CELEX: 62004CJ0064
Nesplnění povinnosti státem
Licence k rybolovu
Nařízení (ES) č. 3690/93
Plavidla Cleopatra a Ocean Quest
Trvalý převod plavidel do Argentiny

Svou žalobou se Komise Evropských společenství domáhá, aby Soudní dvůr určil, že Spojené království Velké Británie a Severního
Irska tím, že po trvalém převodu plavidel Cleopatra a Ocean Quest do Argentiny neodebralo těmto plavidlům licence k rybolovu,
nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 5 nařízení Rady (ES) č. 3690/93 ze dne 20. prosince 1993 o zavedení
režimu Společenství, kterým se stanoví pravidla pro nejnutnější údaje, které musejí být obsaženy v licencích k rybolovu (Úř.
věst. L 341, s. 93; Zvl. vyd. 04/02, s. 137).

Právní rámec
Dohoda o vztazích v odvětví mořského rybolovu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Argentinskou republikou byla schválena
jménem Společenství nařízením Rady (EHS) č. 3447/93 ze dne 28. září 1993 (Úř. věst. L 318, s. 1; Zvl. vyd. 04/02, s. 93, dále
jen „dohoda o rybolovu“). Devátý bod odůvodnění dohody o rybolovu uvádí, že její smluvní strany jsou „přesvědčeny, že tento
nový typ spolupráce v odvětví rybolovu zajistí trvalý přístup k novým rybolovným právům, přispěje k uskutečňování cílů obnovy
a přeměny argentinského loďstva a restrukturalizaci loďstva Společenství a podpoří rozumné dlouhodobé využívání zdrojů.“
Článek 5 odst. 1 a 3 dohody o rybolovu stanoví:
„1. Smluvní strany vytvoří podmínky příhodné pro to, aby se v Argentině zřídily podniky se jměním pocházejícím z některých
členských států Společenství a aby vznikaly smíšené společnosti i společné podniky v odvětví rybolovu, v nichž by se spojili
majitelé plavidel z Argentiny a ze Společenství, aby společně využívali a popřípadě i zpracovávali argentinské rybolovné zdroje,
za podmínek stanovených v protokolu I a v přílohách I a II.
[…]
3.      Společenství v rámci politiky restrukturalizace svého loďstva usnadní začlenění plavidel Společenství do vzniklých podniků
nebo do podniků zakládaných v Argentině. Za tím účelem Argentina v rámci své politiky technické obnovy rybolovného průmyslu
usnadní převod platných licencí k rybolovu a vydá patřičné nové licence podle této dohody.“
Článek 5 nařízení Rady (EHS) č. 3760/92 ze dne 20. prosince 1992 o zavedení režimu Společenství pro rybolov a akvakulturu
(Úř. věst. L 389, s. 1) stanovil:
„1.       Rada v souladu s postupem stanoveným v článku 43 Smlouvy rozhodne před 31. prosincem 1993 o zavedení režimu Společenství,
který se bude používat nejpozději od 1. ledna 1995 a který stanoví pravidla pro nejnutnější údaje, které musejí být obsaženy
v licencích k rybolovu, které vydávají a spravují členské státy.
Ode dne vstupu režimu Společenství v platnost mají členské státy povinnost používat vnitrostátní režimy licencí k rybolovu.
Není-li stanoveno jinak, všechna rybářská plavidla Společenství jsou povinna mít licenci k rybolovu, která je vázána na konkrétní
plavidlo.
Tato ustanovení se použijí, aniž jsou jimi dotčeny zvláštní režimy, které platí ve Společenství, nebo režimy obsažené v platných
nebo budoucích mezinárodních dohodách.
2.      Režimy licencí se použijí na všechna rybářská plavidla Společenství provozovaná v rybolovné oblasti Společenství, ve vodách
třetích zemí nebo na volném moři. Požadavky Společenství týkající se nejnutnějších údajů se použijí rovněž na plavidla třetích
států, která provozují rybolov v rybolovné oblasti Společenství v případech stanovených mezinárodními dohodami.“
(neoficiální překlad)
Článek 11 nařízení č. 3760/92 stanovil:
„S ohledem na hlavu I stanoví Rada v souladu s postupem uvedeným v článku 43 Smlouvy na víceletém základě a poprvé nejpozději
od 1. ledna 1994 cíle a podmínky restrukturalizace odvětví rybolovu Společenství za účelem dosažení trvalé rovnováhy mezi
zdroji a jejich využíváním. Tato restrukturalizace zohlední případ od případu případné hospodářské a sociální důsledky a specifičnost
různých oblastí rybolovu.“
(neoficiální překlad)
Třetí bod odůvodnění nařízení č. 3690/93 uvádí, že „režim Společenství musí stanovit pravidla týkající se nejnutnějších údajů,
které by měly být pro každé rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu obsaženy v licencích k rybolovu“.
Článek 1 uvedeného nařízení stanoví:
„1.       Zavádí se režim Společenství, kterým se stanoví pravidla pro nejnutnější údaje, jež musí být obsaženy v licencích k rybolovu
uvedených v článku 5 nařízení (EHS) č. 3760/92.
2.      Všechna rybářská plavidla Společenství jsou povinna vlastnit licenci k rybolovu, která je vázána na konkrétní plavidlo.
3.      Licence musí být uložena na plavidle.
4.      Rybářským plavidlům, kterým nebyla udělena licence, případně jim byla licence odebrána či pozastavena, se zakazuje lovit,
mít na palubě, překládat nebo vykládat ryby na břeh.“
Článek 3 nařízení č. 3690/93 stanoví:
„Členský stát vlajky vydává a spravuje licence k rybolovu pro rybářská plavidla plující pod jeho vlajkou, za dodržování článku
11 nařízení (EHS) č. 3760/92.“
Článek 5 nařízení č. 3690/93 zní takto:
„Členský stát vlajky dočasně nebo trvale pozastaví licence k rybolovu plavidel, která jsou dočasně odstavena z provozu, a odebere
licence k rybolovu plavidlům, která jsou trvale odstavena z rybolovných činností.“
Podle čl. 8 odst. 1 a 2 nařízení Rady (ES) č. 3699/93 ze dne 21. prosince 1993, kterým se stanoví kritéria a podmínky pro
strukturální opatření Společenství v odvětví rybolovu a akvakultury, jakož i zpracování a uvádění produktů těchto odvětví
na trh (Úř. věst. L 346, s. 1):
„1.       Členské státy přijmou opatření k úpravě intenzity rybolovu, aby bylo dosaženo alespoň cílů víceletých orientačních programů
uvedených v článku 5.
V případě potřeby přijmou členské státy opatření trvalého odstavení plavidel z rybolovných činností nebo jejich omezení.
2.      Trvalé odstavení plavidel z rybolovných činností může zejména zahrnovat:
–        vyřazení z provozu,
–        trvalý převod do třetí země, pokud tento převod neporušuje mezinárodní právo a není v rozporu s požadavky na zachování a řízení
rybolovných zdrojů,
–        trvalé přidělení plavidla pro využití ve vodách Společenství pro jiné účely, než jsou rybolovné činnosti.
[…]
Členské státy se ujistí, že plavidla dotčená těmito opatřeními jsou vyškrtnuta z rejstříků rybářských plavidel a z rejstříku
rybářského loďstva Společenství. Rovněž se ujistí, že vyškrtnutá plavidla jsou trvale vyloučena z provozování rybolovných
činností ve vodách Společenství.“
(neoficiální překlad)
Článek 9 odst. 1 nařízení č. 3699/93 stanovil:
„Členské státy mohou přijmout opatření ve prospěch nové orientace rybolovných činností podporou vytváření časově omezených
sdružení podniků nebo smíšených společností.“
(neoficiální překlad)

Nařízení č. 3699/93 bylo zrušeno článkem 20 prvním pododstavcem nařízení Rady (ES) č. 2468/98 ze dne 3. listopadu 1998, kterým
se stanoví podmínky a zásady pro strukturální podpory Společenství v odvětví rybolovu a akvakultury a zpracování a uvádění
jejich produktů na trh (Úř. věst. L 312, s. 19), jehož čl. 8 odst. 1 a 2, jakož i čl. 9 odst. 1 mají stejná znění jako odpovídající
články nařízení č. 3699/93.

Skutkový stav a postup před zahájením soudního řízení
V rámci dohody o rybolovu byla plavidla Cleopatra a Ocean Quest, plující pod vlajkou Spojeného království a registrovaná v tomto
členském státě, převedena do Argentiny. Tento převod se uskutečnil v rámci založení smíšené společnosti spojující majitele
plavidel ze Společenství a majitele plavidel z Argentiny. Uvedená plavidla byla vyškrtnuta z rejstříku rybářských plavidel
Spojeného království v listopadu 1996, respektive v červenci 1997, a zapsána do argentinského rejstříku rybářských plavidel.
Komise zjistila, že licence k rybolovu pro plavidla Cleopatra a Ocean Quest byly použity pro jiná plavidla.
Dopisem ze dne 19. dubna 2001 oznámila Komise Spojenému království, že další použití licencí k rybolovu je v rozporu s povinností
příslušných vnitrostátních orgánů odebrat licence k rybolovu plavidlům, která jsou trvale odstavena z rybolovných činností,
stanovenou v článku 5 nařízení č. 3690/93. Krom toho byl tento členský stát tímto dopisem vyzván, aby předložil své vyjádření
k vytýkanému nesplnění povinnosti podle čl. 226 prvního pododstavce ES.
Vzhledem k tomu, že Komise neobdržela odpověď, zaslala Spojenému království dne 16. ledna 2003 odůvodněné stanovisko, v němž
jednak zopakovala argumentaci, kterou uvedla ve své výzvě dopisem, a jednak jej vyzvala, aby splnilo své povinnosti ve lhůtě
dvou měsíců od doručení tohoto odůvodněného stanoviska.
Spojené království ve své odpovědi na toto odůvodněné stanovisko ze dne 20. března 2003 uplatnilo několik argumentů. Především
uvedlo, že orgány Spojeného království se domnívaly, že jim přísluší pouze povinnost vyškrtnout plavidla Cleopatra a Ocean
Quest z vnitrostátního rejstříku rybářských plavidel, a nikoliv odebrat licence k rybolovu týkající se těchto plavidel. Dále
uplatnilo, že Komise potvrdila požadavek na odebrání licencí k rybolovu až poté, co majitelé uvedených plavidel uzavřeli závazné
smlouvy za účelem jejich převodu na třetí osoby. Konečně mělo za to, že postoj uvedených orgánů byl pochopitelný a že byly
zavedeny postupy, které v budoucnu zabrání jakémukoliv podobnému převodu licencí k rybolovu.
Vzhledem k tomu, že Komise nebyla s tímto vysvětlením spokojena, rozhodla se podat projednávanou žalobu.

K žalobě

Argumentace účastníků řízení
Podle Komise je členský stát vlajky na základě článku 5 nařízení č. 3690/93 povinen odebrat licence k rybolovu plavidel, která
jsou trvale odstavena z rybolovných činností.
Komise uplatňuje, že tato povinnost odebrat licence k rybolovu musí být vykládána v tom smyslu, že rybolovná kapacita uvolněná
v důsledku takového odebrání nemůže být znovu použita na udělení nových licencí jiným plavidlům, jelikož by takové další použití
bylo v rozporu s čl. 8 odst. 1 prvním pododstavcem nařízení č. 2468/98, podle kterého mají členské státy povinnost přijmout
opatření k úpravě intenzity rybolovu, aby bylo dosaženo alespoň cílů víceletých orientačních programů. Pokud by Společenství
umožnilo takové další použití licencí týkajících se plavidel natrvalo převedených do třetího státu, nebylo by dosaženo cíle
snížení rybářského loďstva. Není tomu jinak, ani pokud by se trvalý převod uskutečnil v rámci vzniku smíšené společnosti.
Spojené království konstatuje, že článek 8 nařízení č. 2468/98 se nezmiňuje o licencích k rybolovu. Nadto vzhledem k tomu,
že toto nařízení bylo přijato až po událostech, které vedly k projednávanému sporu, nemůže mít žádný účinek na povinnosti
Spojeného království k datu, k němuž k těmto událostem došlo.
Spojené království krom toho uplatňuje, že povinnost odebrat licence k rybolovu na základě článku 5 nařízení č. 3690/93 může
být účinná až od okamžiku, kdy Komise dá souhlas k tomu, aby byla dotyčná plavidla převedena na smíšenou společnost, a kdy
mu bylo toto rozhodnutí oznámeno. V tomto případě však majitelé plavidel Cleopatra a Ocean Quest prodali licence týkající
se těchto plavidel před tím, než bylo uvedenému členskému státu oznámeno rozhodnutí Komise o schválení záměru převodu těchto
plavidel na smíšenou společnost. Vzhledem k tomu, že tito majitelé již nebyli držiteli uvedených licencí, Spojené království
neporušilo žádnou povinnost vyplývající pro něj z uvedeného článku 5.
Skutečné „pochybení“, k němuž došlo v této věci, spočívá v tom, že majitelé plavidel Cleopatra a Ocean Quest získali prostředky
pocházející jak z prodeje licencí týkajících se těchto plavidel, tak od Společenství, přestože v důsledku takového prodeje
měli být zbaveni možnosti obdržet podporu spojenou se založením smíšené společnosti. Nicméně Komise, ačkoliv byla informována
o tom, že licence zůstaly v oběhu, se přesto rozhodla vyplatit uvedeným majitelům podporu Společenství, a umožnila jim tak
využít presumpce „dobré víry“, kterou ovšem na Spojené království nevztáhla.
Krom toho se převod plavidla v rámci dohody o rybolovu podobá trvalému odstavení z rybolovných činností ve smyslu článku 5
nařízení č. 3690/93. Spojené království tedy zavedlo postup spočívající ve „zmrazení“ licence týkající se plavidla, jakmile
příslušné služby obdrží žádost o založení smíšené společnosti. Licence může znovu nabýt své plné účinnosti pouze v případě,
kdy je žádost o založení smíšené společnosti vzata zpět nebo kdy Komise převod plavidla na takovou společnost neschválí. Spojené
království tedy tvrdí, že zajistilo, aby v budoucnu nedošlo k žádnému dalšímu případu opětovného použití licencí.

Závěry Soudního dvora
Úvodem je třeba uvést, že v projednávané věci je nesporné, že plavidla Cleopatra a Ocean Quest byla zapsána do argentinského
rejstříku rybářských plavidel, a že tedy byla trvale převedena do Argentiny.
Cílem žalobního důvodu Komise v návrhovém žádání její žaloby, jak je uvedeno v bodu 1 tohoto rozsudku, je, aby Soudní dvůr
určil, že Spojené království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 5 nařízení č. 3690/93, jelikož po trvalém
převodu plavidel do Argentiny neodebralo licence k rybolovu, které se na tato plavidla vztahují.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že na základě ustanovení článku 5 nařízení č. 3690/93 bude rybářským plavidlům, která
jsou trvale odstavena z rybolovných činností, odebrána licence k rybolovu.
Před meritorním přezkumem žalobního důvodu Komise je proto třeba zodpovědět otázky vyvstávající nejdříve, a to, zaprvé, v čem
přesně spočívá trvalé odstavení rybářského plavidla z rybolovných činností, a zadruhé, zda lze trvalý převod takového plavidla
do Argentiny v rámci založení smíšené společnosti klást na roveň trvalému odstavení rybářského plavidla z rybolovných činností
ve smyslu článku 5 nařízení č. 3690/93.

K trvalému odstavení
Pokud jde zaprvé o pojem „trvalé odstavení“, je nesporné, že ani článek 5 nařízení č. 3690/93, ani toto nařízení jako celek
neobsahují definici tohoto pojmu. Tento pojem je naproti tomu definován v nařízení č. 3699/93, a to konkrétně v jeho čl. 8
odst. 2, podle kterého mohou opatření trvalého odstavení rybářských plavidel z rybolovných činností zahrnovat zejména vyřazení
plavidla z provozu, trvalý převod do třetího státu, pokud tento převod neporušuje mezinárodní právo a není v rozporu s požadavky
na zachování a řízení rybolovných zdrojů, a trvalé přidělení plavidla pro využití ve vodách Společenství pro jiné účely, než
jsou rybolovné činnosti.
Nařízení č. 3690/93 a 3699/93 se značně liší jak svým předmětem, tak i svým účelem. Nařízení č. 3690/93, jak vyplývá konkrétněji
z třetího bodu jeho odůvodnění, totiž stanoví pravidla týkající se nejnutnějších údajů, které musejí být obsaženy v licencích
k rybolovu, zatímco nařízení č. 3699/93 definuje kritéria a podmínky pro strukturální opatření Společenství v odvětví rybolovu
a akvakultury.
I když je účel těchto dvou nařízení rozdílný, neumožňuje nicméně žádná skutečnost dospět k závěru, že je definice pojmu „trvalého
odstavení“ omezena výlučně na nařízení č. 3699/93 a že nemůže být použita v rámci jiných předpisů sekundárního práva týkajících
se oblasti rybářské politiky.
Nařízení č. 3699/93, které definuje pojem „trvalé odstavení“, bylo ostatně přijato po přijetí nařízení č. 3690/93. Jak vyplývá
z jednotlivých jazykových verzí tohoto nařízení č. 3699/93, a zejména z verze francouzské, italské, německé a španělské, zvolil
tak zákonodárce Společenství s plnou znalostí věci stejný výraz jako ten, který použil již v nařízení č. 3690/93.
Nic proto nebrání tomu, aby definice uvedeného pojmu, ačkoli vychází z nařízení č. 3699/93, mohla být použita v rámci provádění
článku 5 nařízení č. 3690/93, který se týká dočasného nebo trvalého odebrání licencí k rybolovu.
Mezi různými „opatřeními trvalého odstavení“ plavidel z rybolovných činností vyjmenovanými v čl. 8 odst. 2 nařízení č. 3699/93
je uveden mimo jiné „trvalý převod do třetí země“. V projednávané věci přitom nebylo zpochybněno, že rybářská plavidla Cleopatra
a Ocean Quest byla převedena do „třetí země“, a to do Argentinské republiky.
Zadruhé tedy vyvstává otázka, zda lze trvalý převod takových plavidel do Argentiny v rámci založení smíšené společnosti klást
na roveň trvalému odstavení rybářského plavidla z rybolovných činností ve smyslu článku 5 nařízení č. 3690/93.
Znění uvedeného čl. 8 odst. 2 nijak nebrání tomu, aby mohl být pojem „trvalé odstavení“ použit na trvalý převod plavidel na
základě mezinárodní dohody uzavřené mezi Společenstvím a třetím státem. Uvedené ustanovení naopak výslovně odkazuje ve své
druhé odrážce na dodržování mezinárodního práva, a tedy mezinárodních dohod.
Co se týče dohody o rybolovu, nebrání tato dohoda nijak tomu, aby byl převod rybářských plavidel uskutečněný podle jejích
ustanovení kvalifikován jako „trvalé odstavení“ z rybolovných činností ve smyslu práva Společenství.
Z toho vyplývá, že trvalý převod rybářských plavidel do třetího státu uskutečněný podle mezinárodní dohody představuje jedno
z opatření trvalého odstavení z rybolovných činností, která jsou upravena v čl. 8 odst. 2 nařízení č. 3699/93. V projednávaném
případě proto musí být trvalý převod plavidel Cleopatra a Ocean Quest do Argentiny považován za „trvalé odstavení“ z rybolovných
činností ve smyslu definice tohoto opatření, jak ji stanoví právo Společenství.

K odebrání licencí k rybolovu a k přidělení nových licencí k rybolovu
Vzniká tedy otázka, zda v projednávaném případě byla licence k rybolovu plavidel Cleopatra a Ocean Quest, která byla obě trvale
převedena do Argentiny, příslušnými orgány Spojeného království odebrána.
Spojené království tvrdí, že práva svěřená licencemi k rybolovu bývalým majitelům plavidel Cleopatra a Ocean Quest byla prodána
třetím osobám, které je přidělily k jiným plavidlům. Z toho podle něj vyplývá, že licence týkající se těchto plavidel byly
skutečně odebrány.
Komise nezpochybňuje, že licence týkající se plavidel Cleopatra a Ocean Quest byly odebrány. Shledává však, že rybolovná kapacita
uvolněná převodem těchto plavidel byla nově využita pro jiná plavidla.
V tomto ohledu Komise tvrdí, že z článku 5 nařízení č. 3690/93 vyplývá, že v případě trvalého převodu plavidel do třetího
státu se členský stát nesmí spokojit s odebráním licencí týkajících se plavidel takto převedených, ale musí se zdržet využití
rybolovné kapacity takto uvolněné ve vnitrostátním rejstříku k udělení nových licencí. Takové využití by totiž bylo v rozporu
s cíli článku 8 nařízení č. 2468/98, který je součástí politiky Společenství restrukturalizace loďstva Společenství.
Je důležité jednak konstatovat, že znění článku 5 nařízení č. 3690/93 nezakazuje jako takové využít rybolovnou kapacitu uvolněnou
převodem plavidel do třetího státu pro udělení nových licencí, jelikož tento článek stanoví pouze povinnost členského státu
vlajky odebrat licence k rybolovu plavidel, která byla trvale odstavena z rybolovných činností. Z výše uvedeného přitom vyplývá,
že tato povinnost odebrání licencí k rybolovu byla Spojeným královstvím dodržena.
Krom toho článek 5 nařízení č. 3690/93, který je jediným ustanovením uvedeným v návrhových žádáních Komise, nijak neodkazuje
na článek 8 nařízení č. 3699/93, a to ani v jeho znění pozměněném na základě nařízení č. 2468/98. Tento posledně uvedený článek
8 každopádně stanoví zejména, co mohou zahrnovat opatření trvalého odstavení plavidel z rybolovných činností, a požaduje,
aby vyškrtnutá plavidla byla vyloučena z provozu rybolovných činností ve vodách Společenství. Ze znění tohoto ustanovení však
nevyplývá, že rybolovná kapacita uvolněná ve vnitrostátním rejstříku rybářských plavidel v důsledku trvalého převodu plavidel
do třetích států nemůže být použita k udělení nových licencí k rybolovu.
I za předpokladu, že by Komise byla s to postupovat proti Spojenému království podle článku 226 ES z důvodu režimu udělení
nových licencí k rybolovu na základě jiných ustanovení práva Společenství tak, jak to uvedla generální advokátka v bodě 45
svého stanoviska, je nesporné, že porušení takových ustanovení nepředstavuje předmět vytýkaného nesplnění povinnosti (viz
rozsudky ze dne 20. října 2005, Komise v. Spojené království, C‑6/04, Sb. rozh. s. I‑9017, body 58 až 60; ze dne 15. června 2006, Komise v. Francie, C‑255/04, Sb. rozh. s. I‑5251, bod 24, a ze dne 15. února 2007, Komise v. Nizozemsko, C‑34/04, Sb. rozh. s. I-1387, bod 53).
Ze všeho výše uvedeného vyplývá, že žalobní důvod vznesený Komisí na podporu její žaloby a vycházející z porušení článku 5
nařízení č. 3690/93 není opodstatněný, a musí být tedy zamítnut, aniž by bylo nezbytné přezkoumávat argument, jehož se dovolává
Spojené království ve své žalobní odpovědi, podle nějž vzhledem k tomu, že k převodu plavidel Cleopatra a Ocean Quest do Argentiny
došlo před tím, než Komise přijala rozhodnutí o schválení tohoto převodu, povinnost odebrat licence k rybolovu na základě
článku 5 nařízení č. 3690/93 nebyla účinná.
Za těchto podmínek je třeba žalobu podanou Komisí zamítnout.

K nákladům řízení
Podle čl. 69 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to
účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že Spojené království náhradu nákladů řízení ve svém
návrhu požadovalo a Komise neměla ve věci úspěch, je namístě posledně uvedené uložit náhradu nákladů řízení.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (třetí senát) rozhodl takto:
1)
Žaloba se zamítá.
2)
Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.
Podpisy.
*
Jednací jazyk: angličtina.