CELEX: 62005TJ0181
Kopienas preču zīme
Iebildumu process
Kopienas grafiskas preču zīmes "CITI" reģistrācijas pieteikums
Kopienas agrāka vārdiska preču zīme "CITIBANK"
Relatīvs atteikuma pamatojums
Reputācija
Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 5. punkts

Prāvas priekšvēsture
1999. gada 20. decembrī
Citi SL
, kas ir saskaņā ar Spānijas tiesībām reģistrēta sabiedrība, Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) iesniedza Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, pamatojoties uz grozīto Padomes 1993. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (
OV 1994, L 11, 1. lpp.
).
Reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir grafisks apzīmējums, kas attēlots šādi:
Pakalpojumi, attiecībā uz kuriem tika pieteikta reģistrācija, ietilpst 36. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām un atbilst šādam aprakstam: “muitas aģentūras, nekustamā īpašuma novērtēšana [taksācija], nekustamā īpašuma aģentūras, nekustamo īpašumu novērtēšana un administrēšana”.
Šis pieteikums tika publicēts 2000. gada 11. decembra
Bulletin des marques communautaires
[Kopienas preču zīmju biļetenā] Nr. 98/2000.
2001. gada 12. martā
Citicorp
, kas pēc tam 2005. gada 1. augustā apvienojās ar
Citigroup Inc.
un kuru pēdējā minētā pilnībā pārņēma, iesniedza iebildumu pret pieteiktās preču zīmes reģistrāciju, pamatojoties uz šādām agrākām preču zīmēm un preču zīmju reģistrācijas pieteikumiem:
—
Vācijas vārdiska preču zīme “CITI” Nr. 39847157, kas 2000. gada 17. martā reģistrēta attiecībā uz “darījumiem ar nekustamo īpašumu” un “finanšu darījumiem”, kas ietilpst 36. klasē;
—
Kopienas grafiskas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1084532, kas iesniegts 1999. gada 23. februārī attiecībā uz “darījumiem ar nekustamo īpašumu” un “finanšu darījumiem”, kas ietilpst 36. klasē un ir attēlota šādi:
—
Kopienas vārdiska preču zīme “CITICORP” Nr. 65367, kas reģistrēta 1998. gada 9. decembrī attiecībā uz “darījumiem ar nekustamo īpašumu”, kas ietilpst 36. klasē.
Tajā pašā dienā
Citibank NA
iesniedza iebildumu par reģistrācijai pieteiktās preču zīmes reģistrāciju, pamatojoties uz šādām vienpadsmit Kopienas vārdiskām preču zīmēm, kas visas ir reģistrētas attiecībā uz “finanšu darījumiem” un “darījumiem ar nekustamo īpašumu”, kas ietilpst 36. klasē: “CITIBANK”, “CITIBANKING”, “CITICARD”, “CITIGOLD”, “CITIPHONE”, “CITIBASICS”, “CITIBUSINESS”, “CITIONE”, “CITIDIRECT”, “CITINETTING” un “THE CITI NEVER SLEEPS”.
Ar 2001. gada 3. augusta vēstuli ITSB informēja lietas dalībnieces, ka abi iebildumu procesi tika apvienoti un ka tie tiks izskatīti kopā.
Ar 2004. gada 24. februāra lēmumu Iebildumu nodaļa apmierināja prasītāju saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktu iesniegtos iebildumus, noraidīja Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu un nolēma, ka persona, kas iestājusies lietā, sedz izdevumus.
2004. gada 2. martā persona, kas iestājusies lietā, par Iebildumu nodaļas lēmumu iesniedza apelācijas sūdzību ITSB.
Ar 2005. gada 1. marta lēmumu (turpmāk tekstā — “apstrīdētais lēmums”) ITSB Apelāciju pirmā padome atcēla Iebildumu nodaļas lēmumu. Tā apmierināja iebildumus daļā, kas attiecās uz nekustamā īpašuma novērtēšanu, nekustamā īpašuma aģentūrām un nekustamā īpašuma novērtēšanu un administrēšanu, bet noraidīja daļā, kas attiecās uz muitas aģentūru pakalpojumiem.
Būtībā Apelāciju padome secināja, ka Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkts šajā gadījumā nebija piemērojams. Pretēji Iebildumu nodaļai Apelāciju padome uzskatīja, ka neviens no iesniegtajiem pierādījumiem nepamato secinājumu, ka preču zīmju grupai, kuras kopēja sastāvdaļa esot elements “citi”, ir reputācija un ka sabiedrība uztver agrāko preču zīmi “CITIBANK” kā prasītājām piederošo preču zīmju grupas daļu. Pēc Apelāciju padomes domām, prasītājām esot tikai viena preču zīme, kam ir reputācija, proti, agrākā preču zīme “CITIBANK” attiecībā uz finanšu darījumiem. Tomēr, pēc Apelāciju padomes domām, šī pēdējā minētā preču zīme un reģistrācijai pieteiktā preču zīme “CITI” neesot līdzīgas Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta izpratnē. Līdz ar to Apelāciju padome uzskatīja, ka lietas izskatīšanas laikā nav jāveic pārbaude saistībā ar šo pēdējo minēto noteikumu.
Apelāciju padome apstrīdētājā lēmumā tomēr atstāja spēkā reģistrācijas pieteikuma noraidījumu attiecībā uz darījumiem ar nekustamajiem īpašumiem saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pamatojot, ka starp reģistrācijai pieteikto preču zīmi un Vācijas agrāko preču zīmi “CITI”, kas reģistrēta attiecībā uz finanšu darījumiem un darījumiem ar nekustamo īpašumu, pastāv sajaukšanas iespēja. Attiecībā uz muitas aģentūru pakalpojumiem Apelāciju padome reģistrācijas pieteikumu pieņēma, uzskatot, ka šie pakalpojumi un ar agrāko preču zīmi “CITI” apzīmētie pakalpojumi neesot līdzīgi.
Lietas dalībnieku prasījumi
Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
—
atcelt apstrīdēto lēmumu;
—
piespriest ITSB un personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
ITSB prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
—
noraidīt pirmo un otro prasītāju pamatu;
—
attiecībā uz trešo pamatu izvērtēt, vai starp strīdīgajiem apzīmējumiem ir līdzība:
—
ja Pirmās instances tiesa uzskatītu, ka strīdīgie apzīmējumi ir līdzīgi, vai nu veikt citu Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktā minēto nosacījumu novērtēšanu un tādā gadījumā atcelt apstrīdēto lēmumu, un piespriest katram lietas dalībniekam segt savus tiesāšanās izdevumus pašam, vai arī, ja šādu novērtējumu nevar veikt, atcelt apstrīdēto lēmumu un nodot lietu atpakaļ Apelāciju padomei atkārtotai izskatīšanai un piespriest katram lietas dalībniekam segt savus tiesāšanās izdevumus pašam;
—
ja Pirmās instances tiesa apstrīdētajā lēmumā saistībā ar Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktu minētos secinājumus uzskatītu par pamatotiem, noraidīt prasību un piespriest prasītājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Tiesas sēdē ITSB Pirmās instances tiesā izvirzīja prasījumu nospriest, ka gadījumā, ja tiktu apmierināti prasītāju prasījumi, katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.
Personas, kas iestājusies lietā, prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
—
noraidīt prasību;
—
piespriest prasītājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Juridiskais pamatojums
Par noteiktu ITSB izvirzīto prasījumu daļu pieņemamību
Apelāciju padome, pretēji tam, ko norāda prasītājas, uzskata, ka starp preču zīmi “CITIBANK” un reģistrācijai pieteikto preču zīmi “CITI” līdzības nav. Tomēr savā atbildes rakstā ITSB piekrīt prasītāju argumentiem, kas iesniegti trešā pamata otrās daļas ietvaros attiecībā uz to, ka Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta izpratnē Apelāciju padome ir veikusi kļūdainu strīdīgo apzīmējumu līdzības novērtējumu.
Šajā sakarā Pirmās instances tiesa ir nospriedusi — lai gan ITSB nav aktīvas rīcības pilnvaru, kas nepieciešamas, lai iesniegtu prasību pret Apelāciju padomes lēmumu, tad tomēr tam nav pienākuma sistemātiski aizstāvēt visus apstrīdētos Apelāciju padomes pieņemtos lēmumus vai noteikti izvirzīt prasījumus noraidīt visas par šādiem lēmumiem celtas prasības (Pirmās instances tiesas 2004. gada 30. jūnija spriedums lietā
T-107/02
GE Betz
/ITSB —
Atofina Chemicals
(“BIOMATE”), Krājums, II-1845. lpp.
, 34. punkts, un 2005. gada 25. oktobra spriedums lietā
T-379/03
Peek & Cloppenburg
(“Cloppenburg”), Krājums, II-4633. lpp.
, 22. punkts, un 2007. gada 16. janvāra spriedums lietā
T-53/05
Calavo Growers
/ITSB —
Calvo Sanz
(“Calvo”), Krājums, II-37. lpp.
, 26. punkts).
Tātad nekas ITSB neliedz piekrist prasītājas prasījumiem vai arī aprobežoties ar to atstāšanu izlemšanai pēc Pirmās instances tiesas ieskatiem, sniedzot tai visus argumentus, ko tas uzskata par atbilstošiem, lai Pirmās instances tiesa gūtu skaidrību (iepriekš 18. punktā minētais spriedums lietā “BIOMATE”, 36. punkts, un iepriekš 18. punktā minētais spriedums lietā “Cloppenburg”, 22. punkts).
Par lietas būtību
Savu prasību pamatojot, prasītājas izvirza trīs pamatus. Pirmais pamats attiecas uz Regulas Nr. 40/94 73. panta otrā teikuma pārkāpumu, otrais pamats attiecas uz Regulas Nr. 40/94 73. panta pirmā teikuma un 74. panta 1. punkta pārkāpumu un trešais pamats attiecas uz Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta pārkāpumu.
Pirmās instances tiesa uzskata, ka vispirms ir jāizvērtē trešais pamats.
Trešais pamats, kas attiecas uz Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta pārkāpumu, sastāv no trijām daļām, kuru ietvaros prasītājas norāda, ka:
—
Apelāciju padome nav pareizi novērtējusi [prasītāju] preču zīmju reputāciju;
—
Apelāciju padome ir pieļāvusi kļūdu attiecībā uz līdzības starp preču zīmi “CITIBANK” un reģistrācijai pieteikto preču zīmi novērtēšanu;
—
šajā gadījumā esot izpildīti citi Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta nosacījumi.
Lietas dalībnieku argumenti
Attiecībā uz šī pamata pirmo daļu prasītājas būtībā pārmet Apelāciju padomei, ka tā kļūdaini ir konstatējusi, ka [prasītājas] neesot pierādījušas preču zīmju grupai piemītošo reputāciju, izņemot preču zīmi “CITIBANK”.
Otrās daļas ietvaros prasītājas apgalvo, ka starp agrāko preču zīmi “CITIBANK” un reģistrācijai pieteikto preču zīmi “CITI” esošo līdzību analīzei būtu bijis jānoved pie secinājuma, ka šīs preču zīmes liek patērētājiem saskatīt saikni ar pakalpojumiem, kurus tās apzīmē.
Pēc prasītāju domām, Apelāciju padome kļūdaini ir interpretējusi kritērijus, kas regulē apzīmējumu līdzību Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta ietvaros. Apelāciju padomei būtu bijis jānovērtē, vai līdzības pakāpes starp preču zīmi, kam ir reputācija, un reģistrācijai pieteikto apzīmējumu rezultātā attiecīgā sabiedrības daļa saskatītu saikni starp tām Tiesas 2003. gada 23. oktobra sprieduma lietā
C-408/01
Adidas-Salomon
un
Adidas Benelux
(
Recueil
, I-12537. lpp.
, turpmāk tekstā — “spriedums lietā
Adidas
”) 29. un 30. punkta izpratnē. Tomēr Apelāciju padome neesot piemērojusi šo kritēriju, bet esot veikusi ierastu konfliktējošo preču zīmju salīdzinājumu.
Turklāt prasītājas apstrīd Apelāciju padomes pieņēmumu, ka attiecīgās sabiedrības daļas uzmanības līmenis ir īpaši augsts. No vienas puses, vispārēji finanšu darījumi neprasa šādu uzmanības līmeni, jo šie [darījumi] ietver dažāda veida pakalpojumus, tostarp ļoti vienkāršas darbības. No otras puses, Apelāciju padome esot ņēmusi vērā tikai tos patērētājus, uz kuriem ir vērsta agrākā preču zīme, lai gan tai būtu bijis jāņem vērā preču zīmes reģistrācijas pieteikumā minēto pakalpojumu, proti, “muitas aģentūru” un “darījumu ar nekustamajiem īpašumiem” pakalpojumu, attiecīgie patērētāji.
Sabiedrība atceroties preču zīmi “CITIBANK”, kam ir reputācija, sakarā ar tās atšķirtspējīgo sākuma daļu “citi”, nevis tās aprakstošo beigu daļu “bank”. Prasītājas uzsver, ka sākuma daļa “citi” nevar tikt uzskatīts par aprakstošu elementu, jo šis vārds angļu valodā nepastāv. Preču zīmes “CITIBANK” reputācija var būt ietverta tikai priedēklī sākuma daļā “citi”, proti, tā dominējošajā un atšķirtspējīgajā elementā, jo elements “bank” ir tikai aprakstošs.
Apelāciju padome neesot ņēmusi vērā faktu, ka preču zīmes “CITIBANK” reputācija ir īpaši izteikta tajās dalībvalstīs, kurās parasti nerunā angļu valodā, kā, piemēram, Spānija vai Grieķija. Šajās valstīs vārds “citi” netiekot uzreiz uztverts kā atbilsme vārdam “city” (spāņu valodā — “ciudad”, vai grieķu valodā — “polis”).
Turklāt, pēc prasītāju domām, Apelāciju padomei vajadzēja ņemt vērā faktu, ka preču zīme “CITIBANK” sakarā ar tās reputāciju no sabiedrības, kas to uztver kā preču zīmi, kura pieder sabiedrībai “Citibank”, viedokļa ir ieguvusi otru nozīmi. Sabiedrība nekad nedomājot par “banku pilsētā”, bet uzreiz atceroties par
Citibank
, plaši pazīstamu banku, kuras īpašais nosaukums ir
Citi
.
Prasītājas apgalvo, ka pastāv acīmredzama saikne starp attiecīgajiem pakalpojumiem un tātad būtiska iespēja, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme var netaisnīgi gūt labumu no agrāko preču zīmju reputācijas vai nodarīt tām kaitējumu.
Tās norāda, ka attiecībā uz “muitas aģentūru” pakalpojumiem aģenti piedāvā virkni pakalpojumu, ko var uzskatīt par finanšu pakalpojumiem, ja ar tiem tiek apmierinātas patērētāju finanšu vajadzības. Tie ietverot naudas operācijas uz citu uzņēmumu rēķina, nevis uz paša aģenta rēķina kā prasītājas, kas ir tipiska tādu finanšu pakalpojumu sniedzēju darbība. Patērētāji varot viegli saskatīt saikni arī starp “muitas aģentūru” pakalpojumiem un finanšu pakalpojumiem.
Attiecībā uz pakalpojumiem saistībā ar nekustamajiem īpašumiem prasītājas norāda, ka pastāv saikne arī starp šiem pakalpojumiem un finanšu pakalpojumiem, it īpaši attiecībā uz aizdevumiem un hipotēkām nekustamo īpašumu iegādei.
[Trešā pamata] trešās daļas ietvaros prasītājas norāda, ka šajā gadījumā ir izpildīti pārējie Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta nosacījumi.
Pirmkārt, reģistrācijai pieteiktais apzīmējums nepamatoti gūstot labumu no “CITI” preču zīmju grupas reputācijas un preču zīmes “CITIBANK” reputācijas. Faktiski reģistrācijai pieteiktās preču zīmes saistīšana ar prasītāju finanšu un banku pakalpojumiem liek secināt uzticamības un droša ieguldījumu pieņēmumu, kas var izrādīties maldinošs un kam varētu būt nepamatotas attēla nodošanas sekas. Šajā sakarā prasītājas uzsver, ka preču zīme “CITIBANK” ir viena no pasaulē novērtētākajām preču zīmēm un ka preču zīmju, kas ietver elementu “citi”, kvalitāte ir pierādīta ar lielu skaitu balvu, kas iegūtas
Citigroup
pakalpojumu teicamās kvalitātes dēļ.
Otrkārt, reģistrācijai pieteiktā apzīmējuma izmantošanas rezultātā tiekot vājināta preču zīmju “CITI” reputācija un atšķirtspēja. Uztverot reģistrācijai pieteikto apzīmējumu, patērētājs sakarā ar prasītāju preču zīmju būtisko reputāciju uzreiz domājot par [prasītāju] finanšu pakalpojumiem. Līdz ar to viņu preču zīmju atšķirtspēja tiekot mazināta un sabiedrība vārdu “citi” vairs neasociējot ar prasītāju preču zīmēm.
Treškārt, prasītājas norāda, ka pastāv būtiska iespēja, ka reģistrācijai pieteiktais apzīmējums rada kaitējumu preču zīmju “CITI” reputācijai. Tās šajā sakarā uzsver, ka tiesību normu noteikumi, kas piemērojami finanšu pakalpojumiem, ir stingrāki nekā tie, kas attiecas uz “muitas aģentūru” pakalpojumiem un pakalpojumiem, kas saistīti ar nekustamo īpašumu. Piedāvājot zemākas kvalitātes nekā tā, kas tiek prasīta attiecībā uz finanšu pakalpojumiem, pakalpojumus, persona, kas iestājusies lietā, nodara kaitējumu preču zīmju “CITI” reputācijai.
Ceturtkārt, prasītājas norāda, ka persona, kas iestājusies lietā, nav izvirzījusi nekādus argumentus attiecībā uz pietiekamu iemeslu reģistrācijai pieteiktās preču zīmes izmantošanai.
Trešā [pamata] pirmās daļas ietvaros ITSB arī uzskata, ka agrākai preču zīmei “CITIBANK” ir ievērojama reputācija attiecībā uz finanšu darījumiem.
ITSB piebilst, ka jo būtiskāka ir preču zīmju atšķirtspēja un reputācija, jo vairāk ir jāuzskata, ka pastāv pārkāpums, tāpēc ka ievērojama reputācija ir vārīgāka attiecībā pret kaitējumu vai nepamatotas izmantošanas mēģinājumiem, jo preču zīmes, kam ir reputācija, ir vieglāk atpazīt pat tad, ja tās tiek kombinētas ar citiem elementiem.
Attiecībā uz [trešā] pamata otro daļu ITSB uzskata, ka Apelāciju padome nav neatbilstošā veidā novērtējusi līdzības starp konfliktējošiem apzīmējumiem Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta izpratnē.
ITSB uzsver, ka divas preču zīmes ir līdzīgas, ja viena no tām ir pilnībā iekļauta otrajā vai ja attiecībā uz vienu vai vairākiem nozīmīgiem aspektiem ir vismaz daļēji vienādas (Pirmās instances tiesas 2002. gada 23. oktobra spriedums lietā
T-6/01
Matratzen Concord
/ITSB —
Hukla Germany
(“MATRATZEN”),
Recueil
, II-4335. lpp.
, 30. punkts). Tas tā ir vēl jo vairāk tad, ja kopējais elements ir vairāk dominējošs nekā atšķirošais elements vai nu sakarā ar tā pārākumu izmēra ziņā, vai tā novietojumu, vai arī sakarā ar tā salīdzinoši augstāko atšķirtspēju.
Pēc ITSB domām agrākajai preču zīmei “CITIBANK” un reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei “CITI” kopīgais ir elements “citi”, kas ir fonētiski identisks un abu preču zīmju gadījumā ir novietots sākumā. Tāpēc neesot neviena elementa, kas varētu liecināt pret vispārējās normas piemērošanu, saskaņā ar kuru sabiedrība vairāk uzmanības piešķir vārda sākumam nekā tā beigām, it īpaši ja, kā šajā gadījumā, agrākās preču zīmes beigu daļa ir aprakstoša attiecībā uz pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem tā ir aizsargāta. Reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē izmantotie nedaudz stilizētie burti neizceļoties tādējādi, lai būtiski grozītu tās vizuālo uztveri.
Līdz ar to esot vairāk iespējams, ka sabiedrība, saskaroties ar reģistrācijai pieteikto apzīmējumu, atpazītu tajā uzreiz dominējošāko agrākās preču zīmes “CITIBANK” daļu, un tas tā ir vēl jo vairāk tādēļ, ka vārdu “bank” sabiedrības daļa vairumā Eiropas Savienības valstu saprotot kā pakalpojumus, kurus tas apzīmē un attiecībā uz kuriem tam ir reputācija, aprakstošu vārdu. Iebildumu nodaļa pareizi esot apstiprinājusi, ka patērētāji, ja tie tiktu konfrontēti ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi, varētu ievērot vārda “citi” kopīgu izmantošanu attiecīgajās preču zīmēs un līdz ar to obligāti saskatītu saikni ar agrāko preču zīmi “CITIBANK”.
Attiecībā uz [trešā] pamata trešo daļu ITSB apgalvo, ka, lai arī apstrīdētajā lēmumā nav pārbaudīti citi uz Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta piemērošanas nosacījumi, Pirmās instances tiesa varētu procesuālās ekonomijas dēļ izskatīt lietu pēc būtības visā tās kopumā. ITSB norāda, ka administratīvās lietas materiāli ietver lietas dalībnieku apsvērumus attiecībā uz šiem citiem nosacījumiem un ka Iebildumu nodaļa šajā sakarā jau ir pieņēmusi lēmumu. Turklāt neesot iespējams nodalīt reputācijas un konfliktējošu preču zīmju līdzības jautājumus no iespējamā kaitējuma vai nepamatotas labuma gūšanas.
ITSB norāda, ka attiecīgo pakalpojumu konfrontācija var izrādīties lietderīga, lai noteiktu — var vai nevar rasties [reputācijas] vājināšanas, aptraipīšanas vai parazītisma risks. Starp ar agrāko preču zīmi “CITIBANK” apzīmētajiem banku un finanšu pakalpojumiem un ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi “CITI” apzīmētajiem muitas aģentūru pakalpojumiem pastāv acīmredzama saikne, jo gan vieni, gan otri [pakalpojumi] esot saistīti ar “darījumiem”. Muitas aģentūru pakalpojumi un finanšu pakalpojumi esot būtiski noteiktos komercdarījumos, kā piemēram, imports un eksports vai preču starptautiska pārvadāšana. Pēc ITSB domām, attiecīgās prasītāju un personas, kas iestājusies lietā, klientu grupas lielākoties ir vienas un tās pašas, jo personas, kas iestājusies lietā, klienti varētu pazīt vai vismaz būt dzirdējuši par prasītāju banku, jo šiem uzņēmumiem, veicot savas darbības, ir jāizdod kredītvēstules vai citi finanšu dokumenti.
Ņemot vērā iepriekš minēto, pirmkārt, ITSB uzskata, ka elementa “citi” izmantošana saistībā ar pakalpojumiem, kuriem ir noteikta saikne ar tiem [pakalpojumiem], sakarā ar kuriem agrākā preču zīme “CITIBANK” esot ieguvusi neapstrīdamu reputāciju, proti, finanšu darījumi, gūst labumu no šīs preču zīmes atšķirtspējas un reputācijas.
Otrkārt, attiecībā uz [reputācijas] vājināšanās riska esamību sakarā ar pārklāšanos ITSB apgalvo, ka ar agrākās preču zīmes “CITIBANK” augsto reputāciju finanšu darījumu jomā sabiedrība faktiski ir izveidojusi unikālu saikni starp vārdu “citi” un prasītāju darbībām un pastāv risks [šo saikni] vājināt ar citu preču zīmju “CITI” vairošanu dažādu darbību kontekstā un jomās. Persona, kas iestājusies lietā, neesot pierādījusi, ka elements “citi” netiekot saistīts tikai ar prasītājām vai ka runa ir par ierastu elementu.
Turklāt persona, kas iestājusies lietā, nav pierādījusi reģistrācijai pieteiktās preču zīmes izmantošanas pienācīga iemesla esamību. Personas, kas iestājusies lietā, preču zīmes “CITI” izmantošana Spānijā nav spēkā esošs pamatojums, jo, pirmkārt, Spānijas preču zīmes ģeogrāfiskās aizsardzības apjoms neatbilst tam, kuru aptver reģistrācijai pieteiktā preču zīme un, otrkārt, Spānijas preču zīmes reģistrācijas tiesiskā pamatotība esot apstrīdēta valsts tiesās.
Persona, kas iestājusies lietā, [trešā] pamata pirmās daļas ietvaros norāda, ka preču zīmju grupas jēdziens, kā to ir interpretējusi Apelāciju padome, ir pareizs un ka tā pareizi ir konstatējusi, ka prasītājas nav pierādījušas, ka attiecīgajām preču zīmēm, izņemot preču zīmi “CITIBANK”, ir vajadzīgā reputācija. Tā norāda, ka Apelāciju padome turklāt neapstrīd preču zīmes “CITIBANK” reputāciju.
[Trešā] pamata otrās daļas ietvaros persona, kas iestājusies lietā, uzskata, ka pretēji prasītāju apgalvotajam Apelāciju padome ir piemērojusi atbilstošus kritērijus, lai noteiktu līdzību starp konfliktējošajām preču zīmēm Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta ietvaros (apstrīdētā lēmuma 40.–43. punkts) un ņēmusi vērā, ka attiecīgā pārbaude ir bijusi mazāk stingra nekā Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētā. Turklāt esot skaidrs, ka, ņemot vērā finanšu pakalpojumu nozīmīgumu, šo pakalpojumu patērētāja sabiedrība tiem pievērš augstāka līmeņa uzmanību.
Vārds “citi” varētu tikt uzskatīts kā aprakstošs elements, jo tas tiktu izrunāts tieši tāpat kā vārds “city”. Faktiski pēc personas, kas iestājusies lietā, domām, sākotnēji pašas sabiedrības
Citibank
nosaukums bija
Citybank
. Turklāt sabiedrība nedomājot, ka bankas specifiskais nosaukums ir
Citi
. It īpaši pastāv liels skaits preču zīmju “CITI”, kas nepieder prasītājām un kam nav nekāda sakara ar preču zīmi “CITIBANK”.
Turklāt Apelāciju padome neesot pieļāvusi kļūdu attiecībā uz preču zīmes “CITIBANK” reputāciju valstīs, kurās parasti netiek runāts angļu valodā, jo faktiski varētu prezumēt, ka sabiedrība pat Spānijā ar vārdu “city” saprot pilsētu. Persona, kas iestājusies lietā, uzskata, ka nav nekādas līdzības starp ar konfliktējošajām preču zīmēm apzīmētajiem pakalpojumiem, ievērojot šādus Tiesas noteiktos faktorus, proti, raksturu, funkcionālo uzdevumu, to lietojumu un konkurējošo un papildinošo raksturu (Tiesas 1998. gada 29. septembra spriedums lietā
C-39/97
Canon
,
Recueil
, I-5507. lpp.
, 23. punkts).
Attiecībā uz “muitas aģentūru” pakalpojumiem (proti, vienīgajiem pakalpojumiem, saistībā ar kuriem Apelāciju padome atļāva reģistrācijas procedūras) — tos nevar uzskatīt par finanšu pakalpojumiem. Prasītāju apsvērumiem būtu tādas absurdas sekas, ka visām profesijām būtu saikne ar finanšu pakalpojumiem, tiklīdz profesionāļi bieži veic jebkāda veida naudas pārvedumus sava klienta vārdā.
[Trešā] pamata trešās daļas ietvaros persona, kas iestājusies lietā, norāda, ka šajā gadījumā neesot izpildīti pārējie Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta nosacījumi.
Pirmkārt, reģistrācijai pieteiktā preču zīme negūstot nepamatotu labumu ne no vienas prasītāju preču zīmes. Persona, kas iestājusies lietā, šajā sakarā uzsver, ka tā pirmo preču zīmes “CITI” reģistrācijas pieteikumu ir iesniegusi 1995. gadā, proti, vairākus gadus pirms preču zīme “CITIBANK” Spānijā kļuva pazīstama, un arī pirms citu preču zīmes reģistrācijas pieteikumiem, pret kuriem šajā gadījumā ir pamatoti iebildumi. Turklāt prasītājas neesot pierādījušas, ka iespējamais to preču zīmes pozitīvais iespaids varētu tikt attiecināts uz citiem produktiem. Persona, kas iestājusies lietā, šajā sakarā atsaucas uz ITSB Apelāciju trešās padomes 2001. gada 25. aprīļa lēmumu lietā
HOLLYWOOD
/
Hollywood
(lieta R 283/1999-3). Konkrētāk, neesot saiknes starp pakalpojumiem, kas tiek apzīmēti ar attiecīgajām preču zīmēm.
Otrkārt, tā kā starp ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi “CITI” un agrāko preču zīmi “CITIBANK” nav saiknes un asociācijas, nav arī [reputācijas] vājināšanas iespējas.
Treškārt, ja starp šī preču zīmēm nav saiknes vai asociācijas, nav arī iespējamā kaitējuma preču zīmes “CITIBANK” reputācijai. Turklāt prasītājas šajā gadījumā neesot pierādījušas šāda kaitējuma iespējas esamību un it īpaši nav pierādījušas to, ka “muitas aģentūru” pakalpojumi, kam neesot nekāda negatīva nozīme, varētu nodarīt kaitējumu finanšu pakalpojumiem.
Ceturtkārt, attiecībā uz pietiekamu iemeslu reģistrācijai pieteiktās preču zīmes izmantošanai persona, kas iestājusies lietā, atgādina, ka šī preču zīme ir identiska divām agrākām preču zīmēm, kas ir reģistrētas Spānijas preču zīmju birojā.
Pirmās instances tiesas vērtējums
Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktā paredzēts, ka “turklāt, ja 2. punkta nozīmē agrākās preču zīmes īpašnieks iebilst, pieprasīto preču zīmi nereģistrē, ja tā ir identiska vai līdzīga agrākajai preču zīmei un to reģistrē precēm vai pakalpojumiem, kas nav līdzīgi tiem, attiecībā uz kuriem ir reģistrēta agrākā preču zīme, ja attiecībā uz agrāku Kopienas preču zīmi, tā ir Kopienā pazīstama, un attiecībā uz agrāku valsts preču zīmi, tā ir pazīstama attiecīgajā dalībvalstī, un ja pieteiktās preču zīmes izmantošanā bez pietiekama iemesla varētu netaisnīgi gūt labumu no agrākās preču zīmes atšķirīguma vai atpazīstamības [atšķirtspējas vai reputācijas] vai tai kaitēt”.
Tā kā preču zīmes reģistrācijas pieteikumā minētie pakalpojumi nav līdzīgi tiem, attiecībā uz kuriem ir reģistrēta preču zīme “CITIBANK”, šajā gadījumā Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta piemērošana prasa, lai būtu izpildīti tikai trīs nosacījumi, proti, pirmkārt, attiecīgo preču zīmju identitāte vai līdzība, otrkārt, iebildumos norādītās agrākās preču zīmes reputācijas esamība un, treškārt, vai reģistrācijai pieteiktās preču zīmes nepamatotas izmantošanas rezultātā varētu netaisnīgi gūt labumu no agrākās preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas vai nodarīt tai kaitējumu.
Tā kā šie trīs nosacījumi ir kumulatīvi, tad, neīstenojoties vienam no tiem, nav pamata Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta piemērošanai (Pirmās instances tiesas 2005. gada 25. maija spriedums lietā
T-67/04
Spa Monopole
/ITSB —
Spa-Finders Travel Arrangements
(“SPA-FINDERS”), Krājums, II-1825. lpp.
, 30. punkts, un 2007. gada 16. maija spriedums lietā T-137/05
La Perla
/ITSB —
Worldgem Brands
(“NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC”), Krājumā nav publicēts, 26. punkts).
— Par pamata pirmo daļu
Pirmās instances tiesa secina, ka prasītājas būtībā apgalvo, ka Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktā minētais otrais nosacījums ir izpildīts attiecībā uz visām preču zīmēm, kas ietilpst to norādīto preču zīmju grupā. Tās iebilst, ka Apelāciju padome nav izpratusi preču zīmju grupas jēdzienu, prasot, lai [prasītājas] pierādītu, ka vairākas preču zīmju grupas preču zīmes ir plaši pazīstamas.
Kā persona, kas iestājusies lietā, ir norādījusi, no apstrīdētā lēmuma un it īpaši no tā 20. punkta izriet, ka Apelāciju padome nav apšaubījusi preču zīmes “CITIBANK” reputācijas raksturu. Šādos apstākļos un ņemot vērā faktu, ka lietas dalībnieki ir vienisprātis par to, ka preču zīmei ir “CITIBANK” reputācija, ir jāuzskata, ka Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktā paredzētais otrais nosacījums ir izpildīts un nav jāpārbauda, vai tas tā ir arī attiecībā uz citām preču zīmēm. No tā izriet, ka nav jāizvērtē argumenti saistībā ar norādītās reputācijas pierādījumiem attiecībā uz preču zīmju grupas citām preču zīmēm.
— Par pamata otro daļu
Attiecībā uz nosacījumu, ka attiecīgajām preču zīmēm ir jābūt identiskām vai līdzīgām, no Tiesas pastāvīgās judikatūras par Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (
OV L 40, 1. lpp.
), 5. panta 2. punkta (kura normatīvais saturs būtībā ir identisks Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktā ietvertajam) interpretācijas izriet, ka, lai izpildītu ar līdzību saistīto nosacījumu, nav jāpierāda, ka no konkrētās sabiedrības daļas viedokļa pastāv sajaukšanas iespēja starp agrāko preču zīmi, kam ir reputācija, un reģistrācijai pieteikto preču zīmi. Pietiek ar to, ka šo preču zīmju līdzības pakāpes dēļ konkrētā sabiedrības daļa saskata saikni starp tām (iepriekš 25. punktā minētais spriedums lietā
Adidas
, 31. punkts).
Apzīmējumu salīdzinājums saistībā ar attiecīgo preču zīmju vizuālo, fonētisko vai konceptuālo līdzību ir jāpamato ar preču zīmju radīto kopējo iespaidu, ņemot vērā it īpaši to atšķirtspējīgos un dominējošos elementus (iepriekš 61. punktā minētais spriedums lietā “NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC”, 35. punkts).
No vizuālā viedokļa vārdiskā elementa “citi” esamība abās attiecīgajās preču zīmēs nozīmē, ka tām ir noteikta līdzība. Turklāt fakts, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme “CITI” pilnībā ir ietverta preču zīmē “CITIBANK” un ka tā [preču zīmē “CITIBANK”] veido sākuma daļu, pastiprina šo līdzību no vizuālā viedokļa (šajā sakarā skat. iepriekš 41. punktā minēto spriedumu lietā “MATRATZEN”, 44., 48. un 50. punkts; iepriekš 61. punktā minētais spriedums lietā “SPA-FINDERS”, 33. punkts, un iepriekš 61. punktā minētais spriedums lietā “NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC”, 46. punkts).
Pirmās instances tiesa uzskata, ka no vizuālā viedokļa, elements “citi” ir visdominējošākais un visatšķirtspējīgākais preču zīmes “CITIBANK” elements, jo tā iedarbības rezultātā prasītāju bankas darbības tiek nošķirtas no citu banku [darbībām].
No fonētiskā viedokļa Pirmās instances tiesa secina, ka attiecīgajām preču zīmēm ir divas kopējas zilbes “ci-ti” un tās atšķiras tikai ar vienu zilbi “bank”.
Sakarā ar attiecīgo preču zīmju salīdzinājumu no konceptuālā viedokļa ir jānorāda, ka faktiski vārdam “citi” pašam par sevi nav nekādas citas konceptuālas nozīmes, kā tikai samākslota angļu valodas vārda “city” rakstība. Šis aspekts ir kopējs abām attiecīgajām preču zīmēm. Aprakstošais elements “bank” no konceptuālā viedokļa nevar tikt uztverts kā preču zīmes “CITIBANK” dominējošais elements. Tā kā pastāv simtiem banku, kuru nosaukums beidzas ar elementu “bank” (
Comdirectbank
,
HypoVereinsbank
,
Commerzbank
utt.), tad tās vienu no otras atšķir to nosaukuma sākuma daļa.
Acīmredzami vārdiskais elements “citi” izsaka angļu valodas vārdu “city”. Tie ir fonētiski vienādi un vizuāli līdzīgi. Tāpat rodas jautājums, vai elementam “citi” ir vai nav atšķirtspēja un vai tas liek domāt ir īpaši par pilsētu. Šajā sakarā ir jāuzsver, ka
Citibank
bankas nosaukums sākotnēji bija
City Bank of New York
un ka prasītājas bieži izmanto to preču zīmi “THE CITI NEVER SLEEPS”.
Tomēr vārda “citi” rakstība atšķiras no angļu valodas vārda “city” rakstības, un finanšu pakalpojumu patērētājs neizvēlas šādu pakalpojumu, pirms tas ir redzējis attiecīgā finanšu institūta nosaukumu rakstveidā. Turklāt šajā gadījumā konkrētā sabiedrības daļa ietver miljoniem personu, kas nav angliski runājušas. Pie tam, kā to norāda arī ITSB, nav nevienas bankas, kas savus pakalpojumus piedāvā tikai pilsētās. Lai veicinātu tās attīstību un paplašināšanos, banka savu sākotnējo nosaukumu
City Bank of New York
vēlāk nomainīja uz
Citibank
.
No iepriekš minētā izriet, ka elementam “citi” ir atšķirtspēja.
Konstatētā līdzība starp attiecīgajām preču zīmēm ir pietiekama, lai sabiedrība starp tām varētu saskatīt saikni, kas tiek prasīts, lai piemērotu Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktu, šajā sakarā atgādinot, ka sajaukšanas iespēja šajā sakarā nav prasīta. Līdz ar to Pirmās instances tiesa uzskata, ka Apelāciju padome ir pieļāvusi kļūdu, uzskatot, ka attiecīgās preču zīmes neesot pietiekami līdzīgas, lai varētu saskatīt tādu saikni, kas ir prasīta, lai piemērotu Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktu.
No tā izriet, ka, uzskatot, ka attiecīgās preču zīmes neesot līdzīgas, Apelāciju padome ir pārkāpusi Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktu, kas ir pietiekams pamats, lai pieņemtu šo prasību. Tomēr, ievērojot vēlmes, kuras ir izteikuši pamata lietas dalībnieki tiesas sēdes laikā, Pirmās instances tiesa uzskata, ka pakārtoti ir jāpārbauda [trešā] pamata trešā daļa.
— Par [trešā] pamata trešo daļu
Konkrētāk attiecībā uz trešo Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktā uzskaitīto nosacījumu ir jāizvērtē trīs atsevišķu veidu riski, proti, vai reģistrācijai pieteiktās preču zīmes nepamatota izmantošana, pirmkārt, nodarītu kaitējumu agrākās preču zīmes atšķirtspējai, otrkārt, nodarītu kaitējumu agrākās preču zīmes reputācijai vai, treškārt, ar to netaisnīgi tiktu gūts labums no agrākās preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas (iepriekš 61. punktā minētais spriedums lietā “SPA-FINDERS”, 43.–53. punkts; skat. pēc analoģijas arī ģenerāladvokāta Džeikobsa [
Jacobs
] secinājumus lietā, kurā pasludināts iepriekš 25. punktā minētais spriedums lietā
Adidas
,
Recueil
, I-12540. lpp., 36.–39. punkts).
Ņemot vērā Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta formulējumu, pietiek, ka pastāv viena no šīm iepriekš minētajām iespējām, lai būtu piemērojams šis noteikums (Pirmās instances tiesas 2007. gada 22. marta spriedums lietā
T-215/03
SIGLA
/ITSB —
Elleni Holding
(“VIPS”), Krājums, II-711. lpp.
, 36. punkts).
Agrākās preču zīmes īpašniekam nav jāpierāda, ka pastāv reāls un aktuāls kaitējums viņa preču zīmei, tomēr viņam ir jāsniedz pierādījumi, kas ļauj konstatēt
prima facie
nākotnē paredzamu, bet ne hipotētisku, netaisnīgu labuma gūšanas vai kaitējuma iespēju (iepriekš 61. punktā minētais Pirmās instances tiesas spriedums lietā “SPA-FINDERS”, 40. punkts).
Šādu secinājumu var izdarīt, it īpaši pamatojoties uz loģiskiem secinājumiem, kas izriet no iespējamību pārbaudes, un ņemot vērā atbilstošajā komercnozarē ierasto praksi, kā arī visus pārējos šīs lietas apstākļus.
Ar no agrākās preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas gūtu labumu ir jāsaprot kā tādu, kas ietver gadījumu, kad slavena preču zīme tiek ekspluatēta un acīmredzami parazītiski izmantota vai kad no tās reputācijas mēģina gūt labumu (iepriekš 61. punktā minētais spriedums lietā “SPA-FINDERS”, 51. punkts).
Visbeidzot, jo nozīmīgāka ir agrākās preču zīmes atšķirtspēja un reputācija, jo vieglāk var pieļaut kaitējuma esamību agrākajai preču zīmei Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta izpratnē (iepriekš 61. punktā minētais spriedums lietā “SPA-FINDERS”, 41. punkts).
Kā tas jau tika iepriekš norādīts, preču zīmes “CITIBANK” reputācija Eiropas Kopienā banku pakalpojumu nozarē netiek apstrīdēta. Šajā sakarā reputācija tiek saistīta ar banku nozares īpašībām, proti, maksātspēju, uzticamību un privāto un komerciālo klientu finanšu nodrošinājumu to profesionālajās un ieguldījumu darbībās.
Kā to atzīst arī ITSB, pastāv acīmredzama saistība, kā arī prasītāju un personas, kas iestājusies lietā, klientu grupu pārklāšanās muitas aģentūru pakalpojumu un banku piedāvāto finanšu pakalpojumu jomā, kādus piedāvā prasītājas, jo starptautiskajā tirdzniecībā darbojošies klienti un klienti, kas veic preču importu un eksportu, arī izmanto finanšu un bankas pakalpojumus, kas nepieciešami šādos darījumos. No tā izriet, ka pastāv iespēja, ka šādi klienti atpazīst prasītāju banku sakarā ar tās ievērojamo reputāciju starptautiskajā līmenī.
Šādos apstākļos Pirmās instances tiesa uzskata, ka pastāv liela iespēja, ka reģistrācijai pieteiktās preču zīmes “CITI” izmantošana muitas aģentūrās un līdz ar to arī finanšu pārstāvju darbībās, pārvaldot klientu naudas summas un nekustamos īpašumus, rada parazītismu, proti, nepamatoti tiek gūts labums no preču zīmes “CITIBANK” īpaši izteiktās reputācijas un prasītāju veiktajām būtiskajām investīcijām, lai šo reputāciju iegūtu. Šī reģistrācijai pieteiktās preču zīmes “CITI” izmantošana varētu radīt uzskatu, ka persona, kas iestājusies lietā, ir saistīta ar vai ir viena no prasītajām, un līdz ar to varētu atvieglot ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi aptverto pakalpojumu tirdzniecību. Tā kā prasītājām pieder vairākas preču zīmes, kas ietver elementu “citi”, šī iespēja vēl jo vairāk pastiprinās.
Visbeidzot, Pirmās instances tiesa uzskata, ka persona, kas iestājusies lietā, nav iesniegusi pierādījumus, ka reģistrācijai pieteiktās preču zīmes izmantošanai ir pietiekami iemesli.
Personas, kas iestājusies lietā, preču zīmes “CITI” izmantošana Spānijā nevar būt vērā ņemams pamatojums, jo, no vienas puses, Spānijas preču zīmes ģeogrāfiskās aizsardzības apjoms neatbilst ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi pārklātajai teritorijai un, no otras puses, Spānijas preču zīmes reģistrācijas tiesiskais pamatojums ir apstrīdēts valsts tiesās. Šajā pašā kontekstā faktam, ka persona, kas iestājusies lietā, esot domēna nosaukuma “citi.es” īpašniece, nav nozīmes.
Līdz ar to ir jāpieņem arī trešā pamata trešā daļa un tādējādi jāatceļ apstrīdētais lēmums, turpretī citi prasītāju izvirzītie pamati nav jāizskata.
Par tiesāšanās izdevumiem
Atbilstoši Reglamenta 87. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums nav labvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs.
Tā kā ITSB spriedums nav labvēlīgs, jo Apelāciju padomes lēmums ir atcelts, tam jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar prasītājas prasījumiem. Tā kā personai, kas iestājusies lietā, spriedums nav labvēlīgs, tā sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

Ar šādu pamatojumu
PIRMĀS INSTANCES TIESA (pirmā palāta)
nospriež:

1)
atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 1. marta lēmumu (lieta R 173/2004-1);

2)
ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina
Citigroup, Inc.
un
Citibank, NA
tiesāšanās izdevumus, tai skaitā tos izdevumus, kas [prasītājām] radušies procesā Apelāciju padomē;

3)
Citi, SL
sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

Cooke
Labucka
Prek
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2008. gada 16. aprīlī.
Sekretārs
E. Coulon
Priekšsēdētājs
J. D. Cooke
(
*1
)	Tiesvedības valoda — angļu.