CELEX: 62002CJ0046
Direktīva 96/9/EK
Datu bāzu tiesiskā aizsardzība
Sui generis tiesības
Ieguldījums datu bāzes satura iegūšanā, pārbaudē un atspoguļojumā
Futbola čempionātu programma
Derības

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas uz to, kā interpretēt 7. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 11. marta
Direktīvā 96/9/EK par datubāzu tiesisko aizsardzību (OV L 77, 20. lpp, turpmāk tekstā – “Direktīva”).
Šis lūgums tika iesniegts prāvā starp sabiedrību
Fixtures Marketing Ltd
(turpmāk tekstā – “
Fixtures
”) un sabiedrību
Oy Veikkaus Ab
(turpmāk tekstā – “
Veikkaus
”). Tiesvedība ir radusies no tā, ka
Veikkaus
derību organizēšanas mērķiem izmantoja datus, kas attiecas uz Anglijas futbola čempionāta spēlēm.

Atbilstošās tiesību normas

Kopienu tiesiskais regulējums
Direktīvas mērķis saskaņā ar 1. panta 1. punktu ir visu formu datubāzu tiesiskā aizsardzība. Datubāze ir definēta šīs pašas
Direktīvas 1. panta 2. daļā kā “neatkarīgu darbu, datu vai citu materiālu individuāli, elektroniski vai citādi pieejams krājums,
kas sakārtots sistemātiski vai metodiski”.
Direktīvas 3. pants nosaka autortiesību aizsardzību datubāzēm, “kuras to satura atlases vai izkārtojuma ziņā ir autora paša
intelekta radīts darbs”.
Direktīvas 7. pants nosaka
sui generis
tiesības šādā redakcijā:
“Aizsardzības objekts
1.      Tādas datubāzes veidotājam, kuras satura iegūšanā, pārbaudē vai noformēšanā ir veikts kvalitātes un/vai kvantitātes aspektā
būtisks ieguldījums, dalībvalstis nodrošina tiesības novērst visa datubāzes satura vai kvalitātes un/vai kvantitātes aspektā
būtiskas tā daļas ieguvi [iegūšanu].
2.      Šajā nodaļā:
a)      “ieguve [iegūšana]” nozīmē visa datubāzes satura vai būtiskas tā daļas īslaicīgu vai pastāvīgu pārvietošanu uz citu nesēju
jebkādiem paņēmieniem un jebkurā formā;
b)      “atkārtota izmantošana” nozīmē jebkādā formā nodrošinātu brīvu piekļuvi visam datubāzes saturam vai tā daļai, izplatot tās
eksemplārus, to iznomājot vai nodrošinot tās tiešsaisti vai citas pārraides formas. Pirmā datubāzes eksemplāra pārdošana Kopienā,
ko izdara tiesību subjekts vai kāds ar viņa piekrišanu, izbeidz tiesības kontrolēt šo eksemplāru atkārtotu pārdošanu Kopienā.
Publiska iznomāšana nav uzskatāma par ieguvi [iegūšanu] vai atkārtotu izmantošanu.
3.      Pirmajā punktā minētās tiesības var tikt nodotas citiem, deleģētas vai piešķirtas ar licences līgumiem.
4.      Pirmajā punktā minētās tiesības piemēro neatkarīgi no tā, vai datubāze ir vai nav aizsargājama ar autortiesībām vai citām
tiesībām. Turklāt tās piemēro neatkarīgi no tā, vai datubāzes saturs ir vai nav aizsargājams ar autortiesībām vai citām tiesībām.
Datubāzu aizsardzība saskaņā ar 1. punktā minētajām tiesībām neierobežo tiesības, kas ir spēkā attiecībā uz to saturu.
5.      Nav atļauts atkārtoti un sistemātiski iegūt un/vai atkārtoti izmantot nebūtiskas datubāzes satura daļas, ja tas saistīts ar
darbībām, kas traucē normālai šīs datubāzes izmantošanai vai nepamatoti apdraud šīs datubāzes veidotāja likumīgās intereses”.

Valsts tiesiskais regulējums
Pirms Direktīvas transpozīcijas
Tekijänoikeuslaki
(Nr. 404/1961) (Autortiesību likuma), kuru groza Likums Nr. 34/1991, 49. panta 1. daļa noteica, ka ir aizliegts reproducēt
sarakstus, tabulas, programmas un citus līdzīga veida dokumentus, kas apvieno lielu datu daudzumu, bez to autoru piekrišanas
desmit gadu laikā no to publikācijas gada.
Direktīva tika transponēta Somijas likumdošanā ar 1998. gada 3. aprīļa likumu Nr. 250/1998, kas groza likumu Nr. 404/1961.
49. panta 1. daļas Likumā Nr. 404/1961, ko groza Likums Nr. 250/1998, redakcija ir šāda:
“1) Sarakstu, tabulu, programmu un citu līdzīga veida palīgmateriālu, kas apvieno lielu datu daudzumu, vai
2) datubāzes, kuras satura iegūšanā, pārbaudē vai noformēšanā ir veikts būtisks ieguldījums,
autoram ir izņēmuma tiesības izkārtot visu datubāzes saturu vai kvalitātes vai kvantitātes aspektā būtisku tā daļu, to reproducējot
un nododot sabiedrības rīcībā.”
[Neoficiāls tulkojums]

Pamata prāva un prejudiciālie jautājumi
Anglijas profesionālā futbola čempionātu organizācijas tiesības pieder
Football Association Premier League Ltd
un
Football League Ltd
. Tas ietver attiecīgās sezonas spēļu programmas izstrādi, proti – apmēram 2000 spēļu sezonā sadalītas 41 nedēļas laikā.
Šo programmu izstrādē jāņem vērā vairāki faktori, tādi kā spēles, kam pārmaiņus jānotiek kluba mājvietā un izbraukumā, lai
izvairītos no tā, ka vairāki vienas pilsētas klubi spēlē savā mājvietā, obligāta spēļu piesaiste starptautiskām programmām,
citu sabiedrisko pasākumu norises laiki un kārtībsargājošo dienestu pieejamība.
Darbs pie spēļu programmas izstrādes sākas vienu gadu pirms attiecīgās sezonas sākuma. Tas ir uzticēts darba grupai, ko veido
profesionālo līgu un futbola klubu pārstāvji un kam noteiktu skaitu reižu ir jātiekas arī ar citiem pārstāvjiem, tādiem kā
atbalstītāju pārstāvji un kārtības dienesti. Grupas darbam tiek izmantota no sabiedrības
Sema
nopirktā informātikas programmatūra.
Sezonas laikā programmas var mainīt, pielāgojoties eventuāli diktētām izmaiņām, piemēram, televīzijas kanālu prasībām vai
čempionāta dienas pārcelšanai laika apstākļu dēļ.
Profesionālās līgas ir atbildīgas arī par tikšanās laiku kontroli, spēlētāju licenču pārbaudi, kā arī par spēļu rezultātu
kontroli un paziņošanu.

Football League Ltd
visas gada aktivitātes kopā izmaksā apmēram 2,3 miljonus GBP.

Veikkaus
Somijā bauda izņēmuma tiesības rīkot spēles par naudu. It īpaši tas attiecas uz futbola spēlēm. Šajā kontekstā
Veikkaus
dažādām derībām izmantoja datus par angļu futbola čempionātiem, galvenokārt datus par Goda līgu un pirmo līgu. Katru nedēļu
derības tika noslēgtas apmēram par 200 futbola spēlēm. Ik nedēļu
Veikkaus
šo derību rīkošanas mērķiem no interneta, avīzēm vai klubiem ieguva informāciju par apmēram 400 futbola spēlēm un pārbaudīja
informācijas precizitāti ar dažādu avotu palīdzību. Pateicoties derībām par angļu futbola čempionātiem, katru gadu
Veikkaus
slēdza darījumus kopsummā par vairākiem desmitiem miljonu EUR.
1996. gada 17. jūnija spriedumā (S 94/8994 Nr. 5507)
Vantaan käräjäoikeus
noteica, ka futbola spēļu plānošanas saraksts apkopo lielu daudzumu datu Autortiesību likuma 49. panta izpratnē, un tā nosprieda,
ka
Veikkaus
darbība pārkāpj šāda saraksta aizsardzību. Šo spriedumu grozīja 1998. gada 9. aprīļa
Helsingin hovioikeus
(Helsinku Apelācijas tiesa) (Somija) spriedums (S 96/1304 Nr. 1145), ar ko nosprieda, ka šī aizsardzība netika pārkāpta.
Korkein oikeus
(Augstākā tiesa) neatļāva kasāciju pret
Helsingin hovioikeus
spriedumu.
Pēc Direktīvas spēkā stāšanās
Fixtures
iesniedza prasību
Vantaan käräjäoikeus
pret
Veikkaus
par nelikumīgu angļu līgas sastādītās futbola čempionātu spēļu plānošanas datubāzes izmantošanu no 1998. gada 1. janvāra.

Tekijänoikeusneuvosto
(Autortiesību padome), no kuras iesniedzējtiesa šajā lietā pieprasīja viedokli, uzsvēra, ka aizsardzība, ko garantē Somijas
likumdošana, attiecas tikai uz tām datubāzēm, kas atbilst Direktīvas 1. panta 2. punkta definīcijai. Pamatojoties uz iepriekš
minēto
Helsingin hovioikeus
spriedumu, tā nosprieda, ka futbola čempionātu spēļu plānošana veido datubāzi likuma Nr. 404/1961 49. panta izpratnē, ar
likuma Nr. 250/1998 grozījumiem, un šīs datubāzes satura iegūšanā, pārbaudē vai noformēšanā ir veikts būtisks ieguldījums.
Tādēļ tā uzskatīja, ka
Veikkaus
darbības nav pretrunā aizsardzībai, ko bauda šīs datubāzes.
Tā kā pastāvēja šaubas, vai šo spēļu plānojums ir aizsargāta datubāze un kāda veida darbības attiecīgā gadījumā pārkāpj Direktīvas
noteikto aizsardzību,
Vantaan käräjäoikeus
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)      Vai Direktīvas 7. panta 1. punkta nosacījums attiecībā uz prasību par saikni starp datubāzes ieguldījumu un veidošanu var
tikt interpretēts tādā veidā, ka šajā gadījumā “iegūšanas” un “iegūšanas, kas liecina par ieguldījumu” kontekstā šis ieguldījums
iekļauj pat spēļu datumu noteikšanu un spēlējošo komandu “pārus” un ka daži ieguldījumi, kas gala uzskaitījumā nav ņēmuši
vērā to, vai aizsardzības kritēriji ir apvienoti, atklāj spēļu plānošanas gaitu?
2)      Vai Direktīvas mērķis ir atturēt citas personas, kas nav spēļu plānošanas autori, no neatļautas iekļauto datu lietošanas derību
organizēšanai vai citiem komerciāliem mērķiem?
3)      Vai Direktīvas izpratnē
Veikkaus
izmantoja būtisku visas datubāzes daļu tās kvalitātes un/vai kvantitātes aspektā, ņemot vērā to, ka tā no visām plānotajām
spēlēm izmantoja tikai to spēļu datus, kas attiecas uz vienas nedēļas derībām un kas ir ierakstītas iknedēļu spēļu sarakstos,
un ka spēļu dati tika iegūti un pārbaudīti no avotiem, nevis no datubāzes veidotāja, un tas notika pastāvīgi visas sporta
sezonas laikā?”

Par prejudiciālajiem jautājumiem

Par pieņemamību
Eiropas Kopienu Komisija apšauba, ka lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir pieņemams. Tā uzskata, ka, no vienas puses, iesniedzējtiesas
rīkojums neparāda pastāvošu saikni starp angļu futbola līgām un
Fixtures
, nedz arī motīvus un nosacījumus, ar kuriem
Fixtures
ir piešķirtas acīmredzamas pieejas tiesības šo līgu izveidotajai datubāzei. Tā uzsver, no otras puses, ka iesniedzējtiesa
nav precizējusi savu uzskatu par to, vai
Veikkaus
ir ieguvusi un/vai atkārtoti izmantojusi šīs datubāzes saturu Direktīvas 7. panta izpratnē.
Ir jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru nepieciešamība nodrošināt Kopienas likumdošanas interpretāciju, kas būtu
noderīga valsts tiesām, pieprasa, lai valsts tiesa definē tās uzdotā jautājuma faktisko un juridisko kontekstu, kurā iekļaujas
jautājumi, vai vismaz izskaidro faktiskās hipotēzes, uz kurām balstās šie jautājumi (1999. gada 21. septembra spriedums lietā
C‑67/96
Albany
,
Recueil
, I‑5751. lpp., 39. punkts).
Iesniedzējtiesas nolēmumos ietvertajai informācijai ir ne vien jāļauj Tiesai sniegt noderīgas atbildes, bet arī jāsniedz dalībvalstu
valdībām un citām ieinteresētajām personām iespēja iesniegt apsvērumus saskaņā ar EK Tiesas Statūtu 20. pantu. Tiesai ir pienākums
sekot, lai šī iespēja tiek nodrošināta, ņemot vērā to, ka iepriekš minēto noteikumu nozīmē ieinteresētajiem lietas dalībniekiem
tiek paziņoti tikai iesniedzējtiesas nolēmumi (iepriekš minētā sprieduma lietā
Albany
40. punkts).
Šajā gadījumā galvenokārt no lietas dalībnieku un dalībvalstu valdību iesniegtajiem apsvērumiem saskaņā ar EK Tiesas Statūtu
20. pantu izriet, ka norādes iesniedzējtiesas rīkojumā tiem likušas saprast, ka tiesvedība pēc būtības ir radusies no tā,
ka
Veikkaus
sporta derību organizēšanas mērķiem izmantoja angļu futbola līgu izstrādāto čempionātu programmu informāciju, un ka iesniedzējtiesa
šajā kontekstā uzdod jautājumu par Direktīvas 7. pantā minēto
sui generis
tiesību piemērošanas jomu un piemērojamību.
Kopumā iesniedzējtiesas sniegtā informācija dod Tiesai pietiekamu informāciju par tiesvedības pēc būtības faktiskiem apstākļiem
un atbilstošām tiesību normām, lai tā varētu interpretēt attiecīgos Kopienas noteikumus, ņemot vērā situāciju, kura veido
šīs tiesvedības objektu.
Attiecībā uz to, ka iesniedzējtiesas rīkojumā nav norādes uz attiecībām starp angļu futbola līgām un
Fixtures
, ir jānorāda, ka šis trūkums, kā to pierāda šajā lietā iesniegto apsvērumu saturs, nav traucējis dalībvalstu valdībām un
Komisijai pareizi saprast Tiesai uzdoto jautājumu būtību un problēmas un formulēt piemērotu viedokli šajā sakarā. Tāpat tas
neietekmē Tiesas spēju sniegt valsts tiesnesim lietderīgas atbildes uz viņa jautājumiem.
Attiecībā uz to, ka iesniedzējtiesas rīkojumā nav izteikts viedoklis par
Veikkaus
tādu darbību kvalificēšanu, kuras attiecas uz ieguvi [iegūšanu] un atkārtotu izmantošanu, iesniedzējtiesas otrais jautājums,
ņemot vērā tā rašanās kontekstu, ir jāsaprot kā tāds, kas paskaidro šos divus jēdzienus, kas savukārt kalpo par pamatu Direktīvas
7. panta 1. un 5. punkta aizlieguma izpratnei.
No tā izriet, ka lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir pieņemams.

Par lietas būtību
Sākumā ir jānorāda, ka saskaņā ar iesniedzējtiesas rīkojumu valsts tiesas uzdotie jautājumi ir balstīti uz premisu, saskaņā
ar kuru futbola čempionātu spēļu programmas veido datubāzi Likuma Nr. 404/1961 49. panta 1. daļas 2. punkta izpratnē, ko groza
likums Nr. 250/1998.
Tā kā šī norma paredz aizsardzību ar nosacījumu, ka datubāzes satura iegūšanā, pārbaudē vai noformēšanā ir veikts būtisks
ieguldījums, iesniedzējtiesa ar savu pirmo jautājumu pēc būtības jautā, ko nozīmē datubāzes satura iegūšana Direktīvas 7. panta
1. punkta izpratnē, jo šis jēdziens tika pārņemts arī iepriekš minētajā Somijas likumdošanā. Precīzāk, pirmajā jautājumā tā
vēlas zināt, vai personas, kas veido datubāzi, ieguldījums datu iegūšanā ir jāņem vērā, novērtējot ieguldījuma šīs bāzes izveidē
būtisko raksturu.
Kaut arī šis jautājums attiecas tikai uz ieguldījumu, kas saistīts ar datubāzes satura iegūšanu, no iesniedzējtiesas rīkojuma
izriet, ka
Vantaan käräjäoikeus
vispārīgā veidā uzdeva jautājumu par aizsargātu datubāzi – futbola čempionātu spēļu programmu – kas izriet arī no šī sprieduma
19. punkta.
Lai sniegtu noderīgu atbildi iesniedzējtiesai, ir jālemj plašākā veidā par Direktīvas 7. panta 1. punkta nozīmi, kas definē
sui generis
tiesību aizsardzības piemērošanas jomu.
Direktīvas 7. panta 1. punkts paredz
sui generis
tiesību aizsardzību tikai tām datubāzēm, kuras atbilst precīzām prasībām, proti, ja to satura iegūšanā, pārbaudē vai noformēšanā
ir veikts būtisks ieguldījums kvalitātes vai kvantitātes aspektā.
Kā to nosaka Direktīvas devītais, desmitais un divpadsmitais apsvērums, tās mērķis ir iedrošināt un pasargāt ieguldījumus
“apkopošanas” un “apstrādes” informācijas sistēmā, kas veicina informācijas tirgus attīstību visās nozarēs radītās un apstrādātās
informācijas apjoma strauja pieauguma apstākļos. No tā izriet, ka ieguldījuma, kas saistīts ar datubāzes satura iegūšanu,
pārbaudi vai noformēšanu, jēdziens ir jāsaprot vispārīgā veidā kā tāds, kas attiecas uz ieguldījumu minētās datubāzes kā tādas
izveidošanā.
Šajā kontekstā, kā uzsver
Veikkaus
un arī Vācijas un Nīderlandes valdības, ieguldījuma, kas saistīts ar datubāzes satura iegūšanu, jēdziens ir jāsaprot kā līdzekļus,
kuri ir izmantoti kas ir izmantoti pastāvošo datu meklēšanai un to apkopošanai minētajā datubāzē, bet neietver tos līdzekļus,
kas ir izmantoti to elementu radīšanai, kuri ir datubāzes saturā. Kā norāda Vācijas valdība, Direktīvas noteiktais
sui generis
tiesību aizsardzības mērķis ir veicināt esošās informācijas apkopošanas un apstrādes sistēmu izveidi, nevis radīt elementus,
kas turpmāk var tikt apvienoti datubāzēs.
Šī interpretācija ir ierakstīta Direktīvas trīsdesmit devītajā apsvērumā, saskaņā ar kuru
sui generis
tiesību nolūks ir aizsargāt datubāzu veidotājus no tā, ka persona, kura “pēta un apkopo” datubāzes saturu, nelikumīgi piesavinātos
datubāzes veidotāja veikto finansiālo un profesionālo ieguldījumu datubāzu satura iegūšanā. Arī ģenerāladvokāte savu secinājumu
61.–66. punktā norāda, ka, neskatoties uz nelielām redakcijas izmaiņām, šis trīsdesmit devītais apsvērums visās valodās atbalsta
interpretāciju, kas no iegūšanas jēdziena izslēdz datubāzu saturā esošu elementu radīšanu.
Direktīvas deviņpadsmitais apsvērums, kura ietvaros vairāku mūzikas izpildījumu ierakstu kompilācija kompaktdiskos nav būtisks
ieguldījums
sui generis
tiesību izmantošanai, sniedz papildu argumentu šādas interpretācijas atbalstam. Faktiski tas balstās uz to, ka līdzekļi,
kas ir izmantoti datubāzēs esošo darbu vai elementu radīšanai, parādoties kompaktdiskā, nav pielīdzināmi ieguldījumam, kas
saistīts ar šīs datubāzes satura iegūšanu, un tādējādi tos nevar ņemt vērā, novērtējot ieguldījuma būtisko raksturu saistībā
ar šīs datubāzes izveidi.
Ieguldījums, kas saistīts ar datubāzes satura pārbaudi, ir jāsaprot kā tāds, kas attiecas uz līdzekļiem, kas ir izmantoti,
lai nodrošinātu minētajā datubāzē ietvertās informācijas satura ticamību un meklējamo elementu precizitātes kontroli, minētās
datubāzes izveides un izmantošanas laikā. Savukārt ieguldījuma, kas saistīts ar datubāzes satura noformēšanu, jēdziens attiecas
uz līdzekļiem, kas paredzēti minētās datubāzes informācijas apstrādes funkcijas nodrošināšanai, tas ir, līdzekļiem, kas izmantoti
datubāzē ietverto elementu sistemātiskai vai metodiskai izvietošanai, kā arī to atsevišķas pieejamības organizācijai.
Ieguldījums, kas saistīts ar datubāzes izveidi, var būt cilvēku, finanšu vai tehnisku resursu un līdzekļu izmantošana, bet
tam ir jābūt būtiskam kvalitātes vai kvantitātes ziņā. Kvantitātes novērtējums attiecas uz ciparos izteiktiem līdzekļiem,
un kvalitātes novērtējums attiecas uz neaprēķināmiem centieniem, tādiem kā intelektuālie centieni vai enerģijas patēriņš,
kā arī tiem, kas izriet no Direktīvas septītā, trīsdesmit devītā un četrdesmitā apsvēruma.
Šajā kontekstā tas, ka datubāzes izveide ir saistīta ar galvenās darbības veikšanu, kuras ietvaros datubāzes veidotājs ir
arī šajā datubāzē ietverto elementu veidotājs, neizslēdz kā tādu iespēju, ka šī persona varētu pieprasīt
sui generis
tiesību aizsardzību, ja vien tā var pierādīt, ka minēto elementu iegūšana, pārbaude vai noformēšana šī sprieduma 34.–37. punktā
precizētajā nozīmē ir būtisks ieguldījums kvantitātes vai kvalitātes aspektā, neatkarīgi no izmantotajiem līdzekļiem šo elementu
izveidei.
Šajā ziņā, ja datu meklēšana un to precizitātes pārbaude datubāzes izveides laikā principā nepieprasa no šīs datubāzes veidotāja
lietot īpašus līdzekļus, lai tas varētu rīkoties ar paša izveidotiem un tā rīcībā esošiem datiem, atliek konstatēt, ka šo
datu apkopošana, to sistemātisks vai metodisks izkārtojums datubāzē, to individuālās pieejamības organizēšana un to precizitātes
pārbaude visā datubāzes darbības laikā var pieprasīt būtisku ieguldījumu kvantitātes un/vai kvalitātes ziņā Direktīvas 7. panta
1. punkta nozīmē.
Ir jānorāda, ka pamata lietā cilvēkresursi un tehniskie līdzekļi, ko apraksta iesniedzējtiesa un kas tika minēti šī sprieduma
11. punktā, paredzēti, lai futbola čempionātu organizēšanas ietvaros noteiktu datumus, sarakstu un uzņēmējas un izbraukuma
komandas šī čempionāta dažādu dienu spēlēs, kas ir pamatā šī sprieduma 10. punktā formulēto parametru kopsummai.

Veikkaus
, kā arī Vācijas un Portugāles valdības apgalvo, ka šie līdzekļi ir ieguldījums, kas saistīts ar futbola spēļu programmas
izveidi. Šāds ieguldījums, kas attiecas uz pašu čempionātu organizēšanu, ir saistīts ar dotās datubāzes satura izveidi, proti,
tas attiecas uz dažādo čempionātu katru spēli. Tādējādi to nevar ņemt vērā Direktīvas 7. panta 1. daļas ietvaros.
Šajos apstākļos, abstrahējoties no iepriekšējā punktā paredzētā ieguldījuma, ir jāpārbauda, vai futbola spēļu programmas satura
iegūšana, pārbaude vai noformēšana liecina par būtisku ieguldījumu no kvantitātes vai kvalitātes viedokļa.
Futbola spēļu programmu saturošo datu meklēšana un apkopošana neprasa nekādu īpašu piepūli profesionālajām līgām. Faktiski
tās ir nedalāmi saistītas ar šo datu izveidi, kurā minētās līgas tieši piedalās kā par futbola čempionātu organizēšanu atbildīgās
personas. Tādējādi futbola spēļu programmas satura iegūšana nepieprasa nekādu neatkarīgu ieguldījumu salīdzinājumā ar to,
kāds ir vajadzīgs šajā programmā iekļauto datu izveidei.
Programmas izstrāde neprasa nekādu īpašu piepūli profesionālajām līgām, lai kontrolētu ar čempionāta spēlēm saistīto datu
precizitāti, jo minētās līgas ir tieši iesaistītas šo datu radīšanā. Attiecībā uz tekošās sezonas spēļu programmu satura precizitātes
pārbaudi arī no
Fixtures
apsvērumiem izriet, ka šī pārbaude sastāv no spēkā esošo programmu noteiktu datu pielāgošanas iespējamiem grozījumiem spēļu
vai čempionāta datumos, par ko tiek lemts sadarbībā ar profesionālajām līgām. Kā uzsver
Veikkaus
, nevar uzskatīt, ka šāda pārbaude liecina par būtisku ieguldījumu.
Futbola spēļu programmas noformēšana ir arī cieši saistīta ar to sastādošo datu izveidi, un arī to apstiprina tas, ka iesniedzējtiesa
rīkojumā nav minējusi darbus vai līdzekļus, kas ir īpaši izmantoti šādai noformēšanai. Tādējādi noformēšana netiks uzskatīta
par tādu, kas pieprasa neatkarīgu ieguldījumu salīdzinājumā ar ieguldījumu, kas saistīts ar programmu sastādošo datu izveidi.
No tā izriet, ka nedz futbola spēļu programmas satura iegūšana, nedz pārbaude vai noformēšana neliecina par būtisku tāda veida
ieguldījumu, kas attaisno Direktīvas 7. pantā noteikto
sui generis
tiesību garantētās aizsardzības piemērošanu.
Attiecība uz šī sprieduma 13. punktā aprakstītajām darbībām – tās ir jānodala no čempionātu programmu izveides. Kā norāda
arī
Veikkaus
, šīm darbībām veltītos līdzekļus nevar ņemt vērā, novērtējot, vai pastāv būtisks ieguldījums šo programmu satura iegūšanā,
pārbaudē un noformēšanā.
Ņemot vērā iepriekš minēto, uz pirmo uzdoto jautājumu par ieguldījuma, kas saistīts ar datubāzes satura iegūšanu, jēdzienu
Direktīvas 7. panta 1. punkta nozīmē jāatbild, ka šis jēdziens iekļauj pastāvošo elementu meklēšanai un to apkopošanai minētajā
datubāzē veltītos līdzekļus. Jēdziens neaptver līdzekļus, kas tika izmantoti datubāzes saturu veidojošo elementu radīšanai.
Tādējādi spēļu programmu sastādīšanas futbola čempionāta organizēšanai kontekstā ieguldījums neaptver līdzekļus, kas veltīti
šī čempionāta dažādo spēļu datumu, sarakstu un komandu pāru noteikšanai.
Ņemot vērā augšminēto, uz citiem uzdotajiem jautājumiem nav jāatbild.

Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz lietas dalībniekiem pamata lietā šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par
tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, kas nav minēto lietas dalībnieku tiesāšanās
izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (virspalāta) nospriež:
Ieguldījuma, kas saistīts ar datubāzes satura iegūšanu, jēdziens Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 11. marta Direktīvas
96/9/EK par datubāzu tiesisko aizsardzību 7. panta 1. punkta izpratnē ir jāsaprot kā tāds, kas iekļauj pastāvošo elementu
meklēšanai un to apkopošanai minētajā datubāzē veltītos līdzekļus. Jēdziens neietver līdzekļus, kas tika izmantoti datubāzes
saturu veidojošo elementu radīšanai. Tādējādi saistībā ar spēļu programmas izveidošanu, lai organizētu futbola čempionātus,
šāds ieguldījums nav līdzekļi, kas veltīti, lai noteiktu datumus, laikus un komandu pārus attiecībā uz šo čempionātu dažādām
spēlēm.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – somu.