CELEX: 62005CJ0023
Neizpolnitev obveznosti države
Direktiva 2000/34/ES
Delovne razmere
Organizacija delovnega časa
Neizvršitev prenosa v predpisanem roku

Komisija Evropskih skupnosti s tožbo predlaga, naj Sodišče ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo
zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2000/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija
2000 o spremembah Direktive Sveta 93/104/ES o določenih vidikih organizacije delovnega časa, s katerimi se vključijo sektorji
in dejavnosti, ki so iz te direktive izključeni (UL L 195, str. 41, v nadaljevanju: Direktiva), oziroma s tem, da o sprejetju
teh predpisov ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz člena 2(1) Direktive.
Člen 2(1) Direktive določa, da „[d]ržave članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo,
najkasneje do 1. avgusta 2003 ali zagotovijo, da najkasneje do tega dne delodajalci in delavci z dogovorom sprejmejo potrebne
ukrepe, pri čemer morajo države članice sprejeti potrebne ukrepe, ki jim omogočajo, da v vsakem trenutku zagotavljajo rezultate,
ki jih določa ta direktiva. Za zdravnike na usposabljanju je ta datum 1. avgust 2004. O tem takoj obvestijo Komisijo.“
Ker Direktiva ni bila prenesena v luksemburško pravo v predpisanem roku, je Komisija začela postopek zaradi neizpolnitve obveznosti,
ki ga predvideva člen 226, prvi odstavek, ES. Potem ko je Komisija Veliko vojvodstvo Luksemburg 6. oktobra 2003 pisno opomnila
in pozvala, naj predloži svoje pripombe, je 9. julija 2004 izdala obrazloženo mnenje, s katerim je to državo članico pozvala,
naj sprejme potrebne ukrepe za uskladitev s tem mnenjem v roku dveh mesecev od njegove vročitve. Ker so podatki, ki so jih
sporočili luksemburški organi na podlagi tega mnenja, razkrili, da Direktiva še ni bila prenesena, se je Komisija odločila,
da vloži to tožbo.
Luksemburška vlada ne ugovarja, da navedena direktiva ni bila prenesena v predpisanem roku. Kljub temu navaja, da so za to
potrebni ukrepi v postopku priprave. Osnutek zakona, ki bo prenesel Direktivo, je namreč že pripravljen.
V skladu s členom 92(2) Poslovnika lahko Sodišče vedno po uradni dolžnosti preizkusi, ali so izpolnjene procesne predpostavke
javnega reda.
Glede tega je treba omeniti, da Direktiva v členu 2(1) predvideva, da jo države članice prenesejo najkasneje do 1. avgusta
2003. Za zdravnike na usposabljanju je ta datum 1. avgust 2004. Vendar nosi pisni opomin, ki ga je Komisija naslovila na Veliko
vojvodstvo Luksemburg, datum 6. oktober 2003. Tega dne rok za prenos Direktive v delu, ki zadeva zdravnike na usposabljanju,
še ni potekel.
Kot je sodišče že presodilo, izdaja pisnega opomina predpostavlja, da se zatrjuje predhodna neizpolnitev obveznosti zadevne
države članice (glej sklep z dne 13. septembra 2000 v zadevi Komisija proti Nizozemski, C-341/97, Recueil, str. I-6611, točka
18, in sodbo z dne 15. februarja 2001 v zadevi Komisija proti Franciji, C-230/99, Recueil, str. I-1169, točka 32). Možnost,
da zadevna država članica predloži svoje pripombe, pomeni – tudi če država članica meni, da je ni treba izkoristiti – bistveno
garancijo, ki jo zahteva Pogodba ES, katere spoštovanje je bistveni formalni pogoj za zakonitost postopka ugotovitve neizpolnitve
obveznosti države članice. Predmet pisnega opomina zato ne more biti neizvršitev prenosa direktive, katere rok za izvedbo
še ni potekel (glej sodbo z dne 17. februarja 1970 v zadevi Komisija proti Italiji, 31/69, Recueil, str. 25, točke od 12 do
14).
Iz tega sledi, da v obravnavanem primeru zatrjevane neizpolnitve obveznosti iz Direktive v delu, v katerem se nanaša na zdravnike
na usposabljanju, niso izkazane in da je tožba treba razglasiti za delno nedopustno v delu, v katerem se nanaša na izvedbo
Direktive glede zdravnikov na usposabljanju.
Nasprotno pa je glede področij, za katera Direktiva velja, z izjemo področja zdravnikov na usposabljanju, treba opozoriti,
da je v skladu z ustaljeno sodno prakso obstoj neizpolnitve obveznosti treba presojati glede na položaj države članice, kot
je obstajal v okviru roka, določenega v obrazloženem mnenju, in da naknadnih sprememb Sodišče ne sme upoštevati (glej zlasti
sodbi z dne 30. maja 2002 v zadevi Komisija proti Italiji, C-323/01, Recueil, str. I-4711, točka 8, in z dne 2. oktobra 2003,
Komisija proti Nizozemski, C-322/00, Recueil, str. I-11267, točka 50).
V obravnavani zadevi ni sporno, da do poteka roka, določenega v obrazloženem mnenju, potrebni ukrepi za zagotovitev prenosa
Direktive v nacionalni pravni red niso bili sprejeti.
V teh okoliščinah je treba šteti tožbo, ki jo je vložila Komisija, za delno utemeljeno.
Posledično je treba ugotoviti, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov – razen tistih,
ki jih mora sprejeti glede zdravnikov na usposabljanju –, potrebnih za uskladitev z Direktivo, ni izpolnilo obveznosti iz
njenega člena 2(1).

Stroški
V skladu s členom 69(2) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili ti priglašeni. Komisija je predlagala,
naj se Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov, in ker to s svojimi predlogi ni uspelo, se mu naloži plačilo
stroškov.
Iz teh razlogov je Sodišče (šesti senat) razsodilo:
1)
Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov – razen tistih, ki jih mora sprejeti glede
zdravnikov na usposabljanju –, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2000/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija
2000 o spremembah Direktive Sveta 93/104/ES o določenih vidikih organizacije delovnega časa, s katerimi se vključijo sektorji
in dejavnosti, ki so iz te direktive izključeni, oziroma s tem, da o sprejetju teh predpisov ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo
obveznosti iz člena 2 te direktive.
2)
V preostalem se tožba zavrže.
3)
Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.
Podpisi
*
Jezik postopka: francoščina.