CELEX: 62003TJ0101
A tengerentúli országok és területek társulásának rendszere
Nem TOT származásúnak minősülő cukor
Származási szabályoktól való eltérés iránti kérelem
Az eltérés iránti kérelem elutasítása
Indokolási kötelezettség

A jogvita előzményei
1       A curaçaoi (Holland Antillák) székhelyű Suproco NV társaság finomítatlan nádcukor kockacukorrá és ömlesztett nádcukorrá történő
feldolgozásával foglalkozik.
2       A Suproco 1995
‑
i alapításától kezdődően elsődlegesen afrikai, karibi és csendes
‑
óceáni (AKCS) államokból, illetve kisebb mértékben az Európai Közösségből származó nádcukor feldolgozását végezte. A végtermékeket
az ún. „származási kumuláció” szabályai alapján a tengerentúli országokból és területekről (TOT) származó termékeknek kellett
tekintetni, amelynek folytán azokat vámmentesen lehetett a Közösségbe importálni.
3       Tekintettel az alapanyag
‑
beszerzéshez, valamint a Közösség által különösen az AKCS
‑
TOT származási kumulációba tartozó cukorra bevezetett védintézkedésekhez kapcsolódóan felmerült nehézségekre, a Suproco az
eredetileg a tengerentúli országoknak és területeknek az Európai Gazdasági Közösséggel való társulásáról szóló, 1991. július
‑
i 91/482/EGK tanácsi határozat (HL L 263., 1. o.) II. mellékletének 2. cikkében írt ún. „30/70” rendszer alapján kezdett cukrot
forgalmazni. E rendszerben a cukrot TOT
‑
származásúnak lehet tekintetni, feltéve hogy a bármilyen eredetű nád
‑
vagy répacukor és a felhasznált kémiailag tiszta szacharóz értéke nem haladja meg a termék üzemi kiindulás szerinti árának
30%
‑
át. E szabály tiszteletben tartása érdekében a felperes a Kolumbiából származó cukrot melasszal színezte és ízesítette.
4       Az Európai Közösség és a tengerentúli országok és területek társulásáról szóló, 2001. november 27
‑
i 2001/822/EK határozat (HL L 314., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 38. kötet, 319. o., a továbbiakban: TOT
‑
határozat) III. melléklete 5. cikke (1) bekezdésének g) pontjában írt meghatározás szerint azonban „a cukor színezés[ét] vagy
kockacukor készítés[ét]” a származó termék minőségének megszerzéséhez nem kielégítő megmunkálási vagy feldolgozási műveleteknek
kell tekinteni.
5       Ilyen körülmények között a Holland Királyság 2002. február 20
‑
án a TOT
‑
határozat III. mellékletének 37. cikke alapján eltérés iránti kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz. Kérelmében a TOT
‑
határozat III. melléklete 6. cikkének (4) bekezdésében írt, AKCS/EK–TOT származási kumuláció alá tartozó 28 000 tonna éves
kontingens keretében 3000 tonna éves mennyiségre vonatkozóan eltérés engedélyezését kérte a Suproco javára.
6       A Bizottság kérdéseit és a Vámkódex Bizottságban lefolytatott kezdeti megbeszéléseket követően a Holland Királyság 2002. május
‑
i levelében jelezte, hogy kérelmét későbbi értesítésig visszavonja annak érdekében, hogy megvizsgálja a felperes AKCS
‑
cukorral történő ellátásának egyéb lehetőségeit.
7       Az elvégzett vizsgálatokat követően a Holland Királyság az eltérés iránti kérelmének „felélesztése” céljából 2002. október
‑
én levelet küldött a Bizottság részére.
8       A Bizottság 2003. január 10
‑
én meghozta a 2001/822/EK tanácsi határozattól a Holland Antillákról származó cukorra vonatkozó származási szabályok tekintetében
történő eltérés megtagadásáról szóló, 2003. január 10
‑
i 2003/34/EK határozatot (HL L 11., 50. o., a továbbiakban: megtámadott határozat).

Az eljárás és a felek kérelmei
9       Az Elsőfokú Bíróság Hivatalánál 2003. március 14
‑
én benyújtott keresetlevelével a felperes megindította a jelen keresetet.
10     Az Elsőfokú Bíróság harmadik tanácsának elnöke 2003. szeptember 18
‑
i végzésével engedélyezte a Tanács és a Spanyol Királyság számára, hogy az alperes kérelmét támogatva, illetve a Holland Királyság
számára, hogy a felperes kérelmét támogatva az eljárásban beavatkozóként részt vegyen. Ez utóbbi az Elsőfokú Bíróság eljárási
szabályzata 116. cikke 2. §
‑
ának megfelelően kérte, hogy a válasz egyes bizalmas részei ne szerepeljenek a beavatkozókkal közlendő iratokban. A Holland
Királyság elkészítette válaszának a bizalmas részeket nem tartalmazó változatát, és az eljárási iratoknak a beavatkozókkal
való közlése e változatra korlátozódott. A beavatkozók nem emeltek kifogást e tekintetben, és a részükre megállapított határidőn
belül benyújtották beadványaikat.
11     Az előadó bíró jelentése alapján az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács) a szóbeli szakasz megnyitásáról határozott. Az Elsőfokú
Bíróság pervezető intézkedések keretében felhívta a Suprocót, a Bizottságot és a Holland Királyságot irataik benyújtására.
12     A felek szóbeli előterjesztéseit és az Elsőfokú Bíróság által feltett szóbeli kérdésekre adott válaszait a 2004. november
‑
i tárgyaláson meghallgatták. A Bizottság írásbeli felhívást kapott egy további kérdés megválaszolására, amelynek a kitűzött
határidőn belül eleget tett. A Suproco benyújtotta a Bizottság válaszára tett észrevételeit, és elkészítette észrevételeinek
a bizalmas részeket nem tartalmazó változatát. A Suproco észrevételeinek a beavatkozókkal való közlése e változatra korlátozódott.
A beavatkozók nem emeltek kifogást e tekintetben. A szóbeli szakaszt 2005. január 25
‑
én lezárták.
13     A Suproco azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:
–       nyilvánítsa keresetét megalapozottnak;
–       semmisítse meg a megtámadott határozatot; és
–       kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.
14     A Bizottság azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:
–       utasítsa el a keresetet mint megalapozatlant; és
–       kötelezze a Suprocót a költségek viselésére.
15     A Tanács azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság adjon helyt a Bizottság kérelmének.
16     A Spanyol Királyság azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:
–       nyilvánítsa a TOT
‑
határozat III. melléklete 5. cikke (1) bekezdése g) pontjával szemben emelt jogellenességi kifogást elfogadhatatlannak, illetve
másodlagos kérelmében kéri, hogy azt az Elsőfokú Bíróság utasítsa el;
–       utasítsa el a megtámadott határozat ellen benyújtott keresetet; és
–       kötelezze a Suprocót a költségek viselésére.
17     A Holland Királyság azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a megtámadott határozatot.

Indokolás
18     A Suproco keresete alátámasztására három jogalapot jelöl meg. A társaság az elsődlegesen előadott első jogalapját a TOT
‑
határozat III. melléklete 5. cikke (1) bekezdésének g) pontjával szemben emelt jogellenességi kifogásra alapítja. Másodlagosan
előadott második jogalapjában a Bizottság hatáskörének hiányára hivatkozik. A harmadik, szintén másodlagosan előadott jogalapot
a TOT
‑
határozat III. melléklete 37. cikkének megsértésére, valamint a tényállás téves értelmezésére alapítja.
19     Előzetesen meg kell állapítani, hogy a megtámadott határozat az EK 249. cikk negyedik bekezdésének megfelelő határozat, amelyet
így az EK 253. cikk értelmében indokolni kell. Az indokolás hiánya vagy nem megfelelő volta lényeges eljárási szabálysértésének
minősül, és olyan közérdekű körülmény, amelyet a közösségi bíróságnak hivatalból kell vizsgálnia (a Bíróság C
‑
367/95. P. sz., Bizottság kontra Sytraval és Brink's France ügyben 1998. április 2
‑
án hozott ítéletének [EBHT 1998., I
‑
1719. o.] 67. pontja és az Elsőfokú Bíróság T
‑
12/99. és T
‑
63/99. sz., UK Coal kontra Bizottság egyesített ügyben 2001. július 12
‑
én hozott ítéletének [EBHT 2001., II
‑
2153. o.] 199. pontja).
20     Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az EK 253. cikkben előírt indokolásnak a szóban forgó jogi aktus jellegéhez kell igazodnia,
és az aktust kibocsátó intézmény érvelésének olyan pontosan és félreérthetetlenül kell belőle kitűnnie, hogy lehetővé tegye
az érintettek számára az intézkedés indokainak megismerését és a közösségi bíróság számára a felülvizsgálat elvégzését. Az
indokolási kötelezettséget az eset körülményeire, így különösen a jogi aktus tartalmára, a hivatkozott indokok jellegére,
és a címzettek vagy az aktus által közvetlenül és személyükben érintett egyéb személyek magyarázathoz fűződő érdekére tekintettel
kell vizsgálni. Nem követelmény, hogy az indokolás valamennyi releváns tény
‑
és jogkérdésre külön kitérjen, minthogy azt a kérdést, hogy valamely aktus indokolása megfelel
‑
e az EK 253. cikk által támasztott követelményeknek, nemcsak az indokolás szövegére, hanem körülményeire, valamint az adott
területre vonatkozó jogszabályok összességére is figyelemmel kell vizsgálni (a Bíróság a fenti 19. pontban hivatkozott, Bizottság
kontra Sytraval és Brink’s France ügyben hozott ítéletének 63. pontja, a C
‑
301/96. sz., Németország kontra Bizottság ügyben 2003. szeptember 30
‑
án hozott ítéletének [EBHT 2003., I
‑
9919. o.] 87. pontja és a C
‑
42/01. sz., Portugália kontra Bizottság ügyben 2004. június 22
‑
én hozott ítéletének [EBHT 2004., I‑6102. o.] 66. pontja).
21     Először is meg kell állapítani, hogy a jelen ügyben a Holland Köztársaság által a TOT
‑
határozat III. mellékletének 37. cikke alapján benyújtott eltérés iránti kérelem egy sor, a Bizottsággal közölt tényen és
gazdasági adaton alapul. A Holland Királyság egyebek mellett kitöltötte a TOT
‑
határozat III. mellékletének 7. függelékében szereplő, e melléklet 37. cikke (2) bekezdésében említett űrlapot. A holland
hatóságok által kitöltött űrlap a termelési költségekre és kolumbiai eredetű alapanyag felhasználása során keletkező hozzáadott
értékre vonatkozóan tartalmazott információkat. Hangsúlyozni kell, hogy a Bizottság a megtámadott határozatban nem hívta fel
a figyelmet arra, hogy a Holland Királyság által benyújtott adatok nem elegendőek. A Bizottság tehát úgy vélte, hogy rendelkezik
valamennyi, a TOT
‑
határozat III. melléklete 37. cikke (2) bekezdése által előírt információval.
22     Másodsorban ki kell emelni, hogy a Holland Királyságnak mint az eltérés kérelmezőjének és a Suprocónak mint – az eltérés engedélyezése
esetén – az eltérés kedvezményezettjének érdeke fűződött volna ahhoz, hogy a Bizottságtól magyarázatot kapjon.
23     Harmadsorban megállapítandó, hogy a megtámadott határozat a Holland Királyság eltérés iránti kérelmének elutasítása körében
a TOT
‑
határozat III. mellékletének 37. cikkére és különösen e cikknek az (1), illetve (8) preambulumbekezdésben említett (4), illetve
(7) bekezdésre hivatkozik.
24     A TOT
‑
határozat III. melléklete 37. cikkének (4) bekezdése szerint minden esetben meg kell vizsgálni azt, hogy a származási kumuláció
szabályai megoldást jelentenek
‑
e a problémára. Ebből az következik, hogy ha a származási kumuláció szabályai megoldást jelentenek a problémára, a Bizottság
jogosult az eltérés iránti kérelem elutasítására.
25     A TOT
‑
határozat III. melléklete 37. cikkének (7) bekezdése akként rendelkezik, hogy „[a]z (1)–(6) bekezdés sérelme nélkül az eltérést
meg kell adni, amennyiben a TOT
‑
ban felhasznált nem származó termékekhez hozzáadott érték eléri a késztermék értékének 45%
‑
át, feltéve hogy az eltérés nem olyan, amely súlyos károkat okoz a Közösség, illetve egy vagy több tagállam gazdasági ágazatában”.
A „sérelme nélkül” kifejezés használata arra utal, hogy az e bekezdésben írt szabályok mellett a TOT
‑
határozat III. melléklete 37. cikkének (1)
‑
(6) bekezdése továbbra is alkalmazható. A Bizottság tehát még a TOT
‑
határozat III. melléklete 37. cikkének (7) bekezdésében fogalt feltétel teljesülése esetén is köteles megvizsgálni, hogy a
származási kumuláció szabályai megoldást jelentenek
‑
e a problémára. Ha igen, a fent írtaknak megfelelően a Bizottság jogosult az eltérés iránti kérelem elutasítására. A Bizottság
azonban akár a TOT
‑
határozat III. melléklete 37. cikke (7) bekezdésének alkalmazása mellett dönt, akár nem, kellő pontossággal fel kell tüntetnie
a határozatban az azt alátámasztó indokokat.
26     A fenti megfontolásokra figyelemmel meg kell vizsgálni, hogy a jelen ügyben a megtámadott határozat indokolása megfelel
‑
e az EK 253. cikk által támasztott követelményeknek.
27     A megtámadott határozat kilenc preambulumbekezdésből és az eltérés iránti kérelmet elutasító, két cikkből álló rendelkező
részből tevődik össze.
28     Az (1) preambulumbekezdés meghatározza a Holland Királyság által benyújtott eltérés iránti kérelem jogi hátterét, említést
téve többek között a TOT
‑
határozat III. melléklete 37. cikkének (1) és (4) bekezdéséről.
29     A (2) preambulumbekezdés megjelöli a Holland Királyság által eredetileg 2002. február 20
‑
án benyújtott eltérés iránti kérelem tárgyát.
30     A (3) preambulumbekezdés megemlíti, hogy e kérelmet a Holland Királyság 2002. május 13
‑
án visszavonta.
31     A (4) preambulumbekezdés kifejti, hogy „öt különböző AKCS
‑
állam cukortermelői 2002 májusában és júniusában megtagadták a szükséges cukornak az érintett termelő számára történő szállítását,
míg egy guyanai székhelyű termelő hajlandó volt a kért mennyiségű és minőségű cukor szállítására, azonban a kolumbiai cukornál
(275 USD/tonna a vevő raktáráig történő szállítással) jelentősen magasabb áron (450 USD/tonna, FOB Georgetown).” A Holland
Köztársaság ezen információkat 2002. október 4
‑
én közölte a Bizottsággal.
32     Az (5) preambulumbekezdés tartalmazza a Holland Királyság arra vonatkozó előadását, hogy az Antillákon 3000 tonna késztermékkel
kapcsolatban felmerülő munkaerő
‑
és közvetett költségek elérik a 1 095 570 eurót. A késztermékek értéke 3 241 200 euró. Ezen adatok a benyújtás iránti kérelemhez
csatolt űrlapról származnak.
33     A (6) preambulumbekezdés megemlíti, hogy a benyújtott információk tanúsága szerint az ügylet hozzáadott értéke mind a kolumbiai
cukor, mind a guyanai cukor szállítása esetén meghaladja az üzemi kiindulás szerinti ár 45%
‑
át. A hozzáadott értékre vonatkozó megállapítás a guyanai cukor esetében a Bizottság által elvégzett számításon alapul, amelyet
a Holland Királyság által megadott adatok alapján végzett.
34     A (7) preambulumbekezdés említést tesz arról, hogy a Suproco a 2002. évre nyitott évi 28 000 tonna kontingens terhére 6222
tonna mennyiségre vonatkozó importengedélyt kapott. A Holland Királyság ezt az információt a 2002. október 4
‑
i levelében közölte a Bizottsággal.
35     A fentiek alapján igaz ugyan, hogy a megtámadott határozat (1) preambulumbekezdése utal a TOT
‑
határozat III. mellékletének egyes rendelkezéseire, és a (2) preambulumbekezdés is megjelöli az eltérés iránti kérelem tárgyát,
a (3)
–
(7) preambulumbekezdés azonban csak a Holland Kormány által előadott (a (3)
–
(5) és a (7) preambulumbekezdés) vagy az általa szolgáltatott információk (a (6) preambulumbekezdés) alapján meghatározott
ténybeli körülmények ismertetésére szorítkozik. A (9) preambulumbekezdés pedig megállapítja, hogy a megtámadott rendeletben
foglalt rendelkezések összhangban vannak a Vámkódex Bizottság álláspontjával.
36     Jogi értelemben csak a megtámadott határozat (8) preambulumbekezdése tartalmazza a Holland Királyság által benyújtott eltérés
iránti kérelem elutasításának indokolását.
37     A (8) preambulumbekezdés akként rendelkezik, hogy „[t]ekintettel a III. melléklet 37. cikkének (1) bekezdésére, a fenti körülmények
alapján a kért eltérés nem indokolt. A benyújtott információk tanúsága szerint a származási kumuláció szabályai megoldást
jelentenek a problémára. Semmilyen olyan információt nem adtak elő, amelyből kitűnne, hogy a guyanai cukor felhasználása oly
mértékben gazdaságtalan lenne, amely a termelő tevékenységének beszüntetéséhez vezetne. Ezenfelül pedig tekintettel arra,
hogy az ügylet hozzáadott értéke mind a kolumbiai, mind a guyanai cukor szállítása esetén meghaladja a késztermék üzemi kiindulás
szerinti árának 45%
‑
át, a 37. cikk (7) bekezdése nem alkalmazható.”
38     E preambulumbekezdés második mondata a TOT
‑
határozat III. melléklete 37. cikke (4) bekezdésének alkalmazására vonatkozik, mivel megállapítja, hogy a származási kumuláció
szabályai alapján a probléma megoldható. Az e mondatban foglalt kategorikus és szűkszavú kijelentést azonban semmilyen világosan
megfogalmazott indokolás nem támasztja alá.
39     Különösen a (8) preambulumbekezdés második mondatában írt kijelentés nem indokolható megfelelően az e preambulumbekezdés harmadik
mondatában foglaltakkal.
40     A harmadik mondatban használt kifejezések arra utalnak, hogy a Bizottság a guyanai cukor felhasználására vonatkozóan feltehetően
gazdaságossági számításokat végzett. E számítást annak megítéléséhez kellett elvégezni, hogy a származási kumuláció szabályai
alapján megoldhatók
‑
e a Suproco esetében felmerült problémák. A megtámadott határozat azonban nemcsak a Bizottság által alkalmazott számítási
módot nem tartalmazza, hanem még annak eredményét sem. Az ügy irataiból sem lehet arra következetni, hogy a számítás módszerét
vagy eredményét a közigazgatási eljárás során közölték volna a Holland Királysággal, vagy akár a Suprocóval. Még annak feltételezése
esetén is, hogy a kérdéses számítási mód a megtámadott határozat többi preambulumbekedésében írt körülményekből levezethető,
a devizák közötti átváltás miatt a számítás bizonytalan eredménnyel járna. A megtámadott határozat (4) preambulumbekezdésében
ugyanis a guyanai cukor ára amerikai dollárban (USD), míg az (5) preambulumbekezdésben írt gazdasági adatok euróban vannak
meghatározva. Azonban sem a megtámadott határozat, sem a közigazgatási eljárásra vonatkozó iratok nem tesznek említést arról,
hogy a Bizottság milyen árfolyamot használt.
41     Továbbá a (8) preambulumbekezdés harmadik mondata nem ad magyarázatot arra, hogy „nem gazdaságos” (illetve a megtámadott határozat
más nyelvi változatai szerint „nem kifizetődő”) tevékenységet folytató vállalkozás mindezek ellenére hogyan dönthet mégis
a termelés folytatása mellett.
42     E körülményekből következően nem lehet kellő pontossággal megállapítani, hogy a Bizottság mely indokok alapján jutott arra
a következtetésre, hogy a probléma a származási kumuláció szabályai alapján megoldható, és a guyanai cukor felhasználása nem
vezet a termelő tevékenységének beszüntetéséhez. Ilyen körülmények mellett a megtámadott határozat indokolása nem teszi lehetővé,
hogy az Elsőfokú Bíróság elvégezze felülvizsgálatát.
43     Ezen indokolás nem teszi lehetővé, hogy a Holland Királyság és a Suproco megismerje a hozott intézkedés indokait, és megvédje
jogait az Elsőfokú Bíróság előtt. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a Suproco a keresetlevelében a TOT
‑
határozat III. melléklete 37. cikke (3) bekezdése b) pontjának megsértésére alapított – a Holland Királyság beavatkozási beadványában
támogatott – jogalapra hivatkozik. A Suproco álláspontja szerint ugyanis a Bizottság megsértette e rendelkezést, amennyiben
úgy vélte, hogy a tevékenység beszüntetése az eltérés megadásának elengedhetetlen feltétele. Azonban a megtámadott határozat
szövegéből nehéz megállapítani, hogy a Bizottság alkalmazta‑e, vagy sem a TOT
‑
határozat III. melléklete 37. cikke (3) bekezdésének b) pontját, különös tekintettel a (8) preambulumbekezdésben szereplő
azon állításra, miszerint a guyanai cukor használata nem vezet a termelő tevékenységének beszüntetéséhez.
44     Mindemellett meg kell állapítani, hogy a megtámadott határozat (8) preambulumbekezdésének a TOT
‑
határozat III. melléklete 37. cikkének (7) bekezdésére utaló utolsó mondatában foglalt indokolás sem elégíti ki az EK 253. cikk
által támasztott követelményeket.
45     Anélkül, hogy a jelen ügyben az Elsőfokú Bíróságnak állást kellene foglalnia a TOT
‑
határozat III. melléklete 37. cikke (7) bekezdésének lehetséges alkalmazásáról, elegendő rámutatni arra, hogy a megtámadott
határozatban nem szerepel a Bizottság által a guyanai cukorra vonatkozó hozzáadott érték kiszámításához használt módszer,
és a Bizottság e számításra vonatkozóan a beadványaiban más‑más eredményt nyújtott be (az ellenkérelem 35. pontja), a tárgyalás
során (az Elsőfokú Bíróság által feltett kérdést követően) és a tárgyalást követően (az Elsőfokú Bíróság által feltett kérdésre
adott 2004. december 6
‑
i írásos válaszában).
46     E tekintetben a Bizottság által adott magyarázatokból kiderül, hogy az importált cukor esetén a késztermék árát képező hozzáadott
értéket megtestesítő rész (amely a termékek üzemi kiindulás szerinti értéke, csökkentve a harmadik országokból a Közösségbe,
az AKCS‑ és a TOT‑államokba importált anyagok vámértékével) hányadának kiszámításához a 2002. október 4
‑
i 1,0111 euró/1 USD árfolyamot használták. A Bizottság azonban írásbeli válaszában elismeri, hogy az importált cukor vámértékének
kiszámításához egy másik, 1 euró/1 USD‑s árfolyamot használt. Ráadásul ez utóbbi árfolyamot olyan összeg (3 241 200 euró)
alapján elvégzett számításban használta, amely egy harmadik (a 2002. február 20
‑
i 1,1505 euró/1 USD) árfolyammal végzett átváltásból származott. Ezen 3 241 200 eurós összeg, amelyről a megtámadott határozat
minden további magyarázat nélkül kijelenti, hogy az megegyezik a késztermékek értékével, nem a termékek üzemi kiindulás szerinti
árának, hanem a vevőkhöz történő szállítási költséggel növelt üzemi kiindulás szerinti árnak felel meg.
47     A beadványok alapján a Bizottság ugyanakkor úgy véli, hogy a guyanai cukorra vonatkozó hozzáadott érték kiszámításához tonnánként
37,2 USD szállítási költséget indokolt figyelembe venni, mivel a Holland Királyság 2002. október 4‑i levelében említett, tonnánkénti
85 USD összeg túlzottnak tekinthető. A megtámadott határozatban azonban nem szerepel ezen tonnánként 37,2 USD‑nek megfelelő
összeg. A közigazgatási eljárásra vonatkozó iratokból sem derül ki, hogy a Holland Királyságnak, vagy akár a Suprocónak tudomása
volt‑e ezen összegről.
48     Ilyen feltételek mellett a megtámadott határozat (8) preambulumbekezdésének utolsó mondatában szereplő indokolás szintén nem
teszi lehetővé, hogy a Holland Királyság és a Suproco megvédjék jogaikat az Elsőfokú Bíróság előtt, és e bíróság elvégezze
felülvizsgálatát.
49     Mindezek alapján úgy kell tekintetni, hogy a megtámadott határozat indokolása nem felel meg az EK 253. cikk által támasztott
követelményeknek, és így azt ez okból meg kell semmisíteni, anélkül hogy szükséges lenne megvizsgálni a Suproco által a keresete
alátámasztására előadott érdemi jogalapokat.

A költségekről
50     Az eljárási szabályzat 87. cikkének 2. §‑a alapján az Elsőfokú Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére,
ha a pernyertes fél ezt kérte. Mivel a Bizottság pervesztes lett, a Suproco kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek
viselésére.
51     Az eljárási szabályzat 87. cikkének 4. §
‑
a alapján az eljárásba beavatkozó tagállamok és intézmények maguk viselik költségeiket.
A fenti indokok alapján
AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG (ötödik tanács)
a következőképpen határozott:
1)
A 2001/822/EK tanácsi határozattól a Holland Antillákról származó cukorra vonatkozó származási szabályok tekintetében történő
eltérés megtagadásáról szóló, 2003. január 10‑i 2003/34/EK bizottsági határozatot az Elsőfokú Bíróság megsemmisíti.
2)
A Bizottság viseli saját, valamint a Suproco részéről felmerült költségeket.
3)
A Tanács, a Spanyol Királyság és a Holland Királyság maguk viselik saját költségeiket.
Vilaras
Dehousse
Šváby
Kihirdetve Luxembourgban, a 2005. szeptember 22
‑
i nyilvános ülésen.
H. Jung

M. Vilaras
hivatalvezető

elnök
*
Az eljárás nyelve: holland.