CELEX: 62008CJ0258
EB 49 straipsnis
Laisvės teikti paslaugas apribojimai
Azartiniai lošimai
Azartiniai lošimai internetu
Teisės aktas, pagal kurį licencija išduodama tik vienam subjektui
Atsisakymas išduoti licenciją organizuoti lošimus subjektui, kuris turi licenciją kitose valstybėse narėse
Pateisinimas
Proporcingumas
Kiekvienos konkrečios nacionalinės teisės akto taikymo priemonės kontrolė

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su EB 49 straipsnio aiškinimu.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant bylą tarp
Stichting de Nationale Sporttotalisator
, pagal Nyderlandų teisę įsteigto fondo (toliau –
De Lotto
), ir bendrovių
Ladbrokes Betting & Gaming Ltd
ir
Ladbrokes International Ltd
, įsteigtų Jungtinėje Karalystėje (toliau – bendrovės
Ladbrokes
), dėl pastarųjų galimų neteisėtų veiksmų Nyderlandų azartinių lošimų rinkoje.

Teisinis pagrindas
Azartinių lošimų įstatymo (
Wet op de kansspelen
; toliau –
Wok
) 1 straipsnyje numatyta:
„Nepažeidžiant šio įstatymo Va antraštinės dalies nuostatų, draudžiama:
a)      teikti galimybę varžytis dėl laimėjimo arba išmokos, kai laimėtojas nustatomas atsitiktinai ir kai dalyviai iš esmės negali
tam daryti lemiamos įtakos, jei tam nebuvo išduota licencija pagal šį įstatymą;
b)      skatinti naudotis galimybe a punkto prasme, kuri teikiama be licencijos pagal šį įstatymą, arba sutartine galimybe Europoje
už Karalystės sienų arba informavimo ar platinimo tikslais kaupti atitinkamus dokumentus; <…>“

Wok
16 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„1.      Teisingumo ministras ir socialinio aprūpinimo, sveikatos ir kultūros ministras, atsižvelgdami į visuomeninių organizacijų
interesus, ypač sporto ir kūno kultūros, kultūros, gyventojų socialinio aprūpinimo ir sveikatos srityse, gali išduoti vienam
visiškai teisniam juridiniam asmeniui licenciją organizuoti sporto lažybas jų nustatytam terminui.
2.      Iš lažybų organizavimo gautos pajamos <...> skiriamos tikslams, kurių juridinis asmuo siekia organizuodamas ir valdydamas
lažybas dėl sporto varžybų.
3.      Mažiausiai 47,5 % visų pagal šią ir IVa antraštines dalis organizuotų lažybų pajamų, kurios skaičiuojamos už kalendorinius
metus, skiriamos laimėjimams paskirstyti <...>“

Wok
21 straipsnyje numatyta:
1.      16 straipsnyje nurodyti ministrai nustato taisykles, susijusias su licencija organizuoti lažybas dėl sporto varžybų.
2.      Šios taisyklės reglamentuoja:
a)      organizuojamų lažybų skaičių;
b)      rezultatų ir laimėjimų sistemos nustatymo metodą;
c)      organizacinių išlaidų valdymą ir padengimą;
d)      įvykusių lažybų pajamų paskirstymą;
e)      juridinio asmens įstatus ir veiklos reglamentus;
f)      valdžios institucijų atliekamą teisės aktų laikymosi kontrolę;
g)      juridinio asmens metinės veiklos ir metinių finansinių rezultatų pateikimą ir skelbimą.“

Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
Nyderlandų teisės aktas dėl azartinių lošimų pagrįstas išimtinių licencijų sistema, pagal kurią, pirma, draudžiama organizuoti
arba reklamuoti azartinius lošimus, jei šiuo tikslu neišduota administracinių valdžios institucijų licencija, ir, antra, nacionalinės
valdžios institucijos gali išduoti tik vieną licenciją kiekvienam licencijuotam azartiniam lošimui.
Be to, iš pagrindinės bylos medžiagos, kurią prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas perdavė Teisingumo Teismui,
matyti, kad Nyderlanduose nėra galimybės interaktyviai organizuoti azartinius lošimus internete.

De Lotto
, kuris yra pelno nesiekiantis, pagal privatinę teisę įsteigtas fondas, turi licenciją organizuoti sporto lažybas, loto ir
skaičių žaidimus. Pagal nuostatus jo tikslas – rinkti lėšas organizuojant azartinius lošimus ir paskirstyti jas valdžios institucijoms,
veikiančioms bendrojo intereso, ypač sporto, kūno kultūros, visuomenės socialinio aprūpinimo, visuomenės sveikatos ir kultūros
srityje.
Bendrovės
Ladbrokes
organizuoja sporto lažybas ir yra ypač žinomos dėl tarpininkavimo lažybose („bookmaking“). Savo tinklalapyje jos siūlo keletą
iš esmės su sportu susijusių azartinių lošimų. Be to, jos siūlo galimybę jų organizuojamose lažybose dalyvauti nemokamu telefonu.
Šios bendrovės fiziškai nevykdo veiklos Nyderlandų teritorijoje.
Kaltindamas bendroves
Ladbrokes
tuo, kad jos Nyderlanduose reziduojantiems asmenims internetu siūlo azartinius lošimus, kurių atžvilgiu neturi pagal
Wok
reikalaujamo leidimo,
De Lotto
kreipėsi į
Rechtbank Arnhem
(Arnhemo pirmosios instancijos teismas) laikinųjų apsaugos priemonių klausimus nagrinėjantį teisėją, prašydamas įpareigoti
šias bendroves nutraukti šią veiklą.
Šio teismo laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas 2003 m. sausio 27 d. sprendimu patenkino šį prašymą ir nurodė
bendrovėms
Ladbrokes
taikyti Nyderlanduose reziduojančių asmenų prieigos prie jų tinklalapio blokavimo priemones ir panaikinti galimybę jiems dalyvauti
lažybose telefonu. Šių priemonių nepakeitė
Gerechtshof te Arnhem
(Arnhemo apeliacinis teismas) ir
Hoge Raad der Nederlanden
(Nyderlandų aukščiausiasis teismas) atitinkamai 2003 m. rugsėjo 2 d. ir 2005 m. vasario 18 d. sprendimais.
2003 m. vasario 21 d.
De Lotto
taip pat pareiškė ieškinį
Rechtbank Arnhem
bendrovėms
Ladbrokes
.
De Lotto
prašė patvirtinti šioms bendrovėms laikinąsias apsaugos priemones taikančio teisėjo paskirtas įpareigojančias priemones.
2005 m. rugpjūčio 31 d. sprendimu šis teismas patenkino
De Lotto
pareikštą ieškinį ir grasindamas baudomis nurodė šioms bendrovėms toliau taikyti Nyderlanduose reziduojančių asmenų galimybės
dalyvauti azartiniuose lošimuose interentu ir telefonu blokavimo priemones. Palikus galioti šį sprendimą 2006 m. spalio 17 d.
Gerechtshof te Arnhem
sprendimu,
Ladbrokes
pateikė kasacinį skundą prašymą priimti priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui.
Atsižvelgdamas į tai, kad siekiant išspręsti nagrinėjamą bylą reikia išaiškinti Sąjungos teisę,
Hoge Raad der Nederlanden
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.      Ar ribojanti nacionalinė azartinių lošimų politika, skirta valdyti potraukį lošimams, kuri iš tiesų padeda siekti nacionalinės
teisės aktų tikslų, būtent sumažinti priklausomybę nuo lošimų ir užkirsti kelią sukčiavimui, ir todėl dėl reglamentuojamo
azartinių lošimų organizavimo galimybė dalyvauti azartiniuose lošimuose išlieka (daug) labiau ribota, nei būtų nesant nacionalinės
reglamentavimo sistemos, atitinka Europos Bendrijų Teisingumo Teismo praktikoje, ypač 2003 m. lapkričio 6 d. Sprendime
Gambelli (ir kt.)
(C‑243/01, Rink. p. I‑13031), nustatytus reikalavimus, kad azartinių lošimų veikla turi būti ribojama nuosekliai ir sistemiškai
taip pat ir tuomet, kai licencijos turėtojai turi teisę padaryti savo azartinių lošimų pasiūlą patrauklią pateikdami naujų
azartinių lošimų, atkreipdami plačiosios visuomenės dėmesį reklama ir taip (potencialius) lošėjus atitraukdami nuo neteisėtai
organizuojamų azartinių lošimų (žr. 2007 m. kovo 6 d. Sprendimo
Placanica (ir kt.),
C‑338/04, C‑359/04 ir C‑360/04, Rink. p. I‑1891, 55 punkto pabaigą)?
2.      a)     Ar darant prielaidą, kad azartinių lošimų politikos nacionalinė nuostata yra suderinama su EB 49 straipsniu, nacionalinis
teismas ją taikydamas kiekvienu konkrečiu atveju turi nuspręsti, ar nustatyta priemonė, pavyzdžiui, nurodymas naudojantis
tam skirta programine įranga padaryti tinklalapį neprieinamą atitinkamos valstybės narės rezidentams, kad jie negalėtų dalyvauti
jame esančiuose azartiniuose lošimuose, esant konkrečioms aplinkybėms atitinka reikalavimus realiai atsižvelgti į nacionalinę
nuostatą pateisinančius tikslus, ir ar šioje nuostatoje numatyti ir iš jos taikymo kylantys laisvės teikti paslaugas apribojimai
nėra neproporcingi atsižvelgiant į tuos tikslus?
b)     Ar atsakymas į antrojo klausimo a punktą būtų kitoks dėl to, kad atitinkamų priemonių prašoma ir jos nustatomos ne nacionalinių
valdžios institucijų, siekiant užtikrinti nacionalinių teisės nuostatų laikymąsi, o civiliniame procese, kuriame reikalaujamą
licenciją turintis azartinių lošimų organizatorius prašo taikyti priemones, remdamasis prieš jį nukreiptais pagal civilinę
teisę neteisėtais veiksmais, t. y. tuo, kad priešinga šalis nepaisė atitinkamos nacionalinės teisės nuostatos ir taip įgijo
neteisėtą pranašumą prieš šalį, vykdančią veiklą su reikalaujama licencija?
3.      Ar EB 49 straipsnį reikia aiškinti taip, kad taikant šią nuostatą kompetentinga valstybės narės valdžios institucija, remdamasi
jos teritorijoje galiojančia uždara licencijų siūlyti paslaugas azartinių lošimų srityje sistema, negali uždrausti šias paslaugas
siūlančiam asmeniui, kuriam kitoje valstybėje narėje jau buvo išduota licencija teikti šias paslaugas internetu, ir pirmiau
nurodytoje valstybėje narėje?“

Dėl prejudicinių klausimų

Dėl pirmojo klausimo
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas savo pirmuoju klausimu iš esmės klausia, ar toks nacionalinės teisės
aktas, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kuriuo siekiama sumažinti priklausomybę nuo azartinių lošimų bei kovoti su sukčiavimu
ir kuriuo iš tiesų prisidedama siekiant šių tikslų, gali būti laikomas tokiu, kuriuo šių tikslų siekiama nuosekliai ir sistemiškai,
net tuomet, kai išimtinės teisės turėtojui arba turėtojams leidžiama padaryti savo pasiūlą rinkoje patrauklią, pateikiant
naujų lošimų ir naudojant reklamą.
Pagal EB 49 straipsnį reikalaujama panaikinti bet kokius laisvės teikti paslaugas apribojimus – net vienodai taikomus ir nacionaliniams,
ir kitų valstybių narių paslaugų teikėjams – jeigu jie gali užkirsti kelią, trukdyti ar padaryti mažiau patrauklią kitoje
valstybėje narėje, kur jis teisėtai teikia analogiškas paslaugas, įsteigto paslaugų teikėjo veiklą. Laisve teikti paslaugas
naudojasi ir paslaugų teikėjas, ir jų gavėjas (2009 m. rugsėjo 8 d. Sprendimo
Liga Portuguesa de Futebol Profissional ir Bwin International,
C‑42/07, Rink. p. I‑0000, 51 punktas ir nurodyta teismų praktika).
Nustatyta, kad toks valstybės narės teisės aktas, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, pagal kurį organizuojant ir reklamuojant
azartinius lošimus taikoma išimtinių teisių suteikimo vienam subjektui sistema ir draudžiama bet kuriam kitam subjektui, įskaitant
įsisteigusį kitoje valstybėje narėje, siūlyti internetu šiai sistemai priskiriamas paslaugas pirmosios valstybės narės teritorijoje,
yra EB 49 straipsnyje garantuotos laisvės teikti paslaugas apribojimas (minėto Sprendimo
Liga Portuguesa de Futebol Profissional ir Bwin International
52 punktas ir šios dienos Sprendimo
Sporting Exchange
, C‑203/08, Rink. p. I‑0000, 24 punktas).
Tačiau reikia išnagrinėti, ar toks apribojimas gali būti leidžiamas remiantis EB 45 ir 46 straipsniuose, taikomuose šiai sričiai
pagal EB 55 straipsnį, aiškiai numatytomis nukrypti leidžiančiomis nuostatomis arba pateisinamas privalomojo bendrojo intereso
pagrindais pagal Teisingumo Teismo praktiką (šiuo klausimu žr. minėto Sprendimo
Liga Portuguesa de Futebol Profissional ir Bwin International
55 punktą).
Pagal EB 46 straipsnio 1 dalį leidžiami apribojimai, kurie yra pateisinami viešosios tvarkos, visuomenės saugumo arba visuomenės
sveikatos apsaugos sumetimais. Teisingumo Teismo praktikoje apibrėžti tam tikri privalomieji bendrojo intereso pagrindai,
taip pat galintys pateisinti minėtus apribojimus, kaip antai vartotojų apsaugos, su lošimu susijusių sukčiavimo ir piliečių
skatinimo pernelyg išlaidauti prevencijos bei bendros socialinės tvarkos pažeidimų prevencijos tikslai (minėto Sprendimo
Liga Portuguesa de Futebol Profissional ir Bwin International
56 punktas).
Šiame kontekste moralės, religijos ar kultūros ypatumai bei asmeniui ir visuomenei morališkai ir finansiškai žalingos pasekmės,
susijusios su lošimais ir lažybomis, gali pateisinti nacionalinių valdžios institucijų diskreciją, kuria remdamosi šios galėtų
nustatyti vartotojų ir socialinės tvarkos apsaugos reikalavimus (minėtų sprendimų
Gambelli ir kt.
63 punktas bei
Placanica ir kt.
47 punktas).
Valstybės narės gali nekliudomos nustatyti savo politikos azartinių lošimų srityje tikslus pagal savo vertybių sistemą ir,
jei reikia, tiksliai apibrėžti siektiną apsaugos lygį. Tačiau apribojimai, kuriuos jos nustato, vis dėlto turi atitikti Teisingumo
Teismo praktikoje nustatytus proporcingumo reikalavimus (šiuo klausimu žr. minėtų sprendimų
Placanica ir kt.
48 punktą bei
Liga Portuguesa de Futebol Profissional ir Bwin International
59 punktą).
Kalbant detaliau, šio sprendimo 18 punkte nurodytais pagrindais pagrįsti apribojimai turi būti tinkami užtikrinant minėtų
tikslų įgyvendinimą taip, kad šie apribojimai padėtų nuosekliai ir sistemiškai apriboti lošimų veiklą (šiuo klausimu žr. minėto
Sprendimo
Gambelli ir kt.
67 punktą).
Pagal Teisingumo Teismo praktiką nacionaliniai teismai turi patikrinti, ar valstybių narių teisės aktai tikrai atitinka juos
galinčius pateisinti tikslus ir ar juose nustatyti apribojimai neatrodo esantys neproporcingi šių tikslų atžvilgiu (minėtų
sprendimų
Gambelli ir kt
. 75 punktas bei
Placanica ir kt.
58 punktas).
Šioje byloje iš pirmojo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimo fomuoluotės matyti, kad šis teismas
aiškiai identifikuoja
Wok
siekiamus tikslus, t. y. vartotojų apsaugą mažinant priklausomybę nuo azartinių lošimų bei kovą su sukčiavimu, ir mano, kad
pagrindinėje byloje nagrinėjamas teisės aktas tikrai atitinka šiuos tikslus ir neviršija to, kas būtina jų siekiant.
Tačiau šis teismas abejoja dėl nacionalinės teisės akto nuoseklumo ir sistematiškumo, nes juo siekiama pirmesniame punkte
nurodytų tikslų, leidžiant išimtinę licenciją organizuoti azartinius lošimus Nyderlanduose turintiems ūkio subjektams, tarp
kurių yra
De Lotto
, siūlyti naujus lošimus ir skelbti reklaminius pranešimus tam, kad jų pasiūlymas būtų patrauklus rinkoje.
Teisingumo Teismas jau konstatavo, kad kontroliuojama ekspansinė politika azartinių lošimų sektoriuje iš tiesų gali būti suderinama
su tikslu draudžiamą nelegalią lošimų ir lažybų veiklą vykdančius žaidėjus paskatinti dalyvauti leidžiamoje ir reglamentuojamoje
veikloje. Norint pasiekti šį tikslą, leidimą vykdyti veiklą turintys ūkio subjektai turi būti patikima, tačiau kartu ir patraukli
alternatyva draudžiamai veiklai, o tai savaime gali reikšti plačią lošimų gamos pasiūlą, didelės apimties reklamą ir naujų
platinimo būdų naudojimą (minėto Sprendimo
Placanica ir kt
. 55 punktas).
Iš tiesų minėtame sprendime
Placanica ir kt
. išdėstyti motyvai susiję tik su nusikalstamumo azartinių lošimų srityje prevencija, o pagrindinėje byloje Nyderlandų teisės
aktu taip pat siekiama sumažinti priklausomybę nuo lošimų, todėl šios šiuos du tikslus reikia vertinti kartu, nes jie susiję
ir su vartotojų apsauga, ir su socialine tvarka (šiuo klausimu žr. 1994 m. kovo 24 d. Sprendimo
Schindler
, C‑275/92, Rink. p. I‑1039, 58 punktą; 1999 m. rugsėjo 21 d. Sprendimo
Läärä ir kt
., C‑124/97, Rink. p. I‑6067, 33 punktą bei 1999 m. spalio 21 d. Sprendimo
Zenatti
, C‑67/98, Rink. p. I‑7289, 31 punktą).
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, atsižvelgdamas į nagrinėjamo ginčo aplinkybes, turi įvertinti, ar
pagrindinėje byloje nagrinėjamas teisės aktas tiek, kiek juo išimtinės licencijos turėtojui leidžiama siūlyti naujus lošimus
ir reklamuotis, gali būti laikomas kontroliuojamos ekspansinės politikos azartinių lošimų sektoriuje, kuria iš tiesų siekiama
nukreipti norą lošti teisėtus lošimus, dalimi.
Jeigu pasitvirtintų, kad Nyderlandų Karalystė vykdo stiprią ekspansinę azartinių lošimų politiką, labai ragindama ir skatindama
vartotojus lošti, kad iš esmės gautų pajamų, ir kad dėl šios priežasties socialinės veiklos finansavimas iš pajamų, gautų
iš licencijuotų azartinių lošimų, yra ne papildoma naudinga pasekmė, bet realus šios valstybės narės vykdomos ribojančios
politikos pateisinimas, reikėtų daryti išvadą, kad tokia politika neriboja azartinių lošimų veiklos nuosekliai ir sistemiškai
ir todėl ji nėra tinkama užtikrinti tikslą, kuriuo siekiama sumažinti vartotojų priklausomybę nuo šių lošimų.
Atlikdamas šį vertinimą, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, be kita ko, turi patikrinti, ar nelegalių
lošimų veikla gali sukelti problemų Nyderlanduose ir ar licencijuotos bei reglamentuotos veiklos ekspansija galėtų tokias
problemas išspręsti.
Iš tiesų, kadangi tikslas apsaugoti vartotojus nuo lošimų priklausomybės iš principo sunkiai suderinamas su azartinių lošimų
ekspansijos politika, kuriai, be kita ko, būdinga naujų lošimų kūrimas ir jų reklama, tokia politika negali būti laikoma nuoseklia,
jei nelegalios veiklos apimtis yra didelė ir jei priimtomis priemonėmis siekiama nukreipti vartotojų norą lošti teisėtus lošimus.
Reikia atsižvelgti į tai, kad – preziumuojant, jog tai nustatyta ir kaip
De Lotto
nurodė per teismo posėdį – azartinių lošimų paklausa Nyderlanduose jau buvo labai išaugusi, ypač slaptų lošimų pasiūlos lygiu.
Pagrindinėje byloje nagrinėjamu teisės aktu siekiama ne tik kovoti su sukčiavimu ir nusikalstamumu azartinių lošimų srityje,
bet ir garantuoti vartotojų apsaugą. Taigi reikia rasti tinkamą pusiausvyrą tarp kontroliuojamos licencijuotų azartinių lošimų
ekspansijos reikalavimo siekiant jų pasiūlą padaryti patrauklią visuomenei ir poreikio kuo labiau sumažinti vartotojų priklausomybę
nuo tokių lošimų.
Siekiant atlikti šį vertinimą, gali būti naudinga tam tikra Teisingumo Teismui pateiktoje bylos medžiagoje išdėstyta informacija.
Pagal 2004 m. sprendimą dėl išimtinės licencijos
De Lotto
organizuoti sporto lažybas šis „fondas rūpinasi, kad klientų paieška ir reklama būtų atliekamos rūpestingai ir subalansuotai,
ir ypač rūpinasi, kad būtų kovojama su pernelyg dideliu dalyvavimu pagal šį spendimą organizuojamuose azartiniuose lošimuose“.
Be to, Nyderlandų teisingumo ministras 2004 m. birželio 23 d. raštu paprašė licencijų turėtojų „labai apriboti reklaminių
pranešimų kiekį ir įforminti bei sureglamentuoti ribojančią politiką reklamos srityje, parengiant azartinių lošimų operatorių
elgesio ir reklamos kodeksą, kuris turi būti taikomas jiems visiems“. Šis kodeksas Nyderlanduose įsigaliojo 2006 m. vasario
15 dieną.
Ši informacija gali rodyti nacionalinių valdžios institucijų valią griežtai riboti azartinių lošimų ekspansiją Nyderlanduose.
Tačiau prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar atsižvelgiant į azartinių lošimų rinkos
plėtrą Nyderlanduose galima konstatuoti, kad egzistuoja šios valstybės narės valdžios institucijų veiksminga azartinių lošimų
ekspansijos kontrolė, atliekama ir reklamos, kurią daro išimtinės licencijos turėtojai, ir jų vykdomo naujų lošimų kūrimo
apimties lygiu, ir todėl tinkamai suderinti vienalaikį nacionalinės teisės aktu siekiamą tikslų įgyvendinimą.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pirmąją klausimą reikia atsakyti taip, kad toks nacionalinės teisės aktas, koks nagrinėjamas
pagrindinėje byloje, kuriuo siekiama sumažinti priklausomybę nuo azartinių lošimų bei kovoti su sukčiavimu ir kuriuo veiksmingai
prisidedama siekiant šių tikslų, gali būti laikomas tokiu, kuriuo šių tikslų siekiama nuosekliai ir sistemiškai, net tuomet,
kai išimtinės teisės turėtojui arba turėtojams leidžiama padaryti savo pasiūlą rinkoje patrauklią, pateikiant naujų lošimų
ir naudojant reklamą. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar nelegali lošimų veikla atitinkamoje
valstybėje narėje gali sukelti problemų, kurias galėtų išspręsti licencijuotos ir reglamentuotos veiklos ekspansija, ir ar
dėl apimties ši ekspansija gali būti nesuderinama su tikslu sumažinti minėtą priklausomybę.

Dėl antrojo klausimo
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas antruoju klausimu iš esmės klausia, ar nacionalinis teismas, siekdamas,
kad valstybės narės teisės akto dėl azartinių lošimų taikymas atitiktų EB 49 straipsnį, kiekvienu atveju turi patikrinti,
ar įgyvendinimo priemonė, kuria siekiama užtikrinti šio teisės akto laikymąsi, yra tinkama garantuoti juo siekiamų tikslų
vykdymą ir atitinka proporcingumo principą. Šis teismas taip pat klausia, ar atsakymas į šį klausimą skirtųsi, jei imtis priemonės
prašytų ne viešosios valdžios institucijos, o privatus asmuo civiliniame procese.
Kaip priminta šio sprendimo 22 punkte, nacionaliniai teismai turi patikrinti, ar valstybių narių teisės aktai, kuriais apribojama
sutartyje įtvirtinta laisvė, yra tinkami užtikrinti juos galinčių pateisinti bendrojo intereso tikslų vykdymą ir ar juose
nustatyti apribojimai neatrodo esantys neproporcingi šių tikslų atžvilgiu.
Antrojo klausimo formuluotė pagrįsta prielaida, kad Nyderlandų azartinių lošimų įstatymas suderinamas su EB 49 straipsniu.
Pagrindinėje byloje EB 49 straipsniu užtikrinamos laisvės teikti paslaugas apribojimas kyla tiesiogiai iš
Wok
nuostatų, pagal kuriuos organizuojant ir reklamuojant azartinius lošimus taikoma išimtinių teisių suteikimo vienam subjektui
sistema ir draudžiama bet kuriam kitam subjektui, įskaitant įsisteigusį kitoje valstybėje narėje, siūlyti internetu šiai sistemai
priskiriamas paslaugas pirmosios valstybės narės teritorijoje.
Pagrindinėje byloje nagrinėjama nacionalinės teisės akto įgyvendinimo priemonė, kaip antai laikinąsias apsaugos priemones
taikančio teisėjo įpareigojimas bendrovėms
Ladbrokes
siekiant blokuoti Nyderlanduose reziduojančių asmenų prieigą prie jų tinklalapio ir atimti iš jų galimybę dalyvauti lažybose
telefonu, yra būtinas apsaugos, kurią valstybė narė ketina užtikrinti azartinių lošimų srityje savo teritorijoje, elementas,
kuris dėl to negali būti laikomas papildomu apribojimu greta to, kuris kyla tiesiogiai iš
Wok
nuostatų.
Iš tiesų ši įgyvendinimo priemonė apribojama Nyderlandų teisės akto veiksmingumo užtikrinimu. Nesant tokios priemonės,
Wok
numatytas draudimas nebūtų veiksmingas, nes nacionalinių valdžios institucijų nelicencijuoti ūkio subjektai galėtų siūlyti
azartinius lošimus Nyderlandų rinkoje.
Kadangi nacionalinio teismo nustatyta priemonė nesukuria papildomų apribojimų rinkoje, jos atitikties Sąjungos teisei nagrinėjimas
glaudžiai susijęs su nacionalinio teismo atliekamu
Wok
suderinamumo su EB 49 straipsniu nagrinėjimu.
Šiomis sąlygomis, priešingai tam, ką teigia bendrovės
Ladbrokes
, nebereikia nagrinėti, ar įgyvendinimo priemonė realiai pateisinama privalomuoju bendrojo intereso pagrindu, ar ji tinkama
siekiant tikslų, skirtų apriboti priklausomybę nuo lošimų ir kovoti su sukčiavimu, ir neviršija to, kas būtina siekiant šių
tikslų.
Be to, aplinkybė, kad minėta įgyvendinimo priemonė priimta įsikišus viešosios valdžios institucijoms, siekiančioms užtikrinti
nacionalinės teisės akto laikymąsi, arba privataus asmens prašymu civiliniame procese, siekiant užtikrinti jo teises pagal
šį teisės aktą, neturi įtakos sprendžiant ginčą, kurį nagrinėja prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
Iš tiesų šios bylos dalykas susijęs su EB 49 straipsnio, kurio nuostatomis asmenims suteikiamos teisės, kuriomis jie gali
remtis teisme ir kurias turi ginti nacionaliniai teismai, taikymu (žr. 1974 m. gruodžio 3 d. Sprendimo
van Binsbergen
, 33/74, Rink. p. 1299, 27 punktą ir 2007 m. sausio 11 d. Sprendimo
ITC
, C‑208/05, Rink. p. I‑181, 67 punktą).
Nacionaliniai teismai, neatsižvelgdami į procesinį pagrindą, kuriuo remiantis į juos kreipiamasi, turi imtis visų priemonių,
būtinų garantuojant ūkio subjektų laisvės teikti paslaugas įgyvendinimą valstybėje narėje ir situacijose, kurios priskiriamos
Sąjungos teisės taikymo sričiai.
Iš išdėstytų pastabų matyti, kad į antrąjį klausimą reikia atsakyti taip, jog nacionalinis teismas, siekdamas, kad valstybės
narės teisės akto dėl azartinių lošimų taikymas atitiktų EB 49 straipsnį, neturi kiekvienu atveju patikrinti, ar įgyvendinimo
priemonė, kuria siekiama užtikrinti šio teisės akto laikymąsi, yra tinkama garantuoti juo siekiamų tikslų vykdymą ir atitinka
proporcingumo principą tiek, kiek ši priemonė, kuri nėra papildomas apribojimas greta kylančio iš to paties teisės akto, yra
būtinas elementas užtikrinant minėto teisės akto veiksmingumą. Aplinkybė, kad įgyvendinimo priemonė priimta įsikišus viešosios
valdžios institucijoms, siekiančioms užtikrinti nacionalinės teisės akto laikymąsi, ar privataus asmens prašymu civiliniame
procese, siekiant užtikrinti jo teises pagal tą patį teisės aktą, neturi įtakos sprendžiant ginčą, kurį nagrinėja prašymą
priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

Dėl trečiojo klausimo
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas trečiuoju klausimu iš esmės klausia, ar EB 49 straipsnį reikia aiškinti
taip, kad juo draudžiama tokia valstybės narės teisės nuostata, kokia nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią organizuojant
ir reklamuojant azartinius lošimus taikoma išimtinių teisių suteikimo vienam subjektui sistema ir draudžiama bet kuriam kitam
subjektui, įskaitant įsisteigusį kitoje valstybėje narėje, siūlyti internetu šiai sistemai priskiriamas paslaugas pirmosios
valstybės narės teritorijoje.
Šio klausimo teisinis pagrindas yra toks pats kaip pirmojo klausimo byloje, kurioje priimtas minėtas šios dienos Sprendimas
Sporting Exchange
.
Bendrovės
Ladbrokes
tvirtina, kad jos turi Jungtinėje Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystėje išduotą licenciją, kuria remdamosi
gali internetu ir telefonu siūlyti sporto lažybas ir kitus azartinius lošimus, ir šioje valstybėje narėje turi laikytis labai
griežtų teisės aktų, skirtų sukčiavimo ir priklausomybės nuo azartinių lošimų prevencijai. Jos taip pat teigia, kad valstybė
narė, nustatydama lošimų organizavimo apribojimus, turi atsižvelgti į tai, kad nagrinėjamą apribojimą pateisinantis viešasis
interesas jau saugomas valstybės narės, kurioje paslaugų teikėjas turi licenciją vykdyti tokius lošimus, priimtomis nuostatomis.
Kontrolė ir garantijos negali būti taikomos du kartus.
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad internetu siūlomų azartinių lošimų sektorius nėra suderintas Europos Sąjungos lygmeniu.
Taigi valstybė narė gali manyti, jog vien ta aplinkybė, kad ūkio subjektas, kaip antai
Bwin
, teisėtai internetu siūlo šio sektoriaus paslaugas kitoje valstybėje narėje, kurioje yra įsteigtas ir kuriam šioje valstybėje
narėje iš esmės jau taikomi teisėti reikalavimai, o jo veiklą kontroliuoja šios valstybės kompetentingos valdžios institucijos,
negali būti laikoma pakankama nacionalinių vartotojų apsaugos nuo sukčiavimų ir nusikaltimų pavojaus garantija, turint omenyje
sunkumus, su kuriais šiomis aplinkybėmis gali susidurti įsisteigimo valstybės narės valdžios institucijos, vertindamos ūkio
subjektų profesines savybes ir sąžiningumą (šiuo klausimu žr. minėto Sprendimo
Liga Portuguesa de Futebol Profissional ir Bwin International
69 punktą).
Beje, dėl to, kad vartotojas ir ūkio subjektas tiesiogiai nebendrauja, azartiniams lošimams internetu būdingas kitokio pobūdžio
ir didesnis pavojus, palyginti su tokiais lošimais tradicinėse rinkose, turint omenyje galimą ūkio subjektų sukčiavimą, nukreiptą
prieš vartotojus (minėto Sprendimo
Liga Portuguesa de Futebol Profissional ir Bwin International
70 punktas).
Tai, kad subjektas, kuris siūlo azartinius lošimus internetu, nevykdo aktyvios pardavimo politikos atitinkamoje valstybėje
narėje, be kita ko, dėl to, kad jis negali reklamuotis šioje valstybėje, negali būti laikoma prieštaravimu dviejuose pirmesniuose
punktuose pateiktiems svarstymams. Jie pagrįsti tik paprastos galimybės dalyvauti azartiniuose lošimuose internetu pasekmėmis,
o ne potencialiai skirtingais šio subjekto aktyvaus ir pasyvaus paslaugų siūlymo rezultatais.
Iš to matyti, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamas apribojimas atsižvelgiant į ypatumus, susijusius su azartinių lošimų siūlymu
internetu, gali būti laikomas pateisinamu kovos su sukčiavimu ir nusikalstamumu tikslu (minėto Sprendimo
Liga Portuguesa de Futebol Profissional ir Bwin International
72 punktas).
Todėl į trečiąjį klausimą reikia atsakyti, jog EB 49 straipsnį reikia aiškinti taip, kad juo nedraudžiama tokia valstybės
narės teisės nuostata, kokia nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią organizuojant ir reklamuojant azartinius lošimus
taikoma išimtinių teisių suteikimo vienam subjektui sistema ir draudžiama bet kuriam kitam subjektui, įskaitant įsisteigusį
kitoje valstybėje narėje, siūlyti internetu šiai sistemai priskiriamas paslaugas pirmosios valstybės narės teritorijoje.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo
nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo
Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (antroji kolegija) nusprendžia:
1.
Toks nacionalinės teisės aktas, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kuriuo siekiama sumažinti priklausomybę nuo azartinių
lošimų bei kovoti su sukčiavimu ir kuriuo veiksmingai prisidedama siekiant šių tikslų, gali būti laikomas tokiu, kuriuo šių
tikslų siekiama nuosekliai ir sistemiškai, net tuomet, kai išimtinės teisės turėtojui arba turėtojams leidžiama padaryti savo
pasiūlą rinkoje patrauklią, pateikiant naujų lošimų ir naudojant reklamą. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
turi patikrinti, ar nelegali lošimų veikla atitinkamoje valstybėje narėje gali sukelti problemų, kurias galėtų išspręsti licencijuotos
ir reglamentuotos veiklos ekspansija, ir ar dėl apimties ši ekspansija gali būti nesuderinama su tikslu sumažinti minėtą priklausomybę.
2.
Nacionalinis teismas, siekdamas, kad valstybės narės teisės akto dėl azartinių lošimų taikymas atitiktų EB 49 straipsnį, neturi
kiekvienu atveju patikrinti, ar įgyvendinimo priemonė, kuria siekiama užtikrinti šio teisės akto laikymąsi, yra tinkama garantuoti
juo siekiamų tikslų vykdymą ir atitinka proporcingumo principą tiek, kiek ši priemonė, kuri nėra papildomas apribojimas greta
kylančio iš to paties teisės akto, yra būtinas elementas užtikrinant minėto teisės akto veiksmingumą. Aplinkybė, kad įgyvendinimo
priemonė priimta įsikišus viešosios valdžios institucijoms, siekiančioms užtikrinti nacionalinės teisės akto laikymąsi, arba
privataus asmens prašymu civiliniame procese, siekiant užtikrinti jo teises pagal tą patį teisės aktą, neturi įtakos sprendžiant
ginčą, kurį nagrinėja prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
3.
EB 49 straipsnį reikia aiškinti taip, kad juo nedraudžiama tokia valstybės narės teisės nuostata, kokia nagrinėjama pagrindinėje
byloje, pagal kurią organizuojant ir reklamuojant azartinius lošimus taikoma išimtinių teisių suteikimo vienam subjektui sistema
ir draudžiama bet kuriam kitam subjektui, įskaitant įsisteigusį kitoje valstybėje narėje, siūlyti internetu šiai sistemai
priskiriamas paslaugas pirmosios valstybės narės teritorijoje.
Parašai.
*
Proceso kalba: olandų.