CELEX: 62006FJ0055
Henkilöstö
Siirto
Yksikön etu

1.
Henkilöstö – Yksikköjen organisointi – Henkilöstön asemapaikkojen määrääminen
(Henkilöstösääntöjen 7 artiklan 1 kohta)
2.
Oikeudenkäyntimenettely – Näyttö – Virkamiehen asemapaikan siirrosta tehtyä päätöstä koskeva kanne
3.
Henkilöstö – Yksikköjen organisointi – Henkilöstön asemapaikkojen määrääminen
(Henkilöstösääntöjen 7 artiklan 1 kohta)
4.
Henkilöstö – Yksikköjen organisointi – Henkilöstön asemapaikkojen määrääminen
(Henkilöstösääntöjen 7 artiklan 1 kohta)
1.
Silloin, kun päätöksen ei ole todettu olevan yksikön edun vastainen, kysymyksessä ei voi olla harkintavallan väärinkäyttö.
Tilanne on tällainen, jos asemapaikan siirtoa koskeva päätös on tehty kestämättömäksi käyneen hallinnollisen tilanteen lopettamiseksi,
kun henkilösuhteissa ilmenneistä ongelmista aiheutuu yksikön moitteettomalle toiminnalle vahingollisia jännitteitä. Tässä
yhteydessä ei ole tarpeen määrittää, kuka vastaa näistä tapahtumista, tai edes tietää, ovatko esitetyt moitteet perusteltuja.
(ks. 60, 61 ja 89 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia 124/78, List v. komissio, 12.7.1979 (Kok. 1979, s. 2499, 13 kohta); asia 176/82, Nebe v. komissio,
14.7.1983 (Kok. 1983, s. 2475, 25 kohta); yhdistetyt asiat C‑116/88 ja C‑149/88, Hecq v. komissio, 7.3.1990 (Kok. 1990, s.
I‑599, 22 kohta) ja asia C‑294/95 P, Ojha v. komissio, 12.11.1996 (Kok. 1996, s. I‑5863, 41 kohta).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: yhdistetyt asiat T‑59/91 ja T‑79/91, Eppe v. komissio, 10.6.1992 (Kok. 1992, s. II‑2061,
57 kohta); asia T‑98/96, Costacurta v. komissio, 22.1.1998 (Kok. H. 1998, s. I‑A‑21 ja II‑49, 39 kohta); yhdistetyt asiat
T‑78/96 ja T‑170/96, W v. komissio, 28.5.1998 (Kok. H. 1998, s. I‑A‑239 ja II‑745, 88 kohta); asia T‑131/97, Gómez de Enterría
y Sanchez v. parlamentti, 17.11.1998 (Kok. H. 1998, s. I‑A‑613 ja II‑1855, 62 kohta); asia T‑100/00, Campoli v. komissio,
6.3.2001 (Kok. H. 2001, s. I‑A‑71 ja II‑347, 45 ja 63 kohta); asia T‑76/03, Meister v. SMHV, 28.10.2004 (Kok. H. 2004, s.
I‑A‑325 ja II‑1477, 79 ja 80 kohta) ja asia T‑236/02, Marcuccio v. komissio, 24.11.2005 (Kok. H. 2005, s. I‑A‑365 ja II‑1621,
182 kohta).
2.
Hallinto voi puolustautuakseen ja erityisesti osoittaakseen yhteisöjen tuomioistuimissa riitautetun asemapaikan siirtoa koskevan
päätöksen tueksi esitettyjen perustelujen oikeellisuuden perustellusti viitata kantajan muistioon, joka paljastaa yksikön
moitteettomalle toiminnalle vahingolliset jännitteet, vaikka tätä muistiota, jossa on maininta ”henkilökohtainen ja luottamuksellinen”,
ei ole koskaan virallisesti toimitettu vastaanottajalle eli kantajan esimiehelle, mutta kantaja on toimittanut sen muille
yksikön vastuuhenkilöille, sillä nämä seikat eivät voi viedä siltä todistusarvoa.
(ks. 64 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑353/94, Postbank v. komissio, 18.9.1996 (Kok. 1996, s. II‑921, 67 ja 68 kohta).
3.
Se, että virkamiehen asemapaikan siirtoa yksikön edun nimissä koskevan päätöksen lisäksi hänen hierarkiatasollaan henkilösuhteissa
ilmenneiden ongelmien seurauksena on siirretty muidenkin virkamiesten asemapaikkoja sellaisen toimenpiteen perusteella, joka
kuuluu hallinnon sisäisellä päätöksellä vahvistettuihin pakollisiin asemapaikan vaihdoksiin, ei voi kyseenalaistaa päätöksen
laillisuutta.
(ks. 70 kohta)
4.
Kun kyseessä on asemapaikan siirto, joka koskee useita virkamiehiä, joista yksi on siirretty toiseen asemapaikkaan yksikön
edun nimissä hänen hierarkiatasollaan henkilösuhteissa ilmenneiden ongelmien seurauksena, ja muut on siirretty toiseen asemapaikkaan
hallinnon sisäisellä päätöksellä vahvistettujen pakollisten asemapaikan vaihdosten perusteella, ensin mainittua ja viimeksi
mainittuja ei ole mahdollista verrata keskenään, koska viimeksi mainitut eivät ole olleet osallisina henkilösuhteisiin liittyvissä
ongelmissa vaan ovat eri tilanteessa kuin hän. Se, että hallinto on ottanut huomioon sen, että virkamies, joka on siirretty
toiseen asemapaikkaan pakollisten asemapaikan vaihdosten perusteella, on kieltäytynyt siirrosta tiettyyn tehtävään, mutta
ei sitä, että virkamies, joka on siirretty toiseen asemapaikkaan yksikön edun nimissä, on kieltäytynyt samalla tavoin, ei
siten merkitse syrjintää.
(ks. 92 ja 94 kohta)