CELEX: 62006CJ0207
Forordning (EF) nr. 615/98
eksportrestitutioner
kvægs velfærd under transport
direktiv 91/628/EØF
anvendelse af bestemmelser om beskyttelse af dyr under transport
bestemmelser om forsendelses- og hvileperioder samt om søtransport af kvæg til et punkt uden for Fællesskabet
fodring og vanding af dyrene under transporten

Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 1 i Kommissionens forordning (EF) nr. 615/98 af 18. marts 1998 om særlige gennemførelsesbestemmelser for ordningen med eksportrestitutioner for så vidt angår kvægs velfærd under transport (
EFT L 82, s. 19
) og bestemmelserne i Rådets direktiv 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport og om ændring af direktiv 90/425/EØF og 91/496/EØF (
EFT L 340, s. 17
), som ændret ved Rådets direktiv 95/29/EF af 29. juni 1995 (
EFT L 148, s. 52
, herefter »direktiv 91/628«).
Anmodningen er fremsat under en sag mellem Schwaninger Martin Viehhandel — Viehexport (herefter »Schwaninger«) og Zollamt Salzburg, Erstattungen (herefter »Zollamt«), angående afslag på udbetaling af eksportrestitutioner efter transport af levende kvæg til Albanien.
Retsforskrifter
Det bestemmes i artikel 13, stk. 9, andet afsnit, i Rådets forordning (EØF) nr. 805/68 af 27. juni 1968 om den fælles markedsordning for oksekød (EFT 1968 I, s. 179), som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2634/97 af 18. december 1997 (
EFT L 356, s. 13
, herefter »forordning nr. 805/68«), at udbetaling af restitutioner ved udførsel af levende dyr er betinget af, at fællesskabsbestemmelserne vedrørende dyrevelfærd overholdes, navnlig bestemmelserne vedrørende beskyttelse af dyr under transport.
Forordning nr. 615/98
Gennemførelsesbestemmelserne til forordning nr. 805/68 blev præciseret ved forordning nr. 615/98.
Det bestemmes i artikel 1 i forordning nr. 615/98, at der kun udbetales eksportrestitution for levende hornkvæg, hvis bestemmelserne i direktiv 91/628 og forordningens bestemmelser overholdes under transporten af dyrene til det første aflæsningssted i det endelige bestemmelsestredjeland.
I henhold til samme forordnings artikel 2 foretages der en kontrol af dyrene ved udførsel fra Det Europæiske Fællesskabs toldområde. En embedsdyrlæge skal kontrollere og attestere, at dyrene kan tåle den planlagte transport i overensstemmelse med direktiv 91/628, at det transportmiddel, hvori dyrene transporteres ud af Fællesskabets toldområde, er i overensstemmelse med dette direktiv, og at der er truffet forholdsregler til pasning af dyrene under transporten i overensstemmelse med direktivet.
Forordningens artikel 5, stk. 1, har følgende ordlyd:
»1.   Eksportøren skal senest ved indgivelsen af udførselsangivelsen give de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor udførselsangivelsen antages, alle de nødvendige oplysninger om transporten.
Eksportøren skal samtidig eller senest, når han bliver klar over det, give de kompetente myndigheder oplysninger om enhver mulighed for, at der skiftes transportmiddel.«
I medfør af artikel 5, stk. 2, skal ansøgninger om udbetaling af eksportrestitution være ledsaget af bevis for, at bestemmelserne i denne forordnings artikel 1 er overholdt, hvilket bevis føres ved fremlæggelse af kontroleksemplar T 5 og den af kontrolfirmaet udfærdigede rapport, ledsaget af en dyrlægeattest.
Det er dog fastsat i artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98, at eksportrestitutionen ikke udbetales for dyr, der er døde under transport, eller for dyr, for hvis vedkommende myndigheden på grundlag af dokumenterne efter artikel 5, stk. 2, rapporterne om kontrollen efter forordningens artikel 4 og/eller andre foreliggende oplysninger om overholdelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 1 skønner, at direktiv 91/628 ikke er blevet overholdt.
Direktiv 91/628
I henhold til artikel 1, stk. 1, litra a), i direktiv 91/628 finder direktivet anvendelse på transport af husdyr af kvægarter.
I henhold til direktivets artikel 2, stk. 2, forstås ved:
»[…]
b)
»transport«: enhver flytning af dyr, som foretages ved hjælp af et transportmiddel, og som indbefatter pålæsning og aflæsning af dyrene
[…]
h)
»hvileperiode«: en sammenhængende periode under forsendelsen, i løbet af hvilken dyrene ikke flyttes ved hjælp af et transportmiddel
[…]«
Direktivets artikel 5, punkt A, nr. 2, litra d), bestemmer, at medlemsstaterne drager omsorg for, at transportvirksomheden:
»forvisser sig om, at
i)
originaleksemplaret af den i litra b) omhandlede ruteplan
—
udfyldes behørigt og rettidigt af de rette personer
[…]
ii)
det personale, der varetager transporten
—
anfører på ruteplanen, hvornår og hvor de dyr, der transporteres, er blevet fodret og vandet under forsendelsen
[…]«
Kapitel VII i bilaget til direktiv 91/628, som udgør punkt 48 i dette bilag, vedrører vandings- og fordringshyppighed og forsendelsestider og hvileperioder. Punkt 48 bestemmer bl.a. følgende:
»[…]
2.
Forsendelsestiden må for de i punkt 1 omhandlede dyrearter ikke overstige otte timer.
3.
Den maksimale forsendelsestid i punkt 2 kan forlænges, når transportmidlet opfylder supplerende krav:
—
Der er tilstrækkeligt med strøelse på køretøjets gulv.
—
Transportmidlet medfører tilstrækkeligt foder under hensyn til de dyrearter, der transporteres, og forsendelsens varighed.
—
Chaufføren har direkte adgang til dyrene.
—
Der er mulighed for tilstrækkelig ventilation, som kan afpasses efter temperaturen (indendørs og udendørs).
—
Der forefindes flytbare skillevægge, så der kan indrettes separate båse.
—
Transportmidlerne skal være udstyret med en anordning, som muliggør tilslutning til vandforsyning, når der holdes pause.
[…]
4.
Når der anvendes et vejkøretøj, som opfylder kravene i stk. 3, gælder følgende vandings- og fodringshyppighed samt forsendelses- og hvileperioder:
[…]
d)
Alle andre dyr af de i stk. 1 nævnte arter skal efter 14 timers transport have en hvileperiode på mindst en time, hvor de fodres og vandes. Efter denne hvileperiode kan de transporteres i endnu 14 timer.
5.
Efter den fastsatte forsendelsestid skal dyrene læsses af, fodres og vandes, og de skal have en hvileperiode på mindst 24 timer.
[…]
7.
a)
Dyrene må ikke transporteres med skib, såfremt den maksimale forsendelsestid overstiger den, der er fastsat i punkt 2, medmindre betingelserne i punkt 3 og 4, med undtagelse af forsendelses- og hvileperioderne, overholdes.
b)
Ved transport med skib i fast direkte rutefart mellem to forskellige steder i Fællesskabet ved hjælp af køretøjer, der indskibes uden aflæsning af dyrene, skal dyrene have en hvileperiode på 12 timer efter aflæsning i bestemmelseshavnen eller i umiddelbar nærhed heraf, medmindre det med søtransporten er muligt at lade transporten indgå i den generelle model i punkt 2-4.
[…]«
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
Schwaninger anmeldte den 23. oktober 2002 en eksport af 33 stk. kvæg til Albanien, som selskabet anmodede om eksportrestitution for. Dyrene blev først transporteret i 14 timer ad landvejen fra Østrig til Italien og aflæsset på havnen i Trieste. Efter en hvileperiode på 24 timer, hvor de blev fodret og vandet, blev de atter lastet på en lastbil, som førte dem ombord på en såkaldt Roll-on-Roll-off-færge. Overfarten mellem Trieste og Dürres (Albanien) varede 41 timer og 30 minutter. Herefter blev dyrene transporteret ad landevej i den samme lastbil uden afbrydelser til Lushnja (Albanien), hvor de ankom samme dag, og hvor de endelig blev aflæsset efter en samlet forsendelsestid på 46 timer.
Zollamt har fastslået, at den forelagte ruteplan ikke indeholdt anførsler fra det personale, der varetog transporten, om fodring og vanding af dyrene under færgetransporten, og udledte heraf, at dyrene i et tidsrum på 46 timer hverken var blevet fodret eller vandet. Zollamt fandt i denne forbindelse, at en senere fremlagt tro og love-erklæring fra chaufføren med de oplysninger om fodrings- og vandingstider for dyrene under færgetransporten, som manglede i ruteplanen, var uden betydning. Zollamt afviste følgelig den indgivne anmodning om eksportrestitution.
Da Schwaninger ikke fik medhold i første instans i den sag, der blev anlagt til prøvelse af afvisningsafgørelsen, iværksatte selskabet den 9. september 2005 en appel ved den forelæggende ret, hvorunder det gjorde gældende, at der i den appellerede dom alene blev angivet den begrundelse for afvisning af udbetaling af eksportrestitution, at der manglende oplysninger i transportørens ruteplan.
Da Unabhängiger Finanzsenat Salzburg-Aigen fandt, at afgørelsen af sagen afhang af fortolkningen af de fællesskabsretlige bestemmelser, har den besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Skal artikel 1 i […] forordning […] nr. 615/98 […] forstås således, at […] nr. 48, punkt 7, litra b), i bilaget til […] direktiv 91/628 […] finder analog anvendelse på søtransport i direkte rutetrafik mellem et geografisk punkt i Fællesskabet og et geografisk punkt beliggende i et tredjeland ved hjælp af køretøjer, som er lastet på et skib, uden at dyrene aflæsses?
2)
Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, spørges, om […] nr. 48, punkt 7, litra b), i bilaget til direktiv 91/628 […] skal forstås således, at varigheden af søtransport ved transport af kvæg ikke opfylder reglen i punkt 4, litra d), hvis dyrene efter 14 timers transport ikke får en hvileperiode på mindst en time?
3)
Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, spørges, om bestemmelsen, der i den forbindelse finder anvendelse, [nemlig] […] nr. 48, punkt 7, litra a), i bilaget til direktiv 91/628 […], skal forstås således, at varigheden af søtransport i direkte rutetrafik mellem et geografisk punkt i Fællesskabet og et geografisk punkt beliggende i et tredjeland ved hjælp af køretøjer, som er lastet på et skib, uden at dyrene aflæsses, er uden betydning, hvis dyrene bliver regelmæssigt fodret og vandet, og om der i et sådant tilfælde straks efter aflæsningen af lastbilen i bestemmelseshavnen begynder et yderligere tidsrum for lastbiltransport på 29 timer?
4)
Såfremt det tredje spørgsmål besvares bekræftende, spørges, om artikel 5, punkt A, nr. 2, litra d), nr. ii), første led, i direktiv 91/628 […] skal forstås således, at det personale, der varetager transporten, skal anføre i ruteplanen, hvornår de transporterede dyr er blevet fodret og vandet under skibstransporten, og at en forududfyldt, maskinskreven erklæring om, at »dyrene under transporten er blevet fodret og vandet om aftenen og morgenen, midt på dagen og om aftenen og morgenen«, ikke opfylder kravene i direktiv 91/628 […], med den retsvirkning, at retten til eksportrestitution fortabes, når de foranstaltninger, der reelt er truffet med henblik på at passe på dyrene, ikke er anført, såfremt det ikke lykkes at fremlægge det nødvendige bevis på anden måde?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Om det første spørgsmål
Med det første spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, hvad rækkevidden er af henvisningen i forordning nr. 615/98 til direktiv 91/628, og særligt om en transport med Roll-on-Roll-off-færge mellem et geografisk punkt i Fællesskabet og et geografisk punkt beliggende i et tredjeland i henhold til denne henvisning henhører under nr. 48, punkt 7, litra a), i bilaget til direktivet, eller hvorvidt nr. 48, punkt 7, litra b), skal anvendes analogt.
Den forelæggende ret er af den opfattelse, at skønt nr. 48, punkt 7, litra b), i bilaget til direktiv 91/628 udtrykkeligt begrænser sit anvendelsesområde til transport med skib mellem to geografiske punkter i Fællesskabet, må anvendelsesområdet for bestemmelsen kunne omfatte transport med Roll-on-Roll-off-færge som den i hovedsagen omhandlede, der forbinder et punkt i Fællesskabet med et punkt i et tredjeland. En sådan udvidelse er ifølge den forelæggende ret særligt begrundet i henhold til henvisningen i artikel 1 i forordning nr. 615/98 til direktiv 91/628, som stiller krav om, at direktivets bestemmelser skal overholdes under transport med dyr indtil det første aflæsningssted i det endelige bestemmelsestredjeland.
Indledningsvis bemærkes, at artikel 1 i forordning nr. 615/98 bestemmer, at der med henblik på anvendelsen af artikel 13, stk. 9, andet afsnit, i forordning nr. 805/68 kun udbetales eksportrestitution for levende hornkvæg henhørende under pos. 0102 i den kombinerede nomenklatur, hvis bestemmelserne i direktiv 91/628 overholdes under transporten af dyrene til det første aflæsningssted i det endelige bestemmelsestredjeland (jf. dom af 17.1.2008, forenede sager
C-37/06 og C-58/06, Viamex Agrar Handel og ZVK, Sml. I, s. 69
, præmis 17).
Hvad angår rækkevidden af den generelle henvisning i artikel 1 i forordning nr. 615/98 til direktiv 91/628 har Domstolen fastslået, at bestemmelsen har til formål — med henblik på anvendelsen af artikel 13, stk. 9, i forordning nr. 805/68 — at sikre overholdelsen af de relevante bestemmelser i direktivet for så vidt angår levende dyrs velfærd og særligt beskyttelsen af dyrene under transport (jf. i denne retning Viamex Agrar Handel og ZVK-dommen, præmis 19).
Den omstændighed, at artikel 1 i forordning nr. 615/98 henviser til de bestemmelser i direktiv 91/628, som fastsætter betingelserne for udbetaling af restitution, kan ikke have til følge, at anvendelsesområdet for bestemmelserne ændres. Den omstændighed, at fællesskabslovgiver har bestemt, at disse bestemmelser skal finde anvendelse indtil dyrenes første aflæsningssted i det endelige bestemmelsestredjeland, skal ikke fortolkes således, at den retlige ordning, der finder anvendelse på en specifik transport, der forbinder to punkter inden for Fællesskabet, nødvendigvis finder anvendelse på samme transport mellem et geografisk punkt inden for Fællesskabet og et geografisk punkt i det pågældende tredjeland.
Selv om det er korrekt, at udbetaling af eksportrestitution i henhold til artikel 1 i forordning nr. 615/98 er underlagt et krav om, at bestemmelserne i direktiv 91/628 er overholdt under de forskellige faser af transporten af dyrene frem til deres første aflæsningssted i det endelige bestemmelsestredjeland, skal det bemærkes, at de bestemmelser, der er fastsat i nr. 48, punkt 7, litra b), i bilaget til direktivet, udtrykkeligt omfatter transport inden for Fællesskabet og således ikke kan finde anvendelse på samme type transport udført til et tredjeland.
Nr. 48 i bilaget til direktiv 91/628 skal fortolkes således, at dets punkt 7, litra b), finder anvendelse på transport med Roll-on-Roll-off-færge i fast direkte rutefart mellem to forskellige geografiske punkter i Fællesskabet, som pr. definition skal kunne opfylde de i dette punkt fastsatte betingelser, og når denne bestemmelse ikke finder anvendelse, skal de bestemmelser, der er fastsat i nr. 48, punkt 7, litra a), overholdes.
Herefter skal det bemærkes, at den henvisning, der foretages ved artikel 1 i forordning nr. 615/98 til direktiv 91/628, ikke skal fortolkes således, at nr. 48, punkt 7, litra b), i bilaget til direktivet, hvis anvendelsesområde udtrykkeligt er begrænset til søtransport mellem to geografiske punkter i Fællesskabet, skal finde anvendelse på en transport med Roll-on-Roll-off-færge mellem et geografisk punkt i Fællesskabet og et geografisk punkt i et tredjeland.
Henset til de foregående betragtninger skal første spørgsmål besvares med, at artikel 1 i forordning nr. 615/98 ikke kan fortolkes således, at nr. 48, punkt 7, litra b), i bilaget til direktiv 91/628 skal anvendes på søtransport mellem et geografisk punkt i Fællesskabet og et geografisk punkt beliggende i et tredjeland ved hjælp af køretøjer, som er lastet på et skib, uden at dyrene aflæsses.
Om det andet spørgsmål
Den forelæggende ret har forelagt dette spørgsmål i tilfælde af, at det første spørgsmål blev besvaret bekræftende.
Da det første spørgsmål er blevet besvaret benægtende, et det ufornødent at besvare det andet spørgsmål.
Om det tredje spørgsmål
Med det tredje spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om der i henhold til nr. 48, punkt 7, litra a), i bilaget til direktiv 91/628 skal tages hensyn til varigheden af søtransport mellem et geografisk punkt i Fællesskabet og et geografisk punkt beliggende i et tredjeland, når de køretøjer, som anvendes til transporten, er lastet på et skib, uden at dyrene aflæsses, og dyrene bliver regelmæssigt fodret og vandet, og om der i et sådant tilfælde straks efter aflæsningen af lastbilen i havnen i bestemmelsestredjelandet begynder et yderligere tidsrum for lastbiltransport på 29 timer.
Det skal understreges, at idet der ikke er fastsat særlige bestemmelser for transport med Roll-on-Roll-off-færger som den i hovedsagen omhandlede, og idet nr. 48, punkt 7, litra b), i bilaget til direktiv 91/628 ikke finder anvendelse på denne transportmetode, er det alene i henhold til nr. 48, punkt 7, litra a), om de generelle bestemmelser for søtransport, at betingelserne for transport af dyr i en sådan Roll-on-Roll-off-færge kan fastslås.
Hvad angår varigheden af en sådan transport fremgår det klart af ordlyden af nr. 48, punkt 7, litra a), i bilaget til direktiv 91/628, at varigheden af søtransporten må overstige otte timer, hvis betingelserne i nr. 48, punkt 3 og 4, med undtagelse af forsendelses- og hvileperioderne, overholdes. Det skal bemærkes, at blandt de betingelser, der skal overholdes, er bl.a. betingelserne vedrørende dyrenes vandings- og fodringshyppighed.
I tilfælde af en transport med Roll-on-Roll-off-færge mellem et geografisk punkt i Fællesskabet og et geografisk punkt beliggende i et tredjeland, skal varigheden af transporten imidlertid ikke tages i betragtning, hvis dyrene transporteres i overensstemmelse med betingelserne i nr. 48, punkt 3 og 4, i bilaget til direktiv 91/628, med undtagelse af forsendelses- og hvileperioderne.
Hvad angår spørgsmålet, om det er muligt at påbegynde et nyt tidsrum for lastbiltransport efter betingelserne i nr. 48, punkt 7, litra d), i bilaget til direktiv 91/628, straks efter aflæsningen af lastbilen i havnen i bestemmelsestredjelandet, bemærkes, at det ikke bestemmes i nr. 48, at der skal ligge en hvileperiode for dyrene forud for et nyt tidsrum for lastbiltransport, efter at lastbilen har forladt skibet.
Hvis transporten med Roll-on-Roll-off-færge opfylder kravene i nr. 48, punkt 7, litra a), og alle betingelserne i nr. 48, punkt 3 og 4, med undtagelse af forsendelses- og hvileperioderne, er opfyldt, kan et nyt tidsrum for lastbiltransport følgelig påbegyndes straks efter aflæsningen af lastbilen i havnen i bestemmelsestredjelandet i overensstemmelse med nr. 48, punkt 4, litra d).
I lyset af de foregående bemærkninger skal det tredje spørgsmål besvares med, at nr. 48, punkt 7, litra a), i bilaget til direktiv 91/628 skal fortolkes således, at i tilfælde af søtransport mellem et geografisk punkt i Fællesskabet og et geografisk punkt beliggende i et tredjeland ved hjælp af køretøjer, som er lastet på et skib, uden at dyrene aflæsses, skal der ikke tages hensyn til varigheden af transporten, hvis dyrene transporteres i overensstemmelse med betingelserne i nr. 48, punkt 3 og 4, med undtagelse af forsendelses- og hvileperioderne. Hvis dette er tilfældet, kan et yderligere tidsrum for lastbiltransport begynde straks efter aflæsningen af lastbilen i havnen i bestemmelsestredjelandet i overensstemmelse med nr. 48, punkt 4, litra d).
Om det fjerde spørgsmål
Med det fjerde spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om en erklæring forud for skibstransporten om, at dyrene under transporten er blevet fodret og vandet »om aftenen og morgenen, midt på dagen og om aftenen og morgenen«, opfylder kravene i artikel 5, punkt A, nr. 2, litra d), nr. ii), første led, i direktiv 91/628, og hvis dette spørgsmål besvares benægtende, om den manglende overholdelse af denne bestemmelse kan have den følge, at retten til eksportrestitution fortabes.
Det skal i denne forbindelse bemærkes, at medlemsstaterne i henhold til artikel 5, punkt A, nr. 2, litra d), nr. i) og ii), i direktiv 91/628 drager omsorg for, at transportvirksomheden forvisser sig om, at originaleksemplaret af ruteplanen udfyldes behørigt og rettidigt af de rette personer, og at det personale, der varetager transporten, anfører på ruteplanen, hvornår og hvor de dyr, der transporteres, er blevet fodret og vandet under forsendelsen.
Det fremgår klart af denne bestemmelses ordlyd, at uafhængigt af, hvornår den er blevet udfyldt, skal ruteplanen indeholde oplysninger fra det personale, der varetager transporten, om, hvornår og hvor dyrene er blevet fodret og vandet under forsendelsen, for at opfylde formaliteterne i artikel 5, punkt A, nr. 2, litra d), nr. ii), første led, i direktiv 91/628.
Hvad angår de konsekvenser, der kan drages af den manglende overholdelse af disse formaliteter, har Domstolen fastslået, at når den kompetente myndighed i en medlemsstat er af den opfattelse, at direktiv 91/628 ikke er blevet iagttaget, men at dette imidlertid ikke har medført dyrenes død, har fællesskabslovgiver tildelt den kompetente myndighed en vis skønsbeføjelse ved afgørelsen af, hvorvidt den manglende iagttagelse af en bestemmelse i nævnte direktiv kan indebære fortabelse, nedsættelse eller udbetaling af eksportrestitutionen. En sådan skønsbeføjelse er imidlertid ikke ubegrænset, eftersom den er afgrænset af artikel 5 i forordning nr. 615/98 (jf. Viamex Agrar Handel og ZVK-dommen, præmis 38 og 39).
Domstolen har endvidere fastslået, at det tilkommer den kompetente myndighed at afgøre, hvorvidt tilsidesættelse af en bestemmelse i direktiv 91/628 har betydning for dyrenes velfærd, om en sådan tilsidesættelse i givet fald kan afhjælpes, og om den skal medføre, at eksportrestitutionen fortabes, nedsættes eller udbetales (jf. Viamex Agrar Handel og ZVK-dommen, præmis 44).
Ifølge dette synspunkt kan den kompetente myndighed således beslutte at give afslag på anmodningen om eksportrestitution, hvis den finder, at samtlige de dokumenter, som eksportøren har fremlagt, ikke beviser, at direktiv 91/628 er blevet overholdt.
Domstolen har imidlertid fastslået, at ved vedtagelsen af en sådan beslutning er den kompetente myndighed ifølge artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98 forpligtet til at basere sig på objektive og konkrete oplysninger vedrørende dyrenes velfærd, som godtgør, at de dokumenter, eksportøren har vedlagt sin ansøgning om eksportrestitutioner, ikke kan anses for tilstrækkeligt bevis for, at bestemmelserne i direktiv 91/628 er blevet overholdt ved transporten, idet eksportøren i givet fald har mulighed for at godtgøre, at de oplysninger, som den kompetente myndighed påberåber sig til støtte for, at bestemmelserne i forordningen og direktivet ikke er blevet overholdt, er irrelevante (jf. Viamex Agrar Handel og ZVK-dommen, præmis 41).
Den kompetente myndighed er under alle omstændigheder forpligtet til at begrunde sin afgørelse og angive, hvorfor den er af den opfattelse, at de af eksportøren fremlagte beviser ikke giver grundlag for at antage, at bestemmelserne i direktiv 91/628 er blevet overholdt. Den kompetente myndighed er herved navnlig forpligtet til at foretage en objektiv vurdering af de fremlagte dokumenter og påvise, at det godtgøres af de omstændigheder, som kan udledes af de oplysninger, den kompetente myndighed påberåber sig, at den dokumentation, som er vedlagt ansøgningen om eksportrestitutioner, ikke beviser, at de relevante bestemmelser i direktivet er blevet overholdt (Viamex Agrar Handel og ZVK-dommen, præmis 42).
Selv om det er korrekt, at en erklæring om, at dyrene under transporten er blevet fodret og vandet »om aftenen og morgenen, midt på dagen og om aftenen og morgenen«, ikke nøjagtigt svarer til kravene i artikel 5, punkt A, nr. 2, litra d), nr. ii), første led, i direktiv 91/628, forholder det sig ikke desto mindre således, at det ikke heraf kan udledes, at dyrene ikke er blevet fodret og vandet.
En erklæring forud for skibstransporten om, at dyrene er blevet fodret og vandet på tilstrækkeligt klart identificerbare tidspunkter, kan således opfylde kravene i direktiv 91/628, for så vidt som det godtgøres, at disse handlinger rent faktisk har fundet sted.
Det tilkommer den forelæggende ret at undersøge i hovedsagen, hvorvidt dyrene i lyset af samtlige dokumenter, fremlagt af eksportøren, herunder ruteplanen og den i denne doms præmis 15 omtalte tro og love-erklæring, er blevet transporteret i overensstemmelse med kravene i direktiv 91/628.
Henset til disse betragtninger skal det fjerde spørgsmål besvares med, at en ruteplan, som indeholder en forududfyldt, maskinskreven erklæring om, at dyrene under søtransporten er blevet fodret og vandet »om aftenen og morgenen, midt på dagen og om aftenen og morgenen«, kan opfylde kravene i direktiv 91/628, for så vidt som det godtgøres, at disse handlinger rent faktisk har fundet sted. Hvis den kompetente myndighed er af den opfattelse, henset til samtlige dokumenter, som eksportøren har fremlagt, at kravene i dette direktiv ikke er opfyldt, tilkommer det den at afgøre, hvorvidt tilsidesættelsen har haft betydning for dyrenes velfærd, om en sådan tilsidesættelse i givet fald kan afhjælpes, og om den skal medføre, at eksportrestitutionen fortabes, nedsættes eller udbetales.
Sagens omkostninger
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger. Bortset fra nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.

På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Tredje Afdeling) for ret:

1)
Artikel 1 i Kommissionens forordning (EF) nr. 615/98 af 18. marts 1998 om særlige gennemførelsesbestemmelser for ordningen med eksportrestitutioner for så vidt angår kvægs velfærd under transport kan ikke fortolkes således, at nr. 48, punkt 7, litra b), i bilaget til Rådets direktiv 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport og om ændring af direktiv 90/425/EØF og 91/496/EØF, som ændret ved Rådets direktiv 95/29/EF af 29. juni 1995, skal anvendes på søtransport mellem et geografisk punkt i Det Europæiske Fællesskab og et geografisk punkt beliggende i et tredjeland ved hjælp af køretøjer, som er lastet på et skib, uden at dyrene aflæsses.

2)
Nr. 48, punkt 7, litra a), i bilaget til direktiv 91/628, som ændret ved direktiv 95/29, skal fortolkes således, at i tilfælde af søtransport mellem et geografisk punkt i De Europæiske Fællesskaber og et geografisk punkt beliggende i et tredjeland ved hjælp af køretøjer, som er lastet på et skib, uden at dyrene aflæsses, skal der ikke tages hensyn til varigheden af transporten, hvis dyrene transporteres i overensstemmelse med betingelserne i nr. 48, punkt 3 og 4, med undtagelse af forsendelses- og hvileperioderne. Hvis dette er tilfældet, kan et yderligere tidsrum for lastbiltransport begynde straks efter aflæsningen af lastbilen i havnen i bestemmelsestredjelandet i overensstemmelse med nr. 48, punkt 4, litra d).

3)
En ruteplan, som indeholder en forududfyldt, maskinskreven erklæring om, at dyrene under søtransporten er blevet fodret og vandet »om aftenen og morgenen, midt på dagen og om aftenen og morgenen«, kan opfylde kravene i direktiv 91/628, som ændret ved direktiv 95/29, for så vidt som det godtgøres, at disse handlinger rent faktisk har fundet sted. Hvis den kompetente myndighed er af den opfattelse, henset til samtlige dokumenter, som eksportøren har fremlagt, at kravene i dette direktiv ikke er opfyldt, tilkommer det den at afgøre, hvorvidt tilsidesættelsen har haft betydning for dyrenes velfærd, om en sådan tilsidesættelse i givet fald kan afhjælpes, og om den skal medføre, at eksportrestitutionen fortabes, nedsættes eller udbetales.

Underskrifter
(
*1
) – Processprog: tysk.