CELEX: 62007FJ0090
Публична служба
Длъжностни лица
Обявяване на свободна длъжност
Преназначаване
Интерес на службата

1.
Длъжностни лица — Свободна длъжност — Отказ на органа по назначаването да проведе процедура по назначаване за обявена свободна
длъжност за сметка на преназначаване на длъжностно лице със същата длъжност на свободното работно място
(членове 4 и 29 от Правилника за длъжностните лица)
2.
Длъжностни лица — Организация на службите — Определяне на равнището на съответната длъжност
(член 7, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица и раздел А от приложение І към него)
3.
Длъжностни лица — Жалба — Иск за обезщетение — Отмяна на обжалвания незаконосъобразен акт — Адекватно обезщетяване на неимуществената
вреда
(член 91 от Правилника за длъжностните лица)
1.
Макар че разполага с широко право на преценка в това отношение, органът по назначаването може само поради свързани с интереса
на службата обективни съображения, които е длъжен да изложи, да не проведе процедура по назначаване за обявена свободна длъжност
и вместо това да преназначи длъжностно лице със същата длъжност на свободното работно място, при което не се прилагат разпоредбите
на членове 4 и 29 от Правилника.
(вж. точки 49 и 50)
Позоваване на:
Съд — 9 февруари 1984 г., Kohler/Сметна палата, 316/82 и 40/83, Recueil, стр. 641, точка 22
Първоинстанционен съд — 6 юли 1993 г., Rasmussen/Комисия, T‑32/92, Recueil, стр. II‑765, точка 37; 27 ноември 2003 г., Bories
и др./Комисия, T‑331/00 и T‑115/01, Recueil FP, стр. I‑A‑309 и II‑1479, точки 150—153
2.
Извън длъжността „началник отдел“, за която в раздел А от приложение І към Правилника са предвидени специални правила за определяне
на равнището на свободната длъжност, общите принципи на правото, които уреждат организацията на общностната публична служба,
изискват равнището на свободната длъжност да се определя в зависимост от значението на предвидените за тази длъжност задачи
и единствено с оглед на интереса на службата. Член 7, параграф 1 от Правилника изрично закрепва последното от тези изисквания.
(вж. точка 83)
Позоваване на:
Първоинстанционен съд — 17 май 1995 г., Kratz/Комисия, T‑10/94, Recueil, стр. II‑1455, точки 56—60; 16 октомври 1996 г., Capitanio/Комисия,
T‑36/94, Recueil FP, стр. I‑A‑449 и II‑1279, точка 57; 16 октомври 1996 г., Benecos/Комисия, T‑37/94, Recueil FP, стр. I‑A‑461
и II‑1301, точка 56; 19 февруари 1998 г., Campogrande/Комисия, T‑3/97, Recueil FP, стр. I‑A‑89 и II‑215, точка 30
Съд на публичната служба — 14 декември 2006 г., Economidis/Комисия, F‑122/05, Recueil FP, стр. I‑A‑1‑179 и II‑A‑1‑725
3.
Освен при особени обстоятелства отмяната на обжалваното от длъжностното лице решение сама по себе си е подходящо и по принцип
достатъчно средство за поправяне на неимуществените вреди, които евентуално е претърпяло това длъжностно лице.
(вж. точка 114)
Позоваване на:
Първоинстанционен съд — 27 февруари 1992 г., Plug/Комисия, T‑165/89, Recueil, стр. II‑367, точка 118; 28 септември 1999 г.,
Hautem/ЕИБ, T‑140/97, Recueil FP, стр. I‑A‑171 и II‑897, точка 82; 11 септември 2002 г., Willeme/Комисия, T‑89/01, Recueil FP,
стр. I‑A‑153 и II‑803, точка 97