CELEX: 62003TJ0204
Konkurrens
artikel 81 EG
artikel 82 EG
Distribution av reservdelar
Parallellimport
Klagomål
Beslut att inte vidta åtgärder

Bakgrund till talan
A –
Berörda bolag
1       Sökanden, som har framställt klagomål, är ett franskt företag som importerar och säljer reservdelar till anläggningsmaskiner
i Europa och Afrika. Dess främsta leverantörer finns i Europeiska unionen och Förenta staterna.
2       Det bolag som klagan avser, Caterpillar Inc., är ett amerikanskt företag som tillverkar och säljer anläggningsmaskiner och
dithörande reservdelar. Försäljningen av dessa varor i Europa och Afrika sker genom ett schweiziskt dotterbolag med namnet
Caterpillar Overseas. År 1990 inrättade Caterpillar Overseas ett belgiskt dotterbolag med namnet Caterpillar Export Services
(CES), för att administrera och kontrollera exporten från ett geografiskt område till ett annat av reservdelar som tillverkats
av Caterpillar.
B –
Administrativa förfaranden
1.
Förfarande som inletts av kommissionen mot Caterpillar
3       År 1963 underrättade Caterpillar kommissionen om sitt standarddistributionsavtal för företagets produkter i Europa. En uppdatering
har skett ett flertal gånger, bland annat åren 1983 och 1992. Innan Haladjian inkom med sitt klagomål i oktober 1993 hade
andra återförsäljare redan inkommit med klagomål mot Caterpillar.
4       Till följd av dessa klagomål sände kommissionen den 12 maj 1993 ett meddelande om anmärkningar till Caterpillar (nedan kallat
meddelandet om anmärkningar), i vilket företaget klandrades för att det lade på en serviceavgift på försäljning utanför Förenta
staterna, tillämpade diskriminerande priser och förbjöd försäljning till återförsäljare när det framkom att dessa hade för
avsikt att exportera.
5       Den 27 augusti 1993 tog Caterpillar ställning till meddelandet om anmärkningar genom att bestrida förekomsten av alla överträdelser
i fråga.
2.
Förfarande som inletts till följd av Haladjians klagomål
6       Den 18 oktober 1993 framställde sökanden en ansökan till kommissionen enligt artikel 3 i rådets förordning nr 17 av den 6
februari 1962, första förordningen om tillämpning av fördragets artiklar [81] och [82] (EGT 1962, 13, s. 204; svensk specialutgåva,
område 8, volym 1, s. 8) angående Caterpillars påstådda överträdelser av dessa sistnämnda bestämmelser (nedan kallat klagomålet).
7       Den 25 januari 1994 inkom Caterpillar med sina synpunkter på klagomålet.
8       Den 23 maj 1994 kommenterade Haladjian dessa synpunkter samt Caterpillars svar på meddelandet om anmärkningar.
9       I samband med sin granskning gjorde kommissionen den 6 och den 7 juli 1995 en inspektion hos vissa av Caterpillars europeiska
distributörer. Kommissionen sände också olika förfrågningar om upplysningar till Caterpillars europeiska distributörer i september
1995 och därefter i februari 1996, och de sista svaren på dessa erhölls i april 1996.
10     Haladjian har också i flera skrivelser till kommissionen inkommit med nya handlingar. Bland annat översände företaget till
kommissionen den 11 augusti 2000 en sammanställning av alla klagomålets delar som bilagts handlingarna i dess klagomål.
11     Genom skrivelse av den 19 juli 2001, i enlighet med artikel 6 i kommissionens förordning (EG) nr 2842/98 av den 22 december
1998 om hörande av parter i vissa förfaranden enligt artiklarna [81] och [82] i EG-fördraget (EGT L 354, s. 18), underrättade
kommissionen sökanden om sin avsikt att inte vidta åtgärder till följd av klagomålet (nedan kallad skrivelsen enligt artikel
6).
12      Den 22 oktober 2001 överlämnade sökanden sina synpunkter på skrivelsen enligt artikel 6 till kommissionen.
13     Den 1 april 2003 beslutade kommissionen formellt att lämna klagomålet utan avseende (nedan kallat det omtvistade beslutet).
14     I en skrivelse av den 8 maj 2003 informerade kommissionen Caterpillar om att man efter att ha gått igenom svaret på meddelandet
om anmärkningar och de upplysningar man därefter fått hade beslutat att dra tillbaka anmärkningarna och avskriva ärendet.

Förfarandet och parternas yrkanden
15     Genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 10 juni 2003 väckte sökanden förevarande talan.
16     I en skrivelse av den 2 oktober 2003, som kompletterades den 16 oktober 2003, begärde Caterpillar och Caterpillar Group Services
att få intervenera till stöd för kommissionens yrkanden.
17     Genom beslut av ordföranden för förstainstansrättens femte avdelning den 5 december 2003 tilläts Caterpillar och Caterpillar
Group Services intervenera till stöd för kommissionens yrkanden, och begäran om konfidentiell behandling bifölls.
18     Caterpillar och Caterpillar Group Services (nedan kallade Caterpillar) inkom med en interventionsinlaga den 2 februari 2004.
Den 22 och den 20 april 2004 yttrade sig sökanden och kommissionen om interventionsinlagan.
19     På grundval av referentens rapport beslutade förstainstansrätten (första avdelningen) att inleda det muntliga förfarandet,
och som åtgärd för processledning ombads kommissionen att informera om hur det förfarande som inletts mot Caterpillar till
följd av meddelandet om anmärkningar hade avslutats. I en skrivelse av den 8 mars 2006 som registrerades vid förstainstansrättens
kansli den 10 mars 2006 besvarade kommissionen denna fråga från förstainstansrätten.
20     Parterna utvecklade sin talan och svarade på förstainstansrättens frågor vid förhandlingen den 28 mars 2006.
21     Sökanden har yrkat att förstainstansrätten skall
–       ogiltigförklara det omtvistade beslutet,
–       förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna,
–       förplikta intervenienterna att bära sina egna kostnader samt sina egna kostnader i samband med interventionen.
22     Kommissionen har yrkat att förstainstansrätten skall
–       ogilla talan,
–       förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.
23     Intervenienterna har yrkat att förstainstansrätten skall
–       ogilla talan,
–       förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.

Rättslig bedömning
A –
Inledande synpunkter på omfattningen av de skyldigheter som åligger kommissionen vid utredningen av ett klagomål om åsidosättande
av artiklarna 81 EG och 82 EG
24     Inledningsvis har parterna redogjort för de skyldigheter som åligger kommissionen vid utredningen av ett klagomål, undersökt
vilken bevisning och motivering man har rätt att begära av kommissionen i detta sammanhang samt diskuterat omfattningen av
förstainstansrättens kontroll, om talan väcks mot ett beslut om avslag på ett klagomål.
25     Förstainstansrätten har inledningsvis konstaterat att det i det omtvistade beslutet, efter en prövning av om artikel 81.1
EG och artikel 82 EG kan tillämpas, fastslås att den bevisning som Haladjian lagt fram vid det administrativa förfarandet,
framför allt i svaret på skrivelsen enligt artikel 6, ”inte har gjort det möjligt att vidta åtgärder till följd av [klagomålet]”
och klagomålet lämnas följaktligen utan avseende. Mot denna bakgrund skall det erinras om klagandens rättigheter och kommissionens
skyldigheter vid avslag på ett klagomål om att artiklarna 81 EG och 82 EG åsidosatts.
26     Klaganden har således rätt att bli informerad och att kommentera kommissionens skäl för att inte vidta åtgärder till följd
av klagomålet innan kommissionen fattar ett sådant beslut. Förordningarna nr 17 och nr 2842/98, som är tillämpliga i detta
fall, ger personer som framställer klagomål till kommissionen enligt artikel 3 i förordning nr 17 processuella rättigheter.
Bland dessa rättigheter återfinns de rättigheter som avses i artikel 6 i förordning nr 2842/98, och som föreskriver att kommissionen,
om den anser att det på grundval av den information den fått inte finns tillräckliga skäl för att vidta åtgärder till följd
av klagomålet, skall informera klaganden om sina skäl och fastställa en tidsfrist inom vilken klaganden kan inkomma med skriftliga
synpunkter.
27     Varken förordning nr 17 eller förordning nr 2842/98 innehåller emellertid några uttryckliga bestämmelser om hur ett klagomål
skall behandlas i sak eller om kommissionens eventuella undersökningsplikt när det gäller handläggningen av detsamma (förstainstansrättens
dom av den 18 september 1992 i mål T-24/90, Automec mot kommissionen, REG 1992, s. II-2223, punkt 72; svensk specialutgåva,
volym 13, s. II-61). Det skall här noteras att kommissionen inte är skyldig att inleda förfaranden för att fastställa eventuellt
åsidosättande av gemenskapsrätten (se analogt domstolens dom av den 14 februari 1989 i mål 247/87, Star Fruit mot kommissionen,
REG 1989, s. 291, 301) och att klagandens rättigheter enligt förordningarna nr 17 och 2842/98 inte omfattar rätten att få
ett slutligt beslut vad beträffar förekomsten av den påstådda överträdelsen (domstolens dom av den 18 oktober 1979 i mål 125/78,
GEMA mot kommissionen, REG 1979, s. 3173, punkterna 17 och 18; svensk specialutgåva, volym 4, s. 579).
28     Det är på grundval av dessa principer som det i rättspraxis har slagits fast att eftersom kommissionen inte är skyldig att
ta ställning till huruvida en överträdelse föreligger, kan den inte vara förpliktad att göra en utredning, eftersom en sådan
inte kan ha något annat syfte än att söka finna bevis för förekomsten av en överträdelse, något den inte är skyldig att fastställa
(domen i det ovannämnda målet Automec mot kommissionen, punkt 76). Om en sådan utredning ändå gjorts finns det vidare ingen
bestämmelse i sekundärrätten som ger klaganden rätt att kräva att kommissionen fortsätter förfarandet fram till det stadium
där den kan fatta ett slutligt beslut om en påstådd överträdelse (domstolens dom av den 17 maj 2001 i mål C-449/98 P, IECC
mot kommissionen, REG 2001, s. I-3875, punkt 35). Kommissionens befogenhet att göra skönsmässiga bedömningar inom ramen för
handläggningen av ett klagomål är inte beroende av hur långt utredningen av ärendet har kommit (domen i det ovannämnda målet
IECC mot kommissionen, punkt 37).
29     Mot bakgrund av dessa omständigheter har förstainstansrätten slagit fast att när kommissionen har beslutat att inleda en undersökning
av ett klagomål skall den, utom i vederbörligen motiverade fall, göra detta med den omsorg, den noggrannhet och den uppmärksamhet
som krävs för att med full kännedom om saken kunna bedöma de faktiska och rättsliga omständigheter som klagandena underställt
kommissionen för bedömning (förstainstansrättens dom av den 29 juni 1993 i mål T-7/92, Asia Motor France m.fl. mot kommissionen,
REG 1993, s. II‑669, punkt 36; svensk specialutgåva, volym 14, s. II-81 och förstainstansrättens dom av den 21 mars 2001 i
mål T-206/99, Métropole Télévision mot kommissionen, REG 2001, s. II-1057, punkt 59).
30     Det är mot bakgrund av dessa överväganden som förstainstansrätten kommer att pröva huruvida det omtvistade beslutet, enligt
vilket klagomålet lämnas utan avseende, innehåller en lämplig prövning av de faktiska och rättsliga omständigheter som underställts
kommissionen för bedömning inom ramen för det administrativa förfarandet. Det bör påpekas att domstolsprövningen av en rättsakt
från kommissionen som inbegriper komplicerade ekonomiska bedömningar, som fallet är i fråga om påstådda överträdelser av artiklarna
81 EG och 82 EG, är begränsad till en granskning av att förfarandereglerna iakttas, att motiveringen är tillräcklig, att bedömningen
av omständigheterna är materiellt riktig, samt att det inte har förekommit något uppenbart misstag i bedömningen eller maktmissbruk
(domstolens dom av den 17 november 1987 i de förenade målen 142/84 och 156/84, BAT och Reynolds mot kommissionen, REG 1987,
s. 4487, punkt 62, svensk specialutgåva, volym 9, s. 247, och av den 15 juni 1993 i mål C-225/91, Matra mot kommissionen,
REG 1993, s. I-3203, punkterna 23 och 25, svensk specialutgåva, volym 14, s. 213, samt domen i det ovannämnda målet Asia Motor
France m.fl. mot kommissionen, punkt 33).
B –
Allmän presentation av ”CES-systemet”, Haladjians anmärkningar och det omtvistade beslutet
31     Haladjians klagomål avser de ändringar av försäljningssystemet för reservdelar som vidtogs av Caterpillar från och med 1982
för att begränsa parallellimporten till Europa från Förenta staterna.
1.
Beskrivning av CES-systemet
32     Caterpillar har för försäljningen av sina produkter delat in världen i olika geografiska områden (nedan kallade handelszoner),
bland andra Förenta staterna, EG/Efta-området och Afrika, och har anförtrott 181 oberoende distributörer i 160 länder försäljningen
av sina anläggningsmaskiner och dithörande reservdelar. Caterpillars distributörer i EG/Efta-området har inte några exklusiva
försäljningsrättigheter i sitt område. Caterpillar har således två distributörer i Italien (varav en är Maia), två distributörer
i Förenade kungariket (varav en är Leverton) och en enda i Frankrike (Bergerat).
33     Caterpillar fastställer inte försäljningspriserna åt sina distributörer. Det står var och en av dem fritt att fastställa sina
priser utifrån inköpspriset, valutakursförändringar, marknadsföringskostnader samt lokala konkurrensförhållanden. Enligt de
uppgifter som framkommit vid det administrativa förfarandet är de amerikanska distributörernas priser lägre än de europeiska
distributörernas, vilka är lägre än de afrikanska distributörernas. De europeiska distributörernas priser varierar också avsevärt
mellan olika länder.
34     Fram till år 1982 hade Caterpillar inte några begränsningar vad gällde reservdelshandeln mellan handelszonerna. Reservdelsåterförsäljarna
och användarna av delarna kunde även helt fritt handla med dessa inom en och samma handelszon (som exempelvis EG/Efta-området).
År 1982 konstaterade Caterpillar emellertid att flera återförsäljare utnyttjade prisskillnaderna i olika handelszoner för
att ägna sig åt omfattande import från ett område till ett annat. Enligt Caterpillar äventyrade denna handel lönsamheten för
deras distributörer som hade gjort stora investeringar för att uppfylla kraven på en effektiv och konkurrenskraftig försäljning
av anläggningsmaskiner.
35     Caterpillar beslutade från och med år 1982 att begränsa försäljningen av reservdelar från en handelszon till en annan (nedan
kallat försäljning mellan handelszonerna). Därför informerade Caterpillar sina amerikanska distributörer i en skrivelse av
den 24 september 1982 om att företagets reservdelar inte fick säljas till en återförsäljare som exporterade dem från det landet.
I en skrivelse av den 15 december 1982 informerade Caterpillar också sina europeiska distributörer om att reservdelarna inte
fick säljas vidare till en återförsäljare för att exporteras utanför Förenta staterna eller länderna i EG/Efta-området.
36     Eftersom dessa förhållningsorder inte följdes informerade Caterpillar sina distributörer i världen i en skrivelse av den 2
februari 1990 om inrättandet av Caterpillar Export Services (CES) för att styra och kontrollera försäljningen mellan handelszonerna
(nedan kallat CES-systemet). Caterpillar gav också sina distributörer en periodiskt uppdaterad lista över de återförsäljare
som bedrev handel i flera zoner, för att rikta deras uppmärksamhet mot detta och uppmana dem att kontrollera destinationen
för de beställda delarna (nedan kallad listan över de återförsäljare som bedriver verksamhet i flera handelszoner). Enligt
det omtvistade beslutet bestämmer den enskilde distributören dock själv om detta kontrollförfarande för reservdelarnas destination
skall användas.
37     Med tillämpning av CES-systemet säljs de reservdelar som tillverkats av Caterpillar enligt nedanstående principer.
38     För det första kan slutanvändaren fritt köpa Caterpillars reservdelar var som helst i Europa eller inom andra handelszoner.
39     För det andra kan den europeiska återförsäljaren köpa reservdelar för återförsäljning i EG/Efta-länderna hos vilken distributör
som helst i dessa länder. På så sätt kan han bygga upp lager. CES-systemet är inte tillämpligt på den europeiska återförsäljare
som köper i ett land i EG/Efta-området för att sälja vidare till ett annat land i detta område.
40     För det tredje kan den europeiska återförsäljare som gör sina inköp i Förenta staterna för att sälja i EG/Efta-området fortfarande
köpa reservdelar hos Caterpillars amerikanska distributörer på villkor att de går till väga på ett särskilt sätt som innebär
att man följer två grundläggande regler. Dels måste den europeiska återförsäljaren för att erhålla en kundkod anmäla till
CES för vilken europeisk kund han köper delarna, dels måste den amerikanska distributören anmäla till Caterpillar att han
beställt reservdelar för en europeisk återförsäljare för export till EG/Efta-området. Caterpillar fakturerar då denna distributör
ett pris som är cirka 10 procent högre än det pris som normalt faktureras för reservdelar avsedda för den amerikanska marknaden
(nedan kallat priset för de amerikanska distributörerna). Caterpillar motiverar denna uppräkning av priset med att man vill
överföra en del av vinsten som affären resulterar i till distributören i Europa som ansvarar för efterservicen av anläggningsmaskinen
i fråga. Det står emellertid den amerikanska distributören fritt att sätta det pris han vill för den europeiska återförsäljaren.
41     Samma förfarande tillämpas i det fall då den europeiska återförsäljaren vill köpa i Europa för att sälja vidare till Afrika.
2.
Redogörelse för Haladjians anmärkningar
42     I sitt klagomål, som bland annat kompletterats med sammanställningen av den 11 augusti 2000, har Haladjian anfört att de kritiserade
förfarandena utgör överträdelser av artiklarna 81 EG och 82 EG. Särskilt skulle CES-systemet som sådant vara ett avtal mellan
företag i den mening som avses i artikel 81 EG och formerna för genomförandet av det är bland annat för Haladjian sådana att
det begränsar konkurrensen inom gemenskapen. Haladjian hävdar således att Caterpillar förbjuder sina distributörer att bedriva
försäljning mellan de olika handelszonerna – exempelvis export av reservdelar från Förenta staterna till EG/Efta-området –
samt försäljning till reservdelsåterförsäljare i andra länder inom EG/Efta-området (nedan kallat försäljning inom gemenskapen)
– exempelvis från Italien till Frankrike.
43     Vad gäller försäljningen mellan handelszonerna, anser Haladjian att begränsningen av företagets reservdelsinköp från Förenta
staterna till att gälla endast sådana delar som en europeisk kund faktiskt anlitat företaget för att köpa hindrar företaget
från att tillgodose den europeiska marknaden på ett tillfredsställande sätt, genom att frånta det möjligheten att hålla ett
tillräckligt stort lager av reservdelar, och på så sätt snedvrider konkurrensen. Haladjian vidhåller också att det tioprocentiga
påslaget på priset för de amerikanska distributörerna vid försäljning på export utgör en konkurrensbegränsning som påverkar
handeln mellan medlemsstaterna.
44     Vad gäller försäljning inom gemenskapen menar Haladjian att Caterpillar och dess europeiska distributörer förbjuder all parallellimport
mellan gemenskapens medlemsstater, vilket skadar konkurrensen och påverkar handeln negativt.
3.
Det omtvistade beslutet och Haladjians talan
45     Efter att ha beskrivit CES-systemet och redovisat resultaten av den skyndsamma undersökningen för att pröva om Haladjian hade
skäl för sina påståenden redogörs i det omtvistade beslutet för skälen till att kommissionen anser att det på grundval av
den information som den hade tillgång till inte fanns tillräckliga skäl för att vidta åtgärder till följd av klagomålet. I
kommissionens rättsliga bedömning görs en åtskillnad mellan försäljningen mellan handelszonerna, som görs inom ramen för CES-systemet
och försäljningen inom gemenskapen.
46     Vid bedömningen av om ”artikel [81.1 EG] skall tillämpas på avtal och samordnade förfaranden avseende [försäljning mellan
handelszonerna]” anges i det omtvistade beslutet att CES-systemet inte isolerar gemenskapsmarknaden, eftersom det varken i
sak eller rättsligt förbjuder konkurrens från reservdelar som importerats till lägre priser än de europeiska. Av beslutet
framgår således dels att de europeiska återförsäljarna i EG/Efta-området kan handla fritt och utan några begränsningar av
distributörer i detta område, dels att dessa återförsäljare fortfarande kan göra sina inköp i Förenta staterna inom ramen
för CES-systemet (det omtvistade beslutet, punkt 7.2, fjärde stycket).
47     Av det omtvistade beslutet framgår visserligen att denna inköpskälla är skyldig att uppge reservdelarnas slutanvändare men
denna skyldighet begränsar inte på något påtagligt sätt handeln mellan Förenta staterna och Europa, och snedvrider inte konkurrensen
inom gemenskapen. De omständigheterna att importen från Förenta staterna fortfarande är möjlig och lönsam, att marknaden således
inte är avskärmad och att Haladjian i praktiken fortsätter att använda sig av denna alternativa källa tyder på detta (det
omtvistade beslutet, punkt 7.2, fjärde stycket, och punkt 7.2, slutsatsen, första strecksatsen).
48     Av det omtvistade beslutet framgår också att skillnaden på 10 procent mellan priserna för de amerikanska distributörerna och
de priser som gäller vid försäljningen mellan handelszonerna inte är så stor i förhållande till den amerikanska och europeiska
prisskillnaden på reservdelar och neutral vad gäller konkurrensen mellan återförsäljarna på den europeiska marknaden. Den
inverkan som prispåslaget kan ha på konkurrensen mellan de återförsäljare som importerar från Förenta staterna och de officiella
distributörerna i EG/Efta-länderna är således ytterst liten (det omtvistade beslutet, punkt 7.2, fjärde stycket och punkt 7.2,
slutsatsen, första strecksatsen).
49     I bedömningen av om ”artikel [81.1 EG] skall tillämpas på [försäljning inom gemenskapen]” anges i det omtvistade beslutet
att CES-systemet inte innehåller några konkurrensbegränsningar med hänsyn till klagomålets föremål. Enligt beslutet gäller
CES-systemet endast vid försäljning mellan handelszonerna och ifrågasätter inte rätten att köpa och sälja fritt inom EG/Efta-området.
Slutanvändarna och de europeiska återförsäljarna kan fritt köpa reservdelar av vilken distributör som helst i EG/Efta-området
som godkänts av Caterpillar, förutsatt att de reservdelar som inhandlats av återförsäljarna är avsedda för marknaden i länderna
inom detta område (det omtvistade beslutet, punkt 7.1).
50     Sökanden har i huvudsak åberopat tre grunder till stöd för sin talan. Den första grunden avser en uppenbart oriktig bedömning
av omständigheterna och en felaktig rättstillämpning vad beträffar tillämpligheten av artikel 81.1 EG på CES-systemet. Den
andra grunden avser en felaktig rättstillämpning vad beträffar tillämpligheten av artikel 82 EG på CES-systemet. Den tredje
grunden avser åsidosättande av förfarandereglerna och sökandens rättigheter.
C –
Den första grunden: En uppenbart oriktig bedömning av omständigheterna och en felaktig rättstillämpning vad beträffar tillämpligheten
av artikel 81.1 EG
51     Sökanden har anfört att det omtvistade beslutet innehåller flera uppenbart oriktiga bedömningar av de omständigheter som lagts
fram för kommissionen inom ramen för det administrativa förfarandet, vilka har lett till en felaktig rättstillämpning beträffande
bedömningen och klassificeringen av de aktuella avtalen och förfarandena med hänsyn till artikel 81 EG.
1.
Anmärkningarna avseende CES-systemet
52     Sökanden har inledningsvis hävdat att kommissionen gjort fel när den inte fastslog i det omtvistade beslutet att CES-systemet
i sig skapar hinder för handeln mellan medlemsstaterna genom påslaget på priset för de amerikanska distributörerna vid försäljning
mellan handelszoner och genom att beställningarna från de europeiska återförsäljarna från Förenta staterna begränsas till
att gälla endast reservdelar som de fått i uppdrag att köpa av en europeisk kund. Haladjian har vidare framfört tre separata
anmärkningar som avser listan över de återförsäljare som bedriver verksamhet i flera handelszoner, övervakningen av destinationen
för köp mellan de olika handelszonerna samt fördröjningen vid tilldelningen av koder för att identifiera transaktionerna inom
CES-systemet (nedan kallade CES-koderna).
a)     Begränsningens inverkan på försäljningen mellan handelszonerna
Parternas argument
53     Sökanden har anfört att CES-systemets globala karaktär och den försäljningsbegränsning den för med sig mellan handelszonerna
inte kan skiljas från gemenskapsaspekten och att dess inverkan måste bedömas konkret och inte abstrakt. Man kan således inte
med framgång hävda att CES-systemet inte har någon märkbar inverkan på konkurrensen inom gemenskapen, eftersom det i det omtvistade
beslutet saknas en undersökning av den relevanta marknaden. Likaså är uppfattningen att importen till Europa från Förenta
staterna fortfarande skulle vara möjlig och lönsam, vilket innebär att den europeiska marknaden inte är avskärmad (se det
omtvistade beslutet, punkt 7.2, s. 25, första strecksatsen), således inte relevant för att avgöra om det förekommer konkurrensbegränsning
i den mening som avses i artikel 81 EG.
54     Sökanden har i detta avseende hävdat att det i det omtvistade beslutet inte dras några slutsatser av att de olika geografiska
marknaderna är strikt avskärmade, vilket framgår av följande tre omständigheter: Återförsäljarna kan inte, till skillnad från
slutanvändarna, fritt göra sina inköp i Förenta staterna. Sökanden själv – den enda alternativa leverantören inom gemenskapen
– kan inte bygga upp lager från Förenta staterna. Företagets marknadsandel i Frankrike har minskat avsevärt. Marknadsandelen
skall ha sjunkit från 30 procent år 1982 till 20 procent år 1993 och till mindre än 10 procent år 2003, och detta till förmån
för Bergerat, Caterpillars distributör i Frankrike, vilket skulle placera den strax över det tröskelvärde som enligt rättspraxis
medför att gemenskapsrätten är tillämplig (förstainstansrätten dom av den 21 oktober 2003 i mål T-368/00, General Motors Nederland
och Opel Nederland mot kommissionen, REG 2003, s. II-4491, punkt 153). Denna minskning är tillräcklig för att visa att konkurrensen
begränsas på det sätt som avses i artikel 81 EG. Med hänsyn till utvecklingen av denna del av marknaden skulle det inte ha
någon betydelse att antalet slutanvändare, för vilka Haladjian gör sina inköp i Förenta staterna inom ramen för CES-systemet,
har ökat mellan 2001 och 2003. Vidare bör hela marknaden, och inte bara sökandens situation, undersökas. För den europeiska
slutanvändare som söker en säljare som snabbt kan leverera lagervaror är inköpen från Förenta staterna inom ramen för CES-systemet
för närvarande inte en effektiv alternativ inköpskälla.
55     Sökanden har också hävdat att påslaget på priset för de amerikanska distributörerna vid export till Europa inte endast får
till följd en prisökning på 10 procent, eftersom det pris som faktiskt faktureras kan vara lägre än priset för de amerikanska
distributörerna på grund av de rabatter som Caterpillar vanligtvis lämnar till sina distributörer. Det framgår dock av flera
handlingar som Haladjian lämnat till kommissionen att Caterpillar vanligtvis inte lämnar några rabatter till distributörer
som säljer på export (se skrivelse av den 2 februari 1990 från Caterpillar till de amerikanska distributörerna och skrivelse
av den 28 juni 1993 från Caterpillar till detaljhandlarna (”sub-dealers”)). Merkostnaden för den amerikanska distributören,
och därmed också för den europeiska återförsäljaren och dennes kund, kan således vara mycket högre än vad som anges i det
omtvistade beslutet.
56     Kommissionen och Caterpillar har anfört att import från Förenta staterna fortfarande är möjlig och lönsam och att Haladjian
fortsätter att vara en alternativ leverantör för de europeiska användarna. De problem som Haladjian tagit upp kan således
inte i sig utgöra en konkurrensbegränsning i den mening som avses i artikel 81.1 EG, bland annat med hänsyn till kriterierna
i domstolens dom av den 28 april 1998 i mål C-306/96, Javico (REG 1998, s. I-1983, punkterna 16 och 25), enligt vilka inverkan
av de påstådda konkurrensbegränsningarna på handelsflödet mellan medlemsstaterna inte skall vara obetydlig utan snarare märkbar.
Förstainstansrättens bedömning
57     Förstainstansrätten konstaterar inledningsvis att försäljning mellan de olika handelszonerna är förbjuden enligt CES-systemet,
om den inte motsvarar den faktiska efterfrågan från en användare som anlitat en återförsäljare som mellanhand. I ett sådant
fall måste nämligen beställningen göras genom CES-systemet. Det har i detta avseende inte bestritts att en europeisk återförsäljare,
som exempelvis Haladjian, inte längre för egen räkning kan köpa reservdelar tillverkade av Caterpillar i Förenta staterna
för att bygga upp ett lager i syfte att tillgodose sina europeiska kunder, vilket var möjligt innan CES-systemet infördes.
Dessutom har priset för de amerikanska distributörerna höjts med cirka 10 procent vid försäljning mellan handelszonerna medan
det fortfarande står distributören i Förenta staterna fritt att begära det pris han vill av den europeiska återförsäljaren.
58     Dessa begränsningar av försäljningen mellan handelszonerna har i sin nuvarande utformning undersökts av kommissionen i samband
med de administrativa förfaranden som inletts avseende Caterpillar till följd av Haladjians klagomål. Caterpillar har i detta
sammanhang kunnat visa att den faktiska kostnaden för en anläggningsmaskin fördelar sig med hälften på maskinens inköpspris
och med hälften på reservdels- och underhållskostnader. I praktiken är det snarare försäljningen av reservdelar än av anläggningsmaskiner
som gör att distributörerna kan bära de kostnader som hänger samman med inrättandet av distributionsnätet. Mot bakgrund av
dessa omständigheter ville Caterpillar införa ett system för att bättre beakta distributörernas intressen, eftersom dessa
måste fullgöra vissa skyldigheter som återförsäljare inte har, vilka kan parallellimportera reservdelar utan att behöva bära
kostnaderna för distributionen av anläggningsmaskiner. Systemet är förenligt med intressena för Caterpillars kunder, eftersom
de vill ha tillgång till ett bra distributionsnät för att garantera underhåll och reparation av maskinerna. Vid förhandlingen
klargjorde Caterpillar att det i detta fall rörde sig om ett avgörande inslag i deras affärspolicy och att de förlitade sig
på kvaliteten hos sitt nätverk i konkurrensen med de andra tillverkarna av anläggningsmaskiner.
59     Det är mot denna bakgrund som situationen för Haladjian och andra oberoende återförsäljare måste bedömas. Det är inte tillräckligt
för Haladjian att kräva att den gynnsamma situationen före 1982 skall upprätthållas, då företaget utan några restriktioner
kunde göra sina inköp i Förenta staterna, eftersom det var just denna situation som satte integriteten och kvaliteten hos
Caterpillars världsomspännande distributionsnätverk på spel och som var anledningen till att CES-systemet inrättades. Det
är viktigt att på den punkten framhålla – vilket också görs i det omtvistade beslutet – att Haladjian fortfarande har möjlighet
att göra sina inköp i Förenta staterna, under förutsättning att företaget följer bestämmelserna i CES-systemet. Denna kvarstående
leveransmöjlighet är relevant såtillvida att Caterpillar får möjlighet att tillfredsställa behoven hos de kunder som vill
ha en annan reservdelsleverantör än den lokala distributören.
60     Det framgår av handlingarna i målet att Haladjian fortfarande är ganska aktiv vad beträffar parallellimport från Förenta staterna
till EG/Efta-området, eftersom det totala antalet slutanvändare företaget registrerat sig för hos CES för försäljning mellan
handelszonerna har ökat med mer än 20 procent mellan åren 2001 och 2003 och att företagets inköp i Förenta staterna via CES-systemet
under denna period har ökat med nästan 40 procent. Haladjian har således anpassat sig till de nya bestämmelserna enligt CES-systemet,
och om man förutsätter att påståendet att företaget skulle vara den enda kvarvarande alternativa leverantören inom gemenskapen
kan bevisas har detta gett företaget möjlighet att utöka sin verksamhet i Frankrike gentemot andra medlemsstater.
61     Beträffande argumentet om Haladjians minskade marknadsandelar i Frankrike skall det konstateras att detta argument inte är
tillräckligt övertygande, eftersom det baserar sig på en jämförelse mellan Bergerats totala omsättning och Haladjians omsättning,
utan hänsyn till att Bergerat säljer andra varor än Caterpillars varor och erbjuder fler tjänster än Haladjian, och att Haladjians
ursprungliga marknadsandel år 1982 (”ungefär en tredjedel av marknaden”) har beräknats utifrån en informell uppskattning som
gjordes av Bergerat år 1979 och rapporterades indirekt till Haladjian i en skrivelse från en kanadensisk distributör den 19
oktober 1981.
62     Beträffande sökandens argument, enligt vilket Caterpillars prisuppräkning för den amerikanska distributören vid export till
Europa inte endast får till följd en prisökning på 10 procent, eftersom det pris som faktiskt faktureras kan vara lägre än
priset för de amerikanska distributörerna på grund av de rabatter som Caterpillar vanligtvis lämnar till sina distributörer,
skall det konstateras – vilket också påpekas i det omtvistade beslutet (punkt 5.1, tredje stycket) – att Caterpillar inte
blandar sig i de amerikanska distributörernas slutliga pris vid försäljning mellan handelszonerna. Under alla omständigheter
har sökanden inte lagt fram något bevis för sina påståenden om att Caterpillar normalt sett inte ger några rabatter till distributörer
av det skälet att försäljningen sker för export. Sökanden har inte heller bevisat att de betydande prisskillnaderna mellan
Förenta staterna och EG/Efta-området på grund av CES-systemet neutraliserats till den grad att sådan export blir betydligt
mindre intressant kommersiellt sett och detta så mycket mindre som det står de amerikanska distributörerna fritt att erbjuda
rabatter inom sina egna marginaler. De bägge skrivelserna som sökanden hänvisat till i detta hänseende är inte övertygande,
eftersom den första av dessa, Caterpillars skrivelse av den 2 februari 1990 till de amerikanska distributörerna, inte innehåller
någon hänvisning till rabatter, och den andra, Caterpillars skrivelse av den 28 juni 1993 till detaljhandlarna, avser detaljhandlare
vars uppgift är att tillfredsställa Caterpillars kunder lokalt och inte att sälja på export.
63     Av vad som anförts ovan följer att kommissionen inte gjorde någon uppenbart oriktig bedömning då den fann att den bevisning
som sökanden åberopat för att stödja argumentet om att försäljningen mellan handelszonerna begränsats inte var tillräckligt
övertygande.
64     De övriga argumenten som sökanden framfört i detta hänseende är inte av sådant slag att denna slutsats kan ifrågasättas.
b)     Anmärkningen avseende listan över de återförsäljare som bedriver verksamhet i flera handelszoner
65     Sökanden har hävdat att även om listan över de återförsäljare som bedriver verksamhet i flera handelszoner inte officiellt
avser återförsäljare som bedriver handel inom gemenskapen, är det ändå i praktiken så att de återförsäljare som bedriver,
eller som är behöriga att bedriva, handel inom gemenskapen med nödvändighet upptas på denna ”svarta lista”. Skillnaden mellan
en europeisk återförsäljare, som bedriver verksamhet i en medlemsstat utifrån en annan medlemsstat och en återförsäljare som
agerar i flera olika handelszoner, och som omfattas av CES-systemet, är således endast teoretisk, och därför innehåller CES-systemet
i sig en konkurrensbegränsande komponent för de europeiska återförsäljare som ägnar sig åt försäljning inom gemenskapen, eftersom
listan ger Caterpillars distributörer möjlighet att lokalisera dem enbart genom det faktum att de betecknats som återförsäljare
som bedriver verksamhet i flera handelszoner.
66     Förstainstansrätten påpekar att sökanden, genom att påstå att alla återförsäljare inom gemenskapen också är återförsäljare
som bedriver verksamhet i flera handelszoner och upptagna på listan, inte har kunnat förklara varför detta skulle medföra
en begränsning av försäljningen inom gemenskapen eller mellan de olika handelszonerna. Sökanden har således inte förklarat
på vilket sätt detta – om man förutsätter att påståendet kan bevisas – har hindrat denne från att göra sina inköp i Förenta
staterna inom ramen för CES-systemet eller har kunnat inverka negativt på dennes försäljningsmöjligheter i Europa. Det framgår
av det omtvistade beslutet att det enda syftet med listan över de återförsäljare som bedriver verksamhet i flera av handelszonerna
är att informera Caterpillars distributörer om att den återförsäljare som presenterar sig som en reservdelsköpare för lokala
ändamål i själva verket kan vara en återförsäljare som har för avsikt att använda reservdelarna för handel mellan handelszonerna
i strid med CES-systemet.
67     Av vad som anförts ovan följer att sökandens anmärkning angående listan över de återförsäljare som bedriver verksamhet i flera
handelszoner inte kan godtas.
c)      Anmärkningen avseende övervakningen av destinationen för försäljningen mellan handelszonerna
68     Sökanden har bestritt påståendet i det omtvistade beslutet, enligt vilket den europeiska återförsäljare som upptas i listan
över de återförsäljare som bedriver verksamhet i flera handelszoner inte förvägras möjligheten att köpa reservdelar utan kan
underkastas den enskilde distributörens egen godtyckliga bedömning vid förfarandet för kontroll av destinationen för de varor
som inhandlats för att säljas i EG/Efta-området (det omtvistade beslutet, punkt 5.3, andra strecksatsen, femte stycket). I
själva verket är distributörernas påstådda godtyckliga bedömning en skyldighet som ålagts dem av Caterpillar. Distributörerna
måste följa bestämmelserna i CES-systemet för försäljning mellan handelszonerna och därför måste detta ovillkorligen kontrolleras
genom en faktisk övervakning av destinationen för de reservdelar som säljs till de europeiska återförsäljare som upptas i
listan över de återförsäljare som bedriver verksamhet i flera handelszoner. Det skulle således knappast spela någon roll ifall
Haladjian inte hade påstått att företaget genom en europeisk distributör varit underkastad en kontroll av destinationen för
de varor som inhandlats för att säljas i EG/Efta-området. Även om distributören vet att varans destination är EG/Efta-området
är han likväl inte skyldig att göra någon kontroll enligt CES-systemet. Eftersom Haladjian är etablerat i Frankrike, där priserna
är högre, måste dess inköp i de andra medlemsstaterna för vidareförsäljning i Frankrike betraktas som försäljning inom gemenskapen
och det är meningslöst att be företaget bevisa att det inom gemenskapen underkastats ett kontrollförfarande för de inhandlade
varornas destination. För övrigt har sökanden erinrat om att man genom skrivelsen från M.A. till Schmidt, av den 11 september
1990, kan fastställa att Haladjians import till hamnarna i Le Havre och Marseille övervakades av den franska distributören
Bergerat.
69     Förstainstansrätten påpekar att sökandens påstående, att kontrollen av destinationen för försäljning mellan de olika handelszonerna
skulle ha ålagts av Caterpillar och inte ha lämnats åt den berörda distributörens godtycke, inte räcker för att bevisa att
det omtvistade beslutet är felaktigt på denna punkt. Det framgår av Caterpillars skrivelse av den 13 december 1990, i vilken
innehållet i CES-systemet förklaras för distributörerna i EG/Efta-området, att det åligger distributören att fastställa om
de reservdelar han säljer till en återförsäljare inom EG/Efta-området har just det området som destination eller ett annat
geografiskt område. Kontrollen är således lämnad åt distributörens eget godtycke och han genomför den om han anser att det
behövs. I tveksamma fall ankommer det på distributören att fråga återförsäljaren om destinationen för de reservdelar han köper.
I händelse av vidareförsäljning utanför det berörda området, skall försäljningen omfattas av CES-systemet. Om så inte är fallet
krävs inga ytterligare formaliteter. I det fall en distributör från EG/Efta-området säljer till en återförsäljare i samma
område kan en sådan kontroll möjligen motiveras om distributören anser att det finns en risk för att reservdelarnas destination
är Afrika, då det ju skulle röra sig om en försäljning mellan handelszonerna. Man kan inte genom någon av handlingarna i målet
bevisa att Caterpillar ålägger sina distributörer systematisk kontroll av destinationen för de varor som säljs.
70     Sökandens hänvisning till skrivelsen av den 11 september 1990 från M.A. till Schmidt, enligt vilken Haladjians import till
hamnarna i Le Havre och Marseille från Förenta staterna övervakas av den franska distributören Bergerat, räcker inte för att
bevisa att det var Caterpillar och CES-systemet som krävde övervakningen. Denna handling hör hemma i ett särskilt sammanhang,
i vilket Bergerat och Caterpillar försökte identifiera Haladjians inköpskällor, då företaget fortsatte med sina inköp från
Förenta staterna utanför CES-systemet.
71     Det bör i alla händelser påpekas att sökanden inte bestritt bedömningen i det omtvistade beslutet, enligt vilken sökanden
inte har sagt att företaget varit underkastad en sådan kontroll av destinationen för reservdelar som inhandlats av en distributör
i EG/Efta-området, och inte heller har bevisat detta. Sökanden kan således inte på denna grund påstå att CES-systemet skulle
hindra försäljning inom gemenskapen.
72     Av vad som anförts ovan följer att sökandens anmärkning angående övervakningen av destinationen för försäljningen mellan handelszonerna
inte kan godtas.
d)     Anmärkningen avseende fördröjningen vid tilldelningen av CES-koder
73     Sökanden har anfört att den emellanåt fick CES-koder av Caterpillar med viss fördröjning, trots att sådana koder krävdes för
att efterkomma beställningarna från företagets kunder i Förenta staterna. Enligt sökanden måste man ta hänsyn till dessa fördröjningar
vid bedömningen av CES-systemets konkurrensbegränsande karaktär. Sökanden har i det hänseendet hävdat att resonemanget i punkt
5.4 i det omtvistade beslutet för att tillbakavisa hans påståenden inte tar hänsyn till den bevisning som lades fram i samband
med det administrativa förfarandet. Kommissionen ifrågasätter därmed vissa delar i en sammanställning som Haladjian fogat
till sina anmärkningar i skrivelsen enligt artikel 6, såsom att det saknas exempel som styrker påståendena och det faktum
att utgångspunkten för att beräkna fördröjningen i tilldelningen av koder inte var datumet för översändandet av denna begäran
till CES i Belgien utan datumet för översändandet av begäran till Förenta staterna, medan andra handlingar bevisar att Caterpillar
självt erkänner att dessa fördröjningar förekommit.
74     Förstainstansrätten har påpekat att sökanden i samband med det administrativa förfarandet inte lade fram någon handling eller
något bevis, och inte heller något indicium för att bevisa att de fördröjningar av tilldelningen av CES-koder som ibland uppstod
från och med det att CES-systemet inrättades hänger samman med att Caterpillar avsiktligt velat försvåra CES-systemet för
sökanden.
75     Det framgår av skriftväxlingen mellan Caterpillar och Haladjian i skrivelserna av den 21 och 28 maj 1993 att Caterpillar informerade
Haladjian om att tilldelningen av CES-koder krävde att vissa uppgifter hade lämnats i samband med att beställningarna inlämnades
och att de beställningssedlar som Haladjian skickat saknade några av dessa uppgifter.
76     Caterpillar svarade i en skrivelse av den 31 mars 2000 på Haladjians klagomål av den 7 mars 2000, enligt vilket vissa fördröjningar
av tilldelningen av koder skulle ha ägt rum under år 1999 och början av år 2000, att det aldrig hade funnits någon blockering
i tilldelningen av koder och att fördröjningarna berodde på de problem CES hade med att kontakta de personer som anlitat Haladjian
för att göra en beställning från Förenta staterna och att CES för att avhjälpa problemen hade beslutat att mjuka upp sitt
system genom att göra stickprovskontroller på vissa av beställningarna i stället för att kontrollera alla beställningar, vilket
varit fallet tidigare.
77     Av vad som anförts ovan följer att sökandens anmärkning angående fördröjningen av tilldelningen av CES-koder inte kan godtas.
78     Följaktligen kan inga av sökandens anmärkningar angående CES-systemets inneboende konkurrensbegränsande karaktär godtas.
2.
Anmärkningarna avseende Caterpillars skrivelse av den 15 december 1982 till företagets europeiska distributörer
79     Sökanden har, i samband med redogörelsen för de förändringar som gjordes i saluföringssystemet för Caterpillars produkter
från och med år 1982 (punkt 5.2) och bedömningen av tillämpligheten av artikel 81.1 EG på omtvistade avtal och förfaranden
inom EG/Efta-området (punkt 7.1), hävdat att det omtvistade beslutet grundar sig på en undermålig version av Caterpillars
skrivelse av den 15 december 1982 till sina europeiska distributörer. Enligt den version som tas upp i det omtvistade beslutet
bad Caterpillar sina distributörer i Europa att inte sälja reservdelar till en återförsäljare som ville exportera dessa utanför
Förenta staterna eller till länderna i EG/Efta-området. Den enda version som kan tas i beaktande är emellertid den version
av skrivelsen som Haladjian fick av Leverton, som är en av distributörerna i Förenade kungariket och av vilken det framgår
att förbudet mot att sälja utanför det beviljade området endast gällde Förenta staterna och inte länderna i EG/Efta-området,
vilket felaktigt skulle ha uppgetts i det omtvistade beslutet.
80     Sökanden har också gjort gällande att det omtvistade beslutet har fattats i strid med artikel 6 i förordning nr 2842/98, enligt
vilken klaganden måste ha fått tillfälle att inkomma med synpunkter på skälen för att inte vidta åtgärder till följd av hans
klagomål, med hänsyn till att den version av skrivelsen av den 15 december 1982 som beslutet grundar sig på inte är den version
som bifogats skrivelsen enligt artikel 6 och att kommissionen inte har informerat sökanden om vilken tolkning och betydelse
denna handling skulle ges i det slutliga beslutet (domstolens dom av den 25 oktober 1983 i mål 107/82, AEG mot kommissionen,
REG 1983, s. 3151, punkterna 26 och 27; svensk specialutgåva, volym 7, s. 287).
81     Kommissionen, som stöds av Caterpillar, har bestritt denna bedömning.
82     Förstainstansrätten vill först och främst påpeka att det inte finns två versioner av skrivelsen av den 15 december 1982, vilket
sökanden påstått, utan två olika skrivelser av samma datum, som Caterpillar har skickat till olika mottagare. Det kan konstateras
att innehållet i den skrivelse som nämns i det omtvistade beslutet väl motsvarar innehållet i den skrivelse av den 15 december
1982 som Caterpillar skickade till sina distributörer i EG/Efta-området (bilaga 46 i ansökan, sidan 1034). Det omtvistade
beslutet är således inte felaktigt på denna punkt. När det gäller den skrivelse av den 15 december 1982 som åberopats av sökanden,
skall det påpekas att denna skrivelse i själva verket motsvarar en skrivelse av samma datum som Caterpillar skickade till
de distributörer som inte hade tilldelats handelszoner tillhörande EG/Efta-området (bilaga 46 i ansökan, s. 1038, se även
bilaga 1 till interventionsinlagan). Kommissionen behövde således inte ta hänsyn till denna skrivelse för att bedöma tillämpligheten
av artikel 81.1 EG på omtvistade avtal och förfaranden inom EG/Efta-området.
83     Förstainstansrätten påpekar vidare att CES-systemet inte infördes förrän år 1990, och detta i syfte att avhjälpa problemet
med att instruktionerna från år 1982 till Caterpillars distributörer inte följdes. Det är således först från och med år 1990
som Caterpillar i praktiken kunnat styra och kontrollera exporten av reservdelar mellan olika handelszoner. Det framgår av
handlingarna i målet att Caterpillar i en skrivelse av den 13 december 1990 till samtliga distributörer inom gemenskapen,
som en följd av att den tyska distributören Zeppelin vägrat sälja till en belgisk återförsäljare, uttryckligen påmint om att
CES-systemet inte skulle tillämpas på återförsäljare som säljer till användare inom EG/Efta-området. Med stöd av denna handling
har således kommissionen verkligen kunnat fastslå att det i förevarande fall inte finns några skriftliga instruktioner från
Caterpillar till europeiska distributörer med uppmaning om att inte sälja till återförsäljare som vill köpa i ett land i EG/Efta-området
för att sälja vidare till ett annat land inom detta område, vilket också anges i det omtvistade beslutet i punkterna 6.1 och
7.1.
84     Sökanden kan heller inte med framgång åberopa ett åsidosättande av artikel 6 i förordning nr 2842/98, eftersom sökanden fick
de båda skrivelserna av den 15 december 1982 i samband med det administrativa förfarandet, såsom handlingar bifogade till
Caterpillars synpunkter på klagomålet av den 9 februari 1994, och kommenterade dem i sina synpunkter på skrivelsen enligt
artikel 6, genom att uppmärksamma kommissionen på vilken av versionerna av skrivelsen av den 15 december 1982 sökanden ansåg
vara den rätta och som skulle tas i beaktande i bedömningen av omtvistade avtal och förfaranden inom EG/Efta-området. Sökanden
kan således inte klandra kommissionen för att ha redogjort för innehållet i den skrivelse som Caterpillar faktiskt skickat
till sina distributörer i EG/Efta-området och för att ha dragit slutsatser av densamma.
85     Av vad som anförts ovan följer att sökandens anmärkningar angående skrivelsen av den 15 december 1982 från Caterpillar till
de europeiska distributörerna inte kan godtas.
3.
Anmärkningarna avseende handlingarna om Bergerat och dennes erbjudanden till Haladjians kunder
a)     Anmärkningen avseende Caterpillars skrivelse av den 19 juli 1990 till Bergerat
Det omtvistade beslutet
86     I samband med redovisningen av resultaten av undersökningen avseende förhållandet mellan Caterpillar och dess franska distributör
Bergerat redovisades också innehållet i en skriftväxling mellan dessa båda företag i det omtvistade beslutet i punkt 6.2.
Det handlar dels om en skrivelse av den 10 juli 1990 från Bergerat till Caterpillar, i vilken Bergerat klagar på det konkurrenstryck
företaget utsätts för på sitt område genom reservdelsimporten från Förenta staterna och begär att bli informerad om följderna
av CES-systemets införande i Förenta staterna, dels om skrivelsen av den 19 juli 1990, som svar från Caterpillar till Bergerat,
för att informera detta om att CES-systemets mål kommer att ha uppnåtts när inköpskällorna för Caterpillars reservdelsåterförsäljare
börjar uttömmas, och sedan tar slut. I skrivelsen av den 19 juli 1990 uppges också att syftet med CES-systemet är att få slut
på återförsäljarnas verksamhet samtidigt som man på bästa sätt försöker utveckla ytterligare försäljningsmöjligheter och inte
förlora något viktigt kontrakt avseende originalreservdelar tillverkade av Caterpillar (det omtvistade beslutet, punkt 6.2,
s. 11).
87     Enligt det omtvistade beslutet bekräftar dessa handlingar Caterpillars policy att via CES-systemet kontrollera försäljningen
mellan handelszonerna och att förhindra sådan försäljning utanför systemet. Till stöd för denna ståndpunkt uppges i det omtvistade
beslutet att även om Caterpillars skrivelse av den 19 juli 1990 tycks förorda en handelspolicy som syftar till att få slut
på återförsäljarnas verksamhet avses i denna skrivelse – läst i sitt sammanhang – i själva verket endast återförsäljarnas
import från Förenta staterna utanför CES-systemet. Denna tolkning styrks av att skrivelsen är ett svar på skrivelsen från
Bergerat av den 10 juli 1990, i vilken det företaget lyfte fram problemet med den strikta tillämpningen av CES-systemet för
export från Förenta staterna och av det faktum att ”det inte finns några bevis på att det införts en policy som syftar till
att stoppa återförsäljarnas import av reservdelar från Förenta staterna till Europa” (det omtvistade beslutet, punkt 6.2,
s. 12).
Parternas argument
88     Sökanden har anfört att det uttryckligen framgår av Caterpillars skrivelse av den 19 juli 1990 till Bergerat att syftet med
CES-systemet är att helt uttömma återförsäljarnas inköpskällor i Förenta staterna för originalreservdelar tillverkade av Caterpillar.
Det omtvistade beslutet skulle således vara felaktigt eftersom där påstås att denna handling inte visar på något försök att
isolera EG/Efta-området från andra handelszoner. För att denna slutsats skall kunna dras anges i beslutet att skrivelsen av
den 19 juli 1990 endast avser återförsäljarnas verksamhet ”utanför CES-systemet”. För sökanden strider emellertid en sådan
tolkning såväl mot lydelsen i skrivelsen som mot vinsterna med CES-systemet, som ju bygger på att återförsäljarna inte får
bedriva handel mellan handelszonerna, vilket är en rättighet som endast slutanvändarna har. Enligt sökanden är de återförsäljare
som åsyftas i exportförbudet i skrivelsen av den 19 juli 1990 samtliga återförsäljare och inte enbart de återförsäljare som
gör affärer utanför CES-systemet.
89     Kommissionen, som stöds av Caterpillar, har gjort gällande att denna kritik bortser från själva lydelsen i skrivelsen av den
19 juli 1990, som avser att säkerställa att alla parter, och särskilt återförsäljarna, efterlever CES-systemet, vilket ger
Haladjian möjlighet att beställa från Förenta staterna för sina kunders räkning.
Förstainstansrättens bedömning
90     Förstainstansrätten fastslår att sökandens invändningar angående den tolkning av innehållet i Caterpillars skrivelse av den
19 juli 1990 som görs i det omtvistade beslutet inte föranleder någon annan tolkning. Uttrycket ”stopping resellers’ activities”
(få ett slut på återförsäljarnas verksamhet) i det omtvistade beslutet, vilket förekommer i Caterpillar Overseas skrivelse
av den 19 juli 1990 och som i sig skulle kunna antyda att Caterpillar vill slå ut återförsäljarna, måste ovillkorligen läsas
i sitt sammanhang, det vill säga tillsammans med Bergerats skrivelse av den 10 juli 1990 som lyfte fram problemet med den
strikta tillämpningen av CES-systemet på export från Förenta staterna. I det sammanhanget kan ”återförsäljarnas verksamhet”,
som Caterpillar önskar få ett slut på, mycket väl tolkas som om det gäller den verksamhet som CES-systemet avser att begränsa,
det vill säga den import till Europa från Förenta staterna som genomförs av återförsäljare som inte går via CES-systemet.
Det är dessa inköpskällor som CES-systemet vill uttömma och inte de källor som inom ramen för CES-systemet ger en europeisk
återförsäljare möjlighet att göra sina inköp i Förenta staterna om han handlar för en europeisk användares räkning, vilket
sökanden försöker göra gällande utan någon annan bevisning.
91     Av vad som anförts ovan följer att sökandens anmärkning om Caterpillars skrivelse av den 19 juli 1990 till Bergerat inte kan
godtas.
b)     Anmärkningarna avseende Bergerats erbjudanden till Haladjians kunder
Det omtvistade beslutet
92     I samband med bedömningen av tillämpligheten av artikel 81.1 EG på omtvistade avtal och förfaranden inom länderna i EG/Efta-området,
uppgavs i det omtvistade beslutet att Haladjian vid det administrativa förfarandet inkommit med flera handlingar om erbjudanden
som hans kunder hade fått av den franska distributören Bergerat i juni 1993. Enligt Haladjian innebar dessa erbjudanden ”konkurrensbegränsande
villkor, eftersom de innehöll särskilda rabatter för att öka försäljningen”, det vill säga mängdrabatter och ”andra förslag
som exempelvis prisstopp under två år”. I det omtvistade beslutet uppges tvärtom att ”det faktum att Bergerat försöker få
fram namnen på Haladjians kunder genom information via CES-systemet och att han försöker värva dem [inte utgör] en konkurrensbegränsning”
(det omtvistade beslutet, punkt 7.1 b, s. 21, första stycket).
Parternas argument
93     Sökanden har hävdat att det omtvistade beslutet är felaktigt såtillvida att det hänvisar till Bergerats erbjudanden till sökandens
kunder utan att reagera mot att Bergerat kunde ta del av ”den information som går genom CES-systemet”. Genom detta förefaller
det som om kommissionen godtar att CES-systemet ger distributörerna möjlighet att hämta information om återförsäljarnas verksamhet.
Sökanden har emellertid understrukit att de handlingar som lades fram vid det administrativa förfarandet visar att Bergerat
hade tillgång till namnen på Haladjians kunder redan den 14 april 1993, det vill säga dagen efter det att denne uppgett för
Caterpillar att företaget tänkte handla för dessa kunders räkning inom ramen för CES-systemet. Kommissionen verkar inte heller
ha tagit någon hänsyn till att en representant från Bergerat har besökt sökandens kunder tillsammans med en representant från
Caterpillar, vilket skulle visa på en samordning mellan dessa företag. Sökanden har vidare hävdat att det framgår av en skrivelse
av den 21 september 1999 från Caterpillar till en grekisk återförsäljare, att CES-systemet i sig innebär att den som distribuerar
Caterpillars produkter vid destinationsorten känner till alla nya köpare som använder sig av CES-systemet samt deras kunders
identiteter. Kommissionen borde följaktligen ha betraktat all överföring av känslig information om Haladjians verksamhet till
Bergerat som förbjudet samordnat förfarande enligt artikel 81 EG, i syfte att begränsa eller till och med få bort detta företag
från marknaden, i egenskap av konkurrent.
94     Sökanden har vidare anfört att det omtvistade beslutet är felaktigt i den del det fastslås att de rabatter som Bergerat erbjöd
sina kunder utgör ”mängdrabatter” som inte utgör en konkurrensbegränsning. Rabatterna i fråga stod emellertid inte i proportion
till de inhandlade kvantiteterna utan hängde samman med en försäljningsökning och det rörde sig således inte om mängdrabatter
(domstolens dom av den 9 november 1983 i mål 322/81, Michelin mot kommissionen, REG 1983, s. 3461; svensk specialutgåva, volym
7, s. 351). I det omtvistade beslutet tas inte heller hänsyn till att Bergerat också hade erbjudit prisstopp under två år.
Med hänsyn till omständigheterna kring dessa rabatter, som var direkt riktade till Haladjians kunder vilka just då sagt sig
vara angelägna om att få behålla en alternativ inköpskälla i Förenta staterna genom att anlita denne som mellanhand – och
samtidigt som Haladjian, Bergerats enda konkurrent på den franska marknaden, fick sitt handlingsutrymme kraftigt inskränkt
–, är det uppenbart att syftet med dessa priserbjudanden var att begränsa konkurrensen på den aktuella marknaden genom att
få bort Haladjian.
95     Kommissionen har hävdat att det inte går att bekräfta att Bergerats erbjudanden var oberättigade eller att de var ett resultat
av de upplysningar företaget fått via CES-systemet, eftersom Haladjians kunder också kunde vara Bergerats kunder. Haladjian
har dessutom inte bevisat att CES-systemet nödvändigtvis innebär att uppgifter om kunder som anlitar en återförsäljare förs
vidare.
96     Caterpillar har för sin del hävdat att CES policy är att inte ge distributörerna tillgång till namnen på de slutkonsumenter
som importerar till deras område.
Förstainstansrättens bedömning
97     Haladjians påstående, att dess konkurrent, den franska distributören Bergerat, har använt sig av information som Haladjian
vidarebefordrat till Caterpillar – det vill säga namnen på de kunder som hade anlitat sökanden för att köpa reservdelar av
de amerikanska distributörerna via CES-systemet – för att bearbeta dess kunder och locka dem till att handla hos Bergerat
i stället för hos Haladjian, kan betraktas som ett åsidosättande av artikel 81.1 EG, om det stöds av tillräcklig bevisning
för att uppfylla de rättsliga kraven i den bestämmelsen. Det är i detta sammanhang, det vill säga mot bakgrund av de uppgifter
som framgår av handlingarna i målet som man måste analysera – det visserligen summariska – påståendet i det omtvistade beslutet
att ”det faktum att Bergerat försöker få fram namnen på Haladjians kunder genom information via CES-systemet och att Bergerat
försöker värva dem [inte] utgör … en konkurrensbegränsning”.
98     När det gäller de handlingar om Bergerat som sökanden hänvisar till kan det genom en granskning av dessa endast slås fast
att en representant för detta företag har begett sig till en av de kunder som anlitat Haladjian inom ramen för CES-systemet,
tillsammans med en representant för Caterpillar (fax från Bergerat till [B.] av den 14 april 1993, bilaga 32 till ansökan,
s. 766), och att kunden efter detta besök fått ett affärserbjudande innehållande ”en extra rabatt på 10 procent på den ökade
inköpsvolymen av reservdelar, som inte exporteras, från den 1 juli till den 31 december 1993” och en frysning av priserna
på reservdelar under 1993 och 1994 (skrivelse från Bergerat till [B.] av den 30 juni 1993, bilaga 32 till ansökan, s. 768).
Dessa handlingar visar också att Bergerat gett en annan av Haladjians kunder samma löfte efter ett besök vid detta företag
(skrivelse från Bergerat till [G.] av den 30 juni 1993, bilaga 32 till ansökan, s. 772).
99     Handlingarna i fråga räcker dock inte för att bevisa att Bergerat tagit del av namnen på Haladjians kunder via CES-systemet.
Det skall i detta sammanhang nämnas att sökanden, som svar på en fråga angående denna punkt vid förhandlingen, uppgav för
förstainstansrätten att den handling från CES av den 25 maj 1993 (bilaga 32 till ansökan, s. 767) som innehåller namnen på
vissa kunder som denne handlar åt i Förenta staterna inom ramen för CES-systemet – bland annat namnen på de båda ovannämnda
kunderna som fått ett affärserbjudande från Bergerat – var en handling som Haladjian hade fått från Caterpillar och att Haladjian
inte kunde fastställa om den också hade skickats till Bergerat eller om Bergerat hade fått kännedom om den via Caterpillar.
Man måste också ta hänsyn till det faktum att varje kund hos Haladjian som köper reservdelar tillverkade av Caterpillar nödvändigtvis
också är kund hos Caterpillar, eftersom kunden köpt den anläggningsmaskin som reservdelarna passar till. Det är således förklarligt
att en representant från Caterpillar beger sig till användarna av anläggningsmaskinerna för att förhöra sig om deras behov
vad gäller reservdelar. Bergerats uppvaktning av Haladjians kunder, ibland i sällskap med en representant från Caterpillar,
kan således betraktas som en uppvaktning i kommersiellt syfte från Bergerats sida gentemot alla kunder som köper materiel
av märket Caterpillar, vilka också skulle kunna vara Haladjians kunder, utan att detta medför en konkurrensbegränsning enligt
artikel 81 EG.
100   Vad beträffar Caterpillars skrivelse av den 21 september 1999 till en grekisk återförsäljare motsäger dess innehåll sökandens
påstående. I skrivelsen lämnas en redogörelse för CES-systemets principer och anges uttryckligen att den europeiska återförsäljaren
kan göra sina inköp hos vilken distributör som helst som godkänts av Caterpillar samt klargörs att om återförsäljaren väljer
att göra sina inköp hos CES i Belgien kommer CES att fråga distributören vid platsen för varans destination om tillstånd att
agera i dennes namn. Denna förfrågan innebär emellertid inte att CES till distributören lämnar ut den kunds identitet för
vilken återförsäljaren agerar.
101   Det finns således ingen handling som stödjer sökandens påstående om att Bergerat – eller någon annan distributör i EG/Efta-området
– via CES-systemet har tillgång till namnen på de kunder som har anlitat Haladjian för försäljning mellan handelszonerna.
102   Vad beträffar sökandens anmärkningar om att det omtvistade beslutet var felaktigt eftersom det inte inbegrep någon granskning
av de rabatter och erbjudanden om prisstopp som Bergerat gav två av sökandens kunder trots att dessa affärserbjudanden syftade
till att få bort Haladjian från den ifrågavarande marknaden, skall det framhållas att dessa påståenden, som gäller överträdelse
av artikel 82 EG och inte av artikel 81 EG, inte skulle behandlas av kommissionen i samband med undersökningen av Haladjians
klagomål, som avsåg Caterpillar och inte Bergerat. Sökanden har i det avseendet inte kunnat bevisa att någon samordning ägt
rum mellan Caterpillar och Bergerat när det gäller dessa affärserbjudanden.
103   Av vad som anförts ovan följer att sökandens anmärkningar om Bergerats erbjudanden till Haladjians kunder inte kan godtas.
4.
Anmärkningarna avseende handlingarna om Leverton
a)     Det omtvistade beslutet
104   Vad beträffar handlingarna om Leverton, en av Caterpillars distributörer i Förenade kungariket, vilka inlämnats av Haladjian
för att bevisa att denna distributör erbjudit företaget orimligt höga priser, uppges det i det omtvistade beslutet i punkt
6.4 att den prislista som Leverton erbjöd Haladjian i sin skrivelse av den 21 april 1993 var densamma som erbjudits användarna
i Förenade kungariket. I beslutet dras därför slutsatsen att om priserna är orimligt höga för Haladjian är de det även för
användarna i Förenade kungariket.
b)     Parternas argument
105   Sökanden har anfört att kommissionen i det omtvistade beslutet inte har beaktat att Leverton år 1983 aviserade att han skulle
upphöra med leveranserna till Haladjian och att Levertons erbjudande om den nationella prislistan den 21 april 1993 var detsamma
som Haladjian samtidigt fick från Maia på inrådan av Caterpillar. Påståendet att ”om dessa priser är orimligt höga för Haladjian
är de det även för användarna [i Förenade kungariket]” är felaktigt, eftersom det beroende på orderstorleken från de återförsäljare
som skulle sälja inom gemenskapen kunde göras en beräkning av priserna utifrån ”Consumer price” (även kallad internationell
prislista av Maia) innan CES-systemet infördes och eftersom dessa priser var lägre än de nationella priser som de europeiska
distributörerna tillämpade på sina respektive områden.
106   Kommissionen, som stöds av Caterpillar, har bestritt denna bedömning.
c)     Förstainstansrättens bedömning
107   Förstainstansrätten fastslår att inget av sökandens argument gör det möjligt att fastställa att kommissionen gjort en uppenbart
oriktig bedömning.
108   Vad beträffar det faktum att Levertons säljvägran till Haladjian i mars 1983 inte beaktades kan det efter en undersökning
av handlingen i fråga (bilaga 5 till ansökan, s. 380) endast fastställas att Leverton hållt inne Haladjians order i väntan
på diskussioner som gällde genomförandet av Caterpillars produktsaluföringssystem som just hade inrättats. Under alla förhållanden
fanns denna handling innan CES-systemet infördes.
109   Vad beträffar det faktum att Maias samtidiga erbjudande till Haladjian inte togs upp i det ifrågasatta beslutet, konstaterar
förstainstansrätten att erbjudandet granskades genom beslutet i samband med handlingarna om Maia. Ingen ny granskaning behövde
göras i samband med undersökningen av handlingarna om Leverton. Maias erbjudande hänvisade dessutom till den italienska prislistan
och inte till den prislista som gällde i Förenade kungariket och inkluderade en rabatt på 10 procent. Villkoren var således
inte desamma som i Levertons erbjudande. Sökanden har inte heller redogjort för på vilket sätt sådana erbjudanden enligt sökanden
kan utgöra bevis för en samordning mellan Caterpillar och dess engelska och italienska distributörer.
110   Vad beträffar sökandens kritik mot påståendet i det omtvistade beslutet att ”om de priser [som gäller i Förenade kungariket]
är orimligt höga för Haladjian är de det även för användarna [i Förenade kungariket]” – vilket är en kritik som grundar sig
på påståendet att det beroende på orderstorleken från de återförsäljare som skulle sälja inom gemenskapen kunde lämnas lägre
priser än vad som angavs i de nationella prislistorna innan CES-systemet infördes –, kan det konstateras att denna kritik
inte har någon inverkan på det omtvistade beslutet. Enligt det omtvistade beslutet står det distributören fritt att erbjuda
återförsäljaren vilket pris han vill, och denne kan i sin tur erbjuda det nationella priset eller ett annat pris som han finner
lämpligt. Sökanden kan i det hänseendet inte bevisa på vilket sätt det pris som Leverton erbjöd i detta fall, enligt sökanden,
var diskriminerande.
111   Av vad som anförts ovan följer att sökandens anmärkningar avseende handlingarna om Leverton inte kan godtas.
5.
Anmärkningarna avseende handlingarna om Maia
112   Sökanden har anfört att innehållet i de handlingar om Maia som inlämnades vid det administrativa förfarandet förvanskats i
det omtvistade beslutet. I stället för att analysera dessa handlingar, som exempel på vad en återförsäljare bör göra för att
motarbeta förbudet
de facto
mot att parallellimportera inom gemenskapen, tas de i beslutet upp för att förklara och motivera Caterpillars handlande.
a)     Handlingarna om nätverket Maia/ICBO/Schmidt
Det omtvistade beslutet (punkt 6.3 och punkt 7.1 c)
113   Enligt det omtvistade beslutet är det genom de handlingar om Maia som Haladjian inlämnade vid det administrativa förfarandet
möjligt att fastställa att denna distributör hade inrättat ett parallellt distributionsnätverk som levererade till Haladjian
utanför CES-systemet. Handlingarna i fråga lades fram i punkt 6.3 i det omtvistade beslutet. Det rör sig om det anonyma brev
som Caterpillar fick i februari 1990 med uppgifter om att det italienska bolaget ICBO – vars aktieägare är M.A., en ansvarig
hos Maia, och det amerikanska bolaget Schmidt – köpte reservdelar av Maia för Schmidts räkning som reserverade dem för Haladjian,
liksom om faxmeddelandet av den 13 februari 1990 från M.A. till Schmidt, för att meddela att Caterpillar ville ha en förklaring
till Maias försäljning till ICBO, och om skrivelsen av den 21 september 1990 från M.A. till Schmidt för att meddela honom
om Caterpillars besök, samt om det svar som Maia lämnade beträffande försäljningarna till ICBO.
114   Innehållet i denna skrivelse av den 21 september 1990, som återgetts i det omtvistade beslutet, är följande:
”... Vi har fått besök från [representanter för Caterpillar Frankrike och Italien]. De har berättat följande för oss: I Frankrike
finns det en mycket stark konkurrent (Haladjian, som finns med på återförsäljarlistan!) som tidigare fick ett flertal containrar
från Förenta staterna ... Containrarna kommer inte längre men Haladjian fortsätter ändå att göra goda affärer. Vem/Var är
den nya källan ? [Bergerat] hörde vissa rykten i Marseille angående den illegala handeln med reservdelar från CAT från Italien
som ’styrdes’ av den italienska maffian ... Vi svarade som förra gången. Vi känner ICBO. De säljer begagnad utrustning med
afrikanska länder som destination ... Caterpillars representanter sade på ett mycket artigt sätt att de trodde på oss men
att vi måste vara mycket försiktiga, eftersom deras reaktion i slutändan skulle kunna vara (uppsägning av kontraktet) ...
På mitt företag oroar vi oss mycket nu. Jag tycker att vi måste diskutera denna fråga enskilt eftersom situationen börjar
bli allt farligare ...” (Det omtvistade beslutet, punkt 6.3, fjärde stycket.)
115   Enligt det omtvistade beslutet kan man genom dessa handlingar fastställa sammanhanget kring Haladjians beställning från Maia
år 1993 (det omtvistade beslutet, punkt 6.3, s. 15, andra stycket). Följande omständigheter framgår särskilt. För det första
skulle Maia, en av Caterpillars officiella distributörer, ha använt ICBO som parallellt nätverk till sitt officiella nätverk
för att handla med reservdelar i icke-europeiska länder genom att kringgå CES-systemet och i strid med sitt distributionsavtal.
För det andra skulle ICBO och Schmidt ha fått reservdelar från Maia till andra priser än dem som angavs i den italienska prislistan
genom att låtsas att destinationen för dessa reservdelar var Förenta staterna. Reservdelarna var i själva verket avsedda för
Haladjians affärsverksamhet i Afrika och, kanske, åtminstone enligt vad Haladjian påstått, i Frankrike. För det tredje skulle
Maias försäljning till Haladjian som skedde genom ICBO och Schmidt ha framlagts för Caterpillar som försäljning av begagnade
varor, med Afrika som destination. För det fjärde, år 1993, när Caterpillar blev varse Maias olagliga parallellverksamhet
skulle Maia ha beslutat att avbryta sitt deltagande i det nätverk i vilket ICBO, Schmidt och Haladjian ingick. Om M.A. i det
fallet skrev till Schmidt att företaget hade fått en uppmaning från sin generaldirektör att undvika kontakt med Haladjian,
skulle detta vara ett tecken på deras illegala affärsverksamhet.
116   Enligt det omtvistade beslutet förnekar Haladjian inte detta förhållande. Framför allt har Haladjian inte redogjort för för
vilka länder de reservdelar som Maia levererade till företaget, genom ICBO och Schmidt, var avsedda. Likaså konstateras i
det omtvistade beslutet att Haladjian varken bevisat, innan beställningen hos Maia gjordes den 24 februari 1993 (nedan kallad
beställningen av den 24 februari 1993), att företaget försökt köpa reservdelar direkt av Maia för den franska marknaden eller
för någon annan marknad i EG/Efta-området eller att Maia vägrat leverera dessa reservdelar till företaget, eller – i händelse
av tvist om priserna i ett sådant fall – att Caterpillar lagt sig i prissättningen (det omtvistade beslutet, punkt 6.3, s.
16 och 17).
Parternas argument
117   Sökanden har anfört att det tydligt framgår av de tre handlingarna om Maia från år 1990 att Haladjians inköp i Italien, med
Frankrike som destination, har begränsats av Caterpillar och av vissa av dess distributörer, stick i stäv mot CES-systemets
syfte och vad som uppgetts i det omtvistade beslutet.
118   Vad beträffar det anonyma brevet till Caterpillar i februari 1990 konstaterar sökanden att det i handlingen uttryckligen uppges
att de varor som ICBO inhandlade i Italien genom Schmidt levererades till Marseille, och därefter hämtades och förtullades
av Haladjian. Detta förtydligande som inte beaktats i det omtvistade beslutet visar tydligt att Haladjians inköp via ICBO
och Schmidt hade Frankrike som destination och inte Afrika.
119   Vad beträffar faxmeddelandet av den 13 februari 1990 från M.A. till Schmidt har sökanden noterat att detta inte enbart aviserar
att Maia skulle träffa Caterpillar för att redogöra för försäljningen till ICBO. I faxmeddelandet bad M.A. också om mottagarens
synpunkter på ett tänkbart scenario, som inbegrep en försäljning med Afrika som destination år 1986. Om faxmeddelandet läses
tillsammans med det anonyma brevet kan det konstateras att Maia förvrängt de fakta som lämnats till Caterpillar genom att
ta försäljningen med Afrika som destination som förevändning – således i strid med CES-systemet, vilket förbjuder en distributör
att sälja till en återförsäljare som exporterar utanför området – i stället för att erkänna att man sålde till Frankrike via
Italien, vilket ju framgår av det anonyma brevet. Om Italiens försäljning till Frankrike är helt tillåten – vilket både Caterpillar
och kommissionen gjort gällande – menar sökanden att det är svårt att förstå varför Italiens försäljning till Frankrike via
en mellanhand som ICBO skulle behöva bli föremål för en anonym anmälan, följd av ”förklaringar” till Caterpillar.
120   Vad beträffar skrivelsen av den 21 september 1990 från M.A. till Schmidt angående besöken hos Maia av Caterpillars representanter
i Frankrike och i Italien, har sökanden hävdat att det i skrivelsen sägs om Haladjians situation att denna återförsäljare
tidigare fått flera containrar från Förenta staterna via hamnarna i Le Havre och Marseille ”där [Bergerat] har informatörer”.
Hänsyftningarna till Bergerat på det stället i skrivelsen liksom till andra ställen gör det möjligt att slå fast att Caterpillar
agerade i nära samråd med sin franska distributör och bevisar att Bergerat hade en roll i övervakningen av Haladjian och i
Caterpillars förehavanden för att avråda Maia från att leverera till Haladjian. Skrivelsen bör också jämföras med Bergerats
skrivelse av den 10 juli 1990 till Caterpillar, i vilken alla inblandade påminns om att man måste följa spelreglerna.
121   Sökanden har vidare kritiserat det omtvistade beslutet, eftersom det påstås i detta att försäljningen skedde via ICBO för
att CES-systemet skulle kringgås genom att godkänna köp med Afrika som destination. Detta påstående skulle helt ha sin grund
i faxmeddelandet av den 13 februari 1990, i vilket M.A. uppgav för Schmidt vad denne tänkte berätta för Caterpillar för att
dölja spåren angående leveranserna till Haladjian i Marseille. Det handlade här om en skenbar manöver utan samband med de
faktiska omständigheterna. I det omtvistade beslutet tas hänsyn till detta på så sätt att det anges att oavsett hur denna
skrivelse skall tolkas kvarstår det faktum att Haladjian aldrig har bevisat att Maias försäljning via ICBO helt eller delvis
hade Frankrike som destination (se det omtvistade beslutet, punkt 6.3, s. 17). Eftersom Haladjian inte kunnat lägga fram några
bevis för sina påståenden anser kommissionen att denne måste bevisa motsatsen. Utöver det uppenbart felaktiga när det gäller
ovannämnda handlingar i vilka det tydligt slås fast att försäljningen hade Frankrike som destination och inte Afrika utgör
anmärkningen också en kränkning av sökandens rättigheter, vilken har kritiserats för första gången i det omtvistade beslutet
för att inte ha lagt fram någon bevisning i frågan trots att man inte har bett denne om en sådan under tio års förfarande.
Vidare kan kommissionen inte tvivla på slutdestinationen för de reservdelar som beställdes av Maia via ICBO och Schmidt, eftersom
merparten av Haladjians fösäljning skedde i Frankrike.
122   Kommissionen har bestritt sökandens argumentation enligt vilken dessa handlingar bevisar att Maia försökte dölja för Caterpillar
inte bara en överträdelse av CES-systemet – på grund av den oanmälda exporten till Afrika – utan också ett brott mot en oskriven
regel enligt vilken Maia inte fick sälja till en europeisk återförsäljare som köpte reservdelar för EG/Efta-området. Sökanden
har således utgått ifrån att det finns restriktioner som måste döljas, utan att bevisa detta, samtidigt som den kunde ha lagt
fram bevis angående den faktiska destinationen för de reservdelar som köptes av Maia via ICBO.
Förstainstansrättens bedömning
123   Sökanden har i huvudsak bestritt bedömningen i det omtvistade beslutet, enligt vilken det inte gick att fastställa om det
förekommit restriktioner i gemenskapshandeln för de europeiska återförsäljarna på grundval av handlingarna om Maia för den
period som föregick beställningen av den 24 februari 1993. Sökanden har på denna punkt inte bestritt att den använt sig av
nätverket Maia/ICBO/Schmidt för att göra sina inköp i Italien utan har hävdat att dessa inköp endast var avsedda för försäljning
inom gemenskapen – från Italien till Frankrike – och detta för att det enligt sökanden var praktiskt taget omöjligt att få
till stånd en sådan försäljning på grund av Caterpillars och deras distributörers, särskilt Bergerats, handlande.
124   I det omtvistade beslutet tillbakavisas den uppfattningen med motiveringen att det inte finns någon handling som styrker att
ett sådant förbud mot försäljning inom gemenskapen förekommit. Det framgår särskilt av beslutet att Haladjian inte har bevisat
att de reservdelar som erhållits i Italien via ICBO faktiskt hade Frankrike som slutdestination. Utgångspunkten i sökandens
uppfattning har således inte fastställts. Av det omtvistade beslutet framgår att även om slutdestinationen för dessa reservdelar
faktiskt var Frankrike skulle detta inte bevisa att Caterpillar hade förbjudit sina europeiska distributörer att sälja reservdelar
till Haladjian (se det omtvistade beslutet, punkt 6.3, s. 16, tredje stycket).
125   Därför skall de relevanta uppgifterna i handlingarna i målet undersökas för att man skall kunna avgöra om kommissionen har
gjort en uppenbart oriktig bedömning genom att besluta att i brist på bevis tillbakavisa sökandens påståenden, om att Frankrike
var destination för de reservdelar som sökanden köpte av Maia via ICBO och Schmidt och om att det i praktiken var omöjligt
för Haladjian att göra sina inköp direkt hos Maia på grund av ett påstått avtal eller ett samordnat förfarande mellan Caterpillar
och dennes europeiska distributörer.
126   Det skall inledningsvis understrykas att de handlingar som sökanden åberopat, till följd av den utformning de har och på grund
av omständigheterna omkring dem, har ett starkt begränsat bevisvärde. Den första handlingen, som gäller den verksamhet som
bedrevs av nätverket Maia/ICBO/Schmidt år 1990, är ett anonymt brev till Caterpillar i februari 1990. De båda andra handlingarna
som sökanden nämnt, det vill säga faxmeddelandet av den 13 februari 1990 från M.A. till Schmidt och skrivelsen av den 21 september
1990 från M.A. till Schmidt förekommer i ett sammanhang, där Caterpillar undrade, till följd av det anonyma brevet, om deras
italienska distributör var lojal och följde distributionsavtalet.
127   En granskning av dessa tre handlingar har gett följande upplysningar. För det första visar det anonyma brevet till Caterpillar
i februari 1990 på att de reservdelar som såldes till Schmidt av ICBO levererades till en frihamn i Marseille från vilken
de ”hämtades och förtullades av Haladjian”. För det andra omnämns i faxmeddelandet av den 13 februari 1990 från M.A. till
Schmidt en försäljning på 120 miljoner italienska lire år 1986 från Maia till ICBO, vilken gällde reservdelar för användning
av italienska företagare i Kamerun och Gabon. För det tredje uppges inledningsvis i skrivelsen av den 21 september 1990 från
M.A. till Schmidt att Caterpillars representanter vid ett företagsbesök hos Maia uppgett att de visste att Haladjian hade
mottagit flera containrar med reservdelar i Le Havre och Marseille från Förenta staterna, att leveransen av dessa containrar
hade upphört utan att detta hade minskat Haladjians försäljning och att Caterpillar då hade undrat vilken Haladjians nya inköpskälla
kunde vara. Skrivelsen redogör vidare för Maias svar, som Caterpillar redan hade fått och av vilket det framgår att Maia på
något sätt visste att ICBO sålde begagnade reservdelar för användning i flera afrikanska länder.
128   Vid läsningen av dessa tre handlingar förefaller bedömningen i det omtvistade beslutet således inte uppenbart felaktig, eftersom
det utifrån de handlingar som Haladjian inlämnat inte går att fastställa slutdestinationen för de reservdelar som Haladjian
inhandlat i Italien. Uppgifterna i ett anonymt brev, enligt vilka de reservdelar som Haladjian köpte av Maia via ICBO och
Schmidt hade levererats till Marseille och förtullats där – vilket tyder på att de reservdelar som exporterades till Förenta
staterna, där Schmidt fanns, återexporterades till Frankrike där de förtullades – stämmer med Maias uppgifter till Caterpillar
som hänvisar till försäljning i Afrika. Vissa av handlingarna tyder på att vissa reservdelar faktiskt hade Afrika som slutdestination.
Eftersom Haladjian inte lagt fram några bevis om den faktiska destinationen för de reservdelar som Haladjian köpte av Maia
via ICBO och Schmidt, kan kommissionen inte klandras för att i det omtvistade beslutet ha fastslagit att det inte fanns något
bevis för att slutdestinationen för dessa reservdelar verkligen var Frankrike.
129   Vidare kan det på grundval av de handlingar som det hänvisas till i det omtvistade beslutet och som kritiserats av sökanden,
oavsett slutdestinationen för reservdelarna i fråga, inte slås fast att försäljning inom gemenskapen inte var möjlig på grund
av Caterpillar. Det kan här konstateras att Halidjian inte kan bevisa att det förekommit något avtal eller samordnat förfarande
mellan Caterpillar och dess europeiska distributörer, något som skulle ha gjort det omöjligt för det förstnämnda företaget
att köpa från Italien för att sälja till Frankrike, vilket är huvudargumentet för dess sak i förevarande talan.
130   Sökanden kan vidare inte med framgång anföra att dess rättigheter som klagande har kränkts på grund av att sökanden vid det
administrativa förfarandet inte haft tillfälle att lägga fram bevis angående slutdestinationen för de reservdelar som sökanden
köpte av Maia via ICBO och Schmidt, eftersom det är sökanden själv som i sina synpunkter på skrivelsen enligt artikel 6 påstått
att destinationen för dessa reservdelar var Frankrike, utan att för den skull lägga fram några bevis vid det tillfället. Sökanden
kan således inte klandra kommissionen för att ha tillbakavisat påståendet på grund av otillräcklig bevisning.
131   Av vad som anförts ovan följer att sökandens anmärkningar som avser handlingarna om nätverket Maia/ICBO/Schmidt, vilket Haladjian
använt sig av för sina inköp före beställningen av den 24 februari 1993, inte kan godtas.
b)     Handlingarna som rör beställningen av den 24 februari 1993
Det omtvistade beslutet
132   I det omtvistade beslutet har även en andra omgång handlingar som gäller beställningen av den 24 februari 1993 undersökts
liksom även Maias och, i samband därmed, Caterpillars behandling av den. De relevanta handlingarna är följande.
133   I en skrivelse av den 24 februari 1993 skulle Haladjian ha skrivit till Maia för att meddela att företaget hade godkänts av
flera franska användare, vilkas skrivelser bifogats som bilaga, för att köpa reservdelar tillverkade av Caterpillar, att företaget
hade diskuterat innehållet i dessa skrivelser med Caterpillar som hade informerat det om att man måste göra beställningar
via en distributör, och att företaget därför ville köpa reservdelar till Consumer price i amerikanska dollar (nedan kallat
dollar) (det omtvistade beslutet, punkt 6.3, femte stycket).
134   Till följd av en ny förfrågan från Haladjian av den 30 mars 1993, skulle Maia ha skickat ett fax till Caterpillar den 31 mars
1993 för att ta reda på hur de skulle förhålla sig och skulle även ha tagit telefonkontakt med Caterpillar. Enligt en intern
anteckning som Maia gjorde den 20 april 1993 skulle Caterpillar ha svarat att Maia skulle ge Haladjian ett svar och att om
Maia samtyckte skulle företaget kunna erbjuda ett pris utifrån den italienska prislistan (det omtvistade beslutet, punkt 6.3,
sjunde stycket).
135   Enligt det omtvistade beslutet ser beställningen av den 24 februari 1993 onormal ut. För det första har Haladjian hävdat att
företaget har godkänts av franska kunder för att köpa reservdelar tillverkade av Caterpillar samtidigt som ett sådant godkännande
inte behövs när en återförsäljare köper reservdelar i ett land i EG/Efta-området för att sälja dem i ett annat land i detta
område. För det andra har Haladjian uppgett att företaget har diskuterat dessa skrivelser om godkännande med en av Caterpillars
chefer samtidigt som den återförsäljare som ger sig in i gemenskapshandeln inte är skyldig att diskutera med någon för att
göra en beställning. För det tredje efterfrågas i beställningen av den 24 februari 1993 priser baserade på Consumer price
i dollar och inte i lokal valuta. Varje distributör tillämpar emellertid en prislista för försäljning i sin egen valuta och
inte i dollar (det omtvistade beslutet, punkt 6.3).
136   I det omtvistade beslutet erinras om för det första att Haladjian inte har bevisat att företaget tidigare gynnats av priser
i dollar hos Maia eller hos andra europeiska distributörer för varor med Frankrike eller andra länder i EG/Efta-området som
destination, för det andra att Haladjian aldrig har lagt fram några bevis för att Maia har tillämpat den påstådda internationella
prislistan i dollar för andra gemenskapskunder och att vägran att tillämpa den prislistan för Haladjian därför utgör en diskriminering
och, för det tredje, att Haladjian inte har bevisat att företaget utan inblandning från Caterpillar gynnats av ett lägre pris
än det pris som erbjöds av Maia i dennes skrivelse av den 8 april 1993. Genom sin ordalydelse skulle beställningen av den
24 februari 1993 således vara en reaktion på att Maia hade beslutat att avbryta sina leveranser till Haladjian utanför CES-systemet
och syfta till att förse detta företag med fakta till stöd för klagomålet (det omtvistade beslutet, punkt 6.3 och punkt 7.1
c).
137   I det omtvistade beslutet (punkt 6.3, sjätte stycket) hänvisas till skrivelsen av den 30 mars 1993 från M.A. till Schmidt,
och detta efter att beställningen av den 24 februari 1993 gjorts. I skrivelsen uppges följande:
”De första nyheterna från Caterpillar är inte goda. På måndag eftermiddag kallade min generaldirektör in mig för att tala
om att han hade fått ett telefonsamtal från Genève med rådet att undvika leveranser till H.F. Avignon. Officiellt kan man
inte göra så och följaktligen måste vi svara och erbjuda den italienska prislistan (med detta menas konsumentpriset [Consumer
price] i dollar gånger två !!! i medeltal). Vi kommer snart att få ett definitivt svar från Caterpillar. ...”
138   I en skrivelse av den 8 april 1993 skulle Maia ha erbjudit Haladjian ett pris enligt den italienska prislistan med en rabatt
på 10 procent. I en skrivelse av den 22 april 1993 skulle Haladjian ha tillbakavisat detta erbjudande och bett att få utnyttja
Consumer price i dollar, vilket Maia hade föreslagit andra gemenskapskunder, med en rabatt. Annars skulle Haladjian, enligt
vad det uppgett för Maia, lämna in ett klagomål till kommissionen om en diskriminerande prispolitik. Enligt Maias ovannämnda
interna anteckning av den 20 april 1993 skulle företaget ha informerat Caterpillar och Bergerat om Haladjians reaktion (det
omtvistade beslutet, punkt 6.3, åttonde och nionde styckena).
139   Enligt en intern anteckning som Maia gjorde den 30 april 1993 skulle Haladjian ha vänt sig till Maia därför att Haladjian
var i stånd att utöva utpressning mot det företaget, eftersom, för det första, Maia tidigare hade tillämpat den internationella
prislistan för kunder inom gemenskapen (enligt det omtvistade beslutet tar denna anteckning här upp innehållet i Haladjians
skrivelse till Maia av den 22 april 1993 som nämns i föregående punkt och som hänvisar till Consumer price i dollar), för
det andra, Maia inte skulle ha följt CES-systemets regler för försäljning utanför gemenskapen, för det tredje, Haladjian kunde
bevisa att Maia hade sålt till Haladjian via ICBO och, för det fjärde, vissa av Caterpillars ledare kände till Maias parallellverksamhet
som de fram till dess hade dolt (det omtvistade beslutet, punkt 6.3, tionde stycket, och fotnot 10).
140   Enligt det omtvistade beslutet ”är det inte konstigt” att Maia bad Caterpillar om råd hur företaget skulle hantera beställningen
av den 24 februari 1993, eftersom det i beställningen hänvisades till diskussioner med Caterpillar och Maia fruktade att få
sitt distributionsavtal hävt på grund av att företaget hade kringgått CES-systemet. I det omtvistade beslutet uppges att Caterpillar
besvarade denna fråga med att Maia skulle svara Haladjian och att Maia, om det samtyckte, kunde erbjuda ett pris enligt den
italienska prislistan. Enligt det omtvistade beslutet handlade detta endast om ”ett förslag”. Detta förslag följdes av Maia
– helt självständigt enligt det omtvistade beslutet – den 8 april 1993, genom att Haladjian erbjöds ett pris baserat på den
italienska prislistan med en rabatt på 10 procent, vilket var detsamma som en av Maias viktigaste kunder hade fått. I det
omtvistade beslutet dras slutsatsen att samrådet mellan Maia och Caterpillar inte utgör någon samordning för att förhindra
eller försvåra parallellhandeln mellan medlemsstaterna i den mening som avses i artikel 81 EG. Enligt det omtvistade beslutet
visar ovannämnda handlingar inte på någon konkurrensbegränsning i den mening som avses i artikel 81 EG och därför utgör Bergerats
påstådda påtryckningar på Caterpillar för att övervaka importen till Frankrike inte heller en konkurrensbegränsning (det omtvistade
beslutet, punkt 6.3, s. 17, och punkt 7.1 c).
Parternas argument
141   För det första har sökanden bestritt bedömningen i det omtvistade beslutet av innehållet i handlingarna om Maia för år 1993.
142   Sökanden har inledningsvis kritiserat den bedömning i det omtvistade beslutet, enligt vilken beställningen av den 24 februari
1993 skulle se onormal ut. Sökanden har för det första konstaterat att det i det omtvistade beslutet inte nämns att beställningen
i fråga skall bedömas inom ramen för de diskussioner som Haladjian hade samtidigt med Caterpillar angående tillämpningen av
CES-systemet på Haladjian och har hänvisat till skriftväxlingen mellan Caterpillar och företaget den 30 mars och den 13 april
1993. För det andra har sökanden hävdat att beslutet utgår ifrån principen att det inte finns några restriktioner i gemenskapshandeln
och att det följaktligen inte är normalt att göra en förfrågan hos Maia angående den franska marknaden genom att hänvisa till
ett tidigare avtal med Caterpillar. Trots att en sådan anmärkning kan motiveras i teorin har sökanden ändå hävdat att handlingarna
om Maia egentligen visar att gemenskapshandeln är begränsad. Maias reaktion att skynda sig att rådfråga Caterpillar om Haladjians
beställning skulle vara ett exempel på att det inte går att fritt och öppet bedriva handel inom gemenskapen. Sökanden har
i det hänseendet anfört att även om hänvisningen i beställningen av den 24 februari 1993 till Haladjians kontakter med Caterpillar
på sin höjd kan förklara varför Maia vände sig till den sistnämnde för att begära information motiverar denna hänvisning inte
att Maia bad denne om instruktioner. För det tredje har sökanden hävdat att prisläget inom gemenskapshandeln felbedömts i
det omtvistade beslutet när Haladjians begäran om att få priserna beräknade utifrån Consumer price i dollar betraktats som
”onormalt”. Det skulle således vara utifrån denna prislista (även kallad internationell prislista i Maias interna anteckning
av den 30 april 1993) och inte utifrån de nationella orimliga prislistorna som återförsäljarna normalt gjorde sina inköp fram
till dess att Caterpillar opponerade sig mot detta.
143   Sökanden har vidare understrukit att Maias interna anteckning av den 20 april 1993, som vidarebefordrades till Caterpillar
den 23 april, inte kan reduceras till att endast gälla de båda omständigheterna som omnämns i det omtvistade beslutet, det
vill säga att Caterpillar skulle ha påverkat Maia att lämna ett svar till Haladjian med ett erbjudande om att följa den italienska
prislistan och att Maia skulle ha informerat Bergerat om Haladjians reaktion på detta priserbjudande. Anteckningen visar även
att Caterpillar först skulle ha gett Maia rådet att försöka vinna tid innan svar gavs till Haladjian, att Maia ville veta
om den andra italienska återförsäljaren hade fått samma förfrågan för att eventuellt ge samma svar, att Caterpillars ”råd”
inte bara gällde ett förslag till Maia om att erbjuda Haladjian den italienska prislistan, eftersom Caterpillar gick in på
detaljer i försäljningsvillkoren och föreslog att man skulle fråga efter modeller och nummer på de franska kundernas maskiner,
att Maia på nytt försökte vinna tid när Haladjian bad företaget om att skicka den italienska prislistan den 16 april 1993
och att Maia informerade Bergerat inte bara om ”Haladjians reaktion”, vilket felaktigt anges i det omtvistade beslutet, utan
också om det sätt på vilket Maia hade agerat gentemot Haladjian.
144   Sökanden har slutligen hävdat att man i det omtvistade beslutet borde ha tagit hänsyn till den förklaring som gavs i skrivelsen
av den 30 mars 1993 från M.A. till Schmidt, av vilken det framgår att Caterpillar ”tillrått” Maia att undvika leveranser till
”HF Avignon” (det vill säga Haladjian), eftersom detta ”inte [kunde] göras officiellt”, att Maia följaktligen skulle erbjuda
Haladjian den italienska prislistan och att Maia på den punkten väntade på Caterpillars slutliga svar.
145   För det andra har sökanden kritiserat de skäl som angetts i det omtvistade beslutet för att bestyrka att de priser som Maia
erbjöd var helt självständiga och att Maias rådfrågning av Caterpillar inte utgjorde en samordning i den mening som avses
i artikel 81 EG, det vill säga bedömningen att Haladjians förfrågningar till Maia endast syftade till att utöva utpressning
mot Maia och bedömningen att ordalydelsen i skriftväxlingen mellan Maia och Caterpillar kunde förklaras av det faktum att
de inköp som gjordes via ICBO och Schmidt hade Afrika som destination.
146   När det gäller den påstådda utpressningen står denna förklaring, enligt sökanden, i strid med händelsernas kronologi, eftersom
beställningen av den 24 februari 1993 gjordes innan handelsrelationerna med Maia via en mellanhand avbröts, vilket skedde
genom M.A.:s skrivelse till Schmidt av den 30 mars 1993. Beställningen gjordes också två månader före Haladjians hot om att
vända sig till gemenskapens myndigheter, vilket formulerades i en skrivelse av den 22 april 1993 efter Maias vägran att ge
företaget samma priser som andra köpare i gemenskapen fått som befunnit sig i en liknande situation.
147   I linje med det misstag som begåtts när det gäller handlingarna från år 1990 bekräftas på nytt i det omtvistade beslutet att
de transaktioner som gjordes utanför CES-systemet via ICBO hade Afrika som destination och att Haladjian inte har bevisat
motsatsen. Frågan om Maias försäljning till Haladjian via ICBO skulle således vara helt skild från frågan om beställningen
av den 24 februari 1993, vars avsikt var att direkt och öppet köpa av Maia inom ramen för det system som inrättats av Caterpillar.
Med tanke på affärsförbindelserna mellan Maia och Haladjian gör tolkningen av beställningen av den 24 februari 1993 situationen
helt obegriplig. Oavsett bedömningen angående kontakterna med ICBO, det vill säga om det har eller inte har bevisats att kontakterna
utgör bevis på hinder i gemenskapshandeln, har de ändå inte några konsekvenser för bedömningen av de direkta bevisen på att
samråd skett mellan Maia och Caterpillar i fråga om svaret på Haladjians beställning.
148   För det tredje har sökanden hävdat att det omtvistade beslutet är felaktigt genom att det påstås i detta att man inte kunnat
styrka den prisdiskriminering som Haladjian kritiserade Maia för i sin skrivelse av den 22 april 1993. Det är nämligen tillräckligt
att hänvisa till M.A.:s skrivelse av den 30 mars 1993 till Schmidt för att fastställa det uppenbara och medvetna syftet med
dessa priser. Det omtvistade beslutet kan inte utan att motsäga sig självt bestrida att Maia har tillämpat den internationella
prislistan på andra kunder inom gemenskapen, eftersom detta faktum har nämnts i samma beslut två gånger, nämligen när det
hänvisas till Maias interna anteckning av den 30 april 1993 (punkt 6.3, s. 14, näst sista stycket, s. 15, sista strecksatsen),
trots att det i fotnot 10 i det omtvistade beslutet står att omnämnandet av den internationella prislistan i Maias interna
anteckning inte är ett ”erkännande” från Maia utan endast en återgivning av innehållet i Haladjians skrivelse av den 22 april
1993.
149   En sådan tolkning är felaktig, eftersom, även om man antar att upphovsmannen till den interna anteckningen av den 30 april
1993 endast citerar Haladjians skrivelse av den 22 april 1993, det ändå är så att det i anteckningen står att detta faktum
är bevisat, att Haladjian kan bevisa det och att det faktum att Caterpillar kan få reda på det oroar företaget. Anteckningen
skulle således bevisa, inte bara att den diskriminering som Haladjian är utsatt för faktiskt förekommer utan också att Maia
var rädd för att Caterpillar skulle få reda på att företaget sålde till konkurrenskraftiga priser till andra medlemsstater
(”
avrà certamente ’material’ che puo ‘inchiodarci e avvalorare la sua affermazione dell’ulitma lettera’ (noi vendiamo usando
il listino Internazionale a clienti EEC)”).
150   Sökanden har dessutom anfört att företaget i maj 1994 fick kännedom om att Maia erbjudit en engelsk användare (nedan kallad
C) priser som var betydligt förmånligare än de priser Maia hade erbjudit sökanden – skillnaderna rörde sig om mellan 90 och
160 procent, beroende på reservdelar. Vid den tidpunkten hade Haladjian också fått ett erbjudande från en italiensk återförsäljare
(nedan kallad M), som gjorde sina inköp hos Maia och som kunde erbjuda Haladjian lägre priser än dem företaget kunde få direkt
hos Maia.
151   I fjärde hand har sökanden gjort gällande att det framgår av vad som anförts ovan att kommissionen har gjort sig skyldig till
en felaktig rättstillämpning genom att inte fastställa förekomsten av samordnade förfaranden mellan Caterpillar och Maia.
Kommissionens resonemang grundar sig på den onormala beställningen av den 24 februari 1993 och på den omständigheten att Haladjian
inte har bevisat att den beställningen hade föregåtts av andra liknande beställningar. Det saknas emellertid skäl för att
vid fastställandet av om det förekommer konkurrensbegränsningar vid beställningar inom gemenskapen hänvisa till subjektiva
skäl i transaktionen eller till förekomsten eller inte av liknande tidigare transaktioner.
152   Kommissionen har bestritt sökandens uppfattning genom att erinra om att det framgår av det omtvistade beslutet att kontakterna
mellan Caterpillar och Maia i samband med beställningen av den 24 februari 1993 inte visar att det förekommit någon sådan
påstådd oskriven regel som förbjuder export till återförsäljare inom EG/Efta-området, utan att dessa kan förklaras av beställningens
sammanhang. Vidare finns inget som bevisar att Maia inte själv fastställt försäljningspriset för en sådan transaktion, inbegripet
rabatten på 10 procent som Haladjian fick. Kommissionen har även kritiserat de tillräckligt beviskraftiga handlingarna angående
Maias erbjudanden till C. och erbjudandet till Haladjian från M.
153   Caterpillar har dessutom hävdat att Maia ensidigt beslutat att kontakta Caterpillar och Bergerat och att företagets svar endast
var ett förslag om att behandla Haladjian på samma sätt som de andra reservdelsköparna, det vill säga genom att använda prislistan
för detaljhandel.
Förstainstansrättens bedömning
154   Inget av de argument som sökanden framfört tyder på att kommissionen gjort en uppenbart oriktig bedömning. Sökanden har i
förevarande fall endast kritiserat innehållet i de olika handlingar som omnämnts och analyserats av kommissionen när det gäller
behandlingen av beställningen av den 24 februari 1993, utan att tillföra någon bevisning för att ompröva slutsatserna i det
omtvistade beslutet på den punkten, det vill säga dels bedömningen, enligt vilken samordningen mellan Maia och Caterpillar
när det gäller behandlingen av denna beställning inte utgör en konkurrensbegränsning i den mening som avses i artikel 81 EG,
dels bedömningen, enligt vilken det priserbjudande Maia gav Haladjian – den nationella italienska prislistan med en rabatt
på 10 procent – var helt självständigt, trots Caterpillars förslag om att tillämpa den nationella italienska prislistan.
155   Enligt det omtvistade beslutet kan den samordning mellan Maia och Caterpillar angående svaret man avsåg att lämna på Haladjians
beställning, som framgår av Maias interna anteckning av den 20 april 1993 som Caterpillar fick den 23 april 1993, förklaras
av beställningens sammanhang och det faktum att det i den aktuella beställningen konstaterades att diskussioner hade ägt rum
mellan Haladjian och Caterpillar angående vissa uppgifter i beställningen, bland annat skrivelserna om godkännande från Haladjians
kunder.
156   Det skall erinras om att Maias försäljning till Haladjian tidigare gjordes genom ett nätverk som inbegrep ICBO i Italien och
Schmidt i Förenta staterna. Maia beslutade till följd av Caterpillars undersökning att avbryta denna leveransgren för att
undvika en hävning av företagets distributionsavtal, vilket Caterpillar hade hotat med (se skrivelsen av den 30 mars 1993
från M.A. till Schmidt, bilaga 29 i ansökan). Mot bakgrund av dessa omständigheter är det omtvistade beslutet inte uppenbart
felaktigt i den del det fastställs att Maias önskan att inte förlora distributionsavtal ligger till grund för det faktum att
Maia frågade Caterpillar hur företaget skulle förhålla sig för att besvara beställningen av den 24 februari 1993. Detta handlande
kan också förklaras av beställningens innehåll, där det uppgavs att företaget hade kontakter med Caterpillar och inköpstillstånd
undertecknade av franska användare, fastän sådana kontakter och sådana tillstånd inte krävdes för försäljning inom gemenskapen
från Italien till Frankrike. Maia kände således ett legitimt behov av att kontakta Caterpillar för att få veta mer om detta.
157   Det har således inte gjorts någon oriktig bedömning i det omtvistade beslutet angående slutsatsen att samordningen mellan
Maia och Caterpillar kunde motiveras av konjunkturskäl, vilket gör att man inte kan bevisa att det förekommit ett hinder för
försäljningen inom gemenskapen till återförsäljarna.
158   När det gäller den självständiga karaktären som utmärker Maias erbjudande – det vill säga den nationella italienska prislistan
med en rabatt på 10 procent – skall det understrykas att det omtvistade beslutet inte är uppenbart felaktigt i det att det
anges att även om detta erbjudande åtminstone delvis föreslagits av Caterpillar, som föreslog Maia att basera sitt svar till
Haladjian på den nationella italienska prislistan, gjorde Maia detta helt självständigt vilket framgår av uppgiften ”om vi
är överens” som förekommer i Maias interna anteckning av den 20 april 1993, vilken anger innehållet i de uppgifter som lämnades
till Maia per telefon av en representant för Caterpillar med anledning av Haladjians beställning. Dessutom föreslogs rabatten
på Maias eget initiativ. Rabatten illustrerar således den allmänna princip för vilken det redogjorts i det omtvistade beslutet,
det vill säga att det står distributören fritt att erbjuda det pris han vill till återförsäljarna. I enlighet med CES-systemet
behöver distributören endast se till att följa gällande regler vid försäljning mellan de olika handelszonerna, vilket inte
verkar vara fallet här, eftersom beställningen av den 24 februari 1993 hänvisade till inköpstillstånd från franska användare.
159   Det har således inte gjorts någon uppenbart oriktig bedömning i det omtvistade beslutet angående slutsatsen att Maias erbjudande
till Haladjian gjordes självständigt av denna distributör och att det inte ledde till något hinder för försäljningen inom
gemenskapen till återförsäljarna.
160   Trots sina yrkanden angånde detta har sökanden inte kunnat bevisa att Maias erbjudande var diskriminerande för företagets
del eller mer allmänt konkurrensbegränsande. Det skall särskilt framhävas att kommissionen inte kunde göra en sådan bedömning
mot bakgrund av de uppgifter den hade tillgång till, det vill säga hänvisningen till den internationella prislistan i skrivelsen
från M. A. till Schmidt av den 30 mars 1993 (”Consumer price i dollar ”) och i Maias interna anteckning av den 30 april 1993,
eftersom transaktionen i fråga inte omfattades av CES-systemet och den i alla händelser gjordes utan något ingripande från
Caterpillar på denna punkt.
161   Vad beträffar Maias erbjudanden till en engelsk användare C., den 26 januari och den 21 februari 1994, om priser som var mycket
förmånligare än de priser som Maia erbjudit Haladjian den 8 april 1993 skall det konstateras att dessa erbjudanden lämnades
i italienska lire och inte i dollar, och att en period på tio och elva månader skiljer dem åt från Maias erbjudande till Haladjian,
och detta vid en tidpunkt då den italienska liran stod under kraftiga valutasvängningar. Eftersom det inte finns några bevis
för att fastställa att en beställning från Haladjian vid denna tidpunkt skulle ha behandlats annorlunda än en beställning
från en engelsk användare, har kommissionen således inte gjort någon uppenbart oriktig bedömning när den fastställde att Haladjian
inte hade bevisat att företaget utsatts för en prisdiskriminering från Maias sida och, under alla omständigheter, att denna
diskriminering kunde läggas Caterpillar till last.
162   Vad beträffar det erbjudande Haladjian fick av en italiensk återförsäljare M., som gjorde sina inköp hos Maia och som kunde
erbjuda Haladjian lägre priser än denne kunde få direkt hos Maia, skall det först framhållas att detta erbjudande som sådant
inte var tillräckligt för att fastställa den prisdiskriminering som åberopats av sökanden. Inget i detta erbjudande, som är
uttryckt i dollar, tyder på att den italienske återförsäljaren köpt reservdelar av Maia, vilket sökanden påstått. Då det inte
går att göra en godtagbar jämförelse med Maias erbjudande till Haladjian har kommissionen inte gjort någon uppenbart oriktig
bedömning när den fastställde att Haladjian inte hade bevisat att företaget utsatts för en prisdiskriminering från Maias sida
och, under alla omständigheter, att denna diskriminering kunde läggas Caterpillar till last.
163   Sökandens kritik mot den påstådda utpressningen mot Maia är inte relevant, eftersom hotet om att framställa klagomål till
kommissionen avseende diskriminerande priser tydligt framgår av Haladjians skrivelse av den 22 april 1993, i vilken företaget
avvisar Maias erbjudande och begär att få utnyttja Consumer price i dollar. Det kronologiska händelseförloppet som sökanden
åberopar för att motbevisa att det förekommit en sådan utpressning motsäger dennes påståenden, eftersom det är sökanden själv
som i sin skrivelse av den 22 april 1993 hotar med att vända sig till gemenskapens myndigheter för att visa sitt missnöje
med Maias prissättning av den 8 april 1993. Sökandens argument om försäljning till Afrika är inte heller relevant, eftersom
det inte inverkar på det resonemang som förts i det omtvistade beslutet angående Haladjians beställning och Maias svar på
densamma.
164   Av vad som anförts ovan följer att sökandens anmärkningar som avser handlingarna om beställningen av den 24 februari 1993
inte kan godtas.
6.
Slutsats
165   Det framgår av ovanstående att sökanden inte har framställt några bevis som ger anledning att ifrågasätta bedömningen i det
omtvistade beslutet angående tillämpligheten av artikel 81 EG.
166   Särskilt när det rör CES-systemets inverkan på försäljningen inom EG/Efta-området skall det framhållas att inget av de bevis
sökanden lagt fram föranleder en annan bedömning än den kommissionen gjort efter undersökningen av klagomålet, nämligen att
”ingen konkurrensbegränsning som syftar till att hindra eller försvåra handeln med reservdelar inom detta område har bevisats”
(det omtvistade beslutet, punkt 7.1, s. 22, tredje stycket).
167   Vad beträffar bedömningen av CES-systemets inverkan på den försäljning mellan områdena som skett mellan Förenta staterna och
EG/Efta-området har sökanden inte lagt fram något bevis som föranleder en annan bedömning än den kommissionen gjort efter
det administrativa förfarandet, enligt vilken CES-systemet inte isolerar gemenskapsmarknaden genom att förbjuda konkurrens
på denna marknad av reservdelar som importerats från Förenta staterna till lägre priser än de europeiska och inte heller påverkar
gemenskapshandeln med sådana reservdelar (det omtvistade beslutet, punkt 7.2, s. 25, första och andra strecksatserna). Det
skall i detta sammanhang erinras om att för att motivera tillämpning av konkurrensbestämmelserna på ett avtal rörande varor
som inhandlas i Förenta staterna för att säljas inom gemenskapen måste avtalet, på grundval av flera faktiska och rättsliga
omständigheter, medföra att det kan förutses med tillräcklig grad av sannolikhet att avtalet kan ha en betydande inverkan
på konkurrensen inom gemenskapen och handeln mellan medlemsstaterna (se för ett liknande resonemang domen i det ovannämnda
målet Javico, punkterna 16 och 18). Endast det faktum att ett handlande får vissa konsekvenser, oavsett vilka, för gemenskapens
ekonomi utgör inte i sig en tillräcklig grund för gemenskapens behörighet. För att kunna tas med i beräkningen måste följden
vara väsentlig, det vill säga påtaglig och inte försumbar.
168   Följaktligen kan talan inte bifallas på den första grunden.
D –
Den andra grunden: Det resonemang som förts i det omtvistade beslutet beträffande tillämpligheten av artikel 82 EG
1.
Klagomålets innehåll
169   Sökanden har hävdat att det omtvistade beslutet är felaktigt när det i punkt 8 fastslås att det i klagomålet inte har gjorts
gällande att artikel 82 EG åsidosatts.
170   Beträffande påståendet om åsidosättande av artikel 82 EG påpekar förstainstansrätten att det är först i klagomålets sista
del som det hävdas att Caterpillars handlande ”kunde betraktas som ett missbruk av en dominerande ställning, vilket är förbjudet
enligt artikel [82] EG” och att Haladjian stod till kommissionens förfogande för att hjälpa dem att kartlägga den relevanta
marknaden, Caterpillars dominerande ställning och missbruket av denna dominerande ställning, om kommissionen ansåg det nödvändigt
att utreda detta. Dessutom understryker förstainstansrätten att sökanden i sitt yttrande avseende skrivelsen enligt artikel
6 på den punkten har medgett att den inte utvecklat sina påståenden beträffande åsidosättandet av artikel 82 EG i klagomålet
på grund av att sökanden var – och fortfarande är – övertygad om att det handlande som Caterpillar anklagats för är förbjudet
enligt artikel 81 EG. Eftersom det i klagomålet inte finns några uppgifter som anger på vilket sätt Caterpillars handlande
skulle utgöra missbruk av en dominerande ställning, är det fel av sökanden att klandra det omtvistade beslutet för att det
där har angetts att sökandens klagomål inte har gjort gällande att artikel 82 EG åsidosatts.
2.
Påståendena i sammanställningen av den 11 augusti 2000
171   I det omtvistade beslutet uppges i punkt 8 att det endast är i sammanställningen av den 11 augusti 2000 som Haladjian uttryckligen
gjort gällande ett åsidosättande av artikel 82 EG, fast på ett allmänt sätt och utan att lägga fram några bevis. Haladjian
har härvid endast räknat upp vissa former av missbruk av en dominerande ställning som anges i den bestämmelsen. Även om man
utgår ifrån att Caterpillar har en dominerande ställning på marknaden för reservdelar tillbakavisas denna kritik i det omtvistade
beslutet.
a)     Påstådda oskäliga försäljningspriser
172   Vad beträffar det första påståendet om åsidosättande av artikel 82 EG när det gäller oskäliga försäljningspriser uppges i
det omtvistade beslutet att ett sådant påstående inte kan godtas, eftersom Caterpillar inte fastställer några priser och att
det står deras distributörer fritt att erbjuda återförsäljarna och användarna de priser de avser att tillämpa (det omtvistade
beslutet, punkt 8, andra stycket).
173   Sökanden har hävdat att den bedömningen är felaktig med hänsyn till Caterpillars påtryckningar på Maia 1993. Huvudfrågan är
i detta fall huruvida det utgör ett oskäligt pris om man som Caterpillar höjer försäljningspriset med 10 procent till amerikanska
distributörer för reservdelar som är avsedda för export till Europa och inte låter den europeiska återförsäljare som gör sina
inköp i Förenta staterna få mängdrabatter. Sökanden har i detta avseende hävdat att, även om det antas att en merkostnad kan
räknas in i priset för att ”gottgöra” den europeiska distributören, på det territorium från vilket varorna exporteras, bestraffningen
av den amerikanska distributör som exporterar till Europa går betydligt längre än syftet var. Vidare har det i det omtvistade
beslutet inte tagits hänsyn till de uppgifter som sökanden lämnat vid det administrativa förfarandet angående diskrimineringen
av europeiska användare som gör sina inköp av Förenta staterna, direkt eller via en europeisk återförsäljare, genom att betala
i dollar till marknadspris, i förhållande till de europeiska distributörer som köper i Belgien i europeisk valuta till ett
pris som med nödvändighet förutsätter en lägre dollarkurs än den faktiska. Detta stöd från Caterpillar till deras europeiska
distributörer snedvrider marknaden genom att dessa får möjlighet att matcha importen från Förenta staterna.
174   Förstainstansrätten påpekar inledningsvis och rent allmänt att det genom de påståenden om åsidosättande av artikel 82 EG som
sökanden anfört för första gången i sammanställningen av den 11 augusti 2000 endast görs gällande att Caterpillar gav Haladjian
och andra europeiska återförsäljare ofördelaktiga och diskriminerande försäljningsvillkor och att ”[Caterpillars] handlande
utgjorde missbruk av en dominerande ställning, i den mening som avses i artikel 82 EG, vilket bland annat bestod i oskäliga
försäljningspriser, en begränsning av marknaderna till nackdel för konsumenterna samt tillämpning av olika villkor för likvärdiga
transaktioner med vissa handelspartner, det vill säga alla överträdelser som uttryckligen föreskrivs i artikel 82 EG”. Sökanden
har därmed endast åberopat den formella förekomsten av ett åsidosättande av artikel 82 EG utan att underbygga detta påstående
med lämpliga argument i förevarande fall och utan att ha lämnat in minsta bevis till stöd för ett sådant påstående.
175   Vad beträffar Haladjians första påstående har sökanden inte bestritt att Caterpillar ger sina distributörer, särskilt de amerikanska
distributörerna, full frihet att bestämma reservdelarnas återförsäljningspris för sina kunder, som exempelvis Haladjian. Sökanden
upprepar här endast argument som redan har behandlats eller påståenden som inte är tillräckligt styrkta.
176   Vad beträffar Caterpillars påstådda utpressning mot Maia 1993 visar den undersökning, som gjordes inom ramen för den första
grunden, av kontakterna mellan dessa båda företag i samband med beställningen av den 24 februari 1993, att kommissionen inte
har gjort någon uppenbart oriktig bedömning genom att ange att dessa kontakter kunde förklaras av det särskilda sammanhang
i vilket beställningen ägde rum (se ovan punkterna 155 och 156). Av samma skäl går det inte att finna tillräcklig bevisning
för att det förekommit oskäliga försäljningspriser, vilket Haladjian påstått. Detsamma gäller frågan om en europeisk återförsäljares
möjlighet att få mängdrabatter hos Caterpillars amerikanska distributörer. Den frågan har undersökts inom ramen för den första
grunden och gör det inte möjligt att bevisa att konkurrensbegränsning förekommit i förevarande fall (se ovan punkt 62).
177   Sökandens påstående, som går ut på att det prispåslag på 10 procent som Caterpillar tillämpar gentemot sina amerikanska distributörer
vid beställningar av reservdelar avsedda för export till EG/Efta-området går utöver vad som behövs i CES-systemet, underbyggs
inte av något som bevisar att en sådan åtgärd skulle vara oproportionerlig eller omotiverad. Ett sådant påstående räcker således
inte för att ifrågasätta de objektiva skälen för den prisskillnad som tillämpas av Caterpillar gentemot dess amerikanska distributörer
vid sådan försäljning för export som omnämns i det omtvistade beslutet, det vill säga huvudsakligen Caterpillars behov av
att upprätthålla kvaliteten och integriteten i sitt europeiska distributionsnätverk.
178   Uppgifterna om utvecklingen av de priser som tillämpades i Frankrike av Bergerat och som Haladjian erhöll i Förenta staterna
mellan åren 1992 och 2000, vilka lades fram vid det administrativa förfarandet som bilaga till sammanställningen av den 11
augusti 2000, vilken lades fram av sökanden som bevis på det faktum att sökanden diskriminerats i förhållande till Caterpillars
europeiska distributörer genom att det måste betala sina inköp i Förenta staterna i dollar medan de europeiska distributörerna
kunde göra sina inköp i Europa hos Caterpillar Overseas och betala i en europeisk valuta, indexreglerad efter en dollarkurs
som var förmånlig för dem, är inte heller tillräckliga för att föranleda en annan bedömning i det omtvistade beslutet avseende
de påstått oskäliga försäljningspriserna. De prisskillnader som Haladjian noterat kan mycket väl förklaras med dels värderingen
av dollarn i förhållande till den europeiska valutan under perioden 1992–2000, dels vad som är nödvändigt för just Caterpillars
distributionsnätverk, i den mån Caterpillar inom ramen för sin affärspolicy kan förhindra att dess europeiska distributörer
blir lidande av svängningar på valutamarknaderna. Dessutom, och framför allt, kan situationen för europeiska återförsäljare
inte jämställas med situationen för Caterpillars europeiska distributörer, av det skälet att de förstnämnda inte är bundna
av avtalsenliga skyldigheter vilket de sistnämnda är.
179   Sökanden kan följaktligen inte bevisa att kommissionen gjort en uppenbart oriktig bedömning när det gäller undersökningen
av hans påstående om att artikel 82 EG åsidosatts på grund av Caterpillars oskäliga försäljningspriser.
b)     Den påstådda begränsningen av marknaden till nackdel för konsumenterna
180   Vad beträffar det andra påståendet om åsidosättande av artikel 82 EG när det gäller begränsningen av marknaden till nackdel
för konsumenterna, uppges i det omtvistade beslutet att detta påstående saknar grund, eftersom användarna kan handla utan
hinder överallt i världen och återförsäljarna kan handla i andra handelszoner om de uppger användarnas identitet i det geografiska
område som är de beställda reservdelarnas destination (det omtvistade beslutet, punkt 8, andra stycket).
181   Sökanden har kritiserat denna bedömning genom att påstå att den inte tar hänsyn till att CES-systemet är tungrott, då det
krävs information som går utöver vad som är nödvändigt. Det faktum att den europeiska återförsäljaren inte kan bygga upp sitt
lager i Förenta staterna, där reservdelarna är som billigast, inte ens för en namngiven användare, leder till att de europeiska
användarnas inköpsmöjligheter begränsas. Sökanden har i detta hänseende åberopat intyg som utfärdades i januari och februari
1993 av två av dess kunder som hoppades på att få hålla ett större reservdelslager.
182   Förstainstansrätten påpekar att det framgår av prövningen av de argument som framförts inom ramen för den första grunden att
inget av dessa argument medger en fastställelse av att beställningarna från europeiska användare som anlitar Haladjian som
mellanhand inom ramen för CES-systemet inte har blivit tillgodosedda (se ovan punkterna 74–77). Marknaderna är således inte
begränsade till nackdel för användarna, vilket sökanden påstått.
183   Vidare skall det också tas hänsyn till det faktum att de europeiska användarnas fullt berättigade önskan att få tillgång till
reservdelar inköpta i Förenta staterna, där de är som billigast, skall bedömas mot bakgrund av Caterpillars affärspolicy,
som godkänts av kommissionen. Caterpillar vill begränsa sådan försäljning mellan handelszonerna för att gynna sina europeiska
distributörer, som för att vara på plats och erbjuda de helhetslösningar som Caterpillar önskar, som exempelvis försäljning
av anläggningsmaskiner, måste ta på sig kostnader som de europeiska återförsäljare slipper som gör sina inköp i Förenta staterna
för europeiska användares räkning. Sökandens argument ger alltså ingen anledning att ifrågasätta denna situation, i vilken
en avvägning görs mellan de olika berörda parternas intressen, trots det önskemål som uttryckts av två av Haladjians kunder
som vill kunna maximera sina inköpsmöjligheter utan att behöva ta hänsyn till Caterpillars intressen och till det företagets
distributionsnätverk.
184   Sökanden kan följaktligen inte bevisa att kommissionen gjort en uppenbart oriktig bedömning när det gäller undersökningen
av hans påstående om att artikel 82 EG åsidosatts på grund av Caterpillars begränsning av marknaderna till nackdel för konsumenterna.
c)     Den påstådda tillämpningen av olika villkor för likvärdiga transaktioner med vissa handelspartner
185   Vad beträffar det tredje påståendet om åsidosättande av artikel 82 EG när det gäller tillämpningen av olika villkor för likvärdiga
transaktioner med vissa handelspartner konstateras i det omtvistade beslutet att sökanden inte lämnat någon uppgift som tyder
på att sökanden har diskriminerats i förhållande till andra återförsäljare. Tvärtom behandlar CES-systemet alla europeiska
återförsäljare lika (det omtvistade beslutet, punkt 8, andra stycket).
186   Sökanden har gjort gällande att den relevanta frågan här inte är om sökanden diskriminerats i förhållande till andra europeiska
återförsäljare utan om denne diskrimineras i förhållande till andra europeiska köpare – distributörer, återförsäljare och
användare – och detta för jämförbara volymer. Det faktum att CES-systemet inte accepterar europeiska återförsäljare som Haladjian,
annat än på det enda villkoret att de agerar i egenskap av ombud för slutanvändarna innebär att de föreskrivs villkor som
objektivt sett inte kan motiveras och vars enda syfte skulle vara att krympa möjligheterna till ett alternativt utbud.
187   Förstainstansrätten framhåller än en gång att sökanden inte kan kräva samma behandling i affärshänseende som den behandling
Caterpillars europeiska distributörer får, eftersom dessa distributörer är bundna av avtalsenliga skyldigheter, vilket Haladjian
inte är. Denna kategori av köpare skiljer sig således från återförsäljare och användare som inte har sådana skyldigheter.
188   Sökanden kan följaktligen inte bevisa att kommissionen gjort en uppenbart oriktig bedömning när det gäller undersökningen
av sökandens påstående om att artikel 82 EG åsidosatts på grund av tillämpningen av olika villkor för likvärdiga transaktioner
med vissa handelspartner.
3.
Sökandens övriga anmärkningar
189   Sökanden har kritiserat det omtvistade beslutet för att det helt bortsett från Caterpillars andra metoder som sökanden anser
ingår i ett systematiskt motarbetande av sökanden, eftersom denne är den enda konkurrenten till de europeiska distributörerna
i Europa. De metoder som till största delen praktiseras av Caterpillar tillsammans med Bergerat utgörs enligt sökanden av
övervakning av företagets leveranser, av ”läckorna” från CES-systemet som skulle ge Bergerat möjlighet att bearbeta sökandens
kunder, av överföringen av distributörspåslaget till Bergerat, som gjorde det möjligt för det företaget att få reda på vilket
belopp Haladjian handlade för i Förenta staterna för sina franska kunders räkning, av åtgärder för att misskreditera sökandens
verksamhet och återförsäljarnas verksamhet i allmänhet, genom att låta påskina att kvaliteten och äktheten hos de reservdelar
som de säljer inte kan garanteras.
190   Förstainstansrätten framhåller att dessa anmärkningar, och särskilt anmärkningarna om de handlingar som kan läggas Bergerat
till last, inte har åberopats av sökanden vid det administrativa förfarandet som påståenden om åsidosättande av artikel 82
EG. Det är således inte möjligt att kritisera det omtvistade beslutet på grund av att kommissionen inte har undersökt dessa
anmärkningar ur denna synvinkel.
4.
Slutsats
191   Det framgår av ovanstående att de argument som sökanden framfört angående det resonemang som förts i det omtvistade beslutet
när det gäller tillämpligheten av artikel 82 EG inte ger anledning att ifrågasätta kommissionens bedömning av de faktiska
och rättsliga omständigheterna i detta sammanhang. Talan kan följaktligen inte bifallas på den andra grunden.
E –
Den tredje grunden: Åsidosättande av förfarandereglerna
1.
Anmärkningen om den orimligt långa handläggningstiden
192   Sökanden har konstaterat att det administrativa förfarandet, från det att klagomålet ingavs till beslutet att inte vidta åtgärder
till följd av klagomålet, har varat i nästan tio år och hävdat att en sådan lång tid inte är rimlig. Handläggningstiden har
varit alltför lång, med tanke på att sju år förflutit sedan klagomålet ingavs i oktober 1993 till september 2000 då kommissionens
avdelningar muntligen informerade om att de inte hade för avsikt att vidta åtgärder till följd av detta klagomål. Sökanden
har också tvingats vidta flera åtgärder från och med oktober 2000, varav en passivitetstalan, för att få tillgång till skrivelsen
enligt artikel 6 och det slutliga beslutet. Den orimligt långa handläggningstiden har enligt sökanden dessutom inverkat på
handlingarna i målet på så sätt att sökanden har förlorat möjligheter att samla in ytterligare bevismaterial om priserna under
CES-systemets införande.
193   Förstainstansrätten erinrar inledningsvis om att för det fall det omtvistade beslutet är ett beslut att inte vidta åtgärder
till följd av ett klagomål har det förhållandet att handläggningen av detta klagomål tagit orimligt lång tid i anspråk i princip
inte någon betydelse för giltigheten av själva innehållet i det slutliga beslut som kommissionen fattar. En sådan tidsutdräkt
påverkar nämligen inte, utom i särskilda undantagsfall, riktigheten av de materiella omständigheter som är avgörande för bedömningen
av huruvida konkurrensreglerna har överträtts eller inte och som i förekommande fall motiverat att kommissionen beslutat att
inte inleda någon undersökning (domstolens beslut av den 13 december 2000 i mål C‑39/00 P, SGA mot kommissionen, REG 2000,
s. I-11201, punkt 44). Klagomålets handläggningstid kan således i princip inte skada klaganden om klagomålet lämnas utan avseende.
194   I förevarande mål har sökanden inte heller tydligt visat hur omständigheterna i sak som beaktats i det omtvistade beslutet
kan ha påverkats eller ändrats till följd av den tid som det administrativa förfarandet har pågått.
195   Förstainstansrätten påpekar även att den omständigheten att kommissionen skall handla inom rimlig tid då den fattar beslut
i enlighet med administrativa förfaranden inom konkurrensområdet utgör en tillämpning av principen om god förvaltningssed
(se, i fråga om beslut att inte vidta åtgärder till följd av klagomål, domstolens dom av den 18 mars 1997 i mål C‑282/95 P,
Guérin automobiles mot kommissionen, REG 1997, s. I-1503, punkterna 37 och 38). Frågan huruvida ett sådant förfarande pågått
under skälig tid skall bedömas med hänsyn till de särskilda omständigheterna i varje fall och särskilt det sammanhang detta
fall förekommer i, de olika steg i förfarandet som kommissionen skall vidta, ärendets komplexa karaktär samt dess betydelse
för de olika berörda parterna (förstainstansrättens dom av den 22 oktober 1997 i de förenade målen T-213/95 och T-18/96, SCK
och FNK mot kommissionen (REG 1997, s. II-1739, punkt 57).
196   I förevarande fall kan handläggningstiden förklaras av de komplexa omständigheterna som medför att ett stort företags affärspolicy
i världen och i Europa ifrågasätts, och av behovet att undersöka sökandens många påståenden och bifogade dokumentation. Som
komplement till klagomålet som ingavs den 18 oktober 1993 inom ramen för ett förfarande som kommissionen tidigare inlett mot
Caterpillar efter det att ett meddelande om anmärkningar sänts den 12 maj 1993, skickade sökanden flera skrivelser till kommissionen
i april och maj 1994, i augusti 1995, i maj och augusti 1997, i november och december 1997 samt i augusti 2000 för att lämna
nya uppgifter eller för att kommentera förfarandet. Dessutom lämnade sökanden den 22 oktober 2001 in omfattande anmärkningar
till följd av skrivelsen enligt artikel 6 som tillsändes sökanden den 19 juli 2001, vilka skulle granskas av kommissionen
innan den fattade det omtvistade beslutet den 1 april 2003.
197   Anmärkningen om den omständigheten att det administrativa förfarandet har pågått under orimligt lång tid kan inte godtas.
2.
Anmärkningarna om att undersökningen av klagomålet inte varit tillräckligt skyndsam och opartisk samt om bristande motivering
i det omtvistade beslutet
198   Sökanden har hävdat att kommissionen inte varit tillräckligt skyndsam och opartisk när den lämnade dess klagomål utan avseende
utan att ens undersöka förhållandena på den relevanta marknaden trots att kommissionen hade information angående detta i form
av en sammanställning som bifogats klagomålet, vilken visar Haladjians minskade försäljning från åren 1989–1992 och som uppdaterades
år 1999 tillsammans med uppgifter om sålda produkter och priser som tillämpats av olika distributörer i Europa och i Förenta
staterna, vilka hade lämnats in av Haladjian eller distributörerna. Sökanden har vidare hävdat att kommissionen i det omtvistade
beslutet borde förklara skälen till att den hade beslutat att lämna klagomålet utan avseende, fastän den under sju års tid
hade förmedlat uppgifter av motsatt slag. Sökanden har i detta hänseende anfört att kommissionen meddelade den, i en skrivelse
av den 13 april 1995, att vissa uppgifter i ärendet hade ”särskild betydelse” eller att en skrivelse av den 15 juni 1999 från
Van Miert som då var kommissionsledamot med ansvar för konkurrensfrågor tydde på att ett meddelande om anmärkningar skulle
sändas till Caterpillar.
199   Förstainstansrätten framhåller att kommissionen inte är skyldig att ta ställning till samtliga argument som de berörda personerna
åberopar till stöd för sina ansökningar i motiveringen till beslut som den har att fatta för att säkerställa att konkurrensreglerna
efterlevs. Det är tillräckligt att kommissionen redovisar de faktiska omständigheter och rättsliga överväganden som är av
väsentlig betydelse för beslutets utformning (förstainstansrättens dom av den 17 juli 1998 i mål T‑111/96, ITT Promedia mot
kommissionen, REG 1998, s. II-2937, punkt 131).
200   Vad beträffar påståendet enligt vilket kommissionen inte har undersökt förhållandena på den relevanta marknaden påpekar förstainstansrätten
att den relevanta marknaden definieras i punkt 4 i det omtvistade beslutet, när det gäller såväl berörda produkter, det vill
säga anläggningsmaskiner och reservdelar till dessa, som marknadens geografiska utbredning. I det omtvistade beslutet redogörs
dessutom tydligt för de faktiska omständigheter och rättsliga överväganden som motiverar att klagomålet lämnas utan avseende
när det gäller påståendena om åsidosättande av artiklarna 81 EG och 82 EG. Kommissionen kan således inte klandras för att
under det administrativa förfarandet eller i det omtvistade beslutet inte ha hänvisat till handlingar som sökanden inte har
framställt som viktiga.
201   Det skall vidare understrykas att kommissionen i en skrivelse av den 13 april 1995 endast frågade sökanden vilka, bland de
handlingar i ärendet som var särskilt viktiga, som kunde vara konfidentiella gentemot Caterpillar och som därför inte kunde
sändas till detta företag. Likaså uppgavs i skrivelsen av den 15 juni 1999 till sökanden från kommissionsledamot Van Miert
endast att ”till följd av domen nyligen i målet Javico [är deras] avdelningar i färd med att avsluta samrådsförfarandena innan
de sänder ett nytt meddelande om anmärkningar” och att sökanden därför borde medge ”att det [var] omöjligt [för honom] att
på detta stadium på förhand avgöra utgången av detta samråd”. Man kan således inte utifrån handlingarna fastställa att kommissionen
under sju års tid har lämnat upplysningar till sökanden som fått sökanden att tro att komimssionen hade beslutat att vidta
sanktionsåtgärder mot Caterpillar i enlighet med artiklarna 81 EG och 82 EG snarare än att lämna klagomålet utan avseende,
och att handlingarna inte skulle undersökas inom ramen för det slutliga beslutet.
202   Följaktligen kan anmärkningarna om att undersökningen av klagomålet inte varit tillräckligt skyndsam och opartisk samt om
att motiveringen var bristande i det omtvistade beslutet inte godtas.
3.
Anmärkningen som avser åsidosättande av artikel 6 i förordning nr 2842/98
203   Sökanden har hävdat att kommissionen har åsidosatt artikel 6 i förordning nr 2842/98, enligt vilken kommissionen, om den anser
att det på grundval av den information den har fått inte finns tillräckliga skäl för att vidta åtgärder till följd av klagomålet,
skall informera klaganden och fastställa en tidsfrist inom vilken denne skriftligen kan inkomma med synpunkter. I förevarande
fall har kommissionen inte gett sökanden möjlighet att inkomma med synpunkter på skälen för att inte vidta åtgärder till följd
av klagomålet. I det omtvistade beslutet har sökanden klandrats för att inte ha framlagt ett antal bevis, särskilt vad gäller
de faktiska förhållandena kring inköpen från Maia till Consumer price i dollar före den 14 februari 1993 eller det faktum
att beställningarna hos Maia hade Frankrike som destination och inte Afrika, utan att företaget givits möjlighet att argumentera
kring dessa frågor i sina anmärkningar på skrivelsen enligt artikel 6.
204   Förstainstansrätten påpekar att kommissionen enligt skrivelsen enligt artikel 6 drog slutsatsen att, efter att ha granskat
de olika handlingar den hade tillgång till inom ramen för det administrativa förfarandet, ”på nuvarande stadium[,] är de uppgifter
som erhållits inte tillräckliga för att bifalla ansökan”. Särskilt vad gäller handlingarna om Maia framgick av skrivelsen
enligt artikel 6 bland annat följande:
”ICBO och Schmidt får reservdelar från Maia till andra priser (”Consumer price i dollar” eller ”den internationella prislistan”
i dollar), som av allt att döma är betydligt lägre än de italienska priserna, genom att låtsas att destinationen för dessa
är Förenta staterna, ett land i vilket export utifrån de europeiska prislistorna normalt sett inte är lönsam på grund av att
priserna där är betydligt lägre än de priser som tillämpas i Europa. Dessa reservdelar är i själva verket avsedda för Haladjian
[...] för dennes kommersiella verksamhet i Afrika och i Frankrike.”
205   Det är som svar på denna redogörelse för det resonemang som kommissionen avsåg att föra som Haladjian utan att lägga fram
bevis i saken har hävdat att de reservdelar som köptes genom ICBO och Schmidt hade Frankrike som destination och att Maia
inte öppet vågade leverera till Haladjian på grund av hotet om uppsägning av avtalet med Caterpillar. Sökanden kan därför
inte förvåna sig över att dessa anmärkningar bemöts i det omtvistade beslutet och att det i beslutet anges att Haladjian aldrig
har bevisat att företaget gynnats av den internationella prislistan hos Maia och att företaget inte heller bevisat att de
försäljningar som gjordes via ICBO och Schmidt hade Frankrike som slutdestination och inte Afrika.
206   Anmärkningen som avser åsidosättande av artikel 6 i förordning nr 2842/98 kan följaktligen inte godtas.
4.
Anmärkningarna som avser kränkning av rätten att få tillgång till handlingarna i målet
207   Sökanden har i en skrivelse av den 23 oktober 2001 erinrat om att företaget bett förhörsombudet om en kopia av två handlingar
som åsyftas i skrivelsen enligt artikel 6, nämligen uppgifter om det pris som skulle ha getts av vissa av Caterpillars europeiska
distributörer (se skrivelsen enligt artikel 6, punkt 5.1) och de handlingar från Leverton som kommissionen hade (se skrivelsen
enligt artikel 6, punkt 7.1 d). I en skrivelse av den 10 december 2001 svarade förhörsombudet för det första att uppgifterna
om de priser som Caterpillar tillämpade på sina olika distributörer är konfidentiella uppgifter och att, eftersom det planerade
beslutet att lämna klagomålet utan avseende inte grundade sig på de olika prisnivåerna, behövde klaganden inte någon insyn
i dessa handlingar. Förhörsombudet klargjorde för det andra att i den handling från Leverton som inte sänts förbjöds den senare
att använda sig av sitt amerikanska dotterbolag för att handla utanför CES-systemet. Förhörsombudet hade av detta dragit slutsatsen
att denna handling saknade relevans för avslaget på klagomålet.
208   Sökanden har emellertid, tvärtemot vad förhörsombudet påstått, gjort gällande att en handling som handlar om hur Caterpillar
tillämpar CES-systemet på en europeisk distributörs amerikanska dotterbolag visst är relevant för behandlingen av ärendet,
i den mån man utifrån den kan analysera CES-systemets inverkan på konkurrensen inom gemenskapen. Dessutom har sökanden uppgett
att det i skrivelsen enligt artikel 6 läggs fram vissa uppgifter om de priser som Caterpillar tillämpade på sina distributörer
medan det inte tagits någon hänsyn till detta i det omtvistade beslutet. Sådana uppgifter är i alla händelser relevanta för
att fastställa innehållet i Caterpillars prispolitik gentemot distributörerna. Det skulle därför vara lämpligt att undersöka
om det finns något samband mellan de målgruppsinriktade rabatterna som Bergerat erbjöd vissa av Haladjians kunder år 1993
och de priser som Caterpillar tillämpade på denne distributör under den perioden eller, mer allmänt, om de priser som Caterpillar
tillämpar på sina distributörer avviker mycket från priserna för de amerikanska distributörerna, och om så är fallet av vilka
skäl.
209   Sökanden har anfört att det omtvistade beslutet inte tar hänsyn till att en av Maias anställda i samband med det administrativa
förfarandet erkände att Caterpillar skulle dra in dennes rabatter om företaget sålde till Haladjian.
210   Sökanden har av samtliga dessa skäl bett förstainstansrätten att vidta alla lämpliga åtgärder för att kontrollera att kommissionens
handlingar inte innehåller uppgifter som det inte tagits hänsyn till eller som den analyserat felaktigt, och detta i syfte
att kontrollera om beslutet verkligen grundats på korrekta omständigheter och om det inte innehåller några uppenbart oriktiga
bedömningar som kan komma att läggas till dem som sökanden lyft fram. När denna begäran framställs är sökanden medveten om
att den, i egenskap av klagande, inte har rätt att i samma utsträckning som de ifrågasatta företagen få tillgång till handlingarna
i ärendet. Sökanden gör inte heller anspråk på att få ta del av affärshemligheter. Detta är skälet till att denne anser att
förstainstansrätten skall begära att handlingarna skickas direkt till förstainstansrätten, eller åtminstone de handlingar
som sökanden anser nödvändiga med hänsyn till behovet av att skingra alla oklarheter för att lösa tvisten.
211   Förstainstansrätten påpekar att de argument som sökanden framfört i samband med anmärkningen om kränkningen av rätten att
få tillgång till handlingarna i ärendet inte alls gör att förhörsombudets bedömning kan ifrågasättas, enligt vilken de relevanta
handlingarnas innehåll var konfidentiellt för sökanden på grund av affärshemligheter. I förevarande fall förekommer således
inte någon kränkning av rätten att få tillgång till handlingarna i ärendet.
212   Som kritik avseende förhörsombudets bedömning, enligt vilken kännedom om de aktuella handlingarna inte alls behövdes för att
förstå skälen till att Haladjians klagomål lämnades utan avseende, har sökanden endast anfört hypotetiska och framåtblickande
argument angående vilket intresse kommissionen kunde ha av att undersöka Caterpillars prispolitik gentemot sina distributörer.
Det skall i detta sammanhang erinras om att kommissionen inte är skyldig att inleda ett förfarande till följd av ett klagomål
om åsidosättande av artiklarna 81 EG och 82 EG, för att fastställa att sådana åsidosättanden förekommit, utan endast att noggrant
undersöka de faktiska och rättsliga omständigheter som den fått kännedom om genom klaganden, för att kunna bedöma om dessa
omständigheter tyder på ett uppträdande som kan snedvrida konkurrensen inom den gemensamma marknaden och påverka handeln mellan
medlemsstaterna (se ovan punkterna 26 till 28). Kommissionen kan således inte klandras för att i det omtvistade beslutet inte
ha lämnat ut några detaljer kring Caterpillars prispolitik gentemot sina distributörer, eftersom det i beslutet tillräckligt
tydligt redogörs för skälen till att de påståenden om åsidosättande av artiklarna 81 EG och 82 EG som Haladjian framfört skall
tillbakavisas.
213   Förstainstansrätten anser således att det inte är nödvändigt att vidta några åtgärder för bevisupptagning genom att anmoda
kommissionen att inkomma med alla handlingar som krävs för att lösa tvisten som svar på sökandens begäran om detta.
214   Det skall avslutningsvis framhållas att sökanden inte först under det rättsliga förfarandet kan hänvisa till att en av intervenienterna,
enligt sökanden, vid ett sammanträde i kommissionsledamot Van Mierts tjänsterum den 29 juni 1998, uppgett att ”vid en inspektion
en ansvarig hos Maia [skriftligen erkänt] att Caterpillar skulle dra in rabatterna om de fick veta att företaget sålde till
Haladjian”, för att få det omtvistade beslutet ogiltigförklarat. Även om man antar att detta skulle vara bevisat, vilket inte
framgår av handlingarna i målet, skulle det inte räcka som sådant för att ifrågasätta det omtvistade beslutet, eftersom det
uppges i detta att Caterpillar hade hotat Maia före februari 1993 med att sätta stopp för deras distributionsavtal om det
visade sig att de kringgick CES-systemets bestämmelser genom att idka handel mellan handelszonerna utan att följa bestämmelserna
kring detta. Kommentaren från Maias ansvarige, som gjorts gällande ovan, skulle således mycket väl kunna ha sin plats i sammanhanget
med Caterpillars hot om att häva Maias avtal om företaget fortsatte att sälja via ICBO/Schmidt, som hade pekats ut i det anonyma
brevet från februari 1990.
215   Anmärkningarna som avser åsidosättande av artikel 6 i förordning nr 2842/98 skall följaktligen inte godtas.
216    Av vad som anförts ovan följer att talan inte kan bifallas på någon del av den tredje grunden.
217   Följaktligen skall talan ogillas i sin helhet.

Rättegångskostnader
218   Enligt artikel 87.2 i förstainstansrättens rättegångsregler skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna,
om detta har yrkats. Eftersom sökanden har tappat målet och kommissionen har yrkat att sökanden skall ersätta rättegångskostnaderna,
skall sökanden bära sina rättegångskostnader samt ersätta kommissionens och intervenienternas rättegångskostnader.
Mot denna bakgrund beslutar
FÖRSTAINSTANSRÄTTEN (första avdelningen)
följande:
1)
Talan ogillas.
2)
Sökanden skall bära sin rättegångskostnad och ersätta kommissionens och intervenienternas rättegångskostnader.
García-Valdecasas
Cooke
Trstenjak
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 27 september 2006.
E. Coulon

R. García-Valdecasas
Justitiesekreterare

Ordförande
Innehållsförteckning
Bakgrund till talan
A –  Berörda bolag
B –  Administrativa förfaranden
1.  Förfarande som inletts av kommissionen mot Caterpillar
2.  Förfarande som inletts till följd av Haladjians klagomål
Förfarandet och parternas yrkanden
Rättslig bedömning
A –  Inledande synpunkter på omfattningen av de skyldigheter som åligger kommissionen vid utredningen av ett klagomål om åsidosättande
av artiklarna 81 EG och 82 EG
B –  Allmän presentation av ”CES-systemet”, Haladjians anmärkningar och det omtvistade beslutet
1.  Beskrivning av CES-systemet
2.  Redogörelse för Haladjians anmärkningar
3.  Det omtvistade beslutet och Haladjians talan
C –  Den första grunden: En uppenbart oriktig bedömning av omständigheterna och en felaktig rättstillämpning vad beträffar
tillämpligheten av artikel 81.1 EG
1.  Anmärkningarna avseende CES-systemet
a)  Begränsningens inverkan på försäljningen mellan de handelszonera
Parternas argument
Förstainstansrättens bedömning
b)  Anmärkningen avseende listan över de återförsäljare som bedriver verksamhet i flera handelszoner
c)  Anmärkningen avseende övervakningen av destinationen för försäljningen mellan de handelszonera
d)  Anmärkningen avseende fördröjningen vid tilldelningen av CES-koder
2.  Anmärkningarna avseende Caterpillars skrivelse av den 15 december 1982 till företagets europeiska distributörer
3.  Anmärkningarna avseende handlingarna om Bergerat och dennes erbjudanden till Haladjians kunder
a)  Anmärkningen avseende Caterpillars skrivelse av den 19 juli 1990 till Bergerat
Det omtvistade beslutet
Parternas argument
Förstainstansrättens bedömning
b)  Anmärkningarna avseende Bergerats erbjudanden till Haladjians kunder
Det omtvistade beslutet
Parternas argument
Förstainstansrättens bedömning
4.  Anmärkningarna avseende handlingarna om Leverton
a)  Det omtvistade beslutet
b)  Parternas argument
c)  Förstainstansrättens bedömning
5.  Anmärkningarna avseende handlingarna om Maia
a)  Handlingarna om nätverket Maia/ICBO/Schmidt
Det omtvistade beslutet (punkt 6.3 och punkt 7.1 c)
Parternas argument
Förstainstansrättens bedömning
b)  Handlingarna som rör beställningen av den 24 februari 1993
Det omtvistade beslutet
Parternas argument
Förstainstansrättens bedömning
6.  Slutsats
D –  Den andra grunden: Det resonemang som förts i det omtvistade beslutet beträffande tillämpligheten av artikel 82 EG
1.  Klagomålets innehåll
2.  Påståendena i sammanställningen av den 11 augusti 2000
a)  Påstådda oskäliga försäljningspriser
b)  Den påstådda begränsningen av marknaden till nackdel för konsumenterna
c)  Den påstådda tillämpningen av olika villkor för likvärdiga transaktioner med vissa handelspartner
3.  Sökandens övriga anmärkningar
4.  Slutsats
E –  Den tredje grunden: Åsidosättande av förfarandereglerna
1.  Anmärkningen om den orimligt långa handläggningstiden
2.  Anmärkningarna om att undersökningen av klagomålet inte varit tillräckligt skyndsam och opartisk samt om bristande motivering
i det omtvistade beslutet
3.  Anmärkningen som avser åsidosättande av artikel 6 i förordning nr 2842/98
4.  Anmärkningarna som avser kränkning av rätten att få tillgång till handlingarna i målet
Rättegångskostnader
*
Rättegångsspråk: franska.