CELEX: 61989CJ0200
Den Europæiske Socialfond
annullationssøgsmål til prøvelse af en beslutning om nedsættelse af et tilskud

1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 26 . juni 1989, har FUNOC ( association pour le développement à Charleroi d' actions collectives de formation pour l' université ouverte ) i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 173, stk . 2, nedlagt paastand om annullation af Kommissionens beslutning, meddelt sagsoegeren ved skrivelse af 21 . april 1989, vedroerende Den Europaeiske Socialfonds deltagelse i finansieringen af projekter forelagt af Kongeriget Belgien, for saa vidt som sagsoegeren i henhold til naevnte beslutning skal tilbagebetale 6 579 334 BFR og ikke kan faa udbetalt saldobeloebet vedroerende et tilskud, fonden havde ydet til projekt nr . 84 3246 B5 . Ved samme staevning har FUNOC i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 178 nedlagt paastand om erstatning for det tab, sagsoegeren har lidt som foelge af beslutningen .
2 Ifoelge artikel 1, stk . 2, litra a ), i Raadets afgoerelse 83/516/EOEF af 17 . oktober 1983 om Den Europaeiske Socialfonds opgaver ( EFT L 289, s . 38 ) deltager fonden i finansieringen af foranstaltninger vedroerende erhvervsuddannelse og erhvervsvejledning . I henhold til afgoerelsens artikel 3, stk . 2, kan fonden yde tilskud med henblik paa at fremme ivaerksaettelsen af projekter af fornyende karakter .
3 Artikel 6, stk . 1, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 2950/83 af 17 . oktober 1983 ( EFT L 289, s . 1 ) om gennemfoerelse af ovennaevnte afgoerelse bestemmer, at Kommissionen, saafremt tilskuddet fra fonden ikke anvendes paa de i godkendelsesbeslutningen fastsatte betingelser, kan suspendere, nedsaette eller lade tilskuddet bortfalde efter at have givet den paagaeldende medlemsstat lejlighed til at fremkomme med sine bemaerkninger .
4 I september 1983 indgav det belgiske Arbejdsministerium for regnskabsaarene 1984, 1985 og 1986 en ansoegning om tilskud fra fonden til et af FUNOC planlagt projekt af fornyende karakter i henhold til artikel 3, stk . 2, i ovennaevnte afgoerelse 83/516; formaalet med projektet var at oplaere unge uden saerlig uddannelse fra Charleroi-omraadet i ny informationsteknologi .
5 I ansoegningen hed det, at formaalet med den paataenkte uddannelsesforanstaltning var at oprette et videnskabeligt center, der skulle udfoere samfundsnyttigt undersoegelses - og forskningsarbejde . I ansoegningen understregedes det, at 90 unge uden saerlig uddannelse skulle modtage en passende oplaering i forskningsmetoder og -teknikker med intensiv anvendelse af edb ( 1 000 timer pr . elev ). Ved skrivelse af 15 . juni 1984 uddybede FUNOC over for Kommissionen den oprindelige ansoegning, idet det praeciseredes, at projektet skulle omfatte tre forskellige forloeb, nemlig en basisuddannelse, en specifik uddannelse og anvendelse i praksis, fordelt over tre aar ( 1984, 1985 og 1986 ).
6 Ved beslutning C(84 ) 1076 af 23 . juli 1984 godkendte Kommissionen projektet med det ansoegte beloeb, dvs . 16 500 000 BFR .
7 I overensstemmelse med artikel 5, stk . 2, i forordning nr . 2950/83 udbetaltes der et foerste forskud paa 4 950 000 BFR i december 1984 og endnu et forskud paa 4 950 000 BFR i maj 1987 .
8 I maj 1987 anmodede Arbejdsministeriet om udbetaling af saldobeloebet paa 6 600 000 BFR og vedlagde samtlige bilag og den endelige beretning om projektets forloeb . Den 6 . juni 1988 modtog FUNOC fra Arbejdsministeriet et anbefalet brev, som indeholdt en note fra Kommissionen samt en forklarende ledsageskrivelse . Kommissionen anmodede FUNOC om at tilbagebetale de 9 900 000 BFR, der var ydet som forskud, idet det ifoelge Kommissionen fremgik af beretningen om projektets forloeb, at projektets promotor allerede i januar 1984 havde besluttet at aendre projektet uden at give fonden meddelelse herom . AEndringen bestod i, at der oprettedes tre aarlige uddannelsesforloeb med hver 30 elever; det foerste startede i marts 1984 og de to foelgende i 1985 og 1986 . Efter Kommissionens opfattelse var aendringen i strid med projektets oprindelige udformning .
9 Efter droeftelser mellem de belgiske myndigheder og Kommissionen meddelte Kommissionen ved skrivelse af 21 . april 1989, tilstillet sagsoegeren den 2 . maj 1989, at den havde nedsat sit krav om tilbagebetaling med hensyn til de forskud, som FUNOC havde faaet udbetalt, til 6 579 334 BFR; Kommissionen havde herved taget hensyn til det foerste aar ( 1984 ), idet dette foerste uddannelsesforloeb var den eneste del af projektet, der fandtes at opfylde kriteriet om, at projektet ikke maatte indebaere gentagelser .
10 Til stoette for annullationssoegsmaalet til proevelse af den anfaegtede beslutning har sagsoegeren anfoert, at den tjenestemand, der har truffet den omtvistede beslutning, er inkompetent, at der er tale om tilsidesaettelse af bestemmelserne vedroerende fondens forvaltning, at der foreligger en aabenbar fejlvurdering og en retsvildfarelse, og, subsidiaert, at proportionalitetsprincippet er tilsidesat .
11 Med hensyn til sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
Annullationspaastanden
Foerste anbringende
12 Sagsoegeren har anfoert, at retsakten er behaeftet med en mangel, idet den ikke er udstedt af det kompetente organ, dvs . Kommissionen selv, men af en kontorchef i Generaldirektorat V, som ikke har handlet efter bemyndigelse .
13 Indledningsvis bemaerkes, at det fremgaar af gaeldende bestemmelser, at Generaldirektorat V i samarbejde med finansinspektoeren har ansvaret for forvaltningen af fondens udgifter . I henhold til Kommissionens forretningsorden kan tjenestemaend bemyndiges til i Kommissionens navn og under dens kontrol at traeffe klart angivne foranstaltninger af forvaltningsmaessig eller administrativ art .
14 Sagsoegeren overser herved, at bemyndigelser til at underskrive er den normale maade, hvorpaa Kommissionen udoever sin kompetence; dette har Domstolen anerkendt i domme af 14 . juli 1972, ICI, praemisserne 10-14 ( 48/69, Sml . s . 151 ), og af 17 . oktober 1972, Cementhandelaren, praemisserne 10-14 ( 8/72, Sml . s . 251 ). Sagsoegeren har intet fremfoert, som kan begrunde en antagelse af, at faellesskabsadministrationen i dette tilfaelde har undladt at overholde de paa omraadet gaeldende regler .
15 Dette anbringende kan derfor ikke laegges til grund .
Andet anbringende
16 Sagsoegeren har anfoert, at den anfaegtede beslutning er en tilsidesaettelse af bestemmelserne vedroerende fonden . Kommissionen har saaledes blot fremsendt en debetnota paa 9 900 000 BFR til det belgiske Arbejdsministerium, men ikke, saaledes som det er fastsat i artikel 6, stk . 1, i forordning nr . 2950/83, indhentet de belgiske myndigheders bemaerkninger hertil .
17 Dette synspunkt kan ikke tiltraedes . Som det fremgaar af sagen, foregik der forud for den i sagen omtvistede beslutning, dvs . beslutningen af 21 . april 1989, en brevveksling mellem Kommissionen og de belgiske myndigheder, som er fremkommet med deres bemaerkninger i henhold til artikel 6, stk . 1, i ovennaevnte forordning nr . 2950/83, dvs . inden den endelige beslutning blev truffet .
18 Det andet anbringende kan derfor ikke laegges til grund .
Tredje anbringende
19 Sagsoegeren har endvidere gjort gaeldende, at Kommissionen har begaaet en aabenbar fejl ved dens skoensudoevelse og anvendt de for fonden gaeldende bestemmelser forkert . Sagsoegeren har bestridt, at der er foretaget en aendring af det oprindelige projekt . Det blev opretholdt, selv om det for at sikre den bedst mulige gennemfoerelse havde vist sig noedvendigt at foretage visse aendringer . Ogsaa det gennemfoerte projekt har vaeret en enestaaende foranstaltning af fornyende karakter, og med det formaal at teste en ny arbejdshypotese .
20 Det bemaerkes, at det fremgaar af den beskrivelse af uddannelsen, sagsoegeren gav i ansoegningen om tilskud fra fonden, og som er suppleret med yderligere oplysninger over for Kommissionen, at det oprindelige projekt skulle omfatte 1 000 timers undervisning over tre aar af 90 unge uden saerlig uddannelse, fordelt paa tre forskellige uddannelsesforloeb .
21 Det fremgaar imidlertid af den endelige beretning, som sagsoegeren selv har udarbejdet, og som blev tilstillet Kommissionen i juni 1987, at projektet faktisk blev afviklet som tre identiske undervisningsforloeb a 1 000 timer, hver af ét aars varighed, og for tre forskellige grupper paa hver 30 elever .
22 Naar 1 000 timers undervisning, som skulle have vaeret fordelt paa tre aar, er givet paa ét aar, findes undervisningsprogrammet at vaere blevet afviklet under andre former end de oprindeligt meddelte . Det forhold, at samme undervisning er blevet gentaget i de sidste to aar, har i oevrigt frataget projektet dets fornyende karakter . Kommissionen kunne derfor i medfoer af artikel 6, stk . 1, i forordning nr . 2950/83 suspendere, nedsaette eller lade tilskuddet fra fonden bortfalde .
23 Det tredje anbringende kan derfor ikke laegges til grund .
Fjerde anbringende
24 Endelig har sagsoegeren gjort gaeldende, at den anfaegtede beslutning tilsidesaetter proportionalitetsprincippet, idet et krav om tilbagebetaling af stoerstedelen af forskuddene og manglende udbetaling af saldobeloebet ikke er rimeligt, naar henses til, at den paatalte mangel, nemlig at sagsoegeren ikke har underrettet Kommissionen om de foretagne aendringer, maa betragtes som en formel mangel . Dette er saa meget mere alvorligt, fordi den ivaerksatte sanktion truer FUNOC' s fortsatte bestaaen .
25 Hertil bemaerkes, at godkendelsesbeslutningen i henhold til artikel 6, stk . 1, i forordning nr . 2950/83 maatte tilbagekaldes, idet den var retsstridig, fordi der var foretaget en vaesentlig aendring af det oprindelige projekt; der var saaledes ikke tale om en simpel formmangel . Som Kommissionen selv har understreget, har den taget hensyn til sagsoegerens individuelle interesser, idet den i sidste instans - helt undtagelsesvis og ud fra billighedshensyn - besluttede at erstatte den beslutning om ydelse af tilskud, der var blevet retsstridig, med en ny beslutning om delvis godkendelse af det foerste uddannelsesforloeb .
26 Herefter findes det ikke godtgjort, at Kommissionen har overskredet de graenser, der noedvendigvis maa gaelde for at sikre en korrekt anvendelse af beloeb, fonden udbetaler, ved at lade finansieringen af de uddannelsesforanstaltninger, der gennemfoertes i 1985 og 1986, bortfalde .
27 Dette anbringende kan derfor heller ikke laegges til grund .
28 Sagsoegte boer foelgelig frifindes i det hele for annullationspaastanden .
Erstatningspaastanden
29 Sagsoegeren har gjort gaeldende, at Kommissionen ved udstedelsen af den omtvistede beslutning har paafoert sagsoegeren et tab, som Kommissionen er pligtig at erstatte, jf . Traktatens artikel 215, stk . 2 .
30 Hertil bemaerkes, at det foelger af Domstolens faste praksis, at ansvar for Faellesskabet i henhold til ovennaevnte artikel 215, stk . 2, forudsaetter, at der er opfyldt en raekke betingelser, for saa vidt angaar retsstridigheden af institutionernes adfaerd, tabets indtraeden og eksistensen af en aarsagssammenhaeng mellem denne adfaerd og det paaberaabte tab .
31 I den foreliggende sag foelger det af det anfoerte, at Kommissionens adfaerd, som haevdes at have forvoldt det tab, FUNOC har lidt, ikke er retsstridig .
32 Allerede af den grund kan erstatningspaastanden ikke tages til foelge, og det er saaledes ufornoedent at tage stilling til, om de oevrige betingelser, der er opstillet i Domstolens praksis, er opfyldt .
33 Det foelger af ovennaevnte bemaerkninger, at sagsoegte boer frifindes i det hele for FUNOC' s paastande .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
34 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger . Da sagsoegeren i det hele har tabt sagen, boer sagsoegeren betale Kommissionens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( Anden Afdeling )
1 ) Sagsoegte frifindes .
2 ) Sagsoegeren betaler sagens omkostninger .