CELEX: 62008FJ0020
Viešoji tarnyba
Vienodas požiūris

Teismo kanceliarijoje elektroniniu paštu gautais ieškiniais:
–        2008 m. vasario 19 d. (originalas gautas 2008 m. vasario 27 d.) byloje
Aparicio ir kt. prieš Komisiją,
F‑20/08,
–        2008 m. kovo 11 d. (originalas gautas 2008 m. kovo 12 d.) byloje
Simon prieš Komisiją
, F‑34/08, ir
–        2008 m. rugsėjo 1 d. (originalas gautas 2008 m. rugsėjo 8 d.) byloje
Aparicio ir kt. prieš Komisiją
, F‑75/08,
ieškovai prašo panaikinti 2007 m. spalio 25 d. Europos Bendrijų personalo atrankos tarnybos (EPSO) sprendimus neįrašyti jų
į konkursą laimėjusių asmenų sąrašą bei į įdarbinimo procedūros CAST 27/Relex duomenų bazę.
Ieškinį F‑20/08 pareiškę ieškovai ir ieškinį F‑34/08 pareiškusi ieškovė taip pat pareiškė ieškinį F‑75/08 kartu su kitais
26 ieškovais (toliau – kiti ieškovai byloje F‑75/08).

Teisinis pagrindas
Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų (toliau – KTĮS) 82 straipsnyje numatyta:
„<...>
2. Į sutartininko pareigas skiriamas asmuo turi turėti bent:
a) I pareigų grupėje, sėkmingai baigtą privalomąjį išsilavinimą;
b) II ir III pareigų grupėse:
i) aukštesnįjį arba aukštąjį išsilavinimą, patvirtintą diplomu; arba
ii) diplomu patvirtintą vidurinį išsilavinimą, suteikiantį galimybę siekti aukštesniojo arba aukštojo išsilavinimo, bei ne
mažiau kaip trejų metų atitinkamą profesinę patirtį; arba
iii) atitinkamo lygio profesinį parengimą arba profesinę patirtį, kai tai pagrįsta tarnybos interesais;
c) IV pareigų grupėje:
i) išsilavinimą, atitinkantį užbaigtas, ne trumpesnes kaip trejų metų universitetines studijas, patvirtintas diplomu; arba
ii) atitinkamo lygio profesinį parengimą, kai tai pagrįsta tarnybos interesais.
<...>
5. [EPSO], gavusi atitinkamą prašymą, teikia pagalbą įvairioms institucijoms atrenkant sutartininkus, visų pirma nustatydama
patikrinimų [testų] turinį ir rengdama atrankos tvarką. [EPSO] užtikrina, kad sutartininkų atrankos tvarka būtų skaidri.
6. Kiekviena institucija, jei reikia, patvirtina bendrąsias sutartininkų įdarbinimo tvarkos nuostatas, laikydamasi [Europos
Bendrijų pareigūnų] tarnybos nuostatų 110 straipsnio.“
2004 m. balandžio 7 d. Komisijos sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų įgyvendinimo nuostatų (2004 m. liepos 1 d.
Administraciniai pranešimai,
Nr. 49‑2004) 5 straipsnyje nustatyta:
„Sutartininkų pagal [KTĮS 3a straipsnį] atrankos procedūrą sudaro tokie etapai:
a)      viešojo kvietimo teikti paraiškas, kuriame nurodyti minimalūs tinkamumo dalyvauti konkurse kriterijai, susiję su bendraisiais
gebėjimais ir būtina kvalifikacija, ir patikslinama, kad atsižvelgiant į gautų paraiškų skaičių, e punkte numatyta atrankos
komisija, nepažeisdama paskelbtų atrankos kriterijų, gali taikyti griežtesnius reikalavimus, paskelbimas;
b)      kandidatų įrašymas į kompiuterinę duomenų bazę, sudarytą šiam tikslui;
c)      [Sudaryti tarnybos sutartis įgaliota tarnyba], pasitarusi su tam tikromis tarnybomis ar įstaigomis, apibrėžia specifinius
gebėjimus ir reikalaujamą kvalifikaciją;
d)      kandidatai, turintys c punkte nurodytus gebėjimus ir kvalifikaciją, laiko testus, skirtus bendram kandidatų tinkamumui nustatyti,
pirmiausia, kiek tai susiję su žodiniu ir matematiniu mąstymu bei kalbų žiniomis. Išlaikę testus kandidatai registruojami
duomenų bazėje ir jų kandidatūros bylos čia saugomos dvejus metus;
<...>
2. <...> 1 dalies d punkte nurodyti testai organizuojami EPSO arba jai vadovaujant.
3. Kandidatai informuojami apie 1 dalies d−h punktuose aprašytų procedūrų rezultatus.“
2002 m. liepos 25 d. Europos Parlamento, Tarybos, Komisijos, Teisingumo Teismo, Audito Rūmų, Ekonomikos ir socialinių reikalų
komiteto, Regionų komiteto ir Europos ombudsmeno sprendimo, įsteigiančio Europos Bendrijų personalo atrankos biurą 2002/620/EB
(OL L 197, p. 53; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 46), 3 straipsnio 2 dalyje įtvirtinta:
„Biuras padeda institucijoms, įstaigoms, biurams bei agentūroms, įsteigtiems šia Sutartimi [Sutartimis] ar sutinkamai su ja
[remiantis jomis], vykdyti [organizuoti] jų vidaus konkursus ir kitokią tarnautojų atranką.“

Ginčo aplinkybės
Ieškovai yra tarnautojai, remiantis įvairia tvarka paskirti dirbti Komisijos delegacijose trečiosiose šalyse.
2007 m. vasario 17 d. raštu Išorės santykių generalinio direktorato (GD) Išorės tarnybos direktorius informavo delegacijų
vadovus, kad 2007 m. EPSO organizuos testus pagal sutartis dirbantiems tarnautojams (toliau – Išorės tarnybos raštas). Rašte
patikslinama, kad tik tie, kurie išlaikys šiuos testus, galės tęsti karjerą kaip sutartininkai. Šiuos testus turėjo sudaryti
trys dalys: žodinio ir matematinio mąstymo testas, žinių apie Europos Sąjungą testas ir gebėjimų patikrinimas. Išorės tarnybos
rašte nurodyta, kad:
„Visi [Išorės santykių] ar Išorės tarnybos delegacijų III ir IV pareigų grupių kandidatai bus patikrinti <...> laikant žodinio
ir matematinio mąstymo, žinių apie Europos Sąjungą ir gebėjimų testus. Šie testai bus organizuojami tik ispanų, anglų ir prancūzų
kalbomis, o pasirinkta kalba negalės būti kandidatų pagrindinė kalba <...>
<...>
Testai nėra atrankinio pobūdžio (kaip yra konkursų tapti Europos pareigūnais atveju). Jie veikiau turi būti laikomi reikalaujamos
kvalifikacijos turėjimo patikrinimu, įskaitant: gebėjimus dirbti antra Bendrijos kalba, žinias apie ES institucijas ir jų
darbą bei specifinius gebėjimus [Išorės santykių] ar Išorės tarnybos delegacijų veiklos srityje.“
2007 m. kovo 28 d. EPSO savo internetinėje svetainėje paskelbė kvietimą teikti paraiškas EPSO/CAST/EU/27/07 (toliau – kvietimas
teikti paraiškas) tam, kad sudarytų kandidatų, kurie galėtų būti įdarbinti sutartininkais, duomenų bazę. Ši bazė buvo skirta
Bendrijų institucijoms, agentūroms ir Komisijos delegacijoms trečiosiose šalyse. Kvietime teikti paraiškas, be kita ko, nurodyta
kad:
„Kandidatai, atitinkantys šiame kvietime nustatytas sąlygas, 2007 m. pavasario pabaigoje ar vasaros pradžioje bus pakviesti
laikyti testus, kad būtų įvertinti jų bendrieji gebėjimai, pirmiausia žodinio bei matematinio mąstymo gebėjimai bei žinios
apie Europos Sąjungą. Kandidatai laikys testus savo antrąja kalba ir įrodys savo vokiečių, anglų ar prancūzų kalbos žinias.
<...>
Kandidatai, sėkmingai išlaikę visus testus, bus įrašyti į duomenų bazę, kuria galės naudotis institucijos ir agentūros jų
įdarbinimo poreikiams tenkinti.“
2007 m. balandžio 20 d. Komisijos primininko pavaduotojas ir Komisijos narys, atsakingas už išorės santykius, informavo delegacijose
pareigas užimančius tarnautojus, kad:
„Testai nėra konkursas. Nėra ribojamas konkursą laimėsiančių asmenų skaičius, t. y. jie nėra atrankiniai, kaip yra konkursų
atveju.
Testuose didžiausias dėmesys skiriamas gebėjimų patikrinimams, nes tai pagrindinis dalykas dirbant delegacijoje. Vis dėlto
Komisija taip pat tikisi iš sutartininkų, kad jie įrodys savo žinias apie Europos institucijas ir jų gebėjimą dirbti antrąja
Bendrijos kalba <...>, kaip to reikalaujama su personalu susijusiose nuostatose (KTĮS). Taigi šie aspektai taip pat bus EPSO
testų dalis.“
2007 m. gegužės 25 d. EPSO savo internetinėje svetainėje paskelbė bendrą informaciją apie šių testų struktūrą ir vertinimą.
Be kita ko, buvo numatyta:
„Tam, kad būtų įrašyti į galutinę duomenų bazę, visi kandidatai turės laikyti tam tikrus testus:
–        žodinio mąstymo <...> ir matematinio mąstymo <...> testą,
–        žinių apie Europos Sąjungą <...> testą,
–        specifinių žinių testą (kandidato paraiškoje nurodytoje srityje).“
Bendroje informacijoje apie testų struktūrą ir vertinimą papildomai nurodoma, kad:
„Testų rezultatai bus apibendrinti, kiekvienas iš testų turės tokią santykinę vertę:
i)      žodinis ir matematinis mąstymas             30 % visų balų;
ii)      žinios apie ES                            20 % visų balų;
iii)      specifinės žinios                   50 % visų balų.“
Galiausiai bendroje informacijoje apie testų struktūrą ir vertinimą patikslinama, kad „minimalus įvertinimas“, suteikiantis
teisę būti įrašytam į duomenų bazę IV grupės pareigoms, yra toks:
–        žodinio ir matematinio mąstymo testuose – mažiausia 50 %,
–        specifinių žinių teste – mažiausia 55 %;
–        bendras visų testų rezultatas − 60 %.
Šioje atrankos procedūroje visi ieškovai pateikė savo paraiškas užimti pareigas „Išorės santykių“ srityje (toliau – CAST 27/RELEX).
Kvietime teikti paraiškas nurodyti testai įvyko 2007 m. liepos 13 dieną.
2007 m. spalio 25 d. kiekvienas iš kandidatų buvo informuotas, kad neišlaikė testų, nes gavo mažesnį įvertinimą nei nustatytas
žodinio ir matematinio mąstymo testo minimalus įvertinimas (toliau – ginčijami aktai).
EPSO nusprendė panaikinti žodinio ir matematinio mąstymo testo 31 ir 46 klausimus. Šalys sutaria, kad tai neturėjo jokios
įtakos ieškovams.
Nuo 2007 m. spalio 30 d. iki lapkričio 25 d. ieškovai bylose F‑20/08 ir F‑34/08 prašė EPSO peržiūrėti jų rezultatus, nes tam
tikri žodinio ir matematinio mąstymo testo klausimai buvo netinkamai suformuluoti.
Nuo 2007 m. lapkričio 9 d. iki 2008 m. sausio 22 d. EPSO atsisakė patenkinti ieškovų bylose F‑20/08 ir F‑34/08 prašymus.
2008 m. sausio 25 d. ieškovai bylose F‑20/08 ir F‑34/08 pateikė „papildomus skundus“, o kiti ieškovai byloje F‑75/08 pateikė
panašius skundus dėl su jais susijusių ginčijamų aktų.
2008 m. vasario 19 d. ieškovai byloje F‑20/08 pareiškė ieškinį Tarnautojų teisme. Ieškovė byloje F‑34/08 ieškinį šiame teisme
pareiškė 2008 m. kovo 11 dieną.
2008 m. gegužės 20 d. Sudaryti tarnybos sutartis įgaliota tarnyba (toliau – STSĮT) atmetė visus skundus ir 2008 m. sausio
25 d. pateiktus „papildomus skundus“. 2008 m. rugsėjo 1 d. ieškovai byloje F‑20/08 ir F‑34/08 kartu su kitais ieškovais byloje
F‑75/08 pareiškė antrą ieškinį (kalbant apie kai kuriuos iš jų) ir vienintelį ieškinį (kalbant apie kitus iš jų) dėl ginčijamų
aktų. Šis ieškinys įregistruotas numeriu F‑75/08.

Šalių reikalavimai ir procesas
Ieškovai bylose F‑20/08, F‑34/08 ir F‑75/08 Tarnautojų teismo prašo:
–        panaikinti ginčijamus aktus,
–        priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
Byloje F‑75/08 pirmajame reikalavime ieškovai taip pat prašo, kad Tarnautojų teismas pripažintų neteisėtu Komisijos sutartininkų
įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų įgyvendinimo nuostatų 5 straipsnio 1 dalies d punktą.
Komisija bylose F‑20/08 ir F‑34/08 Tarnautojų teismo prašo:
–        atmesti ieškinius kaip nepriimtinus, o nepatenkinus šio reikalavimo, atmesti juos kaip nepagrįstus,
–        priteisti iš ieškovų bylinėjimosi išlaidas.
Komisija byloje F‑75/08 Tarnautojų teismo prašo:
–        atmesti ieškinį,
–        priteisti iš ieškovų bylinėjimosi išlaidas.
2008 m. liepos 1 d. Tarnautojų teismo trečiosios kolegijos primininko nutartimi bylos F‑20/08 ir F‑34/08 buvo sujungtos pagal
Procedūros reglamento 46 straipsnio 1 dalį tam, kad būtų bendrai vykdomos rašytinė ir žodinė proceso dalys ir priimtas galutinis
sprendimas.
2009 m. vasario 3 d. Tarnautojų teismo antrosios kolegijos primininko nutartimi bylos F‑20/08 ir F‑34/08 bei byla F‑75/08
buvo sujungtos pagal Procedūros reglamento 46 straipsnio 1 dalį tam, kad būtų bendrai vykdoma žodinė proceso dalis ir priimtas
galutinis sprendimas.

Dėl teisės
1.
Dėl pirmojo reikalavimo byloje F‑75/08
Ieškinio F‑75/08 pirmuoju reikalavimu ieškovai prašo, kad Tarnautojų teismas pripažintų neteisėtu Komisijos sutartininkų įdarbinimo
ir darbo tvarkos bendrųjų įgyvendinimo nuostatų 5 straipsnio 1 dalies d punktą. Nagrinėdamas prašymą panaikinti individualų
asmens nenaudai priimtą aktą Bendrijos teismas yra kompetentingas atskirai pripažinti visuotinai taikomą nuostatą, kuria pagrįstas
ginčijamas aktas, neteisėta, tačiau Tarnautojų teismas neturi kompetencijos daryti tokių išvadų savo sprendimų rezoliucinėje
dalyje (2009 m. birželio 4 d. Tarnautojų teismo sprendimo
Adjemian ir kt. prieš Komisiją
, F‑134/07 ir F‑8/08, Rink. VT p. I‑A‑1‑0000 ir II‑A‑1‑0000, 38 punktas).
2.
Dėl ieškinio priimtinumo
Komisija tvirtina, kad nuo 2007 m. spalio 30 d. iki lapkričio 25 d. ieškovų bylose F‑20/08 ir F‑34/04 veiksmus reikia laikyti
paprastais peržiūros prašymais. Todėl tariamus 2008 m. sausio 25 d. „papildomus skundus“ reikia laikyti pirmais šių ieškovų
pateiktais skundais. Ieškovai 2008 m. vasario 19 d. ir kovo 11 d. atitinkamai pareiškė ieškinius F‑20/08 ir F‑34/08 Tarnautojų
teisme nelaukdami, kol STSĮT atsakys į jų skundą; ji tai padarė tik 2008 m. gegužės 20 dieną. Todėl šie ieškiniai pareikšti
per anksti ir yra nepriimtini.
Komisija savo rašytiniuose proceso dokumentuose taip pat nurodo, kad ieškinys F‑75/08 yra nepriimtinas dėl
lis pendens
, nes ieškovai bylose F‑20/08 ir F‑34/08, kurie jau prašė panaikinti tuos pačius ginčijamus aktus, jį pareiškė remdamiesi
tais pačiais pagrindais kaip ir minėtose bylose. Vis dėlto per posėdį Komisija atsiėmė šį prieštaravimą, nes negalima remtis
nepriimtinumu dėl
lis pendens
, jei pirmasis ieškinys nepriimtinas.
Galiausiai Komisija nurodo, kad byloje F‑75/08 34 iš ieškovų prarado suinteresuotumą pareikšti ieškinį, nes jie buvo įrašyti
į duomenų bazę, kuria galėjo naudotis Bendrijos institucijos ir agentūros jų įdarbinimo poreikiams tenkinti, po to, kai sėkmingai
praėjo 2008 m. organizuotą atranką, kai vis dar dirbo pagal sutartį.
Vis dėlto iš nusistovėjusios teismų praktikos matyti, kad Bendrijos teismas, atsižvelgdamas į kiekvienos bylos aplinkybes,
gali įvertinti, ar tinkamas teisingumo vykdymas pateisina ieškinio atmetimą iš esmės, nepriimant sprendimo dėl atsakovų pateiktų
prieštaravimų dėl priimtinumo (2002 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Taryba prieš Boehringer
, C‑23/00 P, Rink. p. I‑1873, 51 ir 52 punktai; 2006 m. kovo 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret prieš Tarybą ir Komisiją
, T‑367/03, Rink. p. II‑873, 30 punktas; 2008 m. balandžio 8 d. Tarnautojų teismo sprendimo
Bordini prieš Komisiją
, F‑134/06, Rink. VT p. I‑A‑1‑0000 ir II‑A‑1‑0000, 56 punktas ir minėto sprendimo
Adjemian ir kt. prieš Komisiją
37 punktas). Šios bylos aplinkybėmis Tarnautojų teismas mano, kad pirma reikia išnagrinėti bylą iš esmės, paskui, jei prireiktų,
priimti sprendimą dėl prieštaravimo dėl priimtinumo.
3.
Dėl esmės
Ieškovai, grįsdami savo tris ieškinius, nurodo tuos pačius argumentus. Atsižvelgus į jų ieškiniuose pateiktus argumentus,
manytina, kad iš tiesų jie paremti trimis pagrindais. Pirmasis pagrindas susijęs su KTĮS 82 straipsnio 5 dalies, Komisijos
sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų įgyvendinimo nuostatų, kvietimo teikti paraiškas ir principo, pagal kurį
atrankos procedūromis turi būti užtikrintas labiausiai kompetentingų tarnautojų įdarbinimas, pažeidimu. Antrasis pagrindas
pagrįstas vienodo požiūrio principo pažeidimu. Trečiasis pagrindas –Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau –
PTN) 1d straipsniu ir pareiga motyvuoti.

Dėl pirmojo pagrindo, susijusio su KTĮS 82 straipsnio 5 dalies, Komisijos sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų
įgyvendinimo nuostatų, kvietimo teikti paraiškas ir principo, pagal kurį atrankos procedūromis turi būti užtikrintas labiausiai
kompetentingų tarnautojų įdarbinimas, pažeidimu
Šalių argumentai
Ieškovai teigia, kad pagal Išorės tarnybos raštą ir Komisijos pirmininko pavaduotojo bei Komisijos nario, atsakingo už išorės
santykius, laišką CAST 27/RELEX tikslai buvo patikrinti kandidatų žinias apie Europos Sąjungą, jų specifines žinias, reikalingas
darbui delegacijoje, ir jų gebėjimą dirbti antrąja Bendrijos kalba. Be to, Išorės tarnybos rašte nebuvo nurodyta apie atrankinio
žodinio ir matematinio mąstymo testo organizavimą.
Ieškovai iš to daro išvadą, kad šis testas buvo nesuderinamas su Komisijos siekiamais atrankos tikslais. Jo atrankinis pobūdis
padaro jį dar labiau nesuderinamą.
Be to, ieškovai mano, kad Komisijos sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų įgyvendinimo nuostatų 5 straipsnio 1 dalies
d punkte nereikalaujama, jog testą laikantys kandidatai dalyvautų atrankiniame žodinio ir matematinio mąstymo patikrinimo
teste. Todėl šiuo atveju šis atrankinis pobūdis yra neteisėtas. Pirma, jis netaikytinas žinių apie Europos Sąjungą testui.
Antra, būtų neįmanoma paaiškinti, kodėl tarnautojai, jau dirbantys Komisijoje ir įrodę jų bendrą tinkamumą, pašalinami iš
tarnybos remiantis testu, kuris nesuteikia jokios informacijos apie jų kvalifikaciją ir gebėjimus. Trečia, nebuvo atsižvelgta
į tai, kad kandidatai, turintys didelę profesinę patirtį, yra mažiau įpratę laikyti žodinio ir matematinio mąstymo testus
nei kiti, jaunesni kandidatai.
Galiausiai byloje F‑75/08 ieškovai „PTN 27 straipsniu ir KTĮS 15 [straipsniu]“ (kurį, atsižvelgiant į turinį, reikia suprasti,
kaip KTĮS 12 straipsnį) grindžia principą, pagal kurį atrankos procedūromis turi būti užtikrintas labiausiai kompetentingų
kandidatų įdarbinimas. Jie teigia, kad atlikdami savo pareigas Komisijos delegacijose juos įdarbinus pagal įvairią tvarką,
jie įrodę savo tinkamumą, ir tvirtina, jog Komisijos sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrosios įgyvendinimo nuostatos
prieštarauja šiam principui, jeigu jas reikia aiškinti kaip reikalaujančias organizuoti atrankinius patikrinimus, kurie nėra
skirti tik nuopelnų vertinimui.
Komisija atsikerta, jog jos sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų įgyvendinimo nuostatų 5 straipsnio 1 dalies
d punkte reikalaujama atrankinio žodinio ir matematinio mąstymo patikrinimo. Ji taip pat pabrėžia, kad iš kvietimo teikti
paraiškas ir bendros informacijos apie šių testų struktūrą ir vertinimą irgi akivaizdu, jog vien kandidatai, išlaikę visus
testus, galės būti įrašyti į duomenų bazę.
Žodinio ir matematinio mąstymo testas buvo skirtas pašalinti asmenis, turinčius daug žinių ir specifinių gebėjimų, tačiau
neturinčius pakankamų gebėjimų juos panaudoti. Jis leido Komisijai užsitikrinti, kad įdarbinti tarnautojai galės atlikti įvairias
pareigas. Šis reikalavimas ypač svarbus dirbantiems delegacijoje, nes tarnybos interesas reikalauja, kad vyktų nuolatinė kaita.
Galiausiai žodinio ir matematinio mąstymo testas padėjo užtikrinti išorinių ir jau dirbančių kandidatų lygias galimybes, nes
pastarieji neturi jokios teisės būti privilegijuoti suteikiant galimybę pasirinkti tam tikros rūšies testus.
Be to, Komisija teigia, kad iš bendros informacijos apie šių testų struktūrą ir vertinimą matyti, jog žodinio ir matematinio
mąstymo testo balas sudarė tik 30 % visų balų ir todėl buvo mažiau svarus nei specifinių žinių testas, kuris sudarė 50 % visų
balų.
Komisija taip pat tvirtina, kad nėra prieštaravimų tarp kvietimo teikti paraiškas, Išorės tarnybos rašto bei Komisijos pirmininko
pavaduotojo ir Komisijos nario, atsakingo už išorės santykius, laiško. Paskutiniame iš minėtų laiškų tik pranešama, kad testais
neturėtų būti pašalinami kandidatai remiantis lyginamuoju vertinimu, kaip tai vyksta konkursų, kuriuose iš anksto nustatomas
laimėsiančiųjų skaičius, atveju. Minėtame laiške nebuvo nurodyta, kad kandidatai atleisti nuo pareigos sėkmingai išlaikyti
visus testus. Bet kuriuo atveju šis laiškas ir Išorės tarnybos raštas buvo skirti tik informuoti dirbančius tarnautojus ir
paskatinti dalyvauti testuose. Jais atitinkamos tarnybos negalėtų būti atleistos nuo pareigos laikytis Komisijos sutartininkų
įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų įgyvendinimo nuostatų 5 straipsnio ir kvietimo teikti paraiškas bei jais negalėtų būti
suteikta jokia privilegija šiems tarnautojams.
Galiausiai Komisija mano, kad kaltinimas, pagal kurį Komisijos sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrosios įgyvendinimo
nuostatos prieštarauja KTĮS, jeigu jos aiškinamos, kaip reikalaujančios organizuoti atrankinius testus, skirtus ne vien nuopelnų
vertinimui, nepriimtinas. Šis argumentas nenurodytas 2008 m. sausio 25 d. skunduose, kuriuose asmenys tik tvirtino, kad žodinio
ir matematinio testo atrankinis pobūdis buvo nesuderinamas su nagrinėjamo atrankos testo konkrečiu tikslu. Be to, argumentui
trūksta tikslumo. Bet kuriuo atveju KTĮS 82 straipsnio 6 dalyje STSĮT suteikta didelė diskrecija nustatyti sutartininkų įdarbinimo
sąlygas ir dėl jau išdėstytų priežasčių atrankinis žodinio ir matematinio mąstymo testas suderinamas su tarnybos interesu.
Tarnautojų teismo vertinimas
–       Pirminė pastaba
KTĮS 82 straipsnio 6 dalyje kiekvienai institucijai suteikta didelė diskrecija pasirinkti sutartininkų pagal KTĮS 3a straipsnį
atrankos tvarką.
Komisija pasinaudojo šia galimybe priimdama jos sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrąsias įgyvendinimo nuostatas.
Jų 5 straipsnio 1 dalies d punkte, be kita ko, numatyta, kad „kandidatai <...> laiko testus, skirtus bendram kandidatų tinkamumui
nustatyti, pirmiausia, kiek tai susiję su žodiniu ir matematiniu mąstymu bei kalbų žiniomis“. Toje pačioje nuostatoje nurodyta,
kad kandidatai įrašomi į duomenų bazę, kuria gali naudotis institucijos ir agentūros, jei „išlaiko testus“.
Nesant reikalo nagrinėti klausimo, ar kiekvienas iš testų turi būtinai būti atrankinis, bet kuriuo atveju iš teksto matyti,
kad Komisijos sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų įgyvendinimo nuostatų 5 straipsnyje sutartininkams įdarbinti
nustatoma sąlyga, jog kandidatai bent jau bendrai išlaikytų atrankos testus, ir jame nedraudžiama, kad atskiri testai būtų
atrankiniai.
EPSO paskelbė kvietimą teikti paraiškas ir bendrą informaciją apie testų struktūrą ir vertinimą taikydama Komisijos sutartininkų
įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų įgyvendinimo nuostatų 5 straipsnį. Pavyzdžiui, kvietime teikti paraiškas buvo konkrečiai
nurodyta, kad kandidatai „bus pakviesti laikyti testus, kad būtų įvertinti <...> pirmiausia jų <...> mąstymo gebėjimai“ ir
kad tik „sėkmingai išlaikę visus testus bus įrašyti į duomenų bazę“, minėtą 44 punkte. Be to, bendroje informacijoje apie
testų struktūrą ir vertinimą nustatyta, jog reikia surinkti mažiausia 50 % balų, kad būtų sėkmingai išlaikytas žodinio ir
matematinio mąstymo testas.
Vis dėlto ieškovai tvirtina, kad Komisijos sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų įgyvendinimo nuostatų 5 straipsnis
prieštarautų PTN 27 straipsniu ir KTĮS 12 straipsniu grindžiamam principui, pagal kurį atrankos procedūros turi būti skirtos
užtikrinti labiausiai kompetentingų tarnautojų įdarbinimą, jeigu jį reikėtų aiškinti lyg leidžiantį organizuoti žodinio ir
matematinio mąstymo testą, be to, atrankinį.
–       Dėl prieštaravimo dėl teisėtumo, susijusio su Komisijos sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų įgyvendinimo nuostatų
5 straipsniu
Ieškovų nurodytas prieštaravimas dėl teisėtumo yra nepriimtinas ir nepagrįstas.
Pirma, ieškovai negali remtis šiuo prieštaravimu dėl teisėtumo šiose bylose. Iš tiesų pagal PTN 90 straipsnio 2 dalyje nustatytą
administracinio skundo ir vėliau pareikšto ieškinio atitikties taisyklę reikalaujama, kad Bendrijos teisme nurodytas pagrindas
būtų tas pats, kuriuo remtasi per ikiteisminę procedūrą, kad STSĮT galėtų tiksliai susipažinti su suinteresuotojo asmens argumentais,
kuriuos jis suformulavo skųsdamas sprendimą, priešingu atveju ieškinys būtų nepriimtinas. Tokia taisyklė pagrįsta ikiteisminės
procedūros tikslu – leisti draugiškai išspręsti pareigūnų ir administracijos ginčus (1976 m. liepos 1 d. Teisingumo Teismo
sprendimo
Sergy prieš Komisiją
, 58/75, Rink. p. 1139, 32 punktas ir 1989 m. kovo 14 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Del Amo Martinez prieš Parlamentą
, 133/88, Rink. p. 689, 9 punktas; 2006 m. lapkričio 29 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Campoli prieš Komisiją
, T‑135/05, Rink. VT, p. I‑A‑2‑297, II‑A‑2‑1527, 32 punktas; 2007 m. lapkričio 13 d. Tarnautojų teismo sprendimo
Tsirimokos prieš Parlamentą
, F‑76/06, Rink. VT p. I‑A‑1‑0000 ir II‑A‑1‑0000, 45 punktas). Todėl STSĮT turi aiškiai žinoti skundo pareiškusio asmens kaltinimus,
kad galėtų jam pasiūlyti galimą draugišką ginčo sprendimą (minėtų sprendimų
Campoli prieš Komisiją
32 punktas;
Tsirimokos prieš Parlamentą
45 punktas).
Tačiau nagrinėjamu atveju reikia konstatuoti, kad nuo 2007 m. spalio 30 d. iki lapkričio 25 d. ieškovų bylose F‑20/08 ir F‑34/08
pateiktuose prieštaravimuose ir 2008 m. sausio 25 d. „papildomuose skunduose“, net plačiai juos aiškinant, nekritikuojamas
Komisijos sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų įgyvendinimo nuostatų teisėtumas. Iš tiesų pirmuosiuose iš esmės
kritikuotas žodinio ir matematinio mąstymo testo sunkumas ir atrankinis pobūdis, jo nesiejant su Komisijos sutartininkų įdarbinimo
ir darbo tvarkos bendrosiomis įgyvendinimo nuostatomis. Neatsižvelgiant į detalesnius argumentus, pateiktus „papildomuose
skunduose“, juose buvo tvirtinta, tik kad ginčijamų testų pobūdis neatitiko „atrankai vadovaujančios tarnybos, Komisijos pirmininko
pavaduotojo ir Komisijos nario, atsakingo už išorės santykius“, nurodytų atrankos tikslų, neginčijant atrankos procedūros
pagrindo.
Antra, prieštaravimas dėl teisėtumo, susijęs su Komisijos sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų įgyvendinimo nuostatų
5 straipsniu, bet kuriuo atveju yra nepagrįstas.
Iš tiesų PTN 27 straipsnis ir KTĮS 12 straipsnis, kuriais savo argumentus grindžia ieškovai, netaikomi sutartininkams KTĮS
3a straipsnio prasme. Be to, primintina, kad net jei KTĮS 82 straipsnis yra pagrįstas principu, kuriuo remiasi ieškovai ir
pagal kurį institucijos turi įdarbinti labiausiai kompetentingus tarnautojus, šiame straipsnyje kiekvienai institucijai suteikta
didelė diskrecija pasirinkti kandidatų atrankos tvarką atsižvelgiant į tarnybos interesą (žr. 43 punktą).
Komisija nurodo, kad žodinio ir matematinio mąstymo testas buvo skirtas pašalinti kandidatus, kurie tariamai turi daug žinių
ir specifinių gebėjimų, susijusių su darbu, tačiau neturi pakankamų gebėjimų juos panaudoti. Ji taip pat teigia, kad šis testas
jai leido užsitikrinti, jog įdarbinti tarnautojai, su kuriais tam tikru laiku gali būti sudarytos neterminuotos sutartys,
galės atlikti įvairias pareigas. Be to, Komisija patikslina, kad šis reikalavimas ypač svarbus tarnautojams, skiriamiems dirbti
delegacijoje, nes tarnybos interesas reikalauja, kad čia vyktų nuolatinė kaita. Ieškovai nepakankamai teisiškai nuginčijo
šiuos teiginius. Be to, šie teiginiai atitinka tikrovę. Iš tiesų pagrįsta manyti, kad geriausių kandidatų atranka reikalauja
iš administracijos atrinkti tuos, kurie turi ir gilių žinių, ir intelektinių gebėjimų pritaikyti jas praktikoje tuo atveju,
jei pasikeistų aplinkybės.
Darytina išvada, kad Komisijos sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų įgyvendinimo nuostatų 5 straipsnio 1 dalies
d punktas neprieštarauja KTĮS 82 straipsnį grindžiančiam principui, kiek šiame straipsnyje bent jau nedraudžiama organizuoti
atrankinius žodinio ir matematinio mąstymo testus.
Todėl prieštaravimą dėl Komisijos sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų įgyvendinimo nuostatų 5 straipsnio teisėtumo
reikia atmesti.
–       Dėl nagrinėjamu atveju taikyto atrankinio žodinio ir matematinio mąstymo testo neteisėtumo
Ieškovai ginčija, kad EPSO nagrinėjamu atveju galėjo jiems taikyti atrankinį žodinio ir matematinio mąstymo testą. Šiuo klausimu
jie remiasi būtent Išorės tarnybos raštu, Komisijos pirmininko pavaduotojo ir Komisijos nario, atsakingo už išorės santykius,
laišku bei savo ypatinga padėtimi.
Pagal KTĮS 82 straipsnio 5 ir 6 dalis EPSO padeda įvairioms institucijoms apibrėždama ir organizuodama sutartininkų atrankos
procedūras pagal šių institucijų nustatytą bendrą tvarką. Be to, iš Komisijos sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų
įgyvendinimo nuostatų 5 straipsnio 1 dalies c punkto ir 2 dalies matyti, kad EPSO turi laikytis STSĮT reikalaujamų gebėjimų
ir specifinės kvalifikacijos aprašymų.
Vis dėlto iš šių nuostatų ir Sprendimo 2002/620 3 straipsnio 2 dalies matyti, kad EPSO, organizuodama atrankos testus, turi
didelę diskreciją.
Šiomis aplinkybėmis pažymėtina, pirma, kad Komisijos pirmininko pavaduotojo ir Komisijos nario, atsakingo už išorės santykius,
laiške ir ypač Išorės tarnybos rašte yra neaiškumų dėl to, ar ginčijami testai nebus „atrankiniai“. Todėl reikia juos aiškinti
taip, kad atrankos testai neprarastų prasmės. Be to, šis raštas ir laiškas turi būti skaitomi taip pat atsižvelgiant į Komisijos
sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų įgyvendinimo nuostatų 5 straipsnį (žr. 45 punktą), kuriame sutartininkų
įdarbinimas siejamas bent jau su bendru testų išlaikymu. Iš tiesų Išorės tarnybos teiginiais ir Komisijos pirmininko pavaduotojo
bei Komisijos nario, atsakingo už išorės santykius, vienašaliais pareiškimais negali būti nukrypta nuo Komisijos narių kolegialiai
priimtų Komisijos sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų įgyvendinimo nuostatų.
Tačiau Komisija teisingai nurodo, kad Išorės tarnybos raštas bei Komisijos pirmininko pavaduotojo ir Komisijos nario, atsakingo
už išorės santykius, laiškas gali būti suprasti lyg nurodantys, jog ginčijami testai nebus atrankiniai, kaip yra konkursų
atveju, nes nebus iš anksto nustatytas laimėsiančių asmenų skaičius, tačiau nenurodantys, kad šie testai iš viso nebus atrankiniai.
Toks Išorės tarnybos rašto bei Komisijos pirmininko pavaduotojo ir Komisijos nario, atsakingo už išorės santykius, laiško
supratimas atitinka atrankos testų tikslą ir yra suderinamas su Komisijos sutartininkų įdarbinimo ir darbo tvarkos bendrųjų
įgyvendinimo nuostatų 5 straipsniu.
Todėl Išorės tarnybos raštas bei Komisijos pirmininko pavaduotojo ir Komisijos nario, atsakingo už išorės santykius, laiškas
neleidžia nuspręsti, kad EPSO, organizuodama privalomą atrankinį žodinį ir matematinį testą, nesilaikė jai Komisijos nustatytų
veikimo ribų.
Antra, kalbant apie būtinybę atrinkti geriausius kandidatus, reikia atkreipti dėmesį į tai, kad kvietime teikti paraiškas
buvo numatyta, kaip nurodyta Išorės tarnybos rašte, kad testai bus laikomi antrąja kandidatų kalba. Be to, net jeigu buvo
atrankinis, ginčijamas žodinio ir matematinio mąstymo testas apskritai buvo mažiau svarus nei žinių patikrinimo testai. Jo
įvertinimas sudarė tik 30 % bendro balų skaičiaus. Taigi, neatsižvelgiant į atrankinį pobūdį, jis buvo mažiau reikšmingas
nei specifinių žinių patikrinimo testas, kuris taip pat buvo atrankinis ir kurio minimalus įvertinimas buvo 55 % bei kuris
sudarė 50 % bendro balų skaičiaus. Be to, reikia atsižvelgti ir į „žinių apie ES“ testą. Nors pats šis testas nebuvo atrankinis,
jo įvertinimas vis dėlto sudarė 20 % bendro balų skaičiaus. Taigi net blogas šio testo rezultatas galėjo turėti įtakos bendram
kandidatų įvertimui, nes buvo reikalaujama, kad bendras testų įvertinimas būtų ne mažesnis nei 60 %.
Galiausiai reikia pabrėžti, kad atrankos testo darbui „Išorės santykių“ srityje organizavimas, specifinių žinių bei žodinio
ir matematinio mąstymo testų atrankinis pobūdis bei tai, jog jų įvertinimas sudarė 80 % bendro balų skaičiaus, o bendrųjų
žinių testas nebuvo atrankinis ir jo balai sudarė tik 20 % visų balų sumos, atskleidžia, kad EPSO siekė teikti pirmenybę tarnautojų,
turinčių, pirma, konkrečių žinių išorės santykių srityje ir, antra, gebėjimų, dėl kurių jie gali šias žinias pritaikyti ir
prireikus patenkinti kitus poreikius, įdarbinimui.
Atsižvelgiant į šiuos patikslinimus, darytina išvada, kad įgyvendindamos savo kompetenciją Komisija ir EPSO neperžengė didelės
diskrecijos ribų, nuspręsdamos organizuoti žodinio ir matematinio mąstymo testą ir jam suteikdamos atrankinį pobūdį bei įpareigodamos
jį laikyti jau dirbantiems tarnautojams.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, pirmasis pagrindas yra nepagrįstas ir todėl turi būti atmestas.

Dėl antrojo pagrindo, pagrįsto vienodo požiūrio principo pažeidimu
Šalių argumentai
Pirma, ieškovai, pastebi, kad žodinio ir matematinio mąstymo testas buvo prastos kokybės, kaip tai patvirtino panaikintas
46 klausimas. Ši prasta kokybė labai paveikė jų rezultatus, nes jie turėjo sugaišti per daug laiko neaiškiems klausimams,
o tai trikdė laikant kitus testus.
Antra, ieškovai tvirtina, kad sprendimu skirti papildomą balą visiems kandidatams už kiekvieną panaikintą klausimą negalėjo
būti užtikrintas vienodas požiūris ir testų objektyvumas.
Ieškovai pažymi, kad EPSO panaikino 153 klausimus gebėjimų, susijusių su įvairiomis sritimis, testuose. Jie konkrečiai nurodo
testus, susijusius su tokiomis sritimis: „kaimo plėtra, maisto sauga ir aplinka“, „ekonomikos plėtra, privatus ir komercinis
sektorius“, „geras valdymas ir saugumas“. Skyrus balą už kiekvieną iš šių klausimų buvo iš esmės pakeistas testų pobūdis ir
panaikintas vienodas požiūris į kandidatus. Iš tiesų suteikus šiuos balus, kandidatai, užsiregistravę į gebėjimų sričių testus,
kuriuose buvo panaikinti klausimai, atsidūrė palankesnėje padėtyje nei kandidatai, užsiregistravę į kitos srities testus,
kuriuose nebuvo panaikinti jokie klausimai. Be to, atsižvelgiant į panaikintų klausimų skaičių specifinių žinių testas šiose
srityse tapo nepagrindinis. Galiausiai EPSO panaikino klausimus tik testų versijose kai kuriomis kalbomis. Dėl to kandidatai,
kurie laikė testus kitomis kalbomis ir turėjo atsakyti į šiuos klausimus, atsidūrė nepalankesnėje padėtyje.
Komisija atsikerta, kad EPSO, kaip ir konkursų atrankos komisijos, turi didelę diskreciją. EPSO naudojasi šia diskrecija būtent,
kai per testus, kurie dėl didelio dalyvių skaičiaus, laikantis proporcingumo bei gero administravimo principų negali būti
rengiami iš naujo, buvo padaryta pažeidimų ar klaidų.
Komisija teigia, kad šiuo atveju didelės dalies testų rengimas iš naujo būtų neproporcingas ir sprendimas panaikinti žodinio
ir matematinio mąstymo testo 31 bei 46 klausimus buvo adekvatus.
Bet kuriuo atveju Komisija ginčija, kad klausimų panaikinimas galėtų sukelti ieškovų diskriminaciją.
Pirma, Komisija nurodo, kad vienodas požiūris į kandidatus ginčijamuose testuose negalėjo būti taikomas taip kaip konkursuose,
nes iš anksto nebuvo nustatytas laimėsiančių asmenų skaičius ir nebuvo lyginamojo vertinimo.
Antra, Komisija pabrėžia, kad panaikinant probleminius klausimus buvo laikytasi vienodo požiūrio principo kiekvienoje pareigų
grupėje ir kiekvienoje srityje.
Trečia, kalbant apie žodinio ir matematinio mąstymo testą, organizuotą „Išorės santykių“ pareigų sričiai, Komisija pastebi,
kad 46 klausimo formuluotėje klaida buvo padaryta tik anglų kalbos versijoje. Todėl tariamas ieškovų sutrikdymas galėjo paveikti
tik tarnautojus, kurie laikė testą šia kalba. Be to, Komisija primena, kad diskriminacija, kuri gali paveikti akto teisėtumą,
negali atsirasti dėl pačių suinteresuotųjų asmenų individualaus elgesio. Galiausiai ji pabrėžia, kad 46 klausimas iš pradžių
panaikintas tik angliškoje versijoje, o vėliau jis panaikintas ir versijose kitomis kalbomis, kad būtų užtikrintas vienodas
požiūris į kandidatus. 31 klausimas buvo panaikintas tokiu pačiu būdu ir visiems kandidatams.
Ketvirta, dėl klausimų specifinių žinių testuose panaikinimo Komisija tvirtina, kad nė vienas ieškovas neišlaikė žodinio ir
matematinio mąstymo testo ir ši aplinkybė juos išskyrė iš kitų kandidatų. Jie neturėjo jokio suinteresuotumo kritikuoti specifinių
žinių testo klausimų panaikinimo pagrįstumo.
Tarnautojų teismo vertinimas
Teismo praktikoje pripažinta, kad atrankos komisija turi didelę diskreciją, kai susiduria su pažeidimais ar klaidomis, padarytais
vykstant atviriems konkursams, kuriuose dalyvauja daug kandidatų, dėl ko laikantis proporcingumo bei gero administravimo principų
iš naujo negali būti rengiami konkursų testai (2001 m. gegužės 2 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Giulietti ir kt. prieš Komisiją
, T‑167/99 ir T‑174/99, Rink. VT, p. I‑A‑93 ir II‑441, 58 punktas).
Nors EPSO nėra atrankos komisija ir ginčijamas testas nebuvo konkursas, ši teismų praktika gali būti jai taikoma, nes organizuodama
atrankos testus EPSO turi didelę diskreciją (žr. 58 punktą).
Be to, neginčijama, kad šiuo atveju į kvietimą teikti paraiškas atsiliepė daug kandidatų.
Susidūrusi su probleminiais klausimais šios bylos aplinkybėmis EPSO galėjo manyti, kad pakanka vien juos panaikinti, nes sprendimas
iš naujo rengti visus testus būtų neproporcingas ir prieštarautų gero administravimo principui.
Vis dėlto reikia patikrinti, ar šis panaudotas panaikinimo metodas nepanaikino vienodo požiūrio į kandidatus.
Pagal nusistovėjusią teismo praktiką vienodo požiūrio principas reikalauja, kad panašios situacijos nebūtų vertinamos skirtingai,
o skirtingos situacijos – vienodai, jei toks vertinimas negali būti objektyviai pagrįstas (2007 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo
Teismo sprendimo
Lindorfer prieš Tarybą
, C‑227/04 P, Rink. p. I‑6767, 63 punktas ir 2008 m. liepos 17 d. Sprendimo
Campoli prieš Komisiją
, C‑71/07 P, Rink. p. I‑5887, 50 punktas). Be to, vienodo požiūrio principo pažeidimas reiškia, kad dėl ginčijamo vertinimo
tam tikri asmenys patenka į nepalankesnę padėtį nei kiti (1962 m. liepos 13 d. Teisingumo Teismo sprendimas
Klöckner-Werke ir Hoesch prieš Vyriausiąją valdybą
, 17/61 ir 20/61, Rink. p. 615, 652, ir 2008 m. gruodžio 16 d. Sprendimo
Atlantique et Lorraine ir kt.
, C‑127/07, Rink. p. I‑0000, 39 punktas; 2006 m. balandžio 5 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Deutsche Bahn prieš Komisiją
, T‑351/02, Rink. p. II‑1047, 137 punktas).
Šioje byloje pirmiausia reikia priminti, kad kvietime teikti paraiškas nei Komisija, nei EPSO iš anksto nenustatė konkretaus
laimėsiančių asmenų skaičiaus. Todėl atrankos testuose nereikėjo tiesiogiai lyginti kandidatų. Taigi, kaip pažymi Komisija,
vienodas požiūris į juos netaikomas taip kaip konkurso atveju.
Vis dėlto šiomis aplinkybėmis negalima atmesti, kad kuriems kandidatams, susidūrusiems su probleminiais klausimais, kuriuos
panaikinant suteikiamas papildomas balas, tai galėjo būti naudinga, leidžiant jiems lengviau pasiekti nustatytą testų išlaikymo
balą.
Kalbant apie žodinio ir matematinio mąstymo testą, reikia nurodyti, jog nustatyta, kad buvo panaikinti vien 31 ir 46 klausimai.
Ieškovai tvirtina, kad 46 klausimas jiems sukėlė tiek problemų, kad tai trikdė laikant kitus testus. Per posėdį jie patikslino,
kad tam tikri kandidatai „praleido“ šį klausimą, nors kiti turėjo į jį atsakyti. Vis dėlto net darant prielaidą, kad šis klausimas
trikdė suinteresuotuosius asmenis ar kėlė jiems daugiau problemų nei kitiems asmenims, tiek, kad buvo paveiktas jų gebėjimas
laikyti visą testą, ši situacija atsirado dėl jų pačių elgesio kilus sunkumams. Ieškovų teiginiai visai neįrodo, kad jie buvo
diskriminuoti taikant pasirinktą panaikinimo metodą, o atvirkščiai, pabrėžia, jog yra skirtumų tarp jų ir kitų kandidatų (šiuo
klausimu žr. 2001 m. sausio 17 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Gerochristos prieš Komisiją
, T‑189/99, Rink. VT, p. I‑A‑11 ir II‑53, 26 punktą). Be to, du minėti klausimai buvo panaikinti visose kalbinėse testų versijose
būtent tam, kad būtų užtikrintas vienodas požiūris į kandidatus.
Be to, kaltinimai dėl 153 klausimų panaikinimo specifinių žinių, susijusių su įvairiomis sritimis, testuose neturi reikšmės.
Iš tiesų ieškovai neišlaikė žodinio ir matematinio mąstymo testo, kurio atrankinis pobūdis buvo priimtinas, kaip tai įrodyta
nagrinėjant pirmąjį pagrindą.
Šiomis aplinkybėmis EPSO pasirinktas sprendimas panaikinti probleminius klausimus negalėjo panaikinti vienodo požiūrio į kandidatus
ieškovų nenaudai.
Todėl antrasis pagrindas yra nepagrįstas ir turi būti atmestas.

Dėl trečiojo pagrindo, pagrįsto PTN 1d straipsnio ir pareigos motyvuoti pažeidimu
Šalių argumentai
Ieškovai teigia nustatę tam tikrus pažeidimus, dėl kurių ginčijamais aktais pažeidžiamas vienodo požiūrio principas. Todėl
remiantis 2001 m. balandžio 24 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimu
Torre ir kt. prieš Komisiją
(T‑159/98, Rink. VT, p. I‑A‑83 ir II‑395, 46 ir 47 punktai) ir 2003 m. kovo 5 d. Sprendimu
Staelen prieš Parlamentą
(T‑24/01, Rink. VT, p. I‑A‑79 ir II‑423, 47 ir 58 punktai) Komisija turėtų įrodyti, kad šie pažeidimai neturėjo įtakos testų
galutiniam rezultatui. Tačiau Komisija nepateikė šių įrodymų.
Ieškovai šia aplinkybe grindžia pareigos motyvuoti ir PTN 1d straipsnio 5 dalies pažeidimą.
Komisija atsako, kad negalėjo paneigti ieškovų teiginių, nes jie nenurodė jokių diskriminacijos požymių.
Be to, atsiliepime į ieškinį byloje F 75/08 Komisija tvirtina, kad kaltinimas, pagrįstas pareigos motyvuoti pažeidimu, yra
nepriimtinas, nes nebuvo nurodytos jį pagrindžiančios aplinkybės. Bet kuriuo atveju jis yra nepagrįstas, nes ieškovai žinojo
ginčijamus aktus pagrindžiančias priežastis, kandidatams suteikus informacijos vykstant atrankos procedūrai pateiktuose atsakymuose
į nuo 2007 m. spalio 30 d. iki lapkričio 25 d. „peržiūros prašymus“ bei atsakymuose į 2008 m. sausio 25 d. pateiktus skundus.
Tarnautojų teismo vertinimas
Pirmiausia reikia nurodyti, kad ieškovai grindžia trečiąjį pagrindą būtent PTN 1d straipsnio 5 dalimi, kuri netaikoma sutartininkams.
Be to, šis pagrindas atrodo susijęs su antruoju ir trečiuoju pagrindais. Kadangi Tarnautojų teismas konstatavo, kad jie nepagrįsti
dėl 43 ir paskesniuose punktuose bei 77 ir paskesniuose punktuose nurodytų motyvų, nereikia aiškintis, ar ieškovai įrodė pažeidimus,
dėl kurių būtų galima preziumuoti, jog ginčijamais aktais pažeistas vienodo požiūrio principas. Šis pagrindas yra nesvarbus.
Iš tiesų, kadangi iš pirmųjų dviejų pagrindų nagrinėjimo matyti, kad nebuvo nustatytas joks pažeidimas vykstant testams, Komisija
negalėjo daryti prielaidos, kad buvo padaryti pažeidimai, ir įrodyti, jog jie nepadarė įtakos minėtų testų galutiniam rezultatui
ir dėl jų neatsirado diskriminacijos.
Galiausiai pagrindas yra neaiškus. Iš jo formuluotės ir ypač nuorodos į minėtus 2001 m. balandžio 24 d. Sprendimą
Torre ir kt. prieš Komisiją
ir 2003 m. kovo 5 d. Sprendimą
Staelen prieš Parlamentą
matyti, kad ieškovai tarsi kaltina Komisiją neįrodžius Tarnautojų teisme, jog tariamais jų nurodytais pažeidimais nebuvo
padaryta įtaka ginčijamų testų rezultatams.
Jei būtent taip reikėtų suprasti šį pagrindą, reikėtų pripažinti, kad ieškovai painioja, pirma, pareigą motyvuoti, kuria jie
remiasi ir kuri pagal PTN 25 straipsnį ir KTĮS 11 bei 81 straipsnius yra būtinas formalumas priimant administracinius sprendimus
asmens nenaudai, kuriuos galima apskųsti Tarnautojų teismui, ir, antra, teisminius ginčus bei teisės į gynybą įgyvendinimą
vykstant teisminiam procesui, kuriai minėtos nuostatos netaikomos.
Todėl trečiasis pagrindas turi būti atmestas.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia atmesti visą ieškinį.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Procedūros reglamento 87 straipsnio 1 dalį nepažeidžiant šio reglamento II dalies 8 skyriaus kitų nuostatų pralaimėjusiai
šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to reikalavo. Pagal to paties straipsnio 2 dalį, kai
to reikalauja teisingumas, Teismas gali nuspręsti iš pralaimėjusios šalies priteisti tik dalį bylinėjimosi išlaidų arba nuspręsti,
kad pralaimėjusi šalis visai jų neturi padengti.
Iš šio sprendimo matyti, kad ieškovai pralaimėjo bylą. Be to, Komisija reikalavimuose aiškiai prašė priteisti iš ieškovų bylinėjimosi
išlaidas. Kadangi bylos aplinkybėmis negalima pateisinti Procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalies nuostatų taikymo, iš
ieškovų reikia priteisti visas bylinėjimosi išlaidas.
Vis dėlto reikia atsižvelgti į tai, kad ieškovai byloje F‑20/08 ir ieškovė byloje F‑34/08 pareiškė šiuos ieškinius ir ieškinį
F‑75/08, kuris buvo taip pat pareikštas ir kitų ieškovų byloje F‑75/08.
Remdamasis šiais motyvais,
TARNAUTOJŲ TEISMAS (antroji kolegija)
nusprendžia:
1.
Atmesti ieškinius F-20/08, F-34/08 ir F-75/08.
2.
J. Aparicio ir kiti ieškovai, nurodyti priede nuo 1 iki 18 numerio, padengia bylinėjimosi išlaidas byloje F-20/08 ir devyniolika
keturiasdešimt šeštųjų dalių bylinėjimosi išlaidų byloje F‑75/08. A. Simon padengia bylinėjimosi išlaidas byloje F‑34/08 ir
vieną keturiasdešimt šeštąją dalį bylinėjimosi išlaidų byloje F‑75/08. Ieškovai, nurodyti priede nuo 19 iki 40 numerio ir
nuo 42 iki 46 numerio, padengia dvidešimt šešias keturiasdešimt šeštųjų bylinėjimosi išlaidų dalių byloje F‑75/08.
Kanninen
Boruta
Van Raepenbusch
Paskelbta 2009 m. rugsėjo 29 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Kanclerė

Pirmininkas
W. Hakenberg

H. Kanninen
Šį sprendimą ir jame cituojamus Bendrijos teismų sprendimus, kurie nėra paskelbti Rinkinyje, galima rasti Teisingumo Teismo
interneto svetainėje www.curia.europa.eu
PRIEDAS
Kadangi šioje(-se) byloje(-ose) ieškovų yra labai daug, jų vardai ir pavardės šiame priede nenurodomi.
*
Proceso kalba: prancūzų.