā regulējuma vispārējo sistēmu un mērķi, kurā šī norma
ietilpst, un tādējādi ir jāņem vērā Rezolūcijas 1390 (2002) mērķis.
Šajā sakarā saistībā ar pienākumiem, kuri ir paredzēti Rezolūcijas 1390 (2002) 2. punkta a) apakšpunktā, Drošības padomes
2008. gada 30. jūnijā pieņemtās Rezolūcijas 1822 (2008) 4. punktā minētie pienākumi “attiecas uz visu veidu saimnieciskiem
un finanšu līdzekļiem [..], kas tiek izmantoti
Al‑Qaida
, Osama bin Ladena un
Taliban
atbalstam, kā arī sabiedrotajām personām, grupām, uzņēmumiem un organizācijām”.
Turklāt Sankciju komitejas interneta mājas lapā pieejamajā 2009. gada 11. septembra informatīvajā dokumentā ar nosaukumu “Paskaidrojumi
attiecībā uz aktīvu iesaldēšanu” ir norādīts, ka “aktīvu iesaldēšanas mērķis ir liegt [..] personām, grupām, uzņēmumiem un
organizācijām, kuras ir iekļautas sarakstā [Sankciju komitejas izveidotajā sarakstā] līdzekļus terorisma mērķiem”.
Attiecībā uz Regulu Nr. 881/2002 Tiesa ir noteikusi, ka tās mērķis ir sarakstā iekļautām personām liegt pieeju jebkādiem finansiāliem
vai saimnieciskiem resursiem, lai radītu šķēršļus teroristu darbību finansēšanai (2007. gada 11. oktobra spriedums C‑117/06
Möllendorf
un
Möllendorf-Niehuus
, Krājums, I‑8361. lpp., 63. punkts).
Tāpat Tiesa ir norādījusi, ka minētās regulas galvenais mērķis ir cīņa pret starptautisko terorismu, it īpaši liedzot [attiecīgajām
personām] izmantot finanšu resursus, iesaldējot personu vai organizāciju, par kurām ir aizdomas, ka tās ir iesaistītas ar
terorismu saistītās darbībās, naudas līdzekļus un saimnieciskos resursus (iepriekš minētais spriedums apvienotajās lietās
Kadi
un
Al Barakaat International Foundation
/Padome un Komisija, 169. punkts).
Var secināt, ka tiesiskā regulējuma attiecībā uz sarakstā iekļauto personu līdzekļu iesaldēšanu mērķis, kura sastāvā ir iekļauts
Regulas Nr. 881/2002 2. panta 2. punktā paredzētais aizliegums padarīt līdzekļus pieejamus, ir liegt šīm personām saimnieciskos
vai finanšu resursus, neatkarīgi no veida, kuros tie var tikt izmantoti terorisma darbību atbalstam.
Turklāt šo mērķi var secināt arī no Regulas Nr. 881/2002 1. panta 2. punktā norādītā jēdziena “saimnieciskie resursi” definīcijas,
kuri ir klasificēti kā “jebkāda veida [..] aktīvi, kas nav līdzekļi, bet kurus var izmantot, lai iegūtu līdzekļus, preces
vai pakalpojumus”, kā arī no minētās regulas 2. panta 3. punktā paredzētā aizlieguma padarīt pieejamus saimnieciskos resursus
sarakstā iekļautām personām, “kurus tās var izmantot, lai iegūtu līdzekļus, preces vai pakalpojumus”.
Ņemot vērā ar Regulu Nr. 881/2002 sasniedzamo mērķi, šāda klasifikācija ir interpretējama tādā nozīmē, ka pasākums, ar kuru
tiek iesaldēti saimnieciskie resursi, ir piemērojams tikai attiecībā uz tiem aktīviem, kurus var pārvērst tādos līdzekļos,
precēs vai pakalpojumos, ko varētu izmantot terorisma darbību atbalstam.
Patiešām, ne Regulas Nr. 881/2002 1. panta 1. punktā paredzētā līdzekļu definīcija, ne aizliegums padarīt pieejamus līdzekļus,
kas paredzēti šīs regulas 2. panta 2. punktā, nenorāda uz šādu klasifikāciju. Tomēr šādas klasifikācijas neesamību var izskaidrot
ar to, ka šajos tiesību noteikumos īpaši norādīts uz līdzekļiem, kuri, ja tie tiek tieši vai netieši padarīti pieejami sarakstā
iekļautai personai, un kuri paši par sevi rada bīstamību, ka tie varētu tikt izmantoti terorisma darbību atbalstam.
Tomēr pamata lietā
Treasury
piedāvātā Regulas Nr. 881/2002 2. panta 2. punkta interpretācija nav balstīta uz bīstamību, ka attiecīgie līdzekļi varētu
tikt izmantoti terorisma darbību atbalstam.
Nav ticis apalvots, ka attiecīgās laulātās tā vietā, lai izmantotu šos līdzekļus mājsaimniecības pamatvajadzībām, nodod tos
sarakstā iekļautai personai. Šādai neatbilstīgai līdzekļu nodošanai attiecīgi būtu piemērojams minētās regulas 2. panta 2. punktā
paredzētais aizliegums un saskaņā ar piemērojamo valsts tiesisko regulējumu tā tiktu uzskatīta par kriminālsodāmu nodarījumu.
Pamata lietās nav ticis apstrīdēts, ka attiecīgo personu laulātās minētos līdzekļus tiešām ir izmantojušas vajadzībām, lai
segtu mājsaimniecības, kurā ietilpst sarakstā iekļautās personas, pamatizdevumus.
Kā norādīja iesniedzējtiesa – kas Tiesā netika apstrīdēts –, ir grūti iedomāties, kā attiecīgos resursus varētu pārvērst tādos
līdzekļos, kurus varētu izmantot terorisma darbību atbalstam, it īpaši tādēļ, ka attiecīgie pabalsti ir noteikti tādā apmērā,
lai ar tiem tiktu apmierinātas tikai būtiskās attiecīgo personu vajadzības.
Tātad tādos apstākļos, kā pamata lietās, taustāmā palīdzība, kuru sarakstā iekļautā persona varētu netieši gūt no sociālā
nodrošinājuma pabalstiem, kas tiek piešķirti tās laulātajai, nevar apdraudēt Regulas Nr. 881/2002 mērķi, kurš, kā iepriekš
minēts šī sprieduma 54. punktā, ir noteikt aizliegumu sarakstā iekļautām personām piekļūt visu veidu saimnieciskiem vai finanšu
resursiem, kurus tās var izmantot terorisma darbību atbalstam.
Līdz ar to tādos apstākļos, kā pamata lietās, un, ņemot vērā Regulas Nr. 881/2002 2. panta 2. punkta valodu redakcijās konstatētās
atšķirības, minētais tiesību noteikums saskaņā ar tā mērķi ir interpretējams tādā nozīmē, ka tas nav piemērojams sociālā nodrošinājuma
vai sociālās palīdzības pabalstu izmaksai.
Turklāt jāatceras, ka Savienības atvasināto tiesību noteikumi ir jāinterpretē pēc iespējas tā, lai tie būtu saderīgi ar Savienības
tiesību vispārējiem principiem un it īpaši ar tiesiskās drošības principu (skat. it īpaši 2004. gada 1. aprīļa spriedumu lietā
C‑1/02
Borgmann
,
Recueil
, I‑3219. lpp., 30. punkts un tajā minētā judikatūra).
Šis princips paredz, ka tādam tiesiskajam regulējumam kā Regula Nr. 881/2002, ar kuru ir noteikti ierobežojoši pasākumi, kas
būtiski ietekmē sarakstā iekļauto personu tiesības un brīvību (iepriekš minētais spriedums apvienotajās lietās
Kadi
un
Al Barakaat International Foundation
/Padome un Komisija, 375. punkts) un saskaņā ar kuru, ja tiek pārkāpti šie pasākumi – kā uz to ir norādīts minētās regulas
10. pantā –, valsts tiesībās ir paredzēti sodi – šajā gadījumā kriminālsodi –, ir jābūt skaidram un precīzi noteiktam un attiecīgajām
personām, tostarp tādām trešām personām kā sociālā nodrošinājuma iestādes pamata lietā, ir jāvar nepārprotami zināt savas
tiesības un pienākumus un veikt attiecīgus pasākumus.
Šajā kontekstā jānorāda, ka interpretācija, kas būtu pretējai tai, kura ir norādīta šī sprieduma 63. punktā, varētu radīt
juridisku nenoteiktību, it īpaši trīspusīgās situācijās, kuros naudas līdzekļi tiek tieši vai netieši piešķirti nevis sarakstā
iekļautajai personai, bet gan citai personai, ar kuru sarakstā iekļautā persona ir vairāk vai mazāk saistīta un kura pēc tam
netieši gūst kādu labumu no šiem naudas līdzekļiem.
Šāda juridiskā nenoteiktība vēl jo vairāk nav pieņemama, jo šādās situācijās katrā ziņā rodas jautājums, vai noteikto labumu,
kuru sarakstā iekļautajai personai sniedz persona, kurai tika piešķirti līdzekļi, var uzskatīt par tādu, kuram ir piemērojami
Regulas Nr. 881/2002 2. panta 2. un 3. punktā paredzētie ierobežojošie pasākumi.
Šajā sakarā jāpiebilst, ka tādos apstākļos, kādi tie ir pamata lietās, labumu, kuru taustāma atbalsta veidā no naudas līdzekļiem,
kas nodoti tās laulātās rīcībā, gūst sarakstā iekļautā persona, nevar uzskatīt par saimnieciskiem resursiem Regulas Nr. 881/2002
1. panta 2. punkta un 2. panta 3. punkta izpratnē, jo šādu labumu sarakstā iekļautā persona nevar izmantot, “lai iegūtu līdzekļus,
preces vai pakalpojumus” šo tiesību normu izpratnē.
Faktiski, kā norādīts šī sprieduma 61. punktā, tādās situācijās, kādas ir pamata lietās, nevar pamatoti uzskatīt, ka minēto
labumu varētu pārvērst saimnieciskos vai finanšu resursos, kurus sarakstā iekļautā persona varētu izmantot terorisma darbību
atbalstam.
Tāpat nevar apgalvot, ka gadījumā, ja piekristu interpretācijai, ka sociālā nodrošinājuma pabalstu izmaksām pamata lietā nav
piemērojami Regulas Nr. 881/2002 2. panta 2. un 3. punkts, minētās regulas 2.a pantā paredzētais izņēmums attiecībā uz pamatizdevumiem
zaudētu jēgu.
Kā ģenerāladvokāts ir norādījis secinājumu 102. punktā, minētais izņēmums ir jāpiemēro visos tajos gadījumos, kuros līdzekļi
tieši vai netieši ir padarīti pieejami sarakstā iekļautai personai, bet ne trešām personām, jo attiecīgajā gadījumā sarakstā
iekļautā persona var lemt par šo naudas līdzekļu izmantojamību, kā rezultātā rodas bīstamība, ka tā tos izmantos terorisma
mērķiem.
Visbeidzot, nevar iebilst pret to, ka gadījumā, ja piekristu interpretācijai, saskaņā ar kuru sociālā nodrošinājuma pabalstu
izmaksai nav piemērojams Regulas Nr. 881/2002 2. panta 2. un 3. punkts, attiecīgā sarakstā iekļautā persona tiks atbrīvota
no pienākuma gādāt par savām pamatizmaksām, kā rezultātā tas viņai ļaus terorisma mērķiem izmantot tos līdzekļus, kurus tā
ir ieguvusi citos veidos.
Kā ģenerāladvokāts ir norādījis secinājumu 105. punktā, ja trešām personām, kuras tiešā veidā sedz sarakstā iekļautās personas
pamatizdevumus, nav piemērojams Regulas Nr. 881/2002 2. pants, tomēr šajā tiesību noteikumā paredzētā [līdzekļu] iesaldēšana
un aizliegumi turpina būt pilnībā piemērojami attiecīgajai personai, neietekmējot minētās regulas 2.a pantā paredzēto izņēmumu.
Ņemot vērā iepriekš minēto, uz uzdoto jautājumu ir jāatbild, ka Regulas Nr. 881/2002 2. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādā
nozīmē, ka tas nav piemērojams sociālā nodrošinājuma vai sarakstā iekļautās personas laulātās sociālās palīdzības pabalstiem,
ko valsts izmaksā, pamatojoties vienīgi uz to, ka laulātā dzīvo ar attiecīgo personu un izmantos vai var izmantot daļu no
pabalstu summām, lai norēķinātos par precēm vai pakalpojumiem, kurus izmantos arī šī norādītā persona vai no kuriem šī persona
gūs labumu.

Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz lietas dalībniekiem šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās
izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto lietas dalībnieku tiesāšanās
izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (ceturtā palāta) nospriež:
2. panta 2. punkts Padomes 2002. gada 27. maija Regulā (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas
vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu Bin Ladenu,
Al‑Qaida
tīklu un
Taliban
, un ar kuru atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 467/2001, ar ko aizliedz eksportēt noteiktas preces un pakalpojumus uz Afganistānu,
pastiprina lidojumu aizliegumu un attiecina uz Afganistānas
Taliban
līdzekļu un citu finanšu resursu iesaldēšanu, un kura grozīta ar Padomes 2003. gada 27. marta Regulu (EK) Nr. 561/2003, ir
jāinterpretē tādā nozīmē, ka tas nav piemērojams sociālā nodrošinājuma vai sociālās palīdzības pabalstiem, ko valsts izmaksā
personām, kuras ir laulātas ar tādām personām, kas ir iekļautas sarakstā, kuru ir sagatavojusi komiteja, kas izveidota saskaņā
ar Apvienoto Nāciju Drošības padomes Rezolūcijas 1267 (1999) 6. punktu, un kas ir iekļautas minētās regulas, kā tā tika grozīta,
I pielikumā, pamatojoties vienīgi uz to, ka laulātā dzīvo ar attiecīgo personu un izmantos vai var izmantot daļu no pabalstu
summām, lai norēķinātos par precēm vai pakalpojumiem, kurus izmantos arī šī norādītā persona vai no kuriem šī persona gūs
labumu.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – angļu.