CELEX: 62006CJ0532
Direktyva 92/50/EEB
Viešieji paslaugų pirkimai
Gyvenamosios vietovės kadastro ir urbanistikos tyrimų atlikimas ir vykdomasis aktas
Kriterijai, kurie gali būti taikomi kaip "kvalifikacinės atrankos kriterijai" arba "sutarties sudarymo kriterijai"
Ekonomiškai naudingiausias pasiūlymas
Specifikacijose arba skelbime apie pirkimą nurodytų sutarties sudarymo kriterijų laikymasis
Vėlesnis specifikacijose arba skelbime apie pirkimą nurodytų sutarties sudarymo kriterijų lyginamojo svorio koeficientų ir subkriterijų nustatymas
Vienodo požiūrio į ūkio subjektus principas ir skaidrumo pareiga

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą iš esmės susijęs su 1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyvos 92/50/EEB dėl viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (
OL L 209, 1992, p. 1
), iš dalies pakeistos 1997 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/52/EB (
OL L 328, 1997, p. 1
) (toliau – Direktyva 92/50) 23 straipsnio 1 dalies, 32 ir 36 straipsnių aiškinimu.
Šis prašymas buvo pateiktas nagrinėjant dvi tyrimo įstaigų ir ekspertų konsorciumo, kurį sudarė bendrovės
Emm. G. Lianakis AE
(vienintelė
Emm. Lianakis EPE
teisių perėmėja),
Sima Anonymi Techniki Etaireia Meleton kai Epivlepseon
ir N. Vlachopoulos (toliau –
Lianakis
konsorciumas), ir
Planitiki AE
, A. Georgula ir D. Vasios konsorciumo (toliau –
Planitiki
konsorciumas) bylas prieš Aleksandrupulio komuną (Dimos Alexandroupolis) ir
N. Loukatos kai Synergates AE Meleton, Eratosthenis Meletitiki AE, A. Pantazis – Pan. Kyriopoulous kai syn/tes os („Filon“ OE) – N.

Sideris
konsorciumą (toliau –
Loukatos
konsorciumas) dėl Aleksandrupulio komunos dalies kadastro ir urbanistikos tyrimų atlikimo bei vykdomojo akto viešojo pirkimo sutarties sudarymo.
Teisinis pagrindas
Direktyva 92/50 suderina viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarką.
Siekiant šio tikslo, šioje direktyvoje nustatytos sutartys, kurias sudarant turi būti taikoma viešojo pirkimo procedūra ir taikytinos procedūros taisyklės, pavyzdžiui, vienodo požiūrio į ūkio subjektus principas, ūkio subjektų kvalifikacinės atrankos kriterijai (vadinamieji kvalifikacinės atrankos kriterijai) ir sutarčių sudarymo kriterijai.
Direktyvos 92/50 3 straipsnio 2 dalyje įtvirtinta, jog „perkančiosios organizacijos užtikrina, kad nebūtų diskriminacijos tarp skirtingų paslaugų teikėjų“.
Šios direktyvos 23 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad „sutartys yra sudaromos remiantis 3 skyriuje (t. y. 36 ir 37 straipsniuose) nurodytais kriterijais, atsižvelgiant į 24 straipsnį, po to, kai pagal 29 straipsnį nepašalintų paslaugų teikėjų tinkamumą perkančiosios organizacijos patikrino pagal 31 ir 32 straipsniuose nurodytus kriterijus“. (Pataisytas vertimas)
Pagal šios direktyvos 32 straipsnį:
„1.   Paslaugų teikėjų kompetencija teikti paslaugas gali būti įvertinama, ypač atsižvelgiant į jų įgūdžius, našumą, patirtį ir patikimumą.
2.   Paslaugų teikėjo techniniam pajėgumui įrodyti gali būti pateikta vienas ar daugiau toliau nurodytų dokumentų, atsižvelgiant į teikiamų paslaugų pobūdį, kiekį ir tikslą:
a)
paslaugų teikėjo išsilavinimas ir profesinė kvalifikacija ir (arba) firmos vadovaujančio personalo, ypač asmens arba asmenų, atsakingų už paslaugų teikimą, išsilavinimas ir kvalifikacija;
b)
sąrašas pagrindinių paslaugų, kurias yra teikę per pastaruosius trejus metus, nurodant teiktų paslaugų sumas, datas ir viešus arba privačius paslaugų gavėjus:
<…>
c)
dirbančių techninių darbuotojų arba techninių padalinių, tiesiogiai priklausančių ar nepriklausančių paslaugų teikėjui, ypač tų, kurie atsako už kokybės kontrolę, nurodymas;
d)
pažyma apie paslaugų teikėjo vidutinį metinį darbuotojų ir vadovaujančio personalo skaičių per pastaruosius trejus metus;
e)
pažyma apie paslaugų teikėjo paslaugoms atlikti turimus įrankius, įrengimus ar techninę įrangą;
f)
paslaugų teikėjo priemonių, kuriomis užtikrinama kokybė, bei jo mokslo ir mokslo tyrimų bazės aprašymas;
<…>“ (Pataisytas vertimas)
Direktyvos 92/50 36 straipsnyje nustatyta:
„1.   Nepažeidžiant nacionalinių įstatymų ir kitų teisės aktų dėl atlyginimo už tam tikras paslaugas, kriterijai, kuriais perkančioji organizacija grindžia sutarčių sudarymą, gali būti šie:
a)
kai sutartis sudaroma atsižvelgiant į ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą, įvairūs su sutartimi susiję kriterijai, pavyzdžiui: kokybė, techniniai pranašumai, estetinės ir funkcinės darbo charakteristikos, techninė pagalba ir aptarnavimas po pardavimo, atlikimo data, atlikimo laikotarpis arba baigimo laikas, kaina; arba
b)
vien tik mažiausia kaina.
2.   Kai sutartis sudaroma atsižvelgiant į ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą, perkančioji organizacija sutarties dokumentuose arba pranešime dėl oficialių pasiūlymų pateikimo privalo informuoti apie sudarymo kriterijus, kuriais ji ketina vadovautis, jei tai įmanoma, mažėjančios svarbos tvarka.“ (Pataisytas vertimas)
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
2004 m. Aleksandrupolio komunos taryba paskelbė skelbimą apie pirkimą, skirtą sudaryti sutartį dėl šiai komunai priklausančio Palagia rajono, kuriame gyvena mažiau kaip 2000 gyventojų, kadastro ir urbanistikos tyrimų atlikimo bei vykdomojo akto. Šiems tyrimams atlikti ji numatė 461737 EUR biudžetą.
Skelbime apie pirkimą svarbos tvarka buvo nurodyti šie sutarties sudarymo kriterijai: 1) įrodyta eksperto patirtis, įgyta atliekant tyrimus per pastaruosius trejus metus; 2) įstaigos personalas ir įranga; 3) gebėjimas atlikti tyrimus nustatytu laikotarpiu ir su juo susiję įstaigos bei jo mokslinio personalo įsipareigojimai.
Į šį skelbimą apie pirkimą atsiliepė trylika tyrimų įstaigų, tarp kurių
Lianakis
ir
Planitiki
bei
Loukatos
konsorciumai.
Siekdama įvertinti konkurso dalyvių pasiūlymus, Aleksandrupolio komunos viešojo pirkimo komisija (toliau – viešojo pirkimo komisija) vykstant vertinimo procedūrai nustatė skelbime apie pirkimą nurodytų sutarties sudarymo kriterijų lyginamojo svorio koeficientus ir subkriterijus.
Ji nustatė trijų skelbime apie pirkimą nurodytų sutarties sudarymo kriterijų – 60 %, 20 % ir 20 % – lyginamojo svorio koeficientus.
Be to, ji nurodė, kad patirtis (pirmas sutarties sudarymo kriterijus) turėjo būti vertinama atsižvelgiant į atliekamų tyrimų sumą. Pavyzdžiui, konkurso dalyviui skiriama 0 balų, jeigu ši suma yra mažesnė nei 500000 EUR, 6 balai – jei suma yra nuo 500000 EUR iki 1 mln. EUR, 12 balų – jeigu suma yra nuo 1 mln. EUR iki 1,5 mln. EUR ir t. t. iki maksimalaus 60 balų skaičiaus, jei suma viršija 12 mln. EUR.
Įstaigos personalas ir įranga (antras sutarties sudarymo kriterijus) turėjo būti vertinami atsižvelgiant į tyrimo grupės dydį. Pavyzdžiui, konkurso dalyviui skiriami 2 balai, jei grupę sudaro 1–5 asmenys; 4 balai – jei 6–10 asmenų ir t. t. iki maksimalaus 20 balų skaičiaus, jei grupę sudaro daugiau kaip 45 asmenys.
Galiausiai viešojo pirkimo komisija nusprendė, kad gebėjimas atlikti tyrimus nustatytu laikotarpiu (trečias sutarties sudarymo kriterijus) turi būti vertinamas atsižvelgiant į prisiimtų įsipareigojimų sumą. Pavyzdžiui, konkurso dalyviui skiriama daugiausia 20 balų, jei ši suma mažesnė nei 15000 EUR, 18 balų – jei suma yra nuo 15000 EUR iki 60000 EUR, 16 balų – jei suma yra nuo 60000 EUR iki 100000 EUR ir t. t. iki minimalaus 0 balų skaičiaus, kai suma viršija 1,5 mln. EUR.
Pritaikiusi šiuos kriterijus viešojo pirkimo komisija pirmąją vietą skyrė
Loukatos
konsorciumui, surinkusiam 78 balus, antrąją –
Planitiki
ir kt.
konsorciumui, surinkusiam 72 balus ir trečiąją –
Lianakis ir kt.
konsorciumui, surinkusiam 70 balų. Atsižvelgdama į tai, ji 2005 m. balandžio 27 d. protokole pasiūlė sudaryti tyrimų atlikimo sutartį su
Loukatos
konsorciumu.
2005 m. gegužės 10 d. Sprendimu Aleksandrupolio komunos taryba patvirtino viešojo prikimo komisijos protokolą ir sudarė tyrimų atlikimo sutartį su
Loukatos
konsorciumu.
Manydami, kad pastarasis galėjo laimėti konkursą tik dėl vėliau viešojo pirkimo komisijos nustatytų ir skelbime apie pirkimą nurodytų sutarties sudarymo kriterijų lyginamojo svorio koeficientų ir subkriterijų,
Lianakis
ir
Planitiki
konsorciumai apskundė Aleksandrupolio komunos tarybos sprendimą iš pradžių tai pačiai tarybai, o vėliau Graikijos valstybės tarybai (
Symvoulio tis Epikrateias
), pirmiausia remdamiesi pagrindais, susijusiais su Direktyvos 92/50 36 straipsnio 2 dalies pažeidimu.
Tokiomis aplinkybėmis
Symvoulio tis Epikrateias
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokį prejudicinį klausimą:
„Kai skelbime apie viešąjį paslaugų pirkimą numatyta tik sutarties sudarymo kriterijų svarbos tvarka, nenumatant kiekvieno iš kriterijų lyginamojo svorio koeficientų, ar Direktyvos 92/50 36 straipsnis leidžia viešojo pirkimo komisijai vėliau nustatyti kriterijų lyginamojo svorio koeficientus ir, jei taip, kokiomis sąlygomis?“
Dėl prejudicinio klausimo
Savo prejudiciniame klausime prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar pagal Direktyvos 92/50 36 straipsnį draudžiama, kad vykstant viešojo pirkimo procedūrai perkančioji organizacija specifikacijose arba skelbime apie pirkimą nurodytų sutarties sudarymo kriterijų lyginamojo svorio koeficientus ir subkriterijus nustatytų vėliau.
Savo rašytinėse pastabose Europos Bendrijų Komisija tvirtina, kad prieš atsakant į šį klausimą reikia išnagrinėti, ar pagal Direktyvą 92/50 perkančiajai organizacijai per viešojo pirkimo procedūrą draudžiama atsižvelgti į konkurso dalyvių patirtį, jų personalą, įrangą ir gebėjimą įvykdyti sutartį nustatytu laikotarpiu kaip į „sutarties sudarymo kriterijus“, o ne kaip į „kvalifikacinės atrankos kriterijus“.
Šiuo klausimu reikia konstatuoti, kad net jei formaliai žiūrint prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas apribojo Direktyvos 92/50 aiškinimo klausimą galimu vėlesniu sutarties sudarymo kriterijų pakeitimo aspektu, tai netrukdo Teisingumo Teismui pateikti nacionaliniam teismui visapusišką Bendrijos teisės išaiškinimą, kuris gali būti naudingas sprendimui pastarojo nagrinėjamoje byloje priimti, neatsižvelgiant į tai, ar jis apie tai užsiminė savo pateiktame klausime (žr. 2007 m. balandžio 26 d. Sprendimo
Alevizos
,
C-392/05, Rink. p. I-3505
, 64 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Taigi iš pradžių reikia įvertinti kaip „sutarties sudarymo kriterijų“ taikomų kriterijų teisėtumą, o vėliau išnagrinėti vėlesnio skelbime apie pirkimą nurodytų sutarties sudarymo kriterijų lyginamojo svorio koeficientų ir subkriterijų nustatymo galimybę.
Dėl kriterijų, kurie gali būti taikomi kaip „sutarties sudarymo kriterijai“ (Direktyvos 92/50 23 straipsnis ir 36 straipsnio 1 dalis)
Šiuo klausimu reikia priminti, kad Direktyvos 92/50 23 straipsnio 1 dalyje numatyta, jog sutartys yra sudaromos remiantis jos 36 ir 37 straipsniuose nurodytais kriterijais, atsižvelgiant į 24 straipsnį, po to, kai pagal 29 straipsnį nepašalintų paslaugų teikėjų tinkamumą perkančiosios organizacijos patikrino pagal 31 ir 32 straipsniuose nurodytus kriterijus.
Iš teismo praktikos išplaukia, jog nors teoriškai Direktyva 92/50 nedraudžia tuo pačiu metu tikrinti konkurso dalyvių tinkamumą ir sudaryti viešojo pirkimo sutartį, vis dėlto šios operacijos yra dvi atskiros operacijos, reglamentuojamos skirtingų normų (šiuo klausimu dėl viešojo darbų pirkimo žr. 1988 m. rugsėjo 20 d. Sprendimo
Beentjes
,
31/87, Rink. p. 4635
, 15 ir 16 punktus).
Perkančiosios organizacijos konkurso dalyvių tinkamumą iš esmės vertina atsižvelgdamos į šios direktyvos 31 ir 32 straipsniuose numatytus ekonominių, finansinių ir techninių pajėgumų kriterijus (vadinamieji „kvalifikacinės atrankos kriterijai“) (dėl viešojo darbų pirkimo žr. minėto sprendimo
Beentjes
17 punktą).
Atvirkščiai, sutarties sudarymas grindžiamas tos pačios direktyvos 36 straipsnio 1 dalyje išvardytais kriterijais, t. y. mažiausia kaina arba ekonomiškai naudingiausiu pasiūlymu (šiuo klausimu dėl viešojo darbų pirkimo žr. minėto sprendimo
Beentjes
18 punktą).
Tačiau, nors pastaruoju atveju kriterijai, kuriuos perkančiosios organizacijos gali taikyti, iš tikrųjų nėra išsamiai išvardyti Direktyvos 92/50 36 straipsnio 1 dalyje ir todėl pagal šią nuostatą perkančiosios organizacijos gali pasirinkti sutarties sudarymo kriterijus, kuriuos jos ketina taikyti, vis dėlto jos gali pasirinkti tik tuos kriterijus, kurie taikomi siekiant nustatyti ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą (šiuo klausimu dėl viešojo darbų pirkimo žr. minėto sprendimo
Beentjes
19 punktą; 2001 m. spalio 18 d. Sprendimo
SIAC Construction
,
C-19/00, Rink. p. I-7725
, 35 ir 36 punktus ir dėl viešojo paslaugų pirkimo – 2002 m. rugsėjo 17 d. Sprendimo
Concordia Bus Finland
,
C-513/99, Rink. p. I-7213
, 54 ir 59 punktus bei 2003 m. birželio 19 d. Sprendimo
GAT
,
C-315/01, Rink. p. I-6351
, 63 ir 64 punktus).
Todėl negalima laikyti „sutarties sudarymo kriterijais“ kriterijų, kuriuos taikant ne siekiama nustatyti ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą, o iš esmės norima tik įvertinti konkurso dalyvių gebėjimą įvykdyti nagrinėjamą sutartį.
Pagrindinėje byloje perkančiosios organizacijos kaip „sutarties sudarymo kriterijai“ taikomi kriterijai iš esmės susiję su patirtimi, kvalifikacija ir priemonėmis, užtikrinančiomis tinkamą nagrinėjamos sutarties įvykdymą. Taigi joje kalbama apie kriterijus, kuriuos taikant siekiama nustatyti konkurso dalyvių gebėjimą įvykdyti šią sutartį ir kurių negalima priskirti „sutarties sudarymo kriterijams“ Direktyvos 92/50 36 straipsnio 1 dalies prasme.
Todėl reikia konstatuoti, kad pagal Direktyvos 92/50 23 straipsnio 1 dalį, 32 straipsnį ir 36 straipsnio 1 dalį perkančiajai organizacijai per viešojo pirkimo procedūrą draudžiama atsižvelgti į konkurso dalyvių patirtį, jų personalą, įrangą ir gebėjimą įvykdyti sutartį nustatytu laikotarpiu kaip į „sutarties sudarymo kriterijus“, o ne kaip į „kvalifikacinės atrankos kriterijus“.
Dėl vėlesnio specifikacijose arba skelbime apie pirkimą nurodytų sutarties sudarymo kriterijų lyginamojo svorio koeficientų ir subkriterijų nustatymo
Šiuo klausimu reikia priminti, jog Direktyvos 92/50 3 straipsnio 2 dalyje perkančiosioms organizacijoms nustatyta pareiga užtikrinti, kad nebūtų diskriminacijos tarp skirtingų paslaugų teikėjų.
Taip įtvirtintas vienodo požiūrio principas taip pat apima skaidrumo pareigą (šiuo klausimu dėl viešojo prekių pirkimo žr. 1999 m. lapkričio 18 d. Sprendimo
Unitron Scandinavia
ir 3-S
,
C-275/98, Rink. p. I-8291
, 31 punktą ir dėl viešojo darbų pirkimo – minėto sprendimo
SIAC Construction
41 punktą).
Be to, iš Direktyvos 92/50 36 straipsnio 2 dalies išplaukia, kad kai sutartis sudaroma atsižvelgiant į ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą, perkančioji organizacija specifikacijose arba skelbime apie pirkimą privalo informuoti apie sutarties sudarymo kriterijus, kuriais ji ketina vadovautis, ir, jei įmanoma, – mažėjančios svarbos tvarka.
Pagal teismo praktiką pastarojoje nuostatoje, skaitomoje atsižvelgiant į Direktyvos 92/50 3 straipsnio 2 dalyje įtvirtintą vienodo požiūrio į ūkio subjektus principą ir iš jo išplaukiančią skaidrumo pareigą, reikalaujama, kad visą informaciją, į kurią perkančioji organizacija atsižvelgia nustatydama ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą ir, jei įmanoma, jos santykinę svarbą, galimi konkurso dalyviai žinotų dar rengdami savo pasiūlymus (šiuo klausimu dėl viešųjų pirkimų vandentvarkos, energetikos, transporto ir telekomunikacijų srityse žr. 1996 m. balandžio 25 d. Sprendimo
Komisija prieš Belgiją
,
C-87/94, Rink. p. I-2043
, 88 punktą; dėl viešojo darbų pirkimo – 2002 m. gruodžio 12 d. Sprendimo
Universale-Bau ir kt.
,
C-470/99, Rink. p. I-11617
, 98 punktą ir dėl viešojo paslaugų pirkimo – 2005 m. lapkričio 24 d. Sprendimo
ATI EAC e Viaggi di Maio ir kt
.,
C-331/04, Rink. p. I-10109
, 24 punktą).
Iš esmės galimiems konkurso dalyviams turi būti suteikta galimybė rengiant pasiūlymus žinoti šią informaciją ir jos svarbą (šiuo klausimu dėl viešojo paslaugų pirkimo žr. minėtų sprendimų
Concordia Bus Finland
62 punktą ir
ATI EAC e Viaggi di Maio ir kt.
23 punktą).
Todėl perkančioji organizacija negali taikyti sutarties sudarymo kriterijų lyginamojo svorio koeficientų ir subkriterijų taisyklių, apie kurias konkurso dalyviai iš anksto nebuvo informuoti (pagal analogiją dėl viešojo darbų pirkimo žr. minėto sprendimo
Universale-Bau ir kt.
99 punktą).
Tokį aiškinimą patvirtina Direktyvos 92/50 tikslas panaikinti laisvo paslaugų judėjimo kliūtis ir apsaugoti valstybėje narėje įsisteigusių ūkio subjektų, norinčių teikti savo paslaugas kitoje valstybėje narėje įsteigtoms perkančiosioms organizacijoms, interesus (be kita ko, šiuo klausimu žr. 2000 m. spalio 3 d. Sprendimo
University of Cambridge
,
C-380/98, Rink. p. I-8035
, 16 punktą).
Siekiant šio tikslo konkurso dalyviai turi būti vienodai vertinami per visą procedūrą, o tai reikalauja, kad perkančiosios organizacijos turi tinkamai skelbti kiekvienam pirkimui taikomus kriterijus ir sąlygas (šiuo klausimu dėl viešojo darbų pirkimo žr. minėtų sprendimo
Beentjes
21 punktą ir sprendimo
SIAC Construction
34 punktą ir dėl viešojo paslaugų pirkimo – minėto sprendimo
ATI EAC e Viaggi di Maio ir kt.
22 punktą).
Be to, priešingai prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo išreikštoms abejonėms, šios išvados neprieštarauja Teisingumo Teismo minėtame sprendime
ATI EAC e Viaggi di Maio ir kt.
pateiktam Direktyvos 92/50 36 straipsnio 2 dalies išaiškinimui.
Byloje, kurioje buvo priimtas šis sprendimas, tiek sutarties sudarymo kriterijai ir jų lyginamojo svorio koeficientai, tiek šių kriterijų subkriterijai buvo iš esmės iš anksto nustatyti ir paskelbti specifikacijose. Vėliau, likus nedaug laiko iki vokų atplėšimo, nagrinėjama perkančioji organizacija nustatė tik subkriterijų lyginamojo svorio koeficientus.
Teisingumo Teismas šioje byloje nusprendė, kad pagal Direktyvos 92/50 36 straipsnio 2 dalį tokia tvarka nedraudžiama, jeigu yra laikomasi šių trijų sąlygų:
—
ji nekeičia specifikacijose ar skelbime apie pirkimą apibrėžtų sutarties sudarymo kriterijų,
—
neapima informacijos, kuri, jei apie ją būtų žinoma rengiant pasiūlymus, būtų galėjusi daryti įtaką šiam rengimui, ir
—
ji nebuvo taikoma atsižvelgiant į informaciją, galinčią daryti diskriminacinį poveikį vienam iš konkurso dalyvių (šiuo klausimu žr. minėto sprendimo
ATI EAC e Viaggi di Maio ir kt.
32 punktą).
Pagrindinėje byloje, atvirkščiai, reikia konstatuoti, kad viešojo pirkimo komisija skelbime apie pirkimą nurodė tik pačius sutarties sudarymo kriterijus, o šių kriterijų lyginamojo svorio koeficientus ir subkriterijus nustatė vėliau, po to, kai buvo pateikti pasiūlymai ir atplėštos paraiškos. Tačiau akivaizdu, kad tai prieštarauja Direktyvos 92/50 36 straipsnio 2 dalyje, skaitomoje atsižvelgiant į vienodo požiūrio į ūkio subjektus principą ir skaidrumo pareigą, numatytai paskelbimo pareigai.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pateiktą klausimą reikia atsakyti, jog pagal Direktyvos 92/50 36 straipsnio 2dalį, skaitomą atsižvelgiant į vienodo požiūrio į ūkio subjektus principą ir iš jo išplaukiančią skaidrumo pareigą, draudžiama, kad vykstant viešojo pirkimo procedūrai perkančioji organizacija specifikacijose arba skelbime apie pirkimą nurodytų sutarties sudarymo kriterijų lyginamojo svorio koeficientus ir subkriterijus nustatytų vėliau.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:

Pagal 1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyvos 92/50/EEB dėl viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo, iš dalies pakeistos 1997 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/52/EB, 36 straipsnio 2 dalį, skaitomą atsižvelgiant į vienodo požiūrio į ūkio subjektus principą ir iš jo išplaukiančią skaidrumo pareigą, draudžiama, kad vykstant viešojo pirkimo procedūrai perkančioji organizacija specifikacijose arba skelbime apie pirkimą nurodytų sutarties sudarymo kriterijų lyginamojo svorio koeficientus ir subkriterijus nustatytų vėliau.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: graikų.