CELEX: 61997CJ0005
Fri udveksling af tjenesteydelser
Offentlige bygge- og anlægskontrakter
Godkendelse af entreprenører
Den relevante enhed

1 Ved dom af 18. december 1996 indgaaet til Domstolen den 13. januar 1997 har Belgiens Raad van State i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Domstolens dom af 14. april 1994, sag C-389/92, Ballast Nedam Groep (Sml. I, s. 1289, herefter »BNG I-dommen«).
2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en sag, som af et nederlandsk selskab, Ballast Nedam Groep (herefter »BNG«), foeres mod den belgiske stat i anledning af, at BNG's godkendelse ikke er blevet fornyet. Under sagen har der tidligere vaeret forelagt Domstolen et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets direktiv 71/304/EOEF af 26. juli 1971 om ophaevelse af begraensninger i den frie udveksling af tjenesteydelser inden for omraadet offentlige bygge- og anlaegskontrakter og ved tildeling af offentlige bygge- og anlaegskontrakter gennem agenturer og filialer (EFT 1971 II, s. 610) og af Raadets direktiv 71/305/EOEF af 26. juli 1971 om samordning af fremgangsmaaderne med hensyn til indgaaelse af offentlige bygge- og anlaegskontrakter (EFT 1971 II, s. 613, for begge direktivers vedkommende som berigtiget i EFT 1952-1972, Supplement til Specialudgaven s. 39-46).
3 Da sagen foerste gang blev forelagt Domstolen, stillede Raad van State foelgende praejudicielle spoergsmaal:
»Tillader direktiv 71/304/EOEF af 26. juli 1971 om ophaevelse af begraensninger i den frie udveksling af tjenesteydelser inden for omraadet offentlige bygge- og anlaegskontrakter og ved tildeling af offentlige bygge- og anlaegskontrakter gennem agenturer eller filialer samt Raadets direktiv 71/305/EOEF af 26. juli 1971 om samordning af fremgangsmaaderne med hensyn til indgaaelse af offentlige bygge- og anlaegskontrakter, navnlig artikel 1, 6, 21, 23 og 26, at der ved anvendelsen af de belgiske bestemmelser om godkendelse af entreprenoerer med hensyn til den dominerende juridiske person i en nederlandsk 'koncern' ved bedoemmelsen af de kriterier, som entreprenoeren skal opfylde, blandt andet vedroerende tekniske kvalifikationer, alene tages hensyn til denne juridiske person som juridisk enhed og ikke til de 'koncernselskaber', som hver isaer som selvstaendige juridiske personer hoerer til 'koncernen'?«
4 I BNG I-dommen besvarede Domstolen spoergsmaalet med, at Raadets direktiv 71/304 og 71/305 skal fortolkes saaledes, at de tillader, at der ved bedoemmelsen af de kriterier, en entreprenoer skal opfylde, i forbindelse med behandlingen af en godkendelsesansoegning indgivet af den dominerende juridiske person i en koncern tages hensyn til de selskaber, der hoerer til koncernen, naar den juridiske person godtgoer, at den reelt disponerer over de kvalifikationer, som selskaberne besidder, og som er noedvendige til udfoerelsen af kontrakterne. Domstolen tilfoejede, at det tilkommer den nationale retsinstans at bedoemme, om dette er godtgjort i den konkrete sag for retten.
5 Parterne er ikke enige om, hvilken betydning der skal tillaegges dommen, og Raad van State har derfor besluttet at forelaegge Domstolen et nyt praejudicielt spoergsmaal, der lyder saaledes:
»Skal ordene 'tillader, at der ... tages hensyn' i Domstolens dom af 14. april 1994 i sag C-389/92 forstaas som 'skal'?
Saafremt ordene ikke skal forstaas som 'skal', har den paagaeldende medlemsstat da paa dette omraade et skoen, selv om den af Domstolen opstillede betingelse er opfyldt?
I hvilke tilfaelde og af hvilke grunde skal der i saa fald tages hensyn til de selskaber, der hoerer til en dominerende juridisk person i en koncern?«
6 Med dette spoergsmaal oensker den forelaeggende ret reelt oplyst, om det fremgaar af BNG I-dommen, at direktiv 71/304 og 71/305 skal fortolkes saaledes, at den myndighed, som skal tage stilling til en godkendelsesansoegning indgivet af den dominerende juridiske person i en koncern, er forpligtet til at tage hensyn til de selskaber, der til hoerer til koncernen, naar det er godtgjort, at den juridiske person reelt disponerer over de kvalifikationer, som selskaberne besidder, og som er noedvendige til udfoerelsen af kontrakterne.
7 BNG og Kommissionen har anfoert, at spoergsmaalet maa besvares bekraeftende. Ifoelge BNG og Kommissionen skal den kompetente myndighed tage hensyn til de selskaber, der hoerer til koncernen, naar der er foert bevis for, at den dominerende juridiske person i en koncern reelt disponerer over de kvalifikationer, som selskaberne besidder.
8 Den belgiske regering har med henvisning til dom af 9. juli 1987, forenede sager 27/86, 28/96 og 29/86, CEI m.fl. (Sml. s. 3347), anfoert, at medlemsstaterne har et skoen, naar de skal bedoemme, om en entreprenoer opfylder kriterierne for en klassificering, i forbindelse med vurderingen af en godkendelsesansoegning indgivet af den dominerende juridiske person i en koncern, selv om den af Domstolen opstillede betingelse er opfyldt.
9 Denne henvisning til CEI-dommen er ikke relevant. Selv om kriterierne for en klassificering i de officielle lister over anerkendte entreprenoerer, der er omhandlet i artikel 28 i direktiv 71/305, saaledes som Domstolen udtalte i dommens praemis 22, ikke er harmoniseret, gaelder dette ikke med hensyn til visse af de kvalitative udvaelgelseskriterier, der er fastsat i artikel 23-28, bl.a. beviserne for entreprenoerernes oekonomiske og finansielle kvalifikationer og for deres tekniske kapacitet, jf. artikel 25 og 26. Det fremgaar klart af BNG I-dommen, at den betingelse, Domstolen opstillede i dommen, netop vedroerer de oplysninger, hvorved et selskab, der oensker optagelse paa den officielle liste over anerkendte entreprenoerer, kan godtgoere sin tekniske, finansielle og oekonomiske kapacitet.
10 I BNG I-dommen udtalte Domstolen for det foerste, at et holdingselskab, som ikke selv udfoerer bygge- eller anlaegsarbejder, ikke kan udelukkes fra at deltage i procedurer for indgaaelse af offentlige bygge- og anlaegsarbejder med den begrundelse, at de datterselskaber, som udfoerer arbejderne, er selvstaendige juridiske personer (praemis 15).
11 Endvidere udtalte Domstolen, at de ordregivende myndigheder maa have ret til - som det naermere bestemmes i artikel 20 i direktiv 71/305 - at efterproeve entreprenoerernes kvalifikationer efter de kriterier, som er fastlagt i samme direktivs artikel 25-28 (praemis 16).
12 Endelig udtalte Domstolen, at et selskab, som til paavisning af sin tekniske, finansielle og oekonomiske kapacitet henviser til sine datterselskaber, skal godtgoere, at det - uanset paa hvilken maade datterselskaberne juridisk er knyttet til selskabet - reelt disponerer over de kvalifikationer, som datterselskaberne besidder, og som er noedvendige til udfoerelsen af kontrakterne. Det maa ud fra de faktiske og retlige omstaendigheder, der er forelagt den nationale retsinstans, tilkomme denne at bedoemme, om dette er godtgjort i den konkrete sag for retten (praemis 17).
13 Det foelger af det anfoerte, at et holdingselskab, som ikke selv udfoerer bygge- eller anlaegsarbejder, ikke kan udelukkes fra at deltage i procedurer for indgaaelse af offentlige bygge- og anlaegsarbejder og dermed fra optagelse paa en officiel liste over anerkendte entreprenoerer, hvis det godtgoer, at det reelt disponerer over de kvalifikationer, som datterselskaberne besidder, og som er noedvendige til udfoerelsen af kontrakterne, medmindre oplysningerne vedroerende datterselskaberne ikke er i overensstemmelse med de kvalitative udvaelgelseskriterier, der er fastlagt i artikel 23-28 i direktiv 71/305.
14 Det forelagte spoergsmaal skal herefter besvares med, at direktiv 71/304 og 71/305 skal fortolkes saaledes, at den myndighed, som skal tage stilling til en godkendelsesansoegning indgivet af den dominerende juridiske person i en koncern, er forpligtet til at tage hensyn til oplysningerne vedroerende de selskaber, der hoerer til koncernen, ved bedoemmelsen af den paagaeldende juridiske persons egnethed i overensstemmelse med de kriterier, der er fastlagt i artikel 23-28 i direktiv 71/305, naar det er godtgjort, at den juridiske person reelt disponerer over de kvalifikationer, som selskaberne besidder, og som er noedvendige til udfoerelsen af kontrakterne.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
15 De udgifter, der er afholdt af den belgiske regering og Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
(Tredje Afdeling)
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Belgiens Raad van State ved dom af 18. december 1996, for ret:
Raadets direktiv 71/304/EOEF af 26. juli 1971 om ophaevelse af begraensninger i den frie udveksling af tjenesteydelser inden for omraadet offentlige bygge- og anlaegskontrakter og ved tildeling af offentlige bygge- og anlaegskontrakter gennem agenturer og filialer og Raadets direktiv 71/305/EOEF af 26. juli 1971 om samordning af fremgangsmaaderne med hensyn til indgaaelse af offentlige bygge- og anlaegskontrakter skal fortolkes saaledes, at den myndighed, som skal tage stilling til en godkendelsesansoegning indgivet af den dominerende juridiske person i en koncern, er forpligtet til at tage hensyn til oplysningerne vedroerende de selskaber, der hoerer til koncernen, ved bedoemmelsen af den paagaeldende juridiske persons egnethed i overensstemmelse med de kriterier, der er fastlagt i artikel 23-28 i direktiv 71/305, naar det er godtgjort, at den juridiske person reelt disponerer over de kvalifikationer, som selskaberne besidder, og som er noedvendige til udfoerelsen af kontrakterne.