CELEX: 62004CJ0507
Nesplnenie povinnosti členským štátom
Ochrana voľne žijúceho vtáctva
Smernica 79/409/EHS
Opatrenia na prebratie

Svojou žalobou Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor určil, že Rakúska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 1 ods. 1 a 2, článku 5, článku 6 ods. 1, článku 7 ods. 1 a 4, článku 8, článku 9 ods. 1 a 2, ako aj článku 11 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (
Ú. v. ES L 103, s. 1
; Mim. vyd. 15/001, s. 98, ďalej len „smernica“).
Právny rámec
Právna úprava Spoločenstva
Podľa znenia svojho článku 1 ods. 1 sa smernica vzťahuje na ochranu všetkých druhov voľne žijúceho vtáctva prirodzene sa vyskytujúceho na európskom území členských štátov, pre ktoré platí Zmluva EHS. Má za cieľ ochranu, starostlivosť a kontrolu týchto druhov a stanovuje pravidlá ich využívania. Odsek 2 tohto článku upresňuje, že smernica sa uplatní na vtáky, ako aj ich vajcia, hniezda a ich biotopy.
Článok 5 smernice stanovuje:
„Bez toho, aby boli dotknuté články 7 a 9, členské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na vytvorenie všeobecného systému ochrany všetkých druhov vtáctva uvedených v článku 1, zakazujúce najmä:
a)
úmyselné usmrcovanie alebo odchyt akýmkoľvek spôsobom;
b)
úmyselné ničenie alebo poškodzovanie ich hniezd a vajec alebo odstraňovanie ich hniezd;
c)
zber vajec vo voľnej prírode a držbu týchto vajec, a to aj prázdnych;
d)
úmyselné rušenie týchto vtákov, hlavne počas obdobia hniezdenia a výchovy mláďat, pokiaľ by rušenie bolo značné vzhľadom na ciele tejto smernice;
e)
držbu a chov tých druhov vtákov, ktorých lov alebo odchyt je zakázaný.“
Článok 6 ods. 1 smernice zakazuje obchodovanie s chránenými vtákmi nasledujúcimi formuláciami:
„Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odsekov 2 a 3, členské štáty zakážu pri všetkých druhoch vtákov uvedených v článku 1 predaj, prepravu s cieľom predaja, držbu a chov s cieľom predaja a ponúkanie na predaj živých alebo mŕtvych vtákov a akýchkoľvek ľahko rozpoznateľných častí alebo derivátov z týchto vtákov.“
Časti 1 a 2 prílohy III smernice obsahujú zoznam druhov, ktoré sa v súlade s článkom 6 ods. 2 a 3 tejto smernice za určitých podmienok vymykajú zákazu predaja.
Článok 7 smernice upravuje lov vtákov chránených druhov. Prvá veta odseku 1 tohto článku uvádza:
„Druhy uvedené v prílohe II môžu byť vzhľadom na početnosť populácie, geografické rozšírenie a rýchlosť rozmnožovania na území spoločenstva lovené v súlade so zákonmi platnými v jednotlivých štátoch.“
Článok 7 ods. 4 smernice uvádza:
„Členské štáty zabezpečia, že lov vrátane sokoliarstva v prípade, že sa loví týmto spôsobom, hoci je vykonávaný v súlade s platnými opatreniami štátu, je v súlade so zásadami rozumného využívania a ekologicky vyváženej regulácie početnosti daných druhov vtákov, a zabezpečia tiež, aby táto činnosť bola zlučiteľná, čo sa týka populácie týchto druhov, predovšetkým sťahovavých vtákov, s opatreniami vyplývajúcimi z článku 2. Dohliadnu najmä na to, aby druhy, na ktoré sa vzťahujú právne predpisy o love, neboli lovené v období hniezdenia alebo v čase rôznych fáz súvisiacich s rozmnožovaním. V prípade sťahovavých vtákov dohliadnu najmä na to, aby druhy, na ktoré sa vzťahujú predpisy upravujúce lov, neboli lovené počas obdobia rozmnožovania alebo počas návratu na hniezdiská. Členské štáty pošlú Komisii všetky relevantné informácie týkajúce sa praktického uplatňovania ich predpisov o love.“
Článok 8 smernice stanovuje:
„1.   Vzhľadom na lov, odchyt alebo usmrcovanie vtákov podľa tejto smernice členské štáty zakážu používanie všetkých prostriedkov, zariadení alebo metód používaných na masový alebo neselektívny odchyt alebo usmrcovanie vtákov alebo metód, ktoré by mohli spôsobiť vymiznutie druhov v danej oblasti, hlavne tých, ktoré sú uvedené v prílohe IV a).
2.   Navyše, členské štáty zakážu akýkoľvek lov z dopravných prostriedkov a za podmienok, ktoré sú uvedené v prílohe IV b).“
Podľa znenia článku 9 ods. 1 smernice:
„Členské štáty [môžu] udeliť výnimku z ustanovení článkov 5, 6, 7 a 8, ak neexistuje iné uspokojivé riešenie, z nasledujúcich dôvodov:
a)
—
v záujme verejného zdravia a bezpečnosti,
—
v záujme bezpečnosti vzdušného priestoru,
—
aby sa zabránilo závažným škodám na úrode, hospodárskych zvieratách, lesoch, chove rýb a vodnom hospodárstve,
—
na ochranu rastlinstva a živočíšstva;
b)
s cieľom výskumu a vzdelávania, obnovy populácie, navrátenia druhov do ich biotopov a na držbu a chov nevyhnutný na tieto účely;
c)
aby sa za prísne kontrolovaných podmienok a na základe výberu povolil odchyt, držba, chov alebo iné rozumné využívanie určitých vtákov v malom rozsahu.“
Podľa článku 9 ods. 2 smernice výnimky musia špecifikovať:
„—
druhy, ktoré sú predmetom výnimiek,
—
prostriedky, zariadenia alebo metódy povolené na odchyt alebo usmrcovanie,
—
podmienky rizika a okolnosti času a miesta, za ktorých je možné takéto výnimky udeliť,
—
orgán oprávnený vyhlásiť, že sa požadované podmienky uplatnia, a rozhodovať, aké prostriedky, zariadenia alebo metódy môžu byť použité, s akými obmedzeniami a kým,
—
kontroly, ktoré budú vykonané.“
Článok 11 smernice členským štátom ukladá zabezpečiť, aby akákoľvek introdukcia druhu vtákov, ktorý sa prirodzene nevyskytuje vo voľnej prírode na európskom území predmetných štátov, nemala negatívny vplyv na miestne rastlinstvo a živočíšstvo.
Zákonné a správne ustanovenia rozličných rakúskych spolkových krajín, ktorých zlučiteľnosť s ustanoveniami smernice je napádaná
Spolková krajina Dolné Rakúsko
Ide o tieto ustanovenia: § 17 ods. 5, § 18, ako aj § 20 ods. 4, a § 21 zákona Dolného Rakúska o ochrane prírody [Niederösterreichisches Naturschutzgesetz 2000, LGBl. (Niederösterreich) 87/00, ďalej len „Nö NSchG“], § 95 zákona Dolného Rakúska o poľovníctve [Niederösterreichisches Jagdgesetz 1974, LGBl. (Niederösterreich) 76/74, ďalej len „Nö JagdG“] a § 22 nariadenia Dolného Rakúska o poľovníctve [Niederösterreichische Jagdverordnung, LGBl. (Niederösterreich) 28/77, ďalej len „Nö JagdVO“].
§ 17 Nö NSchG stanovuje:
„…
5.   Introdukcia a šírenie nie miestnych rastlín neprispôsobených na predmetnú lokalitu, ako aj introdukcia a šírenie nie miestnych zvierat v neuzavretých priestoroch podliehajú povoleniu krajinskej vlády. Povolenie sa zamietne, ak sú trvalo ovplyvnené miestne prispôsobené populácie, prírodné (genetické) charakteristiky živočíšnych a rastlinných miestnych druhov alebo krása a charakteristiky krajiny.
…“
§ 18 Nö NSchG stanovuje:
„1.   Predpisy v oblasti ochrany druhov majú za cieľ ochranu a starostlivosť o druhy divokej fauny a flóry v ich prírodnej a historickej rôznorodosti. Ochrana druhov zahŕňa:
1)
ochranu živočíchov, rastlín a ich biocenózy pred zásahmi človeka a najmä jeho zásahmi;
2)
ochranu, udržiavanie, rozvoj a obnovu biotopov druhov divokej fauny a flóry, ako aj zachovanie ich životných podmienok a
3)
introdukciu ohrozených druhov voľne žijúcich zvierat a rastlín vo vhodných biotopoch v rámci miest ich prirodzeného výskytu.
2.   Krajinská vláda formou nariadenia vyhlási úplne, alebo ak to postačuje na zachovanie druhu, čiastočne alebo dočasne chránené druhy voľne rastúcich rastlín alebo voľne žijúcich zvierat, ktoré nemožno loviť a ktorých populáciu je potrebné chrániť alebo udržiavať:
1)
z dôvodu ich vzácnej povahy alebo ohrozenia ich populácie;
2)
z vedeckých dôvodov alebo dôvodov týkajúcich sa civilizovania krajiny;
3)
z dôvodu ich užitočnosti alebo ich dôležitosti pre ekosystém alebo
4)
s cieľom zachovať rôznorodosť alebo osobitosť prírody a krajiny. Nariadenie môže určovať živočíšne alebo rastlinné druhy, ktorých populácia je na území spolkovej krajiny ohrozená vyhynutím.
3.   Druhy, ktoré nie sú na území spolkovej krajiny prirodzene prítomné, môžu byť formou nariadenia asimilované s osobitne chránenými druhmi prirodzene prítomnými na uvedenom území, ak je to potrebné na ochranu ich populácie, s cieľom obmedzenia alebo vylúčenia príčin spôsobujúcich pokles populácie týchto druhov, ktoré ohrozujú ich existenciu na území, kde sa uplatňuje tento zákon, ak predmetné druhy:
1)
sú osobitne chránené v inej spolkovej krajine Rakúska alebo v krajine ich pôvodu;
2)
sú ako také uvádzané a identifikované v medzinárodnej dohode, ku ktorej Rakúska republika pristúpila, alebo
3)
sú podľa overených informácií ohrozené vyhynutím bez toho, aby boli chránené v krajine ich pôvodu.
4.   Pokiaľ ide o druhy osobitne chránené podľa odsekov 2 a 3, je zakázané:
…
2)
prenasledovať, úmyselne rušiť, chytať, držať v zajatí, zraňovať alebo usmrcovať zvieratá, nadobúdať ich, držať ich, premiestňovať ich, prevážať ich, ponúkať ich na predaj bez ohľadu na to, či sú živé alebo mŕtve;
3)
poškodzovať, ničiť alebo odstraňovať vajcia, larvy, chrysalidy alebo hniezda týchto zvierat, alebo miesta ich hniezdenia, rozmnožovania, liahnutia alebo odpočinku, ako aj:
4)
rušiť biotopy, miesta rozmnožovania a výskytu druhov ohrozených vyhynutím a uvádzaných v nariadení, najmä ich fotografovaním a filmovaním.
5.   Za absencie iného uspokojujúceho riešenia je od mesiaca október až do konca mesiaca február povolené odstraňovať, poškodzovať alebo ničiť miesta rozmnožovania alebo hniezda osobitne chránených zvierat, ak v nich nie sú mláďatá a nachádzajú sa v interiéri budovy.
6.   Nariadenie prípadne môže rovnako definovať opatrenia na ochranu biotopu, ako aj zachovanie a nárast populácie osobitne chránených druhov, ako aj zakazovať alebo obmedzovať konania, ktoré by mohli ešte viac znížiť populácie.
…“
§ 20 Nö NSchG uvádza:
„…
4)   Krajinská vláda môže rozhodnúť o udelení výnimiek z článku 18, najmä na vedecké alebo pedagogické ciele, ak nie je obava, že z toho vyplynie nebezpečenstvo pre chránenú divokú flóru a faunu,… Povolenie musí uvádzať aspoň:
1.
druhy, ktoré sú predmetom výnimky;
2.
prostriedky, zariadenia a metódy odchytu alebo usmrcovania a
3.
kontroly, ktoré majú byť vykonané.“
§ 21 Nö NSchG je formulovaný takto:
„1.   Bez ohľadu na osobitné pravidlá stanovené ustanoveniami tohto zákona alebo správnymi predpismi a rozhodnutiami prijatými na jeho vykonanie opatrenia spojené s komerčným využitím území nie sú v zásade dotknuté… Toto derogačné ustanovenie sa neuplatňuje, ak sú chránené rastliny a zvieratá alebo chránené biotopy zasiahnuté úmyselne alebo ak rastliny a zvieratá ohrozené vyhynutím… sú zasiahnuté opatreniami.
2.   Bez ohľadu na osobitné pravidlá stanovené ustanoveniami tohto zákona alebo správnymi predpismi a rozhodnutiami prijatými na jeho vykonanie opatrenia spojené s moderným a trvalým poľnohospodárskym a lesníckym komerčným využívaním území v rámci poľnohospodárskeho alebo lesníckeho prevádzkovania nie sú v zásade dotknuté… Toto derogačné ustanovenie sa neuplatňuje, ak sú chránené rastliny a zvieratá alebo chránené biotopy zasiahnuté úmyselne alebo ak rastliny a zvieratá ohrozené vyhynutím… sú zasiahnuté opatreniami.
3.   Poľnohospodárske alebo lesnícke využívanie je považované za moderné a trvalé, ak pri poľnohospodárskom alebo lesníckom prevádzkovaní činnosti slúžia na výrobu alebo získavanie rastlinných alebo živočíšnych produktov a sú organizované podľa obvyklých postupov v regióne, k danému momentu a podľa odovzdávaných skúseností, a ak predmetné využívanie prispôsobené prírodným podmienkam trvalo zabezpečuje výkony v systéme v dobrom funkčnom stave, bez vyčerpania výrobnej základne a nedôvodného zaťaženia prírody a krajiny.“
§ 95 Nö JagdG stanovuje:
„1.   Sú zakázané všetky neselektívne metódy lovu; najmä je zakázané:
…
3)
loviť v noci…; z tohto zákazu je vylúčený lov… na tetrovy hlucháne a tetrovy hoľniaky, na divé husi, divé kačky a na sluky;
4)
používať na odchyt alebo usmrcovanie zveri zariadenia na osvetlenie cieľov;
…
8)
používať ako živé návnady slepé alebo zmrzačené vtáky, ako aj anestetické návnady; používať magnetofóny, elektrické a elektronické zariadenia schopné usmrtiť alebo omráčiť; používať zrkadlá alebo iné oslepujúce zariadenia, výbušniny, neselektívne siete; plynovanie alebo vydymenie;
9)
loviť pernatú zver s pomocou slučiek, lepov, vnadidiel, sietí a pascí;
10)
loviť z lietadiel, pohybujúcich sa motorových vozidiel alebo lodí poháňaných rýchlosťou vyššou ako 5 kilometrov za hodinu.
…“
§ 22 Nö JagdVO stanovuje:
„1)   Nasledujúcu zverinu možno v zásade prenasledovať, chytať alebo usmrcovať iba počas nižšie uvedených období:
…
15.
tetrov hlucháň, od 1. do 31. mája, párne roky;
16.
tetrov hoľniak, od 1. do 31. mája nepárne roky;
…
18.
tetrovec, od 1. januára do 31. decembra;
…
22.
sluka lesná, od 1. septembra do 31. decembra a od 1. marca do 15. apríla;
…“
Spolková krajina Burgenland
Ide o tieto ustanovenia: § 16, 16a a 16b zákona Burgenlandu o ochrane prírody a starostlivosti o krajinu [Burgenländisches Naturschutz- und Landschaftspflegegesetz, LGBl. (Burgenland) 27/1991, ďalej len „Bgld NSchLPflG“], § 88a ods. 1 a 2, ako aj § 88b zákona Burgenlandu o poľovníctve [Burgenländisches Jagdgesetz 1988, LGBl. (Burgenland) 11/1989, ďalej len „Bgld JagdG“], § 76 ods. 1 nariadenia Burgenlandu o poľovníctve [Burgenländische Jagdverordnung, LGBl. (Burgenland) 24/1989, ďalej len „Bgld JagdVO“], ako aj § 2 a § 6 nariadenia Burgenlandu o ochrane druhov [Burgenländische Artenschutzverordnung 2001, LGBl. (Burgenland) 36/2001, ďalej len „Bgld ArtenschutzVO“].
§ 16 Bgld NSchLPflG stanovuje:
„1.   V rozsahu, v akom sa nepovažujú za zverinu alebo nepodliehajú pod právo rybárstva, sú chránené:
a)
voľne žijúce zvieratá…, ako aj zvieratá uvádzané v prílohe I smernice 79/409/EHS, v prílohách II, IV a V smernice 92/43/EHS a prílohách II a III Bernského dohovoru, ako aj druhy vymenované v prílohách I a II Bonnského dohovoru;
b)
bez ohľadu na bod a) sú podľa § 88a [Bgld JagdG], chránené všetky ostatné druhy voľne žijúcich vtákov s výnimkou škorca obyčajného (
Sturnus vulgaris
)…
2.   Pokiaľ ide o chránené alebo ohrozené druhy živočíchov, krajinská vláda formou nariadenia určuje:
a)
výnimky…;
b)
zakázané prostriedky a metódy odchytu s cieľom ochrany populácie druhov;
c)
opatrenia, ktoré majú byť prijaté s cieľom podpory obnovenia populácie chránených druhov;…
d)
druhy, pri ktorých je s cieľom ochrany zakázané odstraňovať, poškodzovať alebo ničiť hniezda a miesta hniezdenia, miesta dvorenia, rozmnožovania, odpočinku a zimovania (stromy s hniezdami, duté stromy, útesy a steny používané na hniezdenie, trstiny, nory a podobné miesta), a
…
4.   Je zakázané prenasledovať, rušiť, chytať, prevážať, držať v zajatí, zraňovať, usmrcovať, držať, získavať alebo poškodzovať chránené živočíchy, a to vo všetkých štádiách ich vývoja. Je zakázané ponúkať na predaj, nadobúdať alebo prevádzať takéto živočíchy alebo ich časti bez ohľadu na ich stav, ich vek alebo ich štádium vývoja. Rovnako je zakázané verejne oznamovať, že je možný ich predaj, alebo nadobúdať takéto živočíchy.
5.   Každá osoba, ktorá je držiteľom alebo majiteľom živočícha patriaceho k chráneným druhom (vrátane častí takýchto živočíchov bez ohľadu na vývojové štádium týchto živočíchov), musí na žiadosť orgánov predložiť dôkaz o ich pôvode. Chránené živočíchy nájdené mŕtve alebo v stave vyžadujúcom si starostlivosť sú vlastníctvom spolkovej krajiny a musia byť bezodkladne odovzdané orgánom alebo orgánmi určenej vedeckej inštitúcii.
…“
§ 16a Bgld NSchLPflG stanovuje:
„1.   Krajinská vláda zabezpečuje alebo obnovuje rôznorodosť a dostatočnú plochu biotopov druhov uvádzaných smernicami 79/409/EHS a 92/43/EHS… Toto zahŕňa predovšetkým nasledujúce opatrenia:
a)
vytváranie chránených území… alebo uzatváranie dohôd, ako aj poskytovanie pomoci…
b)
údržbu a úpravu orientovanú v závislosti od ochrany biotopov nachádzajúcich sa v rámci alebo mimo osobitne chránených území;
c)
obnovenie zničených biotopov;
d)
vytváranie biotopov;
e)
udržiavanie, obnovu a zlepšovanie ekologických procesov, ktoré podmieňujú prirodzený rozvoj biotopov.
2.   Krajinská vláda sleduje a dokumentuje stav zachovania druhov uvádzaných smernicami…
3.   Krajinská vláda vykonáva prostredníctvom nariadenia opatrenia prieskumu, kontroly alebo ochrany s cieľom, aby neúmyselné odchyty alebo usmrtenia nemali negatívny dopad na chránené druhy.
…“
§ 16b Bgld NSchLPflG stanovuje:
„Vzhľadom na potrebu ich ochrany krajinská vláda prijíma osobitné ochranné opatrenia vo vzťahu k sťahovavým vtákom, ktorých ťah je pravidelný, čo sa týka oblastí ich rozmnožovania, preperovania a zimovania a miest odpočinku na ich migračných trasách, ako aj ich bezprostredného okolia. Na tento účel venuje zvláštnu pozornosť ochrane mokradí a hlavne mokradí medzinárodného významu.“
§ 88a Bgld JagdG stanovuje:
„1)   Kvôli ochrane vinohradov (odsek 2) je v období od 15. júla do 30. novembra povolený boj so škorcami.
2)   Potreba tohto opatrenia musí byť konštatovaná nariadením krajinskej vlády, ak je predvídaný masívny výskyt škorcov vo vinohradoch…“
§ 88b Bgld JagdG stanovuje:
„…
2)   Sluku lesnú možno loviť od 1. marca do 15. apríla (lov durením).“
Podľa znenia § 76 Bgld JagdVO:
„1.   Lovnú zver vymenovanú nižšie nemožno prenasledovať, odchytávať alebo usmrcovať počas období biologického odpočinku uvedených nižšie:
…
2)
Pernatá zver:
…
e)
Divé holuby:

holub hrivnák a hrdlička záhradná, od 16. apríla do 30. júna,

hrdlička poľná, od 1. novembra do 30. júna;
f)
Sluky:

sluka lesná, od 1. januára do 28. februára a od 16. apríla do 30. septembra,

…
…“
§ 2 Bgld ArtenschutzVO stanovuje:
„1.   Je zakázané poškodzovať miesta hniezdenia, rozmnožovania, odpočinku a zimovania nasledujúcich druhov:

včelárik zlatý (
merops apiaster
)

krakľa belasá (
coracias garrulus
)

kavka tmavá (
corvus monedula
)

rybárik riečny (
alcedo atthis
)
…

rybár riečny (
sterna hirundo
)

brehuľa hnedá (
riparia riparia
)

ďateľ bielochrbtý (
dendrocopos leucotos
)

bocian biely (
cinonia ciconia
)

dudok chochlatý (
upupa epops
)
…
2.   Najmä je zakázané
1)
odstraňovať skaly, tŕstie alebo drevnaté rastliny, ktoré slúžia pre výskyt druhov uvedených v § 2 ods. 1, alebo na ne vystupovať počas obdobia rozmnožovania;
…“
§ 6 Bgld ArtenschutzVO stanovuje:
„Používanie na poľnohospodárske alebo lesnícke účely je v súlade s § 19 [Bgld NSchLPflG] povolené. Ustanovenia tohto nariadenia neovplyvňujú riadny výkon poľovníctva a rybárstva.“
Spolková krajina Korutánsko
Ide o tieto ustanovenia: § 3, § 51 ods. 1 až 5, § 59 ods. 1 a § 68 ods. 1 zákona Korutánska o poľovníctve [Kärntner Jagdgesetz 2000, LGBl. (Kärnten) 21/2000, ďalej len „KrntJagdG“], ako aj § 9 ods. 2 nariadenia Korutánska o poľovníctve [Kärntner Jagdgesetz 2000 — Durchführungsverordnung, LGBl. (Kärnten) 132/1991, ďalej len „KrntJagdVO“].
§ 3 KrntJagdG stanovuje:
„1.   Lov musí byť vykonávaný vhodným spôsobom a v súlade so zvykmi, berúc do úvahy zásady správneho výkonu poľovníctva. Je zakázané ohrozovať populáciu určitého druhu zveri nevhodným výkonom poľovníctva. Lov musí okrem toho byť vykonávaný spôsobom, ktorý neznižuje pozitívne účinky všeobecného záujmu lesa, a najmä musí brániť tomu, aby zver nespôsobovala poškodenia ohrozujúce les…
2.   Poľovníctvo je vykonávané správne, ak jeho výkon vrátane loveckého riadenia, má za cieľ dosiahnutie a zachovanie zdravej populácie zveri, rôznych druhov, prispôsobenej rozlohe, ako aj charakteristikám zóny lovu. V tejto súvislosti musia byť zohľadnené rovnováha ekosystému, potreby poľnohospodárstva a lesníctva, ako aj úpravy v súlade so zásadami ekológie zveri. Správny výkon poľovníctva zahŕňa rovnako ochranu zveri v súlade s úpravou.
…“
§ 51 KrntJagdG stanovuje:
„1.   Lov je zakázaný celoročne, pokiaľ ide o…
2.   Pokiaľ ide o druhy zveri neuvádzané v odseku 1, krajinská vláda určí formou nariadenia, zohľadniac zásady správneho výkonu poľovníctva (§ 3), ochranu ohrozených druhov zveri, ako aj zohľadniac vek, pohlavie a biologické špecifiká zveri, akú zver nie je možné loviť celoročne alebo počas určitých období (období zákazu lovu). …
3.   V prípade závažnej hrozby pre populáciu zveri vyplývajúcej zo strát zveri spôsobovaných mimoriadnymi meteorologickými podmienkami, prírodnými katastrofami, epidémiami a pod. krajinská vláda môže v záujme správneho výkonu poľovníctva predĺžiť obdobia zákazu lovu na celom území krajiny, v určitých správnych okresoch alebo určitých poľovných revíroch, alebo nariadiť, že na určité druhy je poľovanie zakázané celoročne. Toto nariadenie bude zrušené hneď, ako pominie dôvod jeho prijatia.
4.   Krajinská vláda môže predĺžiť obdobia zákazu určené podľa odsekov 1 a 2 pre určité druhy zveri, a to pre všetky poľovné revíry alebo niektoré z nich, alebo tiež — v rozsahu, v akom nejde o druhy zveri uvedené v odseku 4a, — zrušiť ich alebo ich skrátiť, ak sa to zdá byť odôvodnené v záujme správneho výkonu poľovníctva, vzhľadom na miestne alebo klimatické podmienky. Takéto nariadenia môžu byť prijaté na obdobie maximálne dvoch rokov.
4a.   Na umožnenie usmrcovania, odchytu alebo držby druhov celoročne chránenej pernatej zveri selektívnym spôsobom a v malom množstve…, krajinská vláda môže — pokiaľ neexistuje iné vyhovujúce riešenie — zrušiť alebo skrátiť obdobie biologického odpočinku určené podľa odseku 1 pre túto zver, a to v záujme verejného zdravia, verejnej bezpečnosti alebo bezpečnosti leteckej prevádzky na predídenie závažným škodám na plodinách, dobytku, lesoch a rybárskych zónach, vodách, na ochranu divokej fauny a flóry alebo s cieľom výskumu, obnovenia populácie, opätovnej introdukcie druhu, ako aj na odchov potrebný na tento cieľ. Okrem toho toto nariadenie môže byť prijaté iba za podmienky, že populácie druhov uvedených v nariadení zostanú v priaznivom stave ochrany, napriek zrušeniu alebo skráteniu obdobia biologického odpočinku. Pokiaľ nejde o celoročne chránené druhy pernatej zveri, takéto nariadenie tiež môže byť prijaté, ak sú splnené iné podmienky, so všeobecným cieľom ochrany vlastníctva alebo zachovania prirodzeného biotopu. Takéto nariadenie môže byť prijaté na obdobie maximálne dvoch rokov.
5.   Krajinská vláda okrem toho môže na primeranú dobu pozastaviť uplatňovanie obdobia zákazu, ktoré chráni určitý druh zveri, vo všetkých poľovných revíroch správneho okresu alebo v niektorých z nich — s výnimkou druhov zveri uvádzaných v odseku 4a —, ak si to vyžadujú záujmy správneho výkonu poľovníctva alebo poľnohospodárstva, alebo lesníctva. Uplatňovanie obdobia zákazu na druhy zveri uvádzané v odseku 4a však môže byť pozastavené, iba ak sa to zdá byť potrebné s cieľom ochrany záujmov uvádzaných v odseku 4a, za absencie iného uspokojivého riešenia a v rozsahu, v akom sú splnené podmienky uvedené v odseku 4a druhej vete.
…“
§ 59 KrntJagdG stanovuje:
„1.   Držiteľ práva poľovníctva je povinný zapísať zvieratá ulovené, odchytené alebo inak usmrtené v jeho poľovnom revíre, v priebehu loveckého roka na zoznam ulovenej zveri tak, aby bol pre každý poľovný revír vedený oddelený zoznam; ak bol vyhotovený jediný poľovný plán pre hraničiace poľovné revíry, zápis sa vykoná na jednom zo zoznamov ulovenej zveri. …
2.   Na vedenie zoznamu ulovenej zveri je potrebné používať formulár stanovený nariadením kancelárie združenia poľovníkov Korutánska. Pri prijatí tohto nariadenia je potrebné brať do úvahy obsah a význam zoznamu ulovenej zveri.
…“
Podľa znenia § 68 KrntJagdG:
„1)   Je zakázané:
…
19.
ničiť hniezda a znášky vajec pernatej zveri alebo odoberať vajcia bez povolenia…, ako aj rušiť miesta rozmnožovania pernatej zveri v období rozmnožovania a výchovy mláďat;
…“
§ 9 KrntJagdVO je formulovaný takto:
„…
2)   Zver uvedená nižšie môže byť lovená iba počas uvedených období (období poľovačiek) a musí byť mimo týchto období chránená:
…
—
tetrov hlucháň od 10. do 31. mája,
—
tetrov hoľniak od 10. do 31. mája,
…
—
lyska čierna od 16. augusta do 31. januára,
—
sluka lesná od 1. septembra do 31. decembra a od 16. marca do 10. apríla,
—
holub hrivnák a hrdlička záhradná od 1. augusta do 31. decembra a od 16. marca do 10. apríla,
…
—
vrana túlavá západoeurópska od 1. júla do 15. marca,
—
sojka škriekavá od 1. júla do 15. marca,
—
straka čiernozobá od 1. júla do 15. marca.
…“
Spolková krajina Horné Rakúsko
Ide o tieto ustanovenia: § 27 ods. 1 a 2 zákona Horného Rakúska o ochrane prírody a krajiny [Oberösterreichisches Natur- und Landschaftschutzgesetz, 2001, LGBl. (Oberösterreich) 129/2001, ďalej len „Oö NSchG“], § 48 ods. 1 až 4, ako aj § 60 ods. 3 zákona Horného Rakúska o poľovníctve [Oberösterreichisches Jagdgesetz, LGBl. (Oberösterreich) 32/1964, ďalej len „Oö JagdG“], § 5 ods. 2 a § 11 nariadenia Horného Rakúska o ochrane druhov [Oberösterreichische Artenschutzverordnung, LGBl. (Oberösterreich) 73/2003, ďalej len „Oö ArtenschutzVO“], ako aj § 1 nariadenia Horného Rakúska o obdobiach ochrany lovnej zveriny [Oberösterreichische Schonzeitenverordnung, LGBl. (Oberösterreich) 30/1990, ďalej len „Oö SchonzeitenVO“].
§ 27 Oö NSchG stanovuje:
„1.   Voľne rastúce rastliny a huby, ako aj voľne žijúce živočíchy, ktoré nie sú lovené môžu byť predmetom osobitnej ochrany prostredníctvom nariadenia krajinskej vlády, ak je predmetný druh v miestnej prírode zriedkavý, jeho existencia je ohrozená alebo jeho zachovanie predstavuje verejný záujem z dôvodu ekologickej rovnováhy, pokiaľ iné verejné záujmy neprevažujú nad týmto záujmom ochrany. Toto ustanovenie nevylučuje akékoľvek tomu odporujúce zákonné ustanovenie.
2.   V celom nariadení uvádzanom v odseku 1 je potrebné upresniť, berúc do úvahy články 5 až 7 a článok 9 smernice ‚vtáky‘, ako aj články 12 a 13 smernice ‚biotopy‘:
1)
úplne alebo čiastočne chránené druhy;
2)
oblasť a obdobie ochrany;
3)
opatrenia smerujúce k ochrane voľne žijúceho alebo pestovaného potomstva rastlín, húb, alebo chránených zvierat;
4)
opatrenia smerujúce k ochrane obmedzených biotopov rastlín, húb alebo chránených zvierat.“
§ 48 Oö JagdG stanovuje:
„1)   S cieľom loveckého riadenia… musí byť lov obmedzený v rozsahu, v akom je to potrebné, berúc do úvahy potreby spojené s poľnohospodárskym staviteľstvom. Krajinská vláda formou nariadenia a po vypočutí krajinskej konzultatívnej komisie v oblasti poľovníctva určí obdobia zákazu poľovačiek na rozličné druhy zveri, prípadne rozlišujúc podľa veku a pohlavia, alebo úplne ukončí poľovačku na určité druhy zveri.
2)   V priebehu obdobia zákazu zvieratá predmetného druhu nemôžu byť lovené, odchytávané ani usmrcované.
3)   Je zakázané odoberať, poškodzovať alebo ničiť znášky vajec a hniezda pernatej zveri; držiteľ práva poľovníctva je však oprávnený zbierať vajcia pernatej zveri s cieľom jej umelého odchovu na účel liahnutia.
4)   Krajinská vláda môže v priebehu obdobia zákazu povoliť odchyt zveri s cieľom odchovu, ako aj usmrcovanie zveri na vedecké účely alebo skúmanie.
…“
§ 60 Oö JagdG stanovuje:
„…
3)   V obytných domoch a komerčne používaných budovách, ako aj v oplotených rodinných záhradách užívateľ môže odchytiť alebo usmrtiť a prijať opatrenia proti… jastrabom, myšiakom a jastrabom krahulcom, ak je to potrebné pre predídenie vážnych škôd, najmä na kultúrach, na chovoch a iných formách vlastníctva.“
§ 5 Oö ArtenschutzVO je formulovaný takto:
„Sú chránené…:
2.
druhy voľne žijúceho vtáctva, ktoré nie sú lovené, ktoré sa pôvodne vyskytujú na európskom území členských štátov Európskej únie (článok 1 smernice 79/409/EHS… s výnimkou straky čiernozobej (
Pica pica
)
,
sojky škriekavej (
Garrulus glandarius
)
,
vrany túlavej západoeurópskej (
Corvus corone corone
) a vrany túlavej východoeurópskej (
Corvus corone cornix
).“
Podľa znenia § 11 Oö ArtenschutzVO:
„Selektívny odchyt [jedincov] druhov… s cieľom tradičných výstav spevavých vtákov môže byť povolený iba v správnych okresoch…, mimo území ochrany vtáctva (článok 4 ods. 1 štvrtá veta smernice ‚vtáky‘) a ich držanie môže byť povolené iba v okresoch… a výlučne za týchto podmienok:
…“
§ 1 Oö SchonzeitenVO stanovuje:
„1.   Lovná zver, ktorá je vymenovaná nižšie, nemôže byť lovená, odchytávaná alebo usmrcovaná počas uvedeného obdobia biologického odpočinku:
…
Tetrov hlucháň, tetrovec a tetrov hoľniak:
—
samec od 1. júna do 30. apríla,
—
samica celoročne.
…
Sluka lesná od 1. mája do 30. septembra.
…
2.   Prvý a posledný deň každého obdobia biologického odpočinku sú započítané do uvedeného obdobia.“
Spolková krajina Salzbursko
Ide o tieto ustanovenia: § 3, § 54 ods. 1, § 59, § 60 ods. 3a a 4a, § 72 ods. 3, ako aj § 103 a § 104 zákona Salzburska o poľovníctve [Salzburger Jagdgesetz 1993, LGBl. (Salzburg) 100/1993, ďalej len „Sbg JagdG“], § 34 zákona Salzburska o ochrane prírody [Salzburger Naturschutzgesetz 1999, LGBl. (Salzburg) 73/1999, ďalej len „Sbg NSchG“] a § 1 nariadenia Salzburska o obdobiach biologického odpočinku [Salzburger Schonzeiten — Verordnung, LGBl. (Salzburg) 53/1996, ďalej len „Sbg SchonzeitenVO“].
§ 3 Sbg JagdG stanovuje:
„Právo poľovníctva musí byť vykonávané za rešpektovania zásad zodpovednej poľovačky… spôsobom
a)
zachovania zdravej populácie zveri rôznych druhov, prispôsobenej na disponibilný biotop;
b)
zachovania prirodzených základov života zveri;
c)
nezasahovania do pozitívnych účinkov všeobecného záujmu lesa a najmä zabránenia tomu, aby zver nespôsobovala poškodenie ohrozujúce les;
d)
nezasahovania do všeobecného záujmu ochrany prírody a krajiny;
e)
ochrany divokej fauny v jej rôznorodosti ako základnej zložky pôvodnej prírody a ako prvku prírodného ekosystému;
f)
čo najmenšieho zasahovania do užívania území na poľnohospodárske a lesnícke ciele v súlade s právnou úpravou.“
§ 54 Sbg JagdG stanovuje:
„1)   Pre druhy pernatej zveri uvedené nižšie budú obdobia biologického odpočinku určené nariadením krajinskej vlády:… tetrov hlucháň, tetrovec, tetrov hoľniak, bažant, holub hrivnák, hrdlička záhradná, kačica divá, chochlačka sivá, chochlačka vrkočatá, hus siatinná, hus divá, sluka lesná, lyska čierna, vrana túlavá západoeurópska, vrana túlavá východoeurópska, krkavec čierny, straka čiernozobá, sojka škriekavá, čajka smejivá, volavka popolavá, kormorán. Počas období biologického odpočinku (vrátane prvého a posledného dňa) tieto druhy zveri nesmú byť prenasledované, odchytávané alebo usmrcované… Pri určení období biologického odpočinku je potrebné brať do úvahy biologické osobitosti predmetných druhov v perspektíve trvalého zachovania, ako aj požiadavky poľnohospodárstva a lesníctva. Obdobia biologického odpočinku tiež môžu byť určené oddelene, v závislosti od veku a pohlavia. Pre druhy vtákov, ktoré podľa prílohy II smernice ‚vtáky‘… nie sú považované za druhy, ktoré môžu byť v Rakúsku lovené, môžu byť obdobia poľovačiek určené iba ak sú splnené podmienky uvádzané v § 104 ods. 4. Pri všetkých druhoch vtákov je potrebné dbať o to, aby obdobie biologického odpočinku krylo obdobie hniezdenia, rôzne štádiá rozmnožovania a výchovy mláďat, ako aj dráhu návratu na miesta hniezdenia v prípade sťahovavých vtákov.
…“
§ 59 Sbg JagdG stanovuje:
„1.   … Okrem toho [jedincov] druhov voľne žijúcich vtákov, ktoré sa neuvádzajú v prílohe II smernice ‚vtáky‘ ako druhy, ktoré možno v Rakúsku loviť, možno loviť len v rámci plánu poľovačiek. Krajinská vláda má možnosť stanoviť formou nariadenia, že určité iné druhy zveri môžu byť rovnako lovené len v rámci plánu poľovačky, ak je to potrebné na dosiahnutie a zachovanie populácie zveri v súlade so zásadami § 3. …
2.   Plánovanie odstrelov musí vždy brať do úvahy počet zvierat ulovených v predchádzajúcich rokoch, preukázaný počet zvierat, ktoré zomreli prirodzenou smrťou alebo v dôsledku nehody, rozsah a vývoj škôd spôsobených v lese zverinou, ako aj stav zdravia a štruktúru populácie zveri.
3.   Krajinská vláda stanoví podrobnejšie ustanovenia potrebné na vyhotovenie a prijatie plánov poľovačiek…“
§ 60 Sbg JagdG je formulovaný takto:
„…
3a   Pokiaľ ide o druhy vtákov uvádzané v § 59 ods. 1 druhej vete, nemôže byť určený minimálny počet odstrelov. Krajinská vláda určí formou nariadenia uplatňujúc
mutatis mutandis
§ 104 ods. 4 maximálny počet povolených odstrelov a ich rozdelenie medzi poľovné revíry. Pred prijatím tohto nariadenia vypočuje poľovnícku federáciu Salzburska, rybársku federáciu Salzburska, poľnohospodársku a lesnícku komoru spolkovej krajiny Salzbursko, ako aj mediátora pre životné prostredie krajiny. Maximálny počet povolených odstrelov sa určuje takým spôsobom, aby bola na území spolkovej krajiny získaná alebo zachovaná populácia predmetných druhov vtákov v súlade so zásadami uvedenými v § 3 bez toho, aby boli spôsobené neprijateľné škody.
…
4a   Ročný plán poľovačiek uvádza pre každý druh zveri, s prípadným rozdelením podľa pohlavia a veku, maximálny počet povolených odstrelov alebo minimálny počet [uložených] odstrelov, alebo oba údaje, ako aj rozdelenie týchto odstrelov medzi rozličné poľovné revíry…“
§ 72 Sbg JagdG stanovuje:
„…
3.   Používanie pascí určených na usmrtenie zveri je v zásade zakázané. Krajinská vláda však môže rozhodnúť o nariadení používania takýchto pascí majiteľmi poľovných revírov alebo ochranárskymi združeniami, ak:
a)
je voľne žijúcimi zvieratami ohrozený ľudský život alebo zdravie a ak túto hrozbu nie je možné odvrátiť inak, alebo
b)
nemôžu byť inak chránené verejné záujmy porovnateľného významu.
…“
§ 103 Sbg JagdG stanovuje:
Druhy zveri uvedené nižšie sú osobitne chránené, a to vo všetkých štádiách ich života:
…
b)
všetky druhy pernatej zveri.
2.   Pokiaľ ide o druhy zveri uvedené v odseku 1, uplatnia sa nižšie uvedené ustanovenia o ochrane;
a)
akákoľvek forma odchytu alebo úmyselného usmrtenia zvierat odobraných v prírode je zakázaná;
b)
úmyselné rušenie týchto druhov najmä počas období rozmnožovania, výchovy mláďat, zimovania a migrácie je zakázané;
c)
ničenie, poškodzovanie, alebo úmyselné odstraňovanie miest na rozmnožovanie, hniezd alebo miest odpočinku sú zakázané;
d)
zber vajec v prírode a držanie vajec, aj prázdnych, je zakázané;
e)
držba, prevážanie, obchodovanie alebo výmena, ako aj ponúkanie na predaj živých alebo mŕtvych vzoriek druhov…, ktoré boli odobrané v prírode, sú zakázané. Tento zákaz sa vzťahuje rovnako na každý produkt získaný zo zvieraťa, ako aj na každý iný tovar, v prípade, ak to vyplýva zo sprievodného dokumentu, balenia, etikety alebo akýchkoľvek iných okolností, či už ide o časti, alebo produkty z predmetného zvieraťa;
f)
predaj živých alebo mŕtvych vzoriek druhov…, ktoré boli odobrané v prírode, je zakázaný, rovnako ako preprava, držba s cieľom predaja a ponúkanie takýchto vzoriek na predaj; tento zákaz sa uplatňuje rovnako na rozlíšiteľné časti týchto zvierat a na produkty získané z týchto zvierat.
3.   Ak zásahy na poľnohospodárske alebo lesnícke účely ohrozujú znášky vajec, majiteľ poľovného revíru ich môže premiestniť alebo odstrániť s cieľom ich umelého vyliahnutia, ak znášky vajec nemôžu byť zachránené inak.“
§ 104 Sbg JagdG stanovuje:
„…
4.   Orgán môže povoliť ďalšie výnimky zo zákazov stanovených v § 103 ods. 2, ak to nevystavuje populáciu predmetného voľne žijúceho druhu nebezpečenstvu a ak neexistuje žiadne iné vyhovujúce riešenie na dosiahnutie sledovaného cieľa. Tieto výnimky môžu byť udelené iba na tieto ciele:
a)
ochrana iných voľne žijúcich zvierat alebo rastlín a zachovanie ich prirodzených biotopov;
b)
predchádzanie ťažkým škodám na kultúrach, dobytku, lesoch, zarybnených vodách, ako aj v prípade srstnatej zveri a iných prvkoch vlastníctva;
c)
verejné zdravie a verejná bezpečnosť alebo v prípade srstnatej zveri tiež iné naliehavé dôvody významného verejného záujmu, najmä spoločenského alebo hospodárskeho poriadku, alebo spojené s pozitívnymi dôsledkami pre životné prostredie;
d)
výskum a vzdelávanie;
e)
nárast populácie týchto druhov alebo ich premiestnenie, ako aj chov potrebný na tento účel;
f)
predaj malého množstva zvierat (alebo častí zvierat alebo produktov vyrobených z týchto zvierat) druhov pernatej zveri, ktorých odchyt alebo usmrtenie sú povolené podľa odseku 1.“
§ 34 Sbg NSchG stanovuje:
„1.   Orgány príslušné v oblasti ochrany prírody môžu na žiadosť rozhodnúť o udelení výnimky zo [stanovených] zákazov… Povolenie môže byť udelené iba na opatrenia týkajúce sa nasledujúcich cieľov:
…
2)
výroba nápojov;
…
3.   Povolenia uvedené v odseku 1 sú udelené, iba ak cieľ predmetného opatrenia nemôže byť dosiahnutý dostatočným spôsobom inými prostriedkami a ak populácie živočíšnych alebo rastlinných druhov prítomné v lokalite nie sú zásahom poškodzované.“
§ 1 Sbg SchonzeitenVO stanovuje:
„Pre druhy zveri uvedené nižšie sú obdobia biologického odpočinku, ktoré zahŕňajú prvý a posledný deň, určené takto:
Druhy zveri
Obdobie biologického odpočinku
…
Tetrov hlucháň
1. 6. – 30. 4.
Tetrovec
16. 6. – 30. 4.
Tetrov hoľniak
16. 6. – 30. 4.
…
Sluka lesná
1. 1. – 28. 2.

16. 4. – 30. 9.
…“
Spolková krajina Tirolsko
Ide o tieto ustanovenia: § 1 ods. 1 druhého vykonávacieho nariadenia k zákonu Tirolska o poľovníctve [Zweite Durchführungsverordnung zum Tiroler Jagdgesetz, 1983, LGBl. (Tirol) 16/1995, ďalej len „DurchfVO Tiroler JagdG“] a § 4 ods. 3 nariadenia Tirolska o ochrane prírody [Tiroler Naturschutzverordnung, 1997, LGBl. (Tirol) 95/1997, ďalej len „Tiroler NSchVO“].
§ 1 DurchfVO JagdG stanovuje:
„1.   S výnimkou tomu odporujúceho ustanovenia… druhy zveri uvedené nižšie možno loviť iba počas uvedených období (období poľovačiek):
…
9)
Tetrov hlucháň iba v nepárne roky od 1. mája do 15. mája;
10)
Tetrov hoľniak od 10. mája do 31. mája;
…“
§ 4 Tiroler NSchVO stanovuje:
„…
2.   Je zakázané:
a)
rušiť, prenasledovať, chytať, držať, uchovávať živé alebo mŕtve, prevážať, ponúkať na predaj, predávať, nadobúdať alebo úmyselne usmrcovať vtáky chránených druhov;
…
3)
Zákaz uvedený v odseku 2 bode a) sa netýka odstránenia vrán, škorcov a drozdov z poľnohospodárskych a lesníckych kultúr, ako aj z rodinných záhrad.“
Spolková krajina Vorarlbersko
Ide o § 27 ods. 1 nariadenia Vorarlberska o poľovníctve [Vorarlberger Jagdverordnung, LGBl. (Vorarlberg) 24/1995, ďalej len „Vlbg JagdVO“], ktoré stanovuje:
„1)   Počas období uvedených nižšie vrátane prvého a posledného dňa môžu byť lovené:
…
c)
tetrov hoľniak
11. 5. – 31. 5.
…“
Spolková krajina Viedeň
Ide o tieto ustanovenia: § 69 ods. 1 zákona Viedne o poľovníctve [Wiener Jagdgesetz, LGBl. (Wien) 6/1948, ďalej len „Wiener JagdG“] a § 1 ods. 1 nariadenia Viedne o obdobiach biologického odpočinku [Wiener Schonzeitenverordnung, LGBl. (Wien) 26/1975, ďalej len „Wiener SchonzeitenVO“].
§ 69 Wiener JagdG stanovuje:
„1.   Vzhľadom na požiadavky poľnohospodárskeho staviteľstva nariadenie určí, podľa zásad správneho výkonu poľovníctva, obdobia biologického odpočinku pre rôzne druhy zvierat, ktoré možno loviť…, prípadne rozlišujúc podľa veku a pohlavia. Počas obdobia jej biologického odpočinku zver nemôže byť ani prenasledovaná, ani odchytávaná, ani usmrcovaná. Prvý a posledný deň sú zahrnuté do obdobia biologického odpočinku.
…“
§ 1 Wiener SchonzeitenVO stanovuje:
Zvieratá, ktoré možno loviť, ktoré sú vymenované nižšie, nemôžu byť prenasledované, odchytávané alebo usmrcované počas období biologického odpočinku uvedených ďalej:
…
12.
Sluka lesná od 16. apríla do 15. októbra;
…“
Konanie pred podaním žaloby
Komisia zaslala Rakúskej republike 13. apríla 2000 výzvu týkajúcu sa určitého počtu legislatívnych a správnych ustanovení spolkových krajín tohto členského štátu, ktoré podľa jej názoru nespĺňajú požiadavky úplného a správneho prebratia smernice.
Rakúska republika odpovedala listom z 26. júla 2000, v ktorom ohlasovala zmenu určitých predpisov, avšak napádajúc stanovisko Komisie, pokiaľ ide o správne prebratie ustanovení smernice.
Komisia 17. októbra 2003 vydala odôvodnené stanovisko, v ktorom vyzvala Rakúsku republiku na prijatie opatrení potrebných na dosiahnutie súladu s odôvodneným stanoviskom v lehote dvoch mesiacov. Z tohto stanoviska vyplýva, že Komisia nezotrvávala na určitých pôvodne formulovaných výhradách.
Listom z 23. decembra 2003 Rakúska republika odpovedala na toto odôvodnené stanovisko, uvádzajúc, že sú zamýšľané legislatívne a správne zmeny zodpovedajúce právnym koncepciám Komisie, avšak zotrvávajúc na určitom počte tvrdení na podporu stanoviska uvádzaného v odpovedi na výzvu.
Za týchto podmienok sa Komisia rozhodla podať túto žalobu.
Konanie pred Súdnym dvorom
Vo svojej žalobe Komisia formulovala voči žalovanej tridsaťdeväť žalobných dôvodov.
Vo svojom vyjadrení k žalobe žalovaná uznala dôvodnosť trinástich z predmetných dôvodov. Okrem toho pripustila, že dva ďalšie dôvody sú čiastočne dôvodné.
V priebehu konania pred Súdnym dvorom Komisia zobrala späť úplne alebo čiastočne viacero žalobných dôvodov, zastávajúc názor, že určité ustanovenia smernice už boli medzičasom v určitých spolkových krajinách prebraté správne.
Predmet žaloby, tak ako je predstavovaný v aktuálnom stave konania, sa však týka prebratia rovnakých ustanovení, ako sú ustanovenia uvádzané v žalobe.
O žalobe
O nenamietaných žalobných dôvodoch
Predmet námietok Komisie
— Porušenie článku 1 ods. 1 a 2 smernice v Korutánsku, Dolnom Rakúsku a Štajersku
Komisia uvádza, že z prílohy 1 týkajúcej sa § 1 nariadenia Korutánska o ochrane živočíšnych druhov (Kärntner Tierartenschutzverordnung, ďalej len „KTaSchVO“) vyplýva, že vrana túlavá západoeurópska, vrana túlavá východoeurópska, sojka škriekavá, kavka tmavá, straka čiernozobá, vrabec domový a holub domáci nie sú chránené druhy, hoci ide o voľne žijúce vtáky. Ochrana vyžadovaná smernicou sa musí v zásade vzťahovať na všetky druhy vtákov, ktoré žijú prirodzene voľne na európskom území členských štátov.
Komisia poznamenáva, že podľa § 3 ods. 5 nariadenia Dolného Rakúska o ochrane voľne rastúcich rastlín a voľne žijúcich živočíchov (Niederösterreichische Verordnung über den Schutz wildwachsender Pflanzen und freilebender Tiere, ďalej len „Nö NSchVO“) sú chránené iba „pôvodné“ druhy vtákov. Päť druhov, ktoré patria do tejto kategórie, a to vrana túlavá západoeurópska, vrana túlavá východoeurópska, kavka tmavá, vrabec domový a holub domáci, je vylúčených zo systému ochrany uvádzaného smernicou.
Komisia uvádza, že podľa § 4 nariadenia Štajerska o ochrane prírody (Steiermärkische Naturschutzverordnung, ďalej len „StmkNSchVO“) škorec obyčajný, vrabec domový, holub domáci a krkavec čierny, hoci ide o pôvodné druhy, sú vylúčené z ochrany vyžadovanej smernicou medzi 1. júlom a 31. januárom.
— Porušenie článku 5 smernice v Korutánsku, v Dolnom Rakúsku a Štajersku
Komisia poznamenáva, že z prílohy 1 KTaSchVO vyplýva, že vrana túlavá západoeurópska, vrana túlavá východoeurópska, sojka škriekavá, kavka tmavá, straka čiernozobá, vrabec domový a holub domáci nie sú chránené, ako to stanovuje smernica.
Komisia zdôrazňuje, že podľa § 3 ods. 5 Nö NSchVO sú chránené iba „pôvodné“ druhy. Päť z týchto druhov, a to vrana túlavá západoeurópska, vrana túlavá východoeurópska, kavka tmavá, vrabec domový a holub domáci, je vylúčených zo systému ochrany vyžadovaného smernicou. Okrem toho všeobecný systém ochrany uvádzaný § 18 ods. 4 a 5 Nö NSchVO sa na tieto druhy neuplatňuje.
Komisia uvádza, že § 13 zákona Štajerska o ochrane prírody (Steiermärkisches Naturschutzgesetz) uvádza prijatie opatrení na ochranu vtákov patriacich pod smernicu. Žiadne nariadenie založené na tomto ustanovení ale nebolo prijaté. Okrem toho škorec obyčajný, vrabec domový a krkavec čierny, hoci ide o pôvodné druhy, sú chránené iba od 1. februára do 30. júna.
— Porušenie článku 7 ods. 1 smernice v Dolnom Rakúsku
Komisia poznamenáva, že z § 3 ods. 5, ako aj § 4 bodov 1 a 2 Nö NSchVO vyplýva, že vrana túlavá západoeurópska, vrana túlavá východoeurópska, kavka tmavá a vrabec domový sú úplne vylúčené z ochrany požadovanej smernicou, rovnako ako sú z nej čiastočne vylúčené sojka škriekavá a straka čiernozobá. Táto právna úprava teda predstavuje porušenie článku 7 ods. 1 smernice, ktorý stanovuje, že loviť možno iba na druhy vymenované v jej prílohe II.
— Porušenie článku 7 ods. 4 smernice v Štajersku
Komisia zdôrazňuje, že spojené ustanovenia § 49 ods. 1 zákona Štajerska o poľovníctve (Steiermärkisches Jagdgesetz, ďalej len „Stmk JagdG“) a § 1 nariadenia Štajerska o období poľovačiek (Steiermärkische Jagdzeitenverordnung) určujú obdobia poľovačiek, ktoré sú nezlučiteľné s ustanoveniami smernice, pokiaľ ide o určitý počet druhov, a to tetrov hlucháň (od 1. do 31. mája, namiesto od 1. októbra do 28. februára), tetrov hoľniak (od 1. do 31. mája, namiesto od 21. septembra do 31. marca) a sluka lesná (od 16. marca do 15. apríla a od 1. septembra do 31. decembra, namiesto od 11. septembra do 19. februára).
— Porušenie článku 9 ods. 1 a 2 smernice v Štajersku
Komisia zastáva názor, že § 62 ods. 2 Stmk JagdG a § 5 ods. 1 Stmk NSchVO nezohľadňujú ustanovenia článku 9 smernice, keďže uvádzajú všeobecnú výnimku zo systému ochrany stanoveného touto smernicou, pokiaľ ide o odstraňovanie hniezd a odstraňovanie miest na rozmnožovanie chránených druhov, ktoré sa nachádzajú v súkromných záhradách a budovách.
Rakúska republika uvádza, že sa pripravujú zmeny potrebné na to, aby súhrn vyššie uvedených právnych predpisov bol v súlade s ustanoveniami smernice.
Posúdenie Súdnym dvorom
Pokiaľ ide o výhradu formulovanú Komisiou týkajúcu sa zhody systému ochrany holuba domáceho v Korutánsku s článkom 5 smernice, je potrebné poznamenať, že podľa znenia bodu 44 žaloby tento druh spadá pod ustanovenia smernice, hoci menovaný druh podľa znenia bodu 47 žaloby nepatrí k voľne žijúcim vtákom.
Zdá sa teda, že žaloba obsahuje protirečenie a z toho dôvodu nespĺňa požiadavky článku 38 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Súdneho dvora. Žaloba je teda neprípustná v rozsahu, v akom sa týka systému ochrany holuba domáceho v Korutánsku.
V zostávajúcej časti je potrebné pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry sa má existencia nesplnenia povinnosti posudzovať podľa situácie členského štátu ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku a Súdny dvor nemôže prihliadať na neskoršie vykonané legislatívne alebo správne zmeny (pozri najmä rozsudky z 30. mája 2002, Komisia/Taliansko,
C-323/01, Zb. s. I-4711
, bod 8, a 27. októbra 2005, Komisia/Luxembursko,
C-23/05, Zb. s. I-9535
, bod 9).
Vzhľadom na oznámenie odôvodneného stanoviska 17. októbra 2003 a na lehotu stanovenú v tomto stanovisku, predmetné ustanovenia vnútroštátneho práva mali byť v súlade s ustanoveniami smernice najneskôr 17. decembra 2003.
Z pripomienok Rakúskej republiky týkajúcich sa vyššie uvedených žalobných dôvodov vyplýva, že tento členský štát pripúšťa, že v stanovenej lehote neboli prijaté opatrenia potrebné na správne prebratie smernice v rôznych smeroch.
Pokiaľ ide o predmetné žalobné dôvody, je teda žalobu potrebné považovať za dôvodnú s výnimkou výhrady týkajúcej sa systému ochrany holuba domáceho v Korutánsku, ktorá je neprípustná.
O namietaných žalobných dôvodoch
Porušenie článku 1 ods. 1 a 2 smernice v spolkových krajinách Burgenland a Horné Rakúsko
— Spolková krajina Burgenland
Argumentácia účastníkov konania
Komisia poznamenáva, že podľa znenia § 16 ods. 1 písm. b) Bgld NSchLPflG všetky druhy voľne žijúcich vtákov, s výnimkou škorca obyčajného, sú chránené za podmienok uvedených v § 88a Bgld JagdG. Škorec obyčajný je ale druh, ktorý by mal byť podľa článku 1 smernice chránený.
Komisia tiež zastáva názor, že § 88a ods. 2 Bgld JagdG nepodriaďuje normatívne opatrenie rešpektovaniu podmienok výnimky uvedeným v článku 9 smernice.
Rakúska republika uvádza, že škorec obyčajný nie je v zásade druh, ktorý by bolo možné v Burgenlande loviť. Napriek tomu vzhľadom na značné škody spôsobované týmto druhom na kultúrach viniča zákonodarca spolkovej krajiny považoval za potrebné prijať podľa článku 9 ods. 1 písm. a) smernice ustanovenia o výnimke. Preto môže byť poľovačka na škorca obyčajného povolená len medzi 15. júlom a 30. novembrom.
Podľa uvedeného členského štátu ochrana kultúr viniča uvádzaná v § 88a ods. 1 Bgld JagdG zodpovedá cieľu uvedeného ustanovenia smernice. Okrem toho podmienka, podľa ktorej nemá existovať žiadne iné uspokojivé riešenie, je splnená, berúc do úvahy, že každý rok do vinohradov regiónu vtrhnú kolónie v počte až do 50000 škorcov obyčajných a konvenčné prostriedky ich odstránenia sa ukazujú ako nedostatočné.
Posúdenie Súdnym dvorom
Na úvod je potrebné na jednej strane pripomenúť, že z článku 1 smernice vyplýva, že tá sa vzťahuje na ochranu všetkých druhov voľne žijúceho vtáctva prirodzene sa vyskytujúceho na európskom území členských štátov a má za cieľ ochranu, starostlivosť a kontrolu týchto druhov, a na druhej strane, že efektívna ochrana vtákov je typicky cezhraničným problémom životného prostredia, ktorý zakladá spoločnú zodpovednosť členských štátov (pozri v tomto zmysle rozsudok z 8. júla 1987, Komisia/Belgicko,
247/85, Zb. s. 3029
, bod 6).
V dôsledku toho článok 1 smernice nepredstavuje ustanovenie proklamujúce programovú orientáciu, ale obsahujúce záväzné právne pravidlo, ktoré má byť prebraté do právnych poriadkov členských štátov.
V tejto súvislosti Súdny dvor upresnil, že prebratie predpisov Spoločenstva do vnútroštátneho práva si nevyhnutne nevyžaduje formálne a doslovné prevzatie ich ustanovení do výslovného a špecifického ustanovenia a že je možné ho splniť všeobecným právnym kontextom, ak ten zabezpečuje efektívne plné uplatnenie smernice dostatočne jasným a presným spôsobom (pozri najmä rozsudok z 27. apríla 1988, Komisia/Francúzsko,
252/85, Zb. s. 2243
, bod 5).
Pokiaľ ide o výhradu formulovanú Komisiou, je potrebné konštatovať, že legislatíva Burgenlandu úplne vylučuje škorca obyčajného, druh, ktorý patrí pod článok 1 smernice, spod ochrany voľne žijúcich vtákov počas obdobia plynúceho od 15. júla do 30. novembra.
Ako poznamenala generálna advokátka v bode 10 jej návrhov, nezávisle od otázky, či sporné vnútroštátne ustanovenia mohli byť platne prijaté podľa článku 9 ods. 1 písm. a) tretej zarážky smernice, úplné vylúčenie určitého druhu zo systému ochrany predpísaného článkom 1 smernice, dokonca počas obmedzeného obdobia, aj keď značného, je nezlučiteľné s uvedeným ustanovením.
V tejto súvislosti je potrebné dodať, že presnosť prebratia má, pokiaľ ide o smernicu, osobitnú dôležitosť, pretože správa spoločného dedičstva je na ich územiach zverená príslušným členským štátom (pozri rozsudky z 8. júla 1987, Komisia/Taliansko,
262/85, Zb. s. 3073
, bod 9, a zo 7. decembra 2000, Komisia/Francúzsko,
C-38/99, Zb. s. I-10941
, bod 53).
Z toho vyplýva, že ustanovenia legislatívy Burgenlandu, ktorých sa týka tento žalobný dôvod Komisie, sú nezlučiteľné s článkom 1 ods. 1 a 2 smernice.
Predmetný žalobný dôvod Komisie je teda opodstatnený.
— Spolková krajina Horné Rakúsko
Argumentácia účastníkov konania
Komisia poznamenáva, že § 27 ods. 1 Oö NSchG podriaďuje ochranu voľne žijúcich živočíchov na jednej strane prijatiu vykonávacieho nariadenia a na druhej strane prítomnosti určitého počtu podmienok. Článok 1 smernice predpisuje povinnosť ochrany všetkých druhov voľne žijúceho vtáctva. Okrem toho podľa § 5 bodu 2 Oö ArtenschutzVO straka čiernozobá, sojka škriekavá, vrana túlavá západoeurópska a vrana túlavá východoeurópska sú úplne vylúčené zo systému ochrany uvádzaného v tomto ustanovení.
Rakúska republika zdôrazňuje, že § 27 ods. 2 Oö NSchG stanovuje zákonný režim ochrany rastlín a zvierat, ktorý zohľadňuje požiadavky stanovené smernicou.
Uvedený členský štát dodáva, že smernica rozlišuje medzi pôvodnými druhmi a cudzími druhmi a spája s tým právne dôsledky. Nakoniec článok 11 smernice vyžaduje kontrolu introdukcie cudzích druhov s cieľom ochrany miestnej fauny a flóry.
Posúdenie Súdnym dvorom
Na úvod je potrebné pripomenúť, že Súdny dvor poznamenal v bode 22 už citovaného rozsudku z 8. júla 1987, Komisia/Belgicko, že ochranný účinok smernice musí byť zabezpečený, pokiaľ ide o súhrn druhov voľne žijúceho vtáctva prirodzene sa vyskytujúceho na európskom území členského štátu.
V dôsledku toho ochranné opatrenia, ktoré majú členské štáty prijať v zmysle článku 1 smernice, sa musia rovnako týkať voľne žijúcich vtákov, ktorých prirodzený biotop sa nenachádza na území tohto štátu, ale na území jedného alebo viacerých členských štátov (pozri v tomto zmysle rozsudky z 8. júla 1987, Komisia/Belgicko, už citovaný, bod 22, ako aj z 8. februára 1996, Vergy,
C-149/94, Zb. s. I-299
, body 17 a 18).
Pokiaľ ide o žalobný dôvod formulovaný Komisiou, je potrebné konštatovať, že systém ochrany stanovený v § 27 ods. 1 a 2 Oö NSchG, najmä splnomocnenie na vykonanie udelené orgánu so správnou právomocou, je kombinovaný s početnými podmienkami týkajúcimi sa biologických charakteristík uvedených druhov. Okrem toho § 5 bod 2 Oö ArtenSchutzVO úplne vylučuje určitý počet druhov zo svojej pôsobnosti.
Pokiaľ ide o tvrdenie Rakúskej republiky založené na článku 11 smernice, je potrebné poznamenať, že toto ustanovenie sa obmedzuje na stanovenie osobitnej povinnosti ukladajúcej členským štátom dbať o to, aby introdukcia druhov vtákov nevyskytujúcich sa prirodzene na európskom území členských štátov nespôsobila žiadne poškodenie miestneho rastlinstva a živočíšstva.
Preto tento článok nemôže byť považovaný za článok predstavujúci právny základ umožňujúci výnimky z povinností ochrany, ktoré vznikajú členským štátom v zmysle článku 1 smernice a ktoré sa týkajú všetkých druhov voľne žijúceho vtáctva prirodzene sa vyskytujúceho na európskom území členských štátov, a to, pokiaľ ide o každý z členských štátov, tak druhov, ktoré sú tam pôvodné, ako aj druhov, ktoré sa vyskytujú iba v iných členských štátoch.
Ako vyplýva z bodu 15 už citovaného rozsudku z 27. apríla 1988, Komisia/Francúzsko, dôležitosť úplnej a efektívnej ochrany voľne žijúceho vtáctva v rámci celého Spoločenstva bez ohľadu na jeho miesto výskytu alebo priestor preletu robí nezlučiteľnou so smernicou akúkoľvek vnútroštátnu legislatívu, ktorá určuje ochranu voľne žijúceho vtáctva v závislosti od vnútroštátnej fauny.
Z toho vyplýva, že článok 1 ods. 1 a 2 smernice neboli v Hornom Rakúsku správne prebraté.
Žalobnému dôvodu formulovanému Komisiou je preto potrebné vyhovieť.
Porušenie článku 5 smernice v Burgenlande, Korutánsku a Hornom Rakúsku
— Spolková krajina Burgenland
Argumentácia účastníkov konania
Komisia uvádza, že systém týkajúci sa škorca obyčajného uvádzaný v § 16 ods. 1 písm. b) Bgld NSchLPflG a § 88a Bgld JagdG nezabezpečuje pre tento druh ochranu v súlade s článkom 5 smernice, v každom prípade nie počas celého roka.
Komisia tiež uvádza, že podľa § 6 Bgld ArtenschutzVO ustanovenia tohto nariadenia nespochybňujú činnosti rybárstva a poľovníctva. Toto ustanovenie teda umožňuje úmyselné poškodzovanie hniezd, ako aj miest na rozmnožovanie, odpočinok a zimovanie chránených druhov.
Rakúska republika vysvetľuje, že zákonodarca spolkovej krajiny prijal ustanovenia o výnimkách z dôvodu závažnosti škôd spôsobených predmetným druhom na kultúrach viniča.
Uvedený štát uvádza, že ochrana tohto druhu je zabezpečená vo všetkých štádiách vývoja vrátane štádia vajca. Pokiaľ ide o § 6 Bgld ArtenschutzVO, jeho posledná veta nemôže byť vykladaná ako stanovenie všeobecnej výnimky v prospech činností rybárstva a poľovníctva.
Posúdenie Súdnym dvorom
Na úvod je potrebné poznamenať, že všeobecný systém ochrany stanovený článkom 5 smernice sa podľa jeho prvej vety vzťahuje na všetky druhy vtáctva uvedené v článku 1 tejto smernice. Predmetný systém okrem iného zahŕňa zákaz usmrcovania, odchytu alebo úmyselného rušenia vtákov chránených druhov.
Ako bolo konštatované v bodoch 90 a 91 tohto rozsudku, skutočnosť, že škorec obyčajný je úplne vylúčený zo systému ochrany uvádzaného smernicou medzi 15. júlom a 30. novembrom, je nezlučiteľná s jej článkom 1.
V dôsledku toho zásahy povolené ustanoveniami uvádzanými v bode 106 tohto rozsudku sú rovnako nezlučiteľné so zákazmi uvedenými v článku 5 smernice.
Pokiaľ ide o dôvod výnimky uvádzaný Rakúskou republikou, je pravda, že predchádzanie škodám na kultúrach viniča v zásade umožňuje prijatie výnimočných opatrení v zmysle článku 9 ods. 1 písm. a) tretej zarážky smernice.
Predsa však toto ustanovenie neposkytuje právny základ pre to, aby bol určitý druh, hoci aj časovo obmedzene, úplne vylúčený zo systému ochrany uvádzaného smernicou.
Úplné zbavenie určitého druhu vtákov systému ochrany uvádzaného smernicou, hoci iba počas obmedzeného obdobia, ohrozuje samotnú existenciu tohto druhu. Preto iba za rešpektovania požiadaviek uvádzaných v článku 9 ods. 2 smernice členské štáty môžu stanoviť výnimky zo systému ochrany voľne žijúceho vtáctva.
Pokiaľ ide o ochranu hniezd, ako aj miest na rozmnožovanie, odpočinok a zimovanie, je dôležité pripomenúť, že uvedené predmety a priestranstvá patria do pôsobnosti systému ochrany stanoveného článkom 5 smernice, najmä v jeho písmenách b) a d).
Pokiaľ ide o spornú legislatívu, je potrebné poznamenať, že podľa § 16 ods. 4 Bgld NSchLPflG je zakázané prenasledovať, rušiť, chytať, prevážať, držať v zajatí, zraňovať, usmrcovať, držať, získavať alebo poškodzovať chránené živočíchy.
Napriek tomu je potrebné poznamenať, že podľa § 16 ods. 2 písm. d) toho istého zákona vykonávacie nariadenie má uvádzať druhy, pri ktorých je zakázané odstraňovať, poškodzovať alebo ničiť hniezda, ako aj miesta dvorenia, rozmnožovania, odpočinku a zimovania.
Je teda nutné konštatovať, ako to zdôraznila v bode 26 svojich návrhov generálna advokátka, že spojené účinky odsekov 2 a 4 § 16 Bgld NSchLPflG vytvárajú absenciu ochrany pre určitý počet druhov, z čoho vyplýva, že tieto ustanovenia musia byť považované za nezlučiteľné s článkom 5 smernice.
Je dôležité dodať, že ustanovenia Bgld ArtenschutzVO nenaprávajú túto vadu prebratia. Zákazy uvádzané v § 2 tohto nariadenia sa obmedzujú na miesta hniezdenia, rozmnožovania, odpočinku a zimovania malého množstva druhov a nie všetkých chránených druhov.
Okrem toho podľa znenia jeho § 6 ochranné opatrenia stanovené týmto nariadením sa neuplatňujú na činnosti poľovníctva a rybárstva.
Takéto činnosti môžu poškodiť chránené územia a predmety uvádzané v článku 5 písm. b) a d) smernice.
Keďže Rakúska republika neuviedla žiadne tvrdenie, ktoré by mohlo odôvodňovať predmetný právny režim, nesplnenie povinnosti musí byť považované za preukázané.
Žalobný dôvod založený na porušení článku 5 smernice je v dôsledku toho, pokiaľ ide o súhrn sporných ustanovení Burgenlandu, opodstatnený.
— Spolková krajina Korutánsko
Argumentácia účastníkov konania
Komisia zdôrazňuje, že § 68 ods. 1 KrntJagdG nepreberá zákazy uvedené v článku 5 písm. a) a e) smernice. Predmetný § 68 ods. 1 sa obmedzuje na to, že stanovuje zákazy týkajúce sa hniezd a miest na rozmnožovanie. Okrem toho § 51 ods. 4a KrntJagdG tiež nezaručuje prebratie vyššie uvedených ustanovení smernice.
Rakúska republika uvádza, že súhrn legislatívnych ustanovení uplatniteľných v Korutánsku zabezpečuje zákaz rušenia miest rozmnožovania pernatej zveri. Je rovnako zakázané ničiť hniezda a znášky vajec týchto druhov alebo zbierať vajcia bez povolenia.
Posúdenie Súdnym dvorom
Je potrebné poznamenať, že hoci systém uvádzaný § 68 ods. 1 KrntJagdG predvída opatrenia na ochranu týkajúce sa hniezd, znášok vajec a miest rozmnožovania pernatej zveri, neobsahuje žiadne ustanovenie týkajúce sa povinnosti dbať o to, aby vtáky uvádzané v článku 1 smernice neboli ani usmrcované, ani odchytávané, ani držané, ako to vyžaduje článok 5 písm. a) a e) smernice.
Je rovnako potrebné poznamenať, že § 51 ods. 4a KrntJagdG tiež nezaručuje prebratie týchto ustanovení smernice, keďže sa obmedzuje na uvedenie súhrnu výnimiek zo všeobecnej ochrany vyplývajúcej zo zákazu výkonu poľovačiek uvádzaného v odseku 1 predmetného paragrafu.
Je teda nutné konštatovať, že zákazy uvedené v článku 5 písm. a) a e) smernice, a to zákazy usmrcovať, odchytávať alebo držať chránené vtáky, sa neuvádzajú v sporných vnútroštátnych ustanoveniach spomenutých v bode 125 tohto rozsudku.
Žalobný dôvod Komisie teda musí byť v tomto bode považovaný za opodstatnený.
— Spolková krajina Horné Rakúsko
Argumentácia účastníkov konania
Komisia zastáva názor, že § 27 ods. 1 Oö NSchG obsahuje opatrenia programovej povahy, ktoré sú obmedzené na pôvodné druhy. Právna úprava tam stanovená určuje ako podmienku ochrany to, že predmetný druh je v miestnej prírode zriedkavý, jeho existencia je ohrozená alebo jeho zachovanie predstavuje verejný záujem.
Komisia dodáva, že podľa § 5 bodu 2 Oö ArtenschutzVO straka čiernozobá, sojka škriekavá, vrana túlavá západoeurópska a vrana túlavá východoeurópska sú úplne vylúčené zo systému ochrany tam uvedeného.
Rakúska republika zdôrazňuje, že článok 27 ods. 2 Oö NSchG stanovuje ochranu rastlín a živočíchov, zohľadňujúc najmä články 5 až 7 a článok 9 smernice. Tento cieľ zákonodarcu nemôže byť žiadnym spôsobom relativizovaný odkazom na § 27 ods. 1 Oö NSchG.
Uvedený členský štát dodáva, že smernica rozlišuje medzi pôvodnými druhmi a cudzími druhmi a spája s tým právne dôsledky. Nakoniec článok 11 smernice vyžaduje kontrolu introdukcie cudzích druhov s cieľom ochrany miestneho rastlinstva a živočíšstva.
Posúdenie Súdnym dvorom
Hneď na úvod je potrebné pripomenúť, že ako vyplýva z bodu 110 tohto rozsudku, pôsobnosť článku 5 smernice sa týka súhrnu druhov uvedených v jej článku 1. V dôsledku toho vylúčenie straky čiernozobej, sojky škriekavej, vrany túlavej západoeurópskej a vrany túlavej východoeurópskej zo systému ochrany druhov uplatniteľného v Hornom Rakúsku nie je v súlade so smernicou.
Okrem toho obmedzenie počtu chránených druhov v závislosti od určitých podmienok, ktoré sa týkajú biologických charakteristík a úvah o verejnom záujme, je rovnako nezlučiteľné so smernicou.
Tvrdenie Rakúskej republiky, podľa ktorého orgán, ktorý má správnu právomoc a musí konať v súlade so smernicou, nemôže zmeniť tento záver. V skutočnosti postačuje poznamenať, že takéto konanie predmetného orgánu v súlade s ustanoveniami smernice nemôže mať samo osebe jasnosť a presnosť, požadované na splnenie požiadavky právnej istoty (pozri v tomto zmysle rozsudky z 19. septembra 1996, Komisia/Grécko,
C-236/95, Zb. s. I-4459
, bod 13, a z 10. mája 2001, Komisia/Holandsko,
C-144/99, Zb. s. I-3541
, bod 21).
Rovnako tvrdeniu založenému týmto členským štátom na článku 11 smernice nemožno vyhovieť. Ako vyplýva z bodov 101 a 102 tohto rozsudku, tento článok nemôže byť považovaný za článok predstavujúci právny základ umožňujúci výnimky z povinností ochrany, ktoré vznikajú členským štátom v zmysle článku 1 smernice.
V dôsledku toho žalobnému dôvodu založenému na porušení článku 5 smernice v Hornom Rakúsku je potrebné vyhovieť.
Porušenie článku 6 ods. 1 smernice v Hornom Rakúsku
— Argumentácia účastníkov konania
Komisia uvádza, že podľa § 5 ods. 2 Oö ArtenschutzVO straka čiernozobá, vrana túlavá západoeurópska a vrana túlavá východoeurópska sú vylúčené zo systému ochrany uvádzaného v článku 6 ods. 1 smernice.
Rakúska republika uvádza, že spomenuté druhy boli vynechané zo zoznamu vtákov, ktoré možno v Rakúsku loviť podľa prílohy II smernice, hoci experti sa zhodujú na vhodnosti zahrnutia uvedených druhov pre Rakúsko do tejto prílohy.
— Posúdenie Súdnym dvorom
Je potrebné pripomenúť, že článok 6 ods. 1 smernice uvádza, že členské štáty zakážu pri všetkých druhoch vtákov uvedených v článku 1 predaj, prepravu s cieľom predaja, držbu a chov s cieľom predaja a ponúkanie na predaj živých alebo mŕtvych vtákov.
Pokiaľ ide o žalobný dôvod formulovaný Komisiou, je potrebné konštatovať, že vylúčenie vyššie uvedených druhov z pôsobnosti § 5 ods. 2 Oö ArtenschutzVO umožňuje činnosti obchodovania s vtákmi, ktoré sú zakázané článkom 6 ods. 1 smernice.
Za týchto okolností je argumentácia Rakúskej republiky týkajúca sa relevantnosti prílohy II vo vzťahu k žalobnému dôvodu formulovanému Komisiou irelevantná.
Predmetná príloha sa týka ustanovení článku 7 smernice, keďže jej predmetom je situácia druhov, ktoré môžu byť predmetom lovu, a nie systém ochrany stanovený článkom 6 ods. 1 smernice.
Bez ohľadu na uplatniteľný systém lovu sú teda členské štáty povinné zabezpečiť prebratie zákazov obchodovania uvedených v poslednom menovanom ustanovení.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že predmetné zákazy neboli v Hornom Rakúsku vykonané, pokiaľ ide o tri druhy vtákov uvedené vyššie.
V dôsledku toho je potrebné vyhovieť žalobe v tomto bode.
Porušenie článku 7 ods. 1 smernice v Korutánsku a Hornom Rakúsku
— Spolková krajina Korutánsko
Argumentácia účastníkov konania
Komisia uvádza, že podľa § 9 ods. 2 KrntJagdVO vrana túlavá západoeurópska, sojka škriekavá a straka čiernozobá môžu byť lovené od 1. júla do 15. marca. Tento systém je nezlučiteľný s predpismi smernice v oblasti poľovníctva.
Rakúska republika zdôrazňuje, že zákonodarca Spoločenstva opomenul zahrnúť čeľaď krkavcovité z prílohy II časti 2 smernice na zoznam druhov, ktoré možno na území Rakúskej republiky loviť.
— Posúdenie Súdnym dvorom
Je potrebné pripomenúť, že podľa článku 7 ods. 1 a 3 smernice druhy vymenované v prílohe II časti 2 tejto smernice môžu byť v rámci príslušných vnútroštátnych právnych poriadkov predmetom lovu v členských štátoch, pre ktoré sú uvedené.
Je nesporné, že druhy uvádzané žalobným dôvodom Komisie nie sú súčasťou druhov vtákov, na ktoré možno v Rakúsku podľa časti 2 predmetnej prílohy poľovať.
V dôsledku toho stanovenie poľovnej sezóny týkajúcej sa predmetných druhov je nezlučiteľné s článkom 7 ods. 1 smernice.
Je potrebné dodať, že tvrdenie Rakúskej republiky založené na údajnom opomenutí zákonodarcu Spoločenstva, pokiaľ ide o obsah prílohy II časti 2 smernice a skutočnosť, že Rakúska republika chce dosiahnuť, aby predmetné druhy boli zahrnuté na zoznam druhov, ktoré možno na jej území loviť, sú pre posúdenie dôvodnosti žalobného dôvodu Komisie irelevantné.
Z toho vyplýva, že článok 7 ods. 1 smernice nebol v Korutánsku prebratý správne.
Žalobe Komisie je teda potrebné v tomto bode vyhovieť.
— Spolková krajina Horné Rakúsko
Argumentácia účastníkov konania
Komisia poznamenáva, že podľa znenia článku 5 bodu 2 Oö ArtenschutzVO sa straka čiernozobá, sojka škriekavá, vrana túlavá západoeurópska a vrana túlavá východoeurópska neuvádzajú medzi druhmi, ktoré by mali byť chránené. Tento systém predstavuje odchýlku od článku 7 ods. 1 smernice, ktorá stanovuje, že iba druhy uvedené v jej prílohe II časti 2 môžu byť v Rakúsku predmetom lovu.
Rakúska republika odkazuje na argumentáciu uvedenú vo vzťahu k žalobnému dôvodu týkajúcemu sa prebratia rovnakého ustanovenia smernice v Korutánsku (pozri bod 150 tohto rozsudku).
Tento členský štát rovnako uvádza, že v každom prípade sa predmetná právna úprava uplatňuje v súlade so smernicou.
Posúdenie Súdnym dvorom
Pokiaľ ide o dôvodnosť Komisiou formulovaného žalobného dôvodu, je potrebné odkázať na bod 154 tohto rozsudku týkajúci sa relevantnosti prílohy II časti 2 smernice na účely uplatnenia jej článku 7 ods. 1 v Rakúsku.
Z toho vyplýva, že § 5 bod 2 Oö ArtenschutzVO musí byť považovaný za nezlučiteľný s týmto ustanovením smernice.
Pokiaľ ide o tvrdenie Rakúskej republiky založené na správnej praxi vykonávanej v súlade so smernicou, postačuje pripomenúť, že samotná správna prax, ktorú môžu zmeniť príslušné orgány podľa vlastného uváženia a ktorá nie je adekvátne známa, sa nemôže považovať za platný výkon povinností prebratia smernice (pozri v tomto zmysle rozsudky z 13. marca 1997, Komisia/Francúzsko,
C-197/96, Zb. s. I-1489
, bod 14; z 9. marca 2000, Komisia/Taliansko,
C-358/98, Zb. s. I-1255
, bod 17, a z 10. marca 2005, Komisia/Spojené kráľovstvo,
C-33/03, Zb. s. I-1865
, bod 25).
V dôsledku toho je potrebné v tomto bode vyhovieť žalobnému dôvodu formulovanému Komisiou.
Porušenie článku 7 ods. 4 smernice v spolkovej krajine Burgenland, v Korutánsku, Dolnom Rakúsku, Hornom Rakúsku, v spolkovej krajine Salzbursko, v Tirolsku, vo Vorarlbersku a v spolkovej krajine Viedeň
— Spolková krajina Burgenland
Argumentácia účastníkov konania
Komisia uvádza, že podľa § 88b ods. 2 Bgld JagdG môže byť sluka lesná lovená od 1. marca do 15. apríla spôsobom lovu durením. Okrem toho obdobia ochrany určené v § 76 Bgld JagdVO sa odlišujú od požiadaviek uvedených v článku 7 ods. 4 smernice, pokiaľ ide o holuba hrivnáka (chráneného od 16. apríla do 30. júna, hoci to podľa Komisie má byť od 1. februára do 31. augusta), hrdličku záhradnú (chránenú od 16. apríla do 31. júla, namiesto od 1. marca do 20. októbra), hrdličku poľnú (chránenú od 1. novembra do 31. júla, namiesto od 11. apríla do 31. augusta) a sluku lesnú (chránenú od 1. januára do 28. februára a od 16. apríla do 30. septembra, namiesto od 20. februára do 10. septembra).
Rakúska republika poznamenáva, že obdobia ochrany určené v § 76 Bgld JagdVO zohľadňujú klimatické podmienky tohto regiónu. Okrem toho z dôvodu selektívnej poľovačky vykonávanej v Burgenlande samice, najmä druhu sluky lesnej, nie sú rušené v žiadnom štádiu obdobia rozmnožovania. Okrem toho uvádzané obdobia ochrany zohľadňujú podmienky výnimky uvedené v článku 9 smernice. Nakoniec z dôvodu, že môžu byť lovené iba samce tohto druhu, ide o opatrenie zásahu v súlade s predmetným článkom 9.
Posúdenie Súdnym dvorom
Je potrebné poznamenať, že Komisia vo svojej žalobe uviedla poľovné kalendáre týkajúce sa sluky lesnej, holuba hrivnáka, hrdličky záhradnej a hrdličky lesnej, ktoré sa podstatne odlišujú od poľovných kalendárov stanovených vnútroštátnymi ustanoveniami uvedenými v bode 164 tohto rozsudku.
Predmetné kalendáre sa líšia nielen, pokiaľ ide o celkové trvanie období ochrany, ale rovnako aj, pokiaľ ide o dátumy začiatku a konca predmetných období.
S cieľom posúdenia dôvodnosti žalobného dôvodu formulovaného Komisiou je potrebné poznamenať, že obdobia ochrany, ktoré majú byť podľa článku 7 ods. 4 smernice rešpektované, musia byť určené berúc do úvahy vedecké údaje, ktoré majú autoritu v oblasti ornitológie (pozri najmä rozsudok zo 17. januára 1991, Komisia/Taliansko,
C-157/89, Zb. s. I-57
, body 15, 19 a 24).
Žaloba neobsahuje žiadny údaj, ktorý by mohol podoprieť relevantnosť období odporúčaných Komisiou vo vzťahu k referenčným parametrom uvedeným v článku 7 ods. 4 smernice, ako sú zásady rozumného využívania a ekologicky vyváženej regulácie početnosti daných druhov vtákov.
Je potrebné dodať, že predloženie takýchto vedeckých údajov je o to potrebnejšie, že Rakúska republika uviedla, že tieto obdobia poľovačky boli v Burgenlande určené s prihliadnutím na osobitné klimatické podmienky tohto regiónu.
V tomto kontexte Komisii prislúchalo predložiť vedecké údaje vhodné na preukázanie toho, že sporné systémy lovu sú nezlučiteľné s článkom 7 ods. 4 smernice.
Vzhľadom na absenciu takýchto údajov musí byť žaloba v tomto bode zamietnutá.
— Spolková krajina Korutánsko
Argumentácia účastníkov konania
Komisia v prvom rade uvádza, že § 9 KrntJagdVO určuje pre určitý počet druhov obdobia poľovačiek, ktoré sú situované mimo štádií rozmnožovania a výchovy mláďat, bez toho, aby bol dostatočne vykonaný odkaz na podmienky výnimky uvedené v článku 9 smernice. Predmetnými druhmi sú tetrov hlucháň (ktorého lov je povolený od 10. mája do 31. mája, hoci by to podľa Komisie malo byť od 1. októbra do 28. februára), tetrov hoľniak (ktorého lov je povolený od 10. do 31. mája, namiesto od 21. septembra do 31. marca), sluka lesná (ktorej lov je povolený od 1. septembra do 31. decembra a od 16. marca do 10. apríla, namiesto od 11. septembra do 19. februára), lyska čierna (ktorej lov je povolený od 16. augusta do 31. januára, namiesto od 21. septembra do 10. marca), holub hrivnák (ktorého lov je povolený od 1. augusta do 31. decembra a od 16. marca do 10. apríla, namiesto od 1. septembra do 31. januára) a hrdlička záhradná (ktorej lov je povolený od 1. augusta do 31. decembra a od 16. marca do 10. apríla, namiesto od 21. októbra do 20. februára).
Pokiaľ ide osobitne o jarnú poľovačku, Komisia v prvom rade poznamenáva, že takto určené obdobia poľovačky zahŕňajú obdobia dvorenia tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka a sluky lesnej.
V tomto bode Komisia uvádza, že nie je možné rozlišovať medzi predmetným obdobím na jednej strane a obdobím hniezdenia, rozmnožovania a výchovy mláďat na strane druhej. V dôsledku toho vnútroštátne ustanovenie uvedené v bode 173 tohto rozsudku je v rozpore s článkom 7 ods. 4 smernice.
Komisia zdôrazňuje, že obdobie dvorenia predstavuje časť obdobia hniezdenia, rozmnožovania a výchovy mláďat. Skutočnosť, že toto obdobie predchádza samotnému rozmnožovaniu ako takému, nemôže mať za účinok vylúčenie uvádzaných druhov z pôsobnosti článku 7 ods. 4 smernice.
Na druhom mieste Komisia uvádza, že § 3 KrntJagdG, ktorý upravuje kritériá povolenia týkajúce sa plánov poľovačiek, nijako neodkazuje na podmienky a kritériá výnimky uvádzané v článku 9 smernice.
Rakúska republika uznáva, že obdobia poľovačiek stanovené v Korutánsku nie sú v súlade so smernicou, pokiaľ ide o lysku čiernu, holuba hrivnáka a hrdličku záhradnú.
Naopak tento členský štát zastáva názor, že poľovačka na samcov druhov tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka a sluky lesnej na miestach dvorenia sa netýka obdobia hniezdenia, rozmnožovania, liahnutia a výchovy mláďat. Rozmnožovanie týchto druhov sa odohráva inde než na miestach dvorenia. Okrem toho reštriktívne ustanovenia prinášajú záruku, že bude odstrelený iba malý počet samcov a že bude zaručená ochrana samíc počas obdobia liahnutia.
Uvedený členský štát zdôrazňuje, že systém lovu stanovený § 51 ods. 2 KrntJagdG zodpovedá požiadavkám ochrany článku 7 ods. 4 smernice. Obdobia poľovačiek sú určené takým spôsobom, že je možná selektívna poľovačka na pernatú zver v malých množstvách a za prísnych podmienok dohľadu, ak neexistuje iné uspokojivé riešenie a ak táto poľovačka nepoškodzuje zachovanie predmetných populácií.
Rakúska republika upresňuje, že tetrov hlucháň, tetrov hoľniak a sluka lesná patria do plánovania odstrelov, ktoré sú v súlade so smernicou. Poľovačka na tieto druhy je povolená na základe presného sčítania populácie v každom poľovnom revíre a odstrel jedincov sa povoľuje individuálne. Okrem toho tieto povolenia sú osobám, ktoré sú držiteľmi práva poľovníctva udelené formou správneho rozhodnutia.
Tento členský štát rovnako uvádza, že z dôvodu reštriktívnych ustanovení, ktoré sa týkajú dohľadu nad populáciami, počtu individuálnych odstrelov a období streľby, je odstreľované iba malé množstvo samcov predmetných druhov.
Nakoniec uvedený štát zdôrazňuje, že všeobecný zákaz poľovania na uvedené druhy počas obdobia dvorenia by mal za dôsledok, že poľovníci by stratili záujem o tieto druhy pernatej zveri a vzdali by sa snáh o zachovanie biotopov týchto druhov. Toto by malo bezprostredný dopad na populáciu predmetných druhov, ktoré potrebujú špecifický biotop, a to lesné pastviny, ktoré sú značne zriedkavé.
Posúdenie Súdnym dvorom
Keďže žalovaná uznala nezlučiteľnosť období poľovačiek určených v Korutánsku, pokiaľ ide o lysku čiernu, holuba hrivnáka a hrdličku záhradnú, je potrebné konštatovať opodstatnenosť tohto žalobného návrhu, pokiaľ ide o tieto druhy.
Pokiaľ ide o sluku lesnú, je potrebné poznamenať, že poľovačka je povolená nielen od konca leta do začiatku zimy, a to od 1. septembra do 31. decembra, ale rovnako od konca zimy do začiatku jari, a to od 16. marca do 10. apríla. Táto poľovačka je teda povolená počas takmer piatich mesiacov.
Takýto časovo rozsiahly systém lovu nemôže byť v žiadnom prípade považovaný za systém spadajúci do pôsobnosti článku 9 smernice.
Svojou povahou a svojím rozsahom je takýto systém lovu nezlučiteľný s cieľmi ochrany uvádzanými smernicou.
Keďže žalovaná nepredložila žiadny dôvod na výnimku z predmetného článku 9, ktorý by mohol odôvodňovať predmetný systém lovu, nesplnenie povinnosti musí byť považované za preukázané rovnako v tomto bode.
Naopak, pre tetrova hlucháňa a tetrova hoľniaka predmetná právna úprava stanovuje iba obdobie jarnej poľovačky.
Toto obdobie však zodpovedá časti obdobia dvorenia predmetných druhov.
Je teda potrebné určiť, či sa tohto obdobia týkajú zákazy uvádzané v článku 7 ods. 4 smernice.
V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že režim ochrany stanovený týmto ustanovením je definovaný širokým spôsobom, odkazmi na biologické špecifiká predmetných druhov, keďže sa týka okrem obdobia hniezdenia rozličných štádií rozmnožovania a výchovy mláďat.
Iba takáto koncepcia zodpovedá cieľu článku 7 ods. 4 smernice, ktorým, ako to už Súdny dvor konštatoval, je zabezpečiť úplný systém ochrany počas období, v ktorých je prežitie voľne žijúcich vtákov mimoriadne ohrozené (pozri rozsudky zo 17. januára 1991, Komisia/Taliansko, už citovaný, bod 14, a z 19. januára 1994, Association pour la protection des animaux sauvages a i.,
C-435/92, Zb. s. I-67
, bod 9). Táto judikatúra odráža úvahy, že každý zásah v priebehu období, ktoré sa týkajú rozmnožovania vtákov, ho môže ovplyvniť, hoci sa týka iba časti ich populácie.
Takým je rovnako prípad obdobia dvorenia, počas ktorého sú predmetné druhy mimoriadne exponované a zraniteľné.
Je teda nutné prijať záver, že predmetné obdobie je súčasťou obdobia, počas ktorého článok 7 ods. 4 smernice v zásade zakazuje akýkoľvek lov.
Pokiaľ ide o otázku, či sa výnimky uvádzané v článku 9 smernice môžu uplatňovať na situácie upravované požiadavkami osobitnej ochrany predpísanými článkom 7 ods. 4 smernice, je potrebné pripomenúť, že Súdny dvor v rozsudku zo 16. októbra 2003, Ligue pour la protection des oiseaux a i. (
C-182/02, Zb. s. I-12105
, bod 9), konštatoval, že článok 9 ods. 1 písm. c) smernice pripúšťa možnosť povoliť, za rešpektovania iných predpisov predmetného článku 9, odchyt, držbu alebo iné rozumné využívanie vtákov počas období uvádzaných v článku 7 ods. 4 smernice, v priebehu ktorých je prežitie voľne žijúcich vtákov mimoriadne ohrozené.
V dôsledku toho poľovačka na voľne žijúce vtáky vykonávaná na rekreačné účely počas období uvedených v článku 7 ods. 4 smernice môže s výhradou splnenia požiadaviek uvádzaných jej článkom 9 ods. 2 zodpovedať „rozumnému využívaniu“ v zmysle článku 9 ods. 1 písm. c) smernice (pozri v tomto zmysle rozsudok Ligue pour la protection des oiseaux a i., už citovaný, bod 11).
Dôkazné bremeno, pokiaľ ide o rešpektovanie predmetných požiadaviek pre každú výnimku, zaťažuje vnútroštátny orgán, ktorý prijíma rozhodnutie o výnimke (pozri v tomto zmysle rozsudky z 15. decembra 2005, Komisia/Fínsko,
C-344/03, Zb. s. I-11033
, body 39 a 60, ako aj z 8. júna 2006, WWF Italia a i.,
C-60/05, Zb. s. I-5083
, bod 34).
Pokiaľ ide o určenie, či systém lovu stanovený článkom 51 ods. 2 KrntJagdG je v súlade s článkom 9 ods. 1 písm. c) smernice, najmä, pokiaľ ide o požiadavku, aby výnimočné odstrely boli obmedzené na „malý rozsah“, je potrebné pripomenúť, že členské štáty pri prijímaní opatrení na prebratie tohto ustanovenia majú zabezpečiť, že povolené lovecké odstrely vo všetkých prípadoch uplatnenia v ňom stanovenej výnimky a pre všetky chránené druhy neprekročia maximálny objem zodpovedajúci obmedzeniu na malý rozsah, pričom uvedený maximálny objem sa musí určiť na základe presných vedeckých údajov (pozri rozsudok WWF Italia a i., už citovaný, bod 29).
V tejto súvislosti, hoci je pravda, ako to uvádza žalovaná, že poľovačka na tetrova hlucháňa a tetrova hoľniaka podlieha všeobecnému plánovaniu odstrelov, vyššie uvedené vnútroštátne ustanovenie neupresňuje, v čom spočíva v tomto rámci pojem „malý rozsah“ v zmysle článku 9 ods. 1 písm. c) smernice.
Prebratie smernice v súlade s právom Spoločenstva predpokladá, že orgány poverené povoľovať odstrely vtákov určitého druhu na základe výnimky musia mať možnosť oprieť sa o dostatočne presné ukazovatele, pokiaľ ide o maximálne kvantitatívne objemy, ktoré sa majú dodržať (pozri v tomto zmysle rozsudok WWF Italia a i., už citovaný, bod 36).
V dôsledku toho systém lovu stanovený § 51 ods. 2 KrntJagdG nie je v súlade s článkom 9 ods. 1 písm. c) smernice.
Je potrebné dodať, že Rakúska republika uznala, že predmetné druhy sú na dotknutom území rovnako prítomné počas jesene a zimy, upresňujúc však, že poľovačka počas tohto obdobia roku sa vykonáva v menej vhodných podmienkach. Takáto okolnosť je irelevantná vo vzťahu k právnemu rámcu ochrany stanovenému touto smernicou.
Za týchto okolností § 51 ods. 2 KrntJagdG nie je v súlade s článkom 9 ods. 1 smernice, ktorá podriaďuje udelenie výnimiek z ustanovení o ochrane vtákov absencii iného uspokojivého riešenia (pozri v tomto zmysle rozsudok z 9. júna 2005, Komisia/Španielsko,
C-135/04, Zb. s. I-5261
, bod 18).
Nakoniec, pokiaľ ide o tvrdenia uvádzané Rakúskou republikou, pokiaľ ide o potrebu povoliť poľovačku na tetrova hlucháňa a tetrova hoľniaka s cieľom ochrany a udržiavania ich biotopu poľovníkmi, je potrebné poznamenať, že hoci je pravda, že ochrana rastlinstva sa uvádza medzi dôvodmi výnimky uvedenými v článku 9 ods. 1 písm. a) štvrtej zarážke smernice, napriek tomu je potrebné poznamenať, že ochrana tohto biotopu môže byť zabezpečená nezávisle od poľovačky (pozri v tomto zmysle Komisia/Fínsko, už citovaný, body 35 a 40).
Okrem toho, ako to uviedla generálna advokátka v bode 61 jej návrhov, členské štáty sú povinné na túto ochranu v zmysle článku 4 smernice tak vo vnútri, ako aj mimo území osobitnej ochrany vtáctva.
Tvrdenia Rakúskej republiky teda musia byť zamietnuté v celom ich rozsahu.
Je teda nutné konštatovať, že právna úprava poľovníctva v Korutánsku, pokiaľ ide o súhrn druhov uvádzaných týmto žalobným dôvodom, nie je v súlade so smernicou.
Žaloba Komisie je teda v tomto bode dôvodná.
— Spolková krajina Dolné Rakúsko
Argumentácia účastníkov konania
Komisia uvádza, že § 22 Nö JagdVO určuje obdobia poľovačky týkajúce sa určitého počtu druhov, ktoré zahŕňajú obdobie hniezdenia alebo štádiá rozmnožovania a výchovy mláďat predmetných druhov. Ide o tetrova hlucháňa (ktorého lov je povolený od 1. do 31. mája v párne roky, hoci podľa Komisie by to malo byť od 1. októbra do 28. februára), tetrova hoľniaka (ktorého lov je povolený od 1. do 31. mája v nepárne roky, namiesto od 21. septembra do 31. marca), tetrovca (ktorého lov je povolený od 1. januára do 31. decembra, namiesto od 1. októbra do 28. marca), sluku lesnú (ktorej lov je povolený od 1. septembra do 31. decembra a od 1. marca do 15. apríla, namiesto od 11. septembra do 19. februára) a holuba hrivnáka (ktorého lov je povolený od 1. augusta do 31. januára, namiesto od 1. septembra do 31. januára).
Rakúska republika uznáva, že začatie jesennej poľovačky na holuba hrivnáka by malo byť určené na 1. september, ako uvádza Komisia.
Pokiaľ ide o systém lovu na tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka a sluku lesnú, tento členský štát v plnom rozsahu odkazuje na svoje tvrdenia týkajúce sa prebratia článku 7 ods. 4 smernice v Korutánsku (pozri body 179 až 183 tohto rozsudku).
Uvedený členský štát pripomína, že pokiaľ ide o tieto druhy, obdobie jarnej poľovačky zasahuje do obdobia dvorenia, ktoré predchádza obdobiam hniezdenia, liahnutia a výchovy mláďat. V dôsledku toho sa osobitný systém ochrany stanovený článkom 7 ods. 4 smernice nemôže uplatňovať.
Podľa názoru Rakúskej republiky obdobia poľovačiek, ktoré sa týkajú tetrovca, nemôžu byť predmetom žaloby, keďže tohto druhu sa netýkalo konanie pred podaním žaloby.
Uvedený členský štát okrem toho uvádza, že samce tohto druhu sú väčšieho vzrastu ako samce druhu tetrov hoľniak a z tohto dôvodu rušia posledných menovaných pri dvorení.
Posúdenie Súdnym dvorom
Vzhľadom na odpoveď žalovanej na žalobný dôvod týkajúci sa obdobia poľovačiek na holuba hrivnáka je v tomto bode potrebné konštatovať nesplnenie povinnosti.
Pokiaľ ide o tetrovca, je potrebné poznamenať, že ten vznikol krížením dvoch druhov a že bez ohľadu na to, či môže byť považovaný za samostatný druh v biologickom zmysle, odlišuje sa v každom prípade od tetrova hlucháňa a tetrova hoľniaka.
Preto systém lovu na tetrovca v spolkovej krajine Dolné Rakúsko mal byť uvedený vo výzve, keďže podľa judikatúry Súdneho dvora výzva vymedzuje predmet konania (pozri v tomto zmysle rozsudky z 27. apríla 2006, Komisia/Nemecko,
C-441/02, Zb. s. I-3449
, body 59 a 60, ako aj z 30. januára 2007, Komisia/Dánsko,
C-150/04, Zb. s. I-1163
, body 66 a 67).
Žaloba Komisie teda musí byť v tomto bode považovaná za neprípustnú.
Pokiaľ ide o žalobný dôvod založený na nedostatočnej ochrane sluky lesnej, je potrebné poznamenať, že na tento druh je poľovačka povolená od 1. marca do 15. apríla a od konca leta do začiatku zimy.
Povoľujúc poľovačku na tento druh počas viac ako piatich mesiacov, systém stanovený § 22 Nö JagdVO vytvára nadmierny tlak na predmetnú populáciu.
Ako vyplýva z bodov 186 a 187 tohto rozsudku, takýto systém nemôže v žiadnom prípade spadať do pôsobnosti článku 9 smernice.
Pokiaľ ide o tetrova hlucháňa a tetrova hoľniaka, je potrebné pripomenúť, že ako vyplýva z bodov 194 a 195 tohto rozsudku, jarná poľovačka zodpovedá obdobiu dvorenia predmetných druhov, ktoré predstavuje obdobie, pre ktoré článok 7 ods. 4 smernice vyžaduje osobitné opatrenia ochrany.
Hoci je pravda, že na tieto druhy sa neuvádza žiadna jesenná poľovačka a že jarná poľovačka je obmedzená na jeden rok z dvoch, Rakúska republika napriek tomu nepredložila konkrétne údaje, pokiaľ ide o to, akým spôsobom je zabezpečené rešpektovanie článku 9 ods. 1 písm. c) smernice, najmä pokiaľ ide o obmedzenie odstrelov na „malý rozsah“.
Ako vyplýva z bodov 199 a 201 tohto rozsudku, prislúcha kompetentným orgánom členského štátu, aby zabezpečili s dostatočnou právnou presnosťou a na základe uznaných vedeckých údajov, že v žiadnom prípade nebude prekročený kvantitatívny objem, a tým bude zabezpečená úplná ochrana predmetných druhov (pozri v tomto zmysle rovnako rozsudok z 9. decembra 2004, Komisia/Španielsko,
C-79/03, Zb. s. I-11619
, bod 41).
Takéto upresnenia sa však neuvádzajú v spornej právnej úprave.
Tento žalobný dôvod Komisie je teda opodstatnený, pokiaľ ide o súhrn uvádzaných druhov, s výnimkou tetrovca, pre ktorého je neprípustný.
— Spolková krajina Horné Rakúsko
Argumentácia účastníkov konania
Komisia poznamenáva, že podľa § 1 ods. 1 Oö SchonzeitenVO je poľovačka povolená počas obdobia hniezdenia alebo počas období rozmnožovania a výchovy mláďat, pokiaľ ide na jednej strane o samcov druhu tetrov hlucháň (táto poľovačka je povolená od 1. do 31. mája, hoci podľa Komisie by to malo byť od 1. októbra do 28. februára), tetrov hoľniak (táto poľovačka je povolená od 1. do 31. mája, namiesto od 21. septembra do 31. marca) a tetrovec (táto poľovačka je povolená od 1. do 31. mája, namiesto od 1. októbra do 28. marca), ako aj na druhej strane o sluku lesnú (táto poľovačka je povolená od 1. októbra do 30. apríla, namiesto od 11. septembra do 19. februára).
Rakúska republika zdôrazňuje, že jarná poľovačka na tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka a tetrovca zasahuje do obdobia dvorenia a nespadá teda do pôsobnosti článku 7 ods. 4 smernice.
Predmetný členský štát v tomto odkazuje na svoju argumentáciu opakovanú v bodoch 179 až 183 tohto rozsudku, pokiaľ ide o systém lovu účinný v Korutánsku.
Pokiaľ ide o sluku lesnú, poznamenáva, že uvádzané obdobia poľovačky sa odlišujú od smernice výlučne, pokiaľ ide o samcov, ktorí samotní sú v skutočnosti lovení počas obdobia dvorenia. V dôsledku toho samice nie sú rušené v žiadnom období rozmnožovania. Biologické osobitosti tohto druhu navyše poskytujú záruku, že tento systém lovu je zlučiteľný so zásadami rozumného využívania a ekologicky vyváženej regulácie predmetných druhov.
Posúdenie Súdnym dvorom
Pokiaľ ide o žalobný dôvod týkajúci sa tetrova hlucháňa a tetrova hoľniaka, je potrebné pripomenúť, že ako vyplýva z bodov 194 a 195 tohto rozsudku, obdobie poľovačky, tak ako je na tieto dva druhy určené v Hornom Rakúsku, zodpovedá obdobiu, ktoré by malo byť predmetom osobitnej ochrany v zmysle článku 7 ods. 4 smernice.
Hoci je pravda, že jarná poľovačka je na tieto druhy povolená, Rakúska republika nepredložila dôkazy, ktoré by mohli preukázať, že tento systém zodpovedá požiadavkám uvedeným v článku 9 ods. 1 písm. c) smernice, tak ako sú upresnené v judikatúre (pozri body 199 a 201 tohto rozsudku). Sporná právna úprava najmä neupresňuje, v akom rozsahu predmetný systém zaručuje, aby sa odstrely obmedzili na „malý rozsah“.
Pokiaľ ide o žalobný dôvod týkajúci sa systému lovu na tetrovca, ktorý je vtákom získaným krížením tetrova hlucháňa a tetrova hoľniaka, je potrebné pripomenúť, že podľa znenia článku 1 smernice má smernica za cieľ ochranu všetkých druhov voľne žijúceho vtáctva prirodzene sa vyskytujúceho na európskom území členských štátov, pre ktoré platí Zmluva.
V tejto súvislosti, ako zdôraznila generálna advokátka v bode 93 jej návrhov, biologický druh je definovaný ako súhrn všetkých jednotlivcov, ktorí predstavujú reprodukujúce sa spoločenstvo.
V rámci svojho vyjadrenia k žalobe Rakúska republika poprela, že by sa plod párenia, ktorého dôsledkom je tetrovec, samec alebo samica, mohol v prírode rozmnožovať, bez toho, aby k tomuto bodu Komisia namietala.
Komisia teda nepreukázala, že pokiaľ ide o tetrovca, existuje reprodukujúce sa spoločenstvo, ktoré by umožňovalo považovať ho za samostatný druh patriaci do pôsobnosti smernice.
Žalobný dôvod týkajúci sa systému lovu na tetrovca v Hornom Rakúsku teda musí byť odmietnutý ako nedôvodný.
Pokiaľ ide o žalobný dôvod týkajúci sa systému lovu na sluku lesnú, je potrebné konštatovať, že tento druh možno loviť nielen na jar, ale rovnako na jeseň a v zime.
Takýto systém z dôvodu rozsahu období poľovačiek je, ako vyplýva z bodov 186 a 187 tohto rozsudku, nezlučiteľný s požiadavkami ochrany smernice a nemôže byť odôvodnený na základe jej článku 9.
Nakoniec, pokiaľ ide o rozlišovanie vykonávané Rakúskou republikou medzi samcami a samicami predmetného druhu, postačuje poznamenať, že toto rozlišovanie nemá žiadny právny základ v ustanoveniach smernice týkajúcich sa rozsahu ochrany, ktorá je poskytovaná voľne žijúcemu vtáctvu.
Žalobnému dôvodu Komisie teda musí byť vyhovené, pokiaľ ide o systém lovu účinný v Hornom Rakúsku pre súhrn uvedených druhov s výnimkou tetrovca.
— Spolková krajina Salzbursko
Argumentácia účastníkov konania
Komisia poznamenáva, že zo spojených ustanovení § 54 ods. 1 Sbg JagdG a § 1 Sbg SchonzeitenVO vyplýva, že na určitý počet druhov je poľovačka povolená počas obdobia hniezdenia, rozmnožovania a výchovy mláďat, teda období, počas ktorých je lov v zásade zakázaný, s výnimkou splnenia podmienok a kritérií výnimky uvedených v článku 9. Ide o tetrova hlucháňa (na ktorého je povolená poľovačka od 1. do 31. mája, hoci podľa Komisie by to malo byť od 1. októbra do 28. februára), tetrova hoľniaka (na ktorého je povolená poľovačka od 1. mája do 15. júna, namiesto od 21. septembra do 31. marca), tetrovca (na ktorého je povolená poľovačka od 1. mája do 15. júna, namiesto od 1. októbra do 28. marca) a sluku lesnú (na ktorú je povolená poľovačka od 1. marca do 15. apríla a od 1. októbra do 31. decembra, namiesto od 11. septembra do 19. februára).
Komisia poznamenáva, že § 60 ods. 3a Sbg JagdG sa obmedzuje na určenie minimálneho množstva a prípadne maximálneho množstva odstrelov. V rámci prijatia plánov poľovačiek teda neexistuje žiadna možnosť posúdiť dôvody výnimky z hľadiska článku 9 smernice.
Pokiaľ ide o poľovačku na tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka a tetrovca počas obdobia dvorenia, Rakúska republika v podstate odkazuje na svoje tvrdenia týkajúce sa systému ochrany predmetných druhov v Korutánsku (pozri body 179 až 183 tohto rozsudku).
Tento členský štát vysvetľuje, že pri prijatí nariadenia týkajúceho sa plánov poľovačiek príslušné orgány berú do úvahy podmienky a kritériá, podľa ktorých je povolené odchýliť sa od zákazov uvádzaných smernicou v súlade s jej článkom 9 ods. 1 a 2.
Uvedený členský štát upresňuje, že podľa znenia článku 60 ods. 3a Sbg JagdG maximálny počet povolených odstrelov musí byť určený spôsobom, ktorým sa získa alebo zachová populácia spĺňajúca zásady stanovené článkom 3 Sgbg JagdG. Nariadenie týkajúce sa plánov poľovačiek je okrem toho stanovené na základe zaregistrovaných presných podrobností o škodách, ako aj vzhľadom na odhady týkajúce sa populácie predmetných druhov. Údaje uvádzané v predmetnom nariadení sú chápané ako maximálne odstrely.
Rakúska republika dodáva, že povolené zásahy sa týkajú iba druhov vtákov uvádzaných v § 59 ods. 1 Sbg JagdG, teda druhov, ktoré nie sú vymenované v prílohe II smernice ako druhy, na ktoré je možné v Rakúsku poľovať. V tejto súvislosti nebol stanovený žiadny plán poľovačiek, hoci predmetné druhy patria pod všeobecný zákaz lovu. Ich lov môže byť v určitých prípadoch povolený iba na základe článku 104 ods. 4 Sbg JagdG, aj to iba výlučne mimo období ochrany stanovených smernicou.
Posúdenie Súdnym dvorom
Ako vyplýva z úvah uvedených v bodoch 186 a 187 tohto rozsudku, jarná poľovačka na sluku lesnú navyše popri jesennej poľovačke na tento druh, rovnako povolenej týmto ustanovením, nemôže byť odôvodňovaná na základe článku 9 ods. 1 písm. c) smernice.
Pokiaľ ide o určenie, či sú splnené podmienky a kritériá výnimky, pokiaľ ide o poľovačku na tetrova hlucháňa a tetrova hoľniaka, na ktorých je povolená len jarná poľovačka, je potrebné konštatovať, že § 59 ods. 1 Sbg JagdG sa uplatňuje iba na druhy, ktoré nie sú uvedené v prílohe II smernice ako druhy, ktoré v Rakúsku možno loviť.
Tetrov hlucháň a tetrov hoľniak sa v uvedenej prílohe smernice uvádzajú. Tieto dva druhy teda nepatria do plánovania odstrelov.
Pokiaľ ide o otázku, či poľovačka na uvedené druhy môže byť odôvodnená podľa článku 9 smernice, je potrebné konštatovať, že žalovaná nepreukázala, že legislatíva spolkovej krajiny Salzbursko je v súlade s dôvodom výnimky uvádzaným článkom 9 ods. 1 písm. c) smernice.
§ 59 ods. 1 Sbg JagdG odkazuje na orgán so správnou právomocou, pokiaľ ide o posúdenie plánu poľovačiek, bez toho, aby výkon tejto normatívnej právomoci bol vymedzený záväznými kvantitatívnymi indikátormi.
V dôsledku toho je žaloba dôvodná, pokiaľ ide o systém lovu uplatniteľný na sluku lesnú, tetrova hlucháňa a tetrova hoľniaka.
Pokiaľ ide o ustanovenia spolkovej krajiny Salzbursko týkajúce sa poľovačky na tetrovca, je potrebné pripomenúť, že ako vyplýva z bodov 234 až 237 tohto rozsudku, nebolo preukázané, že tento druh patrí do pôsobnosti smernice.
Žalobný dôvod týkajúci sa poľovačky na tetrovca v spolkovej krajine Salzbursko teda musí byť zamietnutý ako neopodstatnený.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že tento žalobný dôvod je opodstatnený, pokiaľ ide o systém lovu v spolkovej krajine Salzbursko, pre všetky uvádzané druhy s výnimkou tetrovca.
— Spolková krajina Tirolsko
Argumentácia účastníkov konania
Komisia poznamenáva, že § 1 ods. 1 DurchfVO Tiroler JagdG určuje obdobia poľovačiek, ktoré sa prekrývajú s obdobiami hniezdenia, rozmnožovania alebo výchovy mláďat, pokiaľ ide o tetrova hlucháňa (na ktorého je povolená poľovačka od 1. do 15. mája v nepárne roky, hoci by to podľa Komisie malo byť od 1. októbra do 28. februára) a tetrova hoľniaka (na ktorého je povolená poľovačka od 10. do 31. mája, namiesto od 21. septembra do 31. marca), odchyľujúc sa tým od článku 7 ods. 4 smernice.
Komisia zdôrazňuje, že poľovačka na tetrova hlucháňa a tetrova hoľniaka, ktorí sú v Rakúsku osobitne ohrozenými druhmi, by sa mala vykonávať iba výnimočne, pričom podľa článku 9 smernice je potrebné dbať o rešpektovanie podmienok a kritérií určených v tomto ustanovení.
Rakúska republika odkazuje na svoju argumentáciu týkajúcu sa systému jarných poľovačiek na predmetné druhy, ktoré zodpovedajú ich obdobiu dvorenia, pokiaľ ide o Korutánsko (pozri body 179 až 183 tohto rozsudku).
Tento členský štát rovnako zdôrazňuje, že je náročné poľovať v Tirolsku na konci jesene alebo v zime a že v každom prípade populácie predmetných druhov nie sú v tomto regióne ohrozené.
Posúdenie Súdnym dvorom
Pokiaľ ide o rozsah systému ochrany uvádzaného v článku 7 ods. 4 smernice, je potrebné pripomenúť, že ako vyplýva z bodov 194 a 195 tohto rozsudku, tento systém sa vzťahuje na obdobie dvorenia tetrova hlucháňa a tetrova hoľniaka.
Pokiaľ ide o argument Rakúskej republiky týkajúci sa ťažkostí s vykonávaním poľovačiek v Tirolsku na jeseň a v zime, postačuje poznamenať, že takýto dôvod nemôže byť v žiadnom prípade spájaný s výnimkou uvádzanou v článku 9 smernice.
Žaloba je teda dôvodná, pokiaľ ide o obdobia poľovačiek na tetrova hlucháňa a tetrova hoľniaka, tak ako sú určené v článku 1 ods. 1 DurchfVO Tiroler JagdG.
— Spolková krajina Vorarlbersko
Argumentácia účastníkov konania
Komisia poznamenáva, že obdobie poľovačiek stanovené § 27 ods. 1 Vlbg JagdVO nie je v súlade s požiadavkami uvádzanými v článku 7 ods. 4 smernice, pokiaľ ide o tetrova hoľniaka. Predmetné obdobie bolo určené od 11. do 31. mája, hoci podľa Komisie to malo byť od 21. septembra do 31. marca. Spadá tak do obdobia dvorenia predmetného druhu.
Rakúska republika poznamenáva, že pre druhy pernatej zveri — s výnimkou tetrova hoľniaka — Vlbg JagdVO stanovuje obdobia poľovačky v súlade s ustanoveniami smernice. V tejto súvislosti odkazuje na svoju argumentáciu týkajúcu sa prebratia smernice v Korutánsku (pozri body 179 až 183 tohto rozsudku).
Posúdenie Súdnym dvorom
S cieľom posúdiť dôvodnosť Komisiou formulovaného žalobného dôvodu postačuje, ako vyplýva z bodov 194 a 195 tohto rozsudku, konštatovať, že Rakúska republika nepreukázala, že vnútroštátna právna úprava, ktorej sa týka tento žalobný dôvod, spĺňa podmienky a kritériá výnimky uvádzané v článku 9 smernice vzhľadom na požiadavky osobitnej ochrany stanovené jej článkom 7 ods. 4.
Žalobný dôvod Komisie týkajúci sa obdobia poľovačky na tetrova hoľniaka, tak ako je určené § 27 ods. 1 Vlbg JagdVO, je teda dôvodný.
— Spolková krajina Viedeň
Argumentácia účastníkov konania
Komisia uvádza, že spojené ustanovenia § 69 Wiener JagdG a § 1 ods. 1 Wiener SchonzeitenVO určujú obdobie poľovačiek na sluku lesnú, ktoré sa prekrýva s obdobiami hniezdenia, rozmnožovania a výchovy mláďat, ktoré sú v zásade predmetom zákazu v zmysle článku 7 ods. 4 smernice, bez toho, aby bolo odkázané na relevantné podmienky v oblasti výnimky uvádzané v článku 9 smernice.
Rakúska republika uvádza, že systém lovu uvádzaný týmto žalobným dôvodom je v súlade s výnimkou uvádzanou článkom 9 ods. 1 písm. c) smernice.
Posúdenie Súdnym dvorom
Vzhľadom na judikatúru pripomenutú v bode 198 tohto rozsudku je potrebné poznamenať, že pokiaľ ide o spolkovú krajinu Viedeň, Rakúska republika nepredložila dôkazy, ktoré by mohli preukázať, že podmienky a kritériá uvedené v článku 9 smernice sú splnené, najmä čo sa týka obmedzenia odstrelov vtákov na „malý rozsah“, v súlade s odsekom 1 písm. c) predmetného článku podľa úvodnej časti predmetného odseku.
V dôsledku toho je potrebné vyhovieť žalobe, pokiaľ ide o obdobie poľovačky na sluku lesnú v spolkovej krajine Viedeň, tak ako je určené spojenými ustanoveniami § 69 Wiener JagdG a § 1 ods. 1 Wiener SchonzeitenVO.
Porušenie článku 8 smernice v Dolnom Rakúsku
— Argumentácia účastníkov konania
Komisia uvádza, že § 20 ods. 4 Nö NSchG neobsahuje ustanovenia dostatočne vymedzujúce zakázané prostriedky lovu podľa článku 8 smernice v spojení s jej prílohou IV písm. a). Naopak, ide iba o všeobecný odkaz na povolené prostriedky, zariadenia alebo metódy pre odchyt alebo usmrcovanie.
Komisia poznamenáva, že hoci príslušný orgán má povinnosť konať v súlade so smernicou, správna prax v súlade so smernicou nezodpovedá požiadavkám adekvátneho prebratia práva Spoločenstva.
Rakúska republika zastáva názor, že § 20 ods. 4 Nö NSchG, ktorý umožňuje usmrcovanie chránených zvierat na základe osobitných povolení, zodpovedá ustanoveniam článku 8 smernice.
Tento členský štát zastáva názor, že z dôvodu zvolenej legislatívnej techniky, pokiaľ ide o cieľ sledovaný § 20 ods. 4 Nö NSchG, je ochrana požadovaná smernicou zabezpečená. Príslušné orgány sú povinné určiť v osobitných rozhodnutiach o povolení prostriedky, zariadenia alebo metódy na odchyt alebo usmrcovanie, ktorých použitie je povolené. Uvedené orgány musia prijímať svoje rozhodnutia v súlade so smernicou a vzhľadom na zásadu koherentného uplatňovania vnútroštátneho právneho poriadku rešpektovať rovnako zákazy stanovené v § 95 Nö JagdG.
— Posúdenie Súdnym dvorom
Ako bolo pripomenuté v bode 92 tohto rozsudku, presnosť prebratia má, pokiaľ ide o smernicu, osobitnú dôležitosť, pretože správa spoločného dedičstva je na ich územiach zverená príslušným členským štátom (pozri rozsudok z 13. októbra 1987, Komisia/Holandsko, 236/85, Zb. s. 3989, bod 5).
V dôsledku toho dovolávanie sa praxe v súlade so smernicou nespĺňa požiadavky jej správneho prebratia.
Osobitne, pokiaľ ide o prostriedky, zariadenia alebo metódy pre odchyt alebo usmrcovanie, členským štátom prislúcha stanoviť so záväznou právnou silou zoznam zakázaných praktík (pozri v tomto zmysle rozsudok z 13. októbra 1987, Komisia/Holandsko, už citovaný, body 27 a 28).
Je potrebné dodať, že zákazy používať pri výkone poľovačky určité prostriedky odchytu stanovené smernicou musia vyplývať z ustanovení normatívnej povahy. Zásada právnej istoty si vyžaduje, aby zákazy, o ktoré ide, boli prebraté do záväzných právnych predpisov (pozri v tomto zmysle rozsudok z 15. marca 1990, Komisia/Holandsko,
C-339/87, Zb. s. I-851
, bod 22).
Neexistencia praxe nezlučiteľnej so smernicou nemôže oslobodzovať predmetný členský štát od jeho povinnosti prijať všetky zákonné alebo správne opatrenia s cieľom zabezpečiť dostatočné prebratie jej ustanovení. Okrem toho skutočnosť, že v členskom štáte sa nevyužíva určitý prostriedok lovu, nemôže predstavovať dôvod neprebratia takéhoto zákazu do vnútroštátneho právneho poriadku (pozri rozsudok z 15. marca 1990, Komisia/Holandsko, už citovaný, bod 32).
Je dôležité dodať, že odkaz na § 95 Nö JagdG nemôže byť relevantný, keďže pod tento zákon spadajú iba druhy zvierat, ktoré možno loviť, ale nie súhrn druhov voľne žijúceho vtáctva, ktorý patrí do pôsobnosti smernice.
Článok 8 smernice v dôsledku toho nebol v Dolnom Rakúsku prebratý správne.
Žaloba Komisie je teda v tomto bode dôvodná.
Porušenie článku 9 ods. 1 a 2 smernice v Burgenlande, Dolnom Rakúsku, Hornom Rakúsku, Salzbursku a Tirolsku
— Spolková krajina Burgenland
Argumentácia účastníkov konania
Komisia uvádza, že podľa § 88a ods. 1 Bgld JagdG je poľovačka na škorca obyčajného povolená od 15. júla do 30. novembra a že podľa odseku 2 toho istého článku v prípade predvídaného masívneho výskytu jedincov tohto druhu je potreba tohto opatrenia konštatovaná vykonávacím nariadením. Toto splnomocnenie nestanovuje dostatočne podmienky a kritériá výnimky uvedené v článku 9 smernice.
Rakúska republika zastáva názor, že vzhľadom na značné škody, ktoré škorec obyčajný spôsobuje na vinohradných kultúrach, spolková krajina Burgenland považovala za potrebné využiť ustanovenie o výnimke podľa článku 9 smernice a prijať § 88a Bgld JagdG. Neexistovalo iné uspokojivé riešenie, keďže konvenčné metódy odstránenia tohto druhu sa ukazovali ako nepostačujúce.
— Posúdenie Súdnym dvorom
Hneď na úvod je potrebné poznamenať, že akékoľvek opatrenie výnimky z ustanovení smernice o ochrane musí byť skúmané zohľadňujúc podmienky a kritériá uvádzané v jej článku 9. V dôsledku toho členské štáty nemôžu splnomocniť správny orgán na prijatie opatrení, ktoré sa odchyľujú od pravidiel ochrany predpísaných smernicou bez presného definovania materiálnych a formálnych požiadaviek vyplývajúcich z predmetného článku, ktorým takéto výnimky musia podliehať (pozri v tomto zmysle rozsudok WWF Italia a i., už citovaný, body 25 a 28).
Je potrebné konštatovať, že § 88a Bgld JagdG nestanovuje, aké sú povolené prostriedky, zariadenia alebo metódy pre odchyt alebo usmrcovanie, rovnako ako nestanovuje záväzným spôsobom konkrétne podmienky zásahu.
Podľa odseku 2 tohto článku postačuje, aby vykonávacie nariadenie konštatovalo existenciu nebezpečenstva pre vinohradníctvo vyplývajúceho z prítomnosti škorcov obyčajných. Naopak, nie je požadované, aby nariadenie, ktoré má byť prijaté, obsahovalo presné údaje vo vzťahu ku kritériám stanoveným v článku 9 ods. 2 smernice.
Preto systém stanovený § 88a Bgld JagdG, pokiaľ ide o boj proti škorcom obyčajným, nezodpovedá podmienkam výnimky stanoveným článkom 9 smernice.
Žalobný dôvod Komisie je teda v tomto bode opodstatnený.
— Spolková krajina Dolné Rakúsko
Argumentácia účastníkov konania
Komisia uvádza, že všeobecné povolenie udeľované v § 20 ods. 4 Nö NSchG, pokiaľ ide o vedecké alebo pedagogické činnosti, neobsahuje vyčerpávajúci zoznam podmienok a kritérií, ktoré majú byť splnené na to, aby bolo možné odchýliť sa od ustanovení z oblasti ochrany voľne žijúceho vtáctva. Navyše toto povolenie je formulované v natoľko vágnych pojmoch, že v žiadnom prípade nemôže byť odôvodnené podľa článku 9 smernice.
Komisia rovnako uvádza, že § 21 ods. 2 toho istého zákona rovnako umožňuje odchýliť sa od ustanovení týkajúcich sa ochrany voľne žijúceho vtáctva na účely poľnohospodárskeho alebo lesníckeho využívania bez toho, aby túto výnimku podriadila podmienkam uvádzaným v článku 9 smernice.
Rakúska republika uvádza, že ochrana požadovaná smernicou je zabezpečená § 20 ods. 4 Nö NSchG. V rámci uplatnenia tohto ustanovenia príslušné orgány musia konať na jednej strane v súlade so smernicou a na druhej strane v zmysle jednotného uplatňovania vnútroštátneho právneho poriadku, a teda zohľadňujúc požiadavky ochrany stanovené právom poľovníctva. V každom prípade v praxi sú udeľované iba veľmi reštriktívne výnimky.
Tento členský štát uvádza, že vykonanie výnimky stanovenej v § 20 ods. 4 Nö NSchG okrem iného zahŕňa možnosť uplatňovať prísnejšie kritériá, než kritériá stanovené v článku 9 smernice. Pokiaľ ide o § 21 ods. 2 Nö NSchG, toto ustanovenie výslovne stanovuje, že derogačné ustanovenia sa neuplatnia, ak sú úmyselne poškodzované chránené rastliny a zvieratá alebo chránené biotopy.
Uvedený členský štát dodáva, že hoci výnimky zo systému lovu, ako aj iných obmedzení a zákazov stanovených článkami 5, 6 a 8 smernice musia byť založené aspoň na dôvodoch vymenovaných v jej článku 9 ods. 1, je tiež potrebné zohľadniť skutočnosť, že je možný odchyt vtákov v malom rozsahu pod podmienkou rešpektovania iných požiadaviek uvádzaných v tomto článku.
Posúdenie Súdnym dvorom
Na úvod je potrebné poznamenať, že možnosť odchýliť sa od ustanovení o ochrane týkajúcich sa výkonu poľovníctva, ako aj od zákazov uvedených v článkoch 5, 6 a 8 smernice podlieha v zmysle jej článku 9 určitému počtu podmienok a kritérií.
Je rovnako potrebné pripomenúť, že pokiaľ ide o základné podmienky týkajúce sa právnej formy prebratia smernice, Súdny dvor upresnil, že s cieľom zabezpečiť jej úplné uplatnenie
de iure
a nielen
de facto
členské štáty musia ustanoviť v dotknutej oblasti presný právny rámec a že skutočnosť, že v členskom štáte neexistujú činnosti nezlučiteľné so zákazmi smernice, nemôže odôvodňovať absenciu zákonných ustanovení (pozri rozsudok z 15. marca 1990, Komisia/Holandsko, už citovaný, bod 25).
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podmienky a kritériá, na základe ktorých môžu členské štáty povoliť výnimky zo zákazov stanovených v smernici, musia prebrať do presne vymedzených vnútroštátnych ustanovení (pozri rozsudok zo 7. marca 1996, Associazione Italiana per il WWF a i.,
C-118/94, Zb. s. I-1223
, bod 22).
Z toho vyplýva, že zákonodarné alebo správne ustanovenia, ktoré členské štáty prijímajú v uvedenej oblasti, musia samotné vyčerpávajúco vymenovávať dôvody umožňujúce odchýliť sa prípadne od ustanovení o ochrane uvádzaných smernicou.
Okrem toho, ako je poznamenané v bode 162 tohto rozsudku, správna prax v súlade so smernicou nespĺňa požiadavky správneho prebratia.
Za týchto okolností je potrebné konštatovať, že vzhľadom na svoje znenie nemôže § 20 ods. 4 Nö NSchG predstavovať správne prebratie dôvodov výnimky uvádzaných článkom 9 smernice.
Pokiaľ ide o § 21 ods. 2 Nö NSchG, ktorý podriaďuje poľnohospodárske alebo lesnícke využitie pozemkov zákazom v oblasti ochrany vtáctva, je potrebné poznamenať, že toto ustanovenie sa neuplatňuje v prípade poškodenia chránených rastlín a zvierat spôsobeného úmyselne.
Rôzne zákazy uvádzané v článku 5 smernice, ktoré sa môžu aplikovať na poľnohospodárske a lesnícke využívanie, sa týkajú iba škôd spôsobených úmyselne.
V dôsledku toho výnimky uvádzané v § 21 ods. 2 Nö NSchG nemôžu podliehať článku 9 smernice.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že žalobný dôvod Komisie vyvodzovaný z porušovania článku 9 ods. 1 a 2 smernice zákonnou úpravou spolkovej krajiny Dolné Rakúsko je, pokiaľ ide o § 20 ods. 4 Nö NSchG, opodstatnený.
Naopak, v rozsahu, v akom sa týka § 21 ods. 2 Nö NSchG, tento žalobný dôvod nie je opodstatnený.
— Spolková krajina Horné Rakúsko
Argumentácia účastníkov konania
Komisia uvádza, že § 60 ods. 3 Oö JagdG nespĺňa podmienky a kritériá uvádzané v článku 9 smernice, pretože umožnenie zasahujúcich opatrení povolených v tomto ustanovení nie je podriadené absencii iného uspokojivého riešenia.
Rakúska republika uvádza, že predmetné vnútroštátne ustanovenie je v súlade s právom Spoločenstva, keďže je splnený súhrn materiálnych a formálnych požiadaviek uvedených v článku 9 smernice. Vtáky uvádzané predmetným vnútroštátnym ustanovením sú v skutočnosti chránené počas celého roka a je potrebné vždy získať výnimku na odchýlenie sa od systému ochrany stanoveného § 48 Oö JagdG.
Tento členský štát rovnako uvádza, že z prípravných prác na § 60 ods. 3 Oö JagdG vyplýva, že zákonodarca Horného Rakúska sám skúmal podmienky a kritériá uvedené v článku 9 smernice.
Tento zákonodarca sa teda domnieval, že právomoci priznané užívateľom s cieľom predísť vzniku závažných škôd spôsobených na kultúrach, dobytku, ako aj iných formách vlastníctva sú odôvodnené, keďže vo všeobecnosti majitelia nemajú iné uspokojivé riešenie, ak predmetné zvieratá preniknú do obytných budov alebo podnikov.
Posúdenie Súdnym dvorom
Je potrebné poznamenať, že § 60 ods. 3 Oö JagdG umožňuje odchyt alebo usmrcovanie a prijatie opatrení proti chráneným vtákom kvôli predídeniu škodám „na iných formách vlastníctva“.
Takýto dôvod výnimky nezodpovedá záujmom, ktorých ochrana je uvedená v článku 9 ods. 1 písm. a) tretej zarážke smernice.
Okrem toho z článku 9 ods. 2 štvrtej zarážky smernice vyplýva, že orgány členských štátov poverené uplatňovaním uvedenej smernice sú povinné určiť orgán, ktorý pri každej zamýšľanej výnimke skúma, či sú splnené podmienky požadované na povolenie takéhoto opatrenia, vyslovuje sa k prostriedkom, zariadeniam alebo metódam, ktoré môžu byť použité, a určuje obmedzenia tohto opatrenia, ako aj osoby, ktoré sa ho môžu dovolávať.
§ 60 ods. 3 Oö JagdG neobsahuje takéto upresnenia.
Je tiež potrebné konštatovať, že toto ustanovenie neupresňuje podmienky kontrol uvádzané v článku 9 ods. 2 piatej zarážke smernice.
Nakoniec, pokiaľ ide o argument založený na výklade príslušnými orgánmi v súlade so smernicou, postačuje pripomenúť, ako to už bolo uvedené v bode 162 tohto rozsudku, že samotná správna prax, ktorú môžu zmeniť príslušné orgány podľa vlastného uváženia a ktorá nie je adekvátne známa, sa nemôže považovať za výkon povinností prebratia smernice v súlade s právom Spoločenstva, ktorá vyplýva členským štátom, adresátom smernice.
Preto § 60 ods. 3 Oö JagdG nie je v súlade s článkom 9 ods. 1 a 2 smernice.
V dôsledku toho je potrebné vyhovieť žalobe Komisie v tomto bode.
— Spolková krajina Salzbursko
Argumentácia účastníkov konania
Komisia poznamenáva, že podľa § 34 ods. 1 Sbg NSchG sa môžu udeliť výnimky z ustanovení o ochrane, najmä s cieľom výroby nápojov. Nemožno určiť, s ktorými konštitutívnymi prvkami výnimky by takýto systém mohol byť spojený.
Komisia rovnako uvádza, že podľa § 72 ods. 3 Sbg JagdG môžu byť povolené výnimky zo zákazu používania pascí určených na usmrtenie voľne žijúcich zvierat bez toho, aby boli zohľadnené podmienky a kritériá uvedené v článku 9 smernice. Reštriktívny výklad § 72 ods. 3 Sbg JagdG okrem toho nepostačuje na to, aby po právnej stránke spĺňal predmetné podmienky a kritériá.
Pokiaľ ide o výrobu nápojov uvádzanú v § 34 ods. 1 Sbg NSchG, Rakúska republika uvádza, že toto ustanovenie nie je uplatniteľné na vtáky. Ide o výnimku, ktorá má za cieľ umožniť výrobu alkoholických nápojov z určitých druhov rastlín. Okrem toho toto ustanovenie povoľuje udelenie výnimky, iba ak sú splnené podmienky uvedené v odseku 3 toho istého paragrafu.
Pokiaľ ide o používanie pascí podľa článku 72 ods. 3 Sbg JagdG, tento členský štát uvádza, že podmienky výnimky sú v súlade s požiadavkami článku 9 smernice.
Posúdenie Súdnym dvorom
V prvom rade je potrebné poznamenať, že § 34 ods. 1 Sbg NSchG stanovuje dôvod výnimky spojený s výrobou nápojov, ktorý sa neuvádza v taxatívnom zozname dôvodov vymenovaných v článku 9 ods. 1 smernice.
Okrem toho odseky 1 a 3 predmetného § 34 neobsahujú žiadne obmedzenie, pokiaľ ide o podmienky uplatnenia výnimky, ktoré stanovujú.
V druhom rade, pokiaľ ide o § 72 ods. 3 Sbg JagdG, je nutné konštatovať, že toto ustanovenie rovnako porušuje taxatívnu povahu zoznamu dôvodov výnimky článku 9 ods. 1 smernice. Predmetný § 72 ods. 3 umožňuje kladenie pascí, medzi iným, ak nemožno inak chrániť verejné záujmy významu porovnateľného s predchádzaním ohrozenia ľudského život alebo zdravia.
Takýto dôvod sa neuvádza v predmetnom zozname.
V dôsledku toho je potrebné považovať tento žalobný dôvod Komisie za opodstatnený.
— Spolková krajina Tirolsko
Argumentácia účastníkov konania
Komisia uvádza, že § 4 ods. 3 Tiroler NSchVO stanovuje, že je povolené poľovať na vrany, škorce a drozdy v poľnohospodárskych a lesníckych kultúrach, ako aj v súkromných záhradách bez toho, aby bol vykonaný odkaz na podmienky a kritériá stanovené v článku 9 smernice.
Rakúska republika zastáva názor, že § 4 ods. 3 Tiroler NSchVO neodporuje článku 9 smernice z dôvodu, že nepredstavuje odchýlku od článkov 5, 6 a 7 smernice. Podľa článku 5 písm. d) smernice je zakázané iba rušenie, ktoré by malo významné dôsledky vzhľadom na ciele smernice. Povolené odstránenie uvedených troch druhov nemá takýto účinok.
Uvedený členský štát rovnako zdôrazňuje, že systém ochrany stanovený článkami 5, 6 a 7 smernice, rovnako ako systém výnimiek uvádzaný v jej článku 9 ods. 1 a 2 sa týkajú rušenia, ktoré je úmyselné.
Posúdenie Súdnym dvorom
Je potrebné poznamenať, že znenie § 4 ods. 3 Tiroler NSchVO zbavuje uvedené tri druhy voľne žijúcich vtákov, bez akéhokoľvek obmedzenia, systému ochrany stanoveného smernicou, ak sa jednotlivci týchto druhov nachádzajú v poľnohospodárskych alebo lesníckych kultúrach, ako aj rodinných záhradách alebo blízko nich.
Je potrebné poznamenať, že táto výnimka nie je spojená so žiadnou výhradou, pokiaľ ide o podmienky jej vykonania.
Je potrebné dodať, že ak by predmetné druhy boli skutočne odstránené zo všetkých uvádzaných oblastí, ich biotop by bol redukovaný takmer úplne. Preto, v rozpore s tým, čo uvádza Rakúska republika, rušenie, ktoré z toho vyplýva, môže mať významné dôsledky vzhľadom na ciele ochrany smernice.
Vzhľadom na tieto úvahy je nutné konštatovať, že podmienky a kritériá výnimky uvedené v článku 9 smernice nie sú § 4 ods. 3 Tiroler NSchVO rešpektované.
V dôsledku toho je potrebné vyhovieť žalobnému dôvodu formulovanému Komisiou vo vzťahu k tomuto ustanoveniu.
Porušenie článku 11 smernice v Dolnom Rakúsku
— Argumentácia účastníkov konania
Komisia zastáva názor, že § 17 ods. 5 Nö NSchG podriaďuje introdukciu druhov vtákov, ktoré voľne v Dolnom Rakúsku nežijú, podmienke, že tieto zásahy nevyvolajú trvalé poškodenie pôvodného prírodného prostredia. Táto podmienka predstavuje dodatočné kritérium vo vzťahu ku kritériám, ktoré sú uvádzané v článku 11 smernice.
Rakúska republika poznamenáva, že v rámci výkladu § 17 ods. 5 Nö NSchG v súlade s predmetným ustanovením smernice je povolenie na introdukciu nie pôvodného druhu do prírody vždy zamietnuté, ak to poškodzuje miestnu faunu a flóru.
— Posúdenie Súdnym dvorom
Na úvod je potrebné pripomenúť, že ako už bolo vysvetlené v bode 103 tohto rozsudku, dôležitosť úplnej a efektívnej ochrany voľne žijúceho vtáctva v rámci celého Spoločenstva bez ohľadu na jeho miesto výskytu alebo priestor preletu robí nezlučiteľnou so smernicou akúkoľvek vnútroštátnu legislatívu, ktorá určuje ochranu voľne žijúceho vtáctva v závislosti od pojmu národného dedičstva.
Rovnako je potrebné poznamenať, že článok 11 smernice, podľa ktorého členské štáty zabezpečia, aby akákoľvek introdukcia druhov vtákov, ktoré sa prirodzene nevyskytujú vo voľnej prírode na európskom území členských štátov, nemala negatívny vplyv na miestne rastlinstvo a živočíšstvo, stanovuje osobitne záväzný právny rámec, pokiaľ ide o možnosť povoliť introdukciu takýchto druhov vtákov.
§ 17 ods. 5 Nö NSchG stanovuje systém ochrany, ktorý sa odlišuje od systému uvedeného v článku 11 smernice vo viacerých aspektoch. Treba ho teda považovať za nezlučiteľný s uvedeným ustanovením.
Pokiaľ ide o tvrdenie, podľa ktorého je v každom prípade predmetný článok 17 ods. 5 Nö NSchG príslušnými vnútroštátnymi orgánmi vykladaný v súlade so smernicou, postačuje pripomenúť, ako vyplýva z bodu 162 tohto rozsudku, že takáto situácia nemôže zabezpečiť úplné prebratie smernice.
V dôsledku toho je potrebné vyhovieť aj poslednému žalobnému dôvodu Komisie.
Zo súhrnu vyššie uvedených úvah vyplýva, že nesprávnym prebratím
—
článku 1 ods. 1 a 2 smernice v Burgenlande, Korutánsku, Dolnom Rakúsku, Hornom rakúsku a Štajersku,
—
článku 5 smernice v Burgenlande, Korutánsku, Dolnom Rakúsku, Hornom Rakúsku a Štajersku,
—
článku 6 ods. 1 smernice v Hornom Rakúsku,
—
článku 7 ods. 1 smernice v Korutánsku, Dolnom Rakúsku a Hornom Rakúsku,
—
článku 7 ods. 4 smernice v nasledujúcich spolkových krajinách, pokiaľ ide o tieto druhy:
—
v Korutánsku, pokiaľ ide o tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka, lysku čiernu, sluku lesnú, holuba hrivnáka a hrdličku záhradnú,
—
v Dolnom Rakúsku, pokiaľ ide o holuba hrivnáka, tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka a sluku lesnú,
—
v Hornom Rakúsku, pokiaľ ide o tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka a sluku lesnú,
—
v spolkovej krajine Salzbursko, pokiaľ ide o tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka a sluku lesnú,
—
v Štajersku, pokiaľ ide o tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka a sluku lesnú,
—
v Tirolsku, pokiaľ ide o tetrova hlucháňa a tetrova hoľniaka,
—
vo Vorarlbersku, pokiaľ ide o tetrova hoľniaka, a
—
v spolkovej krajine Viedeň, pokiaľ ide o sluku lesnú,
—
článku 8 smernice v Dolnom Rakúsku,
—
článku 9 ods. 1 a 2 smernice v Burgenlande, Dolnom Rakúsku, pokiaľ ide o § 20 ods. 4 Nö NSchG, v Hornom Rakúsku, v spolkovej krajine Salzbursko, v Tirolsku a Štajersku,
—
článku 11 smernice v Dolnom Rakúsku,
si Rakúska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 10 ES, 249 ES a článku 18 smernice.
O trovách
Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať Rakúsku republiku na náhradu trov konania a Rakúska republika nemala úspech vo svojich dôvodoch týkajúcich sa žalobných dôvodov nesplnenia, ktoré ešte boli predmetom konania, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania.
Pokiaľ ide o žalobné dôvody uvádzané v žalobe, ktoré boli predmetom späťvzatia vykonaného zo strany Komisie v neskoršom štádiu konania, je potrebné konštatovať, že k späťvzatiu predmetných žalobných dôvodov došlo v nadväznosti na zmeny predmetných vnútroštátnych právnych nástrojov. Toto späťvzatie je teda pripísateľné žalovanej, pretože ustanovenia vnútroštátneho práva boli prispôsobené právu Spoločenstva až s omeškaním. Pri uplatnení článku 69 ods. 5 rokovacieho poriadku je teda potrebné zaviazať Rakúsku republiku rovnako na náhradu trov konania týkajúcich sa predmetných žalobných dôvodov nesplnenia. Preto je žalovanú potrebné zaviazať na náhradu všetkých trov tohto konania.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (štvrtá komora) rozhodol a vyhlásil:

1.
Nesprávnym prebratím
—
článku 1 ods. 1 a 2 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva v Burgenlande, Korutánsku, Dolnom Rakúsku, Hornom Rakúsku a Štajersku,
—
článku 5 smernice 79/409 v Burgenlande, Korutánsku, Dolnom Rakúsku, Hornom Rakúsku a Štajersku,
—
článku 6 ods. 1 smernice 79/409 v Hornom Rakúsku,
—
článku 7 ods. 1 smernice 79/409 v Korutánsku, Dolnom Rakúsku a Hornom Rakúsku,
—
článku 7 ods. 4 smernice 79/409 v nasledujúcich spolkových krajinách, pokiaľ ide o tieto druhy:
—
v Korutánsku, pokiaľ ide o tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka, lysku čiernu, sluku lesnú, holuba hrivnáka a hrdličku záhradnú,
—
v Dolnom Rakúsku, pokiaľ ide o holuba hrivnáka, tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka a sluku lesnú,
—
v Hornom Rakúsku, pokiaľ ide o tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka a sluku lesnú,
—
v spolkovej krajine Salzbursko, pokiaľ ide o tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka a sluku lesnú,
—
v Štajersku, pokiaľ ide o tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka a sluku lesnú,
—
v Tirolsku, pokiaľ ide o tetrova hlucháňa a tetrova hoľniaka,
—
vo Vorarlbersku, pokiaľ ide o tetrova hoľniaka, a
—
v spolkovej krajine Viedeň, pokiaľ ide o sluku lesnú,
—
článku 8 smernice 79/409 v Dolnom Rakúsku,
—
článku 9 ods. 1 a 2 smernice 79/409 v Burgenlande, Dolnom Rakúsku, pokiaľ ide o § 20 ods. 4 zákona Dolného Rakúska o ochrane prírody (Niederösterreichisches Naturschutzgesetz), v Hornom Rakúsku, v spolkovej krajine Salzbursko, v Tirolsku a Štajersku,
—
článku 11 smernice 79/409 v Dolnom Rakúsku,
si Rakúska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 10 ES, 249 ES a článku 18 smernice 79/409.

2.
V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

3.
Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.