CELEX: 62003CJ0329
A tőke szabad mozgása
Az 1960. május 11-i első tanácsi irányelv
Értéktőzsdei kereskedésben részt vevő kötvények megszerzése
A kötvények likvidálásából származó hozam hazatelepítése

1       Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgya a Szerződés 67. cikkének végrehajtásáról szóló, 1960. május 11‑i első irányelv
(HL 43., 921. o.), (a továbbiakban: első irányelv) I. melléklete B. listája IV.A. részének és D. listája VI. részének értelmezése.
2       Az előzetes döntéshozatal iránti kérelmet az Areios Pagos (semmítőszék) a Trapeza tis Ellados AE (a továbbiakban: görög jegybank)
és a Banque Artesia (a továbbiakban: Artesia) között folyamatban lévő eljárásban terjesztette elő, melynek tárgya az, hogy
a görög jegybank megtagadta a kötvények likvidálásából származó hozam konvertibilis drachmaszámlára való jóváírását.

Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
3       A brüsszeli (Belgium) székhelyű Artesia konvertibilis drachmaszámlát vezetett athéni (Görögország) fióktelepénél.
4       Az Artesia az 1981. április 28. és 1982. július 30. közötti időszakban a görög állam mint részvényes tulajdonában álló Elliniki
Trapeza Viomichanikis Anaptixeos Anonimos Etairia (Görög Iparfejlesztési Bank Rt., a továbbiakban: ETVA) által nemzeti pénznemben
kibocsátott, a kibocsátástól számított egyéves futamidejű, a tőzsdén forgalmazott kötvényeket vásárolt. A kötvények árát az
Artesia konvertibilis drachmaszámlájáról fizették. A görög jegybank különleges engedélye volt szükséges ahhoz, hogy az említett
kötvények értékének megfelelő összeg mindig konvertibilis maradjon.
5       1982. augusztus 24‑én az Artesia engedélyt kért a jegybanktól, hogy a kötvények likvidálásából származó hozamot a konvertibilis
drachmaszámlára írhassa jóvá annak érdekében, hogy azt hazatelepíthesse Belgiumba. Az 1982. augusztus 25. és 1986. november
23. közötti időszakban a görög jegybank több ízben elutasította a fenti kérelmet. Végül 1986. november 24‑én megadta az engedélyt.
Úgy tűnik, hogy a kérelem elutasításának legalábbis egyik alapja az volt, hogy nem engedélyezték az Artesia számára a kötvények
konvertibilis drachmaszámláról való vásárlását, és ennek következtében a számla nem volt többé konvertibilis.
6       Az Artesia arra hivatkozva, hogy az 1982. szeptember 30. és 1986. december 11. közötti időszakban kárt szenvedett amiatt,
hogy a görög jegybank az engedélyt több ízben megtagadta, 1987. április 28‑án kártérítés iránti keresetet nyújtott be a jegybank
ellen. Az Artesia arra hivatkozott, hogy a kötvényvásárlás az első irányelv I. melléklete B. listájának IV.A. része alá tartozott,
és így a tagállamok kötelesek voltak azt engedélyezni a fenti irányelv 2. cikke alapján. Az ügyet a Polymeles Protodikeio
Athinon (athéni elsőfokú bíróság), az Efeteio Athinon (athéni fellebbviteli bíróság), majd az Areios Pagos tárgyalta, amely
azt visszautalta az Efeteio elé. Ez utóbbi bíróság 2001. július 27‑én kötelezte a görög jegybankot, hogy fizessen kártérítést
az Artesiának. Az Efeteio álláspontja szerint az eljárás tárgyát képező tőkemozgás az első irányelv 2. cikke és I. mellékletének
B. listája alá tartozó tőkemozgás volt.
7       Mivel az görög jegybank az ítélet megsemmisítését kérte, az Areios Pagos felfüggesztette az eljárást, és előzetes döntéshozatal
céljából az alábbi kérdéseket terjesztette a Bíróság elé:
„1)      Az ETVA által egyéves futamidővel kibocsátott kötvényekhez hasonló értékpapírok, vagyis (a) állami tulajdonban lévő bank által
egyéves futamidővel kibocsátott, tőzsdén jegyzett és forgalmazott kötvények, illetve (b) részvénytársaság társasági formában
működő bank által egyéves futamidővel kibocsátott, tőzsdén jegyzett és forgalmazott kötvények megszerzése az első […] irányelv
4. cikkére, valamint a nómenklatúra VI. részére utaló D. listája alá tartozik‑e, és »kincstárjegyekbe és a pénzpiaci kereskedésben
szokásosan részt vevő értékpapírokba történő rövid távú befektetésnek« minősül‑e, tekintettel a hivatkozott rendelkezésre
és az általa elérni kívánt célra, illetve a nemzetközi kereskedelemben alkalmazott esetleges általános gyakorlatra?
2)      Az [első] irányelv 4. cikkére utaló D. listájának és a nómenklatúra »folyószámlák és betéti számlák nyitása, azokon forrás
elhelyezése, a pénzügyi intézményeknél vezetett folyószámlák és betéti számlák egyenlegének felhasználása vagy hazatelepítése«
címet viselő IX. részének hatálya alá esik‑e az, ha valamely bank vagy pénzintézet, amely a Monetáris Bizottság 1097/1959. sz.,
a jelen ítéletben hivatkozott határozatának megfelelően (külföldi deviza felhasználásával) nyitott, belföldi konvertibilis
pénzeszközben vezetett betéti számlát használ, figyelemmel a hivatkozott rendelkezésre és az általa elérni kívánt célra?”

A szóbeli szakasz újbóli megnyitására vonatkozó kérelemről
8       A görög jegybank a Bíróság Hivatalához 2005. július 8‑án érkezett kérelmével kérte a szóbeli szakasz újbóli megnyitását.
9       Erre vonatkozóan fel kell idézni, hogy a Bíróság eljárási szabályzata 61. cikkének megfelelően elrendelheti a szóbeli szakasz
újbóli megnyitását, amennyiben megállapítja, hogy nem kapott elegendő felvilágosítást, vagy az ügyben olyan érv alapján kell
döntést hozni, amelyet a felek nem vitattak meg (a C‑270/97. és 271/97. sz., Deutsche Post egyesített ügyekben 2000. február
10‑én hozott ítélet [EBHT 2000., I‑929. o.] 30. pontja és a C‑299/99. sz. Philips-ügyben 2002. június 18‑án hozott ítélet
[EBHT 2002., I‑5475. o.] 20. pontja].
10     A Bíróság, valamint a főtanácsnok álláspontja szerint a jelen esetben nincs helye a szóbeli szakasz újbóli megnyitásának.
Következésképpen az újbóli megnyitásra irányuló kérelmet el kell utasítani.

Jogi háttér

A közösségi szabályozás
11     Az EGK‑Szerződés 67. cikke (amely az EK‑Szerződés 57. cikke, hatályon kívül helyezte az Amszterdami Szerződés) az alábbiak
szerint rendelkezik:
„(1) Az átmeneti időszak alatt és a közös piac megfelelő működésének biztosításához szükséges mértékben a tagállamok egymás
között fokozatosan eltörlik a tagállamokban lakóhellyel vagy székhellyel rendelkező személyekhez kötődő tőkemozgásra vonatkozó
korlátozásokat, valamint a felek állampolgárságán, lakóhelyén vagy székhelyén, illetve a tőkebefektetés helyén alapuló minden
megkülönböztetést.
(2) A tagállamok közötti tőkemozgással kapcsolatos folyó fizetéseket legkésőbb az első szakasz végéig minden korlátozás alól
mentesíteni kell.”
12     Az első irányelv preambuluma szerint az Európai Gazdasági Közösség létrehozásáról szóló szerződés céljainak eléréséhez szükséges
a tagállamok közötti tőkemozgások lehető legnagyobb szabadsága, és ezért a tőkemozgások lehető legszélesebb és leggyorsabb
liberalizációja.
13     A fenti irányelv 1. cikkének (1) bekezdése és 3. cikkének (1) bekezdése szerint a tagállamok az I. melléklet A. listájában,
illetve bizonyos feltételek mellett az I. melléklet C. listájában felsorolt tőkemozgásoknak megfelelő ügyletek megkötéséhez
és végrehajtásához, illetve a tagállamokban honos személyek közötti átutalásokhoz szükséges minden pénzváltást engedélyeznek.
14     Az első irányelv 2. cikkének (1) bekezdése rögzíti, hogy a „tagállamok az I. melléklet B. listájában felsorolt tőkemozgásoknak
megfelelő ügyletek megkötéséhez és végrehajtásához, illetve a tagállamokban honos személyek közötti átutalásokhoz szükséges
általános engedélyeket megadják”.
15     Az első irányelv I. mellékletének D. listájában felsorolt tőkemozgások engedélyezésére ellenben nem állt fenn kötelezettség.
A tagállamok szabadon fenntarthatták az ilyen tőkemozgásokra vonatkozó korlátozásokat.
16     Az első irányelv 4. cikke szerint:
„A Monetáris Bizottság legalább évente megvizsgálja a jelen irányelv I. mellékletben felsorolt tőkemozgásokra vonatkozó korlátozásokat
és jelentést készít a Bizottság részére az eltörölhető korlátozásokról.”
17     Az első irányelv I. melléklete B. listájának IV.A. részében felsorolt, „az irányelv 2. cikkében említett tőkeműveletek” alá
tartozó tőkemozgások között szerepelnek különösen az „értéktőzsdei kereskedésben részt vevő belföldi értékpapírok megszerzése
nem honos személyek által (kivéve a befektetési alapok befektetési jegyeit) és az ezen aktívák likvidálásából származó jövedelem
hazatelepítése”, ami a nómenklatúra IV.A részének felel meg. Ez utóbbi 3. pontjának i) alpontjában magában foglalja a „belföldi
pénznemben kibocsátott” értékpapírok megszerzését, míg a 4. pontjában a „kötvények likvidálásából származó jövedelem hazatelepítését”.
18     Az első irányelv I. mellékletének „[a]z irányelv 4. cikkében említett műveletekre” vonatkozó D. listája alá tartozó tőkemozgások
között szerepelnek az alábbiak:
–       a „[k]incstárjegyekbe és a pénzpiaci kereskedésben szokásosan részt vevő értékpapírokba történő rövid távú befektetések”,
ami a nómenklatúra VI. részének felel meg. Ez utóbbi magában foglalja a belföldi pénzpiacon nem honos személyek által végrehajtott
rövid távú befektetéseket, és az ezek likvidálásából származó jövedelem hazatelepítését;
–       a „folyószámlák és betéti számlák nyitása, azokon forrás elhelyezése, a pénzügyi intézményeknél vezetett folyószámlák és betéti
számlák egyenlegének felhasználása vagy hazatelepítése”, ami a nómenklatúra IX. részének felel meg. Ez utóbbi magában foglalja
a nem honos személyek által belföldi pénzügyi intézményeknél végzett műveleteket, és vonatkozik mind a belföldi, mind a külföldi
pénznemben vezetett számlákra és egyenlegekre.

A nemzeti szabályozás
19     A Monetáris Bizottságnak a korlátozott konvertibilitási rendszer Görögország tekintetében való alkalmazásáról szóló, 1097/1959. sz.
határozata (FEK A’ 109., 1959.06.16.) előírta, hogy az alapeljárás tényállásának időpontjában a külföldön honos személyek
kétféle betéti számlával rendelkezhettek a görög jegybanknál, illetve az egyéb engedéllyel rendelkező bankoknál, nevezetesen
konvertibilis drachmaszámlával és külföldi pénznemben vezetett számlával.
20     A hivatkozott határozat értelmében, a konvertibilis drachmaszámlán tartott pénzeszközöket csak korlátozott körben, egyes kimerítően
felsorolt célokra lehetett felhasználni. A hivatkozott határozat előírta, hogy amennyiben a konvertibilis drachmaszámlát külön
engedély nélkül az előírt célokon kívüli egyéb célra használták, a felhasznált összeg elvesztette konvertibilitását.

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről

Az első kérdésről
21     Első kérdésével az Areios Pagos lényegében arra keres választ, hogy a valamely tagállamban székhellyel rendelkező és ezen
állam tulajdonában lévő bank által nemzeti pénzeszközben, egyéves futamidővel kibocsátott, tőzsdén jegyzett és forgalmazott
kötvények megszerzése az első irányelv I. melléklete B. listájának IV.A. része szerinti „értéktőzsdei kereskedésben részt
vevő belföldi értékpapírok megszerzésének […]”, vagy ugyanezen melléklet D. listájának VI. része szerinti „kincstárjegyekbe
és a pénzpiaci kereskedésben szokásosan részt vevő értékpapírokba történő rövid távú befektetésnek” minősülnek‑e.
22     Az alapeljárás felei között nem vitatott, hogy az első irányelv alapján az Artesia „nem honos személy”, amely Görögországban
megszerezte az ügy tárgyát képező kötvényeket, és az ezek likvidálásából származó jövedelmet haza kívánta telepíteni. Nem
vitatott továbbá, hogy ezek a kötvények belföldi pénznemben meghatározott, egyéves futamidővel kibocsátott, a tőzsdén jegyzett
és forgalmazott „belföldi értékpapírok”.
23     Az Artesia és az Európai Közösségek Bizottságának álláspontja szerint a kötvények az első irányelv I. melléklete B. listájának
VI.A. része alá tartoznak. Ezzel ellentétben a görög jegybank és a görög kormány szerint azok ugyanezen melléklet D. listájának
VI. része alá tartoznak.
24     Az alapeljárás tehát az ügy tárgyát képező kötvények ismérveinek eltérő értelmezéséből fakad. A jogvita tárgya az „értéktőzsdei
kereskedésben részt vevő értékpapírok” és „a pénzpiaci kereskedésben szokásosan részt vevő értékpapírok” fogalmának értelmezése.
Azt is meg kell határozni, hogy a kérdéses kötvények futamideje meghatározó tényező‑e a fenti fogalmak értelmezése során.
A görög jegybank és a görög kormány álláspontja szerint az ügy tárgyát képező kötvények az első irányelv I. melléklete D. listájának
VI. része szerinti „pénzpiaci kereskedésben szokásosan részt vevő értékpapírok” attól függetlenül, hogy azok ténylegesen részt
vettek‑e tőzsdei kereskedésben.
25     A Szerződés 67. cikke szerint a tőke szabad mozgásához szükséges a tagállamokban lakóhellyel vagy székhellyel rendelkező személyekhez
kötődő tőkemozgásra vonatkozó korlátozások, valamint a felek állampolgárságán, lakóhelyén vagy székhelyén, illetve a tőkebefektetés
helyén alapuló minden megkülönböztetés eltörlése. Az első irányelv a fenti 67. cikk végrehajtása érdekében előírja bizonyos
tőkemozgások teljes liberalizálását, valamint meg kívánja szüntetni az összes adminisztratív korlátozást, amely – még amennyiben
nem is írnak elő engedélyezést a pénzváltásra, és nem befolyásolják a külföldi értékpapírok megszerzését – korlátját képezi
a tagállamok közötti tőkemozgások lehető legszélesebb és leggyorsabb liberalizációjának, ami az első irányelv preambuluma
szerint szükséges a Közösség céljainak eléréséhez (lásd a 157/85. sz., Brugnoni és Ruffinengo ügyben 1986. június 24‑én hozott
ítélet [EBHT 1986., 2013. o.] 21. és 22. pontját.).
26     Igaz ugyan, hogy a hivatkozott melléklet D. listájának VI. részében szerepel „a pénzpiaci kereskedésben szokásosan részt vevő
értékpapírok” kifejezés, az első irányelv nem tartalmaz erre vonatkozóan semmilyen meghatározást. Ezzel ellentétben az irányelv
utal az „értéktőzsdei kereskedésben részt vevő értékpapírok” kifejezésre ugyanezen melléklet B. listájának IV.A. részében,
valamint a magyarázó megjegyzésekben, amelyek tartalmazzák annak meghatározását. A fenti irányelv szerves részét képező (lásd
a 143/86. sz., East és társai ügyben 1988. február 4‑én hozott ítélet [EBHT 1988., 625. o.] 11. pontját) magyarázó megjegyzések
szerint „az értéktőzsdei kereskedésben részt vevő értékpapírok” „olyan értékpapírok, amelyek kereskedését szabályzatok alapján
ellenőrzik, és amelyek árfolyamát a hivatalos értéktőzsdék (jegyzett értékpapírok) vagy más, az értéktőzsdéhez kapcsolódó
testületek, például bankbizottságok (hivatalosan nem jegyzett értékpapírok) rendszeresen kihirdetik”. A Bizottság álláspontja
szerint a fenti meghatározás arra utal, hogy a közösségi jogalkotó különleges jelentőséget tulajdonított az értéktőzsdék működési
szabályzatainak, különösen azon rendelkezések alapján, amelyek biztosítják a tőzsde működésének átláthatóságát, illetve a
kereskedés tárgyát képező értékpapírok árfolyamának közzétételét.
27     Ami az első irányelv I. melléklete B. listájának VI.A. része szerinti „értéktőzsdei kereskedésben részt vevő értékpapírokat”
illeti, a közösségi jogalkotó úgy döntött, hogy a tőzsdéhez hasonló szabályozott környezetben a kereskedés tárgyát képező
eszközök részesülhetnek az első irányelv 2. cikke szerinti, az érintett tagállam által az ilyen ügyletek megkötéséhez és végrehajtásához,
illetve a tagállamokban honos személyek közötti átutalásokhoz adott általános engedélyben.
28     Ezzel ellentétben az első irányelv I. melléklete D. listájának VI. részében hivatkozott pénzpiac a tőzsdénél kevésbé szabályozott.
Valójában a pénzpiacon kötött ügyleteket gyakran magánkörben lefolytatott tárgyalások előzik meg olyan környezetben, amely
a tőzsdénél kevésbé átlátható. A fenti állítást az a tény is alátámasztja, hogy „a pénzpiaci kereskedésben szokásosan részt
vevő értékpapírok” alapvető jellemzője az, hogy árfolyamaikat nem teszik közzé, ami miatt a nemzeti hatóságoknak esetlegesen
értékelniük kell ezeket a fiktív árfolyam útján megvalósuló csalás elkerülése érdekében. Ez nem igaz az „értéktőzsdei kereskedésben
részt vevő értékpapírok” esetében, amint azt a főtanácsnok leszögezi indítványának 43. pontjában.
29     Az iratokból kitűnik, hogy bár az értékpapírok részt vettek a tőzsdei kereskedésben, azokat az Artesia ténylegesen az ETVA‑tól
szerezte. Ugyanakkor ez a körülmény – ellentétben a görög jegybank által a tárgyaláson előadottakkal – nem változtat az ügy
tárgyát képező kötvények jellegén. Valójában, amint azt a főtanácsnok indítványának 40. pontjában megállapította, az első
irányelv nem írja elő azt, hogy az értékpapír kereskedésének és megszerzésének helye ugyanaz legyen. Az első irányelv első
mellékletének B. listája tartalmazza az „értéktőzsdei kereskedésben részt vevő […] értékpapírok megszerzését […]”, és nem
feltétlenül szükséges, hogy az értékpapírokat az értéktőzsdén szerezzék be. Amint a főtanácsnok szintén kifejtette a hivatkozott
pontban, ezt az értelmezést alátámasztja az első irányelv összes nyelvi változata.
30     Még amennyiben az értékpapírok futamideje döntő tényező is lenne abban a tekintetben, hogy azok a hivatkozott melléklet D. listájának,
vagyis a „[k]incstárjegyekbe és a pénzpiaci kereskedésben szokásosan részt vevő értékpapírokba történő rövid távú befektetések”
hatálya alá tartoznak, és így az irányelv 4. cikkében előírt korlátozás alá esnek, ez semmiképpen nem igaz az „értéktőzsdei
kereskedésben részt vevő értékpapírok” esetében. Ezekre csak a hivatkozott melléklet B. listájának IV.A. része, valamint az
első irányelv magyarázó megjegyzései vonatkoznak. Ez utóbbi kifejezetten utal a IV.A. részre, és csupán a kibocsátó szervezetet
említi, amely lehet „mind állami, mind magánszervezet”. A Szerződés 67. cikkének végrehajtásáról szóló, 1960. május 11‑i első
irányelv módosításáról szóló, 1986. november 17‑i 86/566/EGK tanácsi irányelv (HL L 332., 22. o.), valamint a Szerződés 67. cikkének
végrehajtásáról szóló, 1988. június 24‑i 88/361/EGK tanácsi irányelv (HL L 178., 5. o.; magyar nyelvű különkiadás 10. fejezet;
1. kötet, 10. o.) tartalmazta először a rövid lejáratú kötvények meghatározását, de ezeknek az irányelveknek nincsen visszaható
hatálya. Emellett az első irányelv I. melléklete B. listájának VI.A. része szövegéből kitűnik, hogy a közösségi jogalkotó
„az értéktőzsdei kereskedésben részt vevő értékpapírok” kifejezést a szó szerinti értelmétől eltérő ismérvek alapján kívánta
meghatározni.
31     A fentiekből következik, hogy az ügy tárgyát képező kötvények az első irányelv. I. melléklete B. listájának IV.A. része, valamint
az első irányelv magyarázó megjegyzései szerinti „értéktőzsdei kereskedésben részt vevő értékpapíroknak” minősülnek.
32     A fenti körülményekre tekintettel nem szükséges megvizsgálni a hivatkozott melléklet D. listájának VI. része szerinti feltételek
egyidejű teljesülését. Még amennyiben ez fenn is állna, ez nem befolyásolná azt a tényt, hogy a kérdéses tőkemozgások részesülnek
az első irányelv 2. cikkében létrehozott liberalizált rendszer előnyeiből az alapján, hogy megfeleltek a hivatkozott melléklet
B. listájában meghatározott feltételeknek. Az első irányelv egyetlen rendelkezése sem korlátozza a 2. cikk szerinti tőkemozgások
által élvezett liberalizációt csupán amiatt, hogy ugyanezen tőkemozgások egyben megfelelnek az irányelv I. mellékletének D. listájában
meghatározott feltételeknek is. Ugyanerre a következtetésre lehet jutni, ha az irányelvet egyetlen preambulumbekezdésében
meghatározott célja – azaz „a tagállamok közötti tőkemozgások lehető legnagyobb szabadsága, és ezért a tőkemozgások lehető
legszélesebb és leggyorsabb liberalizációja” – fényében értelmezzük.
33     Meg kell továbbá jegyezni, hogy az a tény, hogy az alapeljárás tárgyát képező értékpapírok állami tulajdonban lévő, részvénytársasági
formában működő bank által kibocsátott értékpapírok, nem befolyásolja ezek jellegét. Erre vonatkozóan az első irányelv mellékletét
képező magyarázó megjegyzések rögzítik, hogy a kötvényeket állami vagy magánszervezet is kibocsáthatja, mint az már a jelen
ítélet 30. pontjában említésre került.
34     Figyelemmel a fentiekre, az első előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a valamely
tagállamban székhellyel rendelkező, és ezen állam tulajdonában lévő bank által nemzeti pénzeszközben, egyéves futamidővel
kibocsátott, a tőzsdén jegyzett és forgalmazott kötvények az első irányelv I. melléklete B. listájának IV.A. része alá esnek.
Ezek megszerzése, valamint a likvidálásukból származó hozam az irányelv 2. cikkének hatálya alá tartozik, amely utal ugyanezen
irányelvnek a bevétel hazatelepítésére vonatkozó I. melléklete B. listájára.

A második kérdésről
35     Második kérdésével az Areios Pagos lényegében arra keres választ, hogy az első irányelv I. melléklete D. listájának IX. része
alá esik‑e a valamely hitelintézetnél vezetett folyószámla vagy betéti számla egyenlegét képező források felhasználása az
első kérdésben említettekhez hasonló kötvények megszerzésére.
36     Az első irányelv szempontjából a tőkemozgásokat szükségképpen azok teljességében kell vizsgálni, és amennyiben a tőkemozgás
rendeltetése megfelel valamely liberalizált kategóriának, annak eredete – amint arra a jelen ítélet 32. pontja is utal – elvben
nem befolyásolja ezt a minősítést. Másrészről a liberalizált kategóriák valamelyikébe tartozó értékpapírok megszerzését jelentősen
akadályozhatná, ha a tagállamok szabadon korlátozhatnák a folyószámlák vagy betéti számlák egyenlegének felhasználását e célra.
37     Következésképpen a második kérdésre azt a választ kell adni, hogy az a tény, hogy az első irányelv I. melléklete B. listájának
IV.A. része alá tartozó kötvények megszerzését a D. lista IX. része szerinti pénzügyi intézménynél vezetett folyószámla vagy
betéti számla egyenlegének felhasználásával finanszírozták, nem befolyásolja azt, hogy a tőkemozgást az említett melléklet
B. listája IV.A. része szerint kell minősíteni.

A költségekről
38     Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a nemzeti bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát
képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek,
az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján, a Bíróság (első tanács) a következőképpen határozott:
1)
A valamely tagállamban székhellyel rendelkező, és ezen állam tulajdonában lévő bank által nemzeti pénzeszközben, egyéves futamidővel
kibocsátott, a tőzsdén jegyzett és forgalmazott kötvények a Szerződés 67. cikkének végrehajtásáról szóló, 1960. május 11‑i
első tanácsi irányelv I. melléklete B. listájának IV.A. része alá esnek. Ezek megszerzése, valamint a likvidálásukból származó
hozam az irányelv 2. cikkének hatálya alá tartozik, amely utal ugyanezen irányelvnek a bevétel hazatelepítésére vonatkozó
I. melléklete B. listájára.
2)
Az a tény, hogy az első irányelv I. melléklete B. listájának IV.A. része alá tartozó kötvények megszerzését a D. lista IX. része
szerinti pénzügyi intézménynél vezetett folyószámla vagy betéti számla egyenlegének felhasználásával finanszírozták, nem befolyásolja
azt, hogy a tőkemozgást az említett melléklet B. listája IV.A. része szerint kell minősíteni.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: görög.