CELEX: 62008CJ0158
Kopienas Muitas kodekss
Regula (EK) Nr. 384/96
Aizsardzība pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis
Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95
Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzība
Pārstrāde atbilstoši procedūrai "ievešana pārstrādei"
Ļaunprātīgu paņēmienu izmantošana

Prejudiciālais jautājums ir par Padomes 1995. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (
OV 1996, L 56, 1. lpp.
), 13. panta, kā arī Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (
OV L 302, 1. lpp.
; turpmāk tekstā — “Kopienas Muitas kodekss”) 4. panta, 114. un turpmāko pantu, kā arī 202., 204., 212. un 214. panta interpretāciju.
Šis jautājums tika iesniegts saistībā ar strīdu starp
Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Trieste
(Triestes muitas birojs) un
Pometon SpA
par neapstrādātu magnija lietņu, kas ražoti un ievesti no Ķīnas un kas deklarēti ievešanas pārstrādei procedūrai, importu.
Kopienu tiesiskais regulējums
Regulas Nr. 384/96 13. pantā, tādā versijā, kāda bija spēkā pamata lietas faktu iestāšanās laikā, noteikts:
“1.   Antidempinga nodevas, kas ieviestas, ievērojot šo regulu, var attiecināt uz līdzīgu preci vai tās daļu importu no trešām valstīm, ja notiek spēkā esošo pasākumu apiešana. Pasākumu apiešanu definē kā izmaiņas tirdzniecības modelī starp trešām valstīm un Kopienu, kas izriet no prakses, procesa vai darba, kam bez nodevas uzlikšanas nav cita pietiekama cēloņa vai ekonomiskā pamatojuma, un ja ir pierādījumi, ka nodevas korektīvo ietekmi mazina līdzīgo preču cenas un/vai daudzumi, un ir pierādījumi par dempingu attiecībā uz agrāk noteiktajām līdzīgo vai pielīdzināmo preču normālajām vērtībām.
2.   Uzskata, ka montāžas operācija Kopienā vai trešā valstī apiet spēkā esošos pasākumus, ja:
a)
operācija ir sākusies vai ir ievērojami pieaudzis tās apmērs pēc vai īsi pirms antidempinga izmeklēšanas uzsākšanas, un attiecīgās detaļas nāk no valsts, uz kuru attiecas pasākumi; un
b)
detaļas veido 60% vai vairāk no kopējās samontētā izstrādājuma detaļu vērtības, bet neuzskata, ka notiek pasākumu apiešana, ja montāžas vai nobeiguma apstrādes laikā ievestajām detaļām pievienotā vērtība par 25% pārsniedz ražošanas izmaksas; un
c)
nodevas korektīvo ietekmi mazina līdzīgo samontēto preču cenas un/vai daudzumi, un ir pierādījumi par dempingu attiecībā uz agrāk noteiktajām līdzīgo vai pielīdzināmo preču normālajām vērtībām.
3.   Ievērojot šo pantu, uzsāk izmeklēšanu, ja pieprasījumā ir sniegti pietiekami pierādījumi par 1. punktā minēto faktoru esamību. Pēc konsultēšanās ar Konsultatīvo komiteju izmeklēšanu sāk ar Komisijas regulu, kurā dota arī norāde muitas iestādēm pakļaut importu reģistrēšanai saskaņā ar 14. panta 5. punktu vai pieprasīt garantijas. Izmeklēšanu veic Komisija, kura var izmantot muitas iestāžu palīdzību, un izmeklēšanu pabeidz deviņu mēnešu laikā. Ja nobeigumā iegūtie fakti pamato pasākumu loka paplašināšanu, tos ievieš Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienkāršu balsu vairākumu, sākot no datuma, kurā, ievērojot 14. panta 5. punktu, tika ieviesta reģistrācija, vai kurā tika pieprasītas garantijas. Ievērojot šo pantu, izmeklēšanas uzsākšanai un vadīšanai piemēro šīs regulas attiecīgos procesuālos noteikumus.
[..]”
Atbilstoši Kopienas Muitas kodeksa 114. pantam:
“1.   Neskarot 115. pantu, procedūra “ievešana pārstrādei” ļauj Kopienas muitas teritorijā vienai vai vairākām pārstrādes darbībām izmantot šādas preces:
a)
ārpuskopienas preces, kas paredzētas atkalizvešanai no Kopienas muitas teritorijas kompensācijas produktu veidā, neattiecinot uz tām ievedmuitas nodokļus vai tirdzniecības politikas pasākumus;
b)
preces, kas laistas brīvā apgrozībā, atmaksājot vai atlaižot par tām ievedmuitas nodokļus, ko par tām uzliek, ja tās izved no Kopienas muitas teritorijas kompensācijas produktu veidā.
2.   Sekojošiem jēdzieniem ir šāda nozīme:
a)
neuzlikšanas sistēma: atvieglojumu režīms ievešanai pārstrādei atbilstoši 1. punkta a) apakšpunktam;
[..].”
Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (
OV L 253, 1. lpp.
), 551. panta 1. punktā, tādā versijā, kāda bija spēkā pamata lietas faktu iestāšanās laikā, turklāt noteikts:
“Atļauju izmantot neuzlikšanas sistēmu piešķir tikai tad, ja pretendentam tiešām ir nolūks galvenos kompensācijas produktus atkal izvest no Kopienas muitas teritorijas. Tādā gadījumā neuzlikšanas sistēmu var ļaut izmantot attiecībā uz visām precēm, ko paredzēts apstrādāt.”
Padomes 1995. gada 18. decembra Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (
OV L 312, 1. lpp.
) 4. panta 3. punktā paredzēts:
“Ja konstatēts, ka darbības nolūks ir iegūt labumu pretēji attiecīgajā gadījumā piemērojamo Kopienas tiesību aktu mērķiem, labuma saņemšanai vajadzīgos apstākļus radot mākslīgi, šo labumu atbilstoši gadījumam nepiešķir vai atsauc.”
Pamata lieta un prejudiciālie jautājumi
Atbilstoši lūgumā sniegt prejudiciālo nolēmumu norādītajam,
Pometon SpA
laika posmā no 1998. gada beigām līdz 2001. gadam no saistītās sabiedrības
Pometon doo
, kas izveidota 1998. gadā Sezanā [
Sezana
] (Slovēnija), iegādājās neapstrādātus magnija lietņus, kuri ražoti un ievesti no Ķīnas, kuru imports Kopienā bija pakļauts antidempinga nodevai atbilstoši Padomes 1998. gada 3. novembra Regulai (EK) Nr. 2402/98, ar ko nosaka galīgās antidempinga nodevas nekausētu magnija lietņu, kas ražoti Ķīnas Tautas Republikā, importam un galīgi iekasējot noteikto pagaidu nodevu (
OV L 298, 1. lpp.
). Attiecīgo preci importēja pārstrādes līguma ietvaros
Pometon doo —
trešās valsts klienta
—
uzdevumā. Uz preci, kā lūdza
Pometon SpA
, tika attiecināta ievešanas pārstrādei procedūra ar neuzlikšanas termiņu pēc sešiem mēnešiem.
Pometon SpA
pārveidoja preci magnija granulās, kam nav piemērojams antidempinga maksājums, un izveda to atpakaļ caur Ferneti [
Fernetti
] muitas robežpunktu.
Lēmumā par prejudiciāla jautājuma uzdošanu ir precizēts, ka pamata lietā apskatītās preces — nenonākot Slovēnijā esošā uzņēmuma rīcībā — tika tikai novietotas kravas terminālā un pēc tam no jauna ievestas Itālijā, jo
Pometon doo
to bija pārdevusi
Pometon SpA
. Kā norādīts šajā lēmumā, veiktās izmeklēšanas liecina, ka aptuveni 87% no
Pometon SpA
eksportētajām precēm nekavējoties tika ievestas atpakaļ Itālijā un tika laistas apgrozībā Eiropas tirgū.
Ievērojot šos apstākļus,
Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Trieste
uzskatīja, ka Ķīnas izcelsmes neapstrādātā magnija lietņu pagaidu ievešana, kas tika deklarēta kā ievešana pārstrādes procedūrai, faktiski ir uzskatāma par šīs preces galīgo ievešanu. Tādējādi
Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Trieste
izdeva paziņojumu par papildu maksājamā nodokļa apmēru un par maksājamā nodokļa apmēra labojumu, par ko
Pometon SpA
iesniedza prasību, kuru atbalstīja
Commissione tributaria provinciale di Trieste
[Triestes Provinces nodokļu tiesa].
Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Trieste
iesniedza apelācijas sūdzību par šo spriedumu, par kuru
Pometon SpA
bija cēlusi pretapelācijas sūdzību. Šajos apstākļos
Commissione tributaria regionale di Trieste
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālos jautājumus:
“1)
Vai var pamatoti uzskatīt, ka tāda ievešanas pārstrādei procedūra, kā
Pometon SpA
izmantotā, ir pretēja Kopienas muitas politikas principiem un it īpaši vispārējā un speciālā antidempinga tiesiskā regulējuma principiem, kā arī Kopienas Muitas kodeksa [..] principiem? Iesniedzējtiesa it īpaši vēlas uzzināt, vai Regulas (EEK) Nr. 384/[96] 13. pants ir uzskatāms par vispārpiemērojamu principu, kurš ir piemērojams kā vispārējs Kopienu tiesību sistēmas noteikums, kas ir tieši piemērojams arī attiecībās starp valsts iestādēm un nodokļu maksātājiem, kā arī antidempinga maksājuma piemērošanas procedūrā; piemēram, vai saskaņā ar Kopienas Muitas kodeksa [..] 4. panta 14. punktā ietverto jēdzienu šo principu var piemērot, īstenojot muitas dienestu kontroli[?]
2)
Vai Regulas (EK) Nr. 384/[96] 13. pantu attiecībā uz antidempinga regulējuma apiešanu apvienojumā ar Kopienas Muitas kodeksa [..] 114. pantu un turpmākajiem pantiem attiecībā uz ievešanu pārstrādei un 202., 204., 212. un 214. pantu attiecībā uz muitas parāda rašanos var interpretēt tādā nozīmē, ka no antidempinga maksājuma nav atbrīvota tāda prece, ko persona no tādas izcelsmes valsts, uz kuru netiek attiecināts antidempinga maksājums, iepriekš iegādājusies no personas, kura ir no tādas izcelsmes valsts, uz kuru šis pasākums tiek attiecināts, un kas nekādā veidā nav tikusi izmainīta un kas no sākuma uz pagaidu laiku tiek ievesta Kopienā, izmantojot ievešanas pārstrādei procedūru, lai pēc tam attiecīgi pārstrādāto preci atkal ievestu, bet uz pagaidu laiku, proti, uz dažām stundām, un tad to nekavējoties pārdotu tai pašai Kopienu dalībvalsts sabiedrībai, kura veica ievešanu pārstrādei[?]
3)
[..] Vai, nepastāvot sodu uzliekošām Kopienu tiesību normām, — tā kā iesniedzējtiesa šādas normas nav atradusi — dalībvalsts tiesa var [pati] piemērot tādus attiecīgās valsts tiesību sistēmas noteikumus, saskaņā ar kuriem noteiktos apstākļos līgumus par ievešanas pārstrādei procedūras izmantošanu un līgumus par kompensējošā produkta pārdošanu var atzīt par spēkā neesošiem saskaņā ar
codice civile italiano
[Itālijas Civilkodeksu] 1343. pantu (nelikumīga rīcība), 1344. pantu (līgums, kas noslēgts ļaunprātīgi izmantojot likumu) un 1345. pantu (prettiesisks mērķis), kā arī 1414. un turpmākajiem pantiem attiecībā uz fiktīviem darījumiem, ja ir atklāts un pierādīts iepriekš minēto Kopienu principu pārkāpums[?]
4)
[..] Vai Tiesa var norādīt arī uz citiem iemesliem vai interpretācijas kritērijiem attiecībā uz to, vai šī darbība, ja tā tiek veikta, lai izvairītos no antidempinga maksājuma, ir saderīga ar ievešanas pārstrādei režīmu, vai arī Tiesa var norādīt, ka ar šo darbību faktiski tiek pārkāpti muitas tiesību principi, kas ir piemērojami attiecībā uz antidempinga maksājumu[?]
5)
[..] Vai Tiesa var norādīt arī uz citiem iemesliem vai interpretācijas kritērijiem saistībā ar šo darbību, lai varētu noteikt, vai attiecīgā darbība ir uzskatāma par preču, kurām ir piemērojams antidempinga maksājums, galīgo ievešanu[?]”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pieņemamību
Pometon SpA
pēc būtības norāda, ka uzdotie prejudiciālie jautājumi nav pieņemami izskatīšanai, jo ar tiem no Tiesas cenšas iegūt juridisku konsultāciju un nevis Kopienu tiesību interpretāciju, ka šos jautājumus ir uzdevusi tiesa, kas nav kompetenta to darīt un ka valsts tiesa neesot norādījusi ne to, kādas Kopienu tiesību normas tā lūdz interpretēt, ne arī to, uz kādiem vispārīgajiem principiem tā atsaucas.
Šī argumentācija nav atbalstāma.
Atbilstoši pastāvīgajai judikatūrai uz jautājumiem par Kopienu tiesību interpretāciju, kurus valsts tiesa uzdevusi pašas noteiktajos tiesiskā regulējuma un faktisko apstākļu ietvaros, kuru precizitāte Tiesai nav jāpārbauda, attiecas atbilstības pieņēmums. Valsts tiesas iesniegto lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu Tiesa var noraidīt tikai tad, ja ir acīmredzams, ka lūgtajai Kopienu tiesību interpretācijai nav nekāda sakara ar pamata prāvas faktiskajiem apstākļiem vai tās priekšmetu, vai arī gadījumos, kad izvirzītā problēma ir hipotētiska vai kad Tiesai nav zināmi faktiskie vai juridiskie apstākļi, kas nepieciešami, lai sniegtu noderīgu atbildi uz tai uzdotajiem jautājumiem (šajā sakarā skat. Tiesas 2007. gada 7. jūnija spriedumu apvienotajās lietās no
C-222/05 līdz C-225/05
van der Weerd
u.c., Krājums, I-4233. lpp.
, 22. punkts un tajā minētā judikatūra).
Šajā gadījumā nešķiet, ka lūgtā interpretācija nekādi neskar Kopienu tiesību interpretāciju, kā rezultātā Tiesai nebūtu kompetences to sniegt vai arī ka lūgtajai interpretācijai acīmredzami nebūtu nekāda sakara ar pamata lietā pastāvošajiem faktiskajiem apstākļiem vai tās priekšmetu. Nepieciešamie faktu un tiesību elementi, lai Tiesa varētu sniegt lietderīgu atbildi uz tai uzdotajiem jautājumiem, turklāt ir atrodami lēmumā par prejudiciālā jautājuma uzdošanu. Tajā ir arī ietverti teksti, par kuriem šī tiesa lūdz sniegt interpretāciju.
No tā izriet, ka prejudiciālie jautājumi ir pieņemami.
Par pirmo un otro jautājumu
Ar savu pirmo un otro jautājumu iesniedzējtiesa būtībā Tiesai jautā, cik lielā mērā strīdam, kuru tā izskata, ir piemērojamas Regulas Nr. 384/96 13. panta normas.
Regulas Nr. 384/96 13. panta 3. punkts paredz, ka gadījumos, kad iegūti pietiekoši pierādījumu elementi par antidempinga nodevas apiešanu, Komisijas lēmums uzsākt izmeklēšanu tiek pieņemts regulas formā. Ja šī izmeklēšana ļauj galīgi konstatēt faktus, kas attaisno antidempinga nodevas piemērošanas paplašināšanu, to attiecinot uz šīm precēm līdzīgu preču vai daļas no tām importu no trešām valstīm, par šādu paplašināšanu pēc Komisijas ierosinājuma lemj Padome, lēmumu pieņemot ar vienkāršu balsu vairākumu.
Šajā gadījumā pietiek ar konstatāciju, ka nav ne Komisijas regulas, ar kuru tiktu nolemts uzsākt izmeklēšanu, ne arī Padomes lēmuma par antidempinga pasākumu piemērošanas paplašināšanu.
No tā izriet, ka Regulas Nr. 384/96 13. panta normas katrā ziņā nav piemērojamas pamata lietai un nav jāspriež par jautājumu, vai šī 13. panta 1. punkts tādā redakcijā, kāda bija spēkā pamata lietas faktu norises laikā, paredzēja
Pometon SpA
veiktās darbības.
Tādēļ uz pirmo un otro jautājumu ir jāatbild, ka Regulas Nr. 384/96 13. pants nav piemērojams gadījumā, kad nav Padomes lēmuma, kas būtu pieņemts pēc Komisijas ierosinājuma par antidempinga nodevas piemērošanas paplašināšanu uz šīm precēm līdzīgu preču vai daļas no tām, kas ievestas no trešām valstīm, importu.
Par trešo, ceturto un piekto jautājumu
Trešais, ceturtais un piektais jautājums pēc būtības ir par to, vai par galīgu importu Kopienas muitas teritorijā ir jāuzskata tāda darbība, ar kuru sabiedrība atbilstoši ievešanas pārstrādei procedūrai importē izstrādājumus, kuriem ir piemērojamas antidempinga nodevas, tad tos pārstrādā precēs, kurām nav piemērojamas šādas nodevas un tās atkal izved ar to saistītai sabiedrībai, kas atrodas trešā kaimiņvalstī, kura savukārt šos izstrādājumus atkal izved uz Kopienu, tos pārdodot pirmajai sabiedrībai.
Atbilstoši Kopienas Muitas kodeksa 114. pantam — ievešanas pārstrādei procedūra ļauj izmantot Kopienas muitas teritorijā ārpuskopienas preces, kas paredzētas atkal izvešanai no Kopienas muitas teritorijas. Izmantošana nozīmē šo produktu pakļaušanu “pārstrādes” procesam, proti, tostarp transformācijai. Atkal izvedamie produkti iegūst nosaukumu “kompensācijas produkti”.
Produktu atkal izvešana kompensācijas produktu veidā no Kopienas muitas teritorijas ir nosacījums ievešanas pārstrādei procedūras piemērošanai. No tā izriet, ka to nevar likumīgi piemērot, kā vienīgi tad, ja produkti patiešām ir paredzēti atkal izvešanai no Kopienas muitas teritorijas, kā tas atgādināts iepriekš minētajās Regulas Nr. 2454/93 551. panta 1. punkta normās, atbilstoši kurām tam, kas lūdz šīs priekšrocības, ir “tiešām [jābūt] nolūkam [..] atkal izvest” attiecīgos produktus.
Faktiski no noteikumu, kas izveido procedūras juridisko režīmu, kopuma izriet, ka ievešanas pārstrādei mērķis ir atbrīvot no muitas nodokļa vienīgi tādus izstrādājumus, kas Kopienas muitas teritorijā ir ievesti tikai uz laiku, lai tos apstrādātu, salabotu vai pārstrādātu un pēc tam atkal izvestu, lai tādējādi izvairītos no Kopienas valstu ekonomiskās darbības nostādīšanas neizdevīgākā stāvoklī.
No minētā noteikti izriet, ka tāda prakse, kā aprakstīts šī sprieduma 8. punktā, kas ierobežota ar produktu pārvešanu pāri robežai bez patiesa nolūka tos atkal izvest un pēc neilga laika tos atpakaļ ievest, būtu pretēja pašam ievešanas pārstrādei procedūras mērķim un nelabvēlīgi ietekmētu Kopienu tiesiskā regulējuma efektivitāti.
Vienīgi pati iesniedzējtiesa var pārbaudīt, vai fakti, kas bijuši pamata lietā, ietver šādus pārkāpumus.
Saistībā ar sekām šāda pārkāpuma gadījumā Regulas Nr. 2988/95 4. panta 3. punkts, kas ir vispārēji piemērojams, paredz, ka gadījumos, “ja konstatēts, ka darbības nolūks ir iegūt labumu pretēji attiecīgajā gadījumā piemērojamo Kopienas tiesību aktu mērķiem, labuma saņemšanai vajadzīgos apstākļus radot mākslīgi, šo labumu atbilstoši gadījumam nepiešķir vai atsauc”.
Tiesa jau ir nospriedusi, ka pienākums atmaksāt ar ļaunprātīgu paņēmienu izmantošanas palīdzību nelikumīgi iegūto labumu nepārkāpj likumības principu. Faktiski šis pienākums nav sods, bet vienkārši sekas konstatācijai, ka nosacījumi, kas vajadzīgi, lai iegūtu no Kopienu tiesiskā regulējuma izrietošo labumu, ir mākslīgi radīti, līdz ar to padarot piešķirto priekšrocību par nepamatotu un tādējādi attaisnojot pienākumu to atmaksāt (šajā sakarā skat. Tiesas 2000. gada 14. decembra spriedumu lietā C-110/99
Emsland-Stärke
, I-11569. lpp., 56. punkts).
Tāpat importētājam, kas ir nelikumīgi izmantojis ievešanas pārstrādei procedūru un guvis labumu no tās piemērošanai vajadzīgo apstākļu mākslīgas radīšanas, ir pienākums samaksāt uz konkrētajiem izstrādājumiem attiecināmās nodevas, neskarot atbilstošā gadījumā valsts tiesiskajā regulējumā paredzētās administratīvās, civilās vai kriminālās sankcijas.
Tādēļ uz trešo, ceturto un piekto jautājumu ir jāatbild tā, ka uz darbību, kas bija ierobežota ar produktu pārvešanu pāri robežai pēc to pārstrādes izstrādājumā, kurš nav pakļauts antidempinga nodevām, bez patiesa nolūka to atkal izvest un pēc neilga laika to atpakaļ ievest, nevar likumīgi attiecināt ievešanas pārstrādei procedūru. Importētājam, kas būtu nelikumīgi izmantojis šo procedūru un no tās guvis labumu, ir pienākums samaksāt uz konkrētajiem izstrādājumiem attiecināmās nodevas, neskarot atbilstošā gadījumā valsts tiesiskajā regulējumā paredzētās administratīvās, civilās vai kriminālās sankcijas. Kompetentajai valsts tiesai ir jānovērtē, vai darbības pamata lietā — ievērojot iepriekš izklāstītos apsvērumus — ir jāuzskata par nelikumīgām attiecībā uz Kopienu tiesībām vai nē.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamata lietas dalībniekiem šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto lietas dalībnieku tiesāšanās izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (otrā palāta) nospriež:

1)
Padomes 1995. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, 13. pants nav piemērojams gadījumā, kad nav Eiropas Savienības Padomes lēmuma, kas būtu pieņemts pēc Eiropas Kopienu Komisijas ierosinājuma par antidempinga nodevas piemērošanas paplašināšanu uz šīm precēm līdzīgu preču vai daļas no tām, kas ievestas no trešām valstīm, importu;

2)
uz darbību, kas bija ierobežota ar produktu pārvešanu pāri robežai pēc to pārstrādes izstrādājumā, kurš nav pakļauts antidempinga nodevām, bez patiesa nolūka to atkal izvest un pēc neilga laika to atpakaļ ievest, nevar likumīgi attiecināt ievešanas pārstrādei procedūru. Importētājam, kas būtu nelikumīgi izmantojis šo procedūru un no tās guvis labumu, ir pienākums samaksāt uz konkrētajiem izstrādājumiem attiecināmās nodevas, neskarot atbilstošā gadījumā valsts tiesiskajā regulējumā paredzētās administratīvās, civilās vai kriminālās sankcijas. Kompetentajai valsts tiesai ir jānovērtē, vai darbības pamata lietā ir jāuzskata par nelikumīgām attiecībā uz Kopienu tiesībām vai nē.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda — itāļu.