CELEX: 62005TJ0058
Viešoji tarnyba
Pareigūnai

Teisinis pagrindas
Iki 2004 m. balandžio 30 d. galiojusios Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau – ankstesni tarnybos nuostatai) redakcijos 31 straipsnyje buvo nustatyta, kad atvirą konkursą laimėję asmenys, kuriuos Paskyrimų tarnyba pasirenka iš po atrankos egzaminų atrankos komisijos sudaryto tinkamų kandidatų sąrašo, skiriami A kategorijos pradinio lygio pareigūnais, o kitų kategorijų – pareigybės, į kurią jie įdarbinami, pradinio lygio pareigūnais.
Pagal 2004 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 723/2004, iš dalies keičiančio ankstesnius tarnybos nuostatus ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygas (
OL L 124, p. 1
), 2 straipsnį šis reglamentas įsigaliojo 2004 m. gegužės 1 dieną.
Šiuo reglamentu Bendrijos viešojoje tarnyboje įvedama nauja karjeros sistema, naujomis administratorių (AD) ir padėjėjų (AST) pareigų grupėmis pakeičiant ankstesnes Europos Bendrijų pareigūnų A, B, C ir D kategorijas.
Atlikus šį dalinį pakeitimą, nuo 2004 m. gegužės 1 d. galiojančios Pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau – tarnybos nuostatai) 5 straipsnyje numatyta:
„1.   Pareigybės, numatytos tarnybos nuostatuose, pagal funkcijų, su kuriomis jos susijusios, pobūdį ir svarbą skirstomos į administratorių funkcijų grupę (toliau – AD) ir padėjėjų funkcijų grupę (toliau – AST).
2.   AD funkcijų grupę sudaro dvylika lygių, atitinkančių administratorių, patarėjų, lingvistų ir mokslo darbuotojų funkcijas. AST funkcijų grupę sudaro vienuolika lygių, atitinkančių vykdomųjų, techninių ir kanceliarijos darbuotojų pareigas.
<…>
4.   Pareigų tipus rodanti lentelė pateikta I priedo A punkte. Kiekviena institucija, pasitarusi su Tarnybos nuostatų komitetu, apibrėžia pareigas ir įgaliojimus, priskiriamus kiekvienam pareigų tipui, darydama nuorodą į šią lentelę.
5.   Visiems tai pačiai pareigų grupei priklausantiems pareigūnams taikomos vienodos įdarbinimo ir kilimo tarnyboje sąlygos.“ (Pataisytas vertimas)
31 straipsnyje nustatyta:
„1.   Atrinkti kandidatai priskiriami tam pareigų grupės lygiui, kuris nurodytas pranešime apie jų laimėtą konkursą.
2.   Nepažeidžiant 29 straipsnio 2 dalies, pareigūnai priimami į darbą tik AST1–AST4 ar AD5–AD8 lygių pareigoms. Lygį pranešime apie konkursą nurodo institucija, atsižvelgdama į tokius kriterijus:
a)
tikslą įdarbinti aukščiausios kvalifikacijos pareigūnus, kaip apibrėžta 27 straipsnyje;
b)
reikalingą profesinę patirtį.
Tam, kad būtų patenkinti specifiniai institucijų poreikiai, priimant į darbą pareigūnus taip pat gali būti atsižvelgiama į Bendrijoje vyraujančias darbo rinkos sąlygas.
<…>“ (Pataisytas vertimas)
Nuo 2004 m. gegužės 1 d. į galiojančią tarnybos nuostatų redakciją įtrauktas naujas XIII priedas „Pereinamojo laikotarpio priemonės, taikomos Bendrijų pareigūnams“, kurio atitinkamos nuostatos išdėstytos taip:
„
1 straipsnis
1.   Laikotarpiu nuo 2004 m. gegužės 1 d. iki 2006 m. balandžio 30 d. Tarnybos nuostatų 5 straipsnio 1 ir 2 dalys pakeičiamos taip:
„1.   Pareigybės, numatytos Tarnybos nuostatuose, pagal funkcijų, su kuriomis jie susiję, pobūdį ir svarbą, skirstomos į keturias kategorijas A*, B*, C* ir D* žemėjančia tvarka.
2.   A* kategorijoje yra dvylika lygių, B* kategorijoje yra devyni lygiai, C* kategorijoje yra septyni lygiai, o D* kategorijoje yra penki lygiai.“
2.   Visos nuorodos į įdarbinimo datą laikomos nuorodomis į tarnybos pradžios datą.
2 straipsnis
1.   2004 m. gegužės 1 d. ir remiantis šio priedo 8 straipsniu, pareigūnų, turinčių vieną iš administracinių statusų, nustatytų Tarnybos nuostatų 35 straipsnyje, lygiai pervadinami taip:
Ankstesnis lygis
Naujas (pereinamasis) lygis
Ankstesnis lygis
Naujas (pereinamasis) lygis
Ankstesnis lygis
Naujas (pereinamasis) lygis
Ankstesnis lygis
Naujas (pereinamasis) lygis
A1
A*16






A2
A*15






A3/LA3
A*14






A4/LA4
A*12






A5/LA5
A*11






A6/LA6
A*10
B1
B*10












A7/LA7
A*8
B2
B*8




A8/LA8
A*7
B3
B*7
C1
C*6




B4
B*6
C2
C*5




B5
B*5
C3
C*4
D1
D*4




C4
C*3
D2
D*3




C5
C*2
D3
D*2






D4
D*1
<…>“. (Pataisytas vertimas)
Tarnybos nuostatų XIII priedo 4 straipsnyje, be kita ko, nustatyta:
„Šiuose nuostatuose ir laikotarpiui, apibrėžtam šio priedo 1 straipsnio pirmajame sakinyje:
a)
žodžiai „pareigų grupė“ pakeičiami žodžiu „kategorija“
i)
Tarnybos nuostatų:
—
5 straipsnio 5 dalyje,
—
<…>
—
31 straipsnio 1 dalyje,
<…>
b)
žodžiai „AD pareigų grupė“ pakeičiami žodžiais „A* kategorija“
i)
Tarnybos nuostatų:
—
5 straipsnio 3 dalies c punkte,
<…>
e)
Tarnybos nuostatų 5 straipsnio 3 dalies a punkte žodžiai „AST pareigų grupėje“ pakeičiami žodžiais „B* ir C* kategorijose“;
<…>
n)
Tarnybos nuostatų 5 straipsnio 4 dalyje nuoroda „I priedo A punkte“ pakeičiama nuoroda „XIII.1 priedas“;
<…>“ (Pataisytas vertimas)
Tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnyje nurodyta:
„1.   Nuo 2004 m. gegužės 1 d. iki 2006 m. balandžio 30 d. nuorodos į lygius AST ir AD pareigų grupėse Tarnybos nuostatų 31 straipsnio 2 ir 3 dalyje daromos taip:
—
AST1–AST4: C*1–C*2 ir B*3–B*4
—
AD5–AD8: A*5–A*8
—
AD9, AD10, AD11, AD12: A*9, A*10, A*11, A*12.
2.   Pareigūnams, įdarbintiems juos išsirinkus iš tinkamų kandidatų sąrašų, sudarytų po konkursų, apie kuriuos buvo paskelbta iki 2004 m. gegužės 1 d., Tarnybos nuostatų 5 straipsnio 3 dalis netaikoma.
3.   Pareigūnai, įtraukti į tinkamų kandidatų sąrašus prieš 2006 m. gegužės 1 d. ir įdarbinti nuo 2004 m. gegužės 1 d. iki 2006 metų:
—
jeigu sąrašas buvo sudarytas A*, B* ar C* kategorijoms, priskiriami tam lygiui, kuris buvo nurodytas skelbtame konkurse,
—
jeigu sąrašas buvo sudarytas A, LA, B ar C kategorijoms, priskiriami lygiui pagal šią lentelę:
Konkurse nurodytas lygis
Įdarbinus priskirtas lygis
A8/LA8
A*5
A7/LA7 ir A6/LA6
A*6
A5/LA5 ir A4/LA4
A*9
A3/LA3
A*12
A2
A*14
A1
A*15
B5 ir B4
B*3
B3 ir B2
B*4
C5 ir C4
C*1
C3 ir C2
C*2“
Faktinės bylos aplinkybės
Per laikotarpį nuo 2001 m. balandžio 11 d. iki 2002 m. birželio 18 d. Komisija Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje paskelbė kelis pranešimus apie atvirus konkursus, siekdama sudaryti A7/A6 kategorijos administratorių (COM/A/6/01, COM/A/9/01, COM/A/10/01, COM/A/1/02, COM/A/3/02 ir CC/A/12/02), A8 kategorijos administratorių pavaduotojų (konkursas COM/A/2/02) ir B5/B4 kategorijos padėjėjų (konkursas COM B/1/02) įdarbinimo rezervo sąrašus.
17 ieškovų iki 2004 m. gegužės 1 d. buvo įtraukti į įvairius tinkamų kandidatų sąrašus, sudarytus po atrankos egzaminų.
Pranešimų apie konkursą skyriuje „Įdarbinimo sąlygos“ buvo nurodyta, kad atrinkti konkursą laimėję asmenys, įtraukti į rezervo sąrašus, atsižvelgiant į tarnybų poreikius, gali būti įdarbinti.
Pranešimų apie konkursą COM/A/l/02 ir COM/A/2/02 D punkte („Bendroji informacija“)
in fine
buvo ši pastaba:
„Komisija oficialiai pateikė Tarybai pasiūlymą dėl dalinio tarnybos nuostatų pakeitimo. Šiame pasiūlyme pirmiausia numatyta nauja karjeros sistema. Taigi šį konkursą laimėjusiems asmenims gali būti pasiūlyta juos įdarbinti pagal naujas tarnybos nuostatų normas, kai Taryba juos priims.“
Pranešime apie konkursą COM/A/3/02 pateikta beveik tokia pati pastaba, nurodant „naujųjų tarnybos nuostatų normas“.
Tinkamų kandidatų sąrašai, sudaryti po konkursų COM/A/6/01, COM/A/9/01 ir COM/A/10/01 (toliau – 2001 m. konkursai), Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje buvo paskelbti 2002 m. lapkričio 19 d. (konkursas COM/A/6/01), kovo 8 d. (konkursas COM/A/10/01) ir 2003 m. liepos 2 dieną (konkursas COM/A/9/01).
Raštuose, kuriais 2001 m. konkursus laimėjusiems asmenims buvo pranešta apie jų įtraukimą į tinkamų kandidatų sąrašą, be kita ko, buvo nurodyta, kad šio sąrašo galiojimas pasibaigia 2003 m. gruodžio 31 dieną.
2003 m. gruodžio mėn. Komisijos Personalo ir administracijos generalinis direktoratas kiekvienam iš 2001 m. konkursus laimėjusių asmenų išsiuntė raštus, kuriuose nurodė, kad įvairių tinkamų kandidatų sąrašų galiojimas pratęstas iki 2004 m. gruodžio 31 dienos.
Tinkamų kandidatų sąrašai, sudaryti po konkursų COM/A/l/02, COM/A/2/02, COM/A/3/02, COM/B/1/02 ir CC/A/12/02 (toliau – 2002 m. konkursai), Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje buvo paskelbti 2003 m. gruodžio 19 d. (konkursas CC/A/12/02), kovo 23 dieną (konkursai COM/A/1/02 ir COM/A/2/02) ir 2004 m. gegužės 18 d. (konkursai COM/A/3/02 ir COM/B/1/02).
Sprendimais, priimtais po 2004 m. gegužės 1 d. (toliau – ginčijami sprendimai) ir įsigaliojusiais nuo šios dienos iki 2004 m. gruodžio 1 d., ieškovai buvo paskirti pareigūnais išbandomajam laikotarpiui.
Ginčijamais sprendimais ieškovai, taikant Tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalį, buvo priskirti šiems lygiams: B*3 lygiui (konkursas COM/B/1/02), A*5 lygiui (konkursas COM/A/2/02) arba A*6 lygiui (visi kiti konkursai).
Kiekvienas ieškovas, remdamasis Tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalimi, laikotarpiu nuo 2004 m. rugpjūčio 6 d. iki 2004 m. spalio 21 d. pateikė skundą dėl sprendimo, kuriuo buvo paskirtas pareigūnu išbandomajam laikotarpiui, tiek, kiek šiuo sprendimu taikant Tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalį, jis buvo priskirtas nepalankesniam lygiui, nei nurodytas įvairiuose pranešimuose apie konkursą.
Sprendimais, priimtais laikotarpiu nuo 2004 m. spalio 21 d. iki 2004 m. gruodžio 22 d., Paskyrimų tarnyba atmetė ieškovų pateiktus skundus.
Procesas ir šalių reikalavimai
Ieškovas pareiškė šį ieškinį, kurį Pirmosios instancijos teismo kanceliarija gavo 2005 m. vasario 3 dieną.
2005 m. birželio 6 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartimi Tarybai buvo leista įstoti į bylą Komisijos pusėje.
2006 m. spalio 6 d. Nutartimi Pirmosios instancijos teismas nusprendė perduoti bylą nagrinėti ketvirtajai išplėstinei kolegijai.
Ieškovai Pirmosios instancijos teismo prašo:
—
panaikinti ginčijamus sprendimus tiek, kiek šiais sprendimais jie priskirti lygiui taikant Tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalį,
—
atkurti jų karjerą (be kita ko, įvertinti jų patirtį, įgytą ištaisius lygį, jų teises į pareigų paaukštinimą ir jų teises į pensiją) nuo to lygio, kuriam jie turėjo būti priskirti remiantis pranešimu apie konkursą, po kurio jie buvo įtraukti į tinkamų kandidatų sąrašus, t. y. arba nuo šiame pranešime apie konkursą nurodyto lygio, arba lygio, atitinkančio lygiavertį naujosiose tarnybos nuostatų normose nustatytą lygį (ir atitinkamos pakopos pagal normas, taikytinas iki 2004 m. gegužės 1 d.), nuo sprendimo dėl paskyrimo priėmimo dienos,
—
priteisti Europos centrinio banko nustatyto dydžio delspinigius, mokėtinus iki sprendimo dėl priskyrimo tinkamam lygiui dienos nuo visų sumų, atitinkančių sprendime dėl paskyrimo darbo užmokesčio ir priskyrimo, į kurį jie turėjo teisę, darbo užmokesčio skirtumą,
—
priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.
Komisija ir jos pusėje įstojusi į bylą Taryba Pirmosios instancijos teismo prašo:
—
atmesti ieškinį kaip nepagrįstą,
—
priimti sprendimą dėl bylinėjimosi išlaidų, atsižvelgiant į tam tikras taisykles.
Dėl teisės
Grįsdami savo reikalavimus dėl panaikinimo ieškovai nurodo, pirma, tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalies, kuria remdamasi Komisija ginčijamuose sprendimuose nustatė lygį, kuriam jiems priskirtini, neteisėtumą.
Antra, ieškovai pažymi, kad patys ginčijami sprendimai pažeidžia gero administravimo, rūpinimosi pareigūnų interesais, skaidrumo, teisėtų lūkesčių apsaugos, sąžiningumo, vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principus, taip pat pareigų ir lygio lygiavertiškumo taisyklę.
Dėl tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalies neteisėtumo
Ieškovai teigia, kad tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalis prieštarauja ankstesnių tarnybos nuostatų 10 straipsniui, pažeidžia jų įgytas teises, teisinio saugumo ir negaliojimo atgal principus, taip pat vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principus, jų teisėtus lūkesčius ir prieštarauja tarnybos nuostatų 31, 5 ir 7 straipsniams.
Dėl ankstesnių tarnybos nuostatų 10 straipsnio pažeidimo
— Šalių argumentai
Ieškovai Komisiją kaltina tuo, kad ji su Tarnybos nuostatų komitetu nesikonsultavo dėl reglamento, iš dalies keičiančio ankstesnius tarnybos nuostatus, pasiūlymo pakeitimo, susijusio su konkursus laimėjusių asmenų, kurių atžvilgiu pranešime apie konkursą buvo nurodytas įdarbinimas priskiriant A7 arba A6 lygiui, paskyrimu ne į A*7 lygį, kaip buvo numatyta ankstesnėje Tarnybos nuostatų komitetui pateiktoje redakcijoje, bet į žemesnį A*6 lygį.
Šis dalinis pakeitimas, įtvirtintas nuostatoje, tapusioje tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalimi, nėra, kaip teigia Komisija, antraeilis, neesminis arba susijęs su pereinamuoju laikotarpiu ir neturintis įtakos sistemai, nes juo žymiai sumažinamos ieškovų piniginės teisės ir karjeros perspektyvos.
Nesikonsultavusi su Tarnybos nuostatų komitetu dėl šio esminio tarnybos nuostatų dalinio pakeitimo, Komisija pažeidė ankstesnių tarnybos nuostatų 10 straipsnio antrąją pastraipą.
Komisija atsikerta, kad iš naujo konsultuotis su Tarnybos nuostatų komitetu reikalaujama tik jei pasiūlymas, dėl kurio ši institucija yra pateikusi savo nuomonę, buvo iš dalies pakeistas tiek, jog tai turėjo įtakos pačiai pasiūlymo esmei.
Vis dėlto toks dalinis pakeitimas, kai įdarbinant A*7 lygis pakeičiamas A*6 lygiu, nėra esminis, nes jis labai ribotas, be to, naujoji karjeros sistema laikytina grindžiama spartesniu pareigų paaukštinimu nei senoji.
— Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Pagal ankstesnių tarnybos nuostatų 10 straipsnio antrosios pastraipos antrąjį sakinį Komisija konsultuojasi su Tarnybos nuostatų komitetu dėl visų pasiūlymų peržiūrėti tarnybos nuostatus. Šia nuostata Komisijai nustatoma konsultavimosi pareiga, kuri, be oficialių pasiūlymų, apima esminius jau išnagrinėtų pasiūlymų dalinius pakeitimus, kurių imasi Komisija, nebent daliniai pakeitimai iš esmės atitinka tuos, kuriuos pasiūlė Tarnybos nuostatų komitetas.
Toks aiškinimas reikalingas ir dėl nagrinėjamos nuostatos formuluotės, ir dėl Tarnybos nuostatų komiteto vaidmens. Iš esmės, viena vertus, numatant besąlyginį ir be jokių išimčių konsultavimąsi su Tarnybos nuostatų komitetu dėl visų siūlymų peržiūrėti tarnybos nuostatus, šia nuostata joje nustatytai pareigai suteikiama plati taikymo sritis. Taigi jos formuluotė akivaizdžiai neleidžia jos taikymo srities aiškinti siaurai. Kita vertus, Tarnybos nuostatų komitetas, kaip paritetinis organas, vienijantis visų institucijų administracijos ir demokratiškai išrinktus darbuotojų atstovus, turi atsižvelgti į visus Bendrijos viešosios tarnybos interesus ir juos išreikšti (1998 m. rugsėjo 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Busacca ir kt. prieš Audito Rūmus
,
T-164/97, Rink. VT p. I-A-565 ir II-1699
, 91–95 punktai).
Darytina išvada, kad kai pasiūlymo peržiūrėti tarnybos nuostatus pakeitimai yra pateikiami derinant tekstą Taryboje, kyla pareiga iš naujo konsultuotis su Tarnybos nuostatų komitetu Tarybai dar nepriėmus atitinkamų teisės nuostatų, jei šie pakeitimai daro esminę įtaką pasiūlymo turiniui. Konkretūs riboto poveikio pakeitimai tokios pareigos nesukuria, nes jei būtų aiškinama priešingai, ši pareiga pernelyg varžytų teisę daryti pakeitimus priimant Bendrijos teisės aktus.
Tai, ar nagrinėjami daliniai pakeitimai yra esminiai, konkretūs ir riboto poveikio, turi būti vertinama atsižvelgiant į jų dalyką ir iš dalies pakeistų nuostatų vietą visų siūlomų priimti nuostatų atžvilgiu, o ne į individualias pasekmes, galinčias kilti asmenims, kuriems galėtų būti daromas poveikis jas įgyvendinant.
Šiuo atveju Europos Bendrijų pareigūnų priskiriamų lygių ir jų darbo užmokesčio dydžių pakeitimas, Bendrijos teisės aktų leidėjui įvykdžius karjeros sistemos reformą, nedelsiant turėjo poveikį naujų įdarbintų pareigūnų lygių pažeminimui, kartu ateityje išplėsdamas jų perspektyvas kilti tarnyboje.
Darytina išvada, kad iš pradžių numatyto A7 lygio pakeitimas A*6 lygiu yra papildomas reformos elementas, atitinkantis bendrą kontekstą ir bendrą laipsniško karjeros restruktūrizavimo perspektyvą.
Tai laikytina atskiru pereinamojo laikotarpio nuostatų pakeitimu kuriant naują karjeros sistemą, kurios nei bendram kontekstui, nei pačiai esmei, atrodo, nedaromas poveikis šiuo pakeitimu tiek, jog būtų pateisintas konsultavimasis iš naujo su Tarnybos nuostatų komitetu (šiuo klausimu žr. 1994 m. spalio 5 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Vokietija prieš Tarybą
,
C-280/93, Rink. p. I-4973
, 41 punktą).
Taigi neatrodo, kad, iš naujo nesikonsultavusi su Tarnybos nuostatu komitetu dėl paprasto papildymo, padaryto bendrame pasiūlyme dėl tarnybos nuostatų dalinio pakeitimo, kuris prieš tai jau buvo pateiktas Tarnybos nuostatų komitetui, Komisija būtų pažeidusi ankstesnių tarnybos nuostatų 10 straipsnio antrosios pastraipos antrąjį sakinį, net jei A*6 lygio pakeitimas A7* lygiu, įtrauktas po konsultavimosi su Tarybos nuostatų komitetu, ir iš karto padarė didelį finansinį poveikį atitinkamų pareigūnų priskyrimui pradiniam lygiui ir jų darbo užmokesčiui tarnybos pradžioje.
Taigi ieškinio pagrindas turi būti atmestas kaip nepagrįstas.
Dėl ieškovų įgytų teisių, taip pat teisinio saugumo ir negaliojimo atgal principų pažeidimo
— Šalių argumentai
Ieškovai mano, kad jų teisė į priskyrimą lygiui, nurodytą nagrinėjamuose pranešimuose apie konkursą, saistančiuose Paskyrimų tarnybą ir jų atžvilgiu ją įpareigojančiuose, išplaukia įtraukus juos į tinkamų kandidatų sąrašą. Todėl įdarbinant priskyrus juos kitam lygiui tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalies pagrindu buvo pažeistos jų įgytos teisės.
Ši nuostata taip pat prieštarauja negaliojimo atgal principui tiek, kiek ja įtraukus naujus priskyrimo lygiui kriterijus, iš dalies buvo pakeista situacija, kurios ieškovai galėjo tikėtis atsižvelgdami į tai, kas nurodyta pranešimuose apie konkursą.
Galiausiai kritikuojama nuostata pažeidžia teisinio saugumo principą, pagal kurį piliečiai turėtų galėti remtis pranešimuose apie konkursą apibrėžtomis sąlygomis. Šios sąlygos galioja, nes suinteresuotieji asmenys laiku negavo aiškios, visos ir tikslios informacijos apie naująsias nuostatas, taikytinas jų priskyrimui lygiui įdarbinant.
Komisija, kurią palaiko Taryba, mano, kad kritikuojama nuostata neprieštarauja ieškovų nurodytiems principams. Iš esmės ji tvirtina, kad įtraukimas į tinkamų kandidatų sąrašą suteikia tik galimybę, o ne teisę, būti paskirtam pareigūnu išbandomajam laikotarpiui ir
a fortiori
nesuteikia teisės paskyrimo atveju būti priskirtam konkrečiam lygiui. Taigi negali kilti klausimo apie kurią nors įgytą teisę, nes tai, kad teisinė situacija susidarė anksčiau nei buvo pakeistas teisės aktas, yra būtina, bet nepakankama sąlyga atsirasti įgytai teisei.
— Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Neginčytina, kad Reglamentas Nr. 723/2004, kuriuo į tarnybos nuostatus buvo įtraukta tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalis, įsigaliojo 2004 m. gegužės 1 d., t. y. po jo paskelbimo 2004 m. balandžio 27 dieną.
Kadangi jo įsigaliojimo diena nėra ankstesnė už jo paskelbimo dieną, Reglamentas Nr. 723/2004 negali būti laikomas galiojančiu atgaline data (šiuo klausimu žr. 1996 m. gruodžio 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Barreaux ir kt. prieš Komisiją
,
T-177/95, Rink. VT p. I-A-541 ir II-1451
, 45 ir 46 punktus).
Kiek tai susiję su tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalimi nustatytais naujais priskyrimo lygiui kriterijais įdarbinant konkursą laimėjusius asmenis, įtrauktus į tinkamų kandidatų sąrašus iki 2004 m. gegužės 1 d., bet paskirtus pareigūnais išbandomajam laikotarpiui po šios dienos, tai neprieštarauja negaliojimo atgal principui.
Pagal nusistovėjusią teismų praktiką iš principo iš dalies keičiant visuotinai taikomą nuostatą ir konkrečiai – tarnybos nuostatų normas, naujoji norma nedelsiant taikoma būsimoms teisinių situacijų sukeliamoms pasekmėms, kurios atsirado galiojant ankstesnei normai, bet iki galo nebuvo susiklosčiusios (1970 m. balandžio 14 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Brock
,
68/69, Rink. p. 171
, 7 punktas; 1973 m. gruodžio 5 d. Teisingumo Teismo sprendimo
SOPAD
,
143/73, Rink. p. 1433
, 8 punktas ir 1986 m. liepos 10 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Licata prieš ESRK
,
270/84, Rink. p. 2305
, 31 punktas).
Šioje byloje tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalimi negalėjo būti pažeista ieškovų teisės kad jiems būtų taikomi ankstesnių tarnybos nuostatų priskyrimo lygiui kriterijai. Atvirus konkursus laimėjusių asmenų įtraukimas į po atrankos sudarytus tinkamų kandidatų sąrašus, suinteresuotųjų asmenų naudai reiškia tik galimybę būti paskirtiems pareigūnais išbandomajam laikotarpiui, kaip, be to, tai buvo priminta ir nagrinėjamuose pranešimuose apie konkursą (šiuo klausimu žr. 2000 m. gegužės 25 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Elkaïm ir Mazuel prieš Komisiją
,
T-173/99, Rink. VT p. I-A-101 ir II-433
, 21 punktą).
Ši galimybė jokiu būdu nesietina su jokia įgyta teise, nes atvirą konkursą laimėjusio asmens, įtraukto į tinkamų kandidatų sąrašą, priskyrimas lygiui negali būti laikomas įgytu tol, kol jo atžvilgiu nepriimtas tinkamos formos sprendimas dėl paskyrimo.
Kaip matyti iš tarnybos nuostatų 3 straipsnio, pareigūno paskyrimo pagrindas yra vienašalis Paskyrimų tarnybos aktas, kuriame patikslinama paskyrimo įsigaliojimo data ir pareigos, į kurias suinteresuotasis asmuo yra skiriamas (1992 m. balandžio 10 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Ventura prieš Parlamentą
,
T-40/91, Rink. p. II-1697
, 41 punktas).
Taigi tik priėmus tokį sprendimą atvirą konkursą laimėjęs asmuo gali reikalauti suteikti pareigūno statusą ir atitinkamai – taikyti tarnybos nuostatų normas (1999 m. liepos 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Mammarella prieš Komisiją
,
T-74/98, Rink. VT p. I-A-151 ir II-797
, 27 punktas).
Tačiau 2004 m. gegužės 1 d. įsigaliojus tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 daliai, ieškovai dar neturėjo Paskyrimų tarnybos priimtu paskyrimo akto pagrindu suteikiamos teisės į tai, kad jiems būtų taikomi tarnybos nuostatai.
Taigi ieškovai nepagrįstai teigia, jog tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalis pažeidė teises būti priskirtiems ankstesniems kategorijų lygiams, nurodytiems nagrinėjamuose pranešimuose apie konkursą, kurias jie buvo įgiję iki 2004 m. gegužės 1 d., nes po atrankos jie buvo įtraukti į tinkamų kandidatų sąrašus.
Iš esmės pareigūnas įgyta teise gali remtis tik jei teisinis faktas, nulėmęs jos atsiradimą, atsirado dėl konkretaus ankstesnio statuso iki dalinio tarnybos nuostatų pakeitimo (1975 m. kovo 19 d. Teisingumo Teismo sprendimas
Gillet prieš Komisiją
,
28/74, Rink. p. 463
, 5 punktas).
Darytina išvada, kad šioje byloje nebuvo pažeista jokia ieškovų įgyta teisė į priskyrimą konkrečiam lygiui.
Galiausiai suinteresuotųjų asmenų nurodytas teisinio saugumo principas tokioms situacijoms, kaip antai nagrinėjamoji, taikomas tik jei Bendrijos teisės akte nurodyta, kad jis įsigalioja anksčiau nei buvo paskelbtas (1990 m. sausio 9 d. Teisingumo Teismo sprendimo
SAFA
,
C-337/88, Rink. p. I-1
, 13 punktas) ir kad Bendrijos normos taikytinos situacijoms, susidariusioms iki šių normų įsigaliojimo (1982 m. vasario 10 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Bout
,
21/81, Rink. p. 381
, 13 punktas); buvo konstatuota, kad tokių prielaidų šioje byloje nebuvo nustatyta.
Darytina išvada, kad Bendrijos teisės aktų leidėjas negalėjo pažeisti teisinio saugumo principo.
Taigi ieškovai nepagrįstai teigia, kad nuostata, ginčijama pareiškiant prieštaravimą dėl teisėtumo, pažeidžia jų įgytas teises arba teisinio saugumo ir negaliojimo atgal principus.
Taigi reikia atmesti kaltinimą kaip nepagrįstą.
Dėl vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principų pažeidimo
— Šalių argumentai
Neginčydami teisės aktų leidėjo teisės iš dalies keisti tarnybos nuostatų normas, ieškovai teigia, kad pagal tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalį tos pačios kategorijos asmenys – tą patį konkursą laimėję asmenys jiems priskirtų lygių, taigi atitinkamai ir mėnesinio darbo užmokesčio, atžvilgiu, vertinami skirtingai, atsižvelgiant į tai, ar jie buvo įdarbinti iki 2004 m. gegužės 1 d., ar po šios dienos.
Ši data negali būti objektyvus diferencijavimo kriterijus per įdarbinimą priskiriant lygiui, nes pareigūno paskyrimas priklauso nuo neobjektyvių veiksnių, kurių ieškovai negalėjo kontroliuoti.
Vienintelis objektyvus kriterijus, į kurį šiuo atveju gali būti atsižvelgta, – rašto, kuriuo konkursą laimėjusiems asmenims buvo pranešta apie jų įtraukimą į tinkamų kandidatų sąrašą, data, ankstesnė nei 2004 m. gegužės 1 diena. Net jei jie neturėjo jokios teisės būti paskirti, nuo šios datos jie turėjo teisę paskyrimo atveju būti įdarbinti juos priskiriant pranešime apie laisvą darbo vietą bei pranešime apie konkursą nurodytam lygiui pagal ankstesnių tarnybos nuostatų 31 straipsnį.
1997 m. liepos 9 d. Sprendime
Monaco prieš Parlamentą
(
T-92/96, Rink. VT p. I-A-195 ir II-573
) Pirmosios instancijos teismas nusprendė, pirma, kad, nustatant kandidatui taikytinas nuostatas, nereikia atsižvelgti į jo įdarbinimo datą ir, antra, kad vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principo laikymasis reikalauja visus konkursą laimėjusius asmenis vertinti vienodai, nepaisant galimo naujų normų priėmimo iki kai kurių iš jų paskyrimo.
Kitas diskriminacijos veiksnys susijęs su tuo, kad visiems ieškovams dėl jų priskyrimo žemesniam lygiui „aukštesnės“ pareigos buvo skirtos priskiriant „žemesniam“ lygiui. Kadangi jie jau buvo įgiję didelę profesinę patirtį ir turėjo išskirtinę kvalifikaciją ir diplomus, jie dėl savo amžiaus patyrė diskriminaciją, pažeidžiant tarnybos nuostatų 1e straipsnį, nes neturėjo tokių pat kilimo tarnyboje perspektyvų, kaip kiti, jaunesni, pareigūnai, kurie buvo priskirti tam pačiam lygiui.
Be to, kai kuriems ieškovams, iki paskyrimo pareigūnais išbandomajam laikotarpiui turėjusiems Europos Bendrijų laikinojo tarnautojo arba pagalbinio darbuotojo statusą, taikant naujas tarnybos nuostatų normas buvo suteikta ta pati pareigybė ir nustatytos tos pačios ar net aukštesnės pareigos, nors lygis, kuriam jie priskirti, buvo pažemintas.
Komisija, priešingai, mano, kad ginčijamus konkursus laimėjusių asmenų, paskirtų atitinkamai iki 2004 m. gegužės 1 d. ir po šios dienos, situacija nėra panaši.
Kaip netiesiogiai matyti iš tarnybos nuostatų 3 ir 4 straipsnio nuostatų, taikomų kartu, vertinant paskyrimo akto teisėtumą svarbi data yra jo įsigaliojimo data. Tačiau ginčijamų sprendimų ir priėmimo, ir įsigaliojimo datos yra vėlesnės nei 2004 m. gegužės 1 diena.
Kadangi Bendrijos akto teisėtumas turi būti vertinamas atsižvelgiant į jį priimant buvusias faktines ir teisines aplinkybes, ginčijamus konkursus laimėję asmenys, paskirti iki 2004 m. gegužės 1 d., galėjo būti paskirti pareigūnais pagal ankstesnių tarnybos nuostatų 31 ir 32 straipsnių normas, o įsigaliojus Reglamentui Nr. 723/2004 ginčijamus konkursus laimėję asmenys turėjo būti paskirti pareigūnais taikant tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalies pereinamojo laikotarpio nuostatas.
Skirtingai nei minėtoje byloje
Monaco prieš Parlamentą
, ši byla susijusi ne su kurios nors institucijos administracine priskyrimo lygiui jos įdarbinamiems pareigūnams praktika ir ne su tokią praktiką įtvirtinančiomis vidaus taisyklėmis, o su Bendrijos teisės aktų leidėjo priimta nuostata, dėl kurios negali kilti šališkumo pavojus, kai institucija netikėtai pakeičia vidaus taisykles dėl priskyrimo lygiui įdarbinant.
Bendrijos teisės aktų leidėjas turi teisę bet kada daryti ateityje įsigaliosiančius tarnybos nuostatų normų dalinius pakeitimus, jo nuomone, atitinkančius tarnybos interesus, net jei dėl šių dalinių pakeitimų pareigūnų situacija gali pasidaryti nepalankesnė nei pagal ankstesnes nuostatas.
— Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Pagal nusistovėjusią teismų praktiką bendrasis vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principas reikalauja, kad panašios situacijos nebūtų vertinamos skirtingai, nebent tai yra objektyviai pateisinama (1994 m. vasario 9 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas
Lacruz Bassols prieš Teisingumo Teismą
,
T-109/92, Rink. VT p. I-A-31 ir II-105
, 87 punktas).
Siekiant nustatyti, ar ieškovai gali veiksmingai remtis šiuo principu, reikia nustatyti, ar visi nagrinėjamus konkursus laimėję asmenys, įtraukti į po atrankos sudarytus tinkamų kandidatų sąrašus, turi būti laikomi priklausančiais tai pačiai asmenų kategorijai, nepaisant to, ar jie buvo paskirti iki 2004 m. gegužės 1 d., ar po šios dienos.
Kaip matyti iš išdėstytų argumentų, ieškovų priskyrimas lygiui galėjo būti teisėtas tik taikant naujus kriterijus, galiojusius sprendimo dėl jų paskyrimo pareigūnais išbandomajam laikotarpiui priėmimo dieną.
Be to, ieškovai netiesiogiai sutinka, kad naujos tarnybos nuostatų normos jiems taikytinos, nes jie reikalauja taikyti tarnybos nuostatų 1e straipsnį.
Priešingai, nagrinėjamus konkursus laimėję asmenys, paskirti iki 2004 m. gegužės 1 d., neišvengiamai turėjo būti priskirti lygiui remiantis ankstesniais kriterijais, jų paskyrimo dieną dar galiojusiais, bet nustojusiais galioti po šios dienos, nes įsigaliojo naujos tarnybos nuostatų normos.
Darytina išvada, kad ieškovai negali būti laikomi priklausančiais tai pačiai asmenų kategorijai, kaip ir nagrinėjamus konkursus laimėję asmenys, įdarbinti iki 2004 m. gegužės 1 dienos.
Taigi ieškovai negali pagrįstai teigti, kad jų įtraukimas į tinkamų kandidatų sąrašą iki 2004 m. gegužės 1 d. suteikia jiems teisę įdarbinant būti priskirtiems lygiui, nurodytam pranešime apie laisvą darbo vietą arba pranešime apie konkursą, arba jį atitinkančiam lygiui pagal tarnybos nuostatų XIII priedo 2 straipsnio 1 dalį ir pagal ankstesnių tarnybos nuostatų 31 straipsnį.
Jų paskyrimas tebuvo hipotetinis, todėl jie iš esmės neturėjo jokio statuso, kad galėtų reikalauti jiems taikyti tarnybos nuostatų kriterijus dėl priskyrimo lygiui, taikytinus įdarbinant atvirus konkursus laimėjusius asmenis.
Be to, pažymėjusi, kad pereinamojo laikotarpio nuostatos nepažeidžia tų teisių, kurias darbuotojai pagal Bendrijos sistemos bendrąsias nuostatas įgijo prieš įsigaliojant naujajai Bendrijos viešosios tarnybos sistemai, Reglamento Nr. 723/2004 37 konstatuojamąja dalimi patvirtinama, kad turi būti skirtingai vertinami ginčijamus konkursus laimėję asmenys, paskirti pareigūnais iki 2004 m. gegužės 1 d. ir paskirti po šios dienos.
Mintis, kad visų pareigūnų, vienos institucijos įdarbintų po to paties konkurso, situacija yra panaši, minėto sprendimo
Monaco prieš Parlamentą
55 punkte buvo išdėstyta tik turint tikslą konstatuoti, kad neteisėta atvirą konkursą laimėjusiam asmeniui taikyti griežtesnes vidaus direktyvas dėl priskyrimo lygiams, kurias pati įdarbinančioji institucija po to, kai suinteresuotasis asmuo buvo įtrauktas į tinkamų kandidatų sąrašą, priėmė siekdama taikyti nepasikeitusius tarnybos nuostatų priskyrimo lygiams kriterijus.
Kad ir kaip būtų, šiuo atveju, priešingai. Bendrijos teisės aktų leidėjas, pasinaudojęs savo teise, kurios buvimo patys ieškovai teigia neginčiję, nusprendė iš dalies pakeisti tarnybos nuostatų priskyrimo lygiui kriterijus įdarbinant naujus pareigūnus.
Iš tiesų pagal nusistovėjusią teismų praktiką Bendrijos teisės aktų leidėjas bet kada turi teisę daryti ateityje įsigaliosiančius tarnybos nuostatų normų dalinius pakeitimus, kurie, jo nuomone, atitinka tarnybos interesus, net jei tie daliniai pakeitimai, kaip šioje byloje, yra nepalankesni (1998 m. rugsėjo 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Ryan prieš Audito Rūmus
,
T-121/97, Rink. p. II-3885
, 98 punktas).
Kadangi pareigos, į kurias pareigūnas skiriamas, taip pat nustatomos sprendime dėl paskyrimo (minėto sprendimo
Ventura prieš Parlamentą
41 punktas) ir šis sprendimas gali būti grindžiamas tik nuostatomis, galiojančiomis jo priėmimo dieną, kaip diskriminavimo negalima pripažinti ir to, kad kai kurie ieškovai pagal naujas tarnybos nuostatų normas buvo priskirti žemesniam lygiui, nors jie buvo paskirti į tą pačią pareigybę, kurią užėmė iki 2004 m. gegužės 1 d. kaip pareigūno statuso neturintys darbuotojai, ir eina tas pačias ar net aukštesnes pareigas nei anksčiau.
Galiausiai turi būti atmestas argumentas dėl tariamo ieškovams priskirto lygio nuvertinimo juos skiriant į „aukštesnes“ pareigybes priskyrus „žemesniems“ lygiams ir dėl perspektyvų kilti tarnyboje, kurias turi kiti, jaunesni, to paties lygio pareigūnai, nebuvimo.
Be to kad ši aplinkybė, priešingai nei teigia ieškovai, negali būti laikoma diskriminavimu dėl amžiaus tarnybos nuostatų 1e straipsnio prasme, nes naujieji priskyrimo lygiams kriterijai akivaizdžiai nėra susiję su suinteresuotųjų asmenų amžiumi, ji taip pat negali būti laikoma vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principo pažeidimu dėl šiame sprendime išdėstytų priežasčių.
Darytina išvada, kad tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalis neprieštarauja vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principui.
Šiomis aplinkybėmis šis kaltinimas negali būti priimtas.
Dėl teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimo
Ieškovai teigia, kad tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalis pažeidžia teisėtų lūkesčių apsaugos principą, nes nagrinėjamus konkursus laimėję asmenys pagrįstai tikėjosi vertinimo, atitinkančio pranešimuose apie konkursą įtvirtintas sąlygas.
Nauji teisės aktai situacijos, susidariusios galiojant ankstesnėms nuostatoms, būsimoms pasekmėms gali būti taikomi tik su sąlyga, kad iš esmės nekeičiamos teisės, įgytos galiojant ankstesniems tarnybos nuostatams, kad jie yra numatomi ir pagrįsti privalomuoju viešuoju interesu.
Komisija iš esmės atsako, kad ieškovai negalėjo pagrįstai turėti teisėtų lūkesčių, grindžiamų priskyrimu pranešimuose apie konkursą nurodytam lygiui.
— Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Pakanka priminti, kad pareigūnas, siekdamas užginčyti naujos teisės normos teisėtumą, negali remtis teisėtų lūkesčių apsaugos principu, ypač srityje, kurioje, kaip antai šiuo atveju, teisės aktų leidėjas turi didelę diskreciją būtinybės keisti tarnybos nuostatus atžvilgiu, kurios principo ieškovai visiškai neginčijo (šiuo klausimu žr. 2003 m. vasario 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Leonhardt prieš Parlamentą
,
T-30/02, Rink. VT p. I-A-41 ir II-265
, 55 punktą).
Teisė remtis teisėtų lūkesčių apsauga užtikrinama kiekvienam asmeniui, esančiam tokioje situacijoje, kurioje iš teisėtų ir patikimų šaltinių Bendrijos administracija tikslios, besąlyginės ir tikrovę atitinkančios informacijos forma suteikusi jam konkrečias garantijas, paskatino atsirasti pagrįstiems jo lūkesčiams.
Priešingai, niekas negali remtis šio principo pažeidimu, jei nebuvo administracijos jam suteiktų konkrečių garantijų (2003 m. kovo 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Innova Privat-Akademie prieš Komisiją
,
T-273/01, Rink. p. II-1093
, 26 punktas).
Tačiau konstatuotina, jog byloje nėra nieko, kas leistų ieškovams daryti išvadą, kad Bendrijos institucijos suteikė jiems kokias nors garantijas, galinčias sukelti teisėtų lūkesčių dėl ankstesnių tarnybos nuostatų kriterijų, taikomų priskiriant lygiui įdarbinant pareigūnus, išsaugojimo. Pranešimuose apie konkursą ir Komisijos raštuose net buvo pažymėta, kad konkursus laimėjusių asmenų įdarbinimas gali būti pasiūlytas remiantis naujomis tarnybos nuostatų normomis.
Galiausiai ieškovai negali veiksmingai remtis esminiu situacijos, susidariusios galiojant ankstesniems tarnybos nuostatams, pasikeitimu, nes, kaip buvo konstatuota, ieškovų įtraukimas į tinkamų kandidatų sąrašą negalėjo jiems suteikti teisės pasinaudoti šia situacija.
Tokiomis sąlygomis šis kaltinimas negali būti patenkintas.
Dėl tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalies prieštaravimo tarnybos nuostatų 31 straipsnio 1 daliai
— Šalių argumentai
Ieškovai pažymi, kad tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalis prieštarauja tarnybos nuostatų 31 straipsnio 1 daliai, pagal kurią pareigūnas įdarbinamas priskiriant tam lygiui, kuris nurodytas pranešime apie jo laimėtą konkursą. Nors kalbama apie naują sąvoka „pareigų grupė“, ši nuostata taikoma visiems konkursams, taip pat ir organizuotiems iki 2004 m. gegužės 1 d., kuriuos laimėję asmenys į tinkamų kandidatų sąrašą buvo įtraukti iki šios dienos.
Administracija negali vienašališkai nukrypti nuo savo parengto pranešimo apie konkursą ir jai privalomi visi elementai, nes pagrindinis šio pranešimo tikslas – kuo tiksliau informuoti suinteresuotuosius asmenis apie pareigų, į kurias skiriama, lygį ir paskyrimo sąlygas.
Nors nagrinėjamuose pranešimuose apie konkursus nebuvo jokios nuorodos į 2004 m. gegužės 1 d. ir nebuvo numatyta jokio būsimo laimėjusių asmenų priskyrimo lygiams juos įdarbinant dalinio pakeitimo, visi ieškovai taikant tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalį buvo priskirti žemesniam lygiui, nei nurodytas pranešimuose apie konkursą, o senieji lygiai nebuvo tinkamai pakeisti naujais pereinamaisiais lygiais, apibrėžtais tarnybos nuostatų XIII priedo 2 straipsnio 1 dalyje.
Komisija pažymi, jog ieškovai iš tikrųjų kritikuoja tai, kad taikant tarnybos nuostatų 31 straipsnį, nebuvo priskirti pranešimuose apie konkursą nurodytam lygiui.
Pasak Komisijos, tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalis, kaip pereinamojo laikotarpio norma, negali pažeisti tarnybos nuostatų 31 straipsnio, kurio atžvilgiu ji yra
lex specialis
, ir nebūtina specialiai nurodyti, kad ja yra nukrypstama nuo šio straipsnio.
Įsigaliojus naujoms tarnybos nuostatų normoms, ankstesni lygiai buvo pakeisti naujais: XIII priedo 8 straipsnio 1 dalyje daroma nuoroda į „2 straipsnio 1 dalyje nustatytus lygius“, o šio priedo 2 straipsnio 2 ir 3 dalyse vartojama frazė „nauji pereinamieji lygiai“.
Darytina išvada, kad nebeliko pranešimų apie konkursą, paskelbtų iki 2004 m. gegužės 1 d., dalyko, kiek jie buvo susiję su įdarbinimu priskiriant konkrečiam lygiui, juo labiau kad ginčijami konkursai buvo susiję su konkrečia kategorija (dvi klasės) pagal ankstesnių tarnybos nuostatų 5 straipsnį. Iš tikrųjų po šios dienos nebegalima remtis „kategorijomis“, nes tarnybos nuostatų 5 straipsnyje nebeliko jokios nuorodos į šią sąvoką. Todėl teisės aktų leidėjas turėjo užpildyti šią spragą, priimdamas „lygio pakeitimo taisykles“, t. y. pats nustatydamas (naują) lygį, kuriam priskiriamas pareigūnas, įdarbintas po konkurso, apie kurį pranešimas buvo paskelbtas iki 2004 m. gegužės 1 dienos. Taigi tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalis yra būtent tokia „lygio pakeitimo taisyklė“.
— Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Tarnybos nuostatų 31 straipsnio 1 dalyje nurodyta, kad konkursą laimėję asmenys priskiriami tam pareigų grupės lygiui, kuris nurodytas pranešime apie jų laimėtą konkursą.
Jei iš šios naujos nuostatos neišvengiamai išplaukia, kad atvirus konkursus laimėję asmenys turi būti paskirti pareigūnais išbandomajam laikotarpiui priskiriant lygiui, nurodytam pranešime apie konkursą, kurį užbaigus jie įdarbinti, vis dėlto iš atsakymo į kaltinimą, susijusį su vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principo pažeidimu, matyti, kad laisvų pareigų lygis ir konkursą laimėjusių asmenų skyrimo į šias pareigas sąlygos, kuriuos Komisija nustatė pagal ankstesnius tarnybos nuostatus, rengdama pranešimus apie ginčijamus konkursus, nebegalėjo galioti po 2004 m. gegužės 1 d., nes su šia data Bendrijos teisės aktų leidėjas susiejo naujosios Europos Bendrijų pareigūnų karjeros sistemos įsigaliojimą.
Dėl naujos karjeros sistemos įvedimo nuo 2004 m. gegužės 1 d. panaikinus pranešimuose apie konkursus nurodytų kategorijų lygius, Bendrijos teisės aktų leidėjas turėjo priimti tarnybos nuostatų XIII priedo, konkrečiai – jo 12 straipsnio 3 dalies, pereinamojo laikotarpio nuostatas, kad nustatytų lygius, kuriems priskiriami konkursus laimėję asmenys, įtraukti į tinkamų kandidatų sąrašą iki 2004 m. gegužės 1 d., bet paskirti pareigūnais išbandomajam laikotarpiui po šios dienos.
Todėl teisės aktų leidėjas B5/B4, A8 ir A7/A6 lygius, atitinkančius ankstesnes administratoriaus padėjėjo, administratoriaus pavaduotojo ir administratorių pareigybes, nurodytas nagrinėjamuose pranešimuose apie konkursą, bet panaikintas nuo 2004 m. gegužės 1 d., pakeitė pereinamaisiais B*3, A*5 ir A*6 lygiais, numatytais tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalyje.
Tiesa, kad tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalies lentelė, pagal kurią pranešimuose apie konkursą nurodyti lygiai pakeičiami pereinamaisiais įdarbinimo lygiais, nukrypsta nuo šio priedo 2 straipsnio 1 dalies lentelės, pagal kurią ankstesni pareigūnų, įdarbintų iki 2004 m. gegužės 1 d., lygiai pakeičiami naujais pereinamaisiais lygiais.
Kaip buvo priminta šiame sprendime, vis dėlto teisės aktų leidėjas turi teisę daryti ateityje įsigaliosiančių tarnybos nuostatų normų dalinius pakeitimus atsižvelgdamas į tarnybos interesus, net jei iš dalies pakeisti nuostatai yra nepalankesni nei ankstesnieji (minėto sprendimo
Ryan prieš Audito Rūmus
98 punktas).
Tokia pereinamojo laikotarpio nuostata, kaip antai nagrinėjama, būtinai yra nustatomos tam tikrų tarnybos nuostatų normų, kurių taikymui neišvengiamai turi įtakos sistemos pasikeitimas, išimtys. Šioje byloje išimtis yra susijusi tik su asmenų, atrinktų atvirų konkursų, prasidėjusių ir pasibaigusių galiojant ankstesnėms nuostatoms, būdu, skyrimu pareigūnais galiojant naujoms tarnybos nuostatų normoms.
Šiomis aplinkybėmis ieškovai, siekdami įrodyti tarnybos nuostatų XIII priedo prieštaravimą tarnybos nuostatų 31 straipsnio 1 daliai, negali pagrįstai teigti, kad jie buvo priskirti žemesniam lygiui nei nurodytas pranešimuose apie konkursą arba kad jie priskirti pagal lygių atitikties lentelę, kurioje nesilaikoma nustatyto santykio tarp senųjų ir naujųjų lygių, kuriems priskiriami pareigūnai.
Darytina išvada, kad šis kaltinimas negali būti priimtas.
Dėl tarnybos nuostatų 5 ir 7 straipsnių pažeidimo
— Šalių argumentai
Ieškovai nurodo, kad buvo pažeista tarnybos nuostatų 5 straipsnio 5 dalis, kuria tai pačiai pareigų grupei priklausantiems pareigūnams nustatomos visiškai vienodos įdarbinimo ir kilimo tarnyboje sąlygos. Nors ginčijamus konkursus laimėję asmenys, kurie buvo skirti pareigūnais iki 2004 m. gegužės 1 d., buvo priskirti lygiui ir nustatytas darbo užmokestis, atitinkantis pranešimuose apie konkursą nurodytą lygį, ieškovai buvo priskirti lygiui pagal tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnį.
Taip pat buvo pažeistos tarnybos nuostatų 5 straipsnio 1 ir 4 dalys, nes „automatiškai“ taikant tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalį nebuvo įvertintas jų pareigybių lygis atsižvelgiant į pareigų, kurias atitinka kiekvienas pareigų tipas, pobūdį ir lygį.
Tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalimi taip pat pažeidžiama Tarnybos nuostatų 5 straipsnio 3 dalis, kiek ja įgyvendinamas tarnybos nuostatų I priedo A punktas, susijęs su pagrindinėmis pareigybėmis ir atitinkamomis kategorijomis, nes pagal ją ieškovų pareigybės buvo priskirtas žemesniam lygiui nei su šiomis pareigybėmis susijusios funkcijos.
Galiausiai taip pat buvo pažeistas tarnybos nuostatų 7 straipsnyje įtvirtintas pareigų ir lygio lygiavertiškumo principas – vienodo požiūrio į pareigūnus garantija.
Komisija atsikerta, kad ne Bendrijos teisės aktų leidėjas, o tik tarnybos nuostatus įpareigotos taikyti institucijos gali apibrėžti, kaip numatyta šio akto 5 straipsnio 4 dalyje, pareigas, priskiriamas kiekvienam pareigų tipui, ir, priimdamos sprendimą dėl savo darbuotojų paskyrimo, žiūrėti pareigų lygiavertiškumo.
Negali būti priimta ieškovų nuoroda į tarnybos nuostatų I priedo A punkto lentelę, nes pagal tarnybos nuostatų XIII priedo 4 straipsnio n punktą XIII.1 priedas, susijęs su pereinamojo laikotarpio pareigybėmis, nuo 2004 m. gegužės 1 d. iki 2006 m. balandžio 30 d. pakeičia I priedo A punktą.
Galiausiai 5 straipsnio 1 dalis tėra deklaratyvi ir nenustato institucijoms jokios savarankiškos pareigos.
— Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Kaip matyti iš šiame sprendime pateikto atsakymo į kaltinimą, susijusį su vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principo pažeidimu, negali būti teisėtai teigiama, kad tarnybos nuostatų 5 straipsnio 5 dalis buvo pažeista, kai nagrinėjamus konkursus laimėję asmenys, įdarbinti iki 2004 m. gegužės 1 d., buvo priskirti pranešimuose apie konkursą nurodytam lygiui, o ieškovai buvo priskirti lygiui taikant kriterijus, nustatytus tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalyje.
Pirmosios instancijos teismas šiuo atžvilgiu primena, kad nagrinėjamų konkursų iki 2004 m. gegužės 1 d. laimėjusių asmenų paskyrimui buvo taikomos ankstesnių tarnybos nuostatų normos ir pranešimuose apie konkursą nurodyti lygiai, o ieškovus priskiriant lygiams buvo taikomos naujos nuostatos, galiojančios nuo šios dienos, tarp jų – tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalies pereinamojo laikotarpio nuostatos.
Taip pat ieškovai klaidingai teigia, kad tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnis prieštarauja tarnybos nuostatų 5 straipsniui. Priimdamas pirmąją normą teisės aktų leidėjas, naudodamasis savo teise keisti tarnybos nuostatų normas, nustatė lygius, kuriems priskiriami pareigūnai, įdarbinti pereinamuoju laikotarpiu.
Tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 2 dalyje pažymima, kad tarnybos nuostatų 5 straipsnio 3 dalies nuostatos, kurios apibrėžia kvalifikacijos lygį, reikalaujamą skiriant į pareigybes pagal naująją karjeros sistemą, netaikomos pareigūnams, įdarbintiems, kaip antai ieškovai, juos išsirinkus iš tinkamų kandidatų sąrašų, sudarytų po konkursų, apie kuriuos buvo paskelbta iki 2004 m. gegužės 1 dienos.
Šiuo atžvilgiu tarnybos nuostatų XIII priedo 4 straipsnio n punkte pažymima, kad I priedo A punktas „Kiekvienos pareigų grupės pareigų tipai, kaip numatyta 5 straipsnio 3 dalyje“, kuriame yra naujus pareigų tipus rodanti lentelė, į kurią nurodoma tarnybos nuostatų 5 straipsnio 4 dalimi, pakeičiamas tarnybos nuostatų XIII.1 priedu, kuriuo nustatomos pereinamojo laikotarpio pareigybės.
Be to, iš tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 2 dalies ir 4 straipsnio n punkto aišku, kad jie turi viršenybę tarnybos nuostatų 5 straipsnio bendrųjų nuostatų atžvilgiu, nuo jų nukrypdami kaip specialioji norma (šiuo klausimu žr. 2003 m. birželio 19 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Mayer Parry Recycling
,
C-444/00, Rink. p. I-6163
, 57 punktą ir 2005 m. liepos 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Le Voci prieš Tarybą
,
T-371/03, Rink. VT p. I-A-209 ir II-957
, 122 punktą).
Juo labiau ieškovai negali remtis tarnybos nuostatų 7 straipsnio 1 dalimi, pagal kurią kiekvienas pareigūnas turi būti paskirtas į jo lygį atitinkančias pareigas jo pareigų grupėje.
Iš esmės ir ši nuostata turi būti suprantama taip, kad pereinamuoju laikotarpiu, nuo 2004 m. gegužės 1 d. iki 2006 m. balandžio 30 d., taikoma tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalis ir su ja susijusios nuostatos.
Šiomis aplinkybėmis kaltinimas negali būti priimtas.
Iš išdėstytų argumentų matyti, kad reikia atmesti visą prieštaravimą dėl tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalies teisėtumo.
Dėl ginčijamų sprendimų prieštaravimo bendriesiems gero administravimo, skaidrumo, teisėtų lūkesčių apsaugos, vienodo požiūrio ir nediskriminavimo, pareigų ir lygio lygiavertiškumo, sąžiningumo ir rūpinimosi pareigūnų interesais principams.
Šalių argumentai
Visų pirma ieškovai mano, kad ginčijami sprendimai prieštarauja gero administravimo principui ir skaidrumo taisyklei, nes jie nebuvo tiksliai ir aiškiai informuoti apie esminius dalinius pakeitimus dėl lygių, kuriems jie bus priskirti, jei bus įdarbinti po 2004 m. gegužės 1 dienos.
Visi ieškovai tik po šios dienos oficialiai sužinojo apie lygius, kuriems jie priskirti pagal tarnybos nuostatų normas. Be to, ginčijamuose sprendimuose buvo tiesiogiai nurodytas tik tarnybos nuostatų 31 straipsnis, pranešimas apie laisvą darbo vietą ir pranešimas apie konkursą ir nebuvo nurodytas tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnis.
Reglamento Nr. 723/2004 paskelbimas likus trims dienoms iki jo įsigaliojimo ir daugeliu atveju po to, kai ieškovams buvo pasiūlytos pareigos, negali būti laikomas pakankamu, atsižvelgiant į nagrinėjamo akto sudėtingumą ir nesuprantamumą, o tą pripažįsta ir pati Komisija.
Jei ieškovai būtų buvę laiku aiškiai informuoti apie naujojo reglamento pasekmes lygiams, kuriems jie bus priskirti, jei jie bus įdarbinti po 2004 m. gegužės 1 d., jie bent tam tikrais atvejais būtų galėję pabandyti būti įdarbinti iki šios dienos ar net atsisakyti būti priskirti šiomis naujomis nepalankiomis sąlygomis.
Ieškovai taip pat teigia, kad ginčijami sprendimai buvo priimti pažeidžiant teisėtų lūkesčių apsaugos principą. Kai kurie ieškovai per pokalbius dėl darbo, įvykusius iki 2004 m. gegužės 1 d., susitiko su atsakingais administracijos asmenimis, kurie jiems patvirtino, tam tikrais atvejais – kelis kartus, kad jie priskiriami pranešime apie konkursą nurodytam lygiui. Taip pat buvo minimi aktai ir dokumentai, paskelbti Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje bei Komisijos interneto tinklalapyje, ir raštai su oficialiais kvietimais į medicinos apžiūrą ir pokalbį su administracija.
Ieškovai Paskyrimų tarnybą taip pat kaltina, kad ji, pažeisdama nediskriminavimo principą, nevienodai vertino visus konkursus laimėjusius asmenis. Iš tikrųjų dėl tam tikrų priežasčių kai kurie nagrinėjamus konkursus laimėję asmenys turėjo galimybę būti įdarbinti iki 2004 m. gegužės 1 d., o kiti – ne.
Be to, Komisija, neįvertinusi ieškovų pareigų ir atsakomybės lygio, kuris jiems priskirtinas, atžvilgiu, pažeidė pareigų ir lygio lygiavertiškumo principą.
Taigi būtų teisėta iškelti klausimą, ar Paskyrimų tarnyba iš tikrųjų sąžiningai veikė ir laikėsi rūpinimosi pareigūnų interesais principo, nes ji pati galėjo įvertinti nepriimtinas pasekmes, atsirandančias priskyrus skirtingiems lygiams tą patį konkursą laimėjusius asmenis, kurie galėjo tikėtis, kad bus priskirti pranešime apie konkursą nurodytam lygiui ir kurie nebuvo informuoti apie tarnybos nuostatų nepalankias pasekmes jų būsimiems lygiams, jei jie bus įdarbinti po 2004 m. gegužės 1 dienos.
Komisija atsikerta, kad ieškovai buvo pakankamai informuoti. Reglamentas Nr. 723/2004 buvo paskelbtas iki ginčijamų sprendimų priėmimo ir tam tikrais atvejais net ieškovams sutikus eiti pasiūlytas pareigas. Be to, apie karjeros sistemos reformą buvo paskelbta pranešimuose apie konkursą arba raštuose, kuriais ieškovams buvo pranešta apie tinkamų kandidatų sąrašų galiojimo pratęsimą.
Priešingai nei, atrodo, mano ieškovai, institucijų nesaisto bendra pareiga atkreipti savo būsimų pareigūnų dėmesį – iki jų paskyrimo – į visus jų teisinės situacijos aspektus.
Pasiūlius pareigas ieškovams, buvo aiškiai nurodyta, kad jie bus priskirti lygiui taikant tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalį. Šiuose raštuose taip pat buvo nuoroda į vieną interneto tinklalapį, kuriame buvo galima rasti išsamią informaciją.
Visiškai neįrodyta, kad administracija suteikė ieškovams tikslių garantijų, besąlyginių ir rodančių, jog jie bus priskirti lygiui taikant ankstesnių tarnybos nuostatų normas. Be to, teisėtų lūkesčių gali kilti tik iš garantijų, atitinkančių taikytinas normas. Tarnybos nuostatų 12 straipsnio 3 dalis yra imperatyvi, ji nesuteikia administracijai jokios diskrecijos, todėl galimi administracijos pažadai negali sukelti ieškovams teisėtų lūkesčių, kad jie bus priskirti lygiams pagal ankstesnius tarnybos nuostatus.
Galiausiai institucijos pareiga rūpintis pareigūnų interesais asmens atžvilgiu gali atsirasti tik nuo jo paskyrimo pareigūnu momento.
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Iš bylos matyti, jog nei pranešimuose apie konkursą, nei ieškovams nusiųstuose raštuose dėl tinkamų kandidatų sąrašo galiojimo pratęsimo nebuvo nurodyta, kad dėl naujų kriterijų, taikomų priskiriant lygiui įdarbinant, galėjo būti dalinių pakeitimų – įdarbinimo metu galėjo būti priskiriama žemesniems lygiams nei nurodytiems pranešimuose apie konkursą.
Ieškovai tik priimti pareigūnais išbandomajam laikotarpiui buvo tiesiogiai informuoti apie naują priskyrimo lygiui sistemą, kurią nustatė naujos tarnybos nuostatų normos, ir su ja susijusį įdarbinant priskiriamo lygio pažeminimą, palyginti su nurodytu pranešimuose apie konkursą.
Be to, šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad daugelyje sprendimų nėra jokios nuorodos į tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalį, nors įdarbinant ieškovus priskirtas lygis buvo nustatytas remiantis šia pereinamojo laikotarpio nuostata, dėl kurios pati Komisija pažymi, kad tarnybos nuostatų 31 straipsnio atžvilgiu tai yra specialioji norma.
Tačiau jei nepakankamas išankstinis informavimas gali būti argumentas siekiant pripažinti deliktinę Bendrijos atsakomybę suinteresuotųjų asmenų atžvilgiu, jis negali pats savaime sukelti ginčijamų sprendimų negaliojimo.
Iš esmės pagal nusistovėjusią teismų praktiką individualaus taikymo akto teisėtumas turi būti vertinamas atsižvelgiant į jį priimant buvusias faktines ir teisines aplinkybes (2001 m. gegužės 17 d. Teisingumo Teismo sprendimo
IECC prieš Komisiją
,
C-449/98 P, Rink. p. I-3875
, 87 punktas ir 2004 m. gegužės 25 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
W prieš Parlamentą
,
T-69/03, Rink. VT p. I-A-153 ir II-687
, 28 punktas).
Taigi, kadangi visi priimti ginčijami sprendimai įsigaliojo ne anksčiau kaip 2004 m. gegužės 1 d., Komisija šiuose sprendimuose priskirti ieškovus lygiams galėjo tik remdamasi naujomis imperatyviomis tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalies nuostatomis, kurių neteisėtumas nebuvo įrodytas.
Šiomis sąlygomis pažeidimai, kuriuos, ieškovų kaltinimu, Komisija padarė administruodama jų įdarbinimą, darant prielaidą, kad jais pažeidžiami ieškovų nurodyti principai, kad ir kaip būtų, nėra tokie, kad turėtų nors mažiausią poveikį pačiam ieškovų ginčijamo priskyrimo lygiui teisėtumui.
Konkrečiai tai, kad Komisija, pažeisdama nediskriminavimo principą, galėjo suteikti pirmenybę tam tikriems konkursą laimėjusiems asmenims, juos įdarbindama iki 2004 m. gegužės 1 d., negali turėti įtakos ginčijamų sprendimų teisėtumui.
Iš esmės net darant prielaidą, kad tam tikriems įdarbinimams galėjo būti suteikta pirmenybė, vienodo požiūrio į pareigūnus principas turi būti derinamas su teisėtumo principo, pagal kurį niekas savo naudai negali remtis neteisėtu veiksmu, atliktu kito asmens naudai, laikymusi (1985 m. liepos 4 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Williams prieš Audito Rūmus
,
134/84, Rink. p. 2225
, 14 punktas).
Darytina išvada, kad ieškinio pagrindą reikia atmesti.
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad turi būti atmestas visas ieškinys, todėl nėra reikalo priimti sprendimo dėl ieškovų reikalavimų, kuriais siekiama, kad Pirmosios instancijos teismas priteistų, pirma, atkurti jų karjerą, ir, antra, sumokėti delspinigius už darbo užmokesčio įsiskolinimą, priimdamas sprendimą dėl ginčijamų sprendimų panaikinimo.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Pirmosios instancijos teismo Procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį bylą pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi šalis to prašė.
Pagal to paties reglamento 88 straipsnį bylose tarp Europos Bendrijų ir jų tarnautojų institucijos pačios padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Tačiau pagal to paties reglamento 87 straipsnio 3 dalies pirmąją pastraipą Pirmosios instancijos teismas gali paskirstyti bylinėjimosi išlaidas, jeigu susiklosto ypatingos aplinkybės.
Šios bylos aplinkybėmis Pirmosios instancijos teismas mano, kad, kaip matyti iš išdėstytų argumentų, Komisija ieškovų aiškiai ir tiksliai neperspėjo, kokias konkrečias numatomas pasekmes jų individualiai situacijai turi jos parengtas tarnybos nuostatų pakeitimo projektas.
Taigi dėl netikrumo, galėjusio kilti ieškovams dėl lygio, kuriam jie bus priskirti, iki ginčijamų sprendimų gavimo, suinteresuotieji asmenys galėjo manyti, kad pagrįstai gali Bendrijos teisme ginčyti jiems priskirtą lygį.
Tokiomis aplinkybėmis šis teismo procesas gali būti vertinamas kaip iš dalies nulemtas Komisijos elgesio, nes, nepakankamai informavusi, ji galėjo sukelti suinteresuotiesiems asmenims pagrįstų klausimų dėl pradinio lygio, kuriems jie priskirti, teisėtumo, nes įdarbinimo procedūrai būdingas neaiškumas dėl esminės įdarbinimo sąlygos.
Tokios aplinkybės yra ypatingos, o tai pagrindžia ieškovų bylinėjimosi išlaidų paskirstymą tarp institucijos atsakovės ir ieškovų (šiuo klausimu žr. 1967 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Hoogovens en Staalfabrieken prieš Aukščiausiąją instituciją
,
26/66, Rink. p. 149
,
punktą ir 1968 m. liepos 11 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Danvin prieš Komisiją
,
26/67, Rink. p. 463
,
punktą).
Pirmosios instancijos teismas mano, kad bylos aplinkybės būtų teisingai įvertintos nurodžius Komisijai padengti pusę ieškovų bylinėjimosi išlaidų.
Be to, Procedūros reglamento 87 straipsnio 4 dalyje pažymima, kad į bylą įstojusios institucijos pačios padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Darytina išvada, kad Taryba turi padengti savo bylinėjimosi išlaidas.

Remdamasis šiais motyvais,
PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMAS (ketvirtoji išplėstinė kolegija)
nusprendžia:

1.
Atmesti ieškinį.

2.
Komisija padengia savo ir pusę ieškovų bylinėjimosi išlaidų.

3.
Ieškovai padengia pusę savo bylinėjimosi išlaidų.

4.
Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

Legal
Wiszniewska-Białecka
Vadapalas
Moavero Milanesi
Wahl
Paskelbta 2007 m. liepos 11 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Kancleris
E. Coulon
Pirmininkas
H. Legal
(
*1
)	Proceso kalba: prancūzų.