CELEX: 62009CJ0371
Uredba (EGS) št. 2913/92
Carinski zakonik
Člen 212a
Uredba (EGS) št. 2454/93
Člen 292
Uredba (ES) št. 88/97
Člen 14
Protidampinška dajatev
Okvirji koles

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 212a Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992
o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta
in Sveta z dne 16. novembra 2000 (UL L 311, str. 17, v nadaljevanju: carinski zakonik), in člena 292 Uredbe Komisije (EGS)
št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL
L 253, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1602/2000 z dne 24. julija 2000 (UL L 188, str. 1, v
nadaljevanju: izvedbena uredba).
Predlog je bil vložen v sporu med Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs in družbo Isaac International Limited
(v nadaljevanju: Isaac) zaradi naknadne izterjave carinske dajatve in davka na dodano vrednost.

Pravni okvir

Pravo Unije
Protidampinška dajatev je bila uvedena z Uredbo Sveta (EGS) št. 2474/93 z dne 8. septembra 1993 o uvedbi dokončne protidampinške
dajatve na uvoz v Skupnost koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in dokončnem pobiranju začasne protidampinške dajatve
(UL L 228, str. 1).
Ta protidampinška dajatev je bila na nekatere dele za kolesa razširjena z Uredbo Sveta (ES) št. 71/97 z dne 10. januarja 1997
o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Uredbo (EGS) št. 2474/93 na kolesa s poreklom iz Ljudske republike
Kitajske, na uvoz nekaterih delov za kolesa s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in o naložitvi razširjene dajatve na
uvoz, kakor je registriran v skladu z Uredbo (ES) št. 703/96 (UL L 16, str. 55).
Uredba Komisije (ES) št. 88/97 z dne 20. januarja 1997 o dovoljenju za oprostitev plačila uvozne dajatve na uvoz nekaterih
delov za kolesa s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, uvedene z Uredbo Sveta (EGS) št. 2474/93 in razširjene z Uredbo
Sveta (ES) št. 71/97 o protidampinški dajatvi (UL L 17, str. 17, v nadaljevanju: uredba o izvzetju) daje udeležencem natančna
navodila glede delovanja sistema oprostitev od protidampinške dajatve.
Člen 14 te uredbe, naslovljen „Oprostitev, za katero velja nadzor nad končno uporabo“, določa:
„Če uvoz glavnih delov za kolesa deklarira za prost[i] promet oseba, ki ni izvzeta stranka, je le-ta od dneva uveljavitve
[Uredbe št. 71/97] izvzet iz uporabe razširjene dajatve, če je deklariran skladno s strukturo Taric v Prilogi III, ob upoštevanju
pogojev iz člena 82 [carinskega zakonika] in členov [od] 291 do 304 [izvedbene uredbe], ki se uporabljajo s potrebnimi spremembami,
če:
(a)      se glavni deli za kolesa dobavijo stranki, ki je izvzeta na podlagi členov 7 ali 12; ali
(b)      se glavni deli za kolesa dobavijo drugemu imetniku dovoljenja v smislu člena 291 [izvedbene uredbe]; ali
(c)      na mesečni podlagi, če manj kot 300 enot na tip glavnih delov za kolesa bodisi stranka deklarira za prost[i] promet bodisi
so ji dobavljeni. Število delov, ki jih stranka deklarira ali so ji dobavljeni, se izračuna glede na število delov, ki jih
deklarirajo vse stranke oziroma so dobavljeni vsem strankam, ki so povezane s stranko ali imajo z njo sklenjene kompenzacijske
dogovore.“
Člen 82(1) carinskega zakonika določa:
„Če se blago zaradi uporabe v posebne namene sprosti v prosti promet z znižano uvozno dajatvijo ali po stopnji nič, ostane
pod carinskim nadzorom. Carinski nadzor se zaključi, če pogoji, določeni za odobritev znižane dajatve ali stopnje nič, niso
več veljavni, če se blago izvozi ali uniči ali če se uporaba blaga za druge namene kot za tiste, predvidene za uporabo znižane
uvozne dajatve ali stopnje nič, dovoli proti plačilu dolgovanih dajatev.“
Člen 204(1) carinskega zakonika določa:
„Carinski dolg pri uvozu nastane:
(a)      z neizpolnitvijo ene od obveznosti, ki izhaja za blago, zavezano uvoznim dajatvam, iz zadrževanja v začasni hrambi ali iz
uporabe carinskega postopka, v katerega je bilo blago dano, ali
(b)      z neupoštevanjem enega od pogojev za vnos blaga v ta postopek ali za odobritev znižane uvozne dajatve ali stopnje nič zaradi
uporabe blaga v posebne namene,
v primerih, ki niso našteti v členu 203, razen če se dokaže, da te kršitve niso bistveno vplivale na pravilno izvajanje začasne
hrambe ali zadevnega carinskega postopka.“
Prvotna različica člena 212a carinskega zakonika je bila uvedena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 82/97 z
dne 19. decembra 1996 o spremembi Uredbe (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL 1997, L 17, str. 1).
V uvodni izjavi 12 Uredbe št. 82/97 je navedeno:
„kadar predpisi Skupnosti določajo olajšavo ali oprostitev od uvoznih ali izvoznih dajatev, je treba to olajšavo ali oprostitev
uporabiti v vsakem posameznem primeru, ne glede na okoliščine, v katerih je carinski dolg nastal. Če se v takšni situaciji
ne upošteva carinskih predpisov, uporaba normalne dajatve ni primerna sankcija.“
Navedeni člen 212a določa:
„Če carinska zakonodaja predvideva ugodnejšo tarifno obravnavo blaga zaradi njegove narave, ali končne uporabe, ali olajšav
ali delnega ali celotnega izvzetja glede uvoznih in izvoznih dajatev v skladu s členi 21, 82, 145 ali [od] 184 do 187, se
takšna ugodna tarifna obravnava, olajšava ali izjema uporablja tudi, kadar nastane carinski dolg v skladu s členi [od] 202
do 205, 210 ali 211, pod pogojem, da zadevna oseba ni posegla po prevari ali se očitno malomarno obnašala in je predložila
dokaze, da so bili drugi pogoji za ugodnejšo obravnavo, olajšave ali izvzetje izpolnjeni.“
Člen 292 izvedbene uredbe določa:
„1.      Pisno dovoljenje je podlaga za odobritev ugodnejše tarifne obravnave v skladu s členom 21 zakonika, če velja, da je blago
predmet carinskega nadzora glede posebne uporabe.
Če se blago sprosti v prost[i] promet z znižano dajatvijo ali po stopnji nič zaradi posebne uporabe in veljavne določbe zahtevajo,
da blago ostane pod carinskim nadzorom v skladu s členom 82 zakonika, je potrebno pisno dovoljenje za carinski nadzor glede
posebne uporabe.
2.      Zahtevek za dovoljenje se predloži pisno po vzorcu iz Priloge 67. Carinski organi lahko dovolijo, da se za podaljšanje ali
spremembo dovoljenja zaprosi s preprostim pisnim zahtevkom.
3.      V posebnih okoliščinah carinski organ lahko dovoli, da carinska deklaracija za prost[i] promet v pisni obliki ali z uporabo
sistema za obdelavo podatkov po običajnem postopku pomeni zahtevek za dovoljenje, če:
–        zahtevek vključuje le eno carinsko upravo,
–        vložnik zahtevka blagu v celoti dodeli predpisano posebno uporabo in
–        se zagotovi ustrezno izvajanje operacij.
[…]
5.      Če vložnik zahtevka zaprosi za enotno dovoljenje, je potrebno poprejšnje soglasje pristojnih organov po naslednjem postopku.
Zahtevek se predloži carinskim organom, ki so pristojni za kraj:
–        kjer se vodijo glavne poslovne knjige vložnika zaradi olajševanja revizijskih nadzorov in kjer se izvaja vsaj del operacij,
zajetih v dovoljenju, ali
–        v drugih primerih, kjer se blagu dodeli predvidena posebna uporaba.
Ti carinski organi pošljejo zahtevek in osnutek dovoljenja drugim zadevnim carinskim organom, ki potrdijo prejem dokumentov
v 15 dneh.
Drugi zadevni carinski organi sporočijo kakršne koli zadržke v 30 dneh od datuma prejema osnutka dovoljenja. Če se v zgoraj
navedenem obdobju vložijo ugovori in zadeva v tem roku ni rešena, se zahtevek zavrne v obsegu in smislu ugovorov.
Carinski organi lahko izdajo dovoljenje, če v 30 dneh ne prejmejo pripomb na osnutek dovoljenja.
Carinski organi, ki izdajajo dovoljenje, pošljejo kopijo dovoljenja vsem zadevnim carinskim organom.
6.      Če se o kriterijih in pogojih za odobritev enotnega dovoljenja dogovorita dve ali več carinskih uprav, se lahko dogovorita
tudi o tem, da nadomestita posvetovanje s preprostim obvestilom. Takšno obvestilo vedno zadošča za podaljšanje ali odvzem
enotnega dovoljenja.“

Nacionalno pravo
V skladu s členom 292(3) izvedbene uredbe je uporaba tega poenostavljenega dovoljenja v Združenem kraljestvu povezana s številnimi
dodatnimi pogoji, določenimi v tarifi Združenega kraljestva (UK Tariff). Natančneje, v njenem zvezku 3 v prilogi E2 je določeno:
„940069
1.      Zajeto blago: blago, uvoženo v okviru poenostavljenega postopka za posebno uporabo po znižani stopnji carinske dajatve ali
stopnji nič, glede na njihovo uporabo znotraj Evropske skupnosti za predpisan namen […]
[…]
9.      Navodila
[…]
9.2      Vključuje zgolj carinsko upravo Združenega kraljestva
[…]
9.5      Ta carinski zakonik se sme uporabljati zgolj za civilna letala, letalske motorje in ‚enkratne‘ primere. Ne sme se uporabljati
kot običajen način uvoza.“
Tarifa Združenega kraljestva, ki je posodobljena nekajkrat na leto, je prosto dostopna za pregledovanje v prostorih davčne
in carinske uprave Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska in nekaterih javnih knjižnicah, pomembne izvlečke
pa uprava brezplačno posreduje na podlagi vložene zahteve. Na spletu ni brezplačno dostopna, vendar jo je mogoče pridobiti
pri upravi na podlagi letne naročnine.

Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
Družba Isaac je registrirana v Združenem kraljestvu in ima podružnico v Nemčiji. V Združenem kraljestvu ima manjšo pisarno
in skladišče, v Nemčiji pa skladišče in center za distribucijo. Ima pet zaposlenih v Združenem kraljestvu, ki se ukvarjajo
z uvozom, in dodatno osebje v Nemčiji, kjer izvajajo oglaševanje in prodajo.
Glavna dejavnost družbe je uvoz delov za kolesa iz Kitajske. Vsi deli so najprej uvoženi v Združeno kraljestvo in nemudoma
poslani v center za distribucijo v Nemčiji.
Vsi deli za kolesa, ki jih je uvozila družba Isaac, so „glavni deli za kolesa“ v smislu Uredbe št. 2474/93 in izvedbene uredbe,
kar zadeva razširitev z Uredbo št. 71/97.
Med 18. novembrom 2003 in 11. aprilom 2005 je družba Isaac opravila 33 uvozov okvirjev koles, ki jih je v okviru nadzora glede
posebne uporabe deklarirala za prosti promet z uporabo tarifne številke 940069, da bi bila upravičena do oprostitve od protidampinške
dajatve na podlagi člena 14(c) uredbe o izvzetju. Za ta spor je pomembno, da je družba Isaac v upoštevnem obdobju uvozila
manj kot 300 enot na mesec.
Družba Isaac v obdobju, ko je opravila 33 uvozov, ni prebrala niti drugače preučila upoštevnih določb carinskega zakonika,
izvedbene uredbe in uredbe o izvzetju. Za urejanje uvoznih formalnosti je družba Isaac pooblastila uglednega uvoznega agenta.
Družba Isaac ni imela predhodnega dovoljenja za posebno uporabo v smislu člena 14(c) uredbe o izvzetju, vendar je menila,
da bo lahko uporabila poenostavljeno dovoljenje iz člena 292(3) izvedbene uredbe.
V tem obdobju se družba Isaac pri davčnih organih ni pozanimala o uporabi poenostavljenega postopka za pridobitev dovoljenja.
Ker so Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs ugotovili, da družba Isaac nima potrebnega dovoljenja za oprostitev
od protidampinške dajatve v skladu s členom 14(c) uredbe o izvzetju, so izdali nov nalog za plačilo dajatev v višini 161.120,76
GBP iz naslova carinskih dajatev in v višini 28.196,13 GBP iz naslova davka na dodano vrednost.
Družba Isaac je 18. aprila 2006 zaprosila za predhodno dovoljenje v skladu s členom 292(2) izvedbene uredbe. To ji je bilo
odobreno z najdaljšo možno enoletno retroaktivno veljavnostjo, ki je mogoča na podlagi člena 294(3) izvedbene uredbe. Tako
za uvoze, ki so bili opravljeni po 18. aprilu 2005, ni bil izdan naknadni nalog.
VAT and Duties Tribunal je v zvezi s tožbo, ki jo je vložila družba Isaac, ugotovilo, da čeprav družba Isaac nima veljavnega
dovoljenja za „posebno uporabo“ in ni upravičena do poenostavljenega postopka, bi lahko bila deležna izvzetja na podlagi člena
212a carinskega zakonika, saj s tem, da je menila, da se lahko uporabi poenostavljeni postopek, ni pokazala očitne malomarnosti.
Carinski organi so to odločbo izpodbijali.
V teh okoliščinah je High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno
odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.      Ali je v okoliščinah te zadeve, v katerih je uvoznik ustanovljen in deluje v dveh državah članicah ter uvaža blago v eno državo
članico in ga nemudoma odpošlje v drugo državo članico, pri dovoljenju za posebno uporabo, ki se zahteva za oprostitev od
protidampinške dajatve na podlagi člena 14(c) uredbe [o izvzetju], vključen več kot en carinski organ za potrebe člena 292(3)
[izvedbene] uredbe?
2.      Ali je v okoliščinah te zadeve, v katerih uvoznik ni pridobil potrebnega dovoljenja za uporabo postopka glede posebne uporabe
iz člena 14(c) uredbe [o izvzetju], kljub temu mogoče uporabiti oprostitev od protidampinške dajatve v skladu s členom 212a
[carinskega zakonika]?
3.      Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali so pri presoji, ali je trgovec v položaju, v kakršnem je družba Isaac, očitno
malomaren,
a)      določbe člena 14(c) uredbe [o izvzetju] in člena 292(3) [izvedbene] uredbe dovolj jasne, da je treba trgovca, ki ob pregledu
Uradnega lista Evropske unije
ni ugotovil, da zaradi sodelovanja več kot enega carinskega organa ne more uporabiti poenostavljenega postopka, šteti za očitno
malomarnega?
b)      Podredno, če je treba upoštevne določbe šteti za zapletene, ali je trgovec dolžan zahtevati pojasnilo od davčnih organov,
preden začne opravljati uvoz? Ali je odgovor na to vprašanje odvisen od tega, da je trgovec subjektivno, vendar napačno ugotovil,
da je uporaba upoštevnih določb jasna?
c)      Kako je v položaju, v kakršnem je družba Isaac, mogoče oceniti izkušenost trgovca, čigar glavna dejavnost je uvažanje delov
za kolesa iz Kitajske, ki je za opravljanje uvozov zaposlil pet oseb in je v 16 mesecih opravil 33 podobnih uvozov? Predvsem,
ali je treba takega trgovca šteti za izkušenega?
d)      Ali se lahko davčni organi države članice pri presoji, ali je bil trgovec v položaju, v kakršnem je družba Isaac, očitno malomaren,
sklicujejo na objavljeno zakonodajo, kot je tarifa Združenega kraljestva, ki je, čeprav je brez doplačila dostopna za pregledovanje
pri določenih uslužbencih davčnih organov in drugih javnih knjižnicah, na spletu dostopna le, če se plača letna naročnina?“

Vprašanja za predhodno odločanje

Prvo vprašanje
Prvo vprašanje za predhodno odločanje se nanaša na besedno zvezo „zahtevek vključuje le eno carinsko upravo“ iz člena 292(3)
izvedbene uredbe.
Predložitveno sodišče želi s tem vprašanjem od Sodišča izvedeti, ali je postopek, določen v navedeni določbi, mogoče uporabiti
kot dovoljenje uvozniku – ki je ustanovljen v dveh državah članicah, v katerih opravlja svojo dejavnost in uvaža blago v prvo
državo članico z namenom takojšnjega odpošiljanja v drugo državo članico – da je lahko deležen oprostitve od protidampinške
dajatve na podlagi člena 14(c) uredbe o izvzetju.
Člen 292(1), prvi pododstavek, izvedbene uredbe določa, da je pisno dovoljenje podlaga za odobritev ugodnejše tarifne obravnave,
če velja, da je blago predmet carinskega nadzora glede posebne uporabe.
Drugače kot ta določba odstavek 3 tega člena določa, da „v posebnih okoliščinah“ carinski organ lahko dovoli, da carinska
deklaracija za prosti promet pomeni zahtevek za dovoljenje.
Kot je razvidno iz prve alinee navedene določbe, ta možnost med drugim predpostavlja, da „zahtevek vključuje le eno carinsko
upravo“.
Da bi se ugotovilo, ali je v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, vključena več kot ena carinska uprava
v smislu člena 292(3), prva alinea, izvedbene uredbe, je treba upoštevati okvir, v katerem učinkuje dovoljenje, ki ga je mogoče
podeliti v skladu s to določbo.
Pri tem je najprej treba opozoriti, da je člen 14 uredbe o izvzetju, ki za nekatere primere predvideva oprostitev od protidampinške
dajatve, naslovljen „Oprostitev, za katero velja nadzor nad končno uporabo“.
Poleg tega izjema
de minimis
na podlagi člena 14(c) te uredbe predpostavlja, da gre „na mesečni podlagi [za] manj kot 300 enot“. Ta določba določa, da
se število delov „izračuna glede na število delov [za kolesa], ki jih deklarirajo vse stranke oziroma so dobavljeni vsem strankam,
ki so povezane s stranko ali imajo z njo sklenjene kompenzacijske dogovore“.
Glede postopka, ki ga je treba uporabiti v skladu s členom 292 izvedbene uredbe, je iz tega pravnega okvira razvidno, da mora
ta postopek zagotavljati učinkovit nadzor pogojev, ki so jim podvržene oprostitve v skladu s členom 14(c) uredbe o izvzetju.
S tega vidika je treba zlasti poudariti, da določba predpisuje mesečno količinsko omejitev in določa, da se izračun števila
enot opravi ob upoštevanju vseh zadevnih strank, ki so povezane z uvoznikom ali prijaviteljem ali imajo z njim sklenjene kompenzacijske
dogovore.
V položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ko je uvoznik ustanovljen in deluje v dveh državah članicah ter uvaža
blago v eno državo članico in ga nemudoma odpošlje v drugo državo članico, poenostavljeni postopek, ki predpostavlja, da je
vključena le ena carinska uprava, ni primeren za zagotovitev učinkovitega nadzora pogojev, ki so razvidni iz člena 14(c) uredbe
o izvzetju.
Kakor namreč trdita vlada Združenega kraljestva in Komisija Evropskih skupnosti, količinske omejitve ne more učinkovito nadzirati
samo carinska uprava Združenega kraljestva. Po eni strani je mogoče količinske omejitve zlahka zaobiti z uvozom tako v Združeno
kraljestvo kot v Nemčijo. Po drugi strani mora v skladu s členom 82(1) carinskega zakonika nadzor posebne uporabe v celotnem
referenčnem obdobju namreč trajati en mesec, da se preveri, ali je upoštevana količinska omejitev, to je 300 enot na mesec.
Če se blago takoj odpošlje v drugo državo članico, carinski organi prve države članice ne morejo nadzirati, ali je ta omejitev
upoštevana, temveč so odvisni od sodelovanja organov druge države članice, tako da je nujno vključenih več carinskih uprav.
Glede na vse navedeno je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da postopek, določen v členu 292(3) izvedbene uredbe, ne more
biti uporabljen kot dovoljenje uvozniku – ki je ustanovljen v dveh državah članicah, v katerih opravlja svojo dejavnost in
uvaža blago v prvo državo članico z namenom takojšnjega odpošiljanja v drugo državo članico – da je lahko deležen oprostitve
od protidampinške dajatve na podlagi člena 14(c) uredbe o izvzetju.

Drugo in tretje vprašanje
Predložitveno sodišče želi z drugim vprašanjem od Sodišča izvedeti, ali je na podlagi člena 212a carinskega zakonika mogoča
odobritev oprostitve od protidampinške dajatve uvozniku, ki ni pridobil potrebnega dovoljenja, da bi bil deležen take oprostitve
od dajatve na podlagi člena 14(c) uredbe o izvzetju, vendar je izpolnjeval materialne pogoje s tem, da je upošteval količinsko
omejitev.
V skladu s členom 212a carinskega zakonika se ugodna tarifna obravnava, kot jo določajo carinski predpisi, uporablja tudi,
kadar nastane carinski dolg v skladu s členi od 202 do 205, če zadevna oseba ni uporabila prevare ali se očitno malomarno
obnašala in je predložila dokaze, da so bili „drugi pogoji“ za izvzetje izpolnjeni.
Ker predložitveno sodišče izhaja iz premise, da je carinski dolg, v tem primeru protidampinška dajatev, nastal v skladu s
členom 204 carinskega zakonika in ker se oprostitev od protidampinške dajatve šteje za „ugodno tarifno obravnavo“ v smislu
člena 212a carinskega zakonika, je treba odločiti, ali okoliščina, da je družba Isaac upoštevala količinsko omejitev, zadostuje
za ugotovitev, da so bili izpolnjeni „drugi pogoji“ v smislu zadnjenavedene določbe.
Po eni strani člen 14 uredbe o izvzetju, ki ga je zakonodajalec kmalu po Uredbi št. 82/97 s členom 212a prevzel v carinski
zakonik, izrecno napotuje na pogoje, navedene v členih od 291 do 304 izvedbene uredbe s tem, da sporno oprostitev od protidampinške
dajatve odobri, če so izpolnjeni ti pogoji. Med temi pogoji je tudi pogoj, ki se nanaša na odobritev predhodnega dovoljenja,
navedenega v členu 292 izvedbene uredbe.
V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da je zakonodajalec oprostitev izrecno in specifično pogojil z odobritvijo takega dovoljenja.
Uporaba člena 212a carinskega zakonika v primeru, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, s predpostavko, da sama okoliščina,
da je uvoznik upošteval količinsko omejitev, določeno v členu 14(c) uredbe o izvzetju, zadostuje za sklep, da so izpolnjeni
„drugi pogoji“, bi negirala uvedbo tega pogoja v zvezi s predhodnim dovoljenjem. Ker ta člen predvideva oprostitev od protidampinške
dajatve in ga je zato treba razlagati ozko (glej po analogiji v zvezi z razlago člena 239 carinskega zakonika sodbo z dne
11. novembra 1999 v zadevi Söhl & Söhlke, C‑48/98, Recueil, str. I‑7877, točka 52), je treba upoštevati cilje razlage člena
212a carinskega zakonika.
Po drugi strani je treba poudariti, da ima zgoraj navedeno predhodno dovoljenje poseben pomen v kontekstu ureditve, ki jo
vzpostavlja uredba o izvzetju, kolikor carinskim organom dovoljuje, da preverijo, ali so izpolnjeni vsi zadevni pogoji glede
oprostitve od protidampinške dajatve.
Zato uporaba člena 212a carinskega zakonika v teh pogojih ne more voditi do sklepa, da je tovrstno oprostitev od protidampinške
dajatve, ki je v skladu s členom 14 uredbe o izvzetju v povezavi s členom 292 izvedbene uredbe odvisna od procesnih pogojev,
mogoče odobriti tudi, če ti pogoji niso upoštevani.
Glede na navedeno je treba na drugo vprašanje odgovoriti, da na podlagi člena 212a carinskega zakonika ni mogoča odobritev
oprostitve od protidampinške dajatve uvozniku, ki nima predhodnega dovoljenja, da je lahko deležen take oprostitve od dajatve
na podlagi člena 14(c) uredbe o izvzetju.
Ob upoštevanju odgovora na drugo vprašanje ni treba odgovoriti na tretje vprašanje.

Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči
o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:
1.
Postopek, določen v členu 292(3) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta
(EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1602/2000 z dne 24.
julija 2000, ne more biti uporabljen kot dovoljenje uvozniku – ki je ustanovljen v dveh državah članicah, v katerih opravlja
svojo dejavnost in uvaža blago v prvo državo članico z namenom takojšnjega odpošiljanja v drugo državo članico – da je lahko
deležen oprostitve od protidampinške dajatve na podlagi člena 14(c) Uredbe Komisije (ES) št. 88/97 z dne 20. januarja 1997
o dovoljenju za oprostitev plačila uvozne dajatve na uvoz nekaterih delov za kolesa s poreklom iz Ljudske republike Kitajske,
uvedene z Uredbo Sveta (EGS) št. 2474/93 in razširjene z Uredbo Sveta (ES) št. 71/97 o protidampinški dajatvi.
2.
Na podlagi člena 212a Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila
spremenjena z Uredbo (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000, ni mogoča odobritev oprostitve
od protidampinške dajatve uvozniku, ki nima predhodnega dovoljenja, da je lahko deležen take oprostitve od dajatve na podlagi
člena 14(c) Uredbe št. 88/97.
Podpisi
*
Jezik postopka: angleščina.