CELEX: 62004CJ0379
Borászati termékek
753/2002/EK rendelet
21. cikk
Közvetlen hatály
Bor- és pezsgőverseny
Nevezési díj

1       Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az egyes borászati termékek leírása, jelölése, kiszerelése és oltalma tekintetében
az 1493/1999/EK tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó egyes szabályok megállapításáról szóló, 2002. április 29‑i 753/2002/EK
bizottsági rendelet (HL L 118., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 35. kötet, 455. o.) 21. cikkének értelmezésére
irányul.
2       Ezt a kérelmet a Richard Dahms GmbH (a továbbiakban: a Dahms) és a Fränkischer Weinbauverband eV (a továbbiakban: a Weinbauverband)
közötti jogvitában terjesztették elő, amelynek tárgya egy borverseny nevezési díjainak összege.

A közösségi jogi háttér
3       A borpiac közös szervezéséről szóló, 1999. május 17‑i 1493/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 179., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás
3. fejezet, 26. kötet, 25. o.) 47. cikke többek között egyes termékek címkézésére vonatkozó szabályokat ír elő, amelyek célja
a fogyasztók és a termelők törvényes érdekeinek védelme, a belső piac zavartalan működése és a minőségi termékek előállításának
ösztönzése. Az említett cikk különbséget tesz a címkéken kötelező és nem kötelező jelleggel feltüntetendő jelölések között.
4       A fenti rendelet VII. melléklete B. része 1. pontja b) alpontjának harmadik francia bekezdése előírja, hogy a címkén a földrajzi
árujelző mellett a „díjra, éremre vagy versenyre” való hivatkozást is fel lehet tüntetni a Bizottság által meghatározandó
feltételek mellett.
5       A 753/2002 rendeletet többek között az egyes borászati termékek kiszerelésére vonatkozó rendelkezések alkalmazásáról szóló
szabályok megállapítása céljából bocsátották ki. IV. címe tartalmazza a földrajzi jelzéssel ellátott asztali borokra és a
meghatározott termőhelyről származó minőségi borokra (a továbbiakban: az m. t. minőségi borok) vonatkozó szabályokat.
6       Az említett rendelet IV. címe alá tartozó, a „[d]íjak és érmek” címet viselő 21. cikke, előírja:
„Az 1493/1999/EK rendelet VII. melléklete B. [része] 1. pontja b) alpontja harmadik francia bekezdésének alkalmazásában a
földrajzi jelzéssel ellátott asztali borok és m. t. minőségi borok címkéin feltüntethetők díjak és érmek, feltéve, hogy azokat
az érintett díjazott borok egy tétele olyan, a tagállamok vagy harmadik országok által engedélyezett versenyen nyerte, ahol
az objektív eljárás a diszkrimináció teljes kizárását biztosította. A tagállamok és harmadik országok értesítik a Bizottságot
az engedélyezett versenyekről. A Bizottság minden megfelelő eszközzel gondoskodik ezen listák közzétételéről.”

Az alapügy és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
7       A Dahms, az alapügy felperese, borászati és borkereskedelmi társaságot működtet. Az alapügy alperese, a Weinbauverband, szervezi
Németországban a frank bor‑ és pezsgőversenyeket. E versenyek nevezési díjai aszerint különböznek, hogy a versenyre jelentkezők
tagjai‑e a Weinbauverbandnak vagy sem. Így e díjak összege a szervezet tagjai által nevezett minden egyes bortétel esetében
46 euró, míg a más jelentkezők által nevezett tételenként 92 euró, valamint minden egyes pezsgőtétel esetén 76,50 euró, illetve
153 euró.
8       A Dahms 2001‑ig volt tagja a Weinbauverbandnak, és számos versenyre nevezett borokat. Miután már nem tagja ennek a szervezetnek,
a Dahms egyrészről azokat a nevezési díjakkal kapcsolatos feltételeket kifogásolja a Landgericht előtt, amelyeket a Weinbauverband
állapított meg számára, és amelyek megítélése szerint hátrányos megkülönböztetést valósítanak meg a 753/2002 rendelet 21. cikke
értelmében, másrészről azt kifogásolja, hogy e versenyek szervezése során a Weinbauverband visszaél erőfölényével.
9       A Dahms azt kéri, hogy a Weinbauverband tagjaira vonatkozó feltételekkel azonos feltételek mellett fogadják el a versenyen
való részvételét. Másodlagosan azt kéri, hogy az e szervezetben tagsággal nem rendelkező személyként a Landgericht által meghatározott
összegű nevezési díj ellenében vehessen részt a versenyen.
10     A Weinbauverband a kérdést előterjesztő bíróság előtt úgy érvel, hogy a különböző nevezési díjak megállapítása aszerint, hogy
a versenyre jelentkezők rendelkeznek‑e tagsággal vagy sem, az egyesületekről szóló szabályozás által elismert önigazgatása
körébe tartozik. Vitatja, hogy az alapügyben hátrányos megkülönböztetés valósulna meg a 753/2002 rendelet 21. cikke értelmében.
Megítélése szerint ugyanis e rendelkezés címzettjei egyrészt a tagállamok, és az nem alapozza meg magánszemélyek alanyi jogait,
másrészt e cikk csak az önkényes hátrányos megkülönböztetést tiltja.
11     Ilyen körülmények között a Landgericht Würzburg az előtte folyamatban lévő eljárás felfüggesztéséről határozott, és előzetes
döntéshozatal céljából az alábbi kérdéseket terjesztette a Bíróság elé:
„1)      Biztosít‑e alanyi jogot a felperes számára a 753/2002/EK rendelet 21. cikke arra, hogy az alperes ne alkalmazzon vele szemben
hátrányos megkülönböztetést a frank bor‑ és pezsgő versenyeken?
2)      Az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén:
Megvalósul‑e hátrányos megkülönböztetés a 753/2002/EK rendelet 21. cikke értelmében abban az esetben, ha az alperes a frank
bor‑ és pezsgő versenyeken a tagoktól kért nevezési díj kétszeresét követeli a tagsággal nem rendelkező felperestől?”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről

Az első kérdésről
12     Az első kérdéssel a kérdést előterjesztő bíróság azt kívánja megtudni a Bíróságtól, hogy a 753/2002 rendelet 21. cikke alanyi
jogot biztosít‑e a Dahmsnak arra, hogy e cikkre alapozva kifogásolja a hátrányosan megkülönböztető bánásmódot, amelyet állítása
szerint abból az okból szenvedett el, hogy a frank bor‑ és pezsgőversenyeken való nevezéshez a Weinbauverband tagjai részére
előírtnál magasabb nevezési díjat kellett megfizetnie.
13     Elöljáróban emlékeztetni kell arra, hogy az EK 249. cikk második bekezdése szerint a rendelet általános hatállyal bír, valamint
teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban. Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a rendelet
– jogi természetéből és a közösségi jogforrások rendszerén belül betöltött funkciójából adódóan – alkalmas arra, hogy a magánszemélyeknek
olyan jogokat biztosítson, amelyeket a nemzeti bíróságoknak védelemben kell részesíteniük (lásd különösen a 34/73. sz. Variola‑ügyben
1973. október 10‑én hozott ítélet [EBHT 1973., 981. o.] 8. pontját és a C‑253/00. sz., Muñoz és Superior Fruiticola ügyben
2002. szeptember 17‑én hozott ítélet [EBHT 2002., I‑7289. o.] 27. pontját).
14     A nemzeti bíróságok feladata a közösségi jog rendelkezéseinek hatáskörükön belül történő alkalmazása, e normák teljes körű
hatályosulásának biztosítása érdekében (lásd különösen a 106/77. sz. Simmenthal‑ügyben 1978. március 9‑én hozott ítélet [EBHT 1978.,
629. o.] 16. pontját; a C‑213/89. sz., Factortame és társai ügyben 1990. június 19‑én hozott ítélet [EBHT 1990., I‑2433. o.]
19. pontját; a C‑453/99. sz., Courage és Crehan ügyben 2001. szeptember 20‑án hozott ítélet [EBHT 2001., I‑6297. o.] 25. pontját
és a fent hivatkozott Muñoz és Superior Fruiticola ügyben hozott ítélet 28. pontját).
15     A 753/2002 rendelet 21. cikke állapítja meg 1493/1999 rendelet VII. mellékletének alkalmazására vonatkozó szabályokat. Ez
utóbbi rendelet 47. cikke többek között előírja, hogy a kötelező és nem kötelező jelölések célja többrétű az egyes borászati
termékek címkézése tekintetében. Ezek a célok szerepelnek a 753/2002 rendelet (4) preambulumbekezdésében is, amely kimondja,
hogy a fogyasztók és termelők törvényes érdekeinek oltalma, a belső piac zavartalan működésének biztosítása, valamint a minőségi
termékek előállításának ösztönzése képezi a követendő célokat.
16     Amint a Bizottság is joggal hangsúlyozza, a 753/2002 rendelet 21. cikke biztosítja annak lehetőségét, hogy a földrajzi jelzéssel
ellátott asztali borok és az m. t. minőségi borok címkéin díjakat és érmeket tüntessenek fel. E lehetőség attól a feltételtől
függ, hogy az utóbbiakat egyrészt a tagállamok vagy harmadik országok által engedélyezett versenyen nyerték el, másrészt olyan
objektív eljárás során, amely biztosította a hátrányos megkülönböztetés teljes kizárását.
17     Ebből következik, hogy a 21. cikk, amint annak szövegéből is világosan kitűnik, az érintett borok címkézésére vonatkozik,
és nem célja a borversenyek szervezésére vonatkozó eljárási szabályok megállapítása. Noha e rendelkezés előírja, hogy e díjak
és érmek odaítélése során be kell tartani bizonyos feltétlenül érvényesítendő követelményeket, mégsem szabályozza a borversenyek
szervezésére alkalmazandó eljárás más szempontjait, akkor sem, ha ez képezi azt a keretet, amely során ezeket a díjakat és
érmeket odaítélik.
18     Ennélfogva meg kell állapítani, hogy a 753/2002 rendelet 21. cikke a díjakat és érmeket illetően olyan nem kötelező jelölésekre
vonatkozik, amelyek feltüntethetők a címkézésen a fogyasztók, és főként a termelők törvényes érdekeinek oltalmazása céljából.
E díjak és érmek odaítélésének eljárása vagy szabályai, valamint a borversenyek szervezésére vonatkozó eljárási szabályok
a tagállamok önálló hatáskörébe tartoznak, feltéve hogy a díjakat és érmeket olyan keretek között ítélik oda, hogy a szóban
forgó versenyt a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok engedélyezték, valamint az odaítélési eljárás objektív, és biztosította
a hátrányos megkülönböztetés teljes kizárását.
19     Így a borverseny résztvevője vagy lehetséges résztvevője nem támaszkodhat az említett 21. cikkben foglaltakra általában e
verseny szervezési szabályainak és különösen e verseny nevezési díjai megállapításának vitatása céljából.
20     Ezzel szemben el kell ismerni, hogy abban az esetben, ha a címkén díjakat és érmeket tüntettek fel, az egymással versenyző
bortermelők vitathatják az ilyen feliratok használatának engedélyezését, amennyiben azok odaítélése olyan verseny során történt,
amelyet a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok nem engedélyeztek, vagy olyan eljárásban, amely nem volt objektív vagy
hátrányos megkülönböztetéstől mentes.
21     Következésképpen a feltett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 753/2002 rendelet 21. cikkét úgy kell értelmezni, hogy
valamely borverseny résztvevői vagy lehetséges résztvevői e rendelkezés alapján nem vitathatják e verseny feltételeit és különösen
a nevezési díjak megállapítására vonatkozó szabályokat.

A második kérdésről
22     Figyelemmel az első kérdésre adott válaszra, a második kérdés tárgytalanná vált, így azt nem szükséges megválaszolni.

A költségekről
23     Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás
egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült
költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (harmadik tanács) a következőképpen határozott:
Az egyes borászati termékek leírása, jelölése, kiszerelése és oltalma tekintetében az 1493/1999/EK tanácsi rendelet alkalmazására
vonatkozó egyes szabályok megállapításáról szóló, 2002. április 29‑i 753/2002/EK bizottsági rendelet 21. cikkét úgy kell értelmezni,
hogy valamely borverseny résztvevői vagy lehetséges résztvevői e rendelkezés alapján nem vitathatják e verseny feltételeit
és különösen a nevezési díjak megállapításáról szóló szabályokat.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: német.