CELEX: 62009CJ0082
Reglamentas (EB) Nr. 2152/2003
Miškų ir aplinkos sąveikos monitoringas Sąjungoje
Apibrėžimai
"Miško" ir "kitos miško žemės" sąvokos
Taikymo sritis

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB)
Nr. 2152/2003 dėl miškų ir aplinkos sąveikos monitoringo Bendrijoje (
Forest Focus
) (OL L 234, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 41 t., p. 285) išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant bylą tarp
Dimos Agiou Nikolaou Kritis
(Agios Nikolajo nomas Kretoje) ir
Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon
(kaimo plėtros ir maisto ministras) dėl sprendimo, kuriuo nurodyta atkurti mišką 217,64 m
nomui priklausančioje miško žemės dalyje.

Teisinis pagrindas

Sąjungos teisė
Pagal Reglamento Nr. 2152/2003 1 straipsnį:
„1. Bendrijoje parengta visuotinio, suderinto, išsamaus, ilgalaikio miškų būklės monitoringo programa (toliau – programa),
kurioje numatyta:
a)      tęsti ir toliau plėtoti:
–        oro taršos ir oro taršos poveikių ir kitų agentų ir veiksnių, darančių įtaką miškams, tokių kaip biotinių ir abiotinių veiksnių
ir antropogeninės kilmės veiksnių, monitoringą,
–        miškų gaisrų ir jų priežasčių ir poveikių monitoringą,
–        priešgaisrinę miškų apsaugą;
b)      vertinti keliamus reikalavimus ir plėtoti dirvožemių, anglies izoliavimo, klimato pokyčio poveikių ir biologinės įvairovės,
taip pat ir miškų apsauginių funkcijų monitoringą;
c)      nuolat įvertinti monitoringo veiklos efektyvumą, vertinant miškų būklę ir toliau plėtojant monitoringo veiklą.
Programa pateikia patikimus ir palyginamus duomenis ir informaciją apie miškų būklę ir miškams daromą neigiamą įtaką Bendrijoje.
Ji taip pat padeda įvertinti šiuo metu taikomas priemones, skatinant miškų išsaugojimą ir apsaugą, tam, kad gauti tvarios
plėtros teikiamos naudos [siekiant tvarios plėtros], pagrindinį dėmesį skiriant veiksmams, kurių imamasi sumažinti poveikius,
darančius neigiamą įtaką miškams. Programoje bus atsižvelgta į ir tam tikrais atvejais bus daroma atitinkama nuoroda į esamus
ir planuojamus nacionalinius, Europos ir globalinius monitoringo mechanizmus ir bus laikomasi atitinkamų tarptautinių susitarimų.“
Reglamento Nr. 2152/2003 3 straipsnyje numatyta
„Šiame reglamente taikomi šie sąvokų apibrėžimai:
a)      „miškas“ – žemė, kurioje augančių medžių lajos danga (arba lygiavertis miško išteklių kiekis) užima daugiau nei 10 % didesnio
nei 0,5 ha ploto sklypo. Medžių aukštis brandos amžiuje turėtų siekti ne mažiau kaip 5 m
in situ
. Žemėje gali augti arba uždarosios miškų formacijos, kuriose medžių ardai ir miško paklotė užima didesnę ploto dalį, arba
atvirosios formacijos, turinčios nuolatinės vegetacijos augalijos, kurios [daugiau kaip] 10 % sudaro lajos danga. Jauni, savaime
augantys medynai ir visos plantacijos, įkurtos miškininkystės tikslu tam, kad lajos tankis sudarytų 10 % arba kad medžių aukštis
siektų 5 m, sudaro mišką, kadangi šie plotai įprastiniu atveju nėra laikomi miško ištekliais, atsiradusiais dėl žmogaus įsikišimo
arba natūralių priežasčių, tačiau tikimasi, kad jie virs mišku [tas pats pasakytina apie plotus, kurie paprastai priklauso
miško žemei, kur dėl žmogaus įsikišimo ar natūralių priežasčių miškas laikinai sunyko, tačiau tikimasi, kad jie vėl virs mišku].
Sąvokos apibrėžimas „miškas“ taikomas: medelynams ir daigynams, sudarantiems miško dalį, miško keliams, kvartalams [plotai,
kur nuplėšti dirvonai], priešgaisrinėms juostoms ir kitiems mažiems atviriems miško plotams; nacionalinių parkų miškams, gamtiniams
rezervatams ir kitiems saugomiems plotams, tokiems kaip plotams, turintiems ypatingą aplinkos, mokslinę, istorinę, kultūrinę
ar dvasinę vertę; vėjalaužoms ir vėjavartoms, užimančioms didesnį nei 0,5 ha plotą, kurio plotis siekia daugiau nei 20 m.
Kaučiukmedžio ir kamštinio ąžuolo plantacijoms šios sąvokos apibrėžimas irgi taikomas. Tačiau sąvokos apibrėžimas „miškas“
nėra taikomas žemei, kuri daugiausia naudojama žemės ūkio reikmėms;
b)      „kita miško žemė“ – žemė, kurioje augančių medžių lajos danga (arba lygiavertis miško išteklių kiekis) sudaro 5–10 % medžių,
kurių aukštis brandos metu siekia 5 m
in situ
arba lajos danga (arba lygiavertis miško išteklių kiekis) sudaro daugiau nei 10 % medžių, kurių aukštis brandos metu nesiekia
5 m
in situ
(pvz., žemaūgiai arba krūminiai medžiai) ir krūmynai arba krūmai. Sąvokos apibrėžimas „kita miško žemė“ nėra taikoma žemei,
kurioje medžių, krūmynų arba krūmų danga užima mažesnį nei 0,5 ha plotą, kurio plotis siekia 20 m ir kuri yra priskiriama
kategorijai „kita žemė“; žemei, kuri daugiausia naudojama žemės ūkio reikmėms; <...>“
Reglamento Nr. 2152/2003 12 straipsnio 1 dalyje buvo numatyta, kad veiksmų programa vykdoma ketverius metus nuo 2003 m. sausio
1 d. iki 2006 m. gruodžio 31 d.
2007 m. gegužės 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 614/2007 dėl aplinkos finansinio instrumento (LIFE +)
(OL L 149, p. 1) panaikino Reglamentą Nr. 2152/2003.

Nacionalinė teisė
Graikijos teisės aktuose, būtent Įstatymo Nr. 998/1979 dėl Bendrosios valstybės miškų ir miško žemės apsaugos“ (FEK A′ 289)
3 straipsnyje, iš dalies pakeistame Įstatymo Nr. 3208/2003 1 straipsnio 1 dalimi (FEK A′ 303, 2003 m. gruodžio 24 d.), pateikiamos
šios „miško“ ir „miško žemės“ sąvokos:
„1. Miškas arba miško ekosistema yra laukinės augalijos sumedėjusiu kamienu, įaugusios į būtiną žemės pagrindą, visuma, kuri
kartu su šioje vietoje esančia fauna ir flora dėl priklausomybės viena nuo kitos ir tarpusavio sąveikos sudaro ypatingą biocenozę
(miško biocenozė) ir ypatingą natūralią aplinką (miško kilmės).
2. Miško žeme laikomas pirma nurodytas plotas, kuriam laukinė augalija sumedėjusiu kamienu – medžiai arba krūmai – yra išretėjusi.
3. Laikoma, kad egzistuoja miško biocenozė 1 ir 2 dalių prasme ir sukurta miško kilmės aplinka, kai:
I. Nagrinėjamame plote auga laukinė augalija su sumedėjusiu kamienu, iš kurios galima išgauti miško produktus (įvairios miško
produktų rūšys).
II. Nagrinėjamas plotas, visiškai arba vietomis padengtas minėtomis miško augalijos rūšimis, turi būti ne mažesnis kaip 0,3 hektaro,
jei įmanoma, apskritos geometrinės formos arba driektis ne mažiau kaip 30 metrų pločio juosta. Laikoma, kad egzistuoja miško
biocenozė ir sukurta miško kilmės aplinka, kai jos plotas užima mažiau nei 0,3 hektaro tada, kai dėl savo padėties jos yra
tarpusavyje priklausomos ir sąveikauja su kaimynystėje esančiais plotais, kurie laikomi mišku ar miško žeme.
III. Miško augalijos rūšių laja dengia ne mažiau kaip 25 % žemės ploto (medžių lajos danga lygi 0,25). Miško ekosistema laikoma
mišku arba miško žeme remiantis tokiais kriterijais:
a)      jeigu aprašytoje biocenozėje miško augalijos rūšių struktūra yra aiškiai vertikali (įvairiais lygiais), o jų laja dengia ne
mažiau kaip 30 % ploto (medžių lajos danga viršija 0,30), toks plotas laikomas mišku su sąlyga, kad medžių lajos danga viršūnėje
siekia 15 centimetrus (0,15), o nesant miško paklotės, medžių laja viršūnėje viršija 25 centimetrus (0,25);
b)      jeigu aptariamoje biocenozėje miško augaliją sudaro krūmo formos plačialapiai vasarą žaliuojantys ar visžaliai miško augalai,
nagrinėjamas plotas laikomas „miško plotu“, kai šių augalų laja dengia daugiau kaip 25 % ploto (lajos danga viršija 0,25);
c)      miško ekosistemos sąvoka taip pat apima plotus, kurie dėl kokios nors priežasties neteko miško augalijos ir kurių paskirtis
iki įsigaliojant šiam įstatymui nebuvo pakeista administracinės teisės aktu. Nagrinėjamus plotus reglamentuoja Konstitucijos
117 straipsnio 3 dalis, jie pripažįstami atkurtinais ir išlaiko iki sunaikinimo turėtą priskyrimą miškui.
4.      „Miško žeme“ taip pat laikoma natūrali bet kokio tipo žemė be augalijos (žemė, kurią dengia neaukšta sausa augalija, ganyklos,
uolėtos kalvos ir bendrai – atviri plotai), apsupta miško ar miško žemės, taip pat kalnų viršūnės be augalijos ir kalnai virš
šių miškų ir miško žemės. Šioje nagrinėjamoje žemėje draudžiama užsiimti kita veikla nei ta, kuri leidžiama pagal Įstatymo
Nr. 1734/1987 (FEK A′ 189) 13 straipsnio 2 dalį ir šio įstatymo 45–61 straipsnius. Šio straipsnio 6 dalies a, d ir e punktuose
nurodyta žemė nepatenka į šios dalies nuostatas, net kai ją supa miškas arba miško žemė.
5.      Į šio įstatymo nuostatas taip pat patenka ir valstybiniai miestuose bei gyvenvietėse įveisti parkai ir sodai bei žemė, kuri
kompetentingos valdžios institucijos aktu yra arba buvo pripažinta atkurtina.“

Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
2004 m. birželio 3 d. sprendimu
Genikos Grammateas Perifereias Kritis
(Kretos regiono generalinis sektorius) nusprendė, kad
Dimou Agiou Nikolaos
priklausančioje 217,64 m
ploto žemės dalyje turėjo būti atkurtas miškas, remdamasis tuo, kad ši miško žemės dalis priklauso didesniam plotui, kuris
sudaro mišką ir dalis kurio augalijos buvo sunaikinta dėl dirvonų plėšimo.

Dimou Agiou Nikolaos
užginčijo šį sprendimą
Symvoulio tis Epikrateias
, tvirtindamas, kad netenkinamos nacionaliniame įstatyme nustatytos sąlygos šiai miško žemės daliai kvalifikuoti kaip „miško“,
pirmiausia kiek tai susiję su minimalaus ploto kriterijais ir lajos procentine išraiška.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas konstatavo, kad „miško“ ir „miško žemės“ sąvokos, pateiktos nacionaliniame
įstatyme, galiojusiame tuo metu, kai jis turėjo įvertinti ginčijamo sprendimo teisėtumą, neatitiko Reglamento Nr. 2152/2003
sąvokų. Iš to šis teismas padarė išvadą, kad dėl to šis įstatymas buvo nesuderinamas su Bendrijos teise, o tai reiškė, kad
jo nebuvo galima taikyti šioje byloje ir reikėjo taikyti anksčiau galiojusį įstatymą. Vis dėlto jam kilo abejonių dėl tokios
nuomonės pagrįstumo.
Tokiomis aplinkybėmis
Symvoulio tis Epikrateias
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.      Ar „miško“ ir „miško žemės“ apibrėžimas, pateiktas Reglamento Nr. 2152/2003 3 straipsnio a ir b punktuose, taikomas ir srityse,
užtikrinančiose miškų ir miško žemės, remiantis pirma pateiktu jų apibrėžimu, apsaugą ir valdymą bendrai, t. y. srityse, kurių
aiškiai nereglamentuoja nagrinėjamas reglamentas, tačiau kurios vis dėlto numatytos nacionalinėje teisės sistemoje?
2.      Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą teigiamas, ar leidžiama nacionalinėse teisės sistemose „miškais“ ar „miško žeme“ pripažinti
žemę, kuri nėra nei „miškas“, nei „miško žemė“ pagal Reglamento Nr. 2152/2003 3 straipsnio a ir b punktus?
3.      Jeigu atsakymas į antrąjį klausimą teigiamas, t. y. nacionalinėje teisės sistemoje „mišku“ ar „miško žeme“ leidžiama laikyti
plotą, kuris nėra nei „miškas“, nei „miško žemė“ pagal Reglamento Nr. 2152/2003 3 straipsnio a ir b punktus, ar toks apibrėžimas
gali skirtis nuo apibrėžimo pagal minėtą reglamentą, tiek kalbant apie reglamente nurodytas miško ir miško žemės sąvokos sudedamąsias
dalis, tiek apie galimų bendrų su nurodytosiomis reglamente sudedamųjų dalių dydžio skaitinius rodiklius? Ar vis dėlto tokiame
nacionalinėje teisės sistemoje pateikiamame apibrėžime gali būti nurodomos kitokios „miško“ ar „miško žemės“ sudedamosios
dalys nei nurodytosios reglamente, tačiau bendrus su reglamentu duomenis leidžiama pateikti naudojantis ne skaitiniais rodikliais,
o jeigu vis dėlto naudojami skaitiniai rodikliai, – jie negali skirtis nuo pateiktųjų reglamente?“

Dėl prejudicinių klausimų

Dėl priimtinumo
Europos Komisija ginčija prašymo priimti prejudicinį sprendimą priimtinumą nurodydama, kad atsakymas siekiant išspręsti pagrindinę
bylą nėra akivaizdžiai naudingas. Iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad nacionalinis teismas
buvo nustatęs, jog pagrindinėje byloje nagrinėjama miško žemės dalis gali būti laikoma „mišku“ tiek pagal nacionalinę teisę,
tiek pagal Reglamentą Nr. 2152/2003. Todėl klausimai yra teoriniai, siekiant paprasčiausia patikrinti, kiek nacionalinės teisės
apibrėžimai yra nusistovėję.
Vis dėlto tokiems argumentams negalima pritarti.
Reikia priminti, kad pagal nusistovėjusią teismo praktiką, Europos Sąjungos Teisingumo Teismui ir nacionaliniams teismams
bendradarbiaujant pagal EB 234 straipsnį, tik nagrinėjantys bylą nacionaliniai teismai, atsakingi už sprendimo priėmimą, atsižvelgdami
į konkrečios bylos ypatumus turi įvertinti, ar jų sprendimui būtinas prejudicinis sprendimas, ir nustatyti Teisingumo Teismui
pateikiamų klausimų svarbą. Todėl jeigu pateikti klausimai susiję su Bendrijos teisės nuostatos aiškinimu, Teisingumo Teismas
iš esmės privalo priimti sprendimą (be kita ko, žr. 2001 m. kovo 13 d. Sprendimo
PreussenElektra
, C‑379/98, Rink. p. I‑2099, 38 punktą ir 2009 m. spalio 1 d. Sprendimo
Gottwald
, C‑103/08, Rink. p. I‑0000, 16 punktą).
Iš to išplaukia, kad nacionalinio teismo pateiktų prejudicinių klausimų svarbos prezumpcija gali būti paneigiama tik išimtiniais
atvejais, visų pirma, jei akivaizdu, kad prašomas šiuose klausimuose nurodytų Bendrijos teisės normų išaiškinimas nesusijęs
su pagrindinės bylos faktais arba dalyku (žr., be kita ko, minėto Sprendimo
Gottwald
17 punktą ir nurodytą teismo praktiką).
Tačiau šioje byloje iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą motyvų nematyti, kad nacionalinis teismas būtų
nusprendęs, jog ginčijama miško žemės dalis yra miškas tiek pagal nacionalinę, tiek pagal Bendrijos teisę. Iš šios nutarties
13 ir 14 punktų matyti, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo sprendimas pagrindinėje byloje priklausys
nuo Teisingumo Teismo išaiškinimo, kurį jis prašo pateikti.
Todėl reikia konstatuoti, kad nėra akivaizdu, jog prašomas išaiškinimas yra nesvarbus prašymą priimti prejudicinį sprendimą
pateikusiam teismui priimant sprendimą.
Taigi prašymas priimti prejudicinį sprendimą turi būti pripažintas priimtinu.

Dėl esmės
Savo pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar Reglamento Nr. 2152/2003
3 straipsnio a ir b punktai, kuriuose įtvirtintos šiame reglamente vartojamos „miško“ ir „miško žemės“ sąvokos, turi būti
aiškinami taip, kad jais draudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos, kuriose įtvirtinti kitokie šių sąvokų apibrėžimai
dėl programų, kurios šiame reglamente aiškiai nėra reglamentuojamos.
Kaip matyti iš Reglamento Nr. 2152/2003 1 straipsnio, šio reglamento tikslas – parengti visuotinio, suderinto, išsamaus, ilgalaikio
miškų būklės monitoringo Bendrijos programą. Šia programa siekiama tęsti ir toliau plėtoti oro taršos ir kitų veiksnių, darančių
įtaką miškams, monitoringą, miškų gaisrų ir jų priežasčių ir poveikių monitoringą, priešgaisrinę miškų apsaugą. Ja taip pat
siekiama vertinti keliamus reikalavimus ir plėtoti dirvožemių, anglies izoliavimo, klimato pokyčio poveikių ir biologinės
įvairovės, taip pat ir miškų apsauginių funkcijų monitoringą bei nuolat įvertinti monitoringo veiklos efektyvumą, vertinant
miškų būklę ir toliau plėtojant monitoringo veiklą.
Iš šių nuostatų aiškiai matyti, kad Bendrijos teisės aktų leidėjas, be kita ko, Reglamento Nr. 2152/2003 12 straipsnio 1 dalyje
pažymėjęs, jog ši programa vykdoma ketverius metus nuo 2003 m. sausio 1 d. iki 2006 m. gruodžio 31 d., siekė apriboti šios
programos taikymo sritį.
Žinoma, šioje taikymo srityje ir, remiantis EB 249 straipsnio antra pastraipa, šis reglamentas buvo taikomas visuotinai, visi
jo elementai buvo privalomi ir jis tiesiogiai taikytas visose valstybėse narėse.
Nors šitaip minėtai programai nustatytų tikslų konkrečiam laikotarpiui siekimas, kaip nurodyta šio sprendimo 20 punkte, buvo
privalomas valstybėms narėms stengiantis parengti miškų monitoringo programą, akivaizdu, kad Bendrijos teisės aktų leidėjas
nesiekė visiškai suderinti visos miško plotų valdymo veiklos.
Šioje klausimu yra aišku, kad šis reglamentas priimtas remiantis EB 175 straipsniu, esančiu Bendrijos aplinkos politikai skirtoje
EB sutarties XIX antraštinėje dalyje. Reikia priminti, kad Bendrijos teisės aktuose nenumatytas visiškas teisės aktų šioje
srityje suderinimas (2005 m. balandžio 14 d. Sprendimo
Deponiezweckverband Eiterköpfe
, C‑6/03, Rink. p. I‑2753, 27 punktas). Net jei EB 174 straipsnyje nurodyti tam tikri siektini Bendrijos tikslai, EB 176 straipsnyje
numatyta galimybė valstybėms narėms nustatyti griežtesnes apsaugos priemones (2000 m. birželio 22 d. Sprendimo
Fornasar ir kt.
, C‑318/98, Rink. p. I‑4785, 46 punktas, taip pat minėto Sprendimo
Deponiezweckverband Eiterköpfe
27 punktas).
Todėl nors norėdamas įgyventi miškų monitoringo programą Bendrijos teisės aktų leidėjas siekė pateikti šioje programoje numatytų
teritorijų apibrėžimą, iš nė vienos Reglamento Nr. 2152/2003 nuostatos negalima daryti išvados, kad juo siekta nustatyti bendras
taisykles kitoms programoms reglamentuoti.
Tokiomis aplinkybėmis, kaip aiškiai nustatyta šio reglamento 3 straipsnyje, šios dvi sąvokos apibrėžtos tik šio reglamento
tikslais. Tad reikia konstatuoti, kad šio straipsnio tikslas nebuvo ir jo pasekmė negali būti atmesti bet kokį kitą apibrėžimą,
kas yra miškai ir miško plotai, kuriems valstybės narės ketintų taikyti visas kitas programas nei tos, kurias reglamentuoja
Reglamentas Nr. 2152/2003.
Todėl nacionalinis teismas turės patikrinti, ar pagrindinėje byloje nagrinėjamą veiksmų programą reglamentuoja Reglamentas
Nr. 2152/2003.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pirmąjį klausimą reikia atsakyti, kad Reglamento Nr. 2152/2003 3 straipsnio a ir b punktai,
kuriuose įtvirtintos šiame reglamente vartojamos „miško“ ir „miško žemės“ sąvokos, turi būti aiškinami taip, kad jais nedraudžiamos
tokios nacionalinės teisės nuostatos, kuriose įtvirtinti kitokie šių sąvokų apibrėžimai dėl programų, kurios nereglamentuojamos
šiuo reglamentu.
Atsižvelgiant į pirmojo klausimo atsakymą, į kitus du prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo užduotus klausimus
atsakyti nereikia.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo
nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo
Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija) nusprendžia:
2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2152/2003 dėl miškų ir aplinkos sąveikos monitoringo
Bendrijoje (
Forest Focus
) 3 straipsnio a ir b punktai, kuriuose įtvirtintos šiame reglamente vartojamos „miško“ ir „miško žemės“ sąvokos, turi būti
aiškinami taip, kad jais nedraudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos, kuriose įtvirtinti kitokie šių sąvokų apibrėžimai
dėl programų, kurios nereglamentuojamos šiuo reglamentu.
Parašai.
*
Proceso kalba: graikų.