CELEX: 62004TJ0255
Avalik teenistus
Ametnikud

Ametnikud – Rasedus- ja sünnituspuhkus – Kestus – Tähtaja algus
(Personalieeskirjad, artiklid 58 ja 59)
Personalieeskirjadega on kehtestatud rasedus- ja sünnituspuhkuse arvutamise selge ja üheselt mõistetav süsteem, mille alusel
saab vastavalt õiguskindluse põhimõttele eelnevalt kindlalt määratleda selle puhkuse alguse selleks, et rasedal naisel oleks
enne rasedus- ja sünnituspuhkusele minekut võimalus olla oma haldusseisundist teadlik. Selle süsteemi raames ei ole ametisse
nimetaval asutusel rasedus- ja sünnituspuhkuse alguse ja lõpu kuupäeva fikseerimisel mingit kaalutlusruumi. Kuigi ta peab
ametniku tööle tagasituleku kuupäeva kindlaksmääramiseks kindlasti võtma arvesse sünnituse tegelikku kuupäeva, ei või ta ainult
arstlikust tõendist tulenevat eeldatavat sünnituskuupäeva võtta arvesse rasedus- ja sünnituspuhkuse alguse kindlaksmääramiseks
ning mingil juhul ei või ta seda kindaks määrata tagasiulatuvalt vastavalt tegelikule sünnituskuupäevale. Kui tegelik sünnituskuupäev
on varasem kui selle eeldatav kuupäev, tuleb asuda seisukohale, et rasedus- ja sünnituspuhkuse alguse aeg ei muutu ning et
asjaomane ametnik peab peale sünnitust saama täiendavat puhkust, et tagada talle personalieeskirjades ette nähtud minimaalne
ehk kuueteistkümne nädala pikkune rasedus- ja sünnituspuhkus.
See järeldus ei muutu siis, kui rase naine on juba enne rasedus- ja sünnituspuhkuse algust haiguspuhkusel rasedusega seotud
haiguste tõttu, kuna selles osas ei tee personalieeskirjade artikkel 85 neil mingit vahet. Nimetatud sätte kohaldamine nii,
et sellisel juhul fikseeritaks tagasiulatuvalt rasedus- ja sünnituspuhkuse algus vastavalt tegelikule sünnituskuupäevale,
muutes sellele päevale eelneva kuuenädalase tähtaja hulka kuuluvad haiguspuhkuse päevad rasedus- ja sünnituspuhkuse päevadeks,
oleks vastuolus personalieeskirjade artiklitega 58 ja 59. Rasedust ei saa pidada haiguseks ning ühtki personalieeskirjade
sätet ei saa tõlgendada nii, et see võimaldaks ümber arvestada neid kahte tüüpi puhkusi, mis on erineva olemuse ning eesmärgiga.
Selline meetod diskrimineeriks lisaks rasedaid naisi, kelle rasedus on kulgenud probleemideta ning kellel ei ole seega olnud
vajadust võtta haiguspuhkust, võrreldes nendega, kes peavad enne oma rasedus- ja sünnituspuhkust võtma haiguspuhkuse, kuna
nad on töövõimetud.
(vt punktid 50–56 ja 58–61)