CELEX: 62008TJ0563
Bendrijos prekių ženklas
Protesto procedūra
Žodinio Bendrijos prekių ženklo CARBON CAPITAL MARKETS paraiška
Ankstesnis vaizdinis Bendrijos prekių ženklas "CM Capital Markes" ir ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas "CM Capital Markes"
Santykinis atmetimo pagrindas
Galimybės supainioti nebuvimas
Žymenų panašumo nebuvimas
Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar
Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

Ginčo aplinkybės
2005 m. birželio 9 d. įstojusi į bylą šalis
Carbon Capital Markets Ltd
pagal iš dalies pakeistą 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, p. 1;
2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146, kuris pakeistas 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentu (EB)
Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1)), pateikė Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam
dizainui) (VRDT) paraišką įregistruoti Bendrijos prekių ženklą.
Prašomas įregistruoti prekių ženklas yra žodinis žymuo CARBON CAPITAL MARKETS.
Paslaugos, kurioms buvo prašoma įregistruoti prekių ženklą, priklauso peržiūrėtos ir iš dalies pakeistos 1957 m. birželio
15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti 36 klasei ir atitinka tokį aprašymą:
„Finansinės paslaugos; prekyba prekėmis; tarpininkavimas prekyboje žaliavomis; žaliavų finansavimas; investicijų į žaliavas
paslaugos; su prekyba žaliavomis susijusios paslaugos; informacijos apie žaliavų kainodarą teikimas; kapitalo investavimas;
investavimo paslaugos; paslaugos, susijusios su prekyba išmetamųjų dujų kvotomis; prekyba opcionais; prekyba išmetamųjų dujų
kvotomis; prekyba nuosavybės vertybiniais popieriais; prekyba akcijomis; tarpininkavimas prekyboje žaliavomis; rizikos valdymo
paslaugos; įmonės įsigijimo finansavimas; informacijos, patariamosios ir konsultacijų paslaugos, susijusios su išmetamosiomis
dujomis“.
Bendrijos prekių ženklo paraiška buvo paskelbta 2005 m. gruodžio 12 d.
Bendrijos prekių ženklų biuletenyje
Nr. 50/2005.
2006 m. kovo 10 d. ieškovė
CM Capital Markets Holding, SA
pagal Reglamento Nr. 40/94 42 straipsnį (dabar – Reglamento Nr. 207/2009 41 straipsnis) pateikė protestą dėl prašomo įregistruoti
prekių ženklo registracijos šio sprendimo 3 punkte nurodytoms paslaugoms.
Protestas buvo pagrįstas dviem šio mėlynos ir pilkos spalvų vaizdinio žymens (toliau – ankstesni prekių ženklai) registracijomis:
Šis žymuo buvo įregistruotas:
–        pirma, 2005 m. liepos 6 d. kaip Bendrijos prekių ženklas Nr. 3409281 Nicos sutarties 35, 36 ir 42 klasių paslaugoms ir kiekvienai
jų atitinka šį aprašymą:
–        35 klasė: „Savikainos analizė; verslo vadybos ir organizavimo konsultacijos; pramonės vadybos pagalba; verslo specialistų
konsultacijos, personalo komplektavimas, personalo vadyba; apyskaita; mokesčių apskaičiavimas; statistinės informacijos paslaugos;
rinkos tyrimai“;
–        36 klasė: „Draudimo rizikos vertintojų paslaugos; finansinio turto valdymas; skolų išieškojimo ir nuompinigių rinkimo agentūros;
finansinė analizė; biržos makleriai; vertybinių popierių išleidimas; fiskalinės ir finansinės prognozės; finansinis įvertinimas;
investiciniai fondai ir holdingo bendrovės; finansinės, su valiuta ir biržomis susijusios paslaugos; investicijų fondai ir
kapitalo investavimas; valiutų perskaičiavimo kursai, kotiravimas biržoje“;
–        42 klasė: „Pramoninės analizės ir tyrimų paslaugos; kompiuterių kūrimas ir tobulinimas; konsultavimo paslaugos kompiuterių
programų rengimo srityje; programinės įrangos ir kompiuterių sistemų tyrimas, analizė, kūrimas; su kompiuteriais susijusios
konsultacijos, kompiuterių nuoma; kompiuterių programinė įranga; internetinių puslapių rengimas, kūrimas ir koncepcija; mokslo
ir technologijų paslaugos ir su tuo susiję tyrimai ir kūrimas; pramoninės analizės ir tyrimų paslaugos; teisinės konsultacijos
ir pagalba“;
–        antra, 2001 m. spalio 5 d. kaip ispaniškas prekių ženklas Nr. 2381503 Nicos sutarties 36 klasės paslaugoms ir atitinka šį
aprašymą: „Finansinės ir valiutų keitimo paslaugos“.
Protestas buvo grindžiamas visomis ankstesniais prekių ženklais saugomomis paslaugomis.
Grindžiant protestą buvo remiamasi Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkte (dabar – Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio
1 dalies b punktas) nurodytu pagrindu.
2007 m. spalio 30 d. VRDT protestų skyrius protestą atmetė, iš esmės nusprendęs, jog nėra galimybės supainioti nagrinėjamus
žymenis.
2007 m. gruodžio 17 d. ieškovė pagal Reglamento Nr. 40/94 57–62 straipsnius (dabar – Reglamento Nr. 207/2009 58–64 straipsniai)
dėl Protestų skyriaus sprendimo pateikė VRDT apeliaciją.
2008 m. rugsėjo 26 d. sprendimu (toliau – ginčijamas sprendimas) VRDT pirmoji apeliacinė taryba apeliaciją atmetė. Visų pirma
ginčijamo sprendimo 26 punkte ji manė, kad nors nagrinėjamais prekių ženklais žymimos „iš esmės tokios pačios“ paslaugos,
vis dėlto šie prekių ženklai nėra pakankamai panašūs, kad egzistuotų galimybė juos supainioti, atsižvelgiant į tai, kad žodžių
junginys „capital markets“ yra bendrinis finansinio sektoriaus teikiamų paslaugų srityje, į tai, kad ankstesniems prekių ženklams
būdingas nežymus skiriamasis požymis, ir į tai, kad atitinkama visuomenė yra labai labai pastabi ir gerai informuota.

Šalių reikalavimai
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
–        panaikinti ginčijamą sprendimą, dėl ko būtų atmesta visa prašomo įregistruoti prekių ženklo paraiška,
–        pripažinti pagrįstais jos argumentus,
–        priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.
VRDT Bendrojo Teismo prašo:
–        atmesti ieškinį,
–        priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
Įstojusi į bylą šalis Bendrojo Teismo prašo:
–        patvirtinti ginčijamą sprendimą, dėl ko būtų patenkinta visa prašomo įregistruoti prekių ženklo paraiška,
–        pripažinti pagrįstais jos argumentus,
–        priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

Dėl teisės
Ieškovė pateikia vienintelį ieškinio pagrindą, susijusį su Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimu.

Šalių argumentai
Iš esmės ieškovė teigia, jog Apeliacinė taryba padarė klaidingą išvadą, kad nėra galimybės supainioti nagrinėjamus prekių
ženklus.
Pirmiausia ieškovė mano, kad nagrinėjamais prekių ženklais žymimos paslaugos yra tapačios, kaip tai nurodė Apeliacinė taryba.
Antra, ieškovė iš esmės teigia, kad nagrinėjami prekių ženklai yra „beveik tapatūs“.
Ieškovės nuomone, pirma, prašomame įregistruoti prekių ženkle esantys trys žodžiai, t. y. „carbon“, „capital“ ir „markets“
ir, antra, ankstesniuose prekių ženkluose esanti raidė „c“ bei du žodžiai „capital“ ir „markets“ minėtuose prekių ženkluose
yra dominuojantys elementai. Šiuo klausimu ji pastebi, kad žodžiai „capital“ ir „markets“ nagrinėjamiems žymenims yra bendri.
Be to, ankstesniuose prekių ženkluose raidė „c“ yra pirmoji prašomame įregistruoti prekių ženkle esančio žodžio „carbon“,
į kurį ji daro nuorodą, raidė. Iš tiesų, ieškovės nuomone, ankstesni prekių ženklai ir prašomas įregistruoti prekių ženklas
daro užuominą ir saugo su anglies dioksido rinkomis susijusias paslaugas, kuriomis prekiauja atitinkamos bendrovės.
Šiuo klausimu ieškovė pabrėžia, kad iš VRDT sprendimų ir teismų praktikos matyti, jog vartotojas identifikuoja ir prisimena
sudėtinį prekių ženklą dėl jo žodinio, o ne grafinio elemento, kuris šiuo atveju yra nereikšmingas, ir kad sudėtiniai prekių
ženklai yra tapatūs, jeigu jie apima tapačius žodinius elementus. Viena vertus, kaip keliose bylose nurodė VRDT protestų skyrius
darydamas išvadą, kad yra galimybė supainioti, svarbu pažymėti, jog žodiniai nagrinėjamų prekių ženklų elementai „daugiau
nei 70 % sutampa“. Kita vertus, grafinių nagrinėjamų prekių ženklų skirtumų nepakanka išvengti galimybės supainioti.
Trečia, ieškovė mano, kad Apeliacinė taryba nesutelkė teismų praktikoje nurodyto „būtino dėmesio į tai, kad tuo atveju, kai
paslaugos yra tapačios, riba ir skirtumas tarp (nagrinėjamų) prekių ženklų turi būti aiškūs ir iš karto suvokiami“. Šiuo klausimu
ieškovė pabrėžia, kad, kaip matyti iš teismų praktikos, pirma, paprastas vartotojas retai turi galimybę tiesiogiai palyginti
skirtingus prekių ženklus ir todėl turi pasitikėti prisimenamu netobulu vaizdu, ir, antra, toks vartotojas neturi specialių
techninių žinių ir taip pat nėra specialistas. Todėl ieškovė mano, kad, kaip savo 2002 m. spalio 23 d. Sprendime
Oberhauser prieš VRDT – Petit Liberto (Fifties
) (T‑104/01, Rink. p. II‑4359, 50 punktas) nurodė Bendrasis Teismas, Apeliacinė taryba šiuo atveju turėjo manyti, kad „dėl
nagrinėjamais prekių ženklais žymimų paslaugų tapatumo susilpninami galimi [nagrinėjamų] žymenų skirtumai“.
Ketvirta, ieškovė teigia, kad reikia atsižvelgti į galimybę susieti nagrinėjamus prekių ženklus, nes visiškai gali būti, kad
vartotojas, kuriam gerai žinomi ankstesni prekių ženklai ir jų komercinė kilmė, juos susies su prašomu įregistruoti prekių
ženklu.
VRDT ir įstojusi į bylą šalis ginčija ieškovės argumentus.

Bendrojo Teismo vertinimas
Pagal Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktą ankstesnio prekių ženklo savininkui užprotestavus, prekių ženklas,
kurį įregistruoti buvo paduota paraiška, neregistruojamas, jeigu dėl savo panašumo į ankstesnį prekių ženklą ar tapatumo jam
arba dėl prekių ar paslaugų, kurioms abu prekių ženklai yra skirti, panašumo ar tapatumo yra galimybė suklaidinti visuomenę
toje teritorijoje, kurioje ankstesnis prekių ženklas yra apsaugotas. Galimybė suklaidinti apima galimybę sieti su ankstesniu
prekių ženklu. Be to, pagal Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 2 dalies a punkto i ir ii papunkčius (dabar – Reglamento Nr. 207/2009
8 straipsnio 2 dalies a punkto i ir ii papunkčiai) ankstesni prekių ženklai reiškia prekių ženklus, įregistruotus valstybėje
narėje ir Bendrijoje, kurių įregistravimo paraiškos padavimo data yra ankstesnė už Bendrijos prekių ženklo įregistravimo paraiškos
padavimo datą.
Pagal nusistovėjusią teismo praktiką galimybę supainioti sudaro galimybė, kad visuomenė manys, jog nagrinėjamos prekės ar
paslaugos pagamintos arba suteiktos tos pačios įmonės arba ekonomiškai susijusių įmonių. Remiantis ta pačia teismo praktika,
galimybė supainioti turi būti visapusiškai vertinama atsižvelgiant į tai, kaip atitinkama visuomenė suvokia tam tikrus žymenis
ir prekes ar paslaugas, ir į visus konkrečiam atvejui būdingus veiksnius, ypač į žymenų panašumo ir jais žymimų prekių ir
paslaugų panašumo tarpusavio priklausomybę (žr.  2003 m. liepos 9 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Laboratorios RTB prieš VRDT – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS)
, T‑162/01, Rink. p. II‑2821, 30–33 punktus ir nurodytą teismų praktiką).
Šią bylą reikia nagrinėti atsižvelgiant į šią praktiką.
Dėl atitinkamos visuomenės
Pagal nusistovėjusią praktiką visapusiškai vertinant galimybę supainioti reikia atsižvelgti į atitinkamos prekių kategorijos
paprastą vartotoją, kuris yra pakankamai informuotas, protingai pastabus ir nuovokus. Taip pat reikia atsižvelgti į tai, kad
paprasto vartotojo pastabumas gali kisti atsižvelgiant į nagrinėjamų prekių ar paslaugų kategorijas (žr. 2007 m. vasario 13 d.
Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Mundipharma prieš VRDT – Altana Pharma (RESPICUR
), T‑256/04, Rink. p. II‑449, 42 punktą ir nurodytą teismų praktiką).
Šiuo atveju, pirma, šalys neginčija, kad atsižvelgdama į tai, jog ankstesni prekių ženklai yra Bendrijos prekių ženklas ir
ispaniškas prekių ženklas, Apeliacinė taryba ginčijamo sprendimo 16 punkte teisingai nusprendė, kad turi būti atsižvelgiama
į tai, kaip paslaugų vartotojas suvokia nagrinėjamus prekių ženklus visoje Bendrijos teritorijoje (šiuo klausimu žr. 2007 m.
kovo 22 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Brinkmann prieš VRDT – Terra Networks (Terranus)
, T‑322/05, 29 ir 30 punktus).
Antra, Apeliacinė taryba, konstatavusi, kad „ankstesni prekių ženklai žymi paslaugas, kurios skirtos specialių žinių turinčių
asmenų grupei, visų pirma ekspertams, tarpininkams ir kitiems finansų ir kapitalo rinkose veikiantiems asmenims, ir (kad)
prašomu įregistruoti prekių žeklu žymimos paslaugos skirtos tai pačiai visuomenei“, taip pat ginčijamo sprendimo 16 punkte
padarė išvadą, jog atitinkama visuomenė yra „labai pastabi ir gerai informuota“.
Viena vertus, reikia nurodyti, kad nors ieškovė rašytiniuose dokumentuose daro aiškią nuorodą į teismų praktiką, iš esmės
pagal kurią paprastas vartotojas neturi specialių techninių žinių ir taip pat nėra specialistas, vis dėlto ji aiškiai nenurodo,
kad nustatydama atitinkamą visuomenę Apeliacinė taryba padarė vertinimo klaidą. Kita vertus, ieškovė nepateikia jokio argumento
ar įrodymo, patvirtinančio, kad nagrinėjamų paslaugų gavėjai – net darant prielaidą, kad jie yra ne tik profesionalai, bet
ir galutiniai vartotojai, – kaip nurodė Apeliacinė taryba, nėra labai pastabūs ir gerai informuoti, atsižvelgiant į nagrinėjamais
prekių ženklais žymimų finansinių paslaugų pobūdį. Todėl Apeliacinės tarybos vertinimas šiuo klausimu nėra ginčijamas.
Trečia, atsižvelgiant į tai, kad atitinkama visuomenė yra labai pastabi ir gerai informuota, reikia nurodyti, kad ginčijamo
sprendimo 21 punkte Apeliacinė taryba teisingai nusprendė, ir šalys to neginčijo, kad jai gerai žinoma pagrindinė anglų finansų
terminologija.
Atsižvelgiant į tai, kas nurodyta, reikia nuspręsti, kad atitinkamą visuomenę sudaro visoje Bendrijos teritorijoje esantys
labai pastabūs, gerai informuoti ir pagrindinę anglų finansų terminologiją gerai žinantys vartotojai.
Dėl paslaugų palyginimo
Šalys neginčija, kad ginčijamo sprendimo 26 punkte Apeliacinė taryba teisingai nurodė, jog „nagrinėjamos paslaugos iš esmės
yra tos pačios“. Iš tiesų, kadangi ankstesniais prekių ženklais žymimos, be kita ko, Nicos sutarties 36 klasės paslaugos apima
tuos pačius finansų sektoriaus paslaugų asortimentus, kaip ir žymimi prašomu įregistruoti prekių ženklu bei priklausantys
tai pačiai klasei, reikia nurodyti, kad nagrinėjamos paslaugos yra tapačios (šiuo klausimu žr. 2007 m. balandžio 18 d. Pirmosios
instancijos teismo sprendimo
House of Donuts prieš VRDT – Panrico (House of donuts)
, T 333/04 ir T 334/04, 41 punktą).
Dėl žymenų palyginimo
Visapusis galimybės supainioti vertinimas, kiek tai susiję su vaizdiniu, fonetiniu ar konceptualiu aptariamų žymenų panašumu,
turi būti pagrįstas bendru sukuriamu įspūdžiu, atsižvelgiant į jų skiriamuosius ir dominuojančius elementus (žr. 2003 m. spalio
14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Phillips-Van Heusen prieš VRDT – Pash Textilvertrieb und Einzelhandel (BASS
), T‑292/01, Rink. p. II‑4335, 47 punktą ir nurodytą teismų praktiką).
Dviejų prekių ženklų panašumas negali būti vertinamas atsižvelgiant tik į vieną sudėtinio prekių ženklo elementą ir jį lyginant
su kitu prekių ženklu. Atvirkščiai, lyginant reikia nagrinėti atitinkamus prekių ženklus bei įvertinti kiekvieno iš jų visumą,
tačiau tai nereiškia, kad bendrame įspūdyje, kurį atitinkamos visuomenės atmintyje paliko sudėtinis prekių ženklas, esant
tam tikroms aplinkybėms negali dominuoti viena ar kelios jo sudedamosios dalys (žr. 2007 m. birželio 12 d. Teisingumo Teismo
sprendimo
VRDT prieš Shaker
, C‑334/05 P, Rink. p. I‑4529, 41 punktą ir nurodytą teismų praktiką). Tik tuo atveju, jei visos kitos prekių ženklo sudedamosios
dalys nereikšmingos, panašumas gali būti vertinamas remiantis tik dominuojančiu elementu (minėto Teisingumo Teismo sprendimo
VRDT prieš Shaker
42 punktas ir 2007 m. rugsėjo 20 d. Sprendimo
Nestlé prieš VRDT
, C‑193/06 P, 42 punktas). Visų pirma taip galėtų būti, jei ši sudedamoji dalis gali pati dominuoti šio prekių ženklo vaizde,
kurį prisimena atitinkama visuomenė, taip, kad visos kitos prekių ženklo sudedamosios dalys bendrame jo sukeliamame įspūdyje
yra nereikšmingos (minėto Sprendimo
Nestlé prieš VRDT
43 punktas).
Be to, niekas nedraudžia to, kad būtų patikrintas žodinio prekių ženklo ir vaizdinio prekių ženklo vizualaus panašumo buvimas,
nes šių dviejų prekių ženklų rūšių grafinė konfigūracija gali sukurti vizualų įspūdį (žr. 2005 m. gegužės 4 d. Pirmosios instancijos
teismo sprendimo
Chum prieš VRDT – Star TV (STAR TV)
, T‑359/02, Rink. p. II‑1515, 43 punktą ir nurodytą teismų praktiką).
Pirma, kalbant apie galimus nagrinėjamų prekių ženklų dominuojančius elementus, šiuo atveju reikia nurodyti, jog nors ieškovė
teigia, kad prašomo įregistruoti prekių ženklo žodiniai elementai „carbon“, „capital“ ir „markets“ bei ankstesnių prekių ženklų
žodiniai elementai „c“, „capital“ ir „markets“ yra dominuojantys nagrinėjamuose žymenyse, ginčijamame sprendime Apeliacinė
taryba neužsiminė, kad, jos nuomone, kai kurie nagrinėjamų prekių ženklų elementai yra dominuojantys. Tačiau ginčijamo sprendimo
21 punkte ji aiškiai paneigė, kad lyginant nagrinėjamus žymenis žodžiai „capital“ ir „markets“ gali būti „lemiamas veiksnys“.
Šiuo atžvilgiu Apeliacinė taryba iš esmės pripažino, kad, viena vertus, žodžiai „capital“ ir „markets“ finansų sektoriuje
yra bendriniai ir, kita vertus, pagal teismų praktiką apskritai tikslinė visuomenė sudėtinį prekių ženklą sudarančio apibūdinamojo
elemento nelaiko skiriamuoju ir dominuojančiu šio prekių ženklo sukuriamame bendrame vaizde.
Visų pirma, kalbant apie prašomą įregistruoti prekių ženklą, reikia nurodyti, kad kai tam tikri prekių ženklo elementai apibūdina
prekes ir paslaugas, kurioms prekių ženklas yra įregistruotas, ar paraiškoje įregistruoti nurodytas prekes ir paslaugas, šie
elementai pripažįstami turintys tik silpną, netgi labai silpną skiriamąjį požymį (šiuo klausimu žr. 2007 m. rugsėjo 12 d.
Pirmosios instancijos teismo sprendimus:
Koipe prieš VRDT  – Aceites del Sur (La Española)
, T‑363/04, Rink. p. II‑3355, 92 punktą ir 2007 m. gruodžio 13 d.
Cabrera Sánchez VRDT – Industrias Cárnicas Valle (el charcutero artesano)
, T‑242/06, 52 punktą ir nurodytą teismų praktiką). Dėl jų silpno, netgi labai silpno skiriamojo pobūdžio prekių ženklo apibūdinamųjų
elementų visuomenė apskritai nelaikys dominuojančiais bendrame jo sukurtame įspūdyje, nebent jei dėl visų pirma jų vietos
ar apimties atrodys, kad visuomenė jį gali suvokti ir prisiminti (šiuo klausimu žr. minėto Sprendimo
el charcutero artesano
53 punktą ir nurodytą teismų praktiką bei 2008 m. lapkričio 12 d. Sprendimo
Shaker prieš VRDT  – Limiñana y Botella (Limoncello della Costiera Amalfitana shaker)
, T‑7/04, Rink. p. II‑3085, 44 punktą ir nurodytą teismų praktiką ). Tačiau tai nereiškia, kad prekių ženklo apibūdinamieji
elementai yra būtinai nereikšmingi bendrame jo sukeliamame įspūdyje. Šiuo atžvilgiu visų pirma reikia išsiaiškinti, ar kiti
prekių ženklo elementai gali vieni dominuoti jo vaizde, kurį prisimena visuomenė (žr. šio sprendimo 36 punktą).
Prašomą įregistruoti prekių ženklą sudaro trys žodžiai: „carbon“, „capital“ ir „markets“. Reikia nurodyti, pirma, kad žodžių
junginys „capital markets“ apibūdina visas paslaugas, kurias siekiama saugoti prašomu įregistruoti prekių ženklu, ir, antra,
kad žodis „carbon“ daro užuominą apie dalį šių paslaugų, kaip antai paslaugos, susijusios su „prekyba išmetamųjų dujų kvotomis“,
ir jį labai pastabi ir gerai informuota atitinkama visuomenė supras kaip nurodantį su anglies dioksido emisija susijusias
finansines paslaugas. Be to, žodžių junginys „carbon capital markets“ sudaro nuoseklų sintaksinį vienetą, kurį atitinkama
visuomenė supras kaip reiškiantį „kapitalo rinkas anglies sektoriuje“.
Todėl darytina išvada, kad nė vienas iš trijų prašomo įregistruoti prekių ženklo žodinių elementų negali būti laikomas dominuojančiu
ar nereikšmingu. Taigi reikia atsižvelgti į bendrą prašomo įregistruoti prekių ženklo sukuriamą įspūdį (šiuo klausimu žr.
2008 m. gruodžio 11 d. Pirmosios instancijos teismo Sprendimo
Tomorrow Focus prieš VRDT  – Information Builders (Tomorrow Focus),
T‑90/06, 29 punktą).
Antra, kalbant apie ankstesnius prekių ženklus, reikia nurodyti, kad, kaip ginčijamo sprendimo 22 punkte teisingai nurodė
Apeliacinė taryba, pirma, juos sudaro grafinis elementas, apimantis stačiakampį, kuriame parašyta didžioji raidė  „c“ ir banguojanti
linija, kurią, Apeliacinės tarybos nuomone, galima suvokti kaip stilizuotą raidę „m“ ir, antra, po šiuo vaizdiniu elementu
centre mažosiomis raidėmis, išskyrus pirmąsias raides, parašytas žodžių junginys „capital markets“. Nors žodis „capital“ yra
pilkos spalvos kaip ir vaizdiniame elemente esanti raidė „c“, žodis „markets“ parašytas mėlyna spalva kaip ir banguojanti
linija.
Šiuo klausimu reikia atmesti ieškovės argumentą, kad atitinkama visuomenė teikia daugiau reikšmės sudėtinio prekių ženklo
žodiniams elementams nei vaizdiniams elementams, todėl ankstesniuose prekių ženkluose dominuoja raidė „c“ ir žodiniai elementai
„capital“ ir „markets“.
Iš tiesų, pirma, kalbant apie vaizdinį ankstesnių prekių ženklų elementą, reikia nurodyti, kad raidė „c“, o tam tikru atveju
raidės „c“ ir „m“, darant prielaidą, jog atitinkama visuomenė nesuvokia stilizuotos raidės „m“ kaip paprastos banguojančios
linijos, vizualiu požiūriu sudaro visumą, neatsiejamą nuo stačiakampio, kuriame jos parašytos. Taigi, kaip ginčijamo sprendimo
22 punkte teisingai nurodė Apeliacinė taryba, būtent visas grafinis elementas gali patraukti atitinkamos visuomenės ypatingą
dėmesį dėl jo ypatingo grafinio pavaizdavimo, o ne vien dėl raidės „c“ ar tam tikru atveju raidžių „c“ ir „m“.
Antra, kalbant apie ankstesnių prekių ženklų žodinį elementą, reikia konstatuoti, kad nors, kaip buvo nurodyta šio sprendimo
40 punkte dėl prašomo įregistruoti prekių ženklo, žodžių junginys „capital markets“, kuris apibūdina ankstesniais prekių ženklais
žymimas paslaugas, iš principo negali dominuoti ankstesniais prekių ženklais sukeliamame bendrame įspūdyje, vis dėlto tai
yra svarbus elementas lyginant nagrinėjamus žymenis visų pirma dėl to, kad ankstesniuose prekių ženkluose vizualiu požiūriu
jis užima tokią pat svarbią vietą kaip ir grafinis elementas.
Atsižvelgiant į tai, kas nurodyta, reikia manyti, jog, priešingai nei teigia ieškovė, prašomą įregistruoti ir ankstesnius
prekių ženklus vizualiai, fonetiškai ir konceptualiai reikia lyginti pagal bendrą ankstesnių prekių ženklų grafinio ir žodinio
elementų sukurtą įspūdį, nė vieno jų negalint laikyti dominuojančiu ar nereikšmingu.
Antra, kalbant apie vizualų nagrinėjamų prekių ženklų palyginimą, reikia konstatuoti, kad, kaip pastebi ieškovė, šie prekių
ženklai turi bendrus žodinius elementus „capital“ ir „markets“, tačiau, kaip ginčijamo sprendimo 22 punkte teisingai nurodė
Apeliacinė taryba, vizualiu požiūriu jie išdėstyti skirtingai.
Iš tiesų, nors prašomame įregistruoti prekių ženkle žodis „carbon“ yra prieš žodžius „capital“ ir „markets“, ankstesnių prekių
ženklų grafinis elementas yra virš žodinio elemento „capital markets“, vadinasi, ankstesnių prekių ženklų žodiniai ir grafiniai
elementai yra kitokia grafinė visuma nei ta, kurią sudaro prašomas įregistruoti prekių ženklas. Be to, vizualų nagrinėjamų
prekių ženklų skirtumą pabrėžia tai, kad prašomame įregistruoti prekių ženkle esantis žodis „carbon“ ir ankstesnių prekių
ženklų grafiniuose eslementuose esanti raidė „c“, arba tam tikru atveju raidės „c“ ir „m“, yra šių žymenų pradžioje.
Todėl reikia nurodyti, kad, kitaip nei tvirtina ieškovė, bendrai vertinami nagrinėjami prekių ženklai nėra vizualiai panašūs.
Trečia, kalbėdama apie fonetinį nagrinėjamų prekių ženklų palyginimą, Apeliacinė taryba ginčijamo sprendimo 23 punkte nustatė,
kad, nepaisant skirtumų dėl to, kad ankstesni prekių ženklai bus suvokiami kaip apimantys fonemą ir penkis skiemenis, o prašomą
įregistruoti prekių ženklą sudaro septyni skiemenys, nagrinėjami prekių ženklai yra tam tikra prasme panašūs dėl žodžių junginio
„capital markets“.
Ieškovė ginčija šį Apeliacinės tarybos vertinimą teigdama, kad nagrinėjami prekių ženklai yra „beveik tapatūs“, nes vienintelis
jų skirtumas yra tai, kad ankstesniuose prekių ženkluose yra raidė „c“, o prašomas įregistruoti prekių ženklas apima žodį
„carbon“.
Taigi, nors penki nagrinėjamuose prekių ženkluose esančio žodžių junginio „capital markets“ skiemenys yra tapatūs ir išdėstyti
ta pačia tvarka, vis dėlto šie prekių ženklai skiriasi dėl to, kad prašomame įregistruoti prekių ženkle yra ne tik ankstesnius
prekių ženklus sudarantys skiemenys, bet ir dar du skiemenys, t. y. „car“ ir „bon“, dėl to, kad šie du skiemenys skamba kitaip
nei ankstesniuose prekių ženkluose esanti raidė „c“ ar tam tikru atveju raidės „c“ ir „m“, ir dėl to, kad šie fonetiniai skirtumai
ištarus nagrinėjamus prekių ženklus suvokiami iš karto.
Šiuo atžvilgiu reikia atmesti ieškovės argumentą, kad iš teismų praktikos ir VRDT sprendimų, kuriais ji remiasi, matyti, jog
sudėtiniai prekių ženklai tapatūs, jeigu jie apima tapačius žodinius elementus. Iš tiesų bet kuriuo atveju šioje byloje toks
principas neturėtų būti taikomas, nes, kaip buvo nurodyta šio sprendimo 52 punkte, dalis nagrinėjamų prekių ženklų žodinių
elementų nėra tapatūs, o nagrinėjami žodiniai elementai visiškai nėra nereikšmingi bendrame šių prekių ženklų sukeliamame
įspūdyje.
Todėl, priešingai tam, ką teigia ieškovė, Apeliacinė taryba nepadarė jokios klaidos, padariusi išvadą, kad bendrai įvertinus
nagrinėjamus prekių ženklus paaiškėjo tik tam tikras fonetinis panašumas.
Ketvirta, kalbant apie konceptualų nagrinėjamų prekių ženklų palyginimą, pažymėtina, jog ginčijamo sprendimo 24 punkte Apeliacinė
taryba nurodė, kad jų reikšmė skirtinga, nes iš esmės ankstesniuose prekių ženkluose esanti raidė „c“ gali būti laikoma ne
prašomame prekių ženkle esančio žodžio „carbon“, bet veikiau ankstesniuose prekių ženkluose esančio žodžio „capital“ santrumpa,
taip pat kaip ir stilizuota raidė „m“ bus suprasta kaip žodžio „markets“ santrumpa.
Ieškovė ginčija šį Apeliacinės tarybos vertinimą teigdama, kad nagrinėjami prekių ženklai turi tą pačią reikšmę, nes ankstesniuose
prekių ženkluose esančią raidę „c“ reikia suprasti kaip nurodančią prašomame įregistruoti prekių ženkle aiškiai esantį žodį
„carbon“. Pasak ieškovės, ankstesniuose prekių ženkluose raidė „c“ nurodo žodį „carbon“, nes nagrinėjamais prekių ženklais
saugomos tos pačios su anglies dioksido rinkomis susijusios paslaugos, kuriomis prekiauja atitinkamos bendrovės.
Šiuo klausimu visų pirma reikia nurodyti, kad atitinkama visuomenė, kurią sudaro labai pastabūs, gerai informuoti ir pagrindinę
anglų finansų terminologiją gerai žinantys vartotojai, suteiks tik nedaug svarbos žodžių „capital“ ir „markets“, kurie apibūdina
minėtas paslaugas ir kuriais remdamasi ši visuomenė negalės nustatyti komercinės nagrinėjamų prekių ženklų kilmės, reikšmei.
Be to, pirma, kaip ginčijamo sprendimo 24 punkte teisingai nurodė Apeliacinė taryba, svarbu pabrėžti ne tik, kad egzistuoja
labai daug žodžių, prasidedančių raide „c“, bet taip pat tai, kad atitinkama visuomenė šią raidę gali suvokti kaip nurodančią
ne žodį „carbon“, bet veikiau žodį „capital“. Iš tiesų ankstesniuose prekių ženkluose raidė „c“ yra virš žodžio „capital“,
parašyta naudojant tą pačią spalvą ir labai panašiu šriftu bei dydžiu, kaip ir naudojami šiam žodžiui, todėl atitinkama visuomenė
raidę „c“ gali suvokti kaip nurodančią žodį „capital“. Šią išvadą patvirtina tai, kad tuo atveju, jei banguojanti linija bus
suvokiama kaip stilizuota raidė „m“, raidės „c“ ir „m“ galės būti suvokiamos kaip pirmosios atitinkamai žodžių „capital“ ir
„markets“, kurie parašyti naudojant tą pačią spalvą, raidės arba, kaip pastebi VRDT, kaip ieškovės įmonės pavadinimo trumpinys.
Antra, priešingai tam, ką nurodo ieškovė, tai, kad nagrinėjamais prekių ženklais žymimos tapačios paslaugos, negali paneigti
išvados (žr. šio sprendimo 58 punktą), kad atitinkama visuomenė šiuo atveju negali nustatyti ryšio tarp ankstesniuose prekių
ženkluose esančios raidės „c“ ir prašomame įregistruoti prekių ženkle esančio žodžio „carbon“.
Taigi, kaip nurodė Apeliacinė taryba, reikia pripažinti, kad nagrinėjamais prekių ženklais nurodomos skirtingos reikšmės ir
todėl bendrai įvertinus konceptualiu požiūriu jie nėra panašūs.
Atsižvelgiant į visas nurodytas išvadas, reikia konstatuoti, kad, kaip ginčijamo sprendimo 25 punkte teisingai nurodė Apeliacinė
taryba, ir, priešingai tam, ką tvirtina ieškovė, nagrinėjami žymenys yra skirtingi. Iš tiesų nagrinėjamų žymenų sukeltame
bendrame įspūdyje vizualių ir konceptualių šių žymenų skirtumų pakanka pašalinti jų nedidelį fonetinį panašumą, ypač atsižvelgiant
į tai, kad šioje byloje atitinkama visuomenė yra labai pastabi ir gerai informuota.
Dėl galimybės supainioti
Ginčijamo sprendimo 26 punkte Apeliacinė taryba nusprendė, kad, nepaisant nagrinėjamais prekių ženklais žymimų paslaugų tapatumo,
jie nėra pakankamai panašūs, jog būtų galima daryti išvadą, kad egzistuoja galimybė supainioti, nes žodžių junginys „capital
markets“ yra bendrinis finansų sektoriaus paslaugoms, atitinkama visuomenė yra labai pastabi ir gerai informuota, o ankstesni
prekių ženklai turi silpną jiems būdingą skiriamąjį požymį.
Ieškovė priekaištauja Apeliacinei tarybai iš esmės nepadarius išvados, kad egzistuoja galimybė supainioti, net jeigu iš teismų
praktikos matyti, kad dėl nagrinėjamais prekių ženklais žymimų paslaugų tapatumo galimi nagrinėjamų žymenų skirtumai yra mažesni.
Šiuo klausimu pakanka nurodyti, kad atsižvelgiant į tai, jog nagrinėjami žymenys nepanašūs (žr. šio sprendimo 61 punktą),
Apeliacinė taryba teisingai manė, kad, nepaisant nagrinėjamų paslaugų tapatumo, nėra galimybės tiesiogiai supainioti prašomą
įregistruoti prekių ženklą ir ankstesnius prekių ženklus. Iš tiesų visapusiškai vertinant galimybę supainioti nagrinėjamų
žymenų panašumo nebuvimo negalima kompensuoti tuo, kad žymimos paslaugos yra tapačios (šiuo klausimu žr. 2009 m. vasario 12 d.
Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Lee/DE  prieš VRDT  – Cooperativa italiana di ristorazione (PIAZZA del SOLE)
, T‑265/06, 56 punktą).
Be to, ieškovės argumentą, kad egzistuoja galimybė nagrinėjamus prekių ženklus susieti, nes visiškai gali būti, kad ankstesnius
prekių ženklus ir jų komercinę kilmę gerai žinantis vartotojas juos susies su prašomu įregistruoti prekių ženklu, reikia atmesti,
nes, kaip buvo konstatuota šio sprendimo 61 punkte, nagrinėjami žymenys yra skirtingi (šiuo klausimu žr. 2008 m. gruodžio
18 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Torres prieš VRDT – Bodegas Peñalba López (Torre Albéniz)
, T–287/06, Rink. p. II–3817, 81 punktą).
Atsižvelgiant į visus šiuos vertinimus, vienintelį ieškovės pateiktą ieškinio pagrindą reikia atmesti kaip nepagrįstą.
Todėl ieškinį reikia atmesti.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas,
jeigu laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi ieškovė bylą pralaimėjo, ji turi padengti bylinėjimosi išlaidas pagal VRDT ir
įstojusios į bylą šalies reikalavimus.
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (antroji kolegija)
nusprendžia:
1.
Atmesti ieškinį.
2.
Priteisti iš
CM Capital Markets Holding, SA
bylinėjimosi išlaidas.
Pelikánová
Jürimäe
Soldevila Fragoso
Paskelbta  2010 m. birželio 22 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
*
Proceso kalba: anglų.