CELEX: 62007FJ0125
Veřejná služba
Úředníci
Povýšení

1.
Úředníci – Rozhodnutí nepříznivě zasahující do právního postavení – Povinnost odůvodnění – Možnost odůvodnit rozhodnutí o
nepovýšení ve fázi před zahájením soudního řízení – Důsledky
(Služební řád úředníků, čl. 25 druhý pododstavec a čl. 90 odst. 2)
2.
Úředníci – Povýšení – Zvážení srovnatelných zásluh – Zohlednění návrhu na povýšení z předchozího povyšovacího řízení
(Služební řád úředníků, článek 45)
1.
Správa má možnost odůvodnit rozhodnutí o nepovýšení ve fázi před zahájením soudního řízení. Pokud však správa této možnosti
využije, je nutné konstatovat, že zbaví dotyčné úředníky možnosti podat stížnost při znalosti odůvodnění napadeného rozhodnutí,
a tudíž odpovídajícím způsobem rozvinout své argumenty. Proto v případě, že se úředník seznámil s odůvodněním rozhodnutí až
ve fázi zamítnutí stížnosti, nemůže správa proti němu uplatňovat zásadu zachování souladu mezi stížností a žalobou, pokud
jde o důvody nebo výtky související s tímto odůvodněním.
(viz bod 24)
Odkazy:
Soud prvního stupně: 12. února 1992, Volger v. Parlament, T‑52/90, Recueil, s. II‑121, bod 36
2.
Za účelem hodnocení zásluh, které je třeba zohlednit v rámci rozhodování o povýšení podle článku 45 služebního řádu, má správa
širokou posuzovací pravomoc. Přezkum soudu Společenství se proto musí omezit na otázku, zda se správa s ohledem na postupy
a prostředky, na jejichž základě mohla dospět ke svému posouzení, držela v mezích, proti nimž nelze nic namítat, a že neuplatnila
svou posuzovací pravomoc zjevně nesprávným způsobem.
Existence široké posuzovací pravomoci však nemůže vést k tomu, že by správa byla osvobozena od své povinnosti pečlivě a nestranně
přezkoumat veškeré relevantní okolnosti v projednávané věci. Skutečnost, že bylo navrženo povýšení úředníka v rámci povyšovacího
řízení předcházejícího povyšovacímu řízení, jehož se spor týká, představuje relevantní okolnost svědčící o existenci zásluh,
ledaže se úředník v době následující po povyšovacím řízení, v němž byl navržen na povýšení, dopustil provinění.
Systematické nepřihlížení k postavení žalobce jakožto „kandidáta na povýšení z minulého roku“ by kromě toho mohlo způsobit
diskriminaci mezi úředníky, kteří jsou kandidáty na povýšení, pokud by vedlo ke stejnému zacházení s objektivně rozdílnými
situacemi. Vzhledem k tomu, že okolnost, že úředník již dosáhl prahu pro povýšení v předchozím povyšovacím řízení, je nerozlučně
spojena se zásluhami, které dříve prokázal, se totiž tento úředník s ohledem na tyto své zásluhy nachází v jiné situaci, než
je situace osob, které uvedeného prahu pro povýšení v předchozím roce povýšení nedosáhly.
(viz body 26 až 28)
Odkazy:
Soudní dvůr: 23. října 1986, Vaysse v. Komise, 26/85, Recueil s. 3131, bod 26; 21. listopadu 1991, Technische Universität
München, C‑269/90, Recueil, s. I‑5469, bod 14
Soud prvního stupně: 11. prosince 1991, Frederiksen v. Parlament, T‑169/89, Recueil, s. II‑1403, bod 69; 4. května 2005, Sena
v. EASA, T‑30/04, Sb. VS s. I‑A‑113 a II‑519, bod 80; 15. září 2005, Casini v. Komise, T‑132/03, Sb. VS s. I‑A‑253 a II‑1169,
bod 69
Soud pro veřejnou službu: 10. října 2007, Berrisford v. Komise, F‑107/06, Sb. VS s. I‑A‑1‑0000 a II‑A‑1‑0000, bod 76