CELEX: 62009CJ0047
Sbližování právních předpisů
Kakaové a čokoládové výrobky
Označování
Doplnění slova ,čistá‘ nebo výrazu ,čistá čokoláda‘ na etiketu některých výrobků

Svou žalobou se Komise Evropských společenství domáhá, aby Soudní dvůr konstatoval, že Italská republika tím, že stanovila
možnost doplnit přídavným jménem „čistá“ nebo výrazem „čistá čokoláda“ označení čokoládových výrobků, které neobsahují jiné
rostlinné tuky než kakaové máslo, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají jednak z čl. 3 odst. 5 směrnice Evropského
parlamentu a Rady 2000/36/ES ze dne 23. června 2000 o kakaových a čokoládových výrobcích určených k lidské spotřebě (Úř. věst.
L 197, s. 19; Zvl. vyd. 13/25, s. 431), a jednak z článku 3 směrnice 2000/36 ve spojení s čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice
Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se
označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (Úř. věst. L 109, s. 29; Zvl. vyd. 15/05, s. 75).

Právní rámec

Právo Unie
Označování kakaových a čokoládových výrobků je upraveno „horizontální“ směrnicí, a to směrnicí 2000/13 a „vertikální“ neboli
„odvětvovou“ směrnicí, a sice směrnicí 2000/36, jež představuje
lex specialis
ve vztahu ke směrnici 2000/13.
Směrnice 2000/36
Cílem směrnice 2000/36 je jednak stanovit společná pravidla pro přidávání jiných rostlinných tuků než kakaového másla do kakaových
a čokoládových výrobků, a jednak harmonizace prodejních názvů.
Co se týče používání jiných rostlinných tuků než kakaového másla, pátý, šestý, devátý a desátý bod odůvodnění směrnice 2000/36
zní takto:
„(5)      Přídavek jiných rostlinných tuků než kakaového másla do čokoládových výrobků je v některých členských státech povolen až do
maximálního obsahu 5 %.
(6)      Přídavek jiných rostlinných tuků než kakaového másla do čokoládových výrobků až do maximálního obsahu 5 % by měl být povolen
ve všech členských státech. Tyto rostlinné tuky by měly být rovnocenné kakaovému máslu, a měly by tedy být vymezeny podle
technických a vědeckých kritérií.
[…]
(9)      V případě čokoládových výrobků, do nichž byly přidány jiné rostlinné tuky než kakaové máslo, by měly být spotřebitelům vedle
seznamu složek zaručeny správné, nestranné a objektivní informace.
(10)      Na druhé straně se směrnicí 79/112/EHS nevylučuje uvádět na etiketě čokoládových výrobků, že nebyly přidány jiné rostlinné
tuky než kakaové máslo, za předpokladu, že tato informace je správná, nestranná, objektivní a neuvádí spotřebitele v omyl.“
Co se týče prodejních názvů, sedmý bod odůvodnění směrnice 2000/36 zní takto:
„Má-li být zaručena jednotná povaha vnitřního trhu, musí být všechny čokoládové výrobky spadající do oblasti působnosti této
směrnice v oběhu ve Společenství pod prodejními názvy stanovenými v příloze I této směrnice.“
Článek 2 odst. 1 a 2 uvedené směrnice stanoví:
„1.      Jiné rostlinné tuky než kakaové máslo, jež jsou vymezeny a uvedeny v příloze II, smějí být přidány do těch čokoládových výrobků,
které jsou vymezeny v příloze I oddílu A bodech 3, 4, 5, 6, 8 a 9. Tento přídavek nesmí překročit 5 % konečného výrobku po
odečtení celkové hmotnosti jakýchkoli jiných jedlých složek použitých podle přílohy I oddílu B, přičemž nesmí být snížen minimální
obsah kakaového másla nebo celkové kakaové sušiny.
2.      Čokoládové výrobky, které podle odstavce 1 obsahují jiné rostlinné tuky než kakaové máslo, smějí být uváděny na trh ve všech
členských státech za předpokladu, že údaje na jejich etiketě podle článku 3 jsou doplněny dobře viditelným a zřetelným údajem:
,kromě kakaového másla obsahuje rostlinné tuky‘. Tento údaj musí být uveden ve stejném zorném poli jako seznam složek, musí
být od něj zřetelně oddělen a musí být uveden alespoň stejně velkým tučným písmem v jeho blízkosti; bez ohledu na tento požadavek
může být prodejní název uveden také na jiném místě.“
Článek 3 směrnice 2000/36 stanoví:
„Směrnice 79/112/EHS se vztahuje na výrobky vymezené v příloze I za těchto podmínek:
1)      Prodejní názvy uvedené v příloze I jsou vyhrazeny pouze pro výrobky tam uvedené a musí být při obchodování s nimi použity
pro jejich pojmenování.
[…]
5)      Prodejní názvy ,čokoláda‘, ,mléčná čokoláda‘ a ,čokoládová poleva‘ stanovené v příloze I mohou být doplněny informacemi nebo
popisem týkajícími se znaků kvality za předpokladu, že výrobek obsahuje:
–        v případě čokolády nejméně 43 % celkové kakaové sušiny, při obsahu nejméně 26 % kakaového másla,
–        v případě mléčné čokolády nejméně 30 % celkové kakaové sušiny a nejméně 18 % mléčné sušiny (při obsahu nejméně 4,5 % mléčného
tuku) získané ze zahuštěného nebo sušeného plnotučného mléka, polotučného mléka nebo odstředěného mléka, smetany nebo zahuštěné
nebo sušené smetany, másla nebo mléčného tuku,
–        v případě čokoládové polevy nejméně 16 % tukuprosté kakaové sušiny.“
Článek 4 směrnice 2000/36 stanoví:
„V případě výrobků vymezených v příloze I nebudou členské státy přijímat vnitrostátní předpisy, které nejsou stanoveny v této
směrnici.“
Směrnice 2000/13
Směrnice Rady 79/112/EHS ze dne 18. prosince 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování
potravin určených k prodeji konečnému spotřebiteli, jejich obchodní úpravy a související reklamy (
neoficiální překlad
) (Úř. věst. 1979, L 33, s. 1) byla zrušena a nahrazena směrnicí 2000/13. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy
na směrnici 2000/13.
Článek 2 odst. 1 směrnice 2000/13 stanoví:
„1.      Použité způsoby označování nesmějí:
a)      uvádět kupujícího v omyl, zejména:
i)      pokud jde o charakteristiky potraviny a zvláště o její povahu, identitu, vlastnosti, složení, množství, trvanlivost, původ
nebo provenienci, způsob výroby nebo získání;
ii)      připisováním účinků nebo vlastností, které dotyčná potravina nemá;
iii)  vyvoláváním dojmu, že dotyčná potravina má zvláštní charakteristiky, pokud všechny podobné potraviny mají tyto stejné charakteristiky;
b)       s výhradou předpisů Společenství, které se vztahují na přírodní minerální vody a na potraviny určené pro zvláštní výživu,
připisovat potravině vlastnosti umožňující předcházet určité lidské nemoci, léčit ji nebo ji vyléčit, nebo tyto vlastnosti
uvádět.“

Vnitrostátní právo
Článek 28 odst. 1 zákona č. 39 ze dne 1. března 2002, kterým se stanoví ustanovení týkající se dodržování povinností vyplývajících
z členství Itálie v Evropských společenstvích – zákon Společenství 2001 (běžný doplněk ke GURI č. 72, ze dne 26. března 2002,
dále jen „zákon č. 39/2002“) stanoví:
„Provádění směrnice 2000/36/ES o kakaových a čokoládových výrobcích určených k lidské spotřebě
1.      Provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/36/ES ze dne 23. června 2000 o kakaových a čokoládových výrobcích určených
k lidské spotřebě musí splňovat následující zásady a kritéria:
a)      musí zaručit, že označování kakaových a čokoládových výrobků zajišťuje nejen transparentnost, ale obsahuje rozdílné údaje
v závislosti na tom, zda byl výrobek vyroben s přídavkem jiných rostlinných tuků než kakaového másla, nebo s použitím výhradně
kakaového másla, přičemž v prvním případě musí označení obsahovat slovo ,čokoláda‘, zatímco ve druhém mohou být použita slova
,čistá čokoláda‘;
b)      musí zavést postupy pro certifikaci kvality typických výrobků, u nichž je pro výrobu čokolády používáno výhradně kakaové máslo.“
Článek 6 odst. 1 legislativního nařízení č. 178 ze dne 12. června 2003, kterým se provádí směrnice 2000/36/ES o kakaových
a čokoládových výrobcích určených k lidské spotřebě (GURI č. 165, ze dne 18. července 2003, dále jen „legislativní nařízení
č. 178/2003“), stanoví:
„Používání výrazu ,čistá čokoláda‘
1.      Čokoládové výrobky uvedené v příloze I bodech 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 a 10, které neobsahují jiné rostlinné tuky než kakaové máslo,
s výjimkou náplně, není-li tvořena kakaovými a čokoládovými výrobky, mohou uvádět na etiketě slovo ,čistá‘ spolu se slovem
,čokoláda‘ jako doplněk nebo jako součást prodejních názvů uvedených v příloze I, nebo výraz ,čistá čokoláda‘ kdekoli jinde
na etiketě.“
Článek 7 odst. 8 uvedeného legislativního nařízení stanoví:
„Pokuty
[…]
8.      Každému, kdo používá slovo ,čistý‘ spolu se slovem ,čokoláda‘ na etiketě výrobků uvedených v příloze I bodech 3, 4, 5, 6,
7, 8, 9 a 10, které obsahují jiné rostlinné tuky než kakaové máslo, s výjimkou náplně, není-li tvořena kakaovými a čokoládovými
výrobky, bude uložena správní pokuta ve výši od 3000 a 8000 eur.“

Postup před zahájením soudního řízení
Komise dopisem ze dne 22. března 2004 upozornila italské orgány na neslučitelnost zákona č. 39/2002 a legislativního nařízení
č. 178/2003 se směrnicemi 2000/13 a 2000/36. Italské orgány odpověděly sdělením ze dne 23. dubna 2004 vydaným ministerstvem
pro výrobu.
Jelikož Komise nebyla s touto odpovědí spokojena, zahájila řízení pro nesplnění povinnosti stanovené v článku 226 ES, a v důsledku
toho zaslala dne 13. října 2004 Italské republice výzvu dopisem.
Vzhledem k tomu, že italské orgány neodpověděly, vydala Komise dopisem ze dne 5. července 2005 odůvodněné stanovisko, kterým
tento členský stát vyzvala k přijetí opatření nezbytných k tomu, aby vyhověl tomuto stanovisku ve lhůtě dvou měsíců od jeho
obdržení.
V odpověď na dopisy ze dne 21. října a 4. listopadu 2005 italské orgány oznámily svůj úmysl změnit články 6 a 7 legislativního
nařízení č. 178/2003 a na tomto základě požádaly o ukončení tohoto řízení.
Jelikož Komise shledala, že i přes následnou výměnu korespondence zůstala situace nezměněna, rozhodla se podat projednávanou
žalobu.

K žalobě

Argumentace účastníků řízení
Komise tvrdí, že italská právní úprava tím, že na základě čl. 28 odst. 1 zákona č. 39/2002 a článku 6 legislativního nařízení
č. 178/2003 zavedla možnost doplnit přídavným jménem „čistá“ nebo výrazem „čistá čokoláda“ označení čokoládových výrobků,
a konkrétněji prodejní názvy stanovené v příloze I tohoto nařízení pro výrobky, které neobsahují jiné rostlinné tuky než kakaové
máslo, zavedla dodatečný název pro čokoládové výrobky podle toho, zda mohou být považovány za „čisté“, nebo za „ne čisté“.
Toto rozlišení představuje v podstatě porušení čl. 3 odst. 1 a 5 směrnice 2000/36 a je v rozporu s judikaturou Soudního dvora,
který konstatoval, že čokoládové výrobky s obsahem nejvýše 5 % některých rostlinných tuků se považují za totožné (rozsudek
ze dne 16. ledna 2003, Komise v. Itálie, C‑14/00, Recueil, s. I‑513, bod 87).
Komise připomíná, že použití jiných rostlinných tuků než kakaového másla je striktně upraveno. Toto použití je nejen omezeno
na šest látek, které jsou uvedeny v taxativním seznamu v příloze II směrnice 2000/36, nýbrž jejich přidání nemůže mimoto překročit
5 % konečného výrobku. Krom toho, jak vyžaduje devátý bod odůvodnění této směrnice, musí být informace týkající se výskytu
rostlinných tuků správná, nestranná, objektivní a nesmí uvádět spotřebitele v omyl. V důsledku toho čl. 2 odst. 2 uvedené
směrnice stanoví, že údaj „kromě kakaového másla obsahuje rostlinné tuky“ musí být uveden „v blízkosti“ prodejního názvu,
a nikoliv v prodejním názvu. Zákonodárce Společenství stanovil, že spotřebitel je informován o tom, zda se v čokoládovém výrobku
vyskytují, či nevyskytují jiné rostlinné tuky než kakaové máslo, prostřednictvím označení, a nikoliv pomocí samostatného prodejního
názvu.
Komise poukazuje na to, že rozlišení vytvořené italskou právní úpravou je pro průměrného spotřebitele dvojnásob zavádějící.
Domnívá se totiž, že použití přídavného jména „čistá“ není ani správné ani nestranné ani objektivní, a že je tudíž zavádějící
samo o sobě.
Zaprvé slovo „čistá“ automaticky uděluje negativní konotaci výrobku, který tento údaj neobsahuje.
Dále skutečnost, že byly vytvořeny dvě kategorie čokoládových výrobků, když zákon stanoví pouze jednu, může uvést spotřebitele
v omyl tím, že si bude myslet, že existují dvě kategorie čokolády.
Konečně výraz „čistá čokoláda“ není dostatečně jasný, aby informoval spotřebitele o skutečnosti, že dotčená čokoláda obsahuje
pouze kakaové máslo bez přídavku jiných rostlinných tuků.
Italská republika nezpochybňuje skutečnost, že prodejní názvy uvedené v příloze I směrnice 2000/36 jsou povinné a uvedeny
taxativním výčtem. Nicméně tvrdí, že prodejní název není jedinou informací na etiketě. Je zřejmé, že členské státy mohou na
etiketu doplnit další údaje, zejména za účelem informování spotřebitele, že nebyl použit žádný jiný rostlinný tuk než kakaové
máslo. Na etiketě je tudíž možné uvést jakékoliv údaje, které nevedou k záměně s prodejním názvem, který musí zůstat takový,
jak je uveden v příloze I.
Italský zákonodárce nechtěl zavést nový prodejní název ani označení kritéria kvality, které je založeno nikoliv na vyšším
obsahu kakaa, než je požadované minimum, nýbrž na výhradním používání kakaového másla. Přídavné jméno „čistá“ nemá kvalitativní
konotaci, avšak je ryze popisné. Slouží tak pouze k uvedení složení dotčeného výrobku, aniž je dotčena skutečnost, zda je
či není výrobek kvalitnější. Článek 6 legislativního nařízení č. 178/2003 je tudíž podle názoru Italské republiky v souladu
s čl. 3 odst. 1 a 5 směrnice 2000/36.
Italská republika tvrdí, že doplnění přídavného jména „čistá“ slouží k uvedení, že použitým rostlinným tukem je výhradně kakaové
máslo a žádný jiný. To vysvětluje, proč doplnění přídavného jména „čistá“ k prodejnímu názvu není v rozporu s tímto názvem,
který zůstává nezměněn. Z tohoto důvodu nelze tvrdit, že byl zaveden nový název, který není stanoven v příloze I směrnice
2000/36.
Italská republika poukazuje na to, že výraz „čistá čokoláda“ je pouze popisný v tom, že se omezuje na předání informace spotřebiteli,
a sice informace, na kterou má spotřebitel právo podle desátého bodu odůvodnění směrnic 2000/36 a 2000/13. Na základě této
informace má pak spotřebitel možnost se rozhodnout, který výrobek si raději koupí. V kontextu, v němž je spotřebitel plně
informován o tom, že se ve složení čokoládových výrobků mohou vyskytovat jiné rostlinné tuky než kakaové máslo, jsou údaje
tohoto druhu vnímány právě jako informace o tom, zda jsou nebo nejsou tyto rostlinné tuky přítomny.

Závěry Soudního dvora
K žalobnímu důvodu, vycházejícímu z porušení povinností vyplývajících z čl. 3 odst. 1 směrnice 2000/36 a čl. 2 odst. 1 písm. a)
směrnice 2000/13
Co se týče nesplnění povinností vyplývajících z čl. 3 odst. 1 směrnice 2000/36 a čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 2000/13,
je třeba na úvod konstatovat, že, jak uvedla Komise, článek 3 směrnice 2000/36 zavedl úplnou harmonizaci prodejních názvů
kakaových a čokoládových výrobků určených k lidské spotřebě s cílem zaručit jednotnou povahu vnitřního trhu. Prodejní názvy
stanovené v příloze I směrnice 2000/36 jsou podle čl. 3 odst. 1 této směrnice povinné a vztahují se pouze na výrobky uvedené
ve zmíněné příloze. Doplnění přídavných jmen označujících kvalitu podléhá dodržení zvláštních podmínek stanovených v čl. 3
odst. 5 směrnice 2000/36. Krom toho článek 4 uvedené směrnice stanoví, že členské státy nebudou v případě výrobků vymezených
v uvedené příloze I přijímat vnitrostátní předpisy, které nejsou stanoveny v samotné směrnici 2000/36. Z toho plyne, že článek
3 této směrnice úplně zharmonizoval prodejní názvy čokoládových výrobků, jejichž závaznou povahu Italská republika ostatně
nikdy nezpochybňovala.
Tento výklad je navíc podpořen historickým vývojem uvedené směrnice. Směrnice Rady 73/241/EHS ze dne 24. července 1973 o sbližování
právních předpisů členských států týkajících se kakaových a čokoládových výrobků určených k lidské spotřebě (Úř. věst. L 228,
s. 23) ve svém sedmém bodě odůvodnění uvádí, „že použití jiných rostlinných tuků než kakaového másla v čokoládových výrobcích
je povoleno v některých členských státech a že je této možnosti značně využíváno; že však v současné době nelze přijmout rozhodnutí
o možnostech a formách rozšíření použití těchto tuků ve Společenství jako celku vzhledem k tomu, že hospodářské a technické
údaje, které jsou v současné době k dispozici, neumožňují přijmout konečný postoj, a že situace musí být v důsledku toho znovu
přezkoumána s ohledem na budoucí vývoj“ (
neoficiální překlad
).
Směrnicí 73/241 tak zákonodárce Společenství nebyl s to s ohledem na rozdíly mezi právními úpravami členských států v době,
kdy byla tato směrnice přijata, zaujmout konečný postoj k otázce důsledků, co se týče názvů nebo označení, použití jiných
rostlinných tuků než kakaového másla v čokoládových výrobcích. Rada Evropské unie se tak v důsledku toho omezila na zavedení
dočasné právní úpravy ohledně použití jiných rostlinných tuků než kakaového másla, která měla být přezkoumána v souladu s
čl. 14 odst. 2 písm. a) uvedené směrnice po třech letech.
Zákonodárce Společenství směrnicí 2000/36 stanovil, že přidání náhradních rostlinných tuků má znamenat nikoliv použití jiných
názvů pro tyto výrobky, nýbrž uvedení dalších informací na etiketě. Co se týče čokoládových výrobků, do kterých byly přidány
jiné rostlinné tuky než kakaové máslo, článek 2 směrnice 2000/36, vykládaný ve světle devátého bodu odůvodnění této směrnice,
zaručuje spotřebiteli vedle seznamu složek výrobku i správné, nestranné a objektivní informace o dotyčném výrobku prostřednictvím
údaje „kromě kakaového másla obsahuje rostlinné tuky“.
V tomto ohledu, avšak bez nutnosti použití jakéhokoliv zvláštního údaje, desátý bod odůvodnění směrnice 2000/36 stanoví, že
etiketa může uvádět, že nebyly přidány jiné rostlinné tuky než kakaové máslo, pokud je tato informace správná, nestranná a objektivní
a neuvádí spotřebitele v omyl.
Co se týče posouzení slučitelnosti italské právní úpravy s ustanoveními směrnice 2000/36, jak byla výše připomenuta a uvedena
do svého kontextu, je třeba zaprvé konstatovat, že článek 6 legislativního nařízení č. 178/2003 stanoví, že některé čokoládové
výrobky, které neobsahují jiné rostlinné tuky než kakaové máslo, mohou uvádět na etiketě slovo „čistá“ spolu se slovem „čokoláda“
jako doplněk nebo jako součást prodejních názvů. Jestliže přitom doplnění slov „mléčná“, „bílá“ nebo „plněná“ ke slovu „čokoláda“
musí být považováno za vytvoření nových prodejních názvů, je tomu tak stejně v případě doplnění slova „čistá“.
Je však nutno konstatovat, že směrnice 2000/36 nestanoví ani prodejní název „čistá čokoláda“, ani zavedení tohoto názvu vnitrostátním
zákonodárcem.
Za těchto podmínek je článek 6 legislativního nařízení č. 178/2003 tím, že umožňuje takovou změnu prodejních názvů, v rozporu
s povinným a taxativním systémem prodejních názvů vytvořeným čl. 3 odst. 1 směrnice 2000/36, jak je omezen článkem 4 uvedené
směrnice.
Zadruhé je třeba ještě poukázat na to, že – jak uvádí Komise – systém dvojích názvů zavedený italským zákonodárcem není v souladu
s požadavky čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 2000/13, který stanoví, že spotřebitel musí mít informace, které jsou správné,
nestranné a objektivní a které ho neuvádějí v omyl.
I když Italská republika správně zdůraznila právo spotřebitelů na správné informace, nic to nemění na tom, že změna prodejních
názvů, jak je tomu v projednávaném případě, není pro dosažení tohoto cíle vhodnou metodou.
Je totiž třeba připomenout, že Soudní dvůr konstatoval, že přidání jiných rostlinných tuků než kakaového másla do kakaových
a čokoládových výrobků, které splňují minimální požadavky na obsah stanovené směrnicí 73/241, která je nyní nahrazena směrnicí
2000/36, nemůže podstatně změnit povahu těchto výrobků natolik, že jsou přeměněny v jiné výrobky (viz rozsudky ze dne 16. ledna
2003, Komise v. Španělsko, C‑12/00, Recueil, s. I‑459, bod 92, a výše uvedený Komise v. Itálie, bod 87).
Z této judikatury vyplývá, že použití jiných rostlinných tuků než kakaového másla v rámci omezení stanovených v čl. 2 odst. 1
směrnice 2000/36 nevede samo o sobě ke změně těchto výrobků dostatečné k tomu, aby umožňovalo odůvodnit rozdíl v jejich prodejních
názvech.
Naproti tomu uvedení v jiné části etikety nestranného a objektivního údaje informujícího spotřebitele o tom, že se ve výrobku
nevyskytují jiné rostlinné tuky než kakaové máslo, by postačovalo k zajištění správného informování spotřebitelů (viz v tomto
smyslu výše uvedené rozsudky Komise v. Španělsko, bod 93, a Komise v. Itálie, bod 88).
Z toho plyne, že i když podle italské právní úpravy není použití přídavného jména „čistá“ povinné, oprávnění zavést jiné prodejní
názvy, než jsou prodejní názvy stanovené směrnicí 2000/36, může naznačovat existenci rozdílu mezi základními vlastnostmi dotyčných
výrobků.
Jelikož článek 6 legislativního nařízení č. 178/2003 za těchto okolností umožňuje zachovat dvě kategorie prodejních názvů,
které označují v podstatě tentýž výrobek, může tento článek uvést spotřebitele v omyl, a porušovat tak jejich právo na správné,
nestranné a objektivní informace.
Z výše uvedeného vyplývá, že tento článek 6 není v souladu s požadavky čl. 3 odst. 1 směrnice 2000/36 a čl. 2 odst. 1 písm. a)
směrnice 2000/13. První žalobní důvod je tudíž opodstatněný.
K žalobnímu důvodu vycházejícímu z porušení povinností vyplývajících z čl. 3 odst. 5 směrnice 2000/36
Za účelem odpovědi na tento žalobní důvod uplatněný Komisí je třeba konstatovat, že, jak bylo připomenuto v bodech 29 až 36
tohoto rozsudku, článek 3 směrnice 2000/36, jak je omezen článkem 4 této směrnice, provedl úplnou harmonizaci prodejních názvů
čokoládových výrobků. V rámci tohoto povinného a taxativního systému podléhá doplnění přídavných jmen označujících kvalitu
dodržení zvláštních podmínek stanovených v čl. 3 odst. 5 uvedené směrnice.
Je přitom nutno konstatovat, že v rozporu s uvedenými podmínkami stanoví článek 6 legislativního nařízení č. 178/2003 možnost,
aby bylo u některých čokoládových výrobků, včetně zejména výrobků uvedených v čl. 3 odst. 5 směrnice 2000/36, uváděno slovo
„čistá“ jako doplněk nebo jako součást slova „čokoláda“ v prodejních názvech, neobsahují-li tyto výrobky jiné rostlinné tuky
než kakaové máslo.
Z toho plyne, že článek 6 legislativního nařízení č. 178/2003 tím, že umožňuje doplnit takovým údajem, který se vztahuje ke
kritériu kvality, prodejní názvy výrobků uvedených v čl. 3 odst. 5 směrnice 2000/36, není v souladu s požadavky tohoto ustanovení.
Druhému žalobnímu důvodu musí být v důsledku toho vyhověno.
S ohledem na výše uvedené úvahy je třeba určit, že Italská republika tím, že stanovila možnost doplnit přídavným jménem „čistá“
prodejní název čokoládových výrobků, které neobsahují jiné rostlinné tuky než kakaové máslo, nesplnila povinnosti, které pro
ni vyplývají jednak z čl. 3 odst. 5 směrnice 2000/36, a jednak z čl. 3 odst. 1 uvedené směrnice ve spojení s čl. 2 odst. 1
písm. a) směrnice 2000/13.

K nákladům řízení
Podle čl. 69 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to
účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že Komise požadovala náhradu nákladů řízení a Italská
republika neměla ve věci úspěch, je důvodné uložit posledně uvedené náhradu nákladů řízení.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (první senát) rozhodl takto:
1)
Italská republika tím, že stanovila možnost doplnit přídavným jménem „čistá“ prodejní název čokoládových výrobků, které neobsahují
jiné rostlinné tuky než kakaové máslo, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají jednak z čl. 3 odst. 5 směrnice Evropského
parlamentu a Rady 2000/36/ES ze dne 23. června 2000 o kakaových a čokoládových výrobcích určených k lidské spotřebě, a jednak
z čl. 3 odst. 1 uvedené směrnice ve spojení s čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne
20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související
reklamy.
2)
Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.
Podpisy.
*
Jednací jazyk: italština.