CELEX: 61995CJ0345
Institutionernes hjemsted
Europa-Parlamentet
Mødeperioder

Dommens præmisser
1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 7. november 1995 har Den Franske Republik i medfoer af EKSF-traktatens artikel 38, EF-traktatens artikel 173 og Euratom-traktatens artikel 146 anlagt sag med paastand om annullation af Europa-Parlamentets afgoerelse af 20. september 1995 om fastlaeggelse af tidsplanen for Parlamentets arbejde i 1996 (herefter »den anfaegtede afgoerelse«).
2 Den 12. december 1992 traf repraesentanterne for medlemsstaternes regeringer ved faelles aftale i henhold til EOEF-traktatens artikel 216, EKSF-traktatens artikel 77 og Euratom-traktatens artikel 189 en afgoerelse vedroerende fastlaeggelse af hjemstedet for De Europaeiske Faellesskabers institutioner og for visse af Faellesskabernes organer og tjenester (EFT C 341, s. 1, herefter »Edinburgh-afgoerelsen«).
3 Det bestemmes i afgoerelsens artikel 1, litra a):
»Europa-Parlamentet har hjemsted i Strasbourg og afholder dér de tolv maanedlige plenarmoederaekker, herunder ogsaa budgetmoederaekken. Yderligere plenarmoederaekker afholdes i Bruxelles. Europa-Parlamentets udvalg holder deres moeder i Bruxelles. Europa-Parlamentets Generalsekretariat og dets tjenester er fortsat placeret i Luxembourg.«
4 Det fremgaar af artikel 10 i Parlamentets forretningsorden (konsolideret udgave af 7.12.1995, EFT L 293, s. 1), at tidsplanen for plenarmoedeperioderne svarer til varigheden af de moedefrie perioder inden for den aarlige session. Moedeperioden er den periode - som regel hver maaned - hvor Parlamentet traeder sammen. Den er opdelt i daglige moeder. Parlamentet beslutter saaledes i et plenarmoede tidspunktet for afbrydelse og genoptagelse af den aarlige session.
5 I den af Parlamentet fastsatte tidsplan naevnes alene datoerne for plenarmoedeperioderne, og det anfoeres ikke, hvor moederne afholdes. Der er imidlertid enighed mellem parterne om, at de plenarmoedeperioder, der straekker sig fra en mandag til en fredag, afholdes i Strasbourg, mens de plenarmoedeperioder, der som udgangspunkt kun varer to paa hinanden foelgende halve dage, afholdes i Bruxelles.
6 Ved den anfaegtede afgoerelse fastsatte Parlamentet tidsplanen for 1996 ved afstemning, og udfaldet heraf blev indfoert i den foreloebige moedeprotokol.
7 I denne forbindelse havde Formandskonferencen besluttet at foreslaa en tidsplan med tolv fem-dages perioder, heraf to moedeperioder i oktober, hvoraf den foerste skulle afholdes fra den 7. til den 11. oktober 1996 og den anden fra den 21. til den 25. oktober 1996, samt otte moedeperioder med en varighed paa to halve dage.
8 Efter vedtagelsen af aendringsforslag nr. 9, der var stillet af Pauline Green for PSE-gruppen (De Europaeiske Socialdemokraters gruppe), bortfaldt moedeperioden fra den 7. til den 11. oktober 1996, hvilket indebar, at der skulle afholdes elleve plenarmoedeperioder i Strasbourg i 1996.
9 Denne tidsplans overensstemmelse med faellesskabsretten, navnlig Edinburgh-afgoerelsen, blev bestridt af Frankrigs faste repraesentant paa Coreper's moede den 27. september 1995, af den franske delegation i Raadet den 2. oktober 1995 og i to skrivelser til Parlamentets formand, Klaus Haensch, den ene fra Den Franske Republiks praesident, Jacques Chirac, af 28. september 1995, og den anden fra viceministeren for europaspoergsmaal, Michel Barnier, af 27. september 1995.
10 Disse skridt gav ikke noget resultat, og Den Franske Republik har herefter anlagt naervaerende sag.
11 Ved kendelse af 7. marts 1996 gav Domstolens praesident Storhertugdoemmet Luxembourg tilladelse til at intervenere til stoette for sagsoegerens paastande.
12 Til stoette for sine paastande har den franske regering fremfoert tre anbringender. Det foerste anbringende stoettes paa en tilsidesaettelse af Edinburgh-afgoerelsen, det andet stoettes paa en tilsidesaettelse af vaesentlige formforskrifter og det tredje stoettes paa en tilsidesaettelse af EF-traktatens artikel 190.
Det foerste anbringende
13 I forbindelse med det foerste anbringende har den franske regering, der stoettes af den luxembourgske regering, i det vaesentlige anfoert, at formaalet med Edinburgh-afgoerelsen er at fastlaegge Europa-Parlamentets hjemsted, og raekkevidden af dette begreb under hensyntagen til, at Parlamentet fortsat skal have flere arbejdssteder. I afgoerelsen defineres Parlamentets hjemsted saaledes som det sted, hvor det primaert skal holde plenarmoeder, og det bestemmes, at der mindst skal afholdes tolv maanedlige plenarmoedeperioder i Strasbourg. Medlemsstaternes regeringer fandt, at det ikke ville have nogen virkning at fastlaegge Parlamentets hjemsted i Strasbourg, hvis der blev holdt faerre moeder dér.
14 Ifoelge den franske regering har Parlamentet gjort Edinburgh-afgoerelsen indholdsloes ved at bestemme, at der i 1996 skulle afholdes elleve plenarmoedeperioder i Strasbourg og otte yderligere moedeperioder i Bruxelles. Edinburgh-afgoerelsen, som er resultatet af et politisk kompromis, der er bindende saavel for medlemsstaterne som institutionerne, har skabt en praecis forpligtelse for Parlamentet til at holde tolv plenarmoedeperioder i Strasbourg, der er dets hjemsted.
15 Den franske regering har ikke bestridt, at Parlamentet kan undlade at traede sammen til en maanedlig moedeperiode i Parlamentets sommerferie eller under valgkampen i de aar, hvor der afholdes valg. Det synes imidlertid at vaere regeringens opfattelse, at saafremt dette er tilfaeldet, skal Parlamentet fastsaette en yderligere plenarmoedeperiode i Strasbourg i en anden maaned.
16 Endelig har den franske regering anfoert, at Parlamentet ikke kan udstraekke den befoejelse, det efter EKSF-traktatens artikel 25, EF-traktatens artikel 142 og Euratom-traktatens artikel 112 har, til selv at tilrettelaegge sit arbejde internt, saa langt, at det kan fastlaegge en tidsplan for sit arbejde, som er i strid med det politiske kompromis, der er udmoentet i Edinburgh-afgoerelsen.
17 I svarskriftet har Parlamentet anfoert, at Edinburgh-afgoerelsen i sig selv er delvis ugyldig. Da der derved gribes direkte ind i den befoejelse, Domstolen har anerkendt, at Parlamentet har i henhold til EF-traktatens artikel 142, til selv at tilrettelaegge sit arbejde internt, gaar afgoerelsen ud over den kompetence, som ved traktatens artikel 216 tillaegges medlemsstaterne.
18 Endvidere har Parlamentet anfoert, at Edinburgh-afgoerelsen, der er formuleret tvetydigt, skal fortolkes saaledes, at der som udgangspunkt skal afholdes en plenarmoedeperiode i Strasbourg hver maaned, bortset fra august og for saa vidt angaar de aar, hvor der er valg, tillige juni.
19 Det bemaerkes indledningsvis, at hjemstedet for Faellesskabets institutioner ifoelge EKSF-traktatens artikel 77, EF-traktatens artikel 216 og Euratom-traktatens artikel 189 fastlaegges ved overenskomst mellem medlemsstaternes regeringer.
20 Ansvaret for at udfylde traktaternes institutionelle regler for herved at sikre Faellesskabets virksomhed er derved overladt til medlemsstaternes regeringer. Medlemsstaterne har ikke alene ret, men ogsaa pligt til at udoeve denne kompetence (dom af 10.2.1983, sag 230/81, Luxembourg mod Parlamentet, Sml. s. 255, praemis 35).
21 Medlemsstaternes regeringer har saaledes flere gange foer vedtagelsen af Edinburgh-afgoerelsen truffet afgoerelser om institutionernes foreloebige arbejdssteder. I dom af 28. november 1991 (forenede sager C-213/88 og C-39/89, Luxembourg mod Parlamentet, Sml. I, s. 5643, praemis 52) fastslog Domstolen imidlertid, at medlemsstaternes regeringer paa davaerende tidspunkt endnu ikke havde opfyldt deres forpligtelse til endeligt at fastlaegge institutionernes hjemsted i overensstemmelse med de naevnte regler i traktaterne.
22 Det er paa denne baggrund, at Edinburgh-afgoerelsen blev vedtaget. Det bestemmes i afgoerelsens artikel 1, litra a), at Europa-Parlamentet har hjemsted i Strasbourg og dér afholder de tolv maanedlige plenarmoedeperioder, herunder ogsaa budgetmoedeperioden.
23 Det maa herefter fastslaas, at medlemsstaternes regeringer ved vedtagelsen af Edinburgh-afgoerelsen nu har opfyldt deres forpligtelse i henhold til EKSF-traktatens artikel 77, EF-traktatens artikel 216 og Euratom-traktatens artikel 189, idet Strasbourg endeligt er fastlagt som Parlamentets hjemsted samtidig med, at det fortsat har flere arbejdssteder.
24 Hvad angaar det forhold, at Parlamentet har flere arbejdssteder, bemaerkes, at kompetencen ikke kun indebar en forpligtelse til at fastlaegge Parlamentets hjemsted, men ogsaa en ret til at praecisere indholdet af dette begreb og fastlaegge, hvad der skal foregaa paa hjemstedet.
25 Medlemsstaternes regeringer har saaledes villet fastslaa, at Parlamentets hjemsted i Strasbourg er det sted, hvor Parlamentet primaert holder ordinaere plenarmoeder, og de har i denne forbindelse med bindende virkning fastslaaet, hvor mange moedeperioder der skal holdes dér.
26 Ved at fastslaa, at Parlamentet skal samles til maanedlige plenarmoedeperioder, har medlemsstaternes regeringer fulgt institutionens praksis, der bestaar i, at Parlamentet som udgangspunkt traeder sammen hver maaned i Strasbourg, saaledes som det i oevrigt ogsaa foelger af artikel 10 i Parlamentets forretningsorden.
27 I virkeligheden holder Parlamentet imidlertid ikke en ordinaer plenarmoedeperiode i august og for saa vidt angaar de aar, hvor der er valg, heller ikke i juni. De aar, hvor Parlamentet har holdt i alt tolv plenarmoedeperioder i Strasbourg, har der vaeret afholdt to plenarmoedeperioder i oktober. Denne praksis er ikke i sig selv anfaegtet.
28 Hertil kommer, at medlemsstaternes regeringer ved at fastslaa, at budgetmoedeperioden skal holdes i Strasbourg, har villet angive, at Parlamentet, der udoever sine befoejelser vedroerende budgettet i et plenarmoede i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 203, skal udoeve disse befoejelser under en af de ordinaere moedeperioder, som afholdes paa Parlamentets hjemsted.
29 Edinburgh-afgoerelsen maa herefter fortolkes saaledes, at Parlamentets hjemsted defineres som det sted, hvor institutionen med regelmaessige mellemrum skal holde tolv ordinaere plenarmoedeperioder, herunder de moedeperioder, hvor Parlamentet udoever de befoejelser vedroerende budgettet, det er tillagt ved traktaten. Der kan saaledes kun fastsaettes yderligere plenarmoedeperioder paa et andet arbejdssted, hvis Parlamentet holder tolv ordinaere plenarmoedeperioder i Strasbourg, der er institutionens hjemsted.
30 I modsaetning til, hvad Parlamentet har anfoert, har medlemsstaternes regeringer ved paa denne maade at definere Parlamentets hjemsted ikke tilsidesat den befoejelse, Parlamentet har i henhold til EKSF-traktatens artikel 25, EF-traktatens artikel 142 og Euratom-traktatens artikel 112, til selv at tilrettelaegge sit arbejde internt.
31 Det bemaerkes i denne forbindelse for det foerste, at selv om Parlamentet i henhold til denne befoejelse til at tilrettelaegge sit arbejde internt kan traeffe egnede foranstaltninger for at sikre en god afvikling af Parlamentets arbejde og procedurer, skal Parlamentets vedtagelser respektere medlemsstaternes kompetence til at fastlaegge institutionernes hjemsted (ovennaevnte dom af 10.2.1983, Luxembourg mod Parlamentet, praemis 38, og ovennaevnte dom af 28.11.1991, Luxembourg mod Parlamentet, praemis 29).
32 Endvidere bemaerkes, at det fremgaar af retspraksis, at medlemsstaterne, naar de udoever deres kompetence til at fastlaegge institutionernes hjemsted, skal respektere Parlamentets befoejelse til selv at tilrettelaegge sit arbejde internt og drage omsorg for, at en saadan vedtagelse ikke griber forstyrrende ind i Parlamentets virksomhed (jf. dom af 22.9.1988, forenede sager 358/85 og 51/86, Frankrig mod Parlamentet, Sml. s. 4821, praemis 35). Selv om der ved Edinburgh-afgoerelsen opstilles visse krav til, hvorledes Parlamentet tilrettelaegger sit arbejde, beror disse krav paa, at medlemsstaterne har skullet definere hjemstedet i en situation, hvor Parlamentet fortsat har flere arbejdssteder. I oevrigt er disse krav ikke i strid med Parlamentets normale praksis.
33 Det aendrer ikke herved, at det er noedvendigt for Parlamentet at undlade at holde ordinaere plenarmoedeperioder under valgkampene, og at Parlamentet saaledes hvert femte aar maa fravige forpligtelsen til at holde tolv ordinaere plenarmoedeperioder paa institutionens hjemsted. En saadan fravigelse er begrundet i hensynet til gennemfoerelsen af valget af nye medlemmer.
34 Det foelger af det anfoerte, at den anfaegtede afgoerelse er uforenelig med Edinburgh-afgoerelsen, for saa vidt det bestemmes, at der skal afholdes elleve ordinaere plenarmoedeperioder i Strasbourg i 1996.
35 Herefter, og idet bemaerkes, at det er ufornoedent at undersoege sagsoegerens oevrige anbringender, skal Parlamentets afgoerelse af 20. september 1995 om fastlaeggelse af tidsplanen for Parlamentets arbejde i 1996 annulleres, for saa vidt der herved ikke fastsaettes tolv ordinaere plenarmoedeperioder i Strasbourg i 1996.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
36 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger. Parlamentet har tabt sagen, og i overensstemmelse med Den Franske Republiks paastand herom doemmes Parlamentet til at betale sagens omkostninger. Ifoelge artikel 69, stk. 4, foerste afsnit, baerer Storhertugdoemmet Luxembourg, der er indtraadt i sagen, sine egne omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
37 Europa-Parlamentets afgoerelse af 20. september 1995 om fastlaeggelse af tidsplanen for Parlamentets arbejde i 1996 annulleres, for saa vidt der herved ikke fastsaettes tolv ordinaere plenarmoedeperioder i Strasbourg i 1996.
38 Europa-Parlamentet betaler sagens omkostninger.
39 Storhertugdoemmet Luxembourg baerer sine egne omkostninger.