CELEX: 62008TJ0005
Közösségi védjegy
Felszólalási eljárás
A Golden Eagle és Golden Eagle Deluxe közösségi ábrás védjegy bejelentése
Bögrét és kávészemeket ábrázoló korábbi nemzetközi és nemzeti ábrás védjegyek
Viszonylagos kizáró ok
A megjelölések hasonlósága
A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)

A jogvita előzményei
2003. május 7‑én a beavatkozó, a Master Beverage Industries Pte Ltd a közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20‑i 40/94/EK
módosított tanácsi rendelet (HL 1994. L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.) (jelenleg a
közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26‑i 207/2009/EK tanácsi rendelet [HL L 78., 1. o.]) alapján három közösségi védjegybejelentést
tett a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalnál (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM).
A lajstromoztatni kívánt három védjegy az alábbi ábrás megjelölések (a továbbiakban együtt: bejelentett védjegyek) voltak:
–        a T‑5/08. sz. ügyben (3157005. sz. közösségi védjegy‑bejelentési kérelem) az alább bemutatott világosbarna, sötétbarna, piros,
sárga, arany, fehér, ezüst és kék színű Golden Eagle megjelölés (a továbbiakban: 1. sz. bejelentett védjegy):
–        a T‑6/08. sz. ügyben (3156924. sz. közösségi védjegy-bejelentési kérelem) az alább bemutatott sötétbarna, világosbarna, piros,
arany, fehér és sárga színű Golden Eagle Deluxe megjelölés (a továbbiakban: 2. sz. bejelentett védjegy):
–        a T‑7/08. sz. ügyben (3157534. sz. közösségi védjegy-bejelentési kérelem) az alább bemutatott sötétbarna, világosbarna, piros,
arany, fehér és sárga színű Golden Eagle Deluxe megjelölés (a továbbiakban: 3. sz. bejelentett védjegy):
A lajstromozást a védjegyekkel ellátható termékek és szolgáltatások nemzetközi osztályozására vonatkozó, felülvizsgált és
módosított, 1957. június 15‑i Nizzai Megállapodás szerinti 30. osztályba tartozó árukkal kapcsolatban kérelmezték, az alábbi
leírással: „Kávé, kávépótló szerek, kávéalapú italok, tejeskávék”.
A lajstromozás iránti kérelmet az 1. sz. bejelentett védjeggyel kapcsolatban a
Közösségi Védjegyértesítő
2004. február 2‑i 5/2004. számában, a 2. sz. bejelentett védjeggyel kapcsolatban a
Közösségi Védjegyértesítő
2003. november 24‑i 83/2003. számában és a 3. sz. bejelentett védjeggyel kapcsolatban a
Közösségi Védjegyértesítő
2003. november 17‑i 82/2003. számában hirdették meg.
2004. április 1‑jén a felperes, a Société des produits Nestlé SA a 40/94 rendelet 42. cikke (jelenleg a 207/2009 rendelet
41. cikke) alapján felszólalást nyújtott be az 1. sz. bejelentett védjegy lajstromozása ellen. Ezenkívül 2004. február 23‑án
a 2. sz. bejelentett védjegy és 2004. február 17‑én a 3. sz. bejelentett védjegy lajstromozása ellen nyújtott be felszólalást.
A felszólalásokat különösen a kávészemeken álló piros bögrét ábrázoló korábbi nemzetközi és nemzeti védjegyekre (a továbbiakban:
korábbi védjegyek) alapították.
Az alább bemutatott, IR 726641. referenciaszámon lajstromozott piros, fekete, barna, fehér, narancs és aranyszínű nemzetközi
ábrás védjegyről van szó:
E védjegyet 2000. január 18‑án a védjegyek nemzetközi lajstromozásáról szóló, 1891. április 14‑i, felülvizsgált és módosított
Madridi Megállapodás alapján a Nizzai Megállapodás értelmében vett 30. osztályba tartozó áruk tekintetében az alábbi leírással
lajstromozták: „Kávé és kávékivonatok, kávékeverékek és kávékivonat‑keverékek, oldódó kávé, koffeinmentes kávé, koffeinmentes
kávékivonatok”.
A védjegy különösen az Európai Unió következő tagállamaiban áll oltalom alatt: Belgium, Németország, Spanyolország, Franciaország,
Olaszország, Luxemburg, Hollandia, Ausztria és Portugália.
E megjelölést nemzeti védjegyként a 142377. sz. alatt 2000. május 8‑án Görögországban lajstromozták a Nizzai Megállapodás
értelmében vett 30. osztályba tartozó áruk és különösen a következő áruk tekintetében: „kávé, kávékivonatok és kávékészítmények,
kávépótló szerek és kávépótló szerek kivonatai”.
Továbbá az alább fekete‑fehérben bemutatott, az IR 633089. referenciaszámon lajstromozott piros, barna és aranyszínű nemzetközi
ábrás védjegyről van szó:
E védjegyet 1995. március 9‑én a Madridi Megállapodás alapján a Nizzai Megállapodás értelmében vett 30. osztályba tartozó
áruk tekintetében az alábbi leírással lajstromozták: „Kávé és kávékivonatok, kávékeverékek és kávékivonat‑keverékek, oldódó
kávé, koffeinmentes kávé, koffeinmentes kávékivonatok”.
A védjegy különösen az Európai Unió következő tagállamaiban áll oltalom alatt: Belgium, Németország, Spanyolország, Franciaország,
Olaszország, Luxemburg, Hollandia, Ausztria és Portugália.
Ezenkívül e megjelölést nemzeti védjegyként az Unió számos tagállamában, vagyis Dániában (1995. február 3‑án 976.1995. sz.
alatt), Görögországban (1999. augusztus 17‑én 122009. sz. alatt) és Finnországban (1995. szeptember 20‑án 140164. sz. alatt)
lajstromozták ugyanezen áruk tekintetében.
A felszólalásokat a fent említett, korábbi védjegyekkel oltalomban részesített valamennyi árura alapítva nyújtották be, és
valamennyi, a közösségi védjegybejelentésekben leírt áru ellen irányultak.
A felszólalások alátámasztására a 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontjában (jelenleg a 207/2009 rendelet 8. cikke
(1) bekezdésének b) pontja) és a 40/94 rendelet 8. cikkének (5) bekezdésében (jelenleg a 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése)
említett indokokra hivatkoztak.
A 2006. február 27‑i (T‑5/08. sz. ügy), a 2006. március 27‑i (T‑6/08. sz. ügy) és a 2006. szeptember 6‑i (T‑7/08. sz. ügy)
határozatokkal a felszólalási osztály elutasította a felszólalásokat.
2006. április 25‑én (a T‑5/08. és T‑6/08. sz. ügy) és 2006. október 5‑én (T‑7/08. sz. ügy) a felperes fellebbezést nyújtott
be a felszólalási osztály minden egyes határozata ellen.
A fellebbezési tanács 2007. október 1‑jén három határozattal (a továbbiakban: megtámadott határozatok) elutasította a fellebbezést.
Lényegében azon a véleményen volt, hogy a felszólalás megalapozatlan volt, mivel a szóban forgó védjegyek nem hasonlóak.

A felek kérelmei
A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:
–        helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatokat;
–        állapítsa meg, hogy a bejelentett védjegyek lajstromozása iránti kérelmeket el kell utasítani;
–        az OHIM‑ot kötelezze a költségek viselésére, beleértve a fellebbezési tanács előtt felmerült költségeket is;
–        a beavatkozót kötelezze a költségek viselésére, beleértve a fellebbezési tanács előtt felmerült költségeket is.
Az OHIM azt kéri, hogy a Törvényszék:
–        a kereseteket utasítsa el;
–        a felperest kötelezze a költségek viselésére.
A beavatkozó azt kéri, hogy a Törvényszék:
–        tartsa fenn hatályában a megtámadott határozatokat;
–        rendelje el a bejelentett védjegyek lajstromozását;
–        a felperest kötelezze a költségek viselésére, beleértve a fellebbezési tanács előtt felmerült költségeket is.
A tárgyaláson a Törvényszék által feltett kérdésre adott válaszként a beavatkozó jelezte, hogy a bejelentett védjegyek lajstromozásának
az elrendelésére vonatkozó második kereseti kérelme valójában összefonódik az első kereseti kérelmével, amit felvettek a tárgyalási
jegyzőkönyvbe.

A jogkérdésről
Keresetének alátámasztásául a felperes két, a 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának, illetve 8. cikke (5) bekezdésének
a megsértésére alapított jogalapra hivatkozik.
1.
A 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának a megsértésére alapított első jogalapról

A felek érvei
A felperes azzal érvel, hogy a korábbi védjegyek alapján helyt kellett volna adni felszólalásainak (lásd a fenti 7‑14. pontot).
Hangsúlyozza, hogy ezen ábrás védjegyeket valamennyi, a Nescafé azonnal oldódó kávét tartalmazó, „Classic” néven forgalmazott
kávés üvegen használja, amelyből az Unióban minden évben 50 000 tonnát ad el több mint egymilliárd euró értékben.
Úgy véli, hogy a fellebbezési tanács tévesen vélte úgy, hogy a szóban forgó védjegyek nem hasonlóak. A korábbi védjegyek a
következő kilenc elem kombinációjából állnak:
–        egy bögre;
–        a bögre piros színű;
–        a bögre úgy áll, hogy látható a tartalma;
–        a bögrének füle van;
–        a bögre belső felülete fehér;
–        a bögre forró italt tartalmaz;
–        a bögréből gőz száll fel;
–        a bögre kávészemeken áll;
–        a háttér barna és arany‑narancs színű, és a bögrét fénygyűrű veszi körül.
A korábbi védjegyek kilenc elemét teljes egészében tartalmazzák a bejelentett védjegyek. A bejelentett védjegyek és a korábbi
védjegyek vizuálisan nagyon hasonlítanak egymásra. Ezenkívül egyrészt az 1. sz. bejelentett védjegy alsó része, valamint a
2. és 3. sz. bejelentett védjegy jobb oldala, és másrészt a korábbi védjegyek fogalmilag azonosak.
A felperes azzal érvel, hogy a Bíróság által a C‑120/04. sz. Medion‑ügyben 2005. október 6‑án hozott ítélettel (EBHT 2005.,
I‑8551. o.) kialakított ítélkezési gyakorlat szerint, ha egy korábbi védjegyet egy későbbi védjegybe integrálnak, a védjegyek
hasonlóak, amennyiben a közös elemük önálló megkülönböztető pozíciót foglal el a későbbi összetett védjegyben.
A fellebbezési tanács tévesen vélte úgy, hogy a korábbi védjegyek alig rendelkeznek megkülönböztető képességgel. Ellenkezőleg,
e védjegyek önmagukban vett erőteljes megkülönböztető képességgel rendelkeznek. Ráadásul jó hírnevük van, függetlenül attól
a körülménytől, hogy azokat a Nescafé védjeggyel használják‑e, vagy sem.
Az OHIM és a beavatkozó e jogalap elutasítását kérik.
Az OHIM úgy véli, hogy a fellebbezési tanács helyesen volt azon a véleményen, hogy az ütköző védjegyek nem hasonlítanak egymásra.
A korábbi védjegyek önmagukban véve gyenge megkülönböztető képességgel rendelkeznek, és a felperes által benyújtott bizonyítékok
nem bizonyítják, hogy azok erőteljes megkülönböztető képességgel vagy jó hírnévvel rendelkeznek. Az OHIM azzal érvel, hogy
a bejelentett védjegyekben a bögre ábrázolását csupán „a háttér dekoratív elemeként” használják, és az nem foglal el önálló
megkülönböztető pozíciót. Ráadásul hangsúlyozza, hogy a korábbi védjegyeket nem az eredetihez hűen vették át a bejelentett
védjegyekben.
A beavatkozó továbbá úgy véli, hogy a fellebbezési tanács helyesen jutott arra a következtetésre, hogy az ütköző védjegyek
nem hasonlítanak egymásra. Azzal érvel, hogy a korábbi védjegyekkel ellentétben a bejelentett védjegyek szóelemeket is tartalmaznak,
amelyek domináns elemeknek minősülnek. Az 1. sz. bejelentett védjeggyel kapcsolatban a korábbi védjegyekhez képest fennálló
különbségek még nagyobbak a sas ábrázolása miatt, amely erőteljes megkülönböztető képességgel rendelkezik, és amely az 1. sz.
bejelentett védjegy domináns ábrás eleme. Figyelembe véve az ivóalkalmatosság és a kávészemek képének az italreklámokban való
elterjedt használatát, a szóban forgó védjegyek ezen elemeinek ábrázolása közötti különbségeket jelentősnek kell tekinteni.
A bögre és a kávészemek képe leíró jellegű, és a bejelentett védjegyekben nem foglal el önálló megkülönböztető pozíciót. A
beavatkozó ezenkívül úgy véli, hogy a szóban forgó védjegyek fogalmi szempontból nem hasonlítanak.

A Törvényszék álláspontja
Előzetes észrevételek
A 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerint a korábbi védjegy jogosultjának felszólalása alapján a megjelölés
nem részesülhet védjegyoltalomban, ha az a korábbi védjeggyel azonos, és az árujegyzékében szereplő áruk, illetve szolgáltatások
azonosak a korábbi védjegy árujegyzékében szereplő árukkal, illetve szolgáltatásokkal, és ha azt azon a területen, ahol a
korábbi védjegy oltalom alatt áll, a fogyasztók összetéveszthetik a korábbi védjeggyel. Az összetéveszthetőség magában foglalja
a korábbi védjeggyel asszociáció útján való összekapcsolás kockázatát. Továbbá a 40/94 rendelet 8. cikke (2) bekezdése a) pontjának
ii. és iii. alpontja (jelenleg a 207/2009 rendelet 8. cikke (2) bekezdése a) pontjának ii. és iii. alpontja) alapján korábbi
védjegy a valamely tagállamban lajstromozott védjegy és a nemzetközi megállapodás alapján a tagállamra kiterjedő hatállyal
lajstromozott védjegy, amely bejelentésének az időpontja megelőzi a közösségi védjegybejelentés időpontját.
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint összetéveszthetőséget okozhat az, ha a közönség azt hiheti, hogy a szóban forgó áruk
vagy szolgáltatások ugyanattól a vállalkozástól, vagy adott esetben gazdaságilag egymással kapcsolatban álló vállalkozásoktól
származnak. Ugyanezen ítélkezési gyakorlat értelmében az összetéveszthetőséget átfogóan kell értékelni az alapján, hogy az
érintett vásárlóközönség milyen képet alkot a megjelölésről és a szóban forgó árukról vagy szolgáltatásokról, és figyelembe
kell venni valamennyi, a jelen ügyre jellemző tényezőt, különösen a megjelölések és a megjelölt áruk vagy szolgáltatások hasonlósága
közötti kölcsönös függőséget (lásd az Elsőfokú Bíróság T‑162/01. sz., Laboratorios RTB kontra OHIM – Giorgio Beverly Hills
[GIORGIO BEVERLY HILLS] ügyben 2003. július 9‑én hozott ítéletének [EBHT 2003., II‑2821. o.] 30–33. pontját és az ott hivatkozott
ítélkezési gyakorlatot).
Az áruk összehasonlításáról
Meg kell állapítani, hogy a fellebbezési tanács a megtámadott határozatokban helyesen vélte úgy (a T‑5/08. sz. ügyben a megtámadott
határozat 28. pontja, valamint a T‑6/08. sz. és a T‑7/08. sz. ügyben a megtámadott határozatok 27. pontja), hogy a szóban
forgó áruk azonosak, amint a fenti 3., 8., 10. és 12. pontból is kiderül.
Mindazonáltal úgy vélte, hogy a szóban forgó védjegyek nem hasonlóak, így a 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontja
alkalmazásának
sine qua non
feltétele nem teljesül. Meg kell tehát vizsgálni, hogy a fellebbezési tanács helyesen vélte‑e úgy, hogy a szóban forgó védjegyek
nem hasonlóak.
A megjelölések összehasonlításáról
Az összetéveszthetőség átfogó értékelésének – a szóban forgó védjegyek vizuális, hangzásbeli és fogalmi hasonlósága tekintetében –
az ezek által keltett összbenyomáson kell alapulnia, figyelembe véve különösen azok megkülönböztető és domináns elemeit. A
védjegyeknek a szóban forgó árukkal és szolgáltatásokkal kapcsolatban az átlagfogyasztó által történő észlelése döntő szerepet
játszik az összetéveszthetőség átfogó értékelésénél. E tekintetben az átlagfogyasztó rendszerint egészében érzékeli a védjegyet,
és nem vizsgálja a különböző részleteit (lásd a Bíróság C‑334/05. P. sz., OHIM kontra Shaker ügyben 2007. június 12‑én hozott
ítéletének [EBHT 2007., I‑4529. o.] 35. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
Ilyen körülmények között meg kell jegyezni, hogy valamely védjegy megkülönböztető képessége mértékének az értékelése céljából
a védjegynek az arra vonatkozó többé‑kevésbé jelentős képességét kell átfogóan értékelni, hogy a védjegy-bejelentési kérelemben
szereplő árukat és szolgáltatásokat valamely meghatározott vállalkozástól származóként azonosítsa be, illetve hogy ily módon
az árukat és szolgáltatásokat más vállalkozás áruitól és szolgáltatásaitól megkülönböztesse (lásd ebben az értelemben és analógia
útján a Bíróság C‑342/97. sz. Lloyd Schuhfabrik Meyer ügyben 1999. június 22‑én hozott ítéletének [EBHT 1999., I‑3819. o.]
22. pontját). Amennyiben valamely összetett védjegy egyik eleme megkülönböztető képességének az értékeléséről van szó, ugyanezen
kritérium alkalmazandó úgy, hogy a védjegy ezen elemének arra vonatkozó többé‑kevésbé jelentős képességét kell értékelni,
hogy a védjegy-bejelentési kérelemben szereplő árukat és szolgáltatásokat valamely meghatározott vállalkozástól származóként
azonosítsa.
–       A szóban forgó védjegyeknek a megjelölések összehasonlítása keretében figyelembe veendő elemeiről
Két védjegy közötti hasonlóság értékelése nem korlátozódhat az összetett védjegy csupán egyik alkotóelemének figyelembevételére
és annak valamely másik védjeggyel történő összehasonlítására. Ellenkezőleg: az összehasonlítást a kérdéses védjegyeket megvizsgálva
kell elvégezni, mindegyiket egészében tekintve, ez azonban nem jelenti azt, hogy az összetett védjegy által az érintett fogyasztókban
keltett összbenyomás szempontjából bizonyos körülmények esetén ne lehetne domináns a védjegy egy vagy több alkotóeleme (lásd
a fenti 37. pontban hivatkozott OHIM kontra Shaker ügyben hozott ítélet 41. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
Csak abban az esetben értékelhető a hasonlóság egyedül a domináns elem alapján, ha a védjegy összes többi eleme elhanyagolható
(a Bíróság fenti 37. pontban hivatkozott OHIM kontra Shaker ügyben hozott ítéletének 42. pontja és a C‑193/06. P. sz., Nestlé
kontra OHIM ügyben 2007. szeptember 20‑án hozott ítéletének [az EBHT‑ban nem tették közzé] 43. pontja). Ez különösen akkor
lehet így, amikor ez az összetevő önmagában képes meghatározni azt a képet, amelyet az érintett vásárlóközönség fel tud idézni
a védjegyről, és így a védjegy többi összetevőjének szerepe elhanyagolható a védjegy által keltett összbenyomásban (a fent
hivatkozott Nestlé kontra OHIM ügyben hozott ítélet 43. pontja).
A jelen ügyben a fellebbezési tanács úgy vélte, hogy a domináns elem a bejelentett védjegyekben a „golden eagle” szóelem a
2. és 3. sz. bejelentett védjegy esetében, illetve a „golden eagle” szóelem egy sas ábrázolásával együtt az 1. sz. bejelentett
védjegy esetében. Úgy vélte, hogy a piros bögre és a kávészemek ábrázolása csupán dekoratív elemként tűnik fel a bejelentett
védjegyekben. A hasonló ábrás elemek fennállása ellenére a szóban forgó védjegyek nem hasonlítanak az ábrás elemek között
fennálló különbségek és a szóelemek korábbi védjegyekből való hiánya miatt.
Mindenekelőtt meg kell vizsgálni, hogy a fellebbezési tanács által meghatározott elemek a bejelentett védjegyek domináns elemeinek
minősülnek‑e, és hogy a bejelentett védjegyek többi elemét elhanyagolhatónak kell‑e tekinteni.
Az 1. sz. bejelentett védjeggyel kapcsolatban meg kell állapítani, hogy az lényegében a következő elemekből áll: sas ábrázolása,
a „golden eagle” szóelem a sas képe alatt, kávészemeken álló, kávét tartalmazó piros bögre a szóelem alatt és a védjegy jobb
alsó sarkát átszelő piros csík.
Meg kell állapítani, hogy a „golden eagle” szóelem a sas ábrázolásával együtt hangsúlyos helyet foglal el az 1. sz. bejelentett
védjegyben. Ugyanis, amint a fellebbezési tanács hangsúlyozta, rendszerint a szóelem az, amelyet a fogyasztók az áruk azonosítása
és vásárlása érdekében használnak. Ráadásul a szóelem mérete nem elhanyagolható. Ezenkívül nagy megkülönböztető képességgel
rendelkező elemről van szó, mivel az a szóban forgó termékek esetében fantázia jellegű. Az olyan fogyasztó számára, aki nem
rendelkezik kielégítő angol nyelvismerettel a szóelem jelentésének megértéséhez, ez utóbbi mindazonáltal nagy megkülönböztető
képességgel rendelkező elem, mivel azt konkrét jelentés nélküli fantáziaelemként fogja észlelni. Hasonlóképpen egy sas ábrázolása
nagy megkülönböztető képességgel rendelkezik a kávé és a kávéalapú italok megnevezése esetében, mivel egy ilyen ábrázolás
nem a szóban forgó áruk képét idézi fel.
Ezzel szemben az 1. sz. bejelentett védjegy alsó részén látható, kávészemeken álló piros bögre a szóban forgó áruk esetében
gyenge megkülönböztető képességgel rendelkezik. Ugyanis egy bögrét és a kávészemeket nem lehet úgy tekinteni, mint amelyek
kifejezett megkülönböztető képességgel rendelkeznek, mivel a szóban forgó árukat idézik fel (lásd ebben az értelemben a tehénbőrnek
a tej és tejtermékek esetében történő ábrázolásával kapcsolatban a Törvényszék T‑153/03. sz., Inex kontra OHIM – Wiseman ügyben
[tehénbőr ábrázolása] 2006. június 13‑án hozott ítéletének [EBHT 2006., II‑1677. o.] 36. pontját). Éppen ellenkezőleg, a fellebbezési
tanácshoz hasonlóan meg kell állapítani, hogy szokványos elemekről van szó. A kávé vagy a kávéalapú italok forgalmazása során
ugyanis természetességgel merül fel a bögrében található forró kávé és kávészemek ábrázolásának a gondolata.
Mindazonáltal a kávészemeken álló piros bögréből álló elem nem tekinthető teljesen elhanyagolhatónak az 1. sz. bejelentett
védjegy által keltett összbenyomásban. Bár ezen elem a szóelemhez és a sast ábrázoló ábrás elemhez képest sokkal kevésbé alkalmas
a szóban forgó áruk kereskedelmi származásának beazonosítására, az 1. sz. bejelentett védjegynek körülbelül a felét foglalja
el, és nem teljesen elhanyagolható az e megjelöléssel keltett összbenyomásban.
A 2. és 3. bejelentett védjegyekkel kapcsolatban meg kell állapítani, hogy azok lényegében a megjelölések bal oldalán található
„golden eagle deluxe” szóelemből, a jobb oldalon található, kávét tartalmazó bögréből és az alsó részen látható kávészemekből
állnak. E védjegyekben a „goldan eagle” szóelemet kell hangsúlyosnak tekinteni. Ugyanis a fent megállapítottaknak megfelelő
e szókombinációnak fantáziajellege van az érintett árukkal kapcsolatban, amelyet vagy értenek, vagy nem. Ezenkívül a fogyasztó
hajlamos az ábrás elem helyett a szóelemre hagyatkozni az áruk azonosítása vagy vásárlása során. Ráadásul a 2. és 3. sz. bejelentett
védjegyek ábrás eleme gyenge megkülönböztető képességgel rendelkezik. Mindazonáltal nem tekinthető teljesen elhanyagolhatónak.
Ezen ábrás védjegyeket ugyanis nem lehet a szóelemeikre leegyszerűsíteni. Nagy betűkkel van ugyan írva, de a szóelem az említett
védjegyeknek csak egy részét foglalja el.
Mivel a bögréből és kávészemekből álló elemet nem lehet a bejelentett védjegyek által keltett összbenyomásban teljesen elhanyagolhatónak
tekinteni, a szóban forgó megjelölések közötti összehasonlítás nem korlátozódhat e védjegyek hangsúlyos elemeire.
A korábbi védjegyekkel kapcsolatban sincs olyan elem, amely e megjelölésekben olyan domináns helyet foglal el, hogy a többi
elem az általuk keltett összbenyomásban elhanyagolható lenne.
A fentiekből következik, hogy a szóban forgó megjelölések közötti összehasonlítást az általuk keltett összbenyomásra kell
alapítani, és az nem korlátozódhat azok bizonyos elemeire.
–       A vizuális hasonlóságról
A jelen ügyben mindenekelőtt elemezni kell egyrészt a bejelentett védjegyeknek a bögre és a kávészemek ábrázolásából álló
része, és másrészt a korábbi védjegyek közötti hasonlóságot, az egészükben vett bejelentett védjegyeknek a korábbi védjegyekkel
való ezt követő összehasonlítása érdekében. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy semmi sem szól az ellen, hogy a szóban forgó
védjegyek közötti hasonlóságot először valamely összetett védjegy eleme tekintetében vizsgálják, majd ezt követően e hasonlóságot
átfogóan értékeljék.
Az 1. sz. bejelentett védjeggyel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy e védjegy alsó részében és a korábbi védjegyekben közös
a kávészemeken álló, fehér belsejű piros bögre ábrázolása. Ezenkívül e védjegyek mindegyikében a bögre füle a jobb oldalon
helyezkedik el, a bögre forró itallal (látszólag kávéval) van megtöltve, és a bögréből gőz száll fel. E védjegyek hátterének
a színe továbbá hasonló annyiban, amennyiben az 1. sz. bejelentett védjegy háttere narancsszínű, és amennyiben az IR 726641. referenciaszámon
lajstromozott korábbi védjegyben szereplő bögrét körülvevő fénygyűrű szintén narancsszínű. Az 1. sz. bejelentett védjegyben
szintén felismerhető egy, a bögrét körülvevő fénygyűrű, bár ennek a körvonalai kevésbé élesek, mint az IR 726641. referenciaszámon
lajstromozott korábbi védjegyben.
Ami az 1. sz. bejelentett védjegy alsó része és a korábbi védjegyek közötti különbségeket illeti, a következőket kell megjegyezni.
A legkiemelkedőbb különbség a szóban forgó védjegyek között az, hogy a korábbi védjegyekben a piros bögrét kívül arany csík
díszíti, amely nem látható az 1. sz. bejelentett védjegyben. Ezenkívül a korábbi védjegyekben a bögrében található kávé színe
nagyon sötét, majdhogynem fekete, míg az 1. sz. bejelentett védjegyben annak színe világosbarna. Ráadásul a korábbi védjegyekkel
ellentétben egy piros csík szeli át az 1. sz. bejelentett védjegy alsó részét.
A 2. és 3. sz. bejelentett védjegyekkel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy azokban és a korábbi védjegyekben közös a kávészemeken
álló, fehér belsejű piros bögre ábrázolása. Ezenkívül e védjegyek mindegyikén a bögre forró itallal (látszólag kávéval) van
megtöltve, és abból gőz száll fel. Hasonlóság áll fenn e védjegyek hátterét illetően is, mivel a 2. és 3. sz. bejelentett
védjegy háttere az IR 726641. referenciaszámon lajstromozott korábbi védjegyéhez hasonlóan részben narancs és részben barna
színű.
Azonban a korábbi védjegyekkel ellentétben a 2. és 3. sz. bejelentett védjegyeken a piros bögrét nem díszíti kívül arany csík.
Ezenkívül meg kell állapítani, hogy különbségek vannak a 2. és 3. sz. bejelentett védjegyek és a korábbi védjegyek között
a látószöget és a bögre látható részét illetően. A korábbi védjegyekben ugyanis a bögre füle a jobb oldalon, míg a 2. és 3. sz.
bejelentett védjegyekben az a baloldalon található. Ráadásul a korábbi védjegyekben a bögre majdnem teljes egészében látható,
és annak csak egy nagyon kicsi részét takarják a kávészemek, amelyeken elhelyezkedik. Ezzel szemben a 2. és 3. sz. bejelentett
védjegyeken csak a bögre felső része látható, a kép olyan, mintha a füle felénél el lenne vágva.
Ezenkívül a 2. és 3. sz. bejelentett védjegyek négyszög alakúak, amelynek a hossza nagyobb, mint a magassága. A bögre nem
középen, hanem a védjegyek jobb oldalán helyezkedik el. Ezzel szemben az IR 633089. referenciaszámon lajstromozott korábbi
védjegy négyzet alakú, az IR 726641. referenciaszámon lajstromozott korábbi védjegy pedig álló téglalap alakú. Az IR 726641. referenciaszámon
lajstromozott korábbi védjegyben a bögre középen helyezkedik el, és a kép nagy részét elfoglalja. A kávészemekkel fedett és
a háttér által elfoglalt terület viszonylag kicsi. Ezzel szemben a 2. és 3. sz. bejelentett védjegyeken a piros bögre a jobb
oldalon helyezkedik el, és messze nem foglalja el a kép jelentős részét. Az IR 633089. referenciaszámon lajstromozott korábbi
védjegyen a bögre a kávészemek közepén helyezkedik el. A kávészemek által fedett rész körülbelül e védjegy magasságának egynegyed
részéig tart. Ezzel szemben a 2. és 3. sz. bejelentett védjegyeken a kávészemek a terület sokkal jelentősebb részét foglalják
el.
A fénygyűrűvel kapcsolatban, amelyet a felperes a korábbi védjegyek kilenc eleme közül az egyiknek tart (lásd a fenti 26. pontot),
a Törvényszék úgy véli, hogy a 2. és 3. sz. bejelentett védjegyek nem keltik azt a benyomást, hogy a bögrét fénygyűrű veszi
körül. E védjegyek által keltett benyomás inkább az, hogy a megjelölés bal oldalán a háttér barna, illetve hogy a megjelölések
jobb oldalán és közepén a háttér narancsszínű.
A 3. sz. bejelentett védjeggyel kapcsolatban ezenkívül meg kell jegyezni, hogy a bögrében található kávé világosbarna, míg
a korábbi védjegyeken a kávé nagyon sötét, majdhogynem fekete.
A fentiekből következik, hogy a korábbi védjegyeket és a bejelentett védjegyeknek a piros bögre és a kávészemek ábrázolásából
álló elemét hasonlónak kell tekinteni.
A szóban forgó védjegyek által keltett összbenyomással kapcsolatban mindenekelőtt meg kell jegyezni, hogy a bejelentett védjegyeknek
a piros bögre és a kávészemek ábrázolásából álló eleme csekély megkülönböztető képességgel rendelkezik, és hogy az 1. sz.
bejelentett védjegynek a szó‑ és a sas ábrázolásából álló ábrás eleme erőteljes megkülönböztető képességgel rendelkezik.
Ezenkívül meg kell jegyezni, hogy az ítélkezési gyakorlat értelmében, ha egy összetett védjegy egy összetevő elem és egy másik
védjegy egymás mellé helyezése révén jön létre, ez utóbbi védjegy, még ha nem is alkotja az összetett megjelölés meghatározó
elemét, megőrizheti önálló megkülönböztető pozícióját az összetett védjegyben. Ebben az esetben az összetett védjegyet és
ezt a védjegyet hasonlóaknak lehet tekinteni (lásd ebben az értelemben a fenti 28. pontban hivatkozott Medion‑ügyben hozott
ítélet 30. és 37. pontját). Meg kell jegyezni, hogy a fenti 28. pontban hivatkozott Medion‑ügyben hozott ítélet olyan helyzetre
vonatkozott, amelyben a korábbi védjegyet a későbbi védjegyben azonos módon vették át. Mindazonáltal meg kell állapítani,
hogy abban az esetben, ha a korábbi védjegyet a későbbi védjegyben nem azonos módon veszik át, lehetséges az is, hogy a szóban
forgó megjelölések hasonlóak a korábbi védjegy és a későbbi védjegy azon eleme közötti hasonlóság miatt, amely önálló megkülönböztető
helyet foglal el.
A jelen ügyben az 1. sz. bejelentett védjeggyel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy mivel a kávészemeken álló piros bögre
ábrázolásából álló elem nem tekinthető teljesen elhanyagolhatónak az e megjelölés által keltett összbenyomásban, és tekintettel
az ezen elem és a korábbi védjegyek közötti hasonlóságra, e védjegyet és a korábbi védjegyeket nem lehet teljesen különbözőknek
tekinteni. Azonban, mivel a kávészemeken álló piros bögre ábrázolásából álló elemet nem azonos módon vették át az 1. sz. bejelentett
védjegyben, és mivel az 1. sz. bejelentett védjegy ezen eleme csekély megkülönböztető képességgel rendelkezik, míg a szóelem
és a sas ábrázolásából álló ábrás elem erőteljes megkülönböztető képességgel rendelkeznek, az e védjegy és a korábbi védjegyek
közötti vizuális hasonlóságot csekélynek kell tekinteni.
A 2. és 3. sz. bejelentett védjegyekkel kapcsolatban szintén meg kell jegyezni, hogy mivel a piros bögre és a kávészemek ábrázolásából
álló elem nem tekinthető teljesen elhanyagolhatónak az e megjelölés által keltett összbenyomásban, és tekintettel az ezen
elem és a korábbi védjegyek közötti hasonlóságra, e védjegyet és a korábbi védjegyeket nem lehet teljesen különbözőknek tekinteni.
Azonban hangsúlyozni kell azt is, hogy a korábbi védjegyek, valamint a 2. és 3. sz. bejelentett védjegyeknek a piros bögre
és a kávészemek ábrázolásából álló eleme közötti, az 54–57. pontban említett különbségek nem elhanyagolhatók. Mivel a 2. és
3. sz. bejelentett védjegyek ezen eleme csekély, míg azok szóeleme erőteljes megkülönböztető képességgel rendelkezik, e bejelentett
védjegyek és a korábbi védjegyek közötti vizuális hasonlóságot csekélynek kell tekinteni.
A fellebbezési tanács azon megállapításával kapcsolatban, miszerint a piros bögre és a kávészemek bejelentett védjegyekben
és azoknak a korábbi védjegyekben történő ábrázolása közötti különbségeknek a korábbi védjegyek gyenge megkülönböztető képessége
miatt nagy jelentőségük van (az egyes megtámadott határozatok 26. pontja), a következőket kell megjegyezni.
A korábbi védjegy megkülönböztető képessége egyike az összetéveszthetőség értékelése során közrejátszó számos elemnek (a Törvényszék
T‑112/03. sz., L’Oréal kontra OHIM – Revlon [FLEXI AIR] ügyben 2005. március 16‑án hozott ítéletének [EBHT 2005., II‑949. o.]
61. pontja és T‑134/06. sz., Xentral kontra OHIM – Pages jaunes [PAGESJAUNES.COM] ügyben 2007. december 13‑án hozott ítéletének
[EBHT 2007., II‑5213. o.] 70. pontja; lásd továbbá ebben az értelemben és analógia útján a Bíróság C‑39/97. sz. Canon‑ügyben
1998. szeptember 29‑én hozott ítéletének [EBHT 1998., I‑5507. o.] 24. pontját). Ebben az összefüggésben hangsúlyozni kell,
hogy különbséget kell tenni a korábbi védjegy megkülönböztető képességére alapított és az ilyen védjegynek nyújtott oltalomhoz
kapcsolódó tényező és azon megkülönböztető képesség között, amellyel az összetett védjegy eleme rendelkezik, amely e védjegynek
ahhoz a képességéhez kapcsolódik, hogy az e védjegy által keltett összbenyomást dominálja (a Bíróság C‑235/05. P. sz., L’Oréal
kontra OHIM ügyben 2006. április 27‑én hozott ítéletének [az EBHT‑ban nem tették közzé] 43. pontja). Igaz ugyan, hogy már
a megjelölések hasonlóságának az értékelése során már meg kell vizsgálni valamely összetett védjegy elemének a megkülönböztető
képességét a megjelölés domináns elemeinek az esetleges meghatározása céljából, az összetéveszthetőség átfogó értékelése keretében
figyelembe veendő egyik elem a korábbi védjegy megkülönböztető képességének a mértéke. A megjelölések hasonlóságának az értékelése
során nem kell tehát figyelembe venni a korábbi védjegyek megkülönböztető képességének esetlegesen gyenge voltát.
–       A fonetikai hasonlóságról
A felperes azzal érvel, hogy a fellebbezési tanács a szóban forgó megjelöléseket fonetikai szempontból nem hasonlította össze.
Úgy véli, hogy e tekintetben nincs jelentősége annak, hogy a bejelentett védjegyek szóelemet tartalmaznak, mivel azok magukban
foglalnak egy, kávészemeken álló piros bögrét tartalmazó önálló megkülönböztető elemet.
E tekintetben elegendő megállapítani azt, hogy a szóban forgó védjegyek közötti fonetikai összehasonlítás felesleges, mivel
a korábbi védjegyek nem tartalmaznak semmiféle szóelemet. Azért nem lehet a szóban forgó védjegyek fonetikai hasonlóságának
fennállásával érvelni, mert a fogyasztó a szóban forgó védjegyek leírására a „piros bögre” vagy a „kávészemek” kifejezéseket
használja. A bejelentett védjegyekre való utalás céljából ugyanis a közönség azok szóelemeit idézi, és nem azok ábrás elemeit
írja le.
–       A fogalmi hasonlóságról
A felperes felrója a fellebbezési tanácsnak, hogy az a szóban forgó védjegyeket fogalmi szempontból nem hasonlította össze.
E tekintetben azzal érvel, hogy egyrészt az 1. sz. bejelentett védjegy alsó része és a 2. és 3. sz. bejelentett védjegyek
jobb oldala, és másrészt a korábbi védjegyek fogalmilag azonosak.
Az OHIM úgy véli, hogy a szóban forgó védjegyek közötti fogalmi különbség nyilvánvaló, mivel a korábbi védjegyek nem tartalmazzák
a bejelentett védjegyekben szereplő aranyszínű sas jellegzetes képét.
E tekintetben meg kell állapítani, hogy a megtámadott határozatokban a fellebbezési tanács valóban nem nyilatkozott kifejezetten
a szóban forgó megjelölések fogalmi hasonlóságáról. Meg kell azt is jegyezni, hogy az 1. sz. bejelentett védjegy alsó része
és a 2. és 3. sz. bejelentett védjegyek jobb oldala kávéval töltött piros bögréből és kávészemekből áll, pontosan úgy, mint
a korábbi védjegyek.
Ezenkívül emlékeztetni kell arra, hogy a bejelentett védjegyek kávészemeken álló piros bögrének az ábrázolását tartalmazó
eleme gyenge megkülönböztető képességgel rendelkezik, mivel az a szóban forgó árukat idézi fel.
Meg kell állapítani, hogy a sas képe a szóban forgó árukat illetően erőteljes megkülönböztető képességgel rendelkezik, mivel
semmiféle kapcsolatban nincs azokkal (lásd a fenti 43. pontot). Meg kell azonban jegyezni, hogy valamely fogyasztó, aki nem
rendelkezik kielégítő angol nyelvismerettel az „eagle” szó jelentésének a megértéséhez, nem észlelheti a 2. és 3. sz. bejelentett
védjegyekben a sas képére tett utalást.
A jelen ügyben tehát fogalmi szempontból nem zárható ki a szóban forgó védjegyek között minden hasonlóság.
A fentiekből következik tehát, hogy a fellebbezési tanács a megtámadott határozatokban (a T‑5/08. sz. ügyben a megtámadott
határozat 28. pontja, illetve a T‑6/08. és a T‑7/08. sz. ügyben a megtámadott határozat 27. pontja) tévesen vélte úgy, hogy
a szóban forgó védjegyek különbözőek voltak. Mivel vizuális és fogalmi szempontból hasonlóság áll fenn, még ha gyenge is,
a fellebbezési tanácsnak értékelnie kellett volna az ütköző védjegyek összetéveszthetőségét.
A fentiekből következik, hogy helyt kell adni az első jogalapnak, és ezen az alapon a megtámadott határozatot hatályon kívül
kell helyezni, anélkül hogy meg kellene vizsgálni a második jogalapot.
2.
A megtámadott határozatok megváltoztatására irányuló kérelemről
A felperes kérelemének arra irányuló második részével kapcsolatban, hogy a Törvényszék határozzon úgy, hogy a bejelentett
védjegyek lajstromozása iránti kérelmeket el kell utasítani, a következőket kell megjegyezni.
Hangsúlyozni kell, hogy a megtámadott határozat megváltoztatásának a Törvényszék számára a 40/94 rendelet 63. cikkének (3) bekezdése
(jelenleg a 207/2009 rendelet 65. cikkének (3) bekezdése) alapján nyitva álló lehetősége főszabály szerint olyan helyzetekre
korlátozódik, amikor a per állása megengedi ezt, ami azt jelenti, hogy a Törvényszék az előtte benyújtott bizonyítékokra alapozva
meghozhatja azt a határozatot, amelyet a fellebbezési tanács a jelen esetben alkalmazandó rendelkezések alapján köteles lett
volna meghozni (a Törvényszék T‑334/01. sz., MFE Marienfelde kontra OHIM – Vétoquinol [HIPOVITON] ügyben 2004. július 8‑án
hozott ítéletének [EBHT 2004., II‑2787. o.] 63. pontja). A jelen ügyben a határozat megváltoztatását a per állása nem engedi
meg, mivel a fellebbezési tanács a megtámadott határozatokban nem értékelte átfogóan az összetéveszthetőséget.
Következésképpen a felperesnek a megtámadott határozatok megváltoztatására irányuló kérelmét el kell utasítni.

A költségekről
Az eljárási szabályzat 87. cikkének 2. §‑a alapján a Törvényszék a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a
pernyertes fél ezt kérte. Továbbá ugyanezen cikk alapján több pervesztes fél esetén a Törvényszék határoz a költségek megosztásáról.
Mivel a jelen ügyben az OHIM és a beavatkozó pervesztes lett, a felperes kérelmének megfelelően őket ez utóbbi költségeinek
viselésére kell kötelezni.
A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (nyolcadik tanács)
a következőképpen határozott:
1)
A Törvényszék hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második
fellebbezési tanácsa által 2007. október 1‑jén (az R 563/2006‑2., R 568/2006‑2. és R 1312/2006‑2. sz. ügyben) hozott határozatokat.
2)
A Törvényszék a kereseteket ezt meghaladó részükben elutasítja.
3)
A Törvényszék az OHIM‑ot és a Master Beverage Industries Pte Ltd‑t kötelezi a saját költségeiken kívül a Société des produits
Nestlé SA költségeinek a viselésére.
Martins Ribeiro
Papasavvas
Dittrich
Kihirdetve Luxembourgban, a 2010. március 25‑i nyilvános ülésen.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: angol.