CELEX: 62007FJ0006
Virkamiehet
Palvelukseen ottaminen
Vahingonkorvauskanne

1.
Oikeudenkäyntimenettely – Oikeudenkäyntiasiakirjojen tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Arviointi asiakirjan esittämisen
ajankohtana – Hakemus, joka koskee oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvästä seikasta lausumista – Tutkittavaksi ottaminen oikeudenkäyntimenettelyn
kaikissa vaiheissa
(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 114 artikla; virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 78 artikla)
2.
Virkamiehet – Kilpailu – Valintalautakunta – Työskentelyn salaisuuden laajuus
(Henkilöstösääntöjen liitteessä III oleva 6 artikla)
3.
Virkamiehet – Väliaikaiset toimihenkilöt – Palvelukseen ottaminen – Menettely – Valinta-asioiden neuvoa-antavan komitean harkintavallan
rajat – Avointa toimea koskevassa ilmoituksessa asetettujen vaatimusten noudattaminen
4.
Virkamiehet – Väliaikaiset toimihenkilöt – Palvelukseen ottaminen – Menettely – Ansioiden arviointi
5.
Virkamiehet – Väliaikaiset toimihenkilöt – Palvelukseen ottaminen – Menettely – Työsopimusten tekemisen toimivaltaisen viranomaisen
harkintavallan rajat – Palvelukseen ottamista koskevassa ilmoituksessa asetettujen edellytysten ja harkintavallan käyttämistä
varten annettujen menettelysääntöjen noudattaminen
6.
Virkamiehet – Kanne – Kumoamistuomion vaikutukset
(Henkilöstösääntöjen 91 artikla)
7.
Virkamiehet – Kanne – Täysi harkintavalta – Mahdollisuus tuomita viran puolesta vastaajana oleva toimielin maksamaan korvaus
(Henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohta)
8.
Virkamiehet – Kanne – Täysi harkintavalta – Hakemuksen sääntöjenvastaisesta hylkäämisestä aiheutuneeseen menetettyyn mahdollisuuteen
liittyvän aineellisen vahingon korvaaminen
(Henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohta; muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan b kohdan
ii alakohta)
9.
Virkamiehet – Kanne – Vahingonkorvauskanne – Lainvastaisen riidanalaisen toimen kumoaminen – Kohtuullinen korvaus aineettomasta
vahingosta
(Henkilöstösääntöjen 91 artikla)
1.
Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 78 artiklassa asetettu sääntö, jonka mukaan virkamiestuomioistuin voi, kun sen käsiteltäväksi
on saatettu hakemus, joka koskee oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvän seikan ratkaisemista, ratkaista hakemuksen perustellulla
määräyksellä tai lykätä sen ratkaistavaksi pääasian yhteydessä, on menettelysääntö, jota sovelletaan välittömästi sen voimaantulopäivänä
kaikkiin virkamiestuomioistuimessa vireillä oleviin oikeudenkäyntiasioihin. Asian laita ei kuitenkaan ole näin niiden sääntöjen
osalta, joiden mukaan virkamiestuomioistuin voi tämän artiklan mukaisesti lausua tällaisen seikan tutkittavaksi ottamisesta
ja joiden on oltava sääntöjä, joita sovellettiin kyseisen hakemuksen esittämispäivänä, koska niiden mukaan määräytyy, täyttääkö
oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvän seikan ratkaisemista koskeva hakemus tutkittavaksi ottamisen edellytykset.
Kun on kyse oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvän seikan ratkaisemista koskevasta hakemuksesta, joka esitettiin ennen virkamiestuomioistuimen
työjärjestyksen voimaantuloa, säännöt, jotka koskevat hakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä, ovat sääntöjä, joihin
viitattiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 114 artiklassa, jota sovelletaan virkamiestuomioistuimeen
soveltuvin osin. Kyseinen 114 artikla on määräys, joka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksessä vastaa virkamiestuomioistuimen
työjärjestyksen 78 artiklaa. Näin ollen tällaisessa tapauksessa on sovellettava yhtäältä työjärjestyksen 78 artiklassa tarkoitettua
menettelysääntöä ja toisaalta tutkittavaksi ottamista koskevia sääntöjä, joihin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen
114 artiklassa viitataan.
Koska oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvä seikka, joka on eroteltava kanteen tutkittavaksi ottamista koskevasta oikeudenkäyntiväitteestä,
voi ilmetä kaikissa menettelyn vaiheissa, on tällaisen seikan ratkaisemista koskeva hakemus voitava esittää kaikissa menettelyn
vaiheissa.
(ks. 49–51 ja 54 kohta)
2.
Kilpailujen valintalautakuntien työskentelyn salaisuuden periaate on otettu käyttöön kilpailujen valintalautakuntien riippumattomuuden
ja niiden työskentelyn objektiivisuuden takaamiseksi, ja sillä pyritään myös suojaamaan hakijoiden oikeutettua intressiä siihen,
ettei heidän pätevyyttään ja ominaisuuksiaan koskevia arviointeja julkisteta. Tämän periaatteen noudattaminen on näin ollen
esteenä valintalautakuntien jäsenten kannanottojen ilmaisemiselle ja valintalautakunnan hakijoista tekemiä henkilökohtaisia
tai vertailevia arviointeja koskevien seikkojen paljastamiselle.
Vaikka valintakomitean tai joidenkin sen jäsenten tekemiin vertaileviin arviointeihin sovelletaan pääsääntöisesti kyseisen
komitean työskentelyn salaisuutta, asian laita ei ole täten kun on kyse asiakirjoista, jotka on laadittu valintamenettelyn
yhteydessä ja jotka eivät varsinaisesti ole osa valintakomitean työskentelyä kokonaisuudessaan vaan yhden komitean jäsenen
oma-aloitteisen työskentelyn tulos. Ne eivät välttämättä ole yhtä luottamuksellisia kuin valintakomitean vertailevat arvioinnit,
joiden esittäminen virkamiestuomioistuimessa on tämän luottamuksellisuuden vuoksi kielletty. Se, onko tällaiset asiakirjat
saatu sääntöjenmukaisella vai sääntöjenvastaisella tavalla, on siis seikka, joka on otettava huomioon.
Tältä osin asian asiakirja-aineistosta on poistettava komitean jäsenen laatimat valintamenettelyyn liittyvät asiakirjat, jotka
asianosainen sai kolmannelta osapuolelta, joka puolestaan oli saanut ne luvatta.
(ks. 57, 58, 60, 61, 64–66 ja 71 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑118/99, Bonaiti Brighina v. komissio, 7.2.2001 (Kok. H. 2001, s. I‑A‑25 ja II‑97,
46 kohta) ja asia T‑336/02, Christensen v. komissio, 5.4.2005 (Kok. H. 2005, s. I‑A‑75 ja II‑341, 23, 24 ja 26 kohta).
3.
Työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen väliaikaisten toimihenkilöiden palvelukseen ottamista varten perustamalla
valintakomitealla on tietty harkintavalta työskentelynsä järjestämistä varten, edellyttäen kuitenkin, että se pysyttelee avointa
toimea koskevassa ilmoituksessa asetetuissa puitteissa. Tältä osin mikään ei estä komiteaa etenemästä siten, että hakijat
karsitaan vaiheittain avointa toimea koskevassa ilmoituksessa vahvistettujen kriteerien perusteella. Täten valintamenettely
ei ole virheellinen vain sen seikan vuoksi, että valintakomitea tarkasteli hakijoiden suorituksia avointa toimea koskevassa
ilmoituksessa vahvistettujen kriteerien kannalta haastatteluissa, jotka toteutettiin kahdessa peräkkäisessä vaiheessa.
(ks. 88–90 kohta)
4.
Avoimen kilpailun yhteydessä valintalautakunnan tehtävänä on arvioida hakijoista tiedossa olevia seikkoja, olivat kyseessä
tutkintotodistukset, joita he ovat toimittaneet, kokeet, joihin he ovat osallistuneet tai arviointikertomukset, joista he
ovat saaneet tiedon ja joista he ovat voineet esittää huomautuksensa. Täten taataan kilpailumenettelyn sääntöjenmukaisuus
ja suoja mielivaltaisuutta vastaan, koska hakijoilla on tiedossa kaikki seikat, joita valintalautakunta on arvioinut, ja heillä
on täten hyvät mahdollisuudet riitauttaa tämä arviointi jos he katsovat, että se on virheellinen. Siltä osin kuin valintalautakunta
perustelee päätöksensä ainakin osittain sellaisilla seikoilla kuten esimiesten antamat tiedot ja heidän mielipiteensä, joita
ei saateta asianomaisten hakijoiden tietoon, hakijat eivät sitä vastoin voi millään tavoin puolustautua sellaisia toteamuksia
vastaan, jotka ovat peräisin kolmannelta osapuolelta ja jotka voivat olla täysin asianmukaisia mutta myös virheellisiä mistä
hyvänsä syystä. Sillä, että hakijoilla ei ole mahdollisuutta ottaa kantaa heidän esimiehensä heistä antamiin lausuntoihin,
jotka valintalautakunta on ottanut huomioon, loukataan kilpailumenettelyyn sovellettavaa periaatetta ja tämän perusteella
on perusteltua kumota heitä koskevat hylkäämispäätökset.
Samoista syistä työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen perustama neuvoa-antava valintakomitea ei voi valintalautakunnan
tavoin perustella arviointiaan edes osittain esimiesten antamien tietojen ja heidän mielipiteidensä kaltaisilla seikoilla,
joista asianomaiset hakijat eivät ole saaneet tietoa ja joista he eivät ole voineet esittää kantaansa. Vaikka esimiehiä olisi
kuullut vain yksi komitean jäsenistä, joka toimi omissa nimissään, esimiesten kuuleminen on omiaan aiheuttamaan, että kyseisen
komitean toimet ovat kokonaisuudessaan lainvastaisia.
(ks. 93, 94 ja 97 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia 293/84, Sorani ym. v. komissio, 11.3.1986 (Kok. 1986, s. 967, 17–20 kohta) ja asia 294/84, Adams
ym. v. komissio (Kok. s. 977, 22–25 kohta).
5.
Työsopimusten tekemiseen toimivaltaisella viranomaisella olevan laajan harkintavallan käyttäminen edellyttää kaikkien asian
kannalta merkityksellisten säädösten noudattamista, toisin sanoen paitsi palvelukseen ottamista koskevaa ilmoitusta, myös
mahdollisia muotovaatimuksia, jotka viranomainen on voinut itselleen asettaa harkintavaltansa käyttämistä varten.
Tämän viranomaisen laajan harkintavallan seurauksena ei voi olla, että sen tekemän päätöksen valmistelumenettelyn yhteydessä
tapahtunut lainvastaisuus tehdään tyhjäksi. Näin ollen kyseinen viranomainen, kun se tekee oman päätöksensä lainvastaisella
tavalla toteutetun valmistelevan menettelyn päätteeksi, aiheuttaa, että päätös on lainvastainen, jos se jättää toteuttamatta
toimenpiteitä, jotka ovat omiaan kumoamaan tämän kyseisen valmistelevan menettelyn kuluessa todetun lainvastaisuuden.
(ks. 101–103 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑73/01, Pappas v. alueiden komitea, 18.9.2003 (Kok. H. 2003, s. I‑A‑207 ja II‑1011,
53 kohta).
6.
Jos työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen päätös olla merkitsemättä hakijaa parhaista hakijoista laadittuun
luetteloon sellaisen väliaikaisten toimihenkilöiden valintamenettelyn yhteydessä, joka on lainvastainen, kumotaan, se, että
hakijoista laadittu luettelo ja päätökset, jotka koskevat siihen merkittyjen hakijoiden palvelukseen ottamista, näin ollen
kumotaan, on kohtuuton seuraamus asianomaisen toimielimen lainvastaisesta toiminnasta. Olisi nimittäin kohtuullisuusperiaatteen
ja luottamuksensuojan periaatteen sekä yksikön edun vastaista evätä valituksi tulleilta hakijoilta, joista on tullut väliaikaisia
toimihenkilöitä, oikeus tulla nimitetyiksi vain sillä perusteella, että valintamenettely oli lainvastainen.
(ks. 109, 111 ja 122 kohta)
7.
Kun kyseessä olevien etujen vertailusta käy ilmi, että yksikön etu ja kolmansien etu ovat esteenä sille, että kumotun päätöksen
seurauksena tehdyt päätökset myös kumotaan, yhteisöjen tuomioistuimet voivat, varmistaakseen kantajan edun mukaisesti kumoamistuomion
tehokkaan vaikutuksen, käyttää täyttä tuomiovaltaansa, joka niillä on taloudellisluonteisissa riita-asioissa, ja jopa viran
puolesta velvoittaa vastaajana olevan toimielimen suorittamaan korvauksia. Yhteisöjen tuomioistuimet voivat myös kehottaa
kyseistä toimielintä suojaamaan asianmukaisella tavalla vastaajan oikeuksia etsimällä ratkaisua, joka hänen tapauksessaan
on oikeudenmukainen.
(ks. 127 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia 24/79, Oberthür v. komissio, 5.6.1980 (Kok. 1980, s. 1743, 14 kohta) ja asia C‑242/90 P, komissio
v. Albani ym., 6.7.1993 (Kok. 1993, s. I‑3839, 13 kohta).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: yhdistetyt asiat T‑18/92 ja T‑68/92, Coussios v. komissio, 23.2.1994 (Kok. H. 1994,
s. I‑A‑47 ja II‑171, 107 kohta).
8.
Kun virkamiestuomioistuimen käsiteltäväksi on saatettu henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu
taloudellisluonteinen riita-asia, sillä on täysi harkintavalta, jonka puitteissa se voi tarpeen vaatiessa viran puolesta velvoittaa
vastaajan maksamaan korvausta vahingosta, joka on aiheutunut sen virheestä, ja tässä tapauksessa arvioida aiheutuneen vahingon
kohtuuden mukaan kaikki asiaan liittyvät olosuhteet huomioon ottaen. Lisäksi kun virkamiestuomioistuin on todennut vahingon
olemassaolon, se on yksin toimivaltainen arvioimaan esitetyn vaatimuksen rajoissa vahingonkorvauksen laadun ja laajuuden,
edellyttäen, että jotta muutoksenhausta vastaava tuomioistuin voisi harjoittaa virkamiestuomioistuimen tuomioihin kohdistuvaa
laillisuusvalvontaa, näiden tuomioiden on oltava riittävästi perusteltuja ja niissä on vahingon arvioinnin yhteydessä ilmoitettava
ne perusteet, joita on käytetty vahingonkorvauksen määrää vahvistettaessa.
Tältä osin, jotta lainvastaiseen valintamenettelyyn osallistuneelle hakijalle, joka on menettänyt mahdollisuuden tulla otetuksi
palvelukseen, myönnettävän kohtuullisen korvauksen määrä voidaan vahvistaa, ensimmäiseksi on määritettävä kyseiselle hakijalle
aiheutunut ansionmenetys vahvistamalla sen palkan, joka hänelle olisi maksettu, jos hänet olisi otettu palvelukseen, ja sen
palkan, joka hänelle tosiasiallisesti maksettiin lainvastaisuuden tapahduttua, välinen erotus, ja toiseksi arvioitava prosentuaalisessa
muodossa hänen mahdollisuutensa tulla otetuksi palvelukseen, jotta voidaan painottaa näin laskettu ansionmenetys.
Koska virkamiestuomioistuimella ei kuitenkaan ole erityisten olosuhteiden, kuten epävarmuuden todetun lainvastaisuuden vaikutuksesta
kyseisen hakijan hakemuksen hylkäämiseen, vuoksi mahdollisuutta vahvistaa menetettyä mahdollisuutta kuvastavaa matemaattista
kerrointa, asianomaiselle henkilölle on myönnettävä kiinteämääräinen summa korvauksena menetetystä mahdollisuudesta.
Kyseisen korvauksen määrän arvioimisessa ei voida pitää varmana seikkana sitä, että jos hakija olisi läpäissyt valintamenettelyn,
hänen kanssaan olisi tehty väliaikaisen toimihenkilön työsopimus kuudeksi vuodeksi. Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen
ehtojen 47 artiklan b kohdan ii alakohdan mukaisesti toimielimellä on nimittäin mahdollisuus irtisanoa väliaikaisen toimihenkilön
määräaikainen työsopimus, kunhan kyseisen säännöksen mukaisesti vahvistettua irtisanomisaikaa noudatetaan. Lisäksi, vaikka
kantaja olisi otettu palvelukseen, ei hänellä olisi ollut minkäänlaista oikeutta siihen, että hänen sopimuksensa olisi uusittu
kahden vuoden ajaksi alkuperäisen neljän vuoden sopimuskauden päätteeksi.
(ks. 133–135 ja 142–145 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C‑348/06 P, komissio v. Girardot, 21.2.2008, (45 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja 58 kohta
oikeuskäytäntöviittauksineen, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑10/02, Girardot v. komissio, 6.6.2006 (Kok. H. 2006, s. I‑A‑2‑129 ja II‑A‑2‑609).
9.
Virkamiehen riitauttaman hallintoviranomaisen toimen kumoaminen muodostaa sellaisenaan asianmukaisen ja pääsääntöisesti, eli
silloin, kun kyseiseen toimeen ei sisälly lainkaan sellaista kielteistä arviota kantajan kyvyistä, joka saattaisi loukata
häntä, riittävän korvauksen henkisestä kärsimyksestä, joka kantajalle on voinut aiheutua kumotusta päätöksestä.
(ks. 151 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑60/94, Pierrat v. yhteisöjen tuomioistuin, 26.1.1995 (Kok. H. 1995, s. I‑A‑23
ja II‑77, 62 kohta) ja asia T‑21/96, Giannini v. komissio, 19.3.1997 (Kok. H. 1997, s. I‑A‑69 ja II‑211, 35 kohta).