CELEX: 61987CJ0378
Efteropkrævning af importafgifter
reoler af træ

1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 21 . december 1987, har det tyske selskab Top Hit Holzvertrieb GmbH i likvidation ( herefter benaevnt "Top Hit ") anlagt sag, hvorunder det i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 173, stk . 2, har paastaaet annullation af Kommissionens beslutning REC 5/85 af 16 . september 1985, hvorved Forbundsrepublikken Tyskland fik paalaeg om fra sagsoegeren at efteropkraeve importafgifter paa 244 590,29 DM .
2 Top Hit, der handler med varer af trae, indfoerte fra oktober 1980 til slutningen af december 1981 105 partier traereoler med oprindelse i Rumaenien til Forbundsrepublikken Tyskland . I fakturaerne, der blev fremlagt i forbindelse med indfoerslen, var varerne foerst betegnet som "praefabrikerede stativer af trae", senere som "Nico-reoler af gran, adskilt" eller som "Viktor-stativer ". Disse varer blev i hvert parti leveret i form af hele saet, der var emballeret i plastfolie; dog blev Nico-reolerne indtil maj 1981 indfoert i enkeltdele, der var anbragt paa en saerskilt palle for hvert saet .
3 Ved anmeldelsen af de naevnte varer til fri omsaetning henfoerte sagsoegeren alle de under sagen omhandlede partier under pos . 44.28 D II ( andre varer af trae ) i Den Faelles Toldtarif og betegnede derved Nico-reolerne som "bygningsvaerksdele af trae, roedgran/aedelgran" for saa vidt angaar perioden oktober 1980 - maj 1981 og fra maj 1981 som "reoler af gran, adskilt"; Viktor-reolerne betegnedes som "stativer af gran ". Paa grundlag af disse anmeldelser blev de omhandlede varer overfoert til fri omsaetning efter pos . 44.28 D II og indfoert af sagsoegeren med fritagelse for importafgifter i henhold til den generelle praeferenceordning .
4 Den 19 . oktober 1982 afgav Oberfinanzdirektion Berlin to bindende tariferingsudtalelser, hvorefter de omtvistede varer skulle tariferes under pos . 94.03 B ( moebler ) i Den Faelles Toldtarif; der var paa det omhandlede tidspunkt ikke fastsat toldbegunstigelse for denne position i henhold til den generelle praeferenceordning . Paa grundlag af disse udtalelser bestemte Hauptzollamt Koeln-Deutz ved aendringsafgoerelse af 19 . oktober 1983, at der skulle efteropkraeves 244 590,29 DM i importafgifter i henhold til artikel 2 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1697/79 af 24 . juli 1979 om efteropkraevning af import - eller eksportafgifter ( EFT L 197, s . 1 ).
5 Den 15 . november 1983 indgav sagsoegeren klage over aendringsafgoerelsen og anmodede om, at man i henhold artikel 5, stk . 2, i den foernaevnte forordning ( EOEF ) nr . 1697/79 undlod at efteropkraeve importafgifterne, eller at sagsoegeren maatte blive fritaget for at betale dem i henhold til artikel 13, stk . 1, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1430/79 af 2 . juli 1979 om godtgoerelse af eller fritagelse for import - eller eksportafgifter ( EFT L 175, s . 1 ), da der forelaa saerlige forhold .
6 Idet det ikke-opkraevede afgiftsbeloeb var over 2 000 ECU, anmodede Forbundsrepublikken Tyskland ved skrivelse af 10 . maj 1985 under henvisning til artikel 4 i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1573/80 af 20 . juni 1980 om gennemfoerelsesbestemmelserne til artikel 5, stk . 2, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1697/79 ( EFT L 161, s . 1 ) Kommissionen om at traeffe afgoerelse vedroerende spoergsmaalet om efteropkraevning af importafgifter i sagen . Under henvisning til artikel 3 i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1575/80 af 20 . juni 1980 om gennemfoerelsesbestemmelserne til artikel 13 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1430/79 ( EFT L 161, s . 13 ) anmodede Forbundsrepublikken endvidere Kommissionen om at afgoere, om der, saafremt efteropkraevning maatte blive paabudt, var grundlag for at meddele fritagelse for de paagaeldende importafgifter .
7 Den 16 . september 1985 traf Kommissionen den under sagen anfaegtede beslutning REC 5/85, hvori den udtalte, at de omhandlede importafgifter skulle efteropkraeves, og at det ikke var berettiget at fritage for disse importafgifter .
8 Den 21 . januar 1986 afslog Hauptzollamt Koeln-Deutz ansoegningen om fritagelse for importafgifterne, idet betingelserne i artikel 13, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 1430/79 ikke fandtes at vaere opfyldt .
9 Ved skrivelse af 13 . maj 1986 meddelte Hauptzollamt derefter sagsoegeren, at der ikke laengere var grundlag til at lade klagesagen hvile; denne var blevet udsat paa afgoerelsen vedroerende begaeringen om fritagelse af billighedsgrunde .
10 Ved afgoerelse af 21 . oktober 1987, der blev meddelt den 30 . oktober 1987, afslog Hauptzollamt endelig at undlade at efteropkraeve importafgifterne og anfoerte som begrundelse, at sagsoegeren burde have opdaget den fejl, som toldstedet havde begaaet, og at betingelserne i artikel 5, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 1697/79 saaledes ikke var opfyldt .
11 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
Formaliteten
12 Kommissionen har anfoert, at sagen maa afvises, da fristen i henhold til EOEF-Traktatens artikel 173, stk . 3, ikke blev overholdt . Sagsoegeren blev allerede ved Hauptzollamts skrivelse af 13 . maj 1986 gjort bekendt med Kommissionens beslutning og fik herved isaer kendskab til, at beslutningen tillige vedroerte anmodningen i henhold til artikel 5, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 1697/79 .
13 Kommissionens argumentation kan ikke tiltraedes . Den anfaegtede beslutning vedroerte ganske vist baade ansoegningen i henhold til artikel 13, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 1430/79 og ansoegningen i henhold til artikel 5, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 1697/79, men de tyske myndigheder havde besluttet at traeffe afgoerelse om ansoegningen vedroerende fritagelse for importafgifter, foer man tog stilling anmodningen om at undlade efterfoelgende opkraevning . I skrivelsen af 13 . maj 1986 meddelte Hauptzollamt sagsoegeren, at "i henhold til den naevnte beslutning (( Kommissionens beslutning REC 5/85 af 16 . september 1985 )) skal de betragtninger, der har motiveret afslaget paa anmodningen i henhold til artikel 13 i forordning ( EOEF ) nr . 1430/79 tillige finde anvendelse ved bedoemmelsen af, om betingelserne for at traeffe en foranstaltning i henhold til artikel 5, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 1697/79 er opfyldt ". I skrivelsen af 13 . maj 1986 blev sagsoegeren tillige anmodet om at meddele, om selskabet oenskede at revidere og eventuelt supplere klagebegrundelsen .
14 Det bemaerkes, at det ikke fremgik klart og utvetydigt af Hauptzollamts formulering, at Kommissionen i beslutningen tillige havde taget endelig stilling til, hvorledes man skulle forholde sig med hensyn til anmodningen i henhold til artikel 5, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 1697/79, og at de tyske myndigheder var bundet af denne beslutning . Det maa i denne forbindelse desuden tillaegges betydning, at den anfaegtede beslutning konkret var rettet til Forbundsrepublikken Tyskland og ikke til sagsoegeren selv .
15 Det kan herefter ikke tiltraedes, at Hauptzollamts skrivelse af 13 . maj 1986 angav enkeltheder i et saadant omfang, at sagsoegeren kunne fastslaa indholdet af Kommissionens beslutning, der var gaaet sagsoegeren imod, og dermed goere brug af sin soegsmaalsadgang i henhold til den foernaevnte bestemmelse i artikel 5, stk . 2 ( jfr . Domstolens dom af 5 . marts 1980, sag 56/79, Koenecke, Sml . s . 665 ).
16 Soegsmaalet kan foelgelig admitteres .
Realiteten
17 Sagsoegeren har til stoette for soegsmaalet henvist til artikel 5, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 1697/79, hvorefter de kompetente myndigheder kan undlade at foretage efteropkraevning af import - eller eksportafgift, der ikke er opkraevet som foelge af en fejl, som de kompetence myndigheder selv har begaaet, og som debitor ikke med rimelighed kunne forventes at have opdaget, saafremt sidstnaevnte i forbindelse med toldangivelsen har handlet i god tro og overholdt samtlige bestemmelser i de gaeldende forskrifter .
18 Det bemaerkes indledningsvis, at den naevnte bestemmelse skal fortolkes saaledes, at den indebaerer, at den afgiftspligtige har krav paa, at der ikke sker efteropkraevning, naar de tre betingelser i bestemmelsen er opfyldt ( jfr . Domstolens dom af 22 . oktober 1987 i sag 314/85, Foto-Frost, Sml . s . 4199 ).
19 Den foerste betingelse i den naevnte bestemmelse er, at afgifterne ikke er opkraevet som foelge af en fejl, som de kompetente myndigheder selv har begaaet . Det skal i saa henseende blot bemaerkes, at det fremgaar af sagen, at der i forbindelse med ekspeditionen til fri omsaetning blev foretaget en besigtigelse af mindst 60 varepartier, og at tariferingens rigtighed herved i 42 tilfaelde blev bekraeftet ved en udtrykkelig henvisning til indholdet af toldanmeldelsen . Endvidere fastslog toldpersonalet i 17 andre tilfaelde, at de besigtigede varer bestod af reoler i adskilt stand . Eftersom de omhandlede varer imidlertid faktisk henhoerte under en anden toldposition end den, der var angivet i de naevnte toldanmeldelser, blev de omtvistede afgifter ikke opkraevet som foelge af en fejl hos de kompetente myndigheder .
20 Det skal herefter undersoeges, om sagsoegeren i forbindelse med toldangivelsen overholdt samtlige bestemmelser i de gaeldende forskrifter .
21 Kommissionen har anfoert, at sagsoegerens toldangivelse kunne misforstaas, navnlig som foelge af den varebetegnelse, der anvendtes indtil maj 1981, nemlig "bygningsvaerksdele af trae, roedgran/aedelgran ". Sagsoegeren anmeldte foelgelig ikke varerne korrekt og overholdt ikke samtlige bestemmelser i de gaeldende forskrifter .
22 Det bemaerkes indledningsvis, at de gaeldende forskrifter omfatter faellesskabsbestemmelser saavel som nationale forskrifter, der supplerer eller efter omstaendighederne gennemfoerer faellesskabsbestemmelserne .
23 I Forbundsrepublikken Tyskland findes forskrifterne om indholdet af tolderklaeringen navnlig i §12 i Zollgesetz ( toldloven ) og i §20 i Allgemeine Zollordnung ( gennemfoerelsesbekendtgoerelsen til toldloven ). I henhold til §12, stk . 1, i Zollgesetz, der vedroerer toldanmeldelsen, skal klarereren for den vare, der anmeldes til fortoldning, oplyse de egenskaber mv ., der er relevante for proceduren, samt anfoere toldpositionen . I henhold til §20 i Allgemeine Zollordnung skal toldanmeldelserne indeholde diverse oplysninger, bl . a . vedroerende
"...
4 . varens art, egenskaber og efter omstaendighederne anvendelsesformaal, og beskrevet med en saadan klarhed, at den begaerede toldprocedure kan gennemfoeres,
...".
24 Disse nationale toldforskrifter skal fortolkes i lyset af Raadets direktiv 79/695/EOEF af 24 . juli 1979 om harmonisering af fremgangsmaaderne ved varers overgang til fri omsaetning ( EFT L 205, s . 19 ). I henhold til direktivets artikel 3, stk . 1, skal angivelsen om overgang til fri omsaetning indeholde
"de oplysninger, de er noedvendige for at identificere varerne og for anvendelsen af importafgifter samt de oevrige bestemmelser vedroerende varernes overgang til fri omsaetning ".
25 Disse krav er i oevrigt - efter de i sagen omhandlede faktiske omstaendigheder - blevet naermere fastlagt ved Kommissionens direktiv 82/57/EOEF af 17 . december 1981 om fastsaettelse af visse gennemfoerelsesbestemmelser til Raadets direktiv 79/695/EOEF om harmonisering af fremgangsmaaderne ved varers overgang til fri omsaetning ( EFT 1982 L 28, s . 38 ). I henhold til naevnte direktivs artikel 2 skal angivelsen om overgang til fri omsaetning bl.a . indeholde foelgende oplysninger,
"...
g)varernes position eller underposition ifoelge nomenklaturen i den faelles toldtarif samt en varebeskrivelse af de paagaeldende varer ifoelge denne nomenklatur eller en beskrivelse, der er tilstraekkelig noejagtig til, at toldmyndighedens straks og utvetydigt kan fastslaa, at varerne henhoerer under den angivne position eller underposition;
(( og )) ...
m)enhver anden oplysning, der maatte vaere noedvendig for anvendelsen af de bestemmelser, der gaelder for de i angivelsen anfoerte varers overgang til fri omsaetning ."
De tidligere naevnte tyske bestemmelser er i overensstemmelse med disse naermere forskrifter i direktiv 82/57/EOEF .
26 Det fremgaar i det hele af de naevnte bestemmelser, at klarereren skal meddele toldmyndighederne alle oplysninger, der er noedvendige med henblik paa den angivne toldbehandling af den paagaeldende vare . Isaer hvor fritagelse for importafgifterne beror paa tariferingen af varen - som f . eks . ved anvendelsen af den generelle praeferenceordning for visse produkter - indebaerer denne forpligtelse tillige, at den rette position i Den Faelles Toldtarif anfoeres . Saafremt en vare alene paa grundlag af sin betegnelse eller ydre kendetegn ikke tilstraekkeligt sikkert kan henfoeres under en bestemt position i Den Faelles Toldtarif, paahviler det klarereren at give enhver yderligere relevant oplysning, isaer vedroerende varens egenskaber og anvendelse, saaledes at den kan tariferes rigtigt .
27 Det skal herefter undersoeges, om sagsoegeren har overholdt de naevnte forpligtelser, der paahviler en klarerer .
28 Det skal herved foerst bemaerkes, at de omtvistede varer - reoler af trae - ikke naevnes i Den Faelles Toldtarifs nomenklatur . Der maa foelgelig tages stillling til, om de naevnte varer under hensyn til deres karakter af moebler skulle henfoeres under kapitel 94 eller under kapitel 44, nemlig som varer af trae . Det maa dog heved bemaerkes, at saafremt man vil haevde, at reoler af trae - som efter ordets gaengse betydning normalt er beregnet til opbevaring af genstande af forskellig art - ikke er moebler, forudsaetter dette, at der gives saerlige oplysninger om de paagaeldende reolers anvendelse samt en noejagtig beskrivelse af deres egenskaber .
29 I den foreliggende sag valgte sagsoegeren at anmelde traereolerne under pos . 44.28 D II i Den Faelles Toldtarif, der omhandler "andre varer af trae, i andre tilfaelde ". Det ses uden videre, at denne benaevnelse er saerdeles ubestemt . Efter de i det foregaaende anfoerte principper kraevedes de paagaeldende varer derfor beskrevet med en saadan klarhed, at toldmyndighederne utvetydigt kunne fastslaa, at de ikke skulle tariferes under en position med en mere specificeret varebeskrivelse, men under den i anmeldelsen anfoerte position . Dette krav maatte saa meget mere fastholdes, som de omtvistede reoler ved overgangen til fri omsaetning ikke var samlede, hvilket yderligere vanskeliggjorde tariferingen .
30 Det maa fastslaas, at de af sagsoegeren givne beskrivelser i toldanmeldelserne ikke opfylder de naevnte krav . Den Faelles Toldtarif har saaledes ingen position med betegnelsen "bygningsvaerksdele af trae, roedgran/aedelgran", som blev anvendt for Nico-reolerne fra oktober 1980 til maj 1981 . Det fremgaar endvidere ikke af denne betegnelse, at der faktisk var tale om reoler, og betegnelsen tilsloerer foelgelig en af varens vaesentligste egenskaber, der er relevante for dens tarifering . Betegnelsen "reoler af gran, i adskilt stand", som anvendtes efter maj 1981, saavel som betegnelsen "stativer af gran", for Viktor-reolerne gjorde det heller ikke muligt at fastslaa med den fornoedne sikkerhed, om de paagaeldende varer var moebler eller - alternativt - ikke naermere specificerede varer af trae uden moebelkarakter . Da der bestaar en formodning for, at reoler af trae skal betragtes som moebler, paahvilede det sagsoegeren at fremlaegge alle fornoedne oplysninger angaaende de omhandlede varers egenskaber og anvendelse, naar selskabet anmeldte varerne som henhoerende under pos . 44.28 D II i Den Faelles Toldtarif . Det var under de konkrete omstaendigheder saa meget vigtigere, at dette krav blev efterkommet, som de omhandlede varer via den af sagsoegeren valgte toldposition blev fritaget for importafgifter, hvilket ikke var tilfaeldet for den anden toldposition, der muligvis kunne anvendes .
31 Herefter ses sagsoegeren ikke at have overholdt samtlige bestemmelser i de gaeldende forskrifter i forbindelse med toldangivelsen .
32 Da efterfoelgende opkraevning af de omtvistede importafgifter kun kan undlades, saafremt samtlige betingelser i henhold til artikel 5, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 1697/79 er opfyldt, vil sagsoegte vaere at frifinde, uden at det er noedvendigt at undersoege, om sagsoegeren handlede i god tro .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
33 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, som taber sagen, til at afholde sagens omkostninger . Sagsoegeren har tabt sagen og boer derfor afholde sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( Tredje Afdeling )
1 ) Sagsoegte frifindes .
2 ) Sagsoegeren betaler sagens omkostninger .