CELEX: 61981CJ0289
Tjenestemænd
antagelse af ansøgninger

1 Ved staevning indgaaet til Domstolens justitskontor den 11 . november 1981 har Vassilis Mavridis , Athen , anlagt sag med paastand om annullation af en afgoerelse truffet af en udvaelgelseskommission ved Europa-Parlamentet den 7 . august 1981 , hvorved denne afviste at tage den ansoegning i betragtning , som sagsoegeren havde indgivet til stillingen som graesksproget kontorchef i generaldirektoratet for informations- og pressetjeneste i Europa-Parlamentet med ansvar for informationskontoret i Athen , samt om annullation af udvael gelsesproceduren og af udnaevnelsen af den person , der blev valgt med virkning fra 1 . januar 1982 .
2 Ved meddelelse om ledig stilling , bekendtgjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende den 18 . juni 1981 , meddelte Parlamentet , at det agtede at ansaette en graesksproget kontorchef som ansvarlig for informationskontoret i Athen .
3 Denne meddelelse om ledig stilling indeholdt en detaljeret beskrivelse af kontorchefens opgaver samt af de krav , der stilledes til ansoegere til den ledige stilling ; det bemaerkes , at retsgrundlaget for den valgte procedure ikke var omtalt , og at der heller ikke var angivet nogen aldersgraense .
4 Under det konstituerende moede fastsatte udvaelgelseskommissionen kriterierne for udvaelgelsen af ansoegerne og besluttede bl.a ., at ansoegerne skulle vaere »mellem 35 og 50 aar« ( dvs . vaere foedt mellem den 1 . 8 . 1931 og den 1 .  8 . 1946)« .
5 Sagsoegeren , som var foedt foer den 1 . august 1931 , indgav ansoegning samtidig med 145 andre ansoegere . Under henvisning til den aldersgraense , der var fastsat , meddelte formanden for udvaelgelseskommissionen ved skrivelse af 7 .  august 1981 sagsoegeren , at hans ansoegning ikke var blevet taget i betragtning .
6 Sagsoegeren indbragte udvaelgelseskommissionens afgoerelse direkte for Domstolen uden foerst at indgive en klage i medfoer af vedtaegtens artikel 90 , stk . 2 .
7 Sagsoegeren har til stoette for sine paastande fremsat tre anbringender , hvoraf det foerste stoettes paa en overtraedelse af artikel 5 , foerste afsnit , i bilag III til vedtaegten , idet udvaelgelseskommissionen havde foejet aldersbetingelsen til de betingelser , der var fastsat i meddelelsen om den ledige stilling ; det andet anbringende stoettes paa en overtraedelse af artikel 1 , stk . 1 , i bilag III til vedtaegten , idet aldersgraensen var fastsat af en myndighed , der var inkompetent ; det tredje anbringende stoettes paa en tilsidesaettelse af grundsaetningen om beskyttelse af sagsoegerens berettigede forventning , idet proceduren i vedtaegtens artikel 29 , stk . 2 , er blevet anvendt , uden at dette foerst var blevet meddelt sagsoegeren .
Formaliteten
8 Parlamentet har paastaaet sagen afvist under henvisning til , at sagsoegeren burde have indbragt en klage , inden han anlagde sag , idet dette ifoelge Parlamentet er en noedvendig forudsaetning for sagsanlaeg . Det har anfoert , at Parlamentets ansaettelsesmyndighed ( herefter benaevnt ansaettelsesmyndigheden ) ved den saerlige ansaettelsesprocedure efter vedtaegtens artikel 29 , stk .  2 , kunne have undersoegt og aendret udvaelgelseskommissionens fastsaettelse af en aldersgraense .
9 Sagsoegeren har heroverfor anfoert , at en klage rettet mod udvaelgelseskommissionens omtvistede afgoerelse ville have vaeret unoedvendig og overfloedig , idet en saadan afgoerelse ganske som en afgoerelse truffet af en udvaelgelseskomité ikke ville kunne aendres af ansaettelsesmyndigheden .
10 Det fremgaar af sagens akter , at Parlamentet besluttede at anvende vedtaegtens artikel 29 , stk . 2 , hvorefter der ved ansaettelse af tjenestemaend i loenklasserne A 1 og A 2 samt i saerlige tilfaelde for ansaettelse til stillinger , der kraever specielle kvalifikationer , kan anvendes en anden procedure end udvaelgelsesproceduren , og at det overlod en udvaelgelseskommission at udvaelge egnede ansoegere til den ledige stilling .
11 En saadan opgave indebaerer noedvendigvis , at Parlamentet delegerer vidtgaaende skoensbefoejelser til udvaelgelseskommissionen , isaer med hensyn til kriterierne for udvaelgelsen . Heraf foelger , at sagsoegeren , som var uvidende om den af Parlamentet valgte procedure , med rette kunne faa den opfattelse , at udvaelgelseskommissionens afgoerelser med hensyn til antagelsen af ansoegninger var endelige , og at Parlamentet ikke havde mulighed for at aendre dem . Han var foelgelig berettiget til at anse en forudgaaende klage for en formalitet uden praktisk betydning .
12 Sagen vil herefter vaeret at antage til realitetsbehandling .
Realiteten
13 Til stoette for de to foerste anbringender har sagsoegeren anfoert , at den anfaegtede afgoerelse ikke kunne baseres paa alderskriteriet , eftersom dette kriterium , der ikke var omtalt i meddelelsen om den ledige stilling , blev foejet til a posteriori af udvaelgelseskommissionen , som saaledes vilkaarligt aendrede betingelserne for adgangen til den stilling , der skulle besaettes , samt at aldersgraensen blev fastsat af en myndighed , der var inkompetent .
14 Parlamentet har heroverfor gjort gaeldende , at den anfoerte bestemmelse i bilag III til vedtaegten om meddelelser om udvaelgelsesproever ikke finder anvendelse , fordi der i det foreliggende tilfaelde er tale om den saerlige ansaettelsesprocedure , der er fastsat i artikel 29 , stk . 2 , og ikke om ansaettelsesproceduren efter vedtaegtens artikel 29 , stk . 1 . Denne artikel indeholder ingen naermere regler om den saerlige procedure , den giver mulighed for at anvende , men overlader det til ansaettelsesmyndigheden at vaelge den mest hensigtsmaessige procedure til besaettelse af den ledige stilling . Under disse omstaendigheder var den anvendte procedure ikke undergivet noget krav om en hel eller delvis forudgaaende offentliggoerelse af de kriterier , der gjaldt .
15 Det fremgaar af sagens akter , at den ansaettelsesprocedure , der er anvendt i det foreliggende tilfaelde , faktisk er den procedure , der er fastsat i artikel 29 , stk . 2 , og ikke den udvaelgelsesprocedure , der er foreskrevet i artiklerne 27 og 29 , stk . 1 , og som reguleres af bilag III til vedtaegten . Domstolen har ingen grund til at anfaegte Parlamentets ret til i det foreliggende tilfaelde at anvende den valgte procedure .
16 Ansaettelsesmyndigheden er ikke ved denne saerlige procedure forpligtet til at anvende bestemmelserne i bilag III til vedtaegten angaaende meddelelser om udvaelgelsesproever . Derfor kan den ogsaa under proceduren anvende kriterier , der ikke er fastsat i meddelelsen om den ledige stilling , idet disse kriterier ikke skal bekendtgoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende . Dette gaelder ogsaa en udvaelgelseskommission , som ansaettelsesmyndigheden har delegeret sin udvaelgelsesret til .
17 Dette gaelder navnlig forpligtelsen til at anfoere en eventuel aldersgraense i meddelelsen om den ledige stilling . Foelgelig var ansaettelsesmyndigheden ikke forpligtet til udtrykkeligt at naevne denne betingelse i meddelelsen om den ledige stilling . Den var heller ikke forpligtet til selv at fastsaette aldersgraensen , men var berettiget til at delegere sin kompetence hertil til udvaelgelseskommissionen .
18 Heraf foelger , at disse to anbringender ikke kan tages til foelge .
19 I sit tredje anbringende har sagsoegeren gjort gaeldende , at udvaelgelseskommissionen ved at anvende en aldersgraense som supplerende adgangsbetingelse i forbindelse med proceduren i vedtaegtens artikel 29 , stk . 2 , uden i forvejen at goere opmaerksom herpaa har tilsidesat grundsaetningen om beskyttelse af privatpersoners berettigede forventning til faellesskabsadministrationen .
20 Parlamentet har bestridt , at denne grundsaetning kan goeres gaeldende af en privatperson , der ikke er ansat ved institutionen , men som alene er ansoeger til en ledig stilling . Selv om grundsaetningen kunne anvendes i et saadant tilfaelde , er det i hvert fald ikke velbegrundet at anvende den under de omstaendigheder , der foreligger i denne sag .
21 Over for denne paastand fra Parlamentet maa det bemaerkes , at retten til at paaberaabe sig beskyttelse af den berettigede forventing ikke kun gaelder for personalet i faellesskabsinstitutionerne , men ogsaa for enhver privatperson , som befinder sig i en situation , hvoraf det fremgaar , at administrationen selv har givet anledning til berettigede forventninger .
22 Domstolen har allerede haft lejlighed til paa ansaettelsesomraadet at fremhaeve den vaesentlige rolle , meddelelsen om udvaelgelsesproeven spiller i forbindelse med ansaettelsesproceduren i vedtaegtens artikel 29 , stk . 1 , som netop har til formaal at give ansoegerne saa noejagtige oplysninger som muligt om arten af de betingelser , der stilles for at beklaede den stilling , der skal besaettes , for at saette dem i stand til at afgoere , om det har noget formaal for dem at indgive ansoegning ( se isaer dom af 28 . 6 . 1979 , Anselme mod Kommissionen , sag 255/78 , Sml . 1979 , s . 2323 , og dom af 18 . 2 . 1982 , Ruske mod Kommissionen , sag 67/81 , Sml . 1982 , s . 661 ). Det maa fastslaas , at bestemmelserne i tillaeg III til vedtaegten ikke skal anvendes ved den saerlige procedure i artikel 29 , stk . 2 . Ansaettelsesmyndigheden er dog ikke desto mindre forpligtet til at overholde grundsaetningen om beskyttelse af den berettigede forventning , som ansoegerne kan paaberaabe sig .
23 Som Domstolen har statueret i dom af 29 . oktober 1975 ( Marenco mod Kommissionen , sagerne 81-88/74 , Sml . 1975 , s . 1247 , praemis 21 ) behoever en beslutning om under en allerede fremskreden ansaettelsesprocedure at anvende artikel 29 , stk . 2 , ikke noedvendigvis at vaere truffet samtidig med offentliggoerelsen af stillingsopslagene eller at blive bekendtgjort i EF-Tidende .
24 Hvis ansaettelsesmyndigheden imidlertid beslutter at besaette en stilling i henhold til vedtaegten artikel 29 , stk . 2 , og hvis den derfor ikke udtrykkeligt naevner alle de krav , der stilles til ansoegerne , er den forpligtet til i hvert fald paa passende maade at angive , at der er tale om en procedure , der afviger fra de almindelige bestemmelser vedroerende ansaettelse .
25 En tilsidesaettelse af dette krav medfoerer dog ikke automatisk , at den anfaegtede retsakt bliver ugyldig , men kan eventuelt begrunde , at der ydes skadeserstatning i det tilfaelde , hvor den har paafoert den beroerte person et tab . Da sagsoegeren ikke har nedlagt paastand herom , finder Domstolen det ufornoedent at traeffe afgoerelse vedroerende dette spoergsmaal .
26 Dette anbringende kan derfor ikke tages til foelge , og sagsoegte boer frifindes .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
27 I henhold til procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , bliver den part , der taber sagen , doemt til at betale sagens omkostninger . Ifoelge artikel 69 , stk . 3 , andet afsnit , kan Domstolen desuagtet paalaegge endog en vindende part at godtgoere den anden part de udgifter , som Domstolen skoenner , han har forvoldt modparten unoedvendigt eller af ond vilje .
28 Det maa bemaerkes , at naervaerende sag skyldes den omstaendighed , at Parlamentet ikke i meddelelsen om den ledige stilling har angivet , at den saerlige ansaettelsesprocedure i vedtaegtens artikel 29 , stk . 2 , ville blive anvendt i det foreliggende tilfaelde .
29 Ved denne undladelse har Parlamentet fremkaldt en forstaaelig vildfarelse hos sagsoegeren og har unyttigt paafoert ham udgifter til sagsanlaeg ; Parlamentet boer derfor tilpligtes at godtgoere sagsoegeren hans udgifter .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( anden afdeling )
1 . Sagsoegte frifindes .
2 . Parlamentet betaler sagens omkostninger , herunder sagsoegerens omkostninger .