CELEX: 62005CJ0455
Sestā PVN direktīva
Atbrīvojumi no nodokļa
13. panta B daļas d) apakšpunkta 2. punkts
"Saistību uzņemšanās" jēdziens
Pienākuma remontēt nekustamo īpašumu uzņemšanās
Atbrīvojuma atteikums

1       Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas uz 13. panta B daļas d) apakšpunkta 2. punkta interpretāciju Padomes 1977. gada
17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja
pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “Sestā direktīva”).
2       Šis lūgums ir izteikts prāvā starp
Velvet & Steel Immobilien
und
Handels GmbH
(turpmāk tekstā – “
Velvet & Steel
”) un
Finanzamt Hamburg‑Eimsbüttel
([Hamburgas‑Eimsbiteles] Finanšu pārvalde, turpmāk tekstā – “
Finanzamt
”) par pienākuma remontēt nekustamo īpašumu, ko uzņēmās
Velvet & Steel
, aplikšanu ar pievienotās vērtības nodokli (turpmāk tekstā – “PVN”).

Atbilstošās tiesību normas

Kopienu tiesības
3       Sestās direktīvas 13. panta B daļas d) apakšpunkta 2. punktā noteikts:
“Ciktāl tas nav pretrunā ar citiem Kopienas noteikumiem, dalībvalstis atbrīvo tālāk minētās darbības atbilstīgi noteikumiem,
ko tās pieņem, lai nodrošinātu pareizu un godīgu šo atbrīvojumu piemērošanu un lai nepieļautu nekādu nodokļu nemaksāšanu,
apiešanu vai ļaunprātīgu izmantošanu:
[..]
d)      šādus darījumus:
[..]
2.      Starpniecību vai jebkurus darījumus ar kredītu garantijām vai jebkuru citu naudas nodrošinājumu, kā arī kredīta garantiju
pārvaldi, ko veic persona, kura piešķir kredītu.”

Valsts tiesības
4       Atbilstoši Apgrozījuma nodokļa likuma 1. panta 1. punkta 1) apakšpunktam (
Umsatzsteuergesetz
, turpmāk tekstā – “
UStG
”) redakcijā, kas bija spēkā pamatprāvas faktu norises laikā, apgrozījuma nodokli piemēro piegādēm un citiem pakalpojumiem,
ko uzņēmējs par atlīdzību veic valstī sava uzņēmuma ietvaros.
5
UStG
4. panta 8. punkta g) apakšpunktā no apgrozījuma nodokļa ir atbrīvoti šādi darījumi, uz kuriem attiecas 1. panta 1. punkta
1)–3) apakšpunkts:
“saistību, galvojumu un citu nodrošinājumu uzņemšanās, kā arī starpniecība šādos darījumos.”

Pamata prāva un prejudiciālais jautājums
6
Burmeister Immobilien GmbH
(turpmāk tekstā – “
Burmeister
”) 1998. gada septembrī pārdeva zemes gabalu, uz kura ir uzbūvēta izīrēta daudzdzīvokļu māja. 1999. gada jūlijā divas privātpersonas
izdarīja vienādus pārdevumus. Abu šo darījumu gadījumā pārdošanas līgumos pārdevēji uzņēmās pienākumu veikt attiecīgajās ēkās
nepieciešamos remontdarbus. Turklāt abas privātpersonas uzņēmās arī īres garantijas.
7       Pēc minētajiem pārdošanas darījumiem pārdevēji attiecīgi 1998. gada 25. septembrī un 1999. gada 12. jūlijā noslēdza ar
Velvet & Steel
līgumus ar nosaukumu “Atteikšanās no pirkuma maksas daļas kā atlīdzības par pienākumu uzņemšanos”.
8       Ar šiem līgumiem
Velvet & Steel
uzņēmās pienākumu izremontēt pārdevēja norādītos nekustamos īpašumus, kā arī īres garantijas, pretī saņemot daļu no šo nekustamo
īpašumu pirkuma maksas, proti, DEM 200 000, atbilstoši līgumam, kas noslēgts ar
Burmeister
, un DEM 250 000 atbilstoši līgumam, kas noslēgts ar privātpersonām. Saskaņā ar minētajiem līgumiem
Velvet & Steel
apņēmās atbrīvot pārdevējus no visiem izdevumiem un pienākumiem, kas saistīti ar nekustamo īpašumu remontu un īres garantijām.
9       Pēc tam abi nekustamo īpašumu ieguvēji piekrita atbrīvot
Velvet & Steel
no tās pienākumiem, kā atlīdzību saņemot daļu no tai nodotās pirkuma maksas. No šī darījuma gūtajai peļņai, t.i., DEM 11 000
un DEM 13 750 atbilstoši līgumiem, kas noslēgti attiecīgi ar
Burmeister
un ar attiecīgajām privātpersonām, jāpaliek
Velvet & Steel
kā “iepriekš norunātai atlīdzībai vai zaudējumu atlīdzībai/kompensācijai par iespējami negūto peļņu”. Šo peļņu saistībā ar
PVN deklarēja
Velvet & Steel
.
10     Pēc pārbaudes izdarīšanas
Finanzamt
nolēma, ka tas, ka
Velvet & Steel
uzņēmusies pienākumu remontēt, ir pakalpojums, kas obligāti apliekams ar PVN saskaņā ar
UStG
1. panta 1. punkta 1) apakšpunkta pirmo teikumu. Par
Finanzamt
paziņojumu par nodokli
Velvet & Steel
iesniedza sūdzību, ko
Finanzamt
noraidīja 2003. gada 10. jūnijā.
11     2003. gada 14. jūlijā
Velvet & Steel
šo lēmumu apstrīdēja
Finanzgericht
Hamburg
[Hamburgas Finanšu tiesā]. Pamatojoties uz argumentu, ka nav izpildīta neviena no abām saistībām, ko tā uzņēmusies, tā šajā
tiesā uzsvēra, ka attiecīgās darbības ir jāuzskata par “saistību uzņemšanos”
UStG
4. panta 8. punkta g) apakšpunkta nozīmē, ar ko valsts tiesībās ir transponēts Sestās direktīvas 13. panta B daļas d) apakšpunkta
2. punkts. Turpretim
Finanzamt
apgalvoja, ka Kopienu tiesību normās paredzēta tikai finanšu saistību uzņemšanās, tādējādi nekustamā īpašuma remonta saistību
uzņemšanās ietilpst pienākumu sniegt pakalpojumu kategorijā.
12     Iesniedzējtiesa jautā, vai pienākuma remontēt nekustamo īpašumu uzņemšanās ir no apgrozījuma nodokļa atbrīvots darījums atbilstoši
UStG
4. panta 8. punkta g) apakšpunktam. Tā uzskata, ka minētā panta normās nav paredzēts, ka atbrīvojums attiecas tikai uz finanšu
saistībām. Tā tomēr šaubās par šīs interpretācijas atbilstību Sestās direktīvas 13. panta B daļas d) apakšpunkta 2. punktam,
jo pretēji vācu un franču valodas redakcijām šīs Sestās direktīvas tiesību normas angļu valodas redakcijā nav paredzēta vispārīga
saistību uzņemšanās, bet tikai tādas to īpašas formas kā garantija un nodrošinājumi. Ar šādiem nosacījumiem
Finanzgericht Hamburg
nolēma apturēt tiesvedību lietā un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Vai Sestās direktīvas [..] 13. panta B daļas d) apakšpunkta 2. punkta “darījumu ar kredītu garantijām [saistību uzņemšanās]”
jēdziens ir jāinterpretē tā, ka tas attiecas tikai uz finanšu saistībām, vai arī šī tiesību norma ietver arī citas saistības,
piemēram, pienākumu sniegt pakalpojumu?”

Par prejudiciālo jautājumu
13     Ar prejudiciālo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vēlas uzzināt, vai Sestās direktīvas 13. panta B daļas d) apakšpunkta 2. punkts
ir jāinterpretē tā, ka “saistību uzņemšanās” jēdziens izslēdz no šīs tiesību normas piemērošanas jomas saistības, kas nav
finanšu saistības, kā, piemēram, saistības remontēt nekustamo īpašumu.
14     Ievadā ir jāatgādina, ka termini, kas lietoti, lai raksturotu Sestās direktīvas 13. pantā paredzētos atbrīvojumus, ir interpretējami
sašaurināti, jo šie atbrīvojumi ir atkāpe no vispārējā principa, ka PVN tiek piemērots katram pakalpojumam, ko nodokļu maksātājs
sniedz par atlīdzību (skat. it īpaši 2005. gada 3. marta spriedumu lietā C‑472/03
Arthur Andersen
, Krājums, I‑1719. lpp., 24. punkts; 2006. gada 9. februāra spriedumu lietā C‑415/04
Stichting Kinderopvang Enschede
, Krājums, I‑1385. lpp., 13. punkts, un 2006. gada 13. jūlija spriedumu lietā C‑89/05
United Utilities
, Krājums, I‑6813. lpp., 21. punkts).
15     No pastāvīgās judikatūras izriet arī, ka minētie atbrīvojumi ir autonomi Kopienu tiesību jēdzieni, kuru mērķis ir novērst
PVN režīma atšķirīgu piemērošanu dalībvalstīs (2003. gada 20. novembra spriedums lietā C‑8/01
Taksatorringen
,
Recueil
, I‑13711. lpp., 37. punkts, un 2005. gada 1. decembra spriedums apvienotajās lietās C‑394/04 un C‑395/04
Ygeia
, Krājums, I‑10373. lpp., 15. punkts).
16     Tādējādi Kopienu tiesību normas ir interpretējamas un piemērojamas vienveidīgi, ņemot vērā visu Kopienu oficiālo valodu versijas
(skat. 1995. gada 7. decembra spriedumu lietā C‑449/93
Rockfon
,
Recueil
, I‑4291. lpp., 28. punkts, un 2005. gada 8. decembra spriedumu lietā C‑280/04
Jyske Finans
, Krājums, I‑10683. lpp., 31. punkts).
17     Šajā sakarā ir jākonstatē, ka Sestā direktīva neietver tās 13. panta B daļas d) apakšpunkta 2. punktā minētā “saistību uzņemšanās”
jēdziena definīciju.
18     Salīdzinoši analizējot Sestās direktīvas tiesību normas dažādu valodu redakcijas, redzamas jēdziena “saistību uzņemšanās”
terminoloģiskās atšķirības. Atsevišķās valodu redakcijās, kā vācu, franču un itāļu, šim izteikumam ir vispārīga nozīme, bet
citu valodu redakcijās, kā angļu un spāņu, ir skaidri izdarīta atsauce uz finanšu saistībām.
19     Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru vienā no valodu redakcijām lietots kādas Kopienu tiesību normas formulējums nevar būt vienīgais
šīs tiesību normas interpretācijas pamats, kā arī tam šajā sakarā nevar piešķirt priekšrocības attiecībā pret pārējām valodu
redakcijām. Šāda pieeja nebūtu savienojama ar Kopienu tiesību vienveidīgas piemērošanas prasību. (skat. 1998. gada 12. novembra
spriedumu lietā C‑149/97
Institute of the Motor Industry
,
Recueil
, I‑7053. lpp., 16. punkts).
20     Ja pastāv valodu atšķirības, par attiecīgā izteikuma saturu nevar spriest, pamatojoties tikai uz teksta interpretāciju. Tādējādi
šis jēdziens ir jāinterpretē kontekstā, kurā tas ir iekļauts, atbilstoši tā mērķim un Sestās direktīvas sistēmai (šajā sakarā
skat. 1997. gada 5. jūnija spriedumu lietā C‑2/95
SDC
,
Recueil
, I‑3017. lpp., 22. punkts; 2005. gada 3. marta spriedumu lietā C‑428/02
Fonden
Marselisborg Lystbådehavn
, Krājums, I‑1527. lpp., 42. punkts, un iepriekš minēto spriedumu lietā
Jyske Finans
, 31. punkts).
21     Attiecībā uz šī jēdziena kontekstu jāatgādina, ka Sestās direktīvas 13. panta B daļas d) apakšpunkta 2. punktā paredzētais
atbrīvojums no nodokļa attiecas ne tikai uz saistību uzņemšanos, bet arī uz starpniecību un garantiju, un citu nodrošinājumu
uzņemšanos, kā arī kredītu garantiju pārvaldi. Ir skaidrs, ka visi šie darījumi pēc sava rakstura ir finanšu pakalpojumi.
22     Tāds pat secinājums attiecas uz citiem Sestās direktīvas 13. panta B daļas d) apakšpunkta 1. un 3.–6. punktā norādītajiem
darījumiem. 1. punkts attiecas uz kredītiem; 3. punkts attiecas uz noguldījumu kontiem, norēķinu kontiem, maksājumiem, pārskaitījumiem,
parādiem, čekiem un citiem tirdzniecības dokumentiem, 4. punkts – uz maksāšanas līdzekļiem, 5. punkts – uz akcijām un citām
daļām, 6. punkts – uz kopīgo ieguldījumu fondu vadīšanu. Lai gan šos darījumus, kas definēti atkarībā no sniegto pakalpojumu
rakstura, veic ne tikai bankas vai finanšu iestādes (skat. šajā sakarā iepriekš minēto spriedumu lietā
SDC
, 32. punkts; 2003. gada 26. jūnija spriedumu lietā C‑305/01
MKG‑Kraftfahrzeuge‑Factoring
,
Recueil
, I‑6729. lpp., 64. punkts, un 2006. gada 4. maija spriedumu lietā C‑169/04
Abbey National
, Krājums, I‑4027. lpp., 66. punkts), tomēr kopumā tie ietilpst finanšu darījumu jomā.
23     Šajā lietā saistību remontēt nekustamo īpašumu uzņemšanās pēc sava rakstura nav finanšu darījums Sestās direktīvas 13. panta
B daļas d) apakšpunkta nozīmē, un tādējādi tā neietilpst šīs tiesību normas piemērošanas jomā.
24     Šo interpretāciju pirmām kārtām apstiprina finanšu darījumu atbrīvojuma no nodokļa mērķis, kā paskaidrots Eiropas Kopienu
Komisijas rakstveida paskaidrojumos, atvieglot nodokļa uzlikšanas bāzes, kā arī atskaitāmā PVN summas noteikšanu un novērst
patēriņa kredīta izmaksu pieaugumu. Tā kā saistību remontēt nekustamo īpašumu uzņemšanās aplikšana ar PVN nerada šādas grūtības,
šis darījums nav atbrīvojams no nodokļa.
25     Līdz ar to ne Sestās direktīvas 13. panta B daļas d) apakšpunkta 2. punkta teksts, ne tā konteksts neļauj secināt, ka Kopienu
likumdevēja mērķis būtu atbrīvot no PVN saistību, kas nav finanšu saistības, uzņemšanos. No minētā izriet, ka šāda saistību
uzņemšanās tiek aplikta ar PVN.
26     Tādējādi uz uzdoto jautājumu ir jāatbild, ka Sestās direktīvas 13. panta B daļas d) apakšpunkta 2. punkts ir jāinterpretē
tā, ka “darījumu ar kredītu garantijām [saistību uzņemšanās]” jēdziens izslēdz no šīs tiesību normas piemērošanas jomas saistības,
kas nav finanšu saistības, kā, piemēram, saistības remontēt nekustamo īpašumu.

Par tiesāšanās izdevumiem
27     Attiecībā uz lietas dalībniekiem šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās
izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto lietas dalībnieku tiesāšanās
izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (trešā palāta) nospriež:
13. panta B daļas d) apakšpunkta 2. punkts Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EKK par to, kā saskaņojami
dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, ir
jāinterpretē tā, ka “darījumu ar kredītu garantijām [saistību uzņemšanās]” jēdziens izslēdz no šīs tiesību normas piemērošanas
jomas saistības, kas nav finanšu saistības, kā, piemēram, saistības remontēt nekustamo īpašumu.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – vācu.