CELEX: 62003CJ0333
Traktatbrud
manglende gennemførelse af direktiv 98/50/EF
virksomhedsoverførsel
varetagelse af arbejdstagernes rettigheder

Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 30. juli 2003 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør
af artikel 226 EF anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser
i henhold til Rådets direktiv 98/50/EF af 29. juni 1998 om ændring af direktiv 77/187/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes
lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele
af bedrifter (EFT L 201, s. 88, herefter »direktivet«), idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser,
der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har givet Kommissionen meddelelse herom.
Retsforskrifter og den administrative procedure
Diretivets artikel 2 bestemmer:
»1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest
den 17. juli 2001 […]
2. De i stk. 1 nævnte love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved
offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om de foranstaltninger, de træffer med henblik på gennemførelsen af dette
direktiv.«
Rådets direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 (EFT L 61, s. 26) er blevet ophævet ved Rådets direktiv 2001/23/EF af 12. marts
2001 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel
af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder eller bedrifter (EFT L 82, s. 16). Ifølge artikel 12 i direktiv
2001/23 ophæves direktiv 77/187, som ændret, dog uden at medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de gennemførelsesfrister,
der er anført i bilag I, del B, i direktiv 2001/23, berøres heraf. I bilag I, del B, er fristen for direktivets gennemførelse
fastsat til den 17. juli 2001.
Da Kommissionen ikke havde modtaget underretning om de nationale foranstaltninger til gennemførelse af direktivet, besluttede
den at indlede traktatbrudsproceduren i henhold til artikel 226 EF. Efter at Kommissionen havde tilstillet Storhertugdømmet
Luxembourg en åbningsskrivelse, hvori den anmodede den om at fremkomme med sine bemærkninger, fremsatte Kommissionen den 3.
april 2003 en begrundet udtalelse, hvori den opfordrede denne medlemsstat til at træffe de nødvendige foranstaltninger for
at efterkomme denne udtalelse inden for en frist af to måneder fra dens meddelelse.
Da Storhertugdømmet Luxembourg ikke besvarede denne udtalelse, besluttede Kommissionen at anlægge denne sag.
Søgsmålet
Parternes argumenter
Kommissionen har anført, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktivet, idet det
ikke har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke
har meddelt Kommissionen dem.
Storhertugdømmet Luxembourg har gjort gældende, at lovforslag nr. 4896 om bestemmelser om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder
i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter, der tilsigter at gennemføre direktivet, var
blevet forelagt Deputeretkammeret den 27. december 2001. Som følge af to udtalelser afgivet af Conseil d’État i maj og juli
2003, besluttede Deputeretkammerets arbejds- og beskæftigelsesudvalg den 7. juli 2003 at indføje ændringer i lovforslaget.
Disse ændringer blev godkendt af Conseil de gouvernement den 18. juli 2003, og oversendt til Conseil d’État og Deputeretkammeret.
Under et møde den 7. juli 2003 besluttede det pågældende udvalg at sætte lovforslaget på Deputeretkammerets dagsorden, således
at loven kun vedtages i oktober 2003.
Domstolens bemærkninger
Det følger af fast praksis, at spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger et traktatbrud, skal vurderes på baggrund af forholdene
i medlemsstaten, som de var ved udløbet af fristen i den begrundede udtalelse (jf. bl.a. dom af 15.3.2001, sag C-147/00, Kommissionen
mod Frankrig, Sml. I, s. 2387, præmis 26, og af 4.7.2002, sag C-173/01, Kommissionen mod Grækenland, Sml. I, s. 6129, præmis
7).
Det er ubestridt, at Storhertugdømmet Luxembourg ikke har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre gennemførelsen
af direktivet inden udløbet af den frist, der var fastsat i den begrundede udtalelse.
Som følge heraf må det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktivet,
idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
Sagens omkostninger
I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der
er nedlagt påstand herom. Da Kommissionen har nedlagt påstand om, at Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens
omkostninger, og Storhertugdømmet Luxembourg har tabt sagen, bør det pålægges Storhertugdømmet Luxembourg at betale sagens
omkostninger.
På grundlag af disse præmisser
DOMSTOLEN (Tredje Afdeling)
1)
Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 98/50/EF af 29. juni 1998 om ændring
af direktiv 77/187/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse
med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter, idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser,
der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
2)
Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.
Rosas
Schintgen
Colneric
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 10. juni 2004.
R. Grass
A. Rosas
Justitssekretær
Le président de la Tredje Afdeling
–
Processprog: fransk.