CELEX: 62005CJ0297
Identifikavimas ir privaloma techninė apžiūra prieš registruojant transporto priemones valstybėje narėje
EB 28 ir EB 30 straipsniai
Direktyvos 96/96/EB ir 1999/37/EB
Kitose valstybėse narėse išduotų registracijos liudijimų ir atliktų techninių apžiūrų pripažinimas

Savo ieškiniu Europos Bendrijų Komisija prašo Teisingumo Teismo pripažinti, kad nustatydama, jog anksčiau kitoje valstybėje
narėje registruotos transporto priemonės prieš jas registruojant Nyderlanduose turi būti patikrintos siekiant identifikuoti,
ir turi būti patikrinta jų techninė būklė, Nyderlandų Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 28 ir EB 30 straipsnius.

Teisinis pagrindas

Bendrijos teisės aktai
1996 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyvos dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir
jų priekabų techninę apžiūrą, suderinimo (OL 1997, L 46, p. 1) trisdešimt trečia konstatuojamoji dalis nustato:
„kadangi dėl numatomo šios direktyvos poveikio nagrinėjamam sektoriui ir, atsižvelgiant į subsidiarumo principą, Bendrijos
priemonės, numatytos šioje direktyvoje, yra būtinos, kad būtų pasiektas techninių apžiūrų reikalavimų suderinimas, jog būtų
išvengta konkurencijos iškraipymų tarp pervežimo įmonių savininkų ir būtų garantuota, kad transporto priemonės yra tinkamai
tikrinamos ir prižiūrimos; kadangi šie tikslai negali būti visiškai pasiekti valstybėms narėms veikiant atskirai.“
Direktyvos 96/96 1 straipsnio 1 dalis numato:
„Kiekvienoje valstybėje narėje registruotoms motorinėms transporto priemonėms ir jų priekaboms bei puspriekabėms turi būti
periodiškai atliekama techninė apžiūra, laikantis šios direktyvos ir visų pirma I ir II priedo reikalavimų.“
Šios direktyvos 3 straipsnio 1 ir 2 dalys nustato:
„1. Valstybės narės turi imtis visų būtinų priemonių, kurios leistų įrodyti, kad transporto priemonei buvo atlikta techninė
apžiūra laikantis bent šios direktyvos nuostatų.
Apie šias priemones pranešama kitoms valstybėms narėms ir Komisijai.
2. Kiekviena valstybė narė pripažįsta kitos valstybės tomis pačiomis sąlygomis išduotą patvirtinimą, rodantį, kad transporto
priemonei, registruotai toje kitoje valstybėje, kartu ir jos priekabai ar puspriekabei, buvo atlikta techninė apžiūra, laikantis
bent šios direktyvos nuostatų.“
Šios direktyvos 5 straipsnis patikslina:
„Nepaisydamos I ir II priedo nuostatų, valstybės narės gali:
–        paankstinti pirmąją privalomą techninę apžiūrą ir, jei tinka, prieš registraciją atlikti transporto priemonės techninę apžiūrą,
–        sutrumpinti laiką tarp dviejų periodinių techninių apžiūrų,
–        padaryti privalomą techninę apžiūrą tų transporto priemonių, kurioms ji nebuvo privaloma,
–        padidinti tikrinamų pozicijų skaičių,
–        nustatyti reikalavimus periodiškai tikrinti taip pat ir kitų kategorijų transporto priemones,
–        paskirti specialią papildomą techninę apžiūrą,
–        iš jų teritorijoje registruotų transporto priemonių reikalauti aukštesnių minimalių stabdžių efektyvumo reikalavimų, palyginti
su nurodytais II priede, ir įtraukti daugiau pakrautos transporto priemonės techninę apžiūrą, jei tokie reikalavimai nėra
didesni nei nurodyta transporto priemonės tipo pirminiame patvirtinime.“
–        (Pataisytas vertimas)
Direktyvos 96/96 11 straipsnio 1 dalis įtvirtina:
„Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 1998 m. kovo 9 d., užtikrina, kad
būtų laikomasi šios direktyvos. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
<...>“
1999 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvos 1999/37/EB dėl transporto priemonių registracijos dokumentų (OL 138, p. 57) trečia,
šešta ir devinta konstatuojamosios dalys išdėstytos taip:
„3) <…> registracijos liudijimo formos ir turinio suvienodinimas palengvins jame esančios informacijos supratimą, o tai padės
vienoje valstybėje narėje registruotoms transporto priemonėms laisvai judėti kitų valstybių narių teritorijose esančiais keliais;
<…>
6) <…> registracijos liudijimo suvienodinimas palengvina anksčiau kitoje valstybėje narėje registruotų transporto priemonių
grįžimą į eismą ir tai padeda vidaus rinkai tinkamai funkcionuoti;
<…>
„9) <…> siekiant palengvinti šiuos patikrinimus ir visų pirma užkirsti kelią sukčiavimui bei vogtų transporto priemonių nelegaliai
prekybai, tikslinga valstybėms narėms glaudžiai bendradarbiauti ir efektyviai keistis informacija.“
Direktyvos 1999/37 2 straipsnio b punktas transporto priemonės registraciją apibrėžia kaip administracinį leidimą šiai transporto
priemonei patekti į kelių transporto eismą, apimantį transporto priemonės identifikavimą ir registracijos numerio išdavimą.
Šios direktyvos 4 straipsnis numato:
„Pagal šią direktyvą identifikuojant transporto priemonę tarptautiniame eisme arba perregistruojant ją kitoje valstybėje narėje
vienoje valstybėje narėje išduotas registracijos liudijimas pripažįstamas kitose valstybėse narėse.“
Šios direktyvos 8 straipsnio 1 dalis nustato:
„1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2004 m. birželio 1 d., įgyvendina šią direktyvą.
Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
<...>“

Nacionalinės teisės aktai
1994 m. balandžio 21 d. Įstatymo dėl eismo keliuose (Wegenverkeerswet) (Stb. 1994, n°475, toliau –
Wegenverkeerswet
) 36 straipsnio 1 ir 2 dalys bei 42–61 straipsniai ir 1994 m. spalio 6 d. Reglamento dėl registracijos liudijimų (Kentekenreglement)
(Stb. 1994, n°760, toliau –
Kentekenreglement
) 4 skirsnio 17–40a straipsniai reglamentuoja transporto priemonių registracijos procedūrą ir registracijos  liudijimų išdavimą.

Wegenverkeerswet
42–46 straipsniai reglamentuoja registracijos numerių įregistravimą. Šio 42 straipsnio 2 ir 3 dalys numato:
„2. Kiek tai susiję su (Registracijos numerių registru), Rijksdienst voor Wegverkeer (eismo tarnyba, toliau – RDW) tvarko
duomenis, susijusius su motorinėmis transporto priemonėmis ir priekabomis, kurioms buvo suteiktas registracijos numeris, šio
registracijos numerio savininko duomenimis bei duomenis, susijusius su kitomis motorinėmis transporto priemonėmis ir priekabomis.
3. Antrojoje pastraipoje nurodyti duomenys renkami šiais tikslais:
a) kad šis įstatymas būtų tinkamai vykdomas ir kad būtų laikomasi šiame įstatyme numatytų arba juo vadovaujantis nustatytų
taisyklių; arba
b) kad būtų tinkamai vykdomi 1994 m. Įstatymas dėl motorinių transporto priemonių apmokestinimo (Wet op de motorrijtuigenbelasting),
1992 m. Įstatymas dėl privačių automobilių ir motociklų apmokestinimo (Wet op de belasting van personenauto’s en motorrijwielen),
Įstatymas dėl motorinių transporto priemonių savininkų atsakomybės (Wet aansprakelijkheidsverzekering motorrijtuigen), Įstatymas
dėl mobilumo ir prieinamumo (Wet bereikbaarheid en mobiliteit) bei kiti teisės aktai dėl motorinių transporto priemonių ir
priekabų ir kad būtų laikomasi šiomis nuostatomis numatytų ar jomis vadovaujantis priimtų taisyklių.“
Registracijos liudijimą, kurį reglamentuoja
Kentekenreglement
4 skirsnio 17–40a straipsniai, sudaro dvi dalys – I ir II; pirmoje dalyje nurodomi transporto priemonės techniniai (IA dalis)
ir su savininko ar valdytojo tapatybe susiję duomenys (IB dalis), o antroje dalyje nurodomi duomenys, kurių gali prireikti,
jeigu pasikeistų savininkas.
Iš dviejų dalių sudaryto registracijos liudijimo pirmo išdavimo atveju
Kentekenreglement
25 straipsnio 1 dalis numato:
„Transporto priemonės, kuriai prašoma pirmą kartą išduoti iš dviejų dalių sudarytą registracijos liudijimą, savininkas ar
valdytojas transporto priemonę apžiūrai pristato RDW ir, pateikdamas ministro sprendimu nurodytą įrodymą, kad jis turi į tai
teisę, šiai tarnybai pateikia prašymą registracijos liudijimui išduoti.“

Kentekenreglement
25b straipsnis numato, kad norint transporto priemonę registruoti Nyderlanduose, reikia pateikti anksčiau kitoje valstybėje
narėje gautą registracijos liudijimą. Šio straipsnio 2 ir 3 dalys numato:
„2. (Registracijos Nyderlanduose liudijimas) neišduodamas, jei trūksta registracijos liudijimo, jei jis buvo išduotas, II dalies.
3. Ypatingais atvejais ir nukrypstant nuo 2 dalies, RDW gali išduoti registracijos liudijimą, tačiau su sąlyga, kad kompetentingos
valstybės narės, kurioje transporto priemonė buvo anksčiau registruota, valdžios institucijos raštu ar elektroniniu būdu patvirtino,
jog prašymą pateikęs asmuo turi teisę transporto priemonę įregistruoti kitoje valstybėje narėje.“
Remiantis
Kentekenreglement
26–30 straipsniais, kadangi pardavimo tarp Nyderlandų piliečių atveju registracijos liudijimo IA dalyje nurodyti transporto
priemonės techniniai duomenys jau yra įtraukti į registrą, nebereikia atlikti transporto priemonės identifikavimo apžiūros,
ir RDW naujajam savininkui išduoda tik IB dalį turintį registracijos liudijimą.
Nyderlandų teisės aktai numato keturias skirtingas transporto priemonių registracijos procedūras.
Pagal pirmą procedūrą dar nenaudotoms naujoms transporto priemonėms, kurioms Nyderlanduose ar Bendrijoje buvo suteiktas tipo
patvirtinimas, registracijos liudijimą paprastai išduoda RDW patvirtinta įmonė. Patvirtinta įmonė gali RWD tiesiogiai, be
specialios transporto priemonės techninės būklės apžiūros, prašyti išduoti registracijos liudijimą, nes šios transporto priemonės
identifikavimą ir atitikties sertifikatui patikrinimą jau atliko patvirtinta įmonė. Specialios transporto priemonės techninės
būklės apžiūros atlikti nereikia. Prašymą pateikusio asmens išlaidos apsiriboja registracijos liudijimo I ir II  dalių išlaidomis,
iš viso tai yra 47,20 euro.
Antra procedūra taikoma ne senesnėms kaip trejų metų amžiaus transporto priemonėms, kurioms Bendrijoje buvo suteiktas tipo
patvirtinimas. Prieš registruojant šias transporto priemones turi apžiūrėti RDW patvirtinta tarnyba. Per šią apžiūrą transporto
priemonės identifikuojamos pagal kitoje valstybėje narėje išduotą registracijos liudijimą ir atitikties sertifikatą siekiant
išvengti sukčiavimo registracijos liudijimų srityje. Pateikti dokumentai tikrinami siekiant nustatyti galimus neatitikimus.
Speciali transporto priemonių techninės būklės apžiūra atliekama tik tuo atveju, jei matyti akivaizdžių trūkumų, dėl kurių
gali kilti pavojus eismo dalyviams ar aplinkai. Ši apžiūra trunka apie dvidešimt penkias minutes ir kainuoja 45 eurus bei
47,20 euro už registracijos liudijimą.
Trečia procedūra taikoma senesnėms kaip trejų metų amžiaus transporto priemonėms, kurioms Bendrijoje buvo suteiktas tipo patvirtinimas,
anksčiau kitoje valstybėje narėje registruotoms transporto priemonėms, kurioms buvo suteiktas nacionalinis ar individualus
tipo patvirtinimas, ir anksčiau Nyderlanduose registruotoms transporto priemonėms, kurioms buvo suteiktas olandiškas tipo
patvirtinimas.
Importo atveju po šių transporto priemonių identifikavimo procedūros atliekama jų techninės būklės apžiūra pagal esamus reikalavimus,
kurią vykdo RDW patvirtinta tarnyba. Turi būti pateikti kitoje valstybėje narėje išduotas registracijos liudijimas ir atitikties
sertifikatas, kuriuose yra reikiama techninė informacija bei, jei transporto priemonei Bendrijoje nebuvo suteiktas tipo patvirtinimas,
pripažinimo ar panašus dokumentas, kuriuose nurodomi galia, masė (maksimali) ir ašiai tenkanti masė. Ši transporto priemonės
techninės būklės apžiūra trunka penkiasdešimt minučių ir kainuoja 78 eurus, prie kurių reikia pridėti 47,20 euro registracijos
liudijimui gauti.
Per apžiūrą transporto priemonė identifikuojama ir patikrinami pateikti dokumentai. Galimi skirtumai tarp transporto priemonės
kilmės valstybėje galiojančių techninių reikalavimų ir reikalavimų, kurie taikomi Nyderlanduose, nėra kliūtis registruoti
transporto priemonę, jei iš pateiktų dokumentų galima nustatyti, kad jos būklė yra tokia pati kaip ir ta, kokios ji buvo patvirtinta
atitinkamos transporto priemonės kilmės valstybėje narėje, ir kad šie skirtumai nekelia jokio rimto pavojaus saugumui.
Be to, kiekvienai Nyderlanduose registruotai senesnei kaip trejų metų amžiaus transporto priemonei taikoma periodinė techninė
apžiūra (
algemene periodieke keuring
). Kai transporto priemonei, kuriai taikoma trečia procedūra, turi būti atlikta techninė apžiūra, registracijos liudijimą
išduoti prašantis asmuo gauna pažymą, kuri jam leidžia transporto priemonę naudoti metus laiko.
Pagal
Kentekenreglement
25 straipsnio 7 dalį prieš tai nurodytos procedūros taikomos
mutatis mutandis
naujam prašymui dėl transporto priemonės registracijos, kuri anksčiau buvo registruota Nyderlanduose ir vėliau nedalyvavo
eisme, buvo išvežta iš Nyderlandų teritorijos, skirta naudoti ne visuomeniniuose keliuose arba kuriai buvo suteikta speciali
registracija.
Ketvirta procedūra taikoma transporto priemonėms, kurios buvo registruotos ne Europos Sąjungos valstybėje, ir dar neregistruotoms
transporto priemonėms, kurioms nebuvo suteiktas tipo ar individualus patvirtinimas. Po šių transporto priemonių identifikavimo
atliekama jų techninės būklės apžiūra, kurią paprastai vykdo prašymą pateikęs asmuo po to, kai RDW specialus departamentas
administracine tvarka peržiūrėjo jo individualų prašymą. Norint registruoti transporto priemonę, reikia pateikti techninio
pobūdžio informacijos.
Prieš tai apibūdinta su antra ir trečia procedūromis susijusi RDW praktika yra grindžiama
Kentekenreglement
.
2005 m. lapkričio 11 d. transporto ministras RDW nusiuntė cirkuliarą, prašydamas nuo 2005 m. gruodžio 1 d. anksčiau kitoje
valstybėje narėje registruotoms transporto priemonėms nebetaikyti
Kentekenreglement
25 straipsnio 1 dalyje numatytos techninės apžiūros.

Ikiteisminė procedūra
Manydama, kad su transporto priemonių registracijos procedūra susiję Nyderlandų teisės aktai neatitinka EB 28 ir EB 30 straipsnių
nuostatų, Komisija pradėjo procedūrą dėl įsipareigojimų neįvykdymo ir Nyderlandų Karalystės paprašė pateikti savo pastabas.
Į šį oficialų pranešimą Nyderlandų vyriausybė atsakė 2003 m. liepos 10 d. laišku. 2004 m. sausio 29 d. antruoju laišku ji
patikslino savo pastabas.
2004 m. liepos 9 d. laišku Komisija išsiuntė pagrįstą nuomonę, nurodydama Nyderlandų Karalystei per du mėnesius nuo jos gavimo
imtis būtinų priemonių, kad į ją būtų tinkamai atsižvelgta.
Paprašiusi šioje pagrįstoje nuomonėje numatytą terminą pratęsti vienu mėnesiu, Nyderlandų Karalystė į ją atsakė 2004 m. lapkričio
2 dieną.
2005 m. liepos 22 d. Teisingumo Teismo kanceliarijoje gautu pareiškimu Komisija pagal EB 226 straipsnį pareiškė šį ieškinį.
2006 m. vasario 20 d. Nutartimi Teisingumo Teismo pirmininkas leido Suomijos Respublikai įstoti į bylą Nyderlandų Karalystės
pusėje.

Dėl ieškinio priimtinumo

Šalių argumentai
Nyderlandų vyriausybė tvirtina, kad Komisija pažeidė savo pareigą pakankamai tiksliai ir neprieštaringai apibrėžti ieškinio
dalyką ir ikiteisminės procedūros stadijoje, ir ieškinyje, nes pagrįstoje nuomonėje ji nepaaiškino skirtumo tarp „transporto
priemonių techninės būklės apžiūros“ ir „apžiūros siekiant transporto priemonę identifikuoti“.
Ieškinyje Komisija neteisėtai išplėtė ginčo dalyką, palyginti su pagrįsta nuomone, nes jos kaltinimas dėl „papildomų techninių
apžiūrų“ taip pat apėmė transporto priemonių identifikavimo procedūrą. Todėl Komisijos ieškinį reikia atmesti tiek, kiek jis
susijęs su šia identifikavimo procedūra.
Komisija nurodo, kad ji nesutinka su antra ir trečia prieš tai apibūdintomis procedūromis. Taikant šias procedūras atliekamos
transporto priemonių apžiūros turėtų būti skirstomos į dvi kategorijas, būtent apžiūras, kai siekiama tik identifikuoti transporto
priemones, atliekamas per antrą ir trečią procedūras, ir transporto priemonių techninės būklės apžiūras, tai yra technines
apžiūras siaurąja prasme, atliekamas per trečią procedūrą.
Komisija nurodo, kad pagrįstos nuomonės 5 dalies 2 ir 3 punktuose bei 13 dalyje ji patikslino, jog kaltinimai yra susiję su
dviem apžiūrų režimais. Be to, iš Nyderlandų vyriausybės atsakymo matyti, kad ji suprato, jog Komisijos kaltinimai buvo susiję
su dviem nagrinėjamais apžiūrų režimais.

Teisingumo Teismo vertinimas
Reikia pažymėti, kad pagrįstos nuomonės 13 punktas apima du patikrinimų režimus, susijusius su prieš tai apibūdintomis antra
ir trečia procedūromis.
Be to, iš 2004 m. lapkričio 2 d. Nyderlandų vyriausybės atsakymo į pagrįstą nuomonę matyti, jog pastarojoje šios antra ir
trečia procedūros buvo nagrinėjamos atskirai – išdėstant požiūrį, pirma, dėl abiejose procedūrose numatyto anksčiau kitoje
valstybėje narėje registruotų transporto priemonių identifikavimo ir, antra, dėl trečioje procedūroje numatytos šių transporto
priemonių techninės būklės apžiūros.
Iš to išplaukia, kad Nyderlandų vyriausybė galėjo išsiaiškinti pagrįstoje nuomonėje Komisijos nurodytus kaltinimus dėl dviejų
apžiūrų režimų, kurias numato antra ir trečia procedūros, ir kad ši vyriausybė negali pagrįstai teigti, jog Komisija savo
ieškinyje neteisėtai išplėtė ginčo dalyką.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, Nyderlandų vyriausybės prieštaravimą dėl priimtinumo reikia atmesti.

Dėl esmės

Šalių argumentai
Komisijos teigimu, anksčiau kitoje valstybėje narėje registruotų transporto priemonių registracija Nyderlanduose ir registracijos
liudijimų išdavimas tuo atveju, jei pasikeičia anksčiau Nyderlanduose registruotos transporto priemonės savininkas, yra dvi
panašios situacijos.
Šios panašios situacijos traktuojamos skirtingai ir tai kliudo prekybai Bendrijoje. Iš tiesų, kadangi dėl pareigos anksčiau
kitoje valstybėje narėje registruotas transporto priemones pateikti išankstinei apžiūrai privalėjimo, sistemiškumo ir su tuo
susijusių išlaidų šias transporto priemones sunkiau importuoti, ši priemonė yra kiekybiniams importo apribojimams lygiaverčio
poveikio priemonė EB 28 straipsnio prasme. Šiuo atžvilgiu Komisija mano, kad nagrinėjamą apžiūrą galima priskirti dviem kategorijoms,
būtent apžiūrai siekiant transporto priemones identifikuoti ir apžiūrai siekiant nustatyti jų techninę būklę.
Komisija mano, kad ginčijamos priemonės turi būti laikomos lygiaverčio poveikio priemonėmis, kurias draudžia EB 28 straipsnis,
nes jos kitoje valstybėje narėje anksčiau registruotų transporto priemonių importą daro mažiau patrauklų ir todėl yra kliūtis
laisvam prekių judėjimui. Be to, jos nėra pateisinamos EB 30 straipsnyje paminėtu tikslu arba Teisingumo Teismo pripažįstamu
imperatyviu reikalavimu.
Konkrečiai tariant, Komisijos teigimu, antroje ir trečioje procedūrose numatyta apžiūra siekiant identifikuoti transporto
priemones negali būti pateisinta reikalingumo patikrinti, ar importuotų ir anksčiau kitoje valstybėje narėje registruotų transporto
priemonių identifikacinis numeris buvo pakeistas, nes šis numeris taip pat galėjo būti pakeistas nuosavybės teisę perleidžiant
Nyderlandų Karalystės teritorijoje. Be to, kadangi pagal Direktyvą 1999/37 registracijos dokumentų turinys yra suderinamas
Bendrijos lygmeniu, Nyderlanduose atliekama apžiūra yra perteklinė ir dubliuojasi su kitose valstybėse narėse jau atliktomis
apžiūromis. Ji taip pat pažymi, kad kol ši apžiūra bus atlikta, tenka laukti kelias savaites.
Kiek tai susiję su transporto priemonių būklės techninėmis apžiūromis, iš Teisingumo Teismo praktikos išplaukia, jog transporto
priemonėms, anksčiau registruotoms vienoje valstybėje narėje, kurioje atlikta jų techninė apžiūra, tam tikromis aplinkybėmis
kitoje valstybėje narėje gali būti taikoma papildoma apžiūra jas ten registruojant, bet su sąlyga, kad panaši apžiūra taikoma
nacionalinėms transporto priemonėms, kurios registruojamos tomis pačiomis aplinkybėmis. Šioje byloje Nyderlanduose anksčiau
registruotoms transporto priemonėms, kai keičiasi jų savininkas, tokia apžiūra netaikoma – ji taikoma tik kitoje valstybėje
narėje anksčiau registruotoms ir registracijai Nyderlanduose pateikiamoms transporto priemonėms.
Nyderlandų ir Suomijos vyriausybės laikosi nuomonės, kad negalima lyginti Nyderlanduose anksčiau registruotos transporto priemonės
savininko pasikeitimo ir kitos valstybės narės kilmės transporto priemonės importo. Transporto priemonės registracija ir duomenų
apie savininko pasikeitimą įrašymas turi du skirtingus tikslus, nes registruojant transporto priemonė įtraukiama į Nyderlandų
nacionalinį registrą, o savininko pasikeitimas jau registruotą transporto priemonę tik susieja su kitu asmeniu. Vadinasi,
šios dvi situacijos nėra panašios.
Kita vertus, kitoje valstybėje narėje anksčiau registruotų transporto priemonių registracija Nyderlanduose yra panaši į Nyderlanduose
jau įregistruotų transporto priemonių, kurios buvo išbrauktos iš registro ir dėl kurių pateiktas naujas prašymas įregistruoti
Nyderlanduose, registracijos procedūrą. Tokiu atveju pagal
Kentekenreglement
25 straipsnio 7 dalį procedūra yra tokia pati kaip ir numatyta transporto priemonių importui.
Dėl apžiūros siekiant identifikuoti transporto priemones Nyderlandų ir Suomijos vyriausybės tvirtina, kad ši apžiūra yra būtina
norint užtikrinti saugumą keliuose, kovoti su sukčiavimu, apsaugoti aplinką ir vartotojus bei viešąją tvarką.
Šiuo klausimu Direktyva 1999/37 numato tik minimalų suderinimą, o tai valstybėms narėms leidžia nustatyti papildomas apžiūras
registruojant.
Dėl trečioje procedūroje numatytos papildomos techninės apžiūros Nyderlandų vyriausybė teigia, kad tai užtikrina, jog Nyderlanduose
kelių transporto eisme dalyvauja tik šios valstybės narės reikalavimus dėl saugumo keliuose ir aplinkos atitinkančios transporto
priemonės.
Suomijos vyriausybė taip pat mano, kad priemonės, dėl kurių kaltinama, atitinka proporcingumo principą, nes registracijos
tikslai, atsižvelgiant į kuriuos techninė apžiūra yra būtina, negali būti pasiekti mažiau ribojančiomis priemonėmis.

Teisingumo Teismo vertinimas
Dėl apžiūros siekiant transporto priemones identifikuoti
Remiantis Teisingumo Teismo praktika EB 28 straipsnyje numatytas apribojimams lygiaverčio poveikio priemonių draudimas apima
bet kokius valstybių narių teisės aktus, galinčius tiesiogiai ar netiesiogiai, iš tikrųjų ar potencialiai sudaryti prekybos
Bendrijos viduje kliūtis (2000 m. lapkričio 16 d. Sprendimo
Komisija prieš Belgiją
, C‑217/99, Rink. p. I‑10251, 16 punktas; 2006 m. spalio 26 d. Sprendimo
Komisija prieš Graikiją
, C‑65/05, Rink. p. I‑10341, 27 punktas ir 2007 m. kovo 15 d. Sprendimo
Komisija prieš Suomiją
, C‑54/05, Rink. p. I‑0000, 30 punktas). Todėl vien faktas, kad atgrasoma nuo nagrinėjamų produktų įvežimo į nagrinėjamą valstybę
narę ar prekybos jais, importuotojui yra kliūtis laisvam prekių judėjimui (minėto sprendimo
Komisija prieš Belgiją
18 punktas ir 2007 m. birželio 7 d. Sprendimo
Komisija prieš Belgiją
, C‑254/05, Rink. p. I‑0000, 30 punktas).
Nagrinėjamu atveju iš bylos medžiagos matyti, kad prieš transporto priemonę registruojant Nyderlandai reikalauja, jog ji būtų
identifikuota. Pagal Direktyvos 1999/37 2 straipsnio b punktą ir 4 straipsnį anksčiau kitoje valstybėje narėje registruotos
transporto priemonės importo atveju ši apžiūra atliekama pateikiant šioje kitoje valstybėje narėje išduotą registracijos liudijimą.
Vis dėlto Komisija Nyderlandų Karalystę kaltina kliūčių laisvam prekių judėjimui sudarymu, nes identifikavimo procedūra neapsiriboja
vien administraciniu formalumu ir apima reikalavimą transporto priemonę pristatyti RDW, taip tikrintojui sudarant sąlygas
patikrinti, ar transporto priemonė iš tikrųjų yra Nyderlandų teritorijoje ir ar ji atitinka kitoje valstybėje narėje išduotame
registracijos liudijime nurodytus duomenis. Komisijos teigimu, dėl šios apžiūros, kuri trunka dvidešimt penkias minutes ir
ikiteisminės procedūros metu kainavo 45 eurus, transporto priemonių importas į Nyderlandus yra mažiau patrauklus.
Su šiuo Komisijos argumentu negalima sutikti.
Iš tiesų reikia pažymėti, kad nagrinėjamos procedūros metu, kaip matyti iš pačio Komisijos ieškinio, kompetentingos Nyderlandų
valdžios institucijos transporto priemonę tik patikrina dėl registracijos.
Todėl tai yra paprasčiausias administracinis formalumas, kuriuo nenustatoma jokia papildoma apžiūra ir kuris yra neatsiejamas
nuo pačio registravimo prašymo nagrinėjimo ir nuo su tuo susijusios procedūros taikymo.
Be to, tai, kad šios procedūros pobūdis nėra atgrasantis, patvirtina Nyderlandų atliekamos apžiūros būdai.
Visų pirma, kiek tai susiję su kelione, kuri yra būtina norint įvykdyti pareigą transporto priemonę pateikti RDW, iš bylos
medžiagos matyti, kad ši tarnyba visoje Nyderlandų teritorijoje turi platų centrų tinklą, todėl joje identifikuoti galima
nesunkiai.
Dėl 45 eurų mokesčio reikia konstatuoti, jog, atsižvelgiant į visas bet kurios registracijos neišvengiamas išlaidas, ši suma
negali daryti didelės įtakos transporto priemonės savininko pasirinkimui ją registruoti Nyderlanduose ar to nedaryti.
Galiausiai dėl Komisijos nurodomos aplinkybės, kad kol transporto priemonę bus galima pateikti registracijai, gali tekti laukti
kelias savaites, pakanka pažymėti, jog transporto priemonės savininkas gali nesunkiai išvengti šio laukimo ar bent jau jį
sutrumpinti, su pasirinktu RDW centru dėl susitikimo susitardamas iš anksto.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, nagrinėta transporto priemonių apžiūra, siekiant jas identifikuoti, negali turėti jokio
atgrasančio poveikio transporto priemonės importui į šią valstybę narę arba šį importą padaryti mažiau patrauklų. Todėl Komisijos
kaltinimą dėl šios apžiūros reikia atmesti.
Dėl transporto priemonių techninės būklės apžiūros
Visų pirma reikia pažymėti, kad pagal nusistovėjusią teismo praktiką valstybės narės įsipareigojimų neįvykdymo buvimas nustatomas
atsižvelgiant į valstybės narės padėtį pagrįstoje nuomonėje nurodyto termino pabaigoje (žr., pavyzdžiui, 2003 m. sausio 16 d.
Sprendimo
Komisija prieš Jungtinę Karalystę
, C‑63/02, Rink. p. I‑821, 11 punktą ir 2005 m. liepos 14 d. Sprendimo
Komisija prieš Ispaniją
, C‑135/03, Rink. p. I‑6909, 31 punktą). Į vėliau atliktus pakeitimus Teisingumo Teismas neatsižvelgia (žr., pavyzdžiui, 2004 m.
lapkričio 18 d. Sprendimo Komisija prieš Airiją, C‑482/03, Rink. p. I‑0000, 11 punktą).
Kadangi Komisija pagrįstą nuomonę patvirtino 2004 m. liepos 9 d. ir Nyderlandų Karalystei nustatė dviejų mėnesių terminą,
kurį pratęsė vienu mėnesiu, data, į kurią turi būti atsižvelgiama siekiant nustatyti, ar buvo įvykdyti nurodyti įsipareigojimai,
yra 2004 m. spalio 9 diena. Todėl po šios datos transporto ministro priimtas cirkuliaras nagrinėjamu atveju nėra svarbus.
Prieš nagrinėjant, ar transporto priemonių techninės būklės apžiūra, siekiant jas registruoti, atitinka EB 28 ir EB 30 straipsnius,
visų pirma reikia patikrinti, ar numatydama šią apžiūrą Nyderlandų Karalystė tik veikė vykdydama iš Direktyvos 96/96 kylančius
įsipareigojimus.
Kiek tai susiję su transporto priemonių techninės būklės apžiūra, Direktyvos 96/96 trisdešimt trečioje konstatuojamojoje dalyje
išvardyti jos tikslai yra pasiekti techninių apžiūrų reikalavimų suderinimą, kad būtų išvengta bet kokių konkurencijos iškraipymų
tarp pervežimo įmonių savininkų, ir būtų garantuota, jog transporto priemonės yra tinkamai tikrinamos.
Direktyvos 96/96 3 straipsnio 1 dalis valstybėms narėms suteikia diskreciją, tačiau šio straipsnio 2 dalis reikalauja, kad
jos pripažintų kitoje valstybėje narėje išduotą liudijimą, rodantį, jog buvo atlikta transporto priemonės techninė apžiūra,
laikantis bent šios direktyvos nuostatų. Vis dėlto Direktyvos 96/96 5 straipsnis nustato papildomus testus ar sąlygas, kurių
valstybė narė gali reikalauti, palyginti su nurodytais šios direktyvos I ir II prieduose, su sąlyga, kad toks liudijimas neapima
šių testų (šiuo klausimu žr. 2002 m. kovo 21 d. Sprendimo
Cura Anlagen
, C‑451/99, Rink. p. I‑3193, 62 punktą).
Šioje byloje pagal trečią procedūrą, taikomą senesnėms kaip trejų metų amžiaus transporto priemonėms, kurioms buvo suteiktas
Bendrijos tipo patvirtinimas, anksčiau valstybėje narėje, kur joms suteiktas nacionalinis tipo ar individualus patvirtinimas,
registruotoms transporto priemonėms ir anksčiau Nyderlanduose registruotoms transporto priemonėms, kurioms buvo suteiktas
olandiškas tipo patvirtinimas, registruojant taikoma jų techninės būklės apžiūra, atsižvelgiant į registracijos liudijimą
ir į atitikties sertifikatą, kurie buvo išduoti kitose valstybėse narėse. Kita vertus, naujesnių kaip trejų metų amžiaus transporto
priemonių, kurios anksčiau registruotos kitose valstybėse narėse, atveju nereikalaujama, kad jų techninė būklė būtų patikrinta
prieš registruojant.
Ši trečia procedūra negali būti pateisinta Direktyva 96/96, nes, priešingai nei nurodyta šios direktyvos 3 straipsnio 2 dalyje,
ja neatsižvelgiama į kitose valstybėse narėse išduotų dokumentų, patvirtinančių, kad buvo atlikta techninė apžiūra, pripažinimo
principą.
Todėl reikia patikrinti, ar pareiga senesnes kaip trejų metų amžiaus transporto priemones, kurios anksčiau buvo registruotos
kitoje valstybėje narėje, prieš registruojant Nyderlanduose pristatyti, kad būtų atlikta jų techninės būklės apžiūra, yra
EB 28 straipsniu draudžiama kiekybiniams importo apribojimams lygiaverčio poveikio priemonė, ir, jei atsakymas būtų teigiamas,
ar šį reikalavimą vis dėlto galima pateisinti EB 30 straipsnyje numatytų interesų apsauga (šiuo klausimu žr. 2004 m. balandžio
29 d. Sprendimo
Komisija prieš Austriją
, C‑150/00, Rink. p. I‑3887, 80 punktą).
Kaip buvo nurodyta šio sprendimo 53 punkte, EB 28 straipsnyje numatytas apribojimams lygiaverčio poveikio priemonių draudimas
apima bet kokius valstybių narių teisės aktus, galinčius tiesiogiai ar netiesiogiai, iš tikrųjų ar potencialiai sudaryti prekybos
Bendrijos viduje kliūtis.
Šioje byloje nustatydamos transporto priemonių techninės būklės apžiūrą, kokią numato trečia procedūra, prieš jas registruojant
Nyderlanduose, šios valstybės narės valdžios institucijos šią apžiūrą bendrai ir sistemiškai taiko visoms senesnėms kaip trejų
metų amžiaus transporto priemonėms, anksčiau registruotoms kitose valstybėse narėse, ir visiškai neatsižvelgia į pastarosiose
valstybėse narėse galbūt jau atliktas apžiūras. Todėl tiek, kiek ši apžiūra dubliuojasi su neseniai kitose valstybėse narėse
atliktomis techninėmis apžiūromis, nepripažįstant jų rezultato, ji tam tikrus suinteresuotuosius asmenis gali atgrasyti nuo
senesnių kaip trejų metų amžiaus transporto priemonių, anksčiau registruotų kitose valstybėse narėse, importo į Nyderlandus.
Todėl ši procedūra yra EB 28 straipsniu draudžiamas laisvo prekių judėjimo apribojimas.
Vis dėlto iš nusistovėjusios Teisingumo Teismo praktikos išplaukia, kad nacionalinės teisės aktai, kurie yra kiekybiniams
apribojimams lygiavertė poveikio priemonė, gali būti pateisinami EB 30 straipsnyje išvardytais bendrojo intereso pagrindais
arba imperatyviais reikalavimais (šiuo klausimu žr. 2004 m. vasario 5 d. Sprendimo
Komisija prieš Italiją
, C‑270/02, Rink. p. I‑1559, 21 punktą ir minėto sprendimo
Komisija prieš Suomiją
38 punktą). Abiem atvejais nacionalinė nuostata turi būti tinkama užtikrinti ja siekiamo tikslo įgyvendinimą ir neturi viršyti
to, kas būtina jam pasiekti (žr., pavyzdžiui, 2002 m. birželio 20 d. Sprendimo
Radiosistemi
, C‑388/00 ir C‑429/00, Rink. p. I‑5845, 40–42 punktus ir 2003 m. gegužės 8 d. Sprendimo
ATRAL
, C‑14/02, Rink. p. I‑4431, 64 punktą).
Šiuo požiūriu kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos turi įrodyti, pirma, kad jų teisės aktai yra būtini vienam
ar keliems EB 30 nurodytiems tikslams arba imperatyviems reikalavimams įgyvendinti, ir, antra, kad šie teisės aktai atitinka
proporcingumo principą (šiuo klausimu žr. 2003 m. birželio 19 d. Sprendimo
Komisija prieš Italiją
, C‑420/01, Rink. p. I‑6445, 30 ir 31 punktus bei minėtų 2004 m. vasario 5 d. Sprendimo
Komisija prieš Italiją
22 punktą ir sprendimo
Komisija prieš Suomiją
38 punktą).
Kalbant apie Nyderlandų vyriausybės pateiktą argumentą, kad transporto priemonių techninės būklės apžiūra leidžia užtikrinti
saugumą keliuose ir saugoti aplinką, nes dėl jos tik Nyderlandų saugumo keliuose ir aplinkos reikalavimus atitinkančios transporto
priemonės dalyvaus kelių transporto eisme šioje valstybėje narėje, neginčijama, jog saugumas keliuose bei aplinkos apsauga
yra privalomieji bendrojo intereso pagrindai, galintys pateisinti laisvo prekių judėjimo kliūtį (žr., pavyzdžiui, minėto sprendimo
Cura Anlagen
59 punktą).
Vis dėlto, kalbant apie ginčijamų teisės aktų proporcingumo vertinimą ir klausimą, ar norimas tikslas gali būti pasiektas
taikant prekybą Bendrijos viduje mažiau varžančius apribojimus, reikia konstatuoti, kad Nyderlandų Karalystė konkrečiai neįrodė
nagrinėjamo laisvo prekių judėjimo apribojimo proporcingumo siekiamam tikslui.
Konkrečiai tariant, panašus rezultatas galėtų būti pasiektas mažiau ribojančiomis priemonėmis, pavyzdžiui, kitoje valstybėje
narėje išduotų įrodymų, kad buvo atlikta techninė jos teritorijoje registruotos transporto priemonės apžiūra, pripažinimu
ir Nyderlandų muitinės institucijų bendradarbiavimu su kolegomis kitose valstybėse narėse, jei trūktų kokių nors duomenų.
Atsižvelgiant į tai, kas buvo išdėstyta, reikia konstatuoti, jog nustatydama, kad senesnėms kaip trejų metų amžiaus transporto
priemonėms, kurios anksčiau buvo registruotos kitose valstybėse narėse, prieš registruojant Nyderlanduose turi būti atlikta
techninės būklės apžiūra, Nyderlandų Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 28 ir EB 30 straipsnius.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Procedūros reglamento 69 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi
šalis to reikalavo. Pagal to paties straipsnio 3 dalies pirmąją pastraipą, jeigu kiekvienos šalies dalis reikalavimų patenkinama,
o dalis atmetama, arba jeigu susiklosto ypatingos aplinkybės, Teismas gali paskirstyti išlaidas šalims arba nurodyti kiekvienai
padengti savo išlaidas. Kadangi dalis Komisijos ir Nyderlandų Karalystės reikalavimų buvo atmesta, jos pačios padengia savo
bylinėjimosi išlaidas.
Pagal Procedūros reglamento 69 straipsnio 4 dalį į bylą įstojusios valstybės narės pačios padengia savo išlaidas. Todėl Suomijos
Respublika, į bylą įstojusi šalis, padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:
1.
Nustatydama, kad senesnėms kaip trejų metų amžiaus transporto priemonėms, kurios anksčiau buvo registruotos kitose valstybėse
narėse, prieš jas registruojant Nyderlanduose turi būti atlikta techninės būklės apžiūra, Nyderlandų Karalystė neįvykdė įsipareigojimų
pagal EB 28 ir EB 30 straipsnius.
2.
Atmesti kitą ieškinio dalį.
3.
Europos Bendrijų Komisija, Nyderlandų Karalystė ir Suomijos Respublika kiekviena padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Parašai.
*
Proceso kalba: olandų.