CELEX: 61994CJ0336
Työntekijöiden vapaa liikkuvuus
Yhdenvertainen kohtelu
Sosiaaliturva
Kansallinen lainsäädäntö, jossa väestörekisteriotteille annetaan erilainen merkitys todisteena sen mukaan, ovatko ne kotimaisia vai ulkomaisia

Tuomion perustelut
1 Sozialgericht Hamburg on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 12.9.1994 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 28.12.1994, EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla ennakkoratkaisukysymyksen EY:n perustamissopimuksen 48 ja 51 artiklan tulkinnasta sellaisiin Saksan säännöksiin nähden, joissa väestörekisteriotteille annetaan erilainen merkitys todisteena sen mukaan, ovatko ne kotimaisia vai ulkomaisia.
2 Tämä kysymys on esitetty Dafekin ja Landesversicherungsanstalt Württembergin (saksalainen eläkekassa, jäljempänä eläkekassa) välisessä asiassa.
3 Dafeki on syntynyt Kreikassa, ja hän on Kreikan kansalainen. Hän on työskennellyt toukokuusta 1966 lähtien Saksan liittotasavallassa. Dafekin syntymäaika on hänen väestörekisteriotteensa mukaan 3.12.1933. Trikalan alioikeus oikaisi tätä päivämäärää yhden tuomarin kokoonpanossa 4.4.1986 sellaisessa menettelyssä antamallaan tuomiolla, jota noudatetaan arkistojen ja väestörekistereiden katoamisen vuoksi. Tuosta ajankohdasta lähtien väestörekisterin ja Dafekin väestörekisteriotteen mukaan hän on syntynyt 20.2.1929. Hänelle annettiin siten uusi virkatodistus.
4 Dafeki pyysi 19.12.1988 eläkekassalta, että hänelle myönnetään 60 vuotta täyttäneille naisille tarkoitettu varhaiseläke. Dafeki toimitti tätä tarkoitusta varten ensin Kreikan toimivaltaisten viranomaisten antaman uuden virkatodistuksen ja sitten eläkekassan pyynnöstä oikaisutuomion. Siitä huolimatta, että Dafeki täytti kaikki muut edellytykset eläkkeen saamiseksi, eläkekassa hylkäsi hänen hakemuksensa aikaisemmin ilmoitetun syntymäajan perusteella. Koska Dafekin sen jälkeen tekemä valitus hylättiin, hän valitti Sozialgericht Hamburgiin tästä päätöksestä.
5 Saksan oikeudessa Personenstandsgesetzin (laki henkilöiden asemasta) 66 §:ssä säädetään, että henkilötietoja koskevilla asiakirjoilla on sama merkitys todisteena kuin väestörekisterillä; lain 60 §:n 1 momentin mukaan näistä rekistereistä selviävät lähtökohtaisesti avioliitot, syntymät ja näitä varten annetut tiedot, jos rekisterien pitäminen on ollut säännöllistä. Vastanäyttöä niiden virheellisyydestä voidaan kuitenkin esittää. Bundessozialgerichtin oikeuskäytännössä ja oikeuskirjallisuudessa katsotaan, että Personenstandsgesetzin 66 § koskee ainoastaan saksalaisia asiakirjoja mutta ei ulkomaisia asiakirjoja eikä siten myöskään myöhempiä oikaisuja koskevia ulkomaisia asiakirjoja. Näin ollen toisessa maassa annetuissa todistuksissa olevia tietoja ei oleteta virheettömiksi, minkä vuoksi asiaa käsittelevä tuomioistuin tutkii sille esitetyt asiakirjat vapaata todisteiden harkintaa koskevan säännön mukaisesti. Tutkiessaan näitä asiakirjoja tuomioistuimen on otettava huomioon muun muassa sellainen oikeuskäytännössä vahvistetun säännön mukainen olettama, jonka mukaan useiden peräkkäisten asiakirjojen ollessa keskenään ristiriidassa pidetään oikeana sitä, joka on annettu kronologisesti lähimpänä tapahtumaa, eli käsiteltävässä asiassa ensimmäinen virkatodistus.
6 Sozialgericht Hamburg kysyy, onko väestörekisteriotteiden todistusvoimaan liittyvien todisteiden vapaata harkintaa koskeva periaate yhteensopimaton yhteisön oikeuden ja erityisesti perustamissopimuksen 48 ja 51 artiklan kanssa kansalaisuuteen perustuvana välillisenä syrjintänä. Jos Dafeki olisi nimittäin toimittanut Saksan väestörekisteristä peräisin olevia asiakirjoja, hänen oikaistu syntymäaikansa olisi hyväksytty sellaisenaan ilman lisätutkimuksia.
7 Sozialgericht Hamburg päätti siten lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan kysymyksen:
"Ovatko Saksan sosiaaliturva-alan toimivaltaiset viranomaiset ja Saksan tuomioistuimet yhteisön oikeuden mukaan velvollisia, ja missä määrin, tunnustamaan, että ulkomaiset henkilötietoja koskevat asiakirjat ja ulkomaisten tuomioistuinten antamat päätökset, joissa vahvistetaan henkilötietoja tai muutetaan niitä, ovat sitovia niissä menettelyissä, joissa pyritään määrittämään oikeus sosiaalietuuksiin?"
8 Kansallinen tuomioistuin haluaa esittämällään kysymyksellä pääasiallisesti tietää, edellytetäänkö perustamissopimuksen 48 artiklassa, että jäsenvaltioiden kansallisten toimivaltaisten sosiaaliturva-alan laitosten ja kansallisten tuomioistuinten on niissä menettelyissä, joissa pyritään määrittämään siirtotyöläisen oikeus sosiaalietuuksiin yhteisön kansalaisena, luotettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten antamiin väestörekisteriotteisiin ja muihin vastaaviin henkilötietoja koskeviin asiakirjoihin.
9 Aluksi on todettava, että perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohdan mukaan työntekijöiden vapaa liikkuvuus merkitsee, että kaikki kansalaisuuteen perustuva jäsenvaltioiden työntekijöiden syrjintä työsopimusten tekemisessä sekä palkkauksessa ja muissa työehdoissa poistetaan.
10 Koska Dafeki on jäsenvaltion kansalainen, joka on tehnyt palkattua työtä toisessa jäsenvaltiossa, jossa hän hakee tämän työskentelyn perusteella eläkettä, hänen tapauksensa kuuluu tämän määräyksen soveltamisalaan.
11 Tältä osin on todettava, että jotta työntekijät voivat vedota oikeuteensa saada sosiaaliturvaetuus, kun he ovat käyttäneet oikeuttaan perustamissopimuksessa taattuun työntekijöiden vapaaseen liikkuvuuteen, heidän on näytettävä toteen tietyt väestörekisteristä saatavat tiedot.
12 Saksan säännöksissä, sellaisina kuin kansallinen tuomioistuin on ne esittänyt, ei katsota toisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten antamia väestörekisteriotteita yhtä todistusvoimaisiksi kuin saksalaisten viranomaisten antamia todistuksia.
13 Näin ollen vaikka näitä säännöksiä sovelletaan työntekijän kansalaisuudesta riippumatta, niitä sovelletaan käytännössä niiden työntekijöiden vahingoksi, jotka ovat muiden jäsenvaltioiden kansalaisia.
14 Saksan hallitus väittää kuitenkin, että jäsenvaltioiden välillä on huomattavia eroja säännöksissä, jotka koskevat väestörekisterin pitämistä ja muutosten tekemistä rekisterimerkintöihin, koska lainsäätäjän tekemien päätösten perustana olevat tosiasialliset tilanteet ja oikeudelliset syyt ovat kaikkialla erilaisia. Erityisesti oikeaperäisyyttä koskevat säännöt eivät Kreikassa ole samat kuin Saksassa. Erityisesti Kreikassa ei ole harvinaista, että yhden tuomarin kokoonpanossa istuva tuomioistuin muuttaa syntymäaikaa ja että tällöin kahden todistajan todistus riittää. Useat kreikkalaiset siirtotyöläiset ovat käyttäneet tätä mahdollisuutta. Toimivaltainen saksalainen vakuutuslaitos on todennut satoja sellaisia tapauksia, joissa työskentelyn alussa ilmoitettu syntymäaika poikkesi huomattavasti siitä, joka ilmoitettiin eläkehakemusta tehtäessä. Yleensä tehty muutos oli työntekijälle edullinen.
15 Komissio korostaa myös sitä, että väestörekistereiden henkilötietoja koskevat kysymykset vaihtelevat huomattavasti eri jäsenvaltioissa, koska erilaiset kulttuuriseikat ja tietyt ulkoiset tapahtumat, kuten sodat ja alueluovutukset, ovat vaikuttaneet voimakkaasti kyseessä olleisiin järjestelmiin. Lähtökohtana olisi tällöin vaikea pitää sitä, että tosiasialliset ja oikeudelliset tilanteet ovat samanlaisia tai vastaavia. Yhteisön tasolla ei ole toteutettu yhteisiä toimenpiteitä. Yhteisöllä ei ole myöskään yleistoimivaltaa säännellä henkilötietoihin sovellettavaa oikeutta tai väestörekisteriotteiden todistusvoimaan liittyviä kysymyksiä. Komissio katsoo näin ollen, että Saksan käytäntö ei ole voimassa olevan yhteisön oikeuden vastainen.
16 Tältä osin on otettava huomioon toisaalta kansallisten oikeusjärjestysten väliset huomattavat erot niissä edellytyksissä ja menettelytavoissa, joita noudattamalla voidaan saada syntymäaikaa koskeva oikaisupäätös, ja toisaalta se, että jäsenvaltiot eivät ole toistaiseksi yhdenmukaistaneet kyseistä alaa eivätkä ottaneet käyttöön tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen (EYVL 1972, L 299, s. 32) soveltamisalaan kuuluvia päätöksiä koskevan järjestelmän kaltaista päätösten vastavuoroista tunnustamista koskevaa järjestelmää.
17 Mahdollisuus kiistää menestyksekkäästi esillä olevassa asiassa kyseessä olevan kaltaisen väestörekisteriotteen virheettömyys riippuu nimittäin pitkälti tällaisen virkatodistuksen muuttamisessa noudatetusta menettelystä ja muuttamisen edellytyksistä, jotka voivat poiketa huomattavasti toisistaan eri jäsenvaltioissa.
18 Näin ollen jäsenvaltion hallintoviranomaisilla ja tuomioistuimilla ei ole yhteisön oikeuden nojalla velvollisuutta antaa toisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten myöhemmin tekemille väestörekisteriotteiden oikaisuille vastaavaa merkitystä kuin oman valtionsa viranomaisten tekemille oikaisuille.
19 On syytä kuitenkin todeta, että työntekijöiden vapaaseen liikkuvuuteen perustuvien oikeuksien käyttäminen ei kuitenkaan ole mahdollista esittämättä henkilötietoja koskevia asiakirjoja, jotka ovat yleensä työntekijän lähtövaltion antamia. Tämän vuoksi jäsenvaltion hallintoviranomaisten ja tuomioistuinten on luotettava toisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten antamiin väestörekisteriotteisiin ja muihin vastaaviin henkilötietoja koskeviin asiakirjoihin, elleivät kyseiseen yksittäistapaukseen liittyvät konkreettiset seikat aseta niiden virheettömyyttä vakavasti kyseenalaiseksi.
20 Näin ollen toisen jäsenvaltion tuomioistuimen tekemän oikaisun huomioon ottamisesta kieltäytymistä ei voida perustella kansallisella säännöksellä, jossa asetetaan sellainen yleinen ja abstrakti olettama, jonka mukaan useiden peräkkäisten asiakirjojen ollessa keskenään ristiriidassa pidetään oikeana sitä, joka on annettu kronologisesti lähimpänä todistettavaa tapahtumaa.
21 Esitettyyn kysymykseen on näin ollen vastattava, että jäsenvaltioiden kansallisten toimivaltaisten sosiaaliturva-alan laitosten ja kansallisten tuomioistuinten on niissä menettelyissä, joissa pyritään määrittämään siirtotyöläisen oikeus sosiaalietuuksiin yhteisön kansalaisena, luotettava toisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten antamiin väestörekisteriotteisiin ja muihin vastaaviin henkilötietoja koskeviin asiakirjoihin, elleivät kyseiseen yksittäistapaukseen liittyvät konkreettiset seikat aseta niiden virheettömyyttä vakavasti kyseenalaiseksi.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
22 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Saksan ja Kreikan hallituksille ja Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
on ratkaissut Sozialgericht Hamburgin 12.9.1994 tekemällään päätöksellä esittämän kysymyksen seuraavasti:
Jäsenvaltioiden kansallisten toimivaltaisten sosiaaliturva-alan laitosten ja kansallisten tuomioistuinten on niissä menettelyissä, joissa pyritään määrittämään siirtotyöläisen oikeus sosiaalietuuksiin yhteisön kansalaisena, luotettava toisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten antamiin väestörekisteriotteisiin ja muihin vastaaviin henkilötietoja koskeviin asiakirjoihin, elleivät kyseiseen yksittäistapaukseen liittyvät konkreettiset seikat aseta niiden virheettömyyttä vakavasti kyseenalaiseksi.