CELEX: 61982CJ0094
Frie varebevægelser
salg af øl

1 Ved kendelse af 28 . december 1981 , indgaaet til Domstolen den 22 . marts 1982 , har Economische Politierechter ved Arrondissementsrechtbank Arnhem i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af EOEF-traktatens artikel 30 med henblik paa at blive sat i stand til at afgoere , om en raekke bestemmelser i den nederlandske bekendtgoerelse af 1976 om oel ( Bierverordening ), som er udstedt af Produktschap voor Bier ( Verordeningsblad Bedrijfsorganisatie af 31 . 8 . 1976 ), er forenelig med faellesskabsretten .
2 Spoergsmaalet er rejst under en straffesag mod en importoer af oel , der er tiltalt for i Nederlandene at have solgt en fra Forbundsrepublikken Tyskland indfoert oel , med betegnelsen »Berliner Kindl Weisse Bier« , hvis surhedsgrad var lavere end foreskrevet i bekendtgoerelsens artikel 6 , stk . 4 , uden at den var fremstillet i overensstemmelse med de i artikel 1 , litra j ), angivne metoder til fremstilling af de saakaldte syrnede oeltyper , og hvis indbrygningsprocent ( stamurt ) var anfoert paa etiketten , hvilket er i strid med bekendtgoerelsens artikel 7 , stk . 3 .
3 Hvad angaar bestemmelserne om surhedsgraden fremgaar det af sagen , suppleret med de oplysninger , der er fremkommet under den mundtlige forhandling for Domstolen , at bekendtgoerelsen er udstedt i medfoer af en beslutning af 31 . august 1973 om harmonisering af lovgivningerne om oel truffet af ministerudvalget for Den oekonomiske union Benelux ( Benelux-tekstsamling , 1973/74 , s . 1683 ff ), og at formaalet med den del af det til beslutningen knyttede regelsaet , som har betydning her , er at fastslaegge de forskellige oeltyper , der traditionelt brygges i Benelux-landene , og at sikre oeltypernes karakteristiske smag .
4 Forbudet mod at angive oellets indbrygningsprocent paa faerdigpakningen eller paa den derpaa anbragte etiket er overtaget fra »Verordening verbod vermelding stamwortgehalte van bier« af 1964 ( bekendtgoerelse om forbud mod at angive oels indbrygningsprocent ). Det er forbundet med den forpligtelse til at angive alkoholindholdet paa emballagen , som foelger af artikel 14 , stk . 1 , litra b ), i lov om drikkevarer og hoteller , restaurationer og bevaertninger ( Drank-     en Horecawet ) af 7 . december 1964 ( Staatsblad 386 ). Det fremgaar af sagen , at Produktschap har villet undgaa risikoen for forveksling af disse to angivelser , der i Nederlandene normalt udtrykkes i procent .
5 Paa denne baggrund har Economische Politierechter stillet Domstolen et spoergsmaal , der i det vaesentlige gaar ud paa , om det forhold , at nationale forbud af den art , der er beskrevet ovenfor , ogsaa anvendes paa oel , som importeres fra en anden medlemsstat , hvor det lovligt er fremstillet og bragt i handelen , maa betragtes som en i medfoer af traktatens artikel 30 forbudt foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ indfoerselsrestriktion .
6 Det bemaerkes , foer det stillede spoergsmaal besvares , saaledes som Domstolen har gjort det gentagne gange siden afsigelsen af dommen af 20 . februar 1979 ( sag 120/78 , REWE , Sml . 1979 , s . 649 ), at hindringer for de frie varebevaegelser inden for Faellesskabet , der beror paa forskelle i de nationale lovgivninger , naar der ikke findes en faelles ordning vedroerende fremstilling og salg af de omhandlede produkter , maa accepteres i det omfang , disse bestemmelser , der skal gaelde uden forskel for indenlandske og indfoerte produkter , er uomgaengeligt noedvendige bl.a . af hensyn til god handelsskik og forbrugerbeskyttelse .
7 Der skal derfor tages stilling til , om det forhold , at nationale bestemmelser som de i hovedsagen omhandlede ogsaa anvendes paa indfoerte varer , kan hindre de frie varebevaegelser mellem medlemsstaterne , og i givet fald i hvilket omfang saadanne hindringer er berettigede af de almene hensyn , som de nationale bestemmelser hviler paa . Med henblik herpaa skal der foretages en saerskilt gennemgang af de to former for forbud , som denne sag drejer sig om .
8 Saafremt nationale bestemmelser om forbud mod at bringe oel i handelen , som ikke opfylder bestemte betingelser vedroerende surhedsgraden , ogsaa anvendes paa importeret oel , kan dette forhindre , at oel , der lovligt er fremstillet og bragt i handelen i andre medlemsstater , bringes i omsaetning i den paagaeldende     medlemsstat . Denne hindring for de frie varebevaegelser mellem medlemsstaterne kan ikke begrundes i hensynet til at afgraense de forskellige oeltyper , der traditionelt brygges i en bestemt del af Faellesskabet , og at sikre oeltypernes karakteriske smag . Specielt er der intet hensyn til de indenlandske forbrugere , der taler for en regel , som forhindrer dem i at indtage en oel , der er brygget efter en anden medlemsstats traditioner , og hvis etiket klart giver oplysning om , at den stammer fra en anden del af Faellesskabet .
9 Denne del af det praejudicielle spoergsmaal maa derfor besvares med , at dersom bestemmelser om handel med oel , som en medlemsstat har udstedt for at afgraense de forskellige oeltyper , der traditionelt brygges i en bestemt del af Faellesskabet , og for at sikre oeltypernes karakteristiske smag , forbyder at bringe enhver oel i handelen , hvis surhedsgrad er lavere end foreskrevet , medmindre oellet er fremstillet efter metoder , som i denne del af Faellesskabet traditionelt anvendes til fremstilling af syrnet oel , maa det betragtes som en i medfoer af traktatens artikel 30 forbudt foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion ogsaa at bringe forbudet i anvendelse paa oel , der lovligt er fremstillet og bragt i handelen i en anden medlemsstat .
10 Selv om det forhold , at et forbud mod at angive bestemte oplysninger paa en vares emballage ogsaa bringes i anvendelse paa indfoerte produkter , ikke fuldstaendigt udelukker indfoersel af produkter med oprindelse i andre medlemsstater til den paagaeldende medlemsstat , kan det dog goere det vanskeligere eller mere byrdefuldt at saelge saadanne produkter , idet det er noedvendigt at aendre den etiket , hvormed produktet lovligt er bragt i handelen i den medlemsstat , hvor det er fremstillet .
11 Traktatens artikel 30 er paa ingen maade til hinder for , at en medlemsstat beskytter sine forbrugere mod en etikettering , der kan vildlede koeberen . En saadan beskyttelse opstilles endog som et krav i artikel 2 , stk . 1 , i Raadets direktiv 79/112 af 18 . december 1978 om tilnaermelse af medlemsstaternes     lovgivning om maerkning af og praesentationsmaader for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for saadanne levnedsmidler ( EFT L 33 , 1979 , s . 1 ).
12 Denne beskyttelse af forbrugerne kan ogsaa indebaere et forbud mod at give bestemte oplysninger om produktet , saerlig hvis oplysningerne af forbrugerne kan forveksles med andre oplysninger , som skal gives i henhold til de nationale bestemmelser . Saafremt et saadant forbud anvendes paa varer fra en anden medlemsstat , saaledes at det er noedvendigt at aendre varernes originale etiketter , maa det desuden kraeves , at disse etiketter faktisk kan fremkalde den vildfarelse , som bestemmelserne har til formaal at forhindre . Det tilkommer den nationale domstol at foretage den bedoemmelse af de faktiske omstaendigheder , som er noedvendig for at fastslaa , om der foreligger en saadan risiko for forveksling .
13 Den sidste del af det praejudicielle spoergsmaal maa derfor besvares med , at det forhold , at en medlemsstat ogsaa bringer et forbud mod at angive indbrygningsprocenten for oel paa faerdigpakningen eller paa den derpaa anbragte etiket i anvendelse paa oel , der indfoeres fra andre medlemsstater , hvorved det goeres noedvendigt at aendre den etiket , hvormed det indfoerte oel lovligt er bragt i handelen i udfoerselsmedlemsstaten , maa betragtes som en i medfoer af traktatens artikel 30 forbudt foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion , medmindre angivelsen af indbrygningsprocenten paa grund af en saerlig udformning kan vildlede koeberen .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
De udgifter , der er afholdt af Den franske Republiks regering , af kongeriget Nederlandenes regering og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , som har afgivet indlaeg for Domstolen , kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale ret , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( anden afdeling )
vedroerende det spoergsmaal , der er forelagt den af Economische Politierechter ved Arrondissementsrechtbank , Arnhem , ved kendelse af 29 . december 1981 , for ret :
1 . Dersom bestemmelser om handel med oel , som en medlemsstat har udstedt for at afgraense de forskellige oeltyper , der traditionelt brygges i en bestemt del af Faellesskabet , og for at sikre oeltypernes karakteristiske smag , forbyder at bringe enhver oel i handelen , hvis surhedsgrad er lavere end foreskrevet , medmindre oellet er fremstillet efter metoder , som i denne del af Faellesskabet traditionelt anvendes til fremstilling af syrnet oel , maa det betragtes som en i medfoer af traktatens artikel 30 forbudt foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion ogsaa at bringe forbudet i anvendelse paa oel , der lovligt er fremstillet og bragt i handelen i en anden medlemsstat .
2 . Dersom saadanne bestemmelser forbyder angivelse af indbrygningsprocenten for oel paa faerdigpakningen eller paa den derpaa anbragte etiket , maa det forhold , at forbudet ogsaa bringes i anvendelse paa oel , der indfoeres fra andre medlemsstater , hvorved det goeres noedvendigt at aendre den etiket , hvormed det indfoerte oel lovligt er bragt i handelen i udfoerselsmedlemsstaten , betragtes som en i medfoer af traktatens artikel 30 forbudt foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion , medmindre angivelsen af indbrygningsprocenten paa grund af en saerlig udformning kan vildlede koeberen .