CELEX: 62007TJ0284
Apeliacinis skundas
Viešoji tarnyba
Pareigūnai
Priimtinumas

1.
Apeliacinis skundas – Priimtinumas – Vertinimas atsižvelgiant į nagrinėjamą bylą – Šalis, kuri pagal visus savo reikalavimus
arba jų dalį pralaimėjo bylą Tarnautojų teisme
(Teisingumo Teismo statuto I priedo 9 straipsnis)
2.
Apeliacinis skundas – Pagrindai – Pirmosios instancijos teismo vykdoma Tarnautojų teismo ieškinio dalyko nustatymo kontrolė
(Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punktas)
3.
Apeliacinis skundas – Pagrindai – Klaidingas faktinių aplinkybių vertinimas – Nepriimtinumas – Pirmosios instancijos teismo
vykdoma Tarnautojų teismo įrodymų vertinimo kontrolė – Netaikymas, išskyrus iškraipymo atvejį
(Teisingumo Teismo statuto I priedo 11 straipsnio 1 dalis)
4.
Pareigūnai – Invalidumas – Procedūros dėl invalidumo nustatymo pradžia
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 78 straipsnio pirma pastraipa ir VIII priedo 13 straipsnio 1 dalis)
5.
Apeliacinis skundas – Pagrindai – Per apeliacinį procesą pirmą kartą pateiktas pagrindas – Nepriimtinumas
(Teisingumo Teismo statuto I priedo 11 straipsnio 1 dalis)
6.
Pareigūnai – Invalidumas – Procedūros dėl invalidumo nustatymo pradžia – Sąlygos – Pradėjimas suinteresuotojo asmens prašymu
– Ribota administracijos kompetencija
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 78 straipsnio pirma pastraipa ir VIII priedo 13 straipsnio 1 dalis)
1.
Kadangi apeliacinio skundo priimtinumo sąlygos, nustatytos Teisingumo Teismo statuto I priedo 9 straipsnio antroje pastraipoje,
vertinamos atsižvelgiant į nagrinėjamą bylą ir tik į ją, šalis gali pateikti apeliacinį skundą dėl Tarnautojų teismo sprendimo,
kuris pagrįstas kitame galutiniame sprendime įtvirtintais principais, net jei sprendime, dėl kurio pateikiamas apeliacinis
skundas, Tarnautojų teismas nagrinėjo panašius teisinius klausimus. Iš tiesų dėl to, kad galutinio Tarnautojų teismo sprendimo
motyvais pritarta ieškinio pagrindui, priimtiną apeliacinį skundą pateikiančiam asmeniui kitoje byloje nedraudžiama ginčyti
Tarnautojų teismo atliktą panašaus pagrindo į tą, kuris nagrinėtas galutiniame sprendime, vertinimą.
Be to, iš Teisingumo Teismo statuto I priedo 9 straipsnio antros pastraipos matyti, kad šalis, kuri pagal visus savo reikalavimus
arba jų dalį pralaimėjo bylą, gali pateikti apeliacinį skundą Pirmosios instancijos teisme.
(žr. 23–26 punktus)
Nuoroda: 2000 m. spalio 5 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Taryba prieš Chvatal ir kt.
, C‑432/98 P ir C‑433/98 P, Rink. p. I‑8535, 22 ir 24 punktai; 2007 m. sausio 16 d. Tarnautojų teismo sprendimas
Gesner prieš VRDT
, F‑119/05, Rink. VT p. I‑A‑1‑0000 ir II‑A‑1‑0000.
2.
Tarnautojų teismo sprendime ieškinio dalyko nustatymas yra teisės klausimas, kurį apeliaciniame skunde gali būti prašoma įvertinti
Pirmosios instancijos teismo. Šiuo atžvilgiu ieškinys yra procesą pradedantis dokumentas, kuriame šalys privalo apibrėžti
ginčo dalyką.
(žr. 33 ir 34 punktus)
Nuoroda: 2007 m. lapkričio 8 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Belgija prieš Komisiją
C‑242/07 P, Rink. p. I‑9757, 41 punktas; 2007 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Weißenfels prieš Parlamentą
, C‑135/06 P, Rink. p. I‑12041, 51–57 punktai.
3.
Tik pirmosios instancijos teismas, nagrinėjamu atveju Tarnautojų teismas, yra kompetentingas, pirma, nustatyti faktines aplinkybes,
išskyrus atvejus, kai jo išvados iš esmės neatitinka jam pateiktų bylos dokumentų, ir, antra, vertinti šias faktines aplinkybes.
Taigi faktinių aplinkybių vertinimas, išskyrus šiam teismui pateiktų įrodymų iškraipymo atvejus, pats savaime nėra teisės
klausimas, kuriam taikoma Pirmosios instancijos teismo, kaip apeliacinio teismo, kontrolė. Toks iškraipymas turi būti akivaizdžiai
matomas iš byloje esančių dokumentų, nesant reikalo iš naujo įvertinti faktinių aplinkybių ir įrodymų.
(žr. 46 ir 47 punktus)
Nuoroda: 2006 m. gegužės 18 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Archer Daniels Midland ir Archer Daniels Midland Ingredients prieš Komisiją
, C‑397/03 P, Rink. p. I‑4429, 85 punktas; 2006 m. rugsėjo 21 d. Teisingumo Teismo sprendimo
JCB Service prieš Komisiją
, C‑167/04 P, Rink. p. I‑8935, 107 ir 108 punktai; 2007 m. liepos 12 d. Pirmosios instancijos teismo nutarties
Beau prieš Komisiją
, T‑252/06 P, dar nepaskelbtos Rinkinyje, 45–47 punktai.
4.
Tarnautojų teismas nedaro jokios teisės klaidos, jei remiasi Pareigūnų tarnybos nuostatų 78 straipsnio pirma pastraipa ir
šių nuostatų VIII priedo 13 straipsnio 1 dalimi, siekdamas įvertinti pareigūno prašymo sudaryti Invalidumo komitetą teisėtumą.
Iš tiesų iš šių nuostatų teksto matyti, kad 65 metų nesulaukęs pareigūnas, kuris per laikotarpį, per kurį įgyja teisę į pensiją,
Invalidumo komiteto sprendimu buvo pripažintas kenčiančiu nuo visiško nuolatinio nedarbingumo, neleidžiančio atlikti jo pareigybę
atitinkančių užduočių, ir kuris dėl to yra priverstas nutraukti tarnybą Bendrijų institucijose, turi teisę, kol toks nedarbingumas
egzistuoja, į invalidumo išmoką. Siekiant užtikrinti šios teisės, kuri gali būti suteikta tik per procedūrą dėl invalidumo
nustatymo, veiksmingumą, reikia manyti, kad tokiam pareigūnui ši teisė būtinai apima teisę prašyti Paskyrimų tarnybos pradėti
šią procedūrą.
(žr. 65–67 punktus)
Nuoroda: 1984 m. gegužės 17 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Bähr prieš Komisiją
, 12/83, Rink. p. 2155, 12 ir 13 punktai; 2003 m. vasario 26 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Nardone prieš Komisiją
, T‑59/01, Rink. VT p. I‑A‑55 ir II‑323, 31 ir 32 punktai.
5.
Kadangi apeliaciniame procese Pirmosios instancijos teismo kompetencija apsiriboja dėl Tarnautojų teisme išnagrinėtų ieškinio
pagrindų priimto teisinio sprendimo vertinimu, per apeliacinį procesą pateiktas argumentas, kuris nebuvo nurodytas per procesą
Tarnautojų teisme, turi būti atmestas kaip nepriimtinas.
(žr. 72 ir 73 punktus)
Nuoroda: 1994 m. birželio 1 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Komisija prieš Brazzelli Lualdi ir kt.
, C‑136/92 P, Rink. p. I‑1981, 59 punktas; 2002 m. lapkričio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Glencore ir Compagnie Continentale prieš Komisiją
, C‑24/01 P ir C‑25/01 P, Rink. p. I‑10119, 62 punktas; 2006 m. rugsėjo 28 d. Teisingumo Teismo nutarties
El Corte Inglés prieš VRDT ir Pucci
, C‑104/05 P, Rink. p. I‑0000, 40 punktas.
6.
Gavusi pareigūno prašymą pradėti procedūrą dėl invalidumo nustatymo Paskyrimų tarnyba iš esmės turi pradėti šią procedūrą
pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 78 straipsnį, patikslintą šių nuostatų VIII priedo 13 straipsnio 1 dalimi. Šiose nuostatose
įtvirtinta ribota šios tarnybos kompetencija – ji turi pradėti procedūrą dėl invalidumo nustatymo, jei nustato, kad šiose
nuostatose numatytos sąlygos yra įgyvendintos. Šiuo atžvilgiu, jeigu būti pripažinta, kad kreipimasis į Invalidumo komitetą
yra paprasčiausia administracijai suteikta galimybė, tai prieštarautų šioms nuostatoms, nes dėl tokių kreipimosi sąlygų pareigūnui
šiose nuostatose numatyta teisė prarastų veiksmingumą. Šiomis aplinkybėmis minėta tarnyba, kuri nėra kompetentinga vykdyti
medicininių vertinimų, gali pagrįstai atmesti prašymą sudaryti Invalidumo komitetą, tik jei turi objektyvios ir neužginčytos
informacijos, kad minėtų nuostatų pagrindinės sąlygos nėra tenkinamos.
Be to, konstatavimas, kad Paskyrimų tarnyba turi ribotą kompetenciją sudarant Invalidumo komitetą, neprieštarauja pripažinimui,
kad ją įgyvendinant gali būti taikomi tam tikri vertinimo elementai. Iš tiesų net neturėdama diskrecijos, ši tarnyba turi
teisę patikrinti, ar viena iš jos ribotos kompetencijos įgyvendinimo sąlygų nėra tenkinama.
(žr. 78–82 punktus)