CELEX: 62008CJ0170
Spoločná poľnohospodárska politika
Hovädzie a teľacie mäso
Nariadenie (ES) č. 795/2004
Článok 3a
Integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci
Jednotná platba
Určenie referenčnej čiastky
Zníženia a vylúčenia

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 3a nariadenia Komisie (ES) č. 795/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú predpisy na vykonávanie schémy jednotných platieb ustanovenej v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné predpisy pre schémy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a určité podporné schémy pre poľnohospodárov (
Ú. v. EÚ L 141, s. 1
; Mim. vyd. 03/044, s. 226), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1974/2004 z (
Ú. v. EÚ L 345, s. 85
, ďalej len „nariadenie č. 795/2004“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi pánom H. J. Nijemeislandom a Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (minister pre poľnohospodárstvo, prírodu a kvalitu potravín, ďalej len „minister“) vo veci určenia jednotnej platby podľa nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (
Ú. v. EÚ L 270, s. 1
; Mim. vyd. 03/040, s. 269).
Právny rámec
Právna úprava Spoločenstva
Nariadenie č. 1782/2003
Nariadenie č. 1782/2003 upravuje najmä schému podpory príjmov poľnohospodárov. Uvedená schéma je upravená v článku 1 druhej zarážke tohto nariadenia ako „režim jednotnej platby“. Táto schéma sa nachádza v hlave III uvedeného nariadenia.
Článok 33 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003 taxatívne uvádza okolnosti, kedy sa poľnohospodári môžu odvolávať na schému jednotnej platby.
Článok 33 ods. 1 písm. a) znie takto:
„Poskytnutie podpory
1.   Poľnohospodári majú prístup k režimu jednotnej platby:
a)
ak sa im poskytla platba počas referenčného obdobia uvedeného v článku 38 v rámci aspoň jedného z režimov podpory uvedených v prílohe VI…“
Čiastka jednotnej platby nazvaná „referenčná čiastka“ sa vypočítava spôsobom stanoveným v článku 37 uvedeného nariadenia.
Článok 37 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003 stanovuje:
„Referenčná čiastka predstavuje trojročný priemer celkových čiastok platieb poskytnutých poľnohospodárovi podľa režimov podpory uvedených v prílohe VI, vypočítaná a upravená v súlade s prílohou VII, v každom kalendárnom roku referenčného obdobia podľa článku 38.“
Referenčné obdobie uvedené v článku 33 ods. 1 a článku 37 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003 je definované v článku 38 tohto nariadenia. Tento článok uvádza:
„Referenčné obdobie
Referenčné obdobie zahrnuje kalendárne roky 2000, 2001 a 2002.“
Článok 39 toho istého nariadenia stanovuje:
„V prípade použitia článkov 3 a 4 nariadenia (ES) č. 1259/1999 počas referenčného obdobia sú čiastkami uvedenými v prílohe VII čiastky, ktoré sa poskytli pred použitím uvedených článkov.“
Nariadenie č. 795/2004
Nariadenie č. 795/2004 obsahuje ustanovenia uplatňovania schémy jednotnej platby upravenej v nariadení č. 1782/2003. Článok 3a tohto nariadenia č. 795/2004 spresňuje spôsob výpočtu stanovený v článku 37 nariadenia č. 1782/2003 takto:
„Určené hektáre a zvieratá
Bez dopadu na uplatňovanie prílohy VII nariadenia (ES) č. 1782/2003 bude počet [počtom —
neoficiálny preklad
] hektárov alebo zvierat, pre ktoré bola alebo mala byť poskytnutá priama platba v referenčnom období, ktoré sa bude brať do úvahy na účely stanovenia referenčného množstva uvedeného článku 37 (1) nariadenia (ES) č. 1782/2003, počtom [počet —
neoficiálny preklad
] hektárov alebo zvierat určených v zmysle článku 2, bodov r) a s) nariadenia (ES) č. 2419/2001 pre každú z priamych platieb uvedených v prílohe VI nariadenia (ES) č. 1782/2003.“
Odôvodnenie č. 5 nariadenia č. 1974/2004 znie takto:
„Článok 2 e) nariadenia (ES) č. 1782/2003 uvádza, že platby v referenčnom období sú platbami, ktoré boli udelené alebo budú udelené v danom období. Príloha VII pridáva, že do úvahy by sa mali vziať redukcie vyplývajúce z uplatňovania základných výmerov, stropov alebo iných kvantitatívnych obmedzení. Preto je vhodné, kvôli objasneniu, špecifikovať, že redukcie a výluky uplatňované podľa nariadenia Komisie (ES) č. 2419/2001 by sa nemali brať do úvahy pri všetkých priamych platbách uvedených v prílohe VI nariadenia (ES) č. 1782/2003, aby sa nezvečnili redukcie a výluky uplatnené v danom období [aby sa tak vyhlo opakovaniu redukcií a výluk uplatnených v danom období —
neoficiálny preklad
]. Preto by sa mal do úvahy vziať počet zvierat a hektárov určený v čase vzniku nárokov na platbu bez toho, že by to malo dopad na ďalšie kontroly a uplatňovania článku 3 (1) nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95.“
Nariadenie (ES) č. 2419/2001
Pojmy „určené hektáre“ a „určené zvieratá“ uvedené v nariadení č. 795/2004 sú definované v písmene r) a s) článku 2 nariadenia Komisie (ES) č. 2419/2001 z 11. decembra 2001 stanovujúcom podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci spoločenstva, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92 (
Ú. v. ES L 327, s. 11
; Mim. vyd. 03/034, s. 308). Predmetné definície majú takéto znenie:
„r)
‚Určená plocha‘: plocha, pre ktorú boli splnené všetky podmienky, stanovené v pravidlách udeľovania pomoci;
s)
‚Určené zviera‘: zviera, pre ktoré boli splnené všetky podmienky, stanovené v pravidlách udeľovania pomoci.“
Nariadenie (ES) č. 1254/1999
Článok 23 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1254/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom (
Ú. v. ES L 160, s. 21
; Mim. vyd. 03/035, s. 339) stanovuje:
„V prípade, že podľa príslušných ustanovení smernice 96/23/ES [smernice 96/22/ES —
neoficiálny preklad
] [(
Ú. v. ES L 125, s. 3
; Mim. vyd. 03/019, s. 64)] sa v určitom zvierati zo stáda hovädzieho dobytka určitého producenta zistí prítomnosť rezíduí látok, ktorých používanie zakazuje smernica Rady 96/22/ES [smernice 96/23/ES —
neoficiálny preklad
] [(
Ú. v. ES L 125, s 10
; Mim. vyd. 03/019, s. 71)], alebo rezíduí látok, ktorých používanie vyššie uvedený akt povoľuje, alebo ak sa na producentovom hospodárstve v akejkoľvek forme zistí prítomnosť nepovolenej látky alebo prípravku, alebo látky či prípravku, ktorých používanie síce smernica Rady 96/22/ES povoľuje, no prechovávajú sa nezákonne, príslušný producent sa za kalendárny rok, v ktorom sa to zistí, vylúči z poberania čiastok, ktoré predpokladá tento oddiel.
V prípade, že sa priestupok zopakuje, doba vylúčenia sa v závislosti od závažnosti priestupku môže počínajúc rokom, v ktorom sa opakovaný priestupok zistil, predĺžiť na päť rokov.“
Vnútroštátna právna úprava
Nariadenie o spoločnej hospodárskej politike — podpory 2006 (Regeling GLB--inkomenssteun 2006) zahŕňajú pravidlá uplatňovania najmä nariadenia č. 1782/2003.
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
Algemene Inspectiedienst (oddelenie všeobecnej inšpekcie ministerstva poľnohospodárstva) uskutočnilo v roku 2000 u pána Nijemeislanda kontrolu. Touto kontrolou bola na prevádzke žalobcu v moči troch zvierat hovädzieho dobytka zistená prítomnosť clenbuterolu.
Clenbuterol je zakázanou látkou podľa smernice Rady 96/23/ES z 29. apríla 1996 o opatreniach na monitorovanie určitých látok a ich rezíduí v živých zvieratách a živočíšnych produktoch a o zrušení smerníc 85/358/EHS a 86/469/EHS a rozhodnutí 89/187/EHS a 91/664/EHS (
Ú. v. ES L 125, s. 10
; Mim. vyd. 03/019, s. 71).
Minister rozhodnutím zo 6. júla 2001 vylúčil pána Nijemeislanda v predajnej sezóne 2000 z poskytnutia prémií na hovädzí dobytok v súlade s pravidlami poskytovania prémií ES na zvieratá (Regeling dierlijke EG-premies) z dôvodu, že na dotknutý rok nemal „určené zvieratá“. Dôvodom neurčenia zvierat je, že pán Nijemeisland bol v súlade s článkom 23 ods. 1 nariadenia č. 1254/1999 vylúčený z poskytnutia prémií na hovädzí dobytok. Počet určeného hovädzieho dobytka bol tak na rok 2000 stanovený na nulu.
Pán Nijemeisland podal proti rozhodnutiu zo 6. júla 2001 sťažnosť. Táto sťažnosť bola vyhlásená za nedôvodnú rozhodnutím z , proti ktorému pán Nijemeisland nepodal opravný prostriedok.
Minister rozhodnutím z 29. augusta 2006 stanovil v súlade s nariadením č. 1782/2003 čiastku jednotnej platby, ktorá prislúcha pánovi Nijemeislandovi. Minister sa v tejto súvislosti pri výpočte stanovenom v článku 37 ods. 1 tohto nariadenia opieral o počet určeného hovädzieho dobytka, ktorý sa za referenčný rok 2000 rovná nule.
Pán Nijemeisland podal 26. septembra 2006 proti rozhodnutiu z sťažnosť. Jedným z dôvodov na podporu sťažnosti bolo, že minister nesprávne usúdil, že pán Nijemeisland nemal na rok 2000 určený žiaden hovädzí dobytok. Pán Nijemeisland tiež uviedol „
vis major
“ podľa článku 40 nariadenia č. 1782/2003.
Minister rozhodnutím z 21. novembra 2006 vyhlásil sťažnosť pána Nijemeislanda za nedôvodnú. Pán Nijemeisland podal proti rozhodnutiu z žalobu na vnútroštátny súd. Tento súd konštatoval, že rozhodnutie z sa stalo konečným. Konštatoval tiež, že dôvod založený na
vis major
nemožno prijať, lebo uplynula lehota.
Za týchto podmienok College van Beroep voor het bedrijfsleven rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Má sa článok 3a nariadenia (ES) č. 795/2004 v spojení s článkom 2 [písm.] r) a s) nariadenia (ES) č. 2419/2001 vykladať v tom zmysle, že sa ním má zabrániť len dlhodobému pretrvávaniu zníženia alebo vylúčenia podľa nariadenia (ES) č. 2419/2001, alebo sa toto ustanovenie uplatní aj v prípade znížení alebo vylúčení uložených podľa iných nariadení?“
O prejudiciálnej otázke
Vnútroštátny súd sa Súdneho dvora v podstate pýta, či sa má článok 3a nariadenia č. 795/2004 vykladať v tom zmysle, že zníženia a vylúčenia uložené podľa nariadenia č. 1254/1999 sa pri výpočte stanovenom v článku 37 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003 nemajú zohľadniť.
Pripomienky predložené Súdnemu dvoru
Holandská vláda poukazuje na nedostatok údajov, ktoré by dovoľovali obhájiť širší výklad článku 3a nariadenia č. 795/2004. Odpoveďou na položenú otázku by malo byť, že tento článok sa má vykladať v tom zmysle, že zníženie alebo vylúčenie, ktoré sa uplatňuje na základe ustanovení nariadenia č. 2419/2001, sa pri výpočte stanovenom v článku 37 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003 nemá zohľadniť.
Holandská vláda v tejto súvislosti vychádza z doslovného výkladu článku 3a nariadenia č. 795/2004, ako aj z odôvodnenia č. 5 nariadenia č. 1974/2004, ktoré výslovne odkazuje na nariadenie č. 2419/2001.
Komisia Európskych spoločenstiev sa domnieva, že článok 3a nariadenia č. 795/2004 sa má vykladať v tom zmysle, že vylúčenie výrobcu nariadené podľa článku 23 ods. 1 nariadenia č. 1254/1999 sa nemá pri výpočte referenčnej čiastky zohľadniť.
Komisia v tejto súvislosti uvádza, že článok 3a nariadenia č. 795/2004 nevyžaduje, aby bola na stanovenie počtu určených zvierat skutočne uskutočnená platba, a že odôvodnenie č. 5 nariadenia č. 1974/2004 sa má chápať v tom zmysle, že smeruje k tomu, aby sa zabránilo opakovaniu všetkých znížení a vylúčení uplatnených v referenčnom období.
Komisia tiež uvádza zásadu proporcionality a zásadu právnej istoty.
Odpoveď Súdneho dvora
Znenie článku 37 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003, ktoré odkazuje na „trojročný priemer celkových čiastok [poskytnutých] platieb“, určite umožňuje domnievať sa, že pri výpočte referenčnej čiastky poľnohospodára možno na účely schémy jednotnej platby zohľadniť len zvieratá, za ktoré sa skutočne uskutočnila platba.
To isté vyplýva z ustanovení nachádzajúcich sa v prílohe VII bode C prvom odseku nariadenia č. 1782/2003, na ktoré odkazuje článok 37 ods. 1, pričom ide o ustanovenia, ktoré spresňujú, že čiastka „sa vypočíta vynásobením počtu stanovených zvierat, na ktoré sa platba na každý rok referenčného obdobia poskytla, čiastkami za kus stanovenými na kalendárny rok 2002“.
Hoci bol žalobca vo veci samej vylúčený z poskytnutia pomoci na rok 2000, vnútroštátne orgány sa opierali o znenie dotknutej právnej úpravy, dôsledkom čoho bolo zníženie referenčnej čiastky pre žalobcu a tým trvalé zníženie podpory príjmu, o ktorú mohol žiadať.
Takéto chápanie však odporuje samotnému zneniu článku 3a nariadenia č. 795/2004, ktorý osobitne definuje spôsoby uplatňovania schémy jednotnej platby.
Toto ustanovenie totiž výslovne stanovuje, že pokiaľ ide o výpočet referenčnej čiastky, zohľadňuje sa počet zvierat, „pre ktoré bola alebo mala byť poskytnutá priama platba“.
Z toho vyplýva, že na účely výpočtu referenčnej čiastky uvedenej v článku 37 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003 nie je potrebné, aby bola predmetná priama platba skutočne poľnohospodárovi vyplatená.
Zo znenia článku 23 ods. 1 nariadenia č. 1254/1999 ďalej vyplýva, že uplatnenie sankcie, ako je tá vo veci samej, má za následok vylúčenie výrobcu, nezávisle od počtu dotknutých zvierat, z poberania platieb poskytnutých na základe uvedeného nariadenia. Takáto sankcia nemôže mať teda vplyv na určenie počtu zvierat, ktorý sa má zohľadniť na účely stanovenia uvedenej referenčnej čiastky.
Tento výklad je navyše v súlade s vôľou normotvorcu Spoločenstva, aby na ujmu poľnohospodárov nepretrvávali sankcie, ktoré idú nad rámec pôvodnej sankcie.
Táto snaha jasne vyplýva najmä z odôvodnenia č. 5 nariadenia č. 1974/2003, ktoré stanovuje, že „zníženia a vylúčenia uplatňované podľa nariadenia Komisie (ES) č. 2419/2001 by sa nemali brať do úvahy pri všetkých priamych platbách uvedených v prílohe VI nariadenia (ES) č. 1782/2003, aby sa tak vyhlo opakovaniu znížení a vylúčení uplatnených v danom období“.
Treba tiež uviesť, že článok 39 nariadenia č. 1782/2003 spresňuje, že čiastkami, ktoré sa zohľadňujú na základe prílohy VII, sú čiastky, ktoré sa poskytli pred uplatnením článkov 3 a 4 nariadenia č. 1259/1999, na ktoré sa vzťahujú sankcie alebo zníženia pre nedodržanie environmentálnych opatrení alebo inak povedané „odlíšení“ v závislosti od prevádzky. V tomto prípade normotvorca tiež teda odmietol, aby tieto sankcie a zníženia mali pri výpočte jednotnej platby vplyv na referenčnú čiastku.
Cieľ zabrániť dlhodobému pretrvávaniu sankcií uložených poľnohospodárom v referenčnom období však možno dosiahnuť, len ak sa uplatňuje na všetky zníženia a vylúčenia, ktoré majú v zásade presný a časovo obmedzený účinok, a nielen na tie, ktoré sú výslovne uvedené vo vyššie uvedených nariadeniach.
Takýto výklad je nakoniec v súlade so zásadou proporcionality a zásadou právnej istoty.
Na jednej strane zásada proporcionality je všeobecnou zásadou práva Spoločenstva, ktorá musí byť dodržiavaná tak zo strany normotvorcu Spoločenstva, ako aj zo strany vnútroštátnych zákonodarcov a súdov najmä v oblasti spoločnej poľnohospodárskej politiky. Táto zásada vyžaduje, aby akty inštitúcií Spoločenstva nešli nad rámec toho, čo je primerané a potrebné na uskutočnenie legitímnych cieľov sledovaných predmetnou právnou úpravou, pričom pokiaľ sa ponúka výber medzi viacerými primeranými opatreniami, je potrebné prikloniť sa k najmenej obmedzujúcemu opatreniu a spôsobené zásahy nesmú byť neprimerané v pomere k sledovaným cieľom (pozri rozsudok z 5. júna 2008, Industria Lavorazione Carni Ovine, C-534/06, Zb. s. I-4129, bod 25).
Článok 23 ods. 1 nariadenia č. 1254/1999 stanovuje najmä, že opakovanými porušovaniami zo strany výrobcov sa doba vylúčenia môže predĺžiť na päť rokov. Z toho vyplýva, že po prvom porušení musí byť toto vylúčenie časovo obmedzené.
Takéto úvahy by platili o to viac v prípade, ak by pôvodné vylúčenie v kalendárnom roku z dôvodu sankcie uplatnenej podľa článku 23 ods. 1 nariadenia č. 1254/1999 spôsobilo trvalé zníženie referenčnej čiastky a tým jednotnej platby, čo by viedlo k tomu, že by bol poľnohospodár za to isté porušenie sankcionovaný viackrát a v dôsledku toho by znášal neprimerané finančné dôsledky vo vzťahu k cieľom pôvodne uloženej sankcie.
Na druhej strane zásada právnej istoty ako všeobecná zásada práva Spoločenstva vyžaduje, aby bola právna úprava Spoločenstva vzťahujúca sa na osoby podliehajúce súdnej právomoci jasná a jednoznačná, aby tieto osoby mohli jednoznačne poznať svoje práva a povinnosti a podľa toho konať (pozri najmä rozsudok z 9. júla 1981, Gondrand a Garancini, 169/80, Zb. s. 1931, bod 17).
Vo veci samej však prijal pán Nijemeisland bez námietok a uznania svojej viny sankciu, ktorá sa podľa vtedy platnej právnej úpravy týkala straty prémie v danom kalendárnom roku. V tom čase nemohol predvídať, že jeho rozhodnutie bude mať dôsledky na nasledujúce priame platby podľa právnej úpravy prijatej v roku 2003. Pred účinnosťou nariadenia č. 1782/2003 žalobca totiž nemohol predvídať, že jeho vylúčenie z poskytnutia prémie ovplyvní čiastku priamej platby, a teda že by to preňho mohlo mať finančné dôsledky nevýhodné na niekoľko rokov.
Z celej uvedenej analýzy vyplýva, že článok 3a nariadenia č. 795/2004 nedovoľuje vylúčiť z výpočtu jednotnej prémie zvieratá určené na referenčné obdobie v prípade, keď dotknutý výrobca nezískal prémie na daný rok v dôsledku uloženia sankcie podľa článku 23 ods. 1 nariadenia č. 1254/1999.
Za týchto podmienok treba na položenú otázku odpovedať, že článok 3a nariadenia č. 795/2004 sa má vykladať v tom zmysle, že zníženia a vylúčenia uložené podľa nariadenia č. 1254/1999 sa pri výpočte stanovenom v článku 37 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003 nezohľadňujú.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:

Článok 3a nariadenia Komisie (ES) č. 795/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú predpisy na vykonávanie schémy jednotných platieb ustanovenej v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné predpisy pre schémy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a určité podporné schémy pre poľnohospodárov, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1974/2004 z , sa má vykladať v tom zmysle, že zníženia a vylúčenia uložené podľa nariadenia Rady (ES) č. 1254/1999 zo o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom sa pri výpočte stanovenom v článku 37 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003 nezohľadňujú.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: holandčina.