CELEX: 62004CJ0071
Állami támogatások
Az EK-Szerződés 93. cikkének (3) bekezdése (jelenleg az EK 88. cikk (3) bekezdése)
A 90/684/EGK irányelv hatálya alá nem tartozó hajógyártási és -átépítési támogatási rendszer
Előzetes bejelentés hiánya
Az EK-Szerződés 92. cikkének (1) bekezdése (jelenleg az EK 87. cikk (1) bekezdése)
Az állami támogatás fogalma
A tagállamok közötti kereskedelem érintettsége

1       Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgya az EK‑Szerződés 93. cikke (3) bekezdésének (jelenleg az EK 88. cikk (3) bekezdése)
értelmezése annak meghatározására, hogy az e rendelkezés első mondata által előírt előzetes bejelentési kötelezettségnek mi
a terjedelme a hajógyártás támogatásáról szóló, 1990. december 21‑i 90/684/EGK tanácsi irányelv (HL L 380., 27. o.) hatálya
alá nem tartozó hajógyártási és -átépítési támogatások esetében.
2       E kérelmet az Administración del Estado és a Xunta de Galicia közötti azon jogvita keretében terjesztették elő, amelynek tárgya
az 1994. június 23‑i 217/1994. sz. rendelet (
Diario Oficial de Galicia
, 133. sz., 1994. július 12., 4663. o., a továbbiakban: 217/1994. sz. rendelet), amelyben a Consejo de Gobierno de la Communidad
Autónoma de Galicia (a Galíciai Autonóm Tartomány kormánya) a galíciai hajógyártás és -átépítés részére támogatási rendszert
fogadott el. Az Administración del Estado az említett rendelet megsemmisítését kérte többek között azon az alapon, hogy azt
a Szerződés 93. cikkének (3) bekezdése által előírt előzetes bejelentési kötelezettség megsértésével vezették be.

Jogi háttér

A közösségi szabályozás
A Szerződés rendelkezései
3       Az EK‑Szerződés 92. cikkének értelmében (jelenleg, módosítást követően EK 87. cikk):
„(1)      Ha e szerződés másként nem rendelkezik, a közös piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen
formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által
torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.
[…]
(3)      A közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető:
[…]
c)      az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás, amennyiben az ilyen támogatás nem
befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben; [...]
[…]
e)      a támogatás olyan egyéb fajtái, amelyeket a Tanács a Bizottság javaslata alapján, minősített többséggel hozott határozatával
határoz meg.”
4       A Szerződés 93. cikkének (3) bekezdése alapján:
„A Bizottságot az észrevételei megtételéhez szükséges időben tájékoztatni kell minden támogatás nyújtására és módosítására
irányuló szándékról. Ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy ez a szándék a 92. cikk értelmében nem egyeztethető össze a közös
piaccal, haladéktalanul megindítja a (2) bekezdés szerinti eljárást. Amíg ebben az eljárásban végső határozat nem születik,
az érintett tagállam a tervezett intézkedéseket nem hajthatja végre.”
5       Az EK‑Szerződés 94. cikke (jelenleg EK 89. cikk) szerint:
„A Tanács a Bizottság javaslata alapján és az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően minősített többséggel
megfelelő rendeleteket alkothat a 92. és 93. cikk alkalmazására, és meghatározhatja különösen a 93. cikk (3) bekezdésének
alkalmazási feltételeit, valamint az ez alól az eljárás alól mentesülő támogatási fajtákat.”
A 90/684 irányelv
6       A 90/684 irányelv, amelynek időbeli hatályát meghosszabbította a hajógyártás támogatásáról szóló, 1995. december 22‑i 3094/95/EK
tanácsi rendelet (HL L 332., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 123. o.), különösen a Szerződés 92. cikke
(3) bekezdésének e) pontja alapján ezen iparágnak nyújtott támogatásokra vonatkozó, a Szerződés 92. cikkének (1) bekezdésében
megfogalmazott általános tilalom alóli kivételt meghatározó különleges szabályokról rendelkezik.
7       Az említett irányelv 1. cikkének a) és b) pontja értelmében:
„E rendelet alkalmazásában:
a)      hajógyártás:
a Közösség területén a következő vas héjazatú tengeri építmények (hajók) építése:
–       a legalább 100 tonna bruttó űrtartalmú, utasok vagy áruk szállítására használt kereskedelmi hajók;
–       a legalább 100 tonna bruttó űrtartalmú halászhajók;
–       a legalább 100 tonna bruttó űrtartalmú kotróhajók vagy egyéb tengeri munkák elvégzésére alkalmas hajók, a fúró platformok
kivételével;
–       a legalább 365 kW teljesítményű vontatóhajók;
b)      hajó átépítése:
a legalább 1000 tonna bruttó űrtartalmú, vas héjazatú, a) pontban meghatározott tengeri építmények átépítése a Közösség területén
azzal a feltétellel, hogy az átépítési műveletek gyökeres változtatást jelentenek a rakodási tervben, a héjazaton, a meghajtórendszerben,
vagy az utaskiszolgáló infrastruktúrában”.
8       Ugyanezen irányelv 3. cikkének (1) bekezdése értelmében ezen irányelv 11. cikkének bejelentési szabályai a hajótulajdonosok
vagy harmadik felek számára hajóépítéshez vagy -átépítéshez rendelkezésre álló támogatások minden formájára vonatkoznak.
9       Ezen irányelv 4‑10. cikkei meghatározzák azokat a mentesülési feltételeket, amelyeket a tengeri hajó építéséhez és átépítéséhez
nyújtott működési és újjáépítési támogatásoknak teljesíteniük kell ahhoz, hogy a közös piaccal összeegyeztethetőnek legyenek
tekinthetők.
10     A 90/684 irányelv 11. cikke szerint:
„1. Az e rendelet által szabályozott hajógyártó, -átépítő és -javító vállalkozásoknak nyújtott támogatásokra a Szerződés 92.
és 93. cikkében foglalt rendelkezéseken túlmenően a (2) bekezdésben előírt különleges bejelentési szabályok is vonatkoznak.
2. A tagállamok kötelesek a következőket a Bizottságnak előzetesen bejelenteni, továbbá a következőket engedélye nélkül nem
hajthatják végre:
a)      az e rendelet hatálya alá tartozó bármely új vagy már létező támogatási rendszer, illetve bármely létező rendszer módosítása;
b)      bármely döntés az e rendelet által szabályozott vállalkozásokra támogatási rendszer alkalmazásáról, függetlenül attól, hogy
általános vagy regionális;
c)      a 4. cikk (5) bekezdésének második albekezdésében és a 7. cikkben szabályozott támogatási rendszerek bármilyen egyedi alkalmazása,
és amennyiben ezt a Bizottság a támogatási rendszer jóváhagyásában külön előírja.”

A nemzeti szabályozás
11     Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból az következik, hogy a 217/1994. sz. rendelet célja preambuluma szerint az,
hogy szabályozza „azt a támogatási rendszert, amely a galíciai hajógyártási iparág ösztönzésére szolgál, olyan tengeri építmények
gyártására és átépítésére nyújtott támogatások révén, amelyek a bruttó űrtartalmuk, vontatóhajók esetében a teljesítményük,
illetve a héjazat anyaga, a gyártás vagy az átépítés fajtája, mérete és/vagy jellemzői miatt nem részesülhetnek a [90/684]
irányelvben szabályozott támogatásokban […]”.
12     Az említett rendelet 2. cikke szerint:
„E rendelet alkalmazásában a hajógyártási iparágat a 100 tonna bruttó űrtartalom alatti vas héjazatú hajók gyártására feljogosított
galíciai hajógyártási vállalkozások alkotják.”
13     Ugyanennek a rendeletnek a 3. cikke szerint:
„Hajógyártás: a következő, teljes mértékben a 2. cikk szerinti vállalkozások által épített, vas héjazatú tengeri építmények
(hajók) építése:
a)      a kevesebb mint 100 tonna bruttó űrtartalmú, utasok vagy áruk szállítására használt kereskedelmi hajók;
b)      a kevesebb mint 100 tonna bruttó űrtartalmú halászhajók;
c)      a kevesebb mint 100 tonna bruttó űrtartalmú kotróhajók vagy egyéb tengeri munkák elvégzésére alkalmas hajók, a fúró platformok
kivételével;
d)      a kevesebb mint 365 kW teljesítményű vontatóhajók.”
14     A 217/1994. sz. rendelet 4. cikke alapján:
„Hajó átépítése: az átépítést követően kevesebb mint 1000 tonna bruttó űrtartalmú, a 39. cikk szerinti vas héjazatú tengeri
építmények átépítése azzal a feltétellel, hogy az átépítési műveletek gyökeres változtatást jelentenek a héjazaton, a meghajtórendszerben,
és/vagy a központi erőműben, a rakodási tervben, az utaskiszolgáló infrastruktúrában az utasszállító hajók esetében, vagy
azzal a feltétellel, hogy céljuk a halászati módszerek vagy a halállományokban a munka- és biztonsági feltételek javítása,
a hajófar és a hajóorr tekintetében egyaránt.”

Az alapügy és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
15     1994‑ben az Administración del Estado keresetet nyújtott be a Tribunal Superior de Justicia de Galiciához a 217/1994. sz.
rendelet megsemmisítése iránt azon az alapon, hogy e rendeletet az állami támogatásra vonatkozó közösségi szabályok megsértésével
fogadták el.
16     1996. december 16‑i ítéletében e bíróság a keresetet elutasította, megállapítva lényegében azt, hogy a Szerződés 93. cikkének
(3) bekezdése nem írja elő a Bizottságnak tett előzetes bejelentést azon támogatási rendszerek vonatkozásában, amelyek a 217/1994. sz.
rendelet által szabályozottakhoz hasonlóan nem tartoznak a 90/684 irányelv hatálya alá, és amelyeket ebből kifolyólag a közös
piaccal összeegyeztethetőnek kell tekinteni.
17     Az Administración del Estado fellebbezést nyújtott be ez ellen az ítélet ellen a Tribunal Supremóhoz. Fellebbezésének alátámasztására
többek között azzal érvelt, hogy a 217/1994. sz. rendeletet egyfelől a Szerződés 93. cikkének (3) bekezdésében szabályozott
előzetes bejelentési kötelezettség, másfelől a 90/684 irányelv 11. cikkében szabályozott különleges bejelentési szabályok
megsértésével hozták meg.
18     Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatában a Tribunal Supremo egyfelől rámutat arra, hogy a 90/684 irányelv szövege azt
sugallja, hogy a Szerződés 93. cikkének (3) bekezdése által előírt előzetes bejelentési kötelezettség kizárólag az említett
irányelv hatálya alá tartozó hajógyártási és -átépítési támogatásokra vonatkozik, amelyből
a contrario
arra lehet következtetni, hogy ez a bejelentési kötelezettség nem vonatkozik az említett hatály alá nem tartozó hajógyártási
és -átépítési támogatásokra. Kiindulva abból, hogy ez utóbbi támogatások a Szerződés 92. cikkének (1) bekezdése értelmében
nem érintik a tagállamok közötti kereskedelmet, a kérdést előterjesztő bíróság úgy ítéli meg, hogy ezek a támogatások a közös
piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetőek. Másfelől a Tribunal Supremo rámutat arra, hogy ezzel szemben azzal is lehet érvelni,
hogy a 90/684 irányelvnek nem célja a tagállamok mentesítése a Szerződés 93. cikkének (3) bekezdése által előírt előzetes
bejelentési kötelezettség alól, és ezért ez a kötelezettség az irányelv hatálya alá nem tartozó támogatásokra is vonatkozik.
19     Ilyen körülmények között a Tribunal Supremo a következő kérdést terjesztette előzetes döntéshozatalra a Bíróság elé:
„Az EK 87. cikk (1) bekezdése és (3) bekezdésének c) és [e]) pontja, valamint az EK 88. cikk (3) bekezdése [...] együtt olvasva
a […] 90/684 irányelvvel lehetővé teszik‑e a Bizottságnak tett előzetes bejelentés nélkül olyan nemzeti szabályozás elfogadását,
mint amilyet a […] 217/1994. sz. rendelet tartalmaz, amelyik »új támogatási rendszert« hoz létre a hajóépítés és -átalakítás
egyik szektorára, arra az szektorra, amely a bruttó űrtartalomra, a teljesítményre vagy az érintett hajók egyéb jellemzőire
tekintettel nem tartozik a fent hivatkozott 90/684 irányelv hatály alá?”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
20     Az ügy irataiból kitűnik, hogy bár az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés az EK‑Szerződés 92. cikkére (jelenleg
EK 87. cikk) vonatkozik, az azt előterjesztő bíróság az EK‑Szerződés 93. cikke (3) bekezdésében (jelenleg EK 88. cikk (3) bekezdése)
szabályozott előzetes bejelentési kötelezettség alkalmazási köréről kérdezi a Bíróságot. A kérdésével az említett bíróság
lényegében azt kívánja megtudni, hogy ez utóbbi kötelezettség vonatkozik‑e a 90/684 irányelv hatálya alá nem tartozó, a hajógyártás
és -átépítés részére nyújtott új állami támogatási rendszerre.
21     E tekintetben rá kell mutatni arra, hogy az említett 93. cikk olyan különleges eljárást hoz létre, amely révén a Bizottság
állandó jelleggel vizsgálja és ellenőrzi az állami támogatásokat. Ami az új támogatásokat illeti, e cikk (3) bekezdése olyan
előzetes eljárásról rendelkezik, amelynek megsértésével nyújtott egyetlen támogatást sem lehet szabályszerűen nyújtottnak
tekinteni. E rendelkezés szerint különösképpen tájékoztatni kell a Bizottságot az észrevételei megtételéhez szükséges időben
minden támogatás nyújtására és módosítására irányuló szándékról, és az érintett tagállam a tervezett intézkedéseket nem hajthatja
végre addig, amíg ebben az eljárásban végső határozat nem születik.
22     Ahogyan azt a Bíróság már megállapította, ebből az következik, hogy a Szerződés 93. cikke (3) bekezdésének első mondata alapján
a támogatás nyújtására és módosítására irányuló szándékokat azok végrehajtása előtt be kell jelenteni a Bizottságnak (lásd
többek között a C‑367/95. P. sz., Bizottság kontra Sytraval és Brink’s France ügyben 1998. április 2‑án hozott ítélet [EBHT 1998.,
I‑1719. o.] 35. pontját; a C‑295/97. sz. Piaggio-ügyben 1999. június 17‑én hozott ítélet [EBHT 1999., I‑3735. o.] 44. pontját
és a C‑278/00. sz., Görögország kontra Bizottság ügyben 2004. április 29‑én hozott ítélet [EBHT 2004., I‑3997. o.] 30. pontját).
23     A Szerződés 94. cikke értelmében azonban a Tanács rendelettel meghatározhatja az ezen bejelentési eljárás alól mentesülő támogatási
fajtákat.
24     A jelen esetben a Xunta de Galicia lényegében azzal érvel, hogy a 217/1994. sz. rendelet által létrehozott támogatási rendszert
a Bizottságnak a Szerződés 93. cikkének (3) bekezdése alapján nem kellett bejelenteni, mivel olyan, hajógyártás és -átépítés
részére nyújtandó támogatásra vonatkozik, amely kifejezetten nem tartozik a 90/684 irányelv hatálya alá.
25     E tekintetben azonban meg kell állapítani azt, hogy a 217/1994. sz. rendelet elfogadásakor a Szerződés 94. cikke alapján hozott
egyetlen rendelet sem mentesítette a hajógyártás és -átépítés részére nyújtandó támogatásokat a Szerződés 93. cikkének (3) bekezdésében
előírt előzetes bejelentési kötelezettség alól.
26     Így a Bizottság álláspontjához hasonlóan meg kell különösen állapítani azt, hogy a 90/684 irányelv nem rendelkezik ilyen mentesítésről,
ráadásul ilyet nem is tartalmazhatna, mivel az nem a Szerződés 94. cikkén, hanem a Szerződés 92. cikke (3) bekezdésének e) pontján
alapul, amely csupán arra hatalmazza fel a Tanácsot, hogy olyan támogatási fajtákat határozzon meg, amelyeket a közös piaccal
összeegyeztethetőnek lehet tekinteni. A 90/684 irányelv nem mentesíti a hatálya alá tartozó hajógyártási támogatásokat a bejelentési
eljárás alól, hanem éppen ellenkezőleg, a 11. cikkének (1) bekezdése értelmében olyan „különleges bejelentési szabályokat”
ír elő, amelyek „a Szerződés 92. és 93. cikkében foglalt rendelkezéseken túlmenően” alkalmazandóak.
27     Mivel a 217/1994. sz. rendelet által szabályozott támogatások nem tartoznak a 90/684 irányelv hatálya alá, az említett rendeletre
valóban nem vonatkoztak az irányelv által előírt különleges bejelentési szabályok.
28     Ez a körülmény azonban egyáltalán nem kérdőjelezi meg azt, hogy mivel nincsen a Szerződés 94. cikke alapján elfogadott, a
Szerződés 93. cikkének (3) bekezdése szerinti bejelentési eljárás alóli mentesítésről rendelkező rendelet, ez utóbbi eljárás
továbbra is vonatkozik a hajógyártási és -átépítési támogatásokra, beleértve az említett irányelv hatálya alá nem tartozó
támogatásokat.
29     Mindent egybevetve, mivel a 90/684 irányelv 11. cikkének (1) bekezdése szerint az említett irányelv hatálya alá tartozó hajógyártási
és -átépítési támogatásokra a Szerződés 93. cikkének (3) bekezdésében előírtakon túlmenő bejelentési szabályok vonatkoznak,
ebből ráadásul az is következik, hogy ennek az iparágnak nyújtott, az említett hatály alá nem tartozó támogatásokra kizárólag
ez utóbbi rendelkezés által előírt bejelentési eljárás vonatkozik.
30     A Xunta de Galicia ennek ellenére úgy véli, hogy mivel a 90/684 irányelv elismeri bizonyos nagyméretű hajók részére nyújtott
támogatások összeegyeztethetőségét a közös piaccal, az, hogy ebben az irányelvben nincsenek a kisebb méretű hajók részére
nyújtott esetleges támogatásokra vonatkozó szabályok, azt mutathatja, hogy az ilyen intézkedés nem érinti a tagállamok közötti
kereskedelmet. Az említett irányelvet tehát úgy kellene értelmezni, mint amely hallgatólagosan elismeri az azokra a hajókra
vonatkozó hajógyártási és -átépítési támogatások összeegyeztethetőségét a közös piaccal, amelyek űrtartalma vagy teljesítménye
alacsonyabb ennek az irányelvnek az 1. cikkében meghatározottnál, így ez az irányelv a tekintetükben ilyen módon egyfajta
külön
de minimis
szabályt állít fel.
31     Azonban szemben azzal, amire a Xunta de Galicia utal, az, hogy valamely állami támogatás esetleg összeegyeztethető a közös
piaccal, önmagában nem befolyásolja azt, hogy e támogatást előzetesen be kell jelenteni a Bizottságnak a Szerződés 93. cikkének
(3) bekezdése szerint. Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint ugyanis állami támogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetőnek
minősítő végső bizottsági határozat későbbi meghozatala nem teszi utólag szabályszerűvé azon támogatási intézkedések végrehajtását,
amelyeket a Szerződés 93. cikkének (3) bekezdése megsértésével nem jelentettek be a Bizottságnak (a C‑354/90. sz., Fédération
nationale du commerce extérieur des produits alimentaires és Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon
ügyben 1991. november 21‑én hozott ítélet [EBHT 1991., I‑5505. o.] 16. és 17. pontja, valamint a C‑261/01. és C‑262/01. sz.,
van Calster és társai ügyben 2003. október 21‑én hozott ítélet [EBHT 2003., I‑12 249. o.] 62. és 63. pontja).
32     Ezzel szemben rá kell mutatni arra, hogy a Szerződés 93. cikkének (3) bekezdése szerinti bejelentési eljárás kizárólag a Szerződés
92. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásokra vonatkozik (a 91/83. és 127/83. sz. Heineken Brouwerijen-ügyben 1984.
október 9‑én hozott ítélet [EBHT 1984., 3435. o.] 11. pontja). Márpedig a Szerződés 92. cikkének (1) bekezdése alapján ahhoz,
hogy valamely intézkedés állami támogatásnak minősüljön, többek között alkalmasnak kell lennie arra, hogy érintse a tagállamok
közötti kereskedelmet (lásd ebben az értelemben a C‑280/00. sz., Altmark Trans és Regierungspräsidium Magdeburg ügyben 2003.
július 24‑én hozott ítélet [EBHT 2003., I‑7747. o.] 74. és 75. pontját és a C‑172/03. sz. Heiser-ügyben 2005. március 3‑án
hozott ítélet [EBHT 2005., I‑1627. o.] 27. pontját).
33     A nemzeti bíróságok feladata a Szerződés 92. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatás fogalmának értelmezése és alkalmazása
annak megállapítására, hogy az olyan állami intézkedés, amelyet az e rendelkezés (3) bekezdésében előírt előzetes ellenőrzési
eljárás betartása nélkül tettek meg, e fogalom alá tartozik‑e (a C‑44/93. sz., Namur-Les assurances du crédit ügyben 1994.
augusztus 9‑én hozott ítélet [EBHT 1994., I‑3829. o.] 16. pontja).
34     E vonatkozásban legelőször meg kell állapítani, hogy a 90/684 irányelv hatálya alá tartozó hajógyártási támogatások érintik
a tagállamok közötti kereskedelmet a Szerződés 92. cikkének (1) bekezdése értelmében. A 90/684 irányelvet ugyanis a Szerződés
92. cikke (3) bekezdésének e) pontja alapján fogadták el, amely szerint a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetőek
a tanácsi határozattal meghatározott támogatási fajták. Márpedig ha támogatásokra az említett rendelkezés alapján elfogadott
mentesítő rendszer vonatkozik, ezek a támogatások elvből kezdettől fogva összeegyeztethetetlenek a közös piaccal, és csak
azzal a feltétellel lehet azokat összeegyeztethetőnek tekinteni, hogy megfelelnek az említett rendszert elfogadó határozatban
megfogalmazott szempontoknak (a C‑356/90. és C‑180/91. sz., Belgium kontra Bizottság ügyben 1993. május 18‑án hozott ítélet
[EBHT 1993., I‑2323. o.] 30. és 33. pontja; a C‑400/92. sz., Németország kontra Bizottság ügyben 1994. október 5‑én hozott
ítélet [EBHT 1992., I‑4701. o.] 15. pontja és a C‑36/00. sz., Spanyolország kontra Bizottság ügyben 2002. március 21‑én hozott
ítélet [EBHT 2002., I‑3243. o.] 47. pontja).
35     Következésképpen, mivel ezek a támogatások kezdettől fogva összeegyeztethetetlenek a közös piaccal, a Szerződés 92. cikkének
(1) bekezdése szerinti állami támogatások fogalma alá tartoznak, ami magába foglalja azt, hogy szükségszerűen érintik a tagállamok
közötti kereskedelmet (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott 2002. március 21‑i Spanyolország kontra Bizottság ügyben
hozott ítélet 48. pontját). Így a jelen ügyben többek között a 90/684 irányelv harmadik, hatodik, kilencedik és tizennegyedik
preambulumbekezdéséből az következik, hogy annak célja a világpiacon tisztességes versenyt biztosítani nemzetközi szinten
a gyártók között, a fejlettebb technológiájú hajók gyártásának ösztönzésével, a hatékony és versenyképes európai hajógyártás
fennmaradásának biztosítására.
36     Azonban, ahogyan azzal a spanyol és a holland kormány, valamint a Bizottság helyesen érvelnek, e megállapításból egyáltalán
nem következik az, hogy a 90/684 irányelv hatálya alá nem tartozó hajógyártási támogatások pedig olyan támogatások, amelyek
nem érintik a tagállamok közötti kereskedelmet.
37     Ugyanis, bár a Szerződés 92. cikke (3) bekezdésének e) pontja felhatalmazza a Tanácsot annak meghatározására, hogy a támogatások
mely fajtáit lehet a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinteni, a Bizottságot nem ruházza fel a Szerződés 92. cikke (1) bekezdésének
értelmezésére irányuló semmilyen hatáskörrel (lásd e tekintetben a C‑110/03. sz., Belgium kontra Bizottság ügyben 2005. április
14‑én hozott ítélet [EBHT 2005., I‑2801. o.] 58. pontját).
38     Ebből kifolyólag a 90/684 irányelv elfogadásával – ahogyan arra az indítványának 28. pontjában a főtanácsnok helyesen rámutat –
a Tanács nem hatalmazhatta fel a Bizottságot arra, hogy úgy határozzon, hogy bizonyos hajógyártási támogatások nem érintik
a tagállamok közötti kereskedelmet, aminek következtében e támogatásokra nem vonatkozna a Szerződés 93. cikkének (3) bekezdése
szerinti bejelentési eljárás.
39     Márpedig a jelen esetben nem kizárt, hogy ennek ellenére érinthetik a tagállamok közötti kereskedelmet a szóban forgó decentralizált
szervek által olyan vállalkozásoknak nyújtott támogatások, amelyek helyi vagy regionális szinten a 90/684 irányelv által meghatározott,
űrtartalomra vagy teljesítményre vonatkozó szinteket el nem érő hajógyártási vagy -átalakítási szolgáltatásokat nyújtanak.
40     Ahogyan ugyanis a Bíróság már megállapította, a Szerződés 92. cikke (1) bekezdés alkalmazásának feltétele – amely rendelkezés
szerint a támogatásnak érintenie kell a tagállamok közötti kereskedelmet – független a nyújtott szolgáltatás helyi vagy regionális
jellegétől vagy az érintett tevékenységi kör jelentőségétől (a fent hivatkozott Altmark Trans és Regierungspräsidium Magdeburg
ügyben hozott ítélet 82. pontja).
41     Ezen túl nincsen olyan határérték vagy hányad, amely alatt úgy lehet tekinteni, hogy a tagállamok közötti kereskedelem nem
érintett. Ugyanis az, hogy valamely támogatás viszonylag jelentéktelen, vagy a kedvezményezett vállalkozás viszonylag kicsi,
nem zárja ki eleve a tagállamok közötti kereskedelem érintettségét (a fent hivatkozott Altmark Trans és Regierungspräsidium
Magdeburg ügyben hozott ítélet 81. pontja; a C‑34/01–C‑38/01. sz. Enirisorse-ügyekben 2003. november 27‑én hozott ítélet [EBHT 2003.,
I‑14 243. o.] 28. pontja és a fent hivatkozott Heiser ügyben hozott ítélet 32. pontja).
42     Így különösen, viszonylag jelentéktelen támogatás is érintheti a tagállamok közötti kereskedelmet, amennyiben élénk verseny
van abban az iparágban, ahol a támogatásban részesülő vállalkozások működnek (lásd a C‑351/98. sz., Spanyolország kontra Bizottság
ügyben 2002. szeptember 26‑án hozott ítélet [EBHT 2002., I‑8031. o.] 63. pontját és a C‑298/00. P. sz., Olaszország kontra
Bizottság ügyben 2004. április 29‑én hozott ítélet [EBHT 2004., I‑4087. o.] 54. pontját).
43     Ekképpen, amikor valamely iparágra a kicsi vállalkozások nagy száma jellemző, önmagában viszonylag jelentéktelen támogatás
is, amelyet az iparág összes vállalkozása vagy azok jelentős hányada igénybe vehet, hatással lehet a tagállamok közötti kereskedelemre
(lásd a fent hivatkozott Spanyolország kontra Bizottság ügyben 2002. szeptember 26‑án hozott ítélet 64. pontját és a C‑372/97. sz.,
Olaszország kontra Bizottság ügyben 2004. április 29‑én hozott ítélet [EBHT 2004., I‑3679. o.] 57. pontját).
44     Végül, ha az állam által vagy állami forrásokból nyújtott pénzügyi támogatás valamely vállalkozás helyzetét megerősíti a Közösségen
belüli kereskedelemben a versenytársaival szemben, ez utóbbiakat a támogatás által érintetteknek kell tekinteni (a 730/79. sz.,
Philip Morris kontra Bizottság ügyben 1980. szeptember 17‑én hozott ítélet [EBHT 1980., 2671. o.] 11. pontja és a C‑156/98. sz.,
Németország kontra Bizottság ügyben 2000. szeptember 19‑én hozott ítélet [EBHT 2000., I‑6857. o.] 33. pontja).
45     Márpedig, ha az állami támogatást hajógyártó vagy -átépítő vállalkozásoknak nyújtják, ez fenntarthatja vagy megerősítheti
azt a helyzetet, hogy az említett vállalkozások nyújtják e szolgáltatásokat, azzal a következménnyel, hogy e tagállam piacán
a más tagállamokban letelepedett vállalkozások kevesebb eséllyel nyújthatják szolgáltatásaikat ebben az iparágban (lásd ebben
a tekintetben a fent hivatkozott Altmark Trans és Regierungspräsidium Magdeburg ügyben hozott ítélet 78. pontját).
46     A jelen esetben a 217/1994. sz. rendelet preambulumából is következik, hogy a rendelet célja azt lehetővé tenni a galíciai
sólyaterek számára – amelyek ügyfelei „mind nemzeti, mind külföldi halász- és kereskedelmi hajók valamint egyéb tengeri építmények” –,
hogy „versenytársaikéhoz hasonló garanciákat és finanszírozási feltételeket” nyújthassanak.
47     Következésképpen, mivel nem kizárt, hogy a szóban forgó támogatási rendszerben részesülő galíciai sólyaterek más tagállamokban
letelepedett sólyaterekkel versenyezzenek, a Szerződés 92. cikke (1) bekezdése alkalmazásának a tagállamok közötti kereskedelem
érintettségéhez kapcsolódó feltételét teljesültnek kell tekinteni.
48     Következésképpen, ha olyan, a hajógyártás és -átépítés részére nyújtott támogatási rendszer, mint amelyet a 217/1994. sz.
rendelet bevezetett, és amely nem tartozik a 90/684 irányelv hatálya alá, már önmagában a Szerződés 92. cikkének (1) bekezdése
szerinti állami támogatások nyújtásának alapjául szolgálhat, e támogatási rendszert pedig előzetesen be kell jelenteni a Bizottságnak
a Szerződés 93. cikkének (3) bekezdése alapján.
49     Ez utóbbi rendelkezés megsértése esetén a nemzeti bíróságok feladata nemzeti joguknak megfelelően e jogsértés minden következményét
megállapítani, mind a támogatási intézkedések végrehajtásáról szóló jogi aktusok, mind az e rendelkezés megsértésével nyújtott
pénzügyi támogatások visszatéríttetését illetően (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Fédération nationale du commerce
extérieur des produits alimentaires és Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon ügyben hozott ítélet
11. és 12. pontját, a fent hivatkozott van Calster és társai ügyben hozott ítélet 53. pontját és a C‑345/02. sz., Pearle és
társai ügyben 2004. július 15‑én hozott ítélet [EBHT 2004., I‑7139. o.] 31. pontját). Különösképpen annak megállapítása, hogy
a támogatást a 93. cikk (3) bekezdése utolsó mondatának megsértésével nyújtották, elvileg maga után kell, hogy vonja annak
visszatéríttetését a belső eljárási szabályoknak megfelelően (a C‑39/94. sz., SFEI és társai ügyben 1996. július 11‑én hozott
ítélet [EBHT 1996., I‑3547.] 68. pontja).
50     Az eddigi megállapítások fényében az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre azt kell válaszolni, hogy olyan, a hajógyártás
és -átépítés részére nyújtott támogatási rendszert, mint amelyet a 217/1994. sz. rendelet bevezetett, és amely nem tartozik
a 90/684 irányelv hatálya alá, előzetesen be kell jelenteni a Bizottságnak a Szerződés 93. cikkének (3) bekezdése szerint,
amennyiben megállapításra kerül, hogy az említett rendszer már önmagában is a Szerződés 92. cikkének (1) bekezdése szerinti
támogatás nyújtásának alapjául szolgálhat. Ez utóbbi rendelkezés megsértése esetén a nemzeti bíróság feladata nemzeti jogának
megfelelően e jogsértés minden következményét megállapítani, mind a támogatási intézkedések végrehajtásáról szóló jogi aktusok
érvényessége, mind az e rendelkezés megsértésével nyújtott pénzügyi támogatások visszatéríttetését illetően.

A költségekről
51     Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban levő eljárás
egy szakaszát képezi, e bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült
költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (harmadik tanács) a következőképpen határozott:
Olyan, a hajógyártás és -átépítés részére nyújtott támogatási rendszert, mint amelyet az 1994. június 23‑i 217/1994. sz. rendelet
bevezetett, és amely nem tartozik a hajógyártás támogatásáról szóló, 1990. december 21‑i 90/684/EGK tanácsi irányelv hatálya
alá, előzetesen be kell jelenteni az Európai Közösségek Bizottságának a Szerződés 93. cikkének (3) bekezdése (jelenleg az
EK 88. cikk (3) bekezdése) szerint, amennyiben megállapításra kerül, hogy az említett rendszer már önmagában is a Szerződés
92. cikkének (1) bekezdése (jelenleg, módosítást követően az EK 87. cikk (1) bekezdése) szerinti támogatás nyújtásának alapjául
szolgálhat. Ez utóbbi rendelkezés megsértése esetén a nemzeti bíróság feladata nemzeti jogának megfelelően e jogsértés minden
következményét megállapítani, mind a támogatási intézkedések végrehajtásáról szóló jogi aktusok, mind az e rendelkezés megsértésével
nyújtott pénzügyi támogatások visszatéríttetését illetően.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: spanyol.