CELEX: 62006CJ0310
Ühine tollitariifistik
Kombineeritud nomenklatuur
Klassifitseerimine
Kondita, külmutatud ja soolaga immutatud kana tükid
Määruse (EÜ) nr 1223/2002 kehtivus

Eelotsusetaotlus käsitleb komisjoni 8. juuli 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1223/2002 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta koondnomenklatuuris (
EÜT L 179, lk 8
; ELT eriväljaanne 02/12, lk 271) kehtivust.
Eelotsusetaotlus esitati äriühingu F.T.S. International BV (edaspidi „FTS”) ja Belastingdienst–Douane West’i (Madalmaade lääneosa pädev tolliasutus) vahelise kohtuvaidluse raames, mille esemeks on kontideta, külmutatud ja soolatud kanaliha tükkide tariifne klassifitseerimine.
Õiguslik raamistik
Rahvusvaheline õigus
Nõukogu kiitis 7. aprilli 1987. aasta otsusega 87/369/EMÜ (
EÜT L 198, lk 1
; ELT eriväljaanne 02/02, lk 288) ühenduse nimel heaks 14. juunil 1983 Brüsselis sõlmitud rahvusvahelise konventsiooni, millega kehtestati kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteem (edaspidi „HS”), ja selle konventsiooni 24. juunil 1986 sõlmitud muutmisprotokolli (edaspidi „HS-i konventsioon”).
Konventsiooni artikli 3 lõike 1 kohaselt kohustub iga konventsiooniosaline tagama, et tema tollitariifi- ja statistikanomenklatuurid on HS-iga kooskõlas, ja kasutama kõiki HS-i rubriike ja alarubriike ilma täienduste või muudatusteta ning nende vastavate arvkoodidega ning järgima selle süsteemi numeratsiooni. Sama säte näeb ette, et iga konventsiooniosaline kohustub kasutama HS-i üldisi tõlgendamisreegleid ning märkusi jaotise, grupi ja alamrubriigi kohta ning hoiduma muutmast jaotiste, gruppide ja alamrubriikide kohaldamisala.
Tollikoostöö Nõukogu, mis asutati Brüsselis 15. detsembril 1950 alla kirjutatud konventsiooniga nimetatud nõukogu asutamise kohta, nüüd Maailma Tolliorganisatsioon (edaspidi „WCO”), kiitis HS-i konventsiooni artiklis 8 sätestatud tingimustel heaks nimetatud konventsiooni artiklis 6 ettenähtud harmoneeritud süsteemi komitee poolt vastuvõetud HS-i selgitavad märkused.
HS-i rubriigi 0207 pealkirjaga „Rubriigi 0105 kodulindude värske, jahutatud või külmutatud liha ja söödav rups” selgitav märkus on sõnastatud järgmiselt:
„Sellesse rubriiki kuuluvad eluslindudena rubriiki 0105 kuuluvate kodulindude värske, jahutatud või külmutatud liha ja söödav rups […]”
HS-i rubriigi 0210 pealkirjaga „Liha ja söödav rups, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud; toiduks kasutatav lihast või rupsist valmistatud jahu või pulber” selgitav märkus on sõnastatud järgmiselt:
„Sellesse rubriiki kuuluvad mis tahes liiki liha ja söödav rups, mis on töödeldud selles rubriigis kirjeldatud viisil, välja arvatud searasv koos sellega seotud tailiha kihiga ning sulatamata või muul viisil eraldamata sea- ja linnurasv (rubriik 0209) […]”
Ühenduse õigusnormid
Kombineeritud nomenklatuuri (edaspidi „KN”) redaktsioon, mis kehtis alates 1. jaanuarist 2003, kehtestati komisjoni 1. augusti 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 1832/2002, millega muudetakse tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühist tollitariifistikku käsitleva nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 I lisa (
EÜT L 290, lk 1
). KN-i teises osas on I jaotis pealkirjaga „Elusloomad; loomsed tooted”, mille grupp 2 kannab pealkirja „Liha ja söödav rups”.
Rubriik 0207 on sõnastatud järgmiselt:
„0207
Rubriigi 0105 kodulindude värske, jahutatud või külmutatud liha ja söödav rups:
—
kana ja kuke:
[…]
– –
külmutatud tükid ja rups:
– – –
tükid:
– – – –
kondita
– – – –
kontidega
[…]”
Rubriik 0210 on sõnastatud järgmiselt:
„0210
Liha ja söödav rups, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud; toiduks kasutatav lihast või rupsist valmistatud jahu või pulber:
—
sealiha:
[…]
—
veiseliha:
[…]
—
muu, kaasa arvatud toidukõlblik peen- ja jämejahu lihast või rupsist:
[…]
– –
muud:
– – –
liha:
– – – –
hobuseliha, soolatud, soolvees või kuivatatud
– – – –
lamba- ja kitseliha:
[…]
– – – –
põhjapõdra
– – – –
muud
[…]” [Siin ja edaspidi on määrust tsiteeritud mitteametlikus tõlkes.]
Asjaomase rubriigi 2 lisamärkus 7, nii nagu see tuleneb määrusest nr 1832/2002, sätestab:
„Rubriigis 0210 tähendab määratlus „soolatud, soolvees” liha ja toidukõlblikku rupsi, mis on immutatud soolaga ühtlaselt kogu toote sügavuses ja mille kogusoolasisaldus on vähemalt 1,2 massiprotsenti.”
Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määrus (EMÜ) nr 2658/87, tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (
EÜT L 256, lk 1
; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382) annab Euroopa Ühenduste Komisjonile pädevuse selgitada tariifirubriigi sisu. Seoses sellega sätestab nimetatud määruse artikli 9 lõige 1:
„Järgnevate küsimustega seotud meetmed võetakse vastu artiklis 10 määratletud korras:
a)
koondnomenklatuuri ja [Euroopa ühenduste integreeritud tariifi] rakendamine, eriti seoses:
—
kaupade klassifitseerimisega artiklis 8 osutatud nomenklatuuridesse,
—
selgitavate märkustega;
b)
[kombineeritud nomenklatuuri] muudatuste tegemine statistika või kaubanduspoliitika nõuete arengule vastavalt;
[…]
d)
[kombineeritud nomenklatuuri] muudatuste tegemine ja tollimaksude kohandamine vastavalt nõukogu või komisjoni poolt vastu võetud otsustele;
e)
[kombineeritud nomenklatuuri] muudatuste tegemine eesmärgiga kohandada seda vastavalt tehnoloogilisele või kaubanduslikule arengule või eesmärgiga viia tekstid vastavusse või muuta need selgemaks;
[…]” [täpsustatud tõlge]
Määruse nr 2658/87 artikkel 9 on alus määrusele nr 1223/2002, mis näeb ette, et järgmised kaubad klassifitseeritakse KNi rubriiki 0207:
„Kauba kirjeldus
CN-kood
Põhjendus
(1)
(2)
(2)
Kana [tükid], kontideta, külmutatud, täielikult soolaga immutatud. Nende soolasisaldus on 1,2–1,9 massiprotsenti. Toode on sügavkülmutatud ja seda tuleb hoida temperatuuril alla –18 °C, et tagada vähemalt ühe aasta pikkune kõlblikkusaeg.
0207 14 10
Klassifikatsioon määratakse kindlaks [kombineeritud nomenklatuuri klassifitseerimise üldreeglitega] 1 ja 6 ning KN-koodide 0207, 0207 14 ja 0207 14 10 sõnastusega. Toode on pikaajaliseks säilitamiseks külmutatud kanaliha. Soola lisamine ei muuda toote olemust rubriigi 0207 külmutatud lihana.”
[täpsustatud tõlge]
Komisjoni 23. oktoobri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 1871/2003, millega muudetakse määruse nr 2658/87 I lisa (
ELT L 275, lk 5
; ELT eriväljaanne 02/13, lk 493), mis jõustus 14. novembril 2003, asendati KN-i teise osa I jaotise grupi 2 lisamärkus 7. järgmise tekstiga:
„Rubriigis 0210 tähendab termin „soolatud, soolvees” liha ja toidukõlblikku rupsi, mis on immutatud soolaga ühtlaselt kogu toote sügavuses ja mille kogusoolasisaldus on vähemalt 1,2% [massiprotsenti], tingimusel et soolamisega tagatakse pikaajaline säilivus.” [täpsustatud tõlge]
27. septembril 2005 leidis Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) vaidluste lahendamise organ, et kontideta, külmutatud kanaliha tükid, mille soolasisaldus on 1,2–3 massiprotsenti, tuleb klassifitseerida KN-i rubriiki 0210. Selle soovituse alusel võttis komisjon vastu 27. juuni 2006. aasta määruse (EÜ) nr 949/2006, millega muudetakse määruse nr 2658/87 I lisa (
ELT L 174, lk 3
). Määrusega nr 949/2006, mis jõustus samal päeval, tunnistati kehtetuks määrus nr 1223/2002 ning KN-i teise osa I jaotise grupi 2 lisamärkus 7 asendati järgmisega:
„Alamrubriikides 021011–021093 tähendavad sõnad ”liha ja söödav rups, soolatud, soolvees” liha ja toidukõlblikku rupsi, mis on immutatud soolaga ühtlaselt kogu toote sügavuses ja mille kogusoolasisaldus on vähemalt 1,2 massiprotsenti, tingimusel et soolamisega tagatakse pikaajaline säilivus. Alamrubriigis 021099 tähistatakse sõnadega ”liha ja toidukõlblik rups, soolatud, soolvees” liha ja toidukõlblikku rupsi, mis on immutatud soolaga ühtlaselt kogu toote sügavuses, soolasisaldusega vähemalt 1,2 massiprotsenti.”
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
Ajavahemikus 5. augustist kuni 11. augustini 2003 importis FTS Madalmaadesse Brasiilia päritolu kontideta, külmutatud kanaliha tükke, mille soolasisaldus oli 1,2–1,9 protsenti.
Määruse nr 1223/2002 alusel klassifitseeris Madalmaade toll selle kauba alamrubriiki 02071410. Belastingdienst–Douane West jättis rahuldamata FTSi vaide, milles väideti, et need kaubad kuuluvad alamrubriiki 02109939. Seega esitas FTS selle otsuse peale kaebuse Gerechtshof te Amsterdam’i tollikotta.
Kuna Gerechtshof te Amsterdam leidis, et põhikohtuasja asjolude toimumise ajal kohaldatav määrus nr 1223/2002 ei ole kooskõlas määruse nr 1832/2002 kohase, samal ajal kehtinud KN-i redaktsiooni teise osa I jaotise grupi 2 lisamärkusega 7, otsustas Gerechtshof te Amsterdam menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas […] määrus […] nr 1223/2002 […] on kehtiv?”
Eelotsuse küsimus
FTS väidab, et määrus nr 1223/2002 on kehtetu ja rõhutab eelkõige, et see määrus on vastuolus KN-i teise osa I jaotise grupi 2 lisamärkusega 7 ning HS-i selgitavate märkustega rubriikide 0207 ja 0210 kohta, mille kohaselt soolatud liha kuulub rubriiki 0210, nagu on otsustanud WTO vaidluste lahendamise organ.
Madalmaade valitsus ja Itaalia valitsus ning komisjon leiavad vastupidi, et määrus nr 1223/2002 on kehtiv. Nad väidavad sisuliselt, et KN-i rubriik 0207 hõlmab kontideta, külmutatud kanaliha tükke, mis on immutatud soolaga ühtlaselt kogu toote sügavuses ja mille kogusoolasisaldus on 1,2–1,9 massiprotsenti. Komisjon lisab, et määruse nr 1223/2002 vastuolu WTO reeglitega ei mõjuta selle määruse kehtivust ühenduse õiguskorras, kuna mainitud reeglitel puudub vahetu õigusmõju ja viitab sellega seoses 23. novembri 1999. aasta otsusele kohtuasjas
C-149/96: Portugal
vs.
nõukogu (EKL 1999, lk I-8395)
ja 1. märtsi 2005. aasta otsusele kohtuasjas
C-377/02: Van Parys (EKL 2005, lk I-1465)
.
Esmalt tuleb meenutada, et vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale on nõukogu andnud komisjonile, kes teeb koostööd liikmesriikide tolliekspertidega, teatavate kaupade klassifitseerimisel tariifirubriikide sisu täpsustamiseks laia kaalutlusõiguse. Määruse nr 2658/87 artikli 9 lõike 1 punktides a, b, d ja e nimetatud komisjoni pädevus võtta meetmeid ei anna talle õigust muuta tariifirubriikide sisu, mis on kindlaks määratud HS-i alusel, mille kehtestanud konventsiooni artikliga 3 on ühendus võtnud endale kohustuse mitte muuta HS-i ulatust (vt 14. detsembri 1995. aasta otsus kohtuasjas
C-267/94: Prantsusmaa
vs.
komisjon, EKL 1995, lk I-4845
, punktid 19 ja 20, ja 27. aprilli 2006. aasta otsus kohtuasjas
C-15/05: Kawasaki Motors Europe, EKL 2006, lk I-3657
, punkt 35).
Seega tuleb analüüsida, kas komisjon ületas oma pädevuse piire, mis tulenevad määruse nr 2658/87 artiklist 9, kui ta määrusega nr 1223/2002 muutis KN-i rubriiki 0210.
KN-i teise osa I jaotise grupi 2 lisamärkus 7 põhikohtuasja asjaolude toimumise ajal kehtinud redaktsioonis piirdub sellega, et „soolatud” rubriigi 0210 tähenduses on „liha ja toidukõlblik rups, mis on immutatud soolaga ühtlaselt kogu toote sügavuses ja mille kogusoolasisaldus on vähemalt 1,2 massiprotsenti”. Selle sätte kohaselt kuuluvad kondita, külmutatud kanaliha tükid, mis on immutatud soolaga ühtlaselt kogu toote sügavuses ja mille kogusoolasisaldus on vähemalt 1,2 protsenti, rubriiki 0210.
Klassifitseerides tooted, mille soolasisaldus on 1,2–1,9 protsenti, alamrubriiki 02071410, tõstab määrus nr 1223/2003 rubriiki 0210 kuuluvate kaupade soolasisalduse ülempiiri 1,9 protsendini, nii et tooted, mille soolasisaldus jääb 1,2 ja 1,9 protsendi vahele ja mis kuulusid senini viimati mainitud rubriiki, on nüüd sellest rubriigist välistatud ning need tuleb klassifitseerida alamrubriiki 02071410, millega kaasneb neilt tasumisele kuuluva tollimaksu tõus.
Kui komisjon klassifitseeris alamrubriiki 02071410 kanaliha, mille soolasisaldus on 1,2–1,9 massiprotsenti, siis piiras ta rubriigi 0210 ulatust ja ületas seega talle määruse nr 2658/87 artiklis 9 antud pädevust. Seega tuleb määrus nr 1223/2002 tunnistada kehtetuks.
Selleks, et eelotsusetaotluse esitanud kohtule saaks anda tema poolt menetletava vaidluse lahendamiseks tarviliku vastuse, tuleb analüüsida põhikohtuasjas käsitletava kauba klassifitseerimist.
Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et õiguskindluse ja lihtsa järelkontrolli huvides tuleb kaupade tariifse klassifitseerimise otsustavat kriteeriumi otsida üldiselt kaupade objektiivsete tunnuste ja omaduste hulgast, nii nagu need on kindlaks määratud KN-i rubriigi ning jaotise või grupi märkuste sõnastusega (16. septembri 2004. aasta otsus kohtuasjas
C-396/02: DFDS, EKL 2004, lk I-8439
, punkt 27, ja 15. septembri 2005. aasta otsus kohtuasjas
C-495/03: Intermodal Transports, EKL 2005, lk I-8151
, punkt 47).
Vastavalt KN-i klassifitseerimise üldreeglile 1 peab ametlik klassifitseerimine toimuma lähtuvalt rubriikide kirjeldustest ja vastavate jaotiste ja gruppide märkustest ning muudest klassifitseerimise üldreeglitest tingimusel, et need rubriigid või märkused ei näe ette muud. Vastavalt KN-i klassifitseerimise üldreegli 3 punktile a, mis käsitleb just nimelt olukorda, kus kauba võiks klassifitseerida mitmesse rubriiki, „[on] kaupa täpsemalt kirjeldav rubriik […] eelistatud üldisemat kirjeldust sisaldavate rubriikide ees”.
Rubriik 0207 hõlmab „rubriigi 0105 kodulindude värske[t], jahutatud või külmutatud liha ja söödav[at] rups[i]”. Selle rubriigi sõnastus ega struktuur ei näe ette, et seda kohaldataks soolatud liha suhtes, aga samuti ei välista seda.
Seevastu on rubriigiga 0210 hõlmatud „[l]iha ja söödav rups, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud; toiduks kasutatav lihast või rupsist valmistatud jahu või pulber”. Nende toodete puhul näeb KN-i teise osa I jaotise grupi 2 lisamärkus 7 määruse nr 1832/2002 redaktsioonis ette kogusoolasisalduse vähemalt 1,2 massiprotsenti ja näeb lisaks ette nõude, et need peavad olema „immutatud soolaga ühtlaselt kogu toote sügavuses”.
Seega kuulusid kontideta, külmutatud kanaliha tükid, mis on immutatud soolaga ühtlaselt kogu toote sügavuses ja mille kogusoolasisaldus on vähemalt 1,2 massiprotsenti põhikohtuasja asjaolude toimumise ajal KN-i alamrubriiki 02109939.
Komisjon leiab ometi, et rubriik 0210 on ette nähtud üksnes lihale, mis on soolatud selle säilitamiseks. Seevastu siis, kui säilivus tagatakse külmutamisega, kuulub liha rubriiki 0207, hoolimata võimalikust soolamisest. Komisjon tugineb sellega seoses 17. märtsi 1983. aasta otsusele kohtuasjas
175/82: Dinter (EKL 1982, lk 969)
ja 27. mai 1993. aasta otsusele kohtuasjas
C-33/92: Gausepohl-Fleich (EKL 1993, lk I-3047)
.
Selle seisukohaga ei saa nõustuda. Piisab vaid, kui tõdeda, et ükski põhikohtuasja asjaolude toimumise ajal kohaldatav KN-i säte ei näe otsesõnu ette, et klassifitseerimine rubriiki 0210 sõltub sellest, kas soolamine on mõeldud asjaomase liha pikaajaliseks säilitamiseks. Mis puutub eespool viidatud kohtuotsuste Dinter ja Gausepohl-Fleich asjakohasusse, siis tuleb tõdeda, et need otsused on tehtud seoses teistsuguste asjaoludega kui need, millega on tegemist põhikohtuasjas, kuna rubriigi 0210 tähenduses määratluse „soolatud” ulatuse selgitamiseks ei ole vastu võetud ühtki KN-i teise osa I jaotise grupi 2 lisamärkusega 7 samaväärset õigusnormi (vt analoogia alusel 8. veebruari 1990. aasta otsus kohtuasjas
C-233/88: van de Kolk, EKL 1990, lk I-265
, punktid 14 ja 15).
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesandeks on klassifitseerida põhikohtuasjas käsitletavad kaubad vastavalt eespool esitatud juhistele.
Seega tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtule vastata, et määrus nr 1223/2002 on kehtetu.
Kohtukulud
Et põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.

Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kolmas koda) otsustab:

Komisjoni 8. juuli 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1223/2002 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta koondnomenklatuuris on kehtetu.

Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: hollandi.