CELEX: 62003CJ0404
Nevarne snovi in pripravki
Sikativni proizvodi, ki vsebujejo svinec
Prepoved trženja
Direktivi 76/769/EGS in 94/60/ES

Tribunal de grande instance Mans je s sodbo z dne 8. septembra 2003, ki je prispela na Sodišče 29. septembra 2003, na podlagi
člena 234 ES vložilo predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki se nanaša na razlago točke 31(e) Priloge I k Direktivi Sveta
76/769/EGS z dne 27. julija 1976 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z omejitvami pri trženju
in uporabi nekaterih nevarnih snovi in pripravkov (UL L 262, str. 201), spremenjeni z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta
94/60/ES z dne 20. decembra 1994 (UL L 365, str. 1, v nadaljevanju: Direktiva 76/769).
Ta predlog je bil vložen v okviru kazenskega postopka proti O. Dupuyu in H. Rouvru zaradi trženja določenih proizvodov z visoko
vsebnostjo svinca.

Pravni okvir

Skupnostna ureditev
Glede na prvo uvodno izjavo Direktive 76/769 je „cilj vseh predpisov glede dajanja nevarnih snovi in pripravkov v promet varovanje
ljudi ter zlasti oseb, ki take snovi in pripravke uporabljajo“.
Člen 1(1) in (3) te direktive določa:
„1.       Brez poseganja v uporabo drugih ustreznih predpisov Skupnosti ta direktiva obravnava omejitev trženja in uporabe nevarnih
snovi in pripravkov iz seznama v Prilogi v državah članicah Skupnosti.
[…]
3.      V tej direktivi:
(a)      ‚snovi‘ pomenijo kemijske elemente in njihove spojine, kakršni se pojavljajo v naravnem stanju ali kakršne izdeluje industrija,
(b)      ‚pripravki‘ pomenijo mešanice ali raztopine, sestavljene iz dveh ali več snovi.“
Točka 31 Priloge I k Direktivi 76/769/EGS (sprejeta z Direktivo 94/60/ES) določa pogoje o omejevanju trženja teh snovi s temi
izrazi:
Poimenovanje snovi, skupine snovi ali pripravka:
31. Snovi, ki so navedene v Prilogi I k Direktivi 67/548/EGS, razvrščene v 1. ali 2. skupino strupenosti za razmnoževanje
in označene z opozorilom R60: ‚Lahko škoduje plodnosti‘ in/ali R61: ‚Lahko škoduje nerojenemu otroku‘ in so uvrščene na seznam
na naslednji način:
1. skupina strupenosti za razmnoževanje: glej Seznam 5 v Dodatku
2. skupina strupenosti za razmnoževanje: glej Seznam 6 v Dodatku.
Pogoji omejitev [za te snovi]:
se ne smejo uporabljati v snoveh in pripravkih, ki se dajejo v promet za prodajo javnosti, kadar je koncentracija posamezne
snovi enaka ali večja od:
–        koncentracije, določene v Prilogi I k Direktivi 67/548/EGS, ali
–        koncentracije, določene v točki 6 Preglednice VI Priloge I k Direktivi 88/379/EGS, kadar mejna vrednost koncentracije ni navedena
v Prilogi I k Direktivi 67/548/EGS.
[…]
Z odstopanjem se ta predpis ne uporablja za:
[…]
(e)      slikarske barve, zajete z Direktivo 88/379/EGS.
Po sprejetju Direktive Komisije 97/10/ES z dne 26. februarja 1997 o 3. prilagoditvi tehničnemu napredku Priloge I k Direktivi
Sveta 76/769 (UL L 68, str. 24), je točka 31(e) Priloge I k Direktivi 76/769 postala točka 31(d) in njeno besedilo je ostalo
enako.
Direktiva Sveta 88/379/EGS z dne 7. junija 1988 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z razvrščanjem,
pakiranjem in označevanjem nevarnih pripravkov (UL L 187, str. 14) je bila razveljavljena in nadomeščena z Direktivo Evropskega
parlamenta in Sveta 1999/45/ES z dne 31. maja 1999 (UL L 2000, str. 1).
V členu 2 te direktive je opredeljenih več pojmov, predvsem „snovi“ in „pripravki“ v prvem odstavku in „nevarne“ v drugem
odstavku. Vendar ni definicije pojma „slikarske barve“.

Nacionalna ureditev
Določbe o uporabi nevarnih snovi so v medministrskem odloku z dne 7. avgusta 1997 o omejitvah trženja in uporabe določenih
proizvodov, ki vsebujejo nevarne snovi (JORF z dne 17. avgusta 1997, str. 12218). Člen 1 tega odloka, kot je bil spremenjen
z medministrskim odlokom z dne 13. oktobra 1998 o omejitvah trženja in uporabe nevarnih snovi in pripravkov (JORF z dne 6.
novembra 1998, str. 16772), določa:
„Posebne določbe o snoveh in pripravkih, ki so uvrščeni med rakotvorne, mutagene ali strupene za razmnoževanje
a) Področje uporabe:
Trženje in uvoz – za namene javnosti – snovi in pripravkov, ki so opredeljeni spodaj, sta prepovedana:
–      snovi, ki so uvrščene med rakotvorne po prvi ali drugi skupini v prilogi I k temu odloku;
–      snovi, ki so uvrščene med mutagene po prvi ali drugi skupini v prilogi II k temu odloku;
–      snovi, ki so uvrščene med strupene za razmnoževanje po prvi ali drugi skupini v prilogi III k temu odloku;
–        pripravke, ki vsebujejo eno ali več zgoraj navedenih snovi, ki so rakotvorne ali/in mutagene ali/in strupene za razmnoževanje,
v enaki ali večji količini, kot je določena v prilogi I k odloku z dne 20. aprila 1994 […], ali tisti, ki je določena v tabeli
VI odloka z dne 21. februarja 1990 […], kadar ni omejitve količine, ki je določena z odlokom z dne 20. aprila 1994 […].
Ta prepoved trženja in uvoza za namene javnosti se ne nanaša na proizvode, ki so namenjeni profesionalni uporabi.
[…]
Ne glede na druge določbe o označevanju nevarnih snovi in pripravkov, morajo zgoraj navedene embalaže snovi in pripravkov
vsebovati oznako, ki je čitljiva in je ni mogoče izbrisati:
‚samo za profesionalno uporabo […]‘.
b) Odstopanje:
Ta prepoved dajanja na trg in uvoza za namene javnosti se ne uporablja za te proizvode, ki so namenjeni končnemu uporabniku:
[…]
5.       slikarske barve.“

Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
O. Dupuy in H. Rouvre, toženi stranki v sporu v glavni stvari, sta vodja upravne in finančne službe in upravni in finančni
direktor družbe Colart International (v nadaljevanju: COLART) s sedežem v Mansu (Francija).
Po preiskavah, ki so bile izvedene 23. novembra 1999, 3., 29. in 30. marca 2000 in 19. aprila 2000, so uslužbenci Directions
départementales de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes (direktorati za konkurenco, potrošnjo
in preprečevanje goljufij) departmajev na severu, v Oiseju in v Sarthu (v nadaljevanju: DDCCRF) ugotovili, da so bili trije
proizvodi, ki jih proizvaja COLART in se imenujejo „Siccatif de Courtrai blanc“, „Siccatif de Courtrai brun“ in „Huile Noire“,
proizvedeni in dani na trg za namene javnosti, čeprav vsebujejo količino svinca, ki opravičuje njihovo uvrstitev v skupino
pripravkov, ki so strupeni za razmnoževanje.
DDCCRF meni, da ti trije proizvodi ne morejo biti nikakor namenjeni za prodajo javnosti in da bi moralo biti njihovo trženje
izključno pridržano profesionalni rabi.
Toženima strankama v sporu v glavni stvari se očita ne samo trženje navedenih proizvodov za javne namene, ampak zavajanje
nekaterih njunih strank s predstavljanjem teh proizvodov kot proizvodov, katerih le prodaja široki javnosti v samopostrežnih
trgovinah je prepovedana, čeprav pa je bilo prepovedano njihovo dajanje na trg.
Iz predložitvene odločbe izhaja, da toženi stranki v sporu v glavni stvari ne izpodbijata dejstva vsebnosti svinca spornih
pripravkov niti njihove uvrstitve v skupino pripravkov, ki so strupeni za razmnoževanje, ampak trdita, da očitanih kršitev
nista storila, ker če je res, da je prepovedana prodaja teh proizvodov javnosti v samopostrežnih trgovinah, člen 1 medministrskega
odloka z dne 7. avgusta 1997 določa odstopanje za „slikarske barve“, ki se lahko prodajajo javnosti z omejitvami trženja,
ki jih določa Code de la santé publique (zakon o javnem zdravju).
Dodajata, da je tako odstopanje iz tega odloka v skladu s prenosom določb evropskih direktiv s tega področja v notranje pravo,
še posebej Priloge I k Direktivi 76/769.
Zatrjujeta, da sporni sikativni proizvodi spadajo v odstopanje „slikarskih barv“, ki ga določa Direktiva 76/769. Trdita, da
je treba sikative, kadar jih slikar uporablja, nujno zmešati s temi barvami in da so zato celotna sestavina in ne „dodatek“,
ki se ga obravnava ločeno.
Urad državnega tožilca, ki ne ugovarja temu, da je treba sporne proizvode za uporabo zmešati z barvami, trdi, da je treba
zadevne določbe razlagati strogo in da sikativi ne spadajo v skupino barv, ampak dodatkov.
V teh okoliščinah je Tribunal de grande instance du Mans prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to
vprašanje:
„Ali določbe prava Skupnosti glede omejitve trženja nevarnih snovi in pripravkov, zlasti določbe Direktive Sveta 76/769 in
94/60 […], prepovedujejo trženje sikativnih proizvodov z vsebnostjo svinca, ki so opredeljeni kot strupeni za razmnoževanje,
z namenom prodaje javnosti ali pa za navedene proizvode omogočajo uporabo odstopanja, ki se na tem področju uporablja za „slikarske
barve“?“

Vprašanje za predhodno odločanje
Predložitveno sodišče z vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je mogoče za sikativne proizvode z vsebnostjo svinca, ki so opredeljeni
kot strupeni za razmnoževanje, uporabiti tako opredelitev „slikarske barve“, ki izhaja iz Direktive 76/769, in odstopanje,
ki se nanje nanaša glede prepovedi trženja proizvodov, ki so opredeljeni kot strupeni za razmnoževanje, za širšo javnost.

Stališča, predložena Sodišču
Komisija najprej poudarja, da je treba šteti, da pojem „slikarske barve“ iz odstopanja zajema pripravke, ki jih uporabljajo
slikarji in že imajo osnovne značilnosti barve, predvsem barvno moč. Mogoče bi bilo predvideti, da tem pripravkom slikar še
kaj doda, dokler se ta dodatek ne nanaša na osnovne značilnosti barve. Komisija tako trdi, da so „slikarske barve“ v pomenu
točke 31 Priloge I k Direktivi 76/769 pripravki, ki že vsebujejo osnovne značilnosti barve.
Komisija meni, da so sikativi pripravki, ki vsebujejo kovinske sestavine in so dodani zato, da začnejo, pospešijo ali povečajo
vsrkavanje kisika vrhnje plasti barve ali da preprečujejo strjevanje. Sikativi naj bi se uporabljali predvsem v oljnih barvah,
ki jim s pospeševanjem postopka oksidacije olja zmanjšajo čas sušenja. Izbira sikativa in uporabljene koncentracije je pomembna
za primerno zaščito barvne površine.
Po mnenju Komisije sikativi ne dajejo barvne moči barvi, ki jo uporablja slikar, in se pri umetniškem slikanju ne uporabljajo
sistematično. Vendar bi lahko bili vseeno nujni za uporabo določenih barv, predvsem tistih, ki se zelo počasi sušijo.
Komisija ob upoštevanju teh stališč in v skladu z načelom stroge razlage odstopanj meni, da so sikativi dodatki, ki jih ni
mogoče izenačiti s „slikarskimi barvami“, za katere ni mogoče uporabljati izjeme za te proizvode in ki so namenjeni profesionalni
uporabi.
Francoska vlada meni, da je odstopanje za „slikarske barve“ na podlagi Direktive 76/769 izjema in jo je treba v skladu s sodno
prakso Sodišča razlagati strogo. Tako razlago prav tako zahteva cilj javnega zdravja, ki ga Direktiva 76/769 še posebej zasleduje.
Ker v Direktivi 76/769 ni dodatnih navedb, je mogoče odstopanje uporabljati samo za slikarske barve, ne da bi ga bilo mogoče
razširiti na proizvode, ki omogočajo uporabo teh barv.
Odgovor Sodišča
Iz točke 31 Priloge I k Direktivi 76/769 izhaja, da „snovi, ki so navedene v Prilogi I k Direktivi 67/548/EGS, ‚uvrščene v
1. ali 2. skupino strupenosti za razmnoževanje‘“ ni mogoče dopustiti v snoveh in pripravkih, ki so dani na trg in so namenjeni
za prodajo široki javnosti, če presegajo določene koncentracije.
Iz navedene točke prav tako izhaja, da se zaradi odstopanja ta prepoved ne nanaša na slikarske barve iz Direktive 88/379.
Niti zadnjenavedena direktiva niti Direktiva 1999/45, ki jo je nadomestila, ne določata natančno pomena pojma „slikarske barve“.
Ob upoštevanju teh pogojev je najprej treba določiti osnovne značilnosti, zaradi katerih ima snov ali pripravek lastnost barve.
Kot upravičeno trdi Komisija, je treba pojem „slikarske barve“ razlagati kot pripravke, ki jih uporabljajo slikarji in ki
že imajo osnovne značilnosti barve, predvsem barvno moč.
Torej, sikativnih proizvodov, ki ne vsebujejo nobenega barvila niti nimajo lastnosti barve in katerih edini namen je pospeševanje
postopka oksidacije olja, ni mogoče šteti za „slikarske barve“ v smislu točke 31 Priloge I k Direktivi 76/769. Odstopanje,
ki ga določa ta priloga, se nanaša samo na pripravke, ki že vsebujejo pigmente, ki so osnovna značilnost barve.
Poudariti je treba, da je to odstopanje izjema od splošne prepovedi prodaje snovi, ki so „uvrščene v 1. ali 2. skupino strupenosti
za razmnoževanje“ za javnost.
Iz ustaljene sodne prakse Sodišča izhaja, da je treba z vidika ciljev varstva javnega zdravja, ki ga zasleduje Direktiva 76/769,
prepoved, ki jo določa ta direktiva glede snovi, ki so „uvrščene v 1. ali 2. skupino strupenosti za razmnoževanje“, razlagati
široko in odstopanje, ki ga določa za „slikarske barve“, razlagati restriktivno (glej v tem smislu sodbo z dne 1. aprila 2004
v zadevi Bellio F.lli, C-286/02, Recueil, str. I-3465, točka 46).
Ker sikativi niso posebej navedeni v okviru odstopanj, ki jih določa točka 31 Priloge I k Direktivi 76/769, in ker direktiva
ne določa dodatnih opredelitev, je mogoče odstopanje uporabiti samo za proizvode, ki se nanašajo na pojem „slikarske barve“,
ne da bi ga bilo mogoče razširiti na proizvode, ki nimajo lastnosti barve ali katerih namen je preprosto omogočiti uporabo
te barve.
Ta restriktivna razlaga obsega odstopanja je utemeljena s temeljnim ciljem, ki ga zasleduje Direktiva 76/769, ki je določen
v njeni prvi uvodni izjavi. Ker je ta cilj varovanje ljudi ter zlasti oseb, ki take snovi in pripravke uporabljajo, je splošno
načelo, ki mora spodbujati izvajanje direktive, prepoved vseh proizvodov, ki imajo škodljive učinke za zdravje, to načelo
dopušča samo določena odstopanja, ki so izrecno določena v navedeni direktivi.
V teh okoliščinah je treba odgovoriti na postavljeno vprašanje tako, da določbe prava Skupnosti glede omejitve trženja nevarnih
snovi in pripravkov ter zlasti določbe Direktive Sveta 76/769/EGS prepovedujejo trženje sikativnih proizvodov z vsebnostjo
svinca, ki so opredeljeni kot strupeni za razmnoževanje, z namenom prodaje javnosti.

Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči
o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je
SODIŠČE (peti senat)
v odgovor na vprašanje, ki ga je predložilo Tribunal de grande instance Mans s sodbo z dne 8. septembra 2003, razsodilo:
Določbe prava Skupnosti glede omejitev trženja nevarnih snovi in pripravkov, zlasti določbe Direktive Sveta 76/769/EGS z dne
27. julija 1976 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z omejitvami pri trženju in uporabi nekaterih
nevarnih snovi in pripravkov, kot je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 94/60/ES z dne 20. decembra
1994, prepovedujejo trženje sikativnih proizvodov z vsebnostjo svinca, ki so opredeljeni kot strupeni za razmnoževanje, z
namenom prodaje javnosti.
Podpisi
*
Jezik postopka: francoščina.