CELEX: 62001CJ0294
Jordbruk
Hygienregler för produktion och utsläppande på marknaden av värmebehandlad mjölk
Fri rörlighet för varor
Nationell lag i vilken föreskrivs en sista förbrukningsdag för mjölk som har pastöriserats vid hög temperatur

Tribunale civile di Bologna har, genom beslut av den 24 maj 2001 som inkom till domstolens kansli den 23 juli 2001, i enlighet
med artikel 234 EG ställt en fråga om tolkningen av rådets direktiv 92/46/EEG av den 16 juni 1992 om fastställande av hygienregler
för produktion och utsläppande på marknaden av rå mjölk, värmebehandlad mjölk och mjölkbaserade produkter (EGT L 268, s. 1;
svensk specialutgåva, område 3, volym 45, s. 3), i dess lydelse enligt rådets direktiv 94/71/EG av den 13 december 1994 (EGT
L 368, s. 33; svensk specialutgåva, område 3, volym 65, s. 263) (nedan kallat direktiv 92/46), av rådets direktiv 79/112/EEG
av den 18 december 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning, presentation och reklam i fråga om livsmedel
(EGT L 33, s. 1; svensk specialutgåva, område 15, volym 2, s. 130), i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv
97/4/EG av den 27 januari 1997 (EGT L 43, s. 21) (nedan kallat direktiv 79/112), och av rådets direktiv 89/396/EEG av den
14 juni 1989 om identifikationsmärkning av livsmedelspartier (EGT L 186, s. 21; svensk specialutgåva, område 15, volym 9,
s. 71).
Frågan har uppkommit i en tvist mellan Granarolo SpA (nedan kallat Granarolo), ett bolag med säte i Bologna (Italien), och
Comune di Bologna, med anledning av att den sistnämnda parten ålade ovannämnda bolag en straffavgift för att bolaget hade
åsidosatt italienska bestämmelser enligt vilka mjölk som har pastöriserats vid hög temperatur skall märkas med en sista förbrukningsdag
som infaller fyra dagar efter förpackningsdagen.
Tillämpliga bestämmelser
De gemenskapsrättsliga bestämmelserna
Enligt artikel 5 i direktiv 92/46 skall medlemsstaterna se till att den värmebehandlade konsumtionsmjölken får släppas ut
på marknaden endast om den uppfyller vissa krav som bland annat anges i bilaga C kapitel I till detta direktiv.
I kapitel I A punkt 4 a ii i bilaga C till direktiv 92/46 föreskrivs följande:
”
Pastöriserad mjölk
skall uppfylla följande krav:
...
ii)
Den skall reagera negativt på fosfatastest och positivt på peroxidastest. Framställning av pastöriserad mjölk som reagerar
negativt på peroxidastest godkänns emellertid under förutsättning att mjölken märks ’högpastöriserad’.”
Enligt kapitel II C andra strecksatsen i bilaga C till direktiv 92/46 får, om så behövs och i enlighet med förfarandet i artikel
31 i samma direktiv, mikrobiologiska kriterier för sista förbrukningsdagen fastställas på de villkor som anläggningens driftsledare
eller chef bestämmer och kontrollerar.
I kapitel IV B punkterna 3 och 4 i bilaga C till direktiv 92/46 anges vissa föreskrifter avseende märkning av mjölkprodukter.
Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i direktiv 79/112/EEG skall märkningen för kontrolländamål tydligt visa
den typ av värmebehandling som använts i slutet av tillverkningsprocessen och, i fråga om mjölkbaserade produkter i vilka
mikroorganismer kan utvecklas, sista förbrukningsdag eller dag för minsta hållbarhet.
Enligt artikel 3.1 punkt 4 i direktiv 79/112 är vissa uppgifter obligatoriska vid märkningen av livsmedel, däribland datumet
för minsta hållbarhetstid eller, i fråga om vissa livsmedel som från bakteriologisk synpunkt är lättfördärvliga, den sista
förbrukningsdagen.
I artikel 9.1–9.4 i direktiv 79/112 preciseras att datumet för minsta hållbarhetstid för ett livsmedel skall vara den dag
fram till vilket livsmedlet vid rätt förvaring har kvar sina särskilda egenskaper. Datumet skall föregås av orden ”bäst före”
eller ”bäst före utgången av”. Om det behövs, skall dessa uppgifter följas av de förvaringsanvisningar som man måste rätta
sig efter för att varan skall hålla sig under den angivna perioden.
Artikel 9a i direktiv 79/112 har införts genom rådets direktiv 89/395/EEG av den 14 juni 1989 om ändring av direktiv 79/112
(EGT L 186, s. 17; svensk specialutgåva, område 15, volym 9, s. 66). I denna artikel föreskrivs att i fråga om livsmedel som
från mikrobiologisk synpunkt är lättfördärvliga, och som därför efter en kort period kan antas utgöra en omedelbar fara för
människors hälsa, skall datum för minsta hållbarhetstid ersättas med uppgift om sista förbrukningsdag. Detta datum skall föregås
av orden ”sista förbrukningsdag”. Dessa uppgifter skall följas av en beskrivning av de förvaringsanvisningar som man måste
rätta sig efter. Datumet skall bestå av dag, månad och eventuellt år i denna ordning och i okodad form.
I artikel 14 i direktiv 79/112 föreskrivs följande:
”I fråga om reglerna för hur uppgifterna i artik[larna] 3 och 4.2 skall anges, skall medlemsstaterna inte fastställa krav
som är mer detaljerade än de som framgår av artikel 3–11.”
I artikel 15 i direktiv 79/112 föreskrivs följande:
”1. Medlemsstater får inte förbjuda handel med livsmedel som följer reglerna i detta direktiv genom att tillämpa nationella
icke harmoniserade bestämmelser för märkning och presentation av vissa livsmedel eller av livsmedel i allmänhet.
2. Punkt 1 gäller inte nationella icke harmoniserade bestämmelser som motiveras av att man vill
–
skydda människors hälsa,
–
förebygga oredlighet, såvida inte sådana bestämmelser kan befaras hindra tillämpningen av de definitioner och regler som fastställts
genom detta direktiv,
–
skydda industriella och kommersiella äganderätter, uppgifter om ursprung och registrerade ursprungsbeteckningar samt att förebygga
illojal konkurrens.”
Den nationella lagstiftningen
I artikel 1 i legge nr 169, Disciplina del trattamento e della commercializzazione del latte alimentare vaccino (lag om behandling
och saluföring av komjölk för mänsklig konsumtion) av den 3 maj 1989 (GURI nr 180, av den 11 maj 1989, s. 1996) (nedan kallad
lag nr 169/89), anges vilka egenskaper mjölk som är avsedd för direkt konsumtion skall ha. Den skall bland annat i varje fall
ha genomgått, i en behandlingsanläggning, en godtagen värmebehandling eller en tillåten behandling med motsvarande verkan.
I artikel 2 i lag nr 169/89 preciseras att de värmebehandlingar som godkänts för mjölk avsedd för direkt konsumtion är följande:
”a)
Pastörisering: värmebehandling med ett kontinuerligt flöde under minst 15 sekunder vid en temperatur som är lägre än kokpunkten
men högre än 72 grader Celsius eller under en period och vid en temperatur som innebär att en motsvarande värmemängd erhålls,
som medför att alla patogena mikroorganismer och en stor del av den saprofytiska bakteriefloran förstörs, med begränsade förändringar
av de kemiska, fysiska och organoleptiska egenskaperna.
b)
Sterilisering: värmebehandling som innebär att samtliga mikroorganismer som förekommer i mjölken förstörs eller att all tillväxt
förhindras.”
Enligt artikel 2 i lag nr 169/89 kan andra behandlingar tillåtas genom dekret av hälsoministern efter överenskommelse med
jordbruks- och skogsministern, med beaktande av bland annat den tekniska utvecklingen eller gemenskapsrättsliga bestämmelser.
I artikel 3 i lag nr 169/89 definieras begreppet ”pastöriserad mjölk” på följande sätt:
”Mjölk som har behandlats genom pastörisering och som i konsumtionsledet
a)
reagerar negativt på test avseende alkaliska fosfataser,
b)
har en halt av vattenlösligt obehandlat vassleprotein som inte understiger 11 procent av det totala proteininnehållet. ”
Definitionen av begreppet ”färsk pastöriserad mjölk” anges i artikel 4 i lag nr 169/89. Artikeln har följande lydelse:
”Med ’färsk pastöriserad mjölk’ avses mjölk som anländer som rå mjölk till förpackningsanläggningen och som, efter att ha
utsatts för endast en värmebehandling inom 48 timmar från mjölkningen, vid konsumtion,
a)
reagerar negativt på test avseende alkaliska fosfataser,
b)
har en halt av vattenlösligt obehandlat vassleprotein som inte understiger 14 procent av det sammanlagda proteininnehållet,
c)
reagerar positivt på ett peroxidastest.”
Enligt artikel 4 i lag nr 169/89 kan färsk pastöriserad mjölk anses utgöra ”färsk pastöriserad mjölk av hög kvalité” om den
i konsumtionsledet uppvisar en halt av vattenlösligt obehandlat vassleprotein som inte understiger 15,50 procent av det totala
proteininnehållet och om den har framställts av rå mjölk som kommer direkt från ladugårdar eller uppsamlingscentraler (kooperativ
eller mjölkkonsortier) och som uppfyller vissa krav på hygien och innehåll som fastställts
ad hoc
genom ett ministerdekret.
Artikel 5 tredje stycket i lag nr 169/89 har rubriken ”Gemensamma bestämmelser för pastöriserad mjölk”. Däri föreskrivs följande:
”Beteckningen av mjölksorten, såsom den definieras i artiklarna 3 och 4, skall anges i sin helhet och inom samma synfält på
förpackningen som angivelsen om sista förbrukningsdag, vilken skall föregås av orden ’Bäst före’ och bestå av uppgift om dag,
månad och år. Detta datum får inte sättas senare än fyra dagar från förpackningsdagen.”
Bestämmelserna i artikel 5 i decreto del Presidente della Repubblica nr 54 av den 14 januari 1997, Regolamento recante attuazione
delle direttive 92/46/EEG och 92/47/EEG in materia di produzione e immissione sul mercato di latte e di prodotti a base di
latte (förordning om genomförande av direktiven 92/46/EEG och 92/47/EEG om framställning och utsläppande på marknaden av mjölk
och mjölkbaserade produkter, GURI nr 59 av den 12 mars 1997, ordinarie tillägget, s. 1200) (nedan kallat dekret nr 54/97)
rör produktion, förpackning, märkning, förvaring och transport av värmebehandlad mjölk. Dess innehåll är analogt med bestämmelserna
i artikel 5 i direktiv 92/46. I bilaga C till dekretet återges bestämmelserna i kapitel I A punkt 4 a­–d i bilaga C till direktiv
92/46 och bestämmelserna i kapitel IV B i samma bilaga.
Direktiven 89/395 och 89/396 har införlivats med italiensk rätt genom decreto legislativo nr 109 av den 27 januari 1992, Attuazione
delle direttive 89/395/EEG e 89/396/EEG concernenti l'etichettatura, la presentazione e la pubblicità dei prodotti alimentari
(lagstiftningsdekret om införlivande av direktiven 89/395/EEG och 89/396/EEG om märkning, presentation och reklam i fråga
om livsmedel, GURI nr 39 av den 17 februari 1992, ordinarie tillägget, s. 501) (nedan kallat lagstiftningsdekret nr 109/92).
Artikel 3.1 d i lagstiftningsdekret nr 109/92 har samma lydelse som artikel 3.1 punkt 4 i direktiv 79/112.
Artiklarna 9 och 9a i direktiv 79/112 har införlivats genom artikel 10 i lagstiftningsdekret nr 109/92. I artikel 10 i lagstiftningsdekret
nr 109/92 föreskrivs följande:
”1.

Datum för minsta hållbarhetstid för ett livsmedel skall vara den dag fram till vilket livsmedlet vid rätt förvaring har kvar
sina särskilda egenskaper. Datumet skall anges med orden ’Bäst före’, vilka skall följas av själva datumet eller en hänvisning
till var på förpackningen datumet finns angivet.
2.

Sista förbrukningsdagen för ett livsmedel skall vara den dag fram till vilket livsmedlet kan förbrukas. Datumet skall föregås
av orden ’Förbrukas före’, vilka skall följas av själva datumet eller en hänvisning till var på förpackningen datumet finns
angivet.
3.

Datumet skall bestå av dag, månad och år, i denna ordning och i okodad form.”
Tvisten vid den nationella domstolen och tolkningsfrågan
Under år 1999 saluförde Granarolo i Italien mjölk som hade pastöriserats vid hög temperatur och som hade framställts i Tyskland.
Comune di Bologna ålade Granarolo en administrativ sanktionsavgift på 2 167 000 ITL, eftersom bolaget, på förpackningarna
för denna mjölk, hade angett en sista förbrukningsdag som var senare än den dag som infaller fyra dagar efter mjölkens förpackningsdag
och som föreskrivs i artikel 5 i lag nr 169/89.
Granarolo överklagade beslutet om påförande av straffavgift till Tribunale di Bologna. Klaganden gjorde därvid gällande att
artikel 5 i lag nr 169/89 står i strid med gemenskapsrätten, närmare bestämt med direktiven 92/46, 89/395 och 89/396.
Granarolo anförde att mjölk som pastöriseras vid hög temperatur framställs genom en särskild pastöriseringsmetod som betecknas
”Falling Stream Heater” (Ånginfusionssystem), som är kraftfullare än traditionell pastörisering. Genom denna metod kan mjölk
framställas som har längre hållbarhetstid än färsk pastöriserad mjölk, men som har motsvarande organoleptiska och näringsmässiga
egenskaper som denna.
Vidare anförde Granarolo att begreppet ”mjölk som har pastöriserats vid hög temperatur” infördes i Italien genom dekret nr
54/97, genom vilket direktiv 92/46 införlivades. Klaganden gjorde gällande att tillämpningen på denna mjölksort av den korta
frist som föreskrivs i artikel 5 tredje stycket i lag nr 169/89 skulle äventyra den ändamålsenliga verkan av dekret nr 54/97
och följaktligen även av direktiv 92/46. Klaganden anser att den sista förbrukningsdagen borde fastställas av tillverkaren
med beaktande av artikel 10 i lagstiftningsdekret nr 109/92. Direktiven 89/395 och 89/396 har nämligen införlivats med italiensk
rätt genom detta lagstiftningsdekret.
Tribunale civile di Bologna fann att den straffavgift som Comune di Bologna ålade Granarolo skall ogiltigförklaras om direktiven
92/46, 89/395 och 89/396 skall tolkas på det sätt som Granarolo har gjort gällande. Den nationella domstolen har därför vilandeförklarat
målet och ställt följande fråga till domstolen.
”Begränsas tillämpningen av rådets direktiv 92/46/EEG av den 16 juni 1992 om fastställande av hygienregler för produktion
och utsläppande på marknaden av rå mjölk, värmebehandlad mjölk och mjölkbaserade produkter (införlivat i Italien genom presidentdekret
nr 54 av den 14 januari 1997) jämfört med direktiven 89/395/EEG och 89/396/EEG om märkning, presentation och reklam i fråga
om livsmedel (införlivade i Italien genom lagstiftningsdekret nr 109 av den 27 januari 1992) av nationella bestämmelser (särskilt
artikel 5 tredje stycket i lag nr 169 av den 3 maj 1989 jämförd med artikel 3 i samma lag), i vilka föreskrivs (enligt den
tolkning av bestämmelserna som gjorts i förevarande fall) en sista förbrukningsdag som infaller fyra dagar efter förpackningsdagen,
för mjölk som har pastöriserats vid hög temperatur (en typ av mjölk varom endast föreskrivs i direktiv 92/46/EEG och i presidentdekret
nr 54/97)[?]”
Inledande synpunkter
Den italienska regeringen har gjort gällande att tolkningen av den nationella rätten i beslutet om hänskjutande är felaktig
på vissa punkter. Lag nr 169/89 är, enligt denna regering, inte tillämplig på mjölk som har pastöriserats vid hög temperatur.
Det skall erinras om att det inte ankommer på domstolen att uttala sig om tolkningen eller tillämpningen av nationella bestämmelser
eller att fastställa de relevanta omständigheterna för avgörandet av tvisten vid den nationella domstolen.
Domstolen skall nämligen, inom ramen för kompetensfördelningen mellan gemenskapsdomstolarna och nationella domstolar, beakta
det faktiska och rättsliga sammanhang i vilket den nationella domstolens fråga ställts, såsom det framställts i beslutet att
begära förhandsavgörande (dom av den 25 oktober 2001 i mål C-475/99, Ambulanz Glöckner, REG 2001, s. I-8089, punkt 10).
Tolkningsfrågan skall således prövas inom ramen för de bestämmelser som angetts av Tribunale civile di Bologna i dess beslut
om hänskjutande, såsom de tolkats av den domstolen.
Tolkningsfrågan
Den hänskjutande domstolen har ställt frågan för att få klarhet i huruvida gemenskapsrätten och särskilt bestämmelserna i
direktiven 92/46, 79/112 och 89/396 utgör hinder för en nationell bestämmelse som artikel 5 i lag nr 169/89, i vilken föreskrivs,
avseende mjölk som har pastöriserats vid hög temperatur, en sista förbrukningsdag som infaller fyra dagar efter produktens
förpackningsdag.
Det följer av fast rättspraxis att vid tolkningen av en gemenskapsrättslig bestämmelse skall inte bara dess lydelse beaktas,
utan också sammanhanget och de mål som eftersträvas med de föreskrifter som den ingår i (se dom av den 14 oktober 1999 i mål
C-223/98, Adidas, REG 1999, s. I-7081, punkt 23, av den 18 maj 2000 i mål C-301/98, KVS International, REG 2000, s. I-3583,
punkt 21, av den 19 september 2000 i mål C-156/98, Tyskland mot kommissionen, REG 2000, s. I-6857, punkt 50, av den 14 juni
2001 i mål C-191/99, Kvaerner, REG 2001, s. I-4447, punkt 30, och av den 10 december 2002 i mål C-491/01, British American
Tobacco (Investments) och Imperial Tobacco, REG 2002, s. I‑11453, punkt 203).
Direktiv 89/396 innehåller, såsom framgår av dess titel, bestämmelser om identifikationsmärkning av livsmedelspartier. Enligt
artikel 5 i detta direktiv är en identifikationsmärkning av ett parti inte nödvändig om datum för minsta hållbarhetstid eller
sista förbrukningsdag anges på etiketten. Denna bestämmelse rör inte på något sätt fastställandet av ett livsmedels sista
förbrukningsdag. I övrigt innehåller detta direktiv ingen annan bestämmelse som direkt eller indirekt rör fastställandet av
ett sådant datum för mjölkprodukter.
Direktiv 79/112 rör, enligt artikel 1 i detta direktiv, märkning av livsmedel som i oförändrat tillstånd är avsedda att tillhandahållas
konsumenter samt vissa aspekter på presentation av och reklam för sådana livsmedel. I detta direktiv föreskrivs bestämmelser
om märkning, förteckningen över obligatoriska uppgifter och, i förekommande fall, hur uppgifterna skall utformas.
Såsom generaladvokaten har angett i punkt 42 i sitt förslag till avgörande, innehåller direktiv 79/112 formföreskrifter avseende
de obligatoriska uppgifter som skall anges vid märkningen av livsmedel. I detta direktiv förekommer inga bestämmelser avseende
dessa uppgifters materiella innehåll. I artikel 3.1 i detta direktiv preciseras visserligen att märkningen skall omfatta datumet
för minsta hållbarhetstid för livsmedlet eller sista förbrukningsdag för lättfördärvliga livsmedel, samt hur dessa uppgifter
skall vara utformade. I artikeln förekommer emellertid ingen bestämmelse som gör det möjligt att, direkt eller indirekt, fastställa
datum för minsta hållbarhetstid eller sista förbrukningsdag avseende sådana livsmedel.
Slutligen framgår det av artikel 1 i direktiv 92/46 att hygienregler för produktion och utsläppande på marknaden av rå mjölk,
värmebehandlad konsumtionsmjölk, mjölk för tillverkning av mjölkbaserade produkter och mjölkbaserade produkter avsedda att
användas som livsmedel fastställs genom detta direktiv.
Det följer även av andra och femte skälen i direktiv 92/46 att dessa bestämmelser har fastställts på gemenskapsnivå för att
säkerställa en rationell utveckling av mjölksektorn och för att skapa förutsättningar i syfte att fortlöpande förverkliga
den inre marknaden.
Kapitel II i direktiv 92/46 har rubriken ”Bestämmelser för produktionen inom gemenskapen”. Enligt detta kapitel skall de produkter
som omfattas av detta direktiv, det vill säga rå mjölk, värmebehandlad mjölk, och mjölkbaserade produkter, uppfylla de krav
som anges i bilagorna A–C i direktivet för att kunna användas för tillverkning av andra produkter och, beträffande bland annat
värmebehandlad mjölk, för att kunna släppas ut på marknaden.
I bilaga A till direktiv 92/46 föreskrivs krav för godkännande av rå mjölk vid behandlings- eller förädlingsanläggningar för
mjölk. I bestämmelserna i bilaga B till samma direktiv föreskrivs allmänna villkor för godkännande av ovannämnda behandlings-
och förädlingsanläggningar samt hygienvillkor för lokaler, utrustning, verktyg och för personalen i dessa anläggningar. I
bilaga C kapitel I till direktiv 92/46 föreskrivs krav för framställning av värmebehandlad mjölk och mjölkbaserade produkter.
Enligt kapitel I A punkt 4 a ii, i bilaga C till direktiv 92/46, är framställning av mjölk som pastöriseras vid hög temperatur
godkänd. I kapitel II i bilaga C anges mikrobiologiska kriterier för mjölkbaserade produkter och konsumtionsmjölk. I kapitlen
III och IV i samma bilaga föreskrivs bestämmelser om förpackning, emballering och märkning av de produkter som omfattas av
direktiv 92/46. Kapitel V i ovannämnda bilaga innehåller krav för lagring och transport av dessa produkter. Enligt kapitel
VI i bilaga C skall den behöriga myndigheten genomföra hälsokontroller avseende de berörda anläggningarna.
Såsom generaladvokaten har angett i punkt 36 i sitt förslag till avgörande regleras alla delar av processen, från mjölkframställningen
till transporten av produkterna till olika försäljningsställen, av direktiv 92/46.
Domstolen konstaterar att det i direktivet visserligen föreskrivs detaljerade bestämmelser avseende de olika produktionsleden
och utsläppande på marknaden för mjölk, men att det inte har till syfte att fastställa datum för minsta hållbarhetstid eller
sista förbrukningsdag för de livsmedel som omfattas av direktivet. Med undantag för en bestämmelse i kapitel II C i bilaga
C till direktivet, enligt vilken mikrobiologiska kriterier för den sista förbrukningsdagen kan fastställas på gemenskapsnivå,
innehåller nämligen direktivet inga bestämmelser avseende detta. Av detta direktiv framgår inte heller att det ankommer på
tillverkarna att fastställa dessa datum.
Vid dessa förhållanden måste det anses att varje medlemsstat i princip är behörig att fastställa sista förbrukningsdag för
mjölkprodukter, eftersom det inte antagits några bestämmelser på gemenskapsnivå. Medlemsstaterna skall därvid iaktta kraven
i artiklarna 9 och 9a i direktiv 79/112.
Medlemsstaterna är således i princip behöriga att fastställa sista förbrukningsdag för de produkter som omfattas av direktiv
92/46. De skall dock avhålla sig från att vidta åtgärder som allvarligt äventyrar det i direktivet föreskrivna resultatet.
Såsom framgår av skälen i direktiv 92/46 och den allmänna systematiken i direktivet, har detta direktiv bland annat till syfte
att underlätta saluföringen av och den fria rörligheten för de mjölkprodukter som omfattas av det.
Det resultat som föreskrivs i direktiv 92/46 skulle allvarligt kunna äventyras om en medlemsstat, avseende en av dessa mjölkprodukter,
fastställde en sista förbrukningsdag som kunde innebära ett allvarligt hinder för saluföringen av denna produkt i denna stat.
I förevarande fall fastställs i artikel 5 i lag nr 169/89 samma sista förbrukningsdag för mjölk som pastöriserats vid hög
temperatur som för färsk pastﾶriserad mjölk, det vill säga fyra dagar efter produktens förpackningsdag. Det förefaller emellertid
som om intresset av att saluföra mjölk som har pastöriserats vid hög temperatur har sin grund i den omständigheten att den
har en lång hållbarhetstid, vilken är längre än den period på fyra dagar efter produktens förpackningsdag som föreskrivs i
artikel 5 i lag nr 169/89 och vilken är betydligt längre än hållbarhetstiden för färsk pastöriserad mjölk.
Fastställandet av en sådan sista förbrukningsdag tycks kunna utgöra ett allvarligt hinder för saluföringen av och den fria
rörligheten för denna mjölksort i Italien och sålunda allvarligt äventyra det resultat som föreskrivs i direktiv 92/46.
Direktiv 92/46 utgör följaktligen hinder för en sådan nationell bestämmelse som är i fråga i målet vid den nationella domstolen,
i vilken föreskrivs att den sista förbrukningsdagen för mjölk som har pastöriserats vid hög temperatur inte får infalla senare
än fyra dagar efter den ifrågavarande produktens förpackningsdag.
Bestämmelser i en medlemsstat, som dem som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, utgör under alla omständigheter
en begränsning av den fria rörligheten för varor i den mening som avses i artikel 28 EG.
Fastställandet av den sista förbrukningsdagen för mjölk omfattas visserligen av medlemsstaternas hälsovårdspolitik, men den
italienska regeringen har inte framfört något argument för att visa att den sista förbrukningsdag som fastställs genom den
nationella bestämmelsen är nödvändig för att säkerställa skyddet av folkhälsan eller för att skydda ett annat allmänintresse.
Den sista förbrukningsdag som fastställts genom lag nr 169/89, vilken infaller fyra dagar efter förpackningsdagen, framstår
under alla omständigheter som oproportionerlig i förhållande till syftet att skydda folkhälsan, eftersom det inte framgår
av några objektiva omständigheter att mjölk som har pastöriserats vid hög temperatur skulle ha en lika kort hållbarhetstid
som färsk pastöriserad mjölk.
Vid dessa förhållanden skall frågan besvaras på så sätt att direktiv 92/46 och artiklarna 28 EG och 30 EG utgör hinder för
sådana nationella bestämmelser som dem som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, i vilka föreskrivs att den sista
förbrukningsdagen för mjölk som har pastöriserats vid hög temperatur skall infalla fyra dagar efter produktens förpackningsdag.
Rättegångskostnader
De kostnader som har förorsakats den italienska regeringen samt Europeiska gemenskapernas kommission, vilka har inkommit med
yttranden till domstolen, är inte ersättningsgilla. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella
domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN (femte avdelningen)
– angående den fråga som genom beslut av den 24 maj 2001 har ställts av Tribunale civile di Bologna – följande dom:
Rådets direktiv 92/46/EEG av den 16 juni 1992 om fastställande av hygienregler för produktion och utsläppande på marknaden
av rå mjölk, värmebehandlad mjölk och mjölkbaserade produkter, i dess lydelse enligt rådets direktiv 94/71/EG av den 13 december
1994, och artiklarna 28 EG och 30 EG utgör hinder för sådana nationella bestämmelser som dem som är i fråga i målet vid den
nationella domstolen, i vilka föreskrivs att den sista förbrukningsdagen för mjölk som har pastöriserats vid hög temperatur
skall infalla fyra dagar efter produktens förpackningsdag.
Timmermans
Jann
von Bahr
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 13 november 2003.
R. Grass
V. Skouris
Justitiesekreterare
Ordförande
–
Rättegångsspråk: italienska.