CELEX: 61984CJ0119
Bruxelles-konventionen
anfægtelse af afgørelse der tillader fuldbyrdelse
sikrende retsmidler

1 Ved kendelse af 9 . november 1983 , indgaaet til Domstolens justitskontor den 8 . maj 1984 , har Corte suprema di cassazione i medfoer af protokollen af 3 . juni 1971 vedroerende Domstolens fortolkning af konventionen af 27 . september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager , herunder handelssager ( herefter benaevnt : konventionen ), forelagt Domstolen tre spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 39 i naevnte konvention .
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag , der verserer mellem Capelloni og Aquilini paa den ene side , og Pelkmans paa den anden . Af sagen fremgaar det , at sidstnaevnte den 19 . december 1980 ved Corte d ' appello di Brescia havde opnaaet en afgoerelse , der i medfoer af konventionens artikler 31 ff tillod fuldbyrdelse i Italien af en af retten i Breda ( Nederlandene ) den 8 . maj 1979 afsagt dom , hvorefter Capelloni og Aquilini tilpligtedes at betale Pelkmans et beloeb paa 127 400 HFL med tillaeg af renter og omkostninger .
3 Afgoerelsen anfaegtede Capelloni og Aquilini ved en til samme Corte d ' appello di Brescia i medfoer af konventionens artikel 36 indgiven begaering om genoptagelse . Endnu mens genoptagelsessagen verserede lod Pelkmans den 13 . marts 1981 i henhold til konventionens artikel 39 foretage arrest i fast ejendom tilhoerende Capelloni og Aquilini .
4 Pelkmans anlagde dernaest sag for Corte d ' appello di Brescia med paastand om , at arresten i medfoer af artikel 680 i den italienske civilproceslov stadfaestedes som lovligt gjort og forfulgt . Efter at Capelloni og Aquilini havde gjort indsigelse herimod under henvisning til , at en raekke bestemmelser i den italienske civilproceslov vedroerende arrest var tilsidesat , fastslog Corte d ' appello i dom af 14 . juli 1981 , at de paagaeldende bestemmelser i den italienske civilproceslov ikke fandt anvendelse paa en arrest i medfoer af artikel 39 i konventionen . Corte d ' appello fastslog endvidere , at den af samme grund ikke kunne tage Pelkmans ' paastand om stadfaestelse af arresten under paakendelse , idet artikel 680 i den italienske civilproceslov , der hjemlede saadan stadfaestelse , ikke omfattede en arrest som den paagaeldende .
5 Denne dom blev anket til Corte suprema di cassazione , der har besluttet at udsaette sagen og forelaegge Domstolen foelgende spoergsmaal :
»1 ) Er de sikrende retsmidler vedroerende skyldnerens formuegoder , som kan anvendes i tilfaelde , hvor skyldneren har anket afgoerelsen om , at en afgoerelse , truffet i en anden af EOEF ' s medlemsstater , skal vaere eksigibel , for saa vidt angaar den naermere gennemfoerelse underkastet betingelserne i den nationale procesret om raadighedsbegraensningens gyldighed og virkninger i oevrigt , eller har de stater , der har tiltraadt Bruxelles-konventionen , haft til hensigt at indfoere et enkelt ensartet retsmiddel , der paa middel sigt skal sikre , at skyldneren ikke er raadig over sin formue , hvilket formaal naas og opfyldes ved ivaerksaettelsen af tvangsfuldbyrdelse efter en resultatloes appel i medfoer af Bruxelles-konventionens artikel 37 , saaledes at det navnlig er overfloedigt at anlaegge justifikationssag vedroerende det sikrende retsmiddel?«
2 ) Kraeves der med hensyn til en i en kontraherende stat afsagt dom , der af en ret i en anden kontraherende stat allerede er anerkendt som eksigibel , yderligere en afgoerelse fra sidstnaevnte ret om , at der kan anvendes sikrende retsmidler vedroerende den parts formuegoder , mod hvem fuldbyrdelsen begaeres , eller kan domhaveren direkte skride til anvendelse af sikrende retsmidler uden at have saerlig tilladelse hertil?
3 ) Er det ogsaa i de af artikel 39 i Bruxelles-konventionen omfattede tilfaelde muligt at anvende de processuelle regler i den stat , hvor sikrende retsmidler skal anvendes , og ifoelge hvilke der gaelder en ganske bestemt frist for at ivaerksaette eller afslutte de sikrende retsmidler vedroerende formuegoder , idet fristen begynder at loebe fra den dag , fra hvilken rekvirenten har mulighed for at bringe de omhandlede retsmidler i anvendelse , eller har han denne mulighed uden tidsmaessige begraensninger , saa laenge en kompetent ret ikke har truffet afgoerelse i en i medfoer af konventionens artikel 37 genoptaget sag?
6 Det forenede Kongeriges regering og Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber har afgivet indlaeg vedroerende disse spoergsmaal i henhold til artikel 20 i protokollen vedroerende statutten for Domstolen .
7 Ved kendelse af 12 . december 1984 har Domstolen henvist sagen til fjerde afdeling .
8 Konventionens artikel 39 har foelgende ordlyd :
»Saa laenge den i artikel 36 fastsatte frist for appel eller genoptagelse ikke er udloebet , og saa laenge der ikke er truffet afgoerelse i appel- eller genoptagelsessagen , kan der kun anvendes sikrende retsmidler vedroerende den parts formuegoder , mod hvem fuldbyrdelsen begaeres .
Den afgoerelse , der tillader fuldbyrdelse , giver ogsaa hjemmel til at anvende saadanne retsmidler.«
9 I foerste afsnit af det foerste spoergsmaal spoerger den forelaeggende ret i det vaesentlige , om , og i bekraeftende fald i hvilket omfang , der ved bestemmelsen af de regler , der gaelder for sikrende retsmidler ifoelge naevnte konventionsbestemmelse , skal henses til de bestemmelser , der i de forskellige nationale lovgivninger gaelder for lignende foranstaltninger .
10 De andre spoergsmaal , den nationale ret har forelagt Domstolen , drejer sig naermere om , hvorvidt sikrende retsmidler efter konventionens artikel 39 er omfattet af de bestemmelser om arrest i den italienske civilproceslov , der gaar ud paa :
_ at arrest af den omhandlede art forudsaetter en afgoerelse fra den ret , der er kompetent , saaledes at rekvirenten ikke selv direkte kan ivaerksaette arrest ;
_ at arrest skal foretages inden udloebet af en praeceptiv frist , der loeber fra den dag , rekvirenten har haft mulighed for at lade arresten foretage ;
_ at en foretagen arrest skal foelges op af en justifikationssag .
Anvendeligheden paa de i artikel 39 omhandlede sikrende retsmidler af nationale bestemmelser om lignende foranstaltninger
11 Kommissionen har vedroerende det generelle spoergsmaal , om den nationale ret kan laegge national procesret til grund ved fastlaeggelsen af de regler , der gaelder for de i artikel 39 omhandlede sikrende retsmidler , anfoert , at bestemmelsen i artikel 39 ikke er fuldstaendig . Kommissionen har henvist til , at der hverken i artikel 39 eller i konventionens bestemmelser i oevrigt findes nogen opregning af de omhandlede retsmidler , eller angivelser vedroerende arten og vaerdien af de formuegoder , der kan vaere genstand herfor , vedroerende betingelserne for disses gyldighed , eller naermere regler om disses gennemfoerelse eller om efterproevelsen af disses lovlighed . Kommissionen er af den opfattelse , at den nationale ret ved afgoerelsen af disse spoergsmaal og af alle andre spoergsmaal , der ikke er reguleret paa ensartet maade i selve konventionen , maa vaere henvist til at anvende de relevante bestemmelser i den nationale procesret , som konventionen stiltiende henviser til .
12 Det forenede Kongeriges regering har tilsluttet sig Kommissionens opfattelse og har anfoert , at spoergsmaalet om , hvorledes den nationale ret skal udoeve den i artikel 39 hjemlede kompetence til at fastsaette sikrende retsmidler , udelukkende skal afgoeres efter den for vedkommende ret gaeldende nationale procesret . Naevnte regering har anfoert , at alle de spoergsmaal , den nationale ret har rejst , skal loeses ved anvendelse af national procesret , idet konventionen ikke indeholder saerlige regler herom .
13 Det bemaerkes indledningsvis , at besvarelsen af dette spoergsmaal fra den nationale ret maa forudsaette en undersoegelse af den sammenhaeng , hvori artikel 39 optraeder , samt af bestemmelsens formaal .
14 Artikel 39 findes i konventionens afsnit III , afdeling 2 , der vedroerer fuldbyrdelsen i en kontraherende stat af retsafgoerelser , der er truffet i en anden kontraherende stat .
15 Som fastslaaet af Domstolen i dom af 27 . november 1984 ( Brennero , 258/83 , Sml . s . 3971 ) har konventionen til formaal at begraense de krav , der kan stilles ved fuldbyrdelsen af en retsafgoerelse i en anden kontraherende stat , og den fastsaetter med henblik herpaa en meget summarisk procedure for opnaaelsen af fuldbyrdelsespaateg ning , idet den dog samtidig giver den part , mod hvem fuldbyrdelsen begaeres , mulighed for at anfaegte afgoerelsen ved appel eller genoptagelse .
16 Konventionen begraenser sig imidlertid til kun at fastsaette proceduren for opnaaelse af fuldbyrdelsespaategning , og indeholder ingen bestemmelser om den egentlige fuldbyrdelsesforanstaltning , der som anfoert af Domstolen i dom af 2 . juli 1985 ( Deutsche Genossenschaftsbank , 148/84 , Sml . s . 1987 ) forbliver underkastet vedkommende nationale lovgivning .
17 I denne sammenhaeng regulerer konventionens artikel 39 rettighederne for den part , der har fremsat begaering om og opnaaet tilladelse til fuldbyrdelse , saa laenge den i artikel 36 fastsatte frist for appel eller genoptagelse ikke er udloebet , og saa laenge der ikke er truffet afgoerelse i appel- eller genoptagelsessagen .
18 Af bestemmelsens foerste punktum fremgaar , at vedkommende part ikke i det naevnte tidsrum kan ivaerksaette egentligt fuldbyrdelse , men er begraenset til , i det omfang , den paagaeldende finder det paakraevet , at ivaerksaette sikrende retsmidler vedroerende den parts formuegoder , mod hvem fuldbyrdelsen begaeres . Det foelger af bestemmelsens andet punktum , at anvendelsen af saadanne sikrende retsmidler er hjemlet ved den afgoerelse , der tillader fuldbyrdelse .
19 Bestemmelsen har ganske klart til formaal at give den part , der har opnaaet tilladelse til fuldbyrdelse , men som endnu ikke kan ivaerksaette fuldbyrdelse , et middel til at undgaa , at den part , mod hvem fuldbyrdelses begaeres , i mellemtiden raader over sine formuegoder paa en saadan maade , at den senere fuldbyrdelse bliver forgaeves eller endog umulig .
20 Men , paa samme maade som for den egentlige fuldbyrdelse , begraenser konventionen sig ogsaa for saa vidt angaar de i artikel 39 omhandlede sikrende retsmidler til at fastslaa princippet om , at den part , der har fremsat begaering om fuldbyrdelsen , i det i artiklen naevnte tidsrum kan ivaerksaette saadanne retsmidler . Afgoerelsen af alle spoergsmaal , der ikke er omfattet af saerlige bestemmelser i konventionen , overlader denne imidlertid til vedkommende rets nationale procesret .
21 Det maa imidlertid tilfoejes , at anvendelsen af bestemmelserne i national procesret ikke paa nogen maade kan medfoere , at principper , der udtrykkeligt eller stiltiende er fastslaaet i selve konventionen , herunder i dennes artikel 39 , tilsidesaettes . Spoergsmaalet om , hvorvidt en bestemmelse i national procesret er anvendelig paa sikrende retsmidler , der ivaerksaettes i henhold til artikel 39 , beror saaledes paa indholdet af den enkelte nationale bestemmelse og dennes forenelighed med principperne i naevnte artikel .
22 Det foelger heraf , at det ikke er muligt at give den nationale rets spoergsmaal en generel besvarelse , og at det maa afgoeres i hvert enkelt tilfaelde , om de nationale bestemmelser , retten anfoerer i de oevrige spoergsmaal , er i overensstemmelse med artikel 39 .
Kravet om en saerskilt afgoerelse , der tillader sikrende retsmidler
23 Den nationale ret oensker med sit andet spoergsmaal en afgoerelse af , om den i italiensk ret gaeldende regel , hvorefter rekvirenten for at kunne ivaerksaette en arrest forinden skal opnaa tilladelse dertil ved en saerlig afgoerelse truffet af den kompetente ret , finder anvendelse paa sikrende retsmidler , der ivaerksaettes i henhold til artikel 39 .
24 Som Kommissionen med rette har anfoert er artikel 39 til hinder for , at den part , der har opnaaet fuldbyrdelsespaategning , noedsages til at indhente en saerskilt og saerlig retsafgoerelse for at kunne ivaerksaette sikrende retsmidler , og dette gaelder selv om der i vedkommende nationale procesret normalt kraeves en saadan tilladelse .
25 Dette resultat foelger af selve ordlyden af artikel 39 , andet punktum , hvorefter den afgoerelse , der tillader fuldbyrdelse , » ... ogsaa [giver] hjemmel« til at anvende sikrende retsmidler . Ordlyden viser , at retten til at ivaerksaette sikrende retsmidler udspringer af afgoerelsen , der tillader fuldbyrdelse , og at en yderligere afgoerelse , der paa ingen maade kan anfaegte denne ret , saaledes ikke kan vaere paakraevet .
26 Det andet spoergsmaal fra den nationale ret maa derfor besvares saaledes , at efter bestemmelsen i konventionens artikel 39 kan den part , der har fremsat begaering om og opnaaet tilladelse til fuldbyrdelse , i det i bestemmelsen naevnte tidsrum umiddelbart i medfoer af bestemmelsen ivaerksaette sikrende retsmidler vedroerende den parts formuegoder , mod hvem fuldbyrdelsen begaeres , uden at der kan stilles krav om nogen saerskilt tilladelse hertil .
Fristen for ivaerksaettelse af sikrende retsmidler
27 Den nationale ret oensker med sit tredje spoergsmaal en afgoerelse af , om den i italiensk ret gaeldende regel , hvorefter foranstaltningerne til ivaerksaettelse af et sikrende retsmiddel skal vaere afsluttet inden udloebet af en praeceptiv frist , der loeber fra den dag , rekvirenten har haft mulighed for at ivaerksaette saadanne retsmidler , finder anvendelse paa sikrende retsmidler i medfoer af konventionens artikel 39 .
28 Som anfoert af Kommissionen kan besvarelsen af dette spoergsmaal udledes af selve ordlyden af konventionens artikel 39 , foerste punktum . I bestemmelsen hedder det , at »saa laenge den i artikel 36 fastsatte frist for appel eller genoptagelse ikke er udloebet , og saa laenge der ikke er truffet afgoerelse i appel- eller genoptagelsessagen , kan der kun anvendes sikrende retsmidler« , og det kan derfor ikke antages , at adgangen til at anvende de omhandlede retsmidler tidsmaessigt skulle kunne begraenses af nationale bestemmelser , der fastsaetter en kortere frist .
29 Det foelger heraf , at saadanne nationale bestemmelser ikke finder anvendelse i de af konventionens artikel 39 omfattede tilfaelde .
30 Det tredje spoergsmaal fra den nationale ret maa derfor besvares saaledes , at den part , der har opnaaet tilladelse til fuldbyrdelse , kan bringe de i artikel 39 omhandlede sikrende retsmidler i anvendelse indtil udloebet af den i artikel 36 fastsatte frist for appel eller genoptagelse , eller , saafremt appel eller genoptagelse er ivaerksat , indtil der er truffet afgoerelse i appel- eller genoptagelsessagen .
Kravet om anlaeggelse af en justifikationssag
31 I andet afsnit af det foerste spoergsmaal spoerger den forelaeggende ret , om den part , der har ivaerksat sikrende retsmidler i medfoer af artikel 39 , er forpligtet til at anlaegge justifikationssag i henhold til den nationale procesrets bestemmelser herom .
32 Kommissionen har i den forbindelse anfoert , at hverken formaalet med eller ordlyden af konventionens artikel 39 udelukker , at et saadant krav om justifikationssag ogsaa omfatter sikrende retsmidler , der ivaerksaettes i medfoer af artikel 39 . Det er Kommissionens opfattelse , at i det omfang , sikrende retsmidler foretages automatisk og uden forudgaaende domstolsproevelse , er en efterfoelgende proevelse , som den i italiensk ret foreskrevne , det eneste middel til at afvaerge faren for overfloedig eller chikanoes brug af sikrende retsmidler .
33 Det bemaerkes i den forbindelse , at formaalet med de i flere kontraherende stater eksisterende justifikationsprocedurer er efterfoelgende at efterproeve grundlaget for den afgoerelse , der har tilladt sikrende retsmidler , under hensyn til , at denne afgoerelse saedvanligvis traeffes efter en summarisk procedure .
34 En saadan efterproevelse savner berettigelse og er overfloedig naar det gaelder sikrende retsmidler i medfoer af konventionens artikel 39 . Afgoerelse om foretagelse af disse retsmidler traeffes nemlig ikke paa grundlag af en summarisk procedure , men paa grundlag af den retsvirkning , konventionen tillaegger retsafgoerelser truffet i en anden kontraherende stat .
35 I den forbindelse bemaerkes , at det eneste retsmiddel konventionen hjemler imod den afgoerelse , der tillader fuldbyrdelse , er appel- eller genoptagelse som omhandlet i artikel 36 . Alle andre i national ret hjemlede retsmidler , er saaledes udelukkede , selv om de er begraenset til at angaa den del af afgoerelsen , der stiltiende tillader ivaerksaettelse af sikrende retsmidler .
36 Vedroerende det af Kommissionen anfoerte synspunkt , hvorefter en efterfoelgende proevelse vil goere det muligt at ramme eventuelle overtraedelser eller misbrug i forbindelse med ivaerksaettelsen af de omhandlede sikrende retsmidler , bemaerkes , at bestemmelsen i artikel 39 ikke er til hinder for , at den part , mod hvem disse retsmidler er bragt i anvendelse , anlaegger sag efter de herom gaeldende internretlige regler for at opnaa en passende beskyttelse af de rettigheder , der paastaas kraenket ved saadanne sikrende retsmidler .
37 Det andet led i den nationale rets foerste spoergsmaal maa derfor besvares saaledes , at den part , der har ivaerksat de i konventionens artikel 39 omhandlede sikrende retsmidler , ikke er forpligtet til at anlaegge justifikationssag vedroerende disse retsmidler i overensstemmelse med vedkommende nationale lovgivning .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
38 De udgifter , der er afholdt af Det forenede Kongeriges regering og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , der har afgivet indlaeg for Domstolen , kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale ret , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( fjerde afdeling )
vedroerende de spoergsmaal , som er forelagt af Corte suprema di cassazione ved kendelse af 9 . november 1983 , for ret :
1 ) Efter bestemmelsen i konventionens artikel 39 kan den part , der har fremsat begaering om og opnaaet tilladelse til fuldbyrdelse , i det i bestemmelsen naevnte tidsrum umiddelbart i medfoer af bestemmelsen ivaerksaette sikrende retsmidler vedroerende den parts formuegoder , mod hvem fuldbyrdelsen begaeres , uden at der kan stilles krav om nogen saerskilt tilladelse hertil .
2 ) Den part , der har opnaaet tilladelse til fuldbyrdelse , kan bringe de i artikel 39 omhandlede sikrende retsmidler i anvendelse indtil udloebet af den i artikel 36 fastsatte frist for appel eller genoptagelse , eller , saafremt appel eller genoptagelse er ivaerksat , indtil der er truffet afgoerelse i appel- eller genoptagelsessagen .
3 ) Den part , der har ivaerksat de i konventionens artikel 39 omhandlede sikrende retsmidler , er ikke forpligtet til at anlaegge justifikationssag vedroerende disse retsmidler i overensstemmelse med vedkommende nationale lovgivning .