CELEX: 61979CJ0737(01)
Tjenestemænd
justeringskoefficient
for sen tilpasning
erstatning for økonomisk tab

1 Ved staevning , indgivet til Domstolens justitskontor den 17 . oktober 1979 , har Battaglia , som er tjenestemand ved Kommissionen og tjenstgoerende ved Det faelles Forskningscenter i Ispra i Italien , i medfoer af tjenestemandsvedtaegtens artikel 91 anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens afgoerelse vedroerende fastsaettelsen af hans vederlag for januar 1979 og om , at Kommissionen tilpligtes at erstatte det tab , han har lidt som foelge af denne afgoerelse .
2 Den 15 . december 1982 afsagde Domstolen mellemdom ( Sml . s . 4497 ), hvori den _ efter at have givet sagsoegeren medhold i , at forordning nr . 3087/78 var i strid med vedtaegtens artikler 64 og 65 _ dels annullerede sagsoegerens loenseddel for januar 1979 i det omfang , den var en anvendelse af Raadets ovennaevnte forordning , saavel med hensyn til tilpasningen af justeringskoefficienten som til tilpasningens tilbagevirkende gyldighed , dels udtalte , at den naevnte forordning ikke omfattede sagsoegeren , for saa vidt den ikke tog hensyn til leveomkostningerne i Varese og kun tillagde tilpasningen af justeringskoefficienten tilbagevirkende gyldighed fra den 1 . januar 1978 . Samtidig paalagdes Kommissionen at underrette Domstolen om de foranstaltninger , den traf til gennemfoerelse af dommen , og det besluttedes om fornoedent at behandle sagsoegerens krav om erstatning for oekonomisk tab paa et senere tidspunkt . Afgoerelsen om sagens omkostninger udsattes .
3 Efter dommen har Kommissionen fremlagt to rapporter , hvoraf den seneste tager hensyn til Raadets vedtagelse af forordning nr . 3681/83 af 19 . december 1983 ( EFT L 368 , s . 1 ), som fra den 1 . januar 1976 aendrede de justeringskoefficienter , der gaelder for vederlaget til tjenestemaend og oevrige ansatte i Italien , og som fra samme tidspunkt fastsatte saerlige justeringskoefficienter for Varese . Paa grundlag af denne forordning har Kommissionen , fra slutningen af december 1983 til januar 1984 , foretaget opgoerelse og udbetaling af efterbetalinger af loen til sagsoegeren .
4 Da Domstolen har konstateret , at parterne _ til trods for vedtagelsen af ovennaevnte forordning og de af Kommissionen trufne gennemfoerelsesforanstaltninger _ ikke har kunnet opnaa enighed om at afgoere tvisten i mindelighed , har den i fortsaettelse af sin dom af 15 . december 1982 besluttet at foretage en proevelse af de spoergsmaal , der blev stillet i bero , og som dels vedroerer sagsoegerens krav om erstatning for oekonomisk tab , dels sagens omkostninger .
Sagsoegerens krav om erstatning for oekonomisk tab
5 For saa vidt angaar proevelsen af sagsoegerens krav om erstatning for oekonomisk tab , bemaerkes indledningsvis , at sagsoegeren i staevningen anmodede Domstolen om at fastslaa , at sagsoegeren har krav paa supplerende vederlag for perioden 1 . januar 1976 _ 1 . januar 1978 , fastsat under hensyntagen til de saerlige leveomkostninger i Varese-provinsen , saaledes at Kommissionen tilpligtes dels at beregne og udbetale det supplerende vederlag , dels at betale sagsoegeren den i Italien efter lov og/eller saedvane gaeldende rente af de skyldige beloeb .
Hovedkravet ( efterbetaling af vederlag )
6 Som foelge af de efterbetalinger , Kommissionen har foretaget i medfoer af forordning nr . 3681/83 , maa det _ for saa vidt som det er noedvendigt _ fastslaas , at hovedkravet _ i det omfang det vedroerer efterbetaling af skyldigt vederlag fra den 1 . januar 1976 _ er bortfaldet .
Det accessoriske krav ( renter )
7 Som allerede anfoert anmodede sagsoegeren endvidere Domstolen om at forhoeje de beloeb , der skyldes paa hovedstolen , med den i Italien efter lov og/eller saedvane gaeldende rente .
Morarenter
8 Sagsoegeren har kraevet , at der tilkendes ham renter for den forsinkelse , der er sket ved opgoerelsen af hans oekonomiske rettigheder , saaledes at der tages hensyn til pengenes vaerdiforringelse , der er saerlig maerkbar i Italien . Kommissionen har principalt gjort gaeldende , at der ikke skal betales morarenter , naar der er tale om beloeb , som _ uden at administrationen har begaaet fejl _ er blevet udbetalt til personalet paa grundlag af generelle retsakter vedtaget i henhold til vedtaegten , og subsidiaert , at hvis der skulle blive tilkendt sagsoegeren renter , boer de tilkendes med 6% p.a . fra Domstolens dom af 15 . december 1982 eller allertidligst fra den 26 . marts 1979 , tidspunktet for sagsoegerens klage til Kommissionen i medfoer af vedtaegtens artikel 90 , stk . 2 . Under retsmoedet har Kommissionen udtalt , at ogsaa hvis Domstolen tilkender sagsoegeren morarenter fra det tidspunkt , hvor klagen blev indgivet til Kommissionen , vil den lade dette gaelde for alle sagsoegere .
9 Sagsoegeren har over for Kommissionens principale indsigelse gjort gaeldende , at Kommissionen har begaaet en alvorlig tjenstlig fejl , idet den , skoent personalet gjorde den opmaerksom paa den retsstridige situation , intet foretog sig for at afhjaelpe den .
10 Under hensyntagen til omstaendighederne i den konkrete sag og isaer til den ekstreme langsommelighed , hvormed faellesskabsinstitutionerne har udfoert deres opgave , samt til Domstolens praksis , isaer dom af 20 . marts 1984 ( Razzouk og Beydoun , forenede sager 75 og 117/82 , Sml . 1984 , s . 1509 ), hvori der ligesom i denne sag var tale om beloeb , der skyldtes i henhold til vedtaegten , findes renterne for den forsinkelse , der er sket ved opgoerelsen af sagsoegerens oekonomiske rettigheder , at burde fastsaettes til 6% p.a . fra den 26 . marts 1979 , hvor sagsoegeren indgav klage til Kommissionen i medfoer af vedtaegtens artikel 90 , stk . 2 , for saa vidt angaar de efterbetalinger , sagsoegeren kunne kraeve paa paa dette tidspunkt , eller fra de tidspunkter , hvor efterbetalingerne forfaldt til betaling , hvis disse ligger efter det foerste tidspunkt .
Erstatning for kurstab
11 I sagsoegerens indlaeg som svar paa Kommissionens rapporter har han desuden kraevet , at Kommissionen tilpligtes at betale erstatning for det tab , sagsoegeren har lidt som foelge af vaerdiforringelsen af den italienske lire i perioden , indtil efterbetalingen af vederlaget blev opgjort .
12 Kommissionen har ikke blot bestridt , at dette krav er berettiget , men har ogsaa paastaaet det afvist , idet den har understreget , at kravet klart gaar ud over de paastande , sagsoegeren har nedlagt i staevningen .
13 Indsigelsen om , at kravet ikke kan antages til realitetsbehandling , tiltraedes . Det maa erkendes , at dette krav er et nyt krav og som saadant maa anses for at vaere fremsat for sent . Det maa derfor afvises i medfoer af artikel 19 i statutten for EOEF-Domstolen og artikel 38 i procesreglementet , som udelukker fremsaettelse af nye krav under sagen .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
14 I henhold til procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , doemmes den tabende part til at betale sagens omkostninger .
15 Da Kommissionen har tabt sagen paa naesten alle punkter , boer den paalaegges at betale sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( foerste afdeling )
i fortsaettelse af dommen af 15 . december 1982 :
1 ) Genstanden for sagsoegerens krav om efterbetaling af vederlag er bortfaldet , for saa vidt angaar efterbetaling af skyldigt vederlag fra den 1 . januar 1976 .
2 ) Kommissionen betaler morarenter med 6% p.a . af den efterbetaling , den har udbetalt i medfoer af forordning nr . 3681/83 . Renterne beregnes fra den 26 . marts 1979 , hvor sagsoegeren indgav klage , for saa vidt angaar de efterbetalinger , sagsoegeren kunne kraeve paa dette tidspunkt , eller fra de tidspunkter , hvor efterbetalingerne forfaldt til betaling , hvis disse ligger efter det foerste tidspunkt .
3 ) I oevrigt afvises sagerne .
4 ) Kommissionen baerer sine egne omkostninger og en tredjedel af sagsoegerens omkostninger .