CELEX: 61988CJ0358
Særforanstaltninger for ærter, bønner og hestebønner
frist for indgivelse af støtteansøgning

Ved kendelse af 10. november 1988, indgået til Domstolen den 12. december s.a., har Verwaltungsgericht Frankfurt am Main i medfør af EØF-Traktatens artikel 177 forelagt et spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 22, stk. 1, i Kommissionens forordning nr. 2192/82 af 6. august 1982 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende særforanstaltninger for ærter, bønner og hestebønner (
EFT L 233, s. 5
), som ændret ved Kommissionens forordning nr. 3322/82 af 10. december 1982 (
EFT L 351, s. 27
).
Dette spørgsmål er blevet rejst under en tvist vedrørende Bundesanstalt für landwirtschaftliche Marktordnung (herefter benævnt »BALM«) afslag på at yde Oberhausener Kraftfutterwerk Wilhelm Hopermann GmbH (herefter benævnt »Hoper-mann«) den i artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 1431/82 af 18. maj 1982 — om fastsættelse af særforanstaltninger for ærter, bønner og hestebønner (
EFT L 162, s. 28
) — omhandlede støtte for bestemte mængder ærter.
BALM har begrundet afslaget med, at Hopermann ikke har overholdt forpligtelsen i henhold til artikel 22, stk. 1, i forordning nr. 2192/82, som ændret ved forordning nr. 3322/82, til at indgive støtteansøgningen senest den første arbejdsdag efter indgivelsen af anmodningen om anbringelse under kontrol, mens støtteansøgningen i den foreliggende sag først blev indgivet tre måneder senere.
Verwaltungsgericht Frankfurt am Main, som Hopermann har indbragt afgørelsen for, har udsat sagen på Domstolens besvarelse af følgende præjudicielle spørgsmål:
»Har fristen for indgivelse af støtteansøgningen i henhold til artikel 22, stk. 1, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2192/82 af 6. august 1982 (
EFT L 233, s. 5
), og i samme artikel 22, som affattet ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 3322/82 af 10. december 1982 (
EFT L 351, s. 27
), præklusiv virkning?«
Vedrørende sagens faktiske omstændigheder, retsforhandlingernes forløb samt de til Domstolen indgivne skriftlige indlæg henvises i øvrigt til retsmøderapporten. Disse omstændigheder omtales derfor kun i det følgende, såfremt det på de enkelte punkter er nødvendigt for forståelsen af Domstolens argumentation.
Med det præjudicielle spørgsmål ønsker den nationale domstol oplyst, om ydelsen af støtten i henhold til artikel 3 i Rådets forordning nr. 1431/82 er betinget af overholdelse af den frist, der er fastsat ved artikel 22, stk. 1, i Kommissionens forordning nr. 2192/82, som ændret ved forordning nr. 3322/82.
Hoperman har for det første gjort gældende, at Rådets forordning (EØF) nr. 2036/82 af 19. juli 1982 om fastsættelse af almindelige regler vedrørende særforanstaltninger for ærter, bønner og hestebønner (
EFT L 219, s. 1
), og især forordningens artikel 5, ikke gør ydelse af den pågældende støtte betinget af overholdelse af forpligtelsen til senest at indgive støtteansøgningen den første arbejdsdag efter indgivelsen af anmodningen om anbringelse under kontrol. Denne forpligtelse er heller ikke foreskrevet i Kommissionens forordning nr. 2192/82, hvis artikel 29, stk. 2, indeholder en udtømmende opregning af betingelserne for ydelse af støtte. Den forsinkede indgivelse af støtteansøgningen kan derfor kun føre til en senere udbetaling af støtten.
Det bemærkes, at ifølge Domstolens praksis kan Kommissionen ved udøvelsen af de beføjelser, som er tillagt den af Rådet med henblik på gennemførelsen af en fælles markedsordning på landbrugsområdet, udstede alle de gennemførelsesbestemmelser, der er nødvendige for den foreskrevne støtteordnings gnidningsløse funktion, for så vidt som disse bestemmelser ikke er i strid med Rådets grund- eller gennemførelsesbestemmelser (jf. senest dommen af 18. januar 1990, Butterabsatz, (
C-345/88, Sml. s. I-159
). Den forvaltnings- og kontrolbeføjelse, som herved er tildelt Kommissionen, indebærer en kompetence til at fastsætte frister og passende sanktioner for tilsidesættelse, der kan bestå i den fuldstændige fortabelse af retten til støtte, såfremt overholdelsen af de nævnte frister er nødvendig for den pågældende støtteordnings gnidningsløse funktion.
Det findes herved afgørende for at sikre den omhandlede støtteordnings gnidningsløse funktion, at de erhvervsdrivende overholder den omtvistede forpligtelse til at indgive støtteansøgningen senest den første arbejdsdag efter indgivelsen af anmodningen om anbringelse under kontrol, jf. artikel 22, stk. 1, i forordning nr. 2192/82, som ændret ved forordning nr. 3322/82.
For så vidt som artikel 6, stk. 1, i forordning nr. 2036/82 foreskriver, at det støttebeløb, der skal udbetales, er det beløb, som er gældende på dagen for støtteansøgningens indgivelse, ville visse brugere, såfremt fristen for at indgive ansøgning ikke var ufravigelig, kunne blive foranlediget til at afvente et gunstigere tidspunkt for indgivelsen og således opnå en ugrundet fortjeneste.
Det må derfor fastslås, at selv om artikel 22, stk. 1, i forordning 2192/82, som ændret ved forordning nr. 3322/82, hverken nævner eksistensen eller arten af de sanktioner, som er forbundet med overskridelsen af den således fastsatte frist, følger det ikke desto mindre af det med nævnte forpligtelse forfulgte formål, at retsfølgen af en tilsidesættelse af den nævnte frist kun kan være fortabelse af retten til støtte.
Hopermann har for det andet gjort gældende, at den manglende overholdelse af den omtvistede forpligtelse ikke kan påvirke formålet med støtten, nemlig at sikre producenterne en tilstrækkelig pris samt fremme afsætningen af dyre bælgfrugter på det indenlandske marked. Der er derfor tale om en biforpligtelse, hvis manglende overholdelse ikke automatisk kan medføre fortabelse af retten til støtte, da proportionalitetsprincippet i modsat fald ville blive tilsidesat.
Det bemærkes, at ved afgørelsen af, om en fællesskabsretlig bestemmelse er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, skal det ifølge Domstolens faste praksis først undersøges, om de foranstaltninger, der iværksættes til gennemførelse af bestemmelsens formål, er afpasset efter formålets betydning, og for det andet, om foranstaltningerne er nødvendige for at gennemføre det (jf bl.a. dommen af 22. januar 1986, Denkavit France (
266/84, Smi. s. 149, præmis 17
).
Som anført ovenfor er den forpligtelse til senest at indgive støtteansøgning den første arbejdsdag efter indgivelsen af anmodningen om anbringelse under kontrol, der er foreskrevet ved artikel 22, stk. 1, i forordning nr. 2192/82, som ændret ved forordning nr. 3322/82, uomgængelig for at sikre det indførte støttesystems gnidningsløse funktion.
Herefter er den med tilsidesættelsen af denne forpligtelse forbundne fortabelse af retten til støtte ikke uforholdsmæssig, når henses til det af fællesskabslovgiver forfulgte mål.
Det præjudicielle spørgsmål bør derfor besvares med, at det er en betingelse for ydelse af støtte i henhold til artikel 3 i Rådets forordning nr. 1431/82 af 18. maj 1982 om fastsættelse af særforanstaltninger for ærter, bønner og hestebønner, at den frist, der er fastsat i artikel 22, stk. 1, i Kommissionens forordning nr. 2192/82 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende særforanstaltninger for ærter, bønner og hestebønner, som ændret ved forordning nr. 3322/82, overholdes.
Sagens omkostninger
De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, som har afgivet indlæg for Domstolen, kan ikke godtgøres. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den nationale domstol, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger.

På grundlag af disse præmisser
kender
DOMSTOLEN (Tredje Afdeling)
vedrørende det spørgsmål, der er forelagt af Verwaltungsgericht Frankfurt am Main ved kendelse af 10. november 1988, for ret:

Det er en betingelse for ydelse af støtte i henhold til artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 1431/82 af 18. maj 1982 om fastsættelse af særforanstaltninger for ærter, bønner og hestebønner, at den frist, der er fastsat i artikel 22, stk. 1, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2192/82 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende særforanstaltninger for ærter, bønner og hestebønner, som ændret ved forordning (EØF) nr. 3322/82, overholdes.

Zuleeg
Moitinho de Almeida
Grévisse
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 2. maj 1990.
J.-G. Giraud
Justitssekretær
M. Zuleeg
Formand for Tredje Afdeling
(
*1
) – Processprog: tysk.