CELEX: 62004CJ0391
89/592/EGK irányelv
Bennfentes kereskedelem
A »bennfentes információ« és a »bennfentes információ felhasználása« kifejezés fogalma
Bennfentes személynek minősülő személyek csoportján belül megkötött, előre megállapodott tőzsdei ügyletek
Az átruházott értékpapírok árfolyamának mesterséges megemelése

1       Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a bennfentes kereskedelemről szóló szabályok összehangolásáról szóló, 1989. november
13‑i 89/592/EGK tanácsi irányelv (HL L 334., 30. o.) 1–4. cikkének értelmezésére irányul.
2       E kérelmet egyrészről az Ypourgos Oikonomikon (pénzügyminiszter) és a Proïstamenos DOY Amfissas (amphissai adóhatóság), másrészről
Ch. Georgakis között folyamatban lévő jogvitában nyújtották be, amelynek tárgya, hogy az utóbbi bennfentes információt használt
fel, mivel egy társaság többi főrészvényesével és igazgatósági tagjaival együtt e társaság értékpapírjainak mesterséges áremelkedését
eredményező, előre megállapodott tőzsdei ügyletekben vett részt.

Jogi háttér

A közösségi szabályozás
3       A 89/592 irányelv 1. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Ennek az irányelvnek az alkalmazásában:
1)      bennfentes információ: az a pontos információ, amely még nem került nyilvánosságra, és átruházható értékpapírok egy vagy több
kibocsátójára, illetve egy vagy több átruházható értékpapírra vonatkozik, valamint nyilvánosságra kerülése esetén a szóban
forgó átruházható értékpapír vagy értékpapírok árfolyamának lényeges befolyásolására alkalmas;
2)      átruházható értékpapírok:
a)      a részvények és kötvények, valamint az ezekhez hasonló értékpapírok;
[…]
ha kereskedésük köztestületek által elismert hatóságok által felügyelt és szabályozott, rendszeresen működő és nyilvánosan
közvetlenül vagy közvetve elérhető piacon engedélyezett.”
4       Ugyanezen irányelv 2. cikkének (1) bekezdése szerint:
„Minden tagállam eltiltja azt a személyt, aki
–       a kibocsátó igazgatási, irányító vagy felügyeleti testületében való tagsága folytán,
–       a kibocsátó tőkéjében való részesedése folytán,
vagy
–       mert hozzáfér ilyen információkhoz beosztása, foglalkozása vagy feladatai végzése folytán
bennfentes információval rendelkezik, hogy a tények ismeretében e bennfentes információ felhasználásával közvetlenül vagy
közvetve, saját vagy harmadik személy javára az információ által érintett kibocsátó vagy kibocsátók átruházható értékpapírjait
megvásárolja vagy eladja.”
5       A 89/592 irányelv 3. cikke szerint:
„Minden tagállam megtiltja a következőket a bennfentes információval rendelkező valamennyi személynek, akire a 2. cikkben
megállapított tilalom vonatkozik:
a)      bennfentes információ átadása bármilyen másik személynek, kivéve ha ezt az információt beosztása, foglalkozása vagy feladatai
szokásos végzése keretében szolgáltatja;
b)      bennfentes információ alapján másik személy részére arra vonatkozó tanácsadás, vagy másik személy megbízása azzal, hogy az
1. cikk (2) bekezdésének
utolsó fordulatában
említett értékpapírpiacokon forgalmazott átruházható értékpapírokat vegyen vagy eladjon.”
6       Ezen irányelv 4. cikke előírja:
„Minden tagállam hasonlóképpen kiterjeszti a 2. cikkben elrendelt tilalmat minden olyan személyre, akiről az említett cikkben
nem történt említés, de a tények teljes ismeretében olyan bennfentes információval rendelkezik, amelynek közvetlen vagy közvetett
forrása nem lehet más, mint a 2. cikkben említett valamelyik személy.”

A nemzeti szabályozás
7       A 89/592 irányelvet a bennfentes információval rendelkező személyek jogügyleteiről szóló 53/1992. sz. elnöki rendelet (a továbbiakban:
rendelet) ültette át a görög jogba. E rendelet célja, hogy az értékpapírtőzsdékre vonatkozó jogszabályokat az említett irányelvvel
összhangba hozza.
8       A rendelet 2., 3. és 4. cikke átveszi a 89/592 irányelv 1., 2. és 3. cikkét.
9       A rendeletnek az irányelv 4. cikkét követő 5. cikke a következőképpen rendelkezik:
„A jelen rendelet 3. és 4. cikkében elrendelt tilalom vonatkozik minden olyan személyre is, akit az említett cikk nem említ,
de aki a tények ismeretében olyan bennfentes információval rendelkezik, amelynek közvetlen vagy közvetett forrása nem lehet
más, mint a 3. cikkben említett valamelyik személy.”
10     A rendelet 11. cikke előírja:
„A jelen rendelet 3. cikke (1) és (2) bekezdésének, valamint a 4. és 5. cikkének megsértése esetén – a 1806/1988. sz. törvény
30. cikkének (1) és (3) bekezdésében foglalt szankciók mellett – a tőkepiaci bizottság legalább 10 millió GRD‑től legfeljebb
1 milliárd GRD‑ig terjedő összegű bírságot vagy a bennfentes információt felhasználó személy által elért vagyoni előny ötszörösének
megfelelő összegű bírságot szab ki.”
11     A 3632/1928. sz. törvény 34. cikke kimondja:
„Szabadságvesztéssel és legfeljebb 50 000 GRD összegű pénzbírsággal, illetve e büntetések egyikével büntetendő az:
a)      aki jogosulatlan előny megszerzése végett a tőzsdei árfolyam befolyásolása érdekében a nyilvánosság megtévesztésére alkalmas
sajátos eszközöket szándékosan felhasznál [...]”
12     Az 1969/1991. sz. törvény 72. cikkének (1) bekezdése előírja:
„Aki a sajtó vagy más eszköz útján szándékosan hamis vagy pontatlan információt terjeszt, amely alkalmas egy vagy több tőzsdén
forgalmazott átruházható értékpapír árfolyamának befolyásolására, szabadságvesztéssel és legfeljebb 100 millió GRD összegű
pénzbírsággal büntetendő.”
13     E törvény 76. cikkének (10) bekezdése kimondja:
„Az általános büntető jogszabályok sérelme nélkül a tőkepiaci bizottság legfeljebb 100 millió GRD összegű bírságot szabhat
ki azokra a vállalkozásokra, amelyek megsértik a tőkepiacra vonatkozó jogszabályokat és az említett bizottság határozatait.”
14     Az 1806/1988. sz. törvény 30. cikke büntetőjogi szankciókkal sújtja a bizalmas információval rendelkező személyeket abban
az esetben, ha ezeket jogosulatlanul használják fel.

Az alapügy és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
15     Az 1996. novemberi tőzsdeválságot követően a gazdasági minisztérium tőkepiaci és értékpapír‑tőzsdei igazgatósága ellenőrzést
végzett a Parnassos és az Atemke nevű társaságok részvényeivel kapcsolatos ügyletek tekintetében. Azokat a személyeket, akik
esetében alapos gyanú merült fel, hogy megsértették a tőkepiacra vonatkozó jogszabályokat, felszólították, hogy írásban adjanak
erre magyarázatot.
16     Az Athéni Tőzsde a rendelkezésére álló adatok szerint 1996 augusztusában Ch. Georgakis és családtagjai (a továbbiakban: Georgakis-csoport)
voltak a Parnassos nevű társaság főrészvényesei. Ezzel egyidejűleg a Parnassos és leányvállalata, a Syrios AVEE nevű társaság
tulajdonában volt az Atemke nevű társaság részvényeinek többsége. Valamennyi névre szóló részvény volt. Mind Ch. Georgakis,
mind az említett csoport tagjainak többsége tagja volt a Parnassos és az Atemke igazgatóságának, amely társaságokban igazgatói
teendőket láttak el.
17     Amikor a Parnassos‑részvények árfolyama csökkenő tendenciát mutatott, a Georgakis-csoport tagjai adótanácsadóik javaslatára
úgy döntöttek, hogy árfolyamvédelmet biztosítanak a Parnassos részvényeknek. Ennélfogva több eladási, vételi és visszavásárlási
ügyletet kötöttek a Parnassos‑ és az Atemke‑részvényekre, amely ügyletek a Georgakis-csoport tagjai, a Parnassos nevű társaság
és egy külföldi intézményi befektető között jöttek létre.
18     A tőkepiaci bizottság úgy ítélte meg, hogy ily módon Ch. Georgakis bennfentes információ birtokában kötött értékpapírügyleteket,
és vele szemben 70 000 000 GRD összegű bírságot szabott ki. A Trimeles Dioikitiko Protodikeio Livadias (livadiai elsőfokú
közigazgatási bíróság) megerősítette a tőkepiaci bizottság határozatát.
19     Ch. Georgakis terhére rótták különösen a 92 000 Parnassos‑részvény és 11 100 Atemke‑részvény átruházását magában foglaló ügyletet,
továbbá azt nehezményezték, hogy vevőként részt vett a Parnassos‑részvényekre vonatkozó huszonhat vitatott ügylet egyikében,
és eladóként részt vett 112 500 Atemke‑részvény egy részének a csoport egyes tagjai által a csoport egyik tagjának történő
értékesítésében. Ezen ügyletek alkalmával egyetlen részvény sem került a szabad piacra, és a részvényvételi és ‑eladási ügyletek
általában a Georgakis-csoport tagjai között jöttek létre. Ezen ügyletekben előre megállapodtak, mivel az említett tagok azt
követően kötöttek vételi és eladási ügyleteket, hogy meghozták a Parnassos‑részvények árfolyam‑támogatásáról szóló döntést.
Ezen ügyletek azt a célt szolgálták, hogy mesterségesen megnövekedjék a Parnassos‑részvények forgalma, ezáltal értékükről
megtévesztő képet nyújtsanak, tekintet nélkül arra az értékre, amelyet e részvények e mesterséges ügyletek nélkül értek volna
el.
20     Ch. Georgakis jogorvoslattal élt az elsőfokú bíróság ítélete ellen, amelynek helyt adott a Dioikitiko Efeteio Peiraios (pireuszi
fellebbviteli közigazgatási bíróság).
21     Az Ypourgos Oikonomikon és a Proïstamenos DOY Amfissas fellebbezést nyújtott be a Symvoulio tis Epikrateiashoz ezen ítélet
hatályon kívül helyezése iránt.
22     E körülmények között a Symvoulio tis Epikrateias az eljárás felfüggesztéséről határozott, és előzetes döntéshozatal céljából
a következő kérdéseket terjesztette a Bíróság elé:
„Bennfentes információval rendelkező személyeknek tekintendők‑e a […] 89/592 […] irányelv 1. és 2. cikke értelmében azok a
2. cikk (1) bekezdése valamely feltételének megfelelő személyek vagy személyek csoportjai, és tevékenységük egyúttal [az említett]
irányelv 2., 3. és 4. cikke szerinti bennfentes információ felhasználásának tilalmába ütközik‑e abban az esetben, ha ezek
a személyek egymás között az átruházott értékpapírok árfolyamának mesterséges emelkedését eredményező, előre megállapodott
tőzsdei ügyleteket kötnek?”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
23     A kérdést előterjesztő bíróság kérdésével lényegében arra vár választ, hogy akként kell‑e értelmezni a 89/592 irányelv 1.
és 2. cikkét, hogy amennyiben valamely társaság főrészvényesei és igazgatósági tagjai megállapodnak abban, hogy egymás között
mesterséges árfolyamvédelem céljából tőzsdei ügyleteket kötnek e társaság átruházható értékpapírjaira, olyan bennfentes információval
rendelkeznek, amelyet a tények ismeretében felhasználnak az említett ügyletek lebonyolításakor.
24     Annak megállapításához, hogy az alapügy körülményei között a személyek valamely csoportja a csoport tagjainak rendelkezésére
álló bennfentes információ alapján jár‑e el, mindenekelőtt meg kell vizsgálni, hogy a tőzsdei ügyletek megkötéséről szóló
döntést olyan tájékoztatás alapján hozták‑e, amelyet közvetlenül vagy közvetve olyan személy nyújtott, aki a 89/592 irányelv
2. cikkében foglalt és ezen irányelv 1. cikkének (1) bekezdése szerinti „bennfentes információval” rendelkező személyek valamely
kategóriája alá esik.
25     Az előzetes döntéshozatalra utaló végzésből kitűnik, hogy a Georgakis-csoport tagjai adótanácsadóik javaslatára hozták azt
a döntést, hogy az átruházható értékpapírok másodlagos piacán összehangoltan járjanak el a Parnassos társaság részvényeinek
árfolyam‑támogatása céljából, amely társaságnak főrészvényesei és igazgatósági tagjai voltak.
26     A 89/592 irányelv 1. cikkének (1) bekezdésének szövegéből következik, hogy ahhoz, hogy valamely információ „bennfentes információnak”
minősüljön, több feltételnek is meg kell felelnie, mégpedig még nem szabad nyilvánosságra kerülnie, pontosnak kell lennie,
az információnak valamely átruházható értékpapír kibocsátójára vagy átruházható értékpapírokra kell vonatkoznia, és nyilvánosságra
kerülése esetén az említett átruházható értékpapírok árfolyamának lényeges befolyásolására kell alkalmasnak lennie.
27     Következésképpen valamely egyszerű javaslat, amely pusztán a tárgyhoz kapcsolódó szakvéleményen alapul, és bizonyos intézkedések
meghozatalára vonatkozik, nem minősülhet olyannak, mint amely e feltételeket teljesíti.
28     A 89/592 irányelv 2. cikke tiltja, hogy azok a személyek, akik különösen igazgatási testületben való tagságuk folytán, illetve
beosztásuk, foglalkozásuk vagy feladataik végzése folytán egy vagy több átruházható értékpapírra vonatkozóan bennfentes információval
rendelkeznek, ezt az információt az említett átruházható értékpapírok megvásárlásakor vagy eladásakor kihasználják (lásd a
C‑384/02. sz., Grøngaard és Bang ügyben 2005. november 22‑én hozott ítélet [EBHT 2005., I‑9939. o.] 23. pontját).
29     A 89/592 irányelv 3. cikke ugyanezen személyeknek megtiltja, hogy ilyen információt bármilyen másik személynek átadjanak,
illetve bennfentes információ alapján másik személy részére javasolják, hogy e bennfentes információ alapján átruházható értékpapírt
közvetlenül vagy közvetve vegyen vagy eladjon, valamint ezen irányelv 4. cikke minden olyan személynek megtiltja a bennfentes
információ felhasználását, amely olyan személytől származik, aki az ezen irányelv 2. cikkének (1) bekezdésében foglalt valamely
kategória alá esik.
30     Márpedig az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy a Georgakis-csoport adótanácsadói nem feleltek meg az
említett 2. cikk (1) bekezdésében szabályozott eseteknek, és amikor a Parnassos‑részvények árfolyama csökkenő tendenciát mutatott,
és a Parnassos‑részvények védelmére javaslatot tettek, nem olyan információ alapján jártak el, amelyet az említett esetek
valamelyike alá tartozó személy adott át részükre.
31     Következésképpen azáltal, hogy adótanácsadóik javaslatát elfogadták, a Georgakis-csoport tagjai az alapügyben érintett ügyleteket
nem a 89/592 irányelv 1. cikkének (1) bekezdésében rögzített feltételeknek megfelelő információ alapján bonyolították le.
Nem az ezen irányelv 2. cikkében foglalt valamely kategóriába eső személytől közvetlenül vagy közvetve harmadik személy útján
kapott információ vagy információegyüttes alapján jártak el.
32     Ezt követően meg kell vizsgálni, hogy – mivel olyan döntés meghozatalában vettek részt, mint amely az alapügyben is felmerült –
a fent ismertetett körülmények között az említett csoport tagjai bennfentes információval rendelkeztek‑e a 89/592 irányelv
1. cikkének (1) bekezdése értelmében.
33     Úgy tűnik, hogy a Georgakis-csoport tagjainak a Parnassos‑részvények támogatásáról szóló döntése révén a csoporton belül közös
álláspont alakult ki arról, hogy e csoport tagjai ügyleteket kötnek egymással abból a célból, hogy a Parnassos társaság átruházható
értékpapírjainak árfolyama mesterséges emelkedését előidézzék. Azok számára, akik e döntés meghozatalában részt vettek, az
e döntésről és annak tartalmáról való tudomás bennfentes információnak minősül a 89/592 irányelv 1. cikkének (1) bekezdése
értelmében.
34     Ugyanis olyan információról van szó, amelyet nem hoztak nyilvánosságra, amely pontos, átruházható értékpapírra vonatkozik,
és nyilvánosságra kerülése esetén a Parnassos‑részvények árfolyamának lényeges befolyásolására alkalmas lenne, sőt ezen árfolyam
tőzsdei összeomlását is okozhatná.
35     Ebből következik, hogy a 89/592 irányelv 2. cikkében elrendelt – a tények ismeretében történő – felhasználási tilalom hatálya
alá tartoznak az olyan személyek, mint a Georgakis-csoport tagjai, amiatt hogy ők voltak e bennfentes információ szerzői,
és azzal mint a Parnassos társaság főrészvényesei és igazgatósági tagjai rendelkeztek.
36     Végül meg kell vizsgálni, hogy az olyan döntés végrehajtásával, mint amelyet a Georgakis-csoporton belül is elfogadtak, azaz
azáltal, hogy előre megállapodott tőzsdei ügyleteket kötöttek, e csoport tagjai felhasználták‑e a rendelkezésükre álló bennfentes
információt a 89/592 irányelv 2. cikke értelmében. A 89/592 irányelv e rendelkezéséből és tizenkettedik preambulumbekezdéséből
ugyanis kitűnik, hogy a bennfentes kereskedelem nem csupán a bennfentes információval való rendelkezést, hanem annak felhasználását
is magában foglalja.
37     A 89/592 irányelv második–ötödik preambulumbekezdéséből következik, hogy az irányelv célja az átruházható értékpapírok másodlagos
piaca zavartalan működésének biztosítása, és a befektetők bizalmának megóvása, amely bizalom azon alapul, hogy a befektetőket
azonos helyzetbe hozzák, és megóvják őket a bennfentes információ jogellenes felhasználásával szemben (a fent hivatkozott
Grøngaard és Bang ügyben hozott ítélet 33. pontja).
38     Így a 89/592 irányelv 2. cikkében elrendelt tilalom célja a tőzsdei ügyletben részt vevő felek egyenlőségének biztosítása,
elkerülve azt, hogy egyikőjük, aki bennfentes információval rendelkezik, és emiatt kedvezőbb helyzetben van a többi befektetőhöz
képest, az információt nem ismerő más személy rovására ebből hasznot húzzon.
39     Amennyiben tehát olyan esetben, mint amely az alapügyben is felmerült, valamennyi szerződő fél ugyanazzal az információval
rendelkezik, valamennyien azonos helyzetben vannak, és az ő viszonylatukban megszűnik az információ bennfentessége a csoporton
belül meghozott döntés végrehajtása során. E feltételek között, mivel közülük senki sincs olyan helyzetben, hogy előnyre tegyen
szert másokhoz képest, a csoport tagjai között az ilyen információ alapján létrejött ügyletek nem minősülnek bennfentes információ
– tények ismeretében történő – felhasználásának a 89/592 irányelv 2. cikke értelmében.
40     A görög és az olasz kormány mégis úgy véli, hogy nem lehet kizárni a 89/592 irányelv hatálya alól az olyan döntés végrehajtását,
mint amely a jelen ügyben is felmerült. Az a véleményük, hogy ha az ügyletkötésről szóló előzetes döntéshez a befektetői társadalom
megtévesztésének kísérlete társul, akkor a döntés kockázatot jelent az értékpapírpiac zavartalan működésére, és ha annak indoka
az a szándék, hogy abból meghatározott hasznot húzzanak, az erre vonatkozó információ döntő jelentőségű, és annak felhasználása
„komoly csapást” jelent a piac átláthatóságára.
41     Még ha igaz is a jelen esetben, hogy az egyes átruházható értékpapírok mesterséges áremelkedésére irányuló gyakorlat összehangolt
ügyletek útján történő megvalósítása alkalmas arra, hogy megrendítse a pénzügyi piacok integritásába vetett befektetői bizalmat,
ettől függetlenül a 89/592 irányelv hatálya – amely irányelv az egyetlen közösségi jogi aktus, amely az alapügy tényállására
alkalmazható – a bennfentes információnak a bennfentes személyek általi felhasználására, illetve arra korlátozódik, ha e személyek
más személyekkel közlik ezt az információt. Következésképpen ezen irányelv rendelkezései nem alkalmazhatók azokra az ügyletekre,
amelyek célja egyes átruházható értékpapírok árfolyamának mesterséges és összehangolt rögzítése.
42     Ezt az értelmezést erősíti a bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. január 28‑i
2003/6/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv (HL L 96., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 4. kötet, 367. o.)
(11) preambulumbekezdése is, ahol megerősítést nyert, hogy az irányelv elfogadásakor a pénzügyi piacok integritásának védelmét
szolgáló, meglévő közösségi jogi keret hiányos, egyes tagállamokban nincs jogszabály a tisztességtelen árfolyam‑befolyásolásra
és a félrevezető információk terjesztésére vonatkozóan. Ezt az irányelv célja maga is megerősíti, amely arra irányul, hogy
a bennfentes kereskedelem formájában megvalósuló, az említett irányelv 1. cikkének (2) bekezdésében meghatározott piaci manipulációt
jelentő piaci visszaélésre adott megbízást megelőzze és szankcionálja.
43     Végül rögzíteni kell, hogy nem szerepelt a 89/592 irányelvben az átláthatóság biztosításának követelménye az értékpapír‑kibocsátóknál
vezetői feladatokat ellátó személyek, valamint adott esetben a velük szoros kapcsolatban álló személyek által lebonyolított
ügyletek során, míg a 2003/6 irányelv (15), (26) és (27) preambulumbekezdéséből az következik, hogy az átláthatóság fogalmát
mint piaci visszaélést megelőző intézkedést foglalták a pénzügyi eszközök piacának védelmére irányuló közösségi jogi keretbe
ez utóbbi irányelv 2003. évi elfogadásával, amely hatálybalépésekor hatályon kívül helyezte a 89/592 irányelvet.
44     Következésképpen azt kell válaszolni a feltett kérdésre, hogy a 89/592 irányelv 1. és 2. cikkét akként kell értelmezni, hogy
amennyiben valamely társaság főrészvényesei és igazgatósági tagjai megállapodnak abban, hogy egymás között mesterséges árfolyamvédelem
céljából tőzsdei ügyleteket kötnek e társaság átruházható értékpapírjaira, bennfentes információval rendelkeznek, amelyet
az említett ügyletek lebonyolításakor nem a tények ismeretében használnak fel.

A költségekről
45     Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás
egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült
költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (harmadik tanács) a következőképpen határozott:
A bennfentes kereskedelemről szóló szabályok összehangolásáról szóló, 1989. november 13‑i 89/592/EGK tanácsi irányelv 1. és
2. cikkét akként kell értelmezni, hogy amennyiben valamely társaság főrészvényesei és igazgatósági tagjai megállapodnak abban,
hogy egymás között mesterséges árfolyamvédelem céljából tőzsdei ügyleteket kötnek e társaság átruházható értékpapírjaira,
bennfentes információval rendelkeznek, amelyet az említett ügyletek lebonyolításakor nem a tények ismeretében használnak fel.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: görög.