CELEX: 61998CJ0383
Gemensam handelspolitik
Förordning (EG) nr 3295/94
Förbud mot övergång till fri omsättning, export, återexport och hänförande till ett suspensivt arrangemang av varumärkesförfalskade och pirattillverkade varor
Tillämplighet på varor under extern transitering
Giltighet

1 Artikel 1 i rådets förordning nr 3295/94 om åtgärder för att förhindra övergång till fri omsättning, export, återexport eller hänförande till ett suspensivt arrangemang av varumärkesförfalskade och pirattillverkade varor skall tolkas så, att den skall tillämpas när varor av det slag som anges i förordningen, vilka importeras från ett tredje land och vilka befinner sig under transitering till ett annat tredje land, tills vidare kvarhålls i en medlemsstat av tullmyndigheterna i den staten med stöd av nämnda förordning, på ansökan av ett bolag, som hävdar att de rättigheter som det är innehavare av har kränkts och vars säte är beläget i ett tredje land.
Av artikel 1.1 a i nämnda förordning följer nämligen att förordningen skall tillämpas när varor som misstänks vara varumärkesförfalskade eller pirattillverkade påträffas då kontroll sker av varor som hänförs till ett suspensivt arrangemang enligt artikel 84.1 a i förordning nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen. Enligt den senare bestämmelsen används termen "suspensivt arrangemang för varor" bland annat i fråga om extern transitering, det vill säga ett tullförfarande som medger befordran från en plats till en annan inom gemenskapens tullområde av icke-gemenskapsvaror utan att dessa varor beläggs med importtullar och andra avgifter enligt gemenskapstullkodexen. Av förordningen framgår således uttryckligen att den skall tillämpas på varor som transiteras genom gemenskapens område från ett tredje land till ett annat tredje land. Det har i detta avseende ingen betydelse huruvida rättighetsinnehavaren eller den som träder i dennes ställe har sitt säte i en medlemsstat eller utanför gemenskapen.
(se punkterna 26-28 samt punkt 1 i domslutet)
2 Domstolen har fastslagit att gemenskapens institutioner med stöd av artikel 113 i fördraget (nu artikel 133 EG i ändrad lydelse) självständigt kunde anta sådana åtgärder vid gränsen som syftade till att säkerställa skyddet för immaterialrätter. Gemenskapen var, i enlighet med nämnda artikel 113, följaktligen behörig att införa gemensamma regler för bekämpning av förfalskning i ett sådant suspensivt tullförfarande som extern transitering. Den var således behörig att anta förordning nr 3295/94 om åtgärder för att förhindra övergång till fri omsättning, export, återexport eller hänförande till ett suspensivt arrangemang av varumärkesförfalskade och pirattillverkade varor.
Extern transitering av icke-gemenskapsvaror är inte ett förfarande som är främmande för den inre marknaden. Det baseras nämligen på en rättslig fiktion. De varor som hänförs till detta förfarande underkastas varken importtullar eller andra handelspolitiska åtgärder, som om de inte hade införts på gemenskapens område. I själva verket importeras de från ett tredje land och transporteras genom en eller flera medlemsstater innan de exporteras till ett annat tredje land. Detta tillvägagångssätt kan i än högre grad ha en direkt inverkan på den inre marknaden, eftersom varumärkesförfalskade varor som hänförs till ett förfarande för extern transitering riskerar att införas på gemenskapens marknad genom bedrägeri.
(se punkterna 32-34 samt punkt 2 i domslutet)