CELEX: 62008CJ0120
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
Regula (EEK) Nr. 2081/92 un Regula (EK) Nr. 510/2006
Piemērošana laikā
14. pants
Reģistrācija atbilstoši vienkāršotajai procedūrai
Sakarības starp preču zīmēm un aizsargātām ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Padomes 1992. gada 14. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2081/92 par
lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (OV L 208,
1. lpp.) 14. panta 1. punktu un Padomes 2006. gada 20. marta Regulas (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas
produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (OV L 93, 12. lpp.) 14. panta 1. punktu saistībā
ar aizsargātām ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm (turpmāk tekstā – “AĢIN”), kas reģistrētas saskaņā ar Regulas Nr. 2081/92 17. pantā
paredzēto vienkāršoto procedūru.
Šis lūgums ir ticis izteikts tiesvedībā starp
Bavaria NV
(turpmāk tekstā – “
Bavaria
”) un
Bayerischer Brauerbund eV
(turpmāk tekstā – “
Bayerischer Brauerbund
”) par
Bavaria
tiesībām izmantot preču zīmi, kas ietver vārdu “Bavaria”, ņemot vērā AĢIN “Bayerisches Bier”, kas reģistrēta atbilstoši Padomes
2001. gada 28. jūnija Regulai (EK) Nr. 1347/2001, ar ko papildina pielikumu Komisijas Regulai (EK) Nr. 1107/96 par ģeogrāfiskās
izcelsmes norāžu un izcelsmes vietu nosaukumu reģistrāciju saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta Regulas Nr. 2081/92 17. pantā
(OV L 182, 3. lpp.).

Atbilstošās tiesību normas

Regula Nr. 2081/92
Regulas Nr. 2081/92 6. pantā ir noteikts šādi:
“1.      Sešu mēnešu laikā Komisija veic oficiālu izmeklēšanu, lai pārbaudītu, vai reģistrācijas pieteikumā ir visi 4. pantā paredzētie
dati.
Komisija informē attiecīgo dalībvalsti par konstatēto.
2.      Ja Komisija, ņemot vērā to, kas izriet no 1. punkta, secina, ka nosaukumu var aizsargāt, tā publicē
Eiropas Kopienu
[
Savienības
]
Oficiālajā Vēstnesī
iesniedzēja vārdu un adresi, produkta nosaukumu, galvenos pieteikuma punktus, norādes uz valsts noteikumiem, kas reglamentē
produkta sagatavošanu, ražošanu vai izgatavošanu, un vajadzības gadījumā secinājumu pamatojumus.
3.      Ja Komisijai nav paziņoti nekādi iebildumi saskaņā ar 7. pantu, nosaukumu iekļauj Komisijas pārziņā esošajā “Aizsargāto cilmes
vietu nosaukumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā”, kurā ir attiecīgo grupu nosaukumi un par pārbaudēm atbildīgās
institūcijas.
4.      Komisija publicē
Eiropas Kopienu
[
Savienības
]
Oficiālajā Vēstnesī
:
–        reģistrā iekļautos nosaukumus,
–        saskaņā ar 9. un 11. pantu reģistrā izdarītos grozījumus.
5.      Ja, ņemot vērā 1. punktā paredzēto izmeklēšanu, Komisija secina, ka nosaukums neatbilst aizsardzībai, tā saskaņā ar 15. pantā
paredzēto procedūru pieņem lēmumu neveikt šā panta 2. punktā paredzēto publikāciju.
Pirms 2. un 4. punktā paredzētās publikācijas un 3. punktā paredzētās reģistrācijas Komisija var lūgt 15. pantā paredzētās
Komitejas atzinumu.”
Atbilstoši šīs regulas 13. panta 1. punktam:
“Reģistrētos nosaukumus aizsargā pret:
a)      kāda reģistrēta nosaukuma komerciālu izmantojumu, tiešu vai netiešu, kas konstatēts attiecībā uz produktiem, uz kuriem neattiecas
reģistrācija, ciktāl minētie produkti ir līdzīgi ar šo nosaukumu reģistrētajiem produktiem vai ciktāl nosaukuma izmantojums
ekspluatē aizsargātā nosaukuma reputāciju;
b)      ļaunprātīgu izmantošanu, imitēšanu vai asociāciju izraisīšanu, pat ja norādīta attiecīgā produkta patiesā izcelsme vai aizsargātais
nosaukums ir tulkots, vai tas ir kopā ar tādām frāzēm kā “stils”, “tips”, “metode”, “kā ražots”, “imitācija” u.tml.;
c)      citām nepareizām vai maldinošām norādēm par produkta pirmavotu, izcelsmi, veidu vai būtiskām īpašībām uz iekšējā vai ārējā
iepakojuma, reklāmas materiālos vai ar attiecīgo produktu saistītos dokumentos, un produkta iepakošanu traukos, kas var radīt
nepareizu iespaidu par tā izcelsmi;
d)      jebkādu cita veida praksi, kas var maldināt plašu sabiedrību par attiecīgā produkta patieso izcelsmi.
Ja reģistrētajā nosaukumā ietilpst lauksaimniecības produkta vai pārtikas nosaukums, ko uzskata par sugas vārdu, minētā sugas
vārda izmantojumu ar attiecīgu lauksaimniecības vai pārtikas produktu neuzskata par pretēju 1. punkta a) vai b) apakšpunktam.”
Minētās regulas 14. pantā ir paredzēts šādi:
“1.      Ja cilmes vietas nosaukums vai ģeogrāfiskās izcelsmes norāde reģistrēta saskaņā ar šo regulu, kādas preču zīmes reģistrācijas
pieteikums, kura atbilst vienam no 13. pantā minētajiem gadījumiem un attiecas uz tā paša tipa produktu, ir noraidāms ar nosacījumu,
ka preču zīmes reģistrācijas pieteikums tika iesniegts pēc 6. panta 2. punktā paredzētās publikācijas dienas.
Par nederīgām deklarējamas preču zīmes, kas reģistrētas, pārkāpjot šā punkta pirmo daļu.
Šo punktu piemēro arī tad, kad kādas preču zīmes reģistrācijas pieteikums iesniegts pirms 6. panta 2. punktā paredzētās reģistrācijas
pieteikuma publikācijas dienas ar nosacījumu, ka publikācija notikusi pirms attiecīgās preču zīmes reģistrēšanas.
2.      Attiecīgi ņemot vērā Kopienas tiesību aktus, preču zīmes, kas atbilst vienam no 13. pantā minētajiem gadījumiem un kas labā
ticībā reģistrētas pirms cilmes vietas nosaukuma vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādes reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas,
arī turpmāk izmantojamas neatkarīgi no cilmes vietas vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādes reģistrācijas, ja nav pamata attiecīgās
preču zīmes nederīgumam vai atcelšanai, kas attiecīgi paredzēta Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EEK,
lai tuvinātu dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm [OV 1989, L 40, 1. lpp.], 3. panta 1. punkta c) un g) apakšpunktā
un 12. panta 2. punkta b) apakšpunktā.
3.      Cilmes vietas nosaukumu vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādi nereģistrē, ja, ņemot vērā preču zīmes reputāciju un slavu un lietošanas
laiku, reģistrēšana var maldināt patērētāju par produkta patieso identitāti.”
Regulas Nr. 2081/92 17. pantā ir paredzēts, ka:
“1.      Sešu mēnešu laikā pēc šīs regulas spēkā stāšanās dalībvalstis dara zināmu Komisijai, kurus no to likumīgi aizsargātajiem nosaukumiem
vai – dalībvalstīs, kur nav aizsardzības sistēmas, – kurus pastāvīgi izmantotus nosaukumus tās vēlas reģistrēt saskaņā ar
šo regulu.
2.      Saskaņā ar 15. pantā noteikto procedūru Komisija reģistrē 1. punktā minētos nosaukumus, kuri atbilst 2. un 4. pantam. Šīs
regulas 7. pantu nepiemēro. Tomēr sugas vārdus nepievieno.
3.      Dalībvalstis var saglabāt saskaņā ar 1. punktu paziņoto nosaukumu valsts aizsardzību līdz brīdim, kad tiek pieņemts lēmums
par reģistrāciju.”

Regula (EK) Nr. 1107/96
Komisijas 1996. gada 12. jūnija Regulas (EK) Nr. 1107/96 par ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu reģistrāciju
saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta Regulas Nr. 2081/92 17. pantā (OV L 148, 1. lpp.), preambulas pirmais un otrais apsvērums
ir šādi:
“tā kā saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2081/92 17. pantu sešu mēnešu laikā pēc minētās regulas stāšanās spēkā dalībvalstis nosūtījušas
Komisijai juridiski aizsargātos nosaukumus vai lietošanas gaitā iedibinātos nosaukumus, ko tās vēlējušās reģistrēt;
tā kā pēc tam, kad minētie nosaukumi bija pārbaudīti saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 2081/92, konstatēja, ka daži no tiem ir saskaņā
ar minētās regulas noteikumiem un ir tiesīgi pretendēt uz reģistrāciju un aizsardzību Kopienas līmenī kā ģeogrāfiskās izcelsmes
norādes vai cilmes vietas nosaukumi.”
Regulas Nr. 1107/96 1. pants ir šāds:
“Nosaukumus, kas uzskaitīti pielikumā, saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2081/92 17. pantu reģistrē kā aizsargātas ģeogrāfiskās
izcelsmes norādes [AĢIN] vai aizsargātus cilmes vietu nosaukumus (ACN).
Pielikumā neiekļautos nosaukumus, kas nosūtīti saskaņā ar 17. pantu, turpina aizsargāt valsts līmenī, līdz par tiem pieņem
lēmumu.”

Regula (EK) Nr. 2400/96
Komisijas 1996. gada 17. decembra Regulas (EK) Nr. 2400/96 par dažu nosaukumu iekļaušanu “Aizsargāto cilmes vietu nosaukumu
un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā”, kurš paredzēts Padomes Regulā Nr. 2081/92 (OV L 327, 11. lpp.), preambulas
pirmais līdz ceturtais apsvērums ir šādi:
“tā kā saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2081/92 5. pantu dalībvalstis ir nosūtījušas Komisijai pieteikumus par to, lai dažus nosaukumus
reģistrētu kā ģeogrāfiskās izcelsmes norādes vai cilmes vietu nosaukumus;
tā kā saskaņā ar minētās regulas 6. panta 1. punktu konstatēts, ka pieteikumi atbilst minētajai regulai, jo īpaši tajā ziņā,
ka tajos iekļauti visi dati, kas paredzēti tās 4. pantā;
tā kā Komisija pēc šo nosaukumu publicēšanas
Eiropas Kopienu
[
Savienības
]
Oficiālajā Vēstnesī
nav saņēmusi nekādus iebildumus minētās regulas 7. panta nozīmē;
tā kā minētos nosaukumus tā rezultātā var iekļaut “Aizsargāto cilmes vietu nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes
norāžu reģistrā” un aizsargāt visā Kopienā kā ģeogrāfiskās izcelsmes norādes vai cilmes vietu nosaukumus.”
Regulas Nr. 2400/96 1. pantā ir paredzēts šādi:
“Nosaukumus, kas minēti šīs regulas pielikumā, ar šo iekļauj “Aizsargāto cilmes vietu nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās
izcelsmes norāžu reģistrā” kā aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes [AĢIN] vai aizsargātus cilmes vietu nosaukumus (ACN),
kā paredzēts Regulas (EEK) Nr. 2081/92 6. panta 3. punktā.”

Regula (EK) Nr. 692/2003
Padomes 2003. gada 8. aprīļa Regulas (EK) Nr. 692/2003, ar ko groza Regulu Nr. 2081/92 (OV L 99, 1. lpp.), 1. panta 13. punkts
ir šāds:
“[Regulas Nr. 2081/92] 14. pantu groza šādi:
a)      tā 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1.      Ja cilmes vietas nosaukums vai ģeogrāfiskās izcelsmes vietas norāde ir reģistrēta saskaņā ar šo regulu, tādas preču zīmes
reģistrācijas pieteikumu noraida, kura attiecas uz tā paša tipa produktu un kuras izmantošana apdraudēs kādu no 13. pantā
minētajiem gadījumiem, ja to iesniedz pēc dienas, kad Komisijai ir iesniegts cilmes vietas nosaukuma vai ģeogrāfiskās izcelsmes
norādes reģistrācijas pieteikums.
Preču zīmes, kas reģistrētas, pārkāpjot šā punkta pirmo daļu, atzīst par nederīgām.”
[..]”

Regula (EK) Nr. 510/2006
Regulas Nr. 510/2006 preambulas 19. un 20. apsvērums ir šādi:
“Nosaukumus, kas šīs regulas spēkā stāšanās dienā jau reģistrēti atbilstīgi [..] Regulai (EEK) Nr. 2081/92 [..], būtu jāturpina
aizsargāt saskaņā ar šo regulu un automātiski jāiekļauj reģistrā. Būtu jāparedz arī pārejas pasākumi attiecībā uz reģistrācijas
pieteikumiem, ko Komisija saņēmusi pirms šīs regulas stāšanās spēkā.
Skaidrības un pārskatāmības nolūkā Regula (EEK) Nr. 2081/92 būtu jāatceļ un jāaizstāj ar šo regulu.”
Regulas Nr. 510/2006 4. pantā, kura nosaukums ir “Produkta specifikācija”, ir noteikts šādi:
“1.      Lai varētu izmantot aizsargātu cilmes vietas nosaukumu (ACN) vai [AĢIN], lauksaimniecības produktam vai pārtikas produktam
jāatbilst produkta specifikācijai.
2.      Produkta specifikācija ir vismaz:
[..].”
Minētās regulas 7. panta, kura nosaukums ir “Iebildumi un lēmumi par reģistrāciju”, 6. punktā ir paredzēts šādi:
“Komisija uztur regulāri atjauninātu aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un [AĢIN] reģistru.”
Šīs pašas regulas 13. panta, kura nosaukums ir “Aizsardzība”, 1. punktā ir noteikts, ka:
“Reģistrētos nosaukumus aizsargā pret:
a)      jebkādu reģistrēta nosaukuma tiešu vai netiešu komerciālu izmantošanu produktiem, uz kuriem reģistrācija neattiecas, ciktāl
šie produkti ir salīdzināmi ar tiem, kuri reģistrēti ar šo nosaukumu, vai ciktāl nosaukuma lietošana ļauj izmantot aizsargātā
nosaukuma reputāciju;
b)      nosaukumu neatļautu izmantošanu, atdarināšanu vai atsaukšanos uz tiem, pat ja ir norādīta produkta patiesā izcelsme vai ja
aizsargātais nosaukums ir tulkots vai ir kopā ar tādu norādi kā “veids”, “tips”, “metode”, “kā ražots”, “imitācija” vai līdzīgu
norādi;
c)      jebkādu citu nepatiesu vai maldinošu norādi uz produkta izcelsmi, cilmi, būtību vai būtiskām īpašībām, kura ir uz iekšējā
vai ārējā iesaiņojuma, reklāmas materiālos vai dokumentos par attiecīgo produktu, kā arī pret tāda trauka izmantošanu produkta
iesaiņojumam, kas rada nepatiesu iespaidu par produkta izcelsmi;
d)      citu praksi, kas var maldināt patērētājus par produkta patieso izcelsmi.
Ja reģistrēts nosaukums ietver lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta nosaukumu, kas tiek uzskatīts par sugas vārdu,
tad šā nosaukuma, kas ir sugas vārds, izmantošanu atbilstīgajam lauksaimniecības produktam vai pārtikas produktam neuzskata
par tādu, kas ir pretrunā šā punkta pirmās daļas a) vai b) apakšpunktam.”
Regulas Nr. 510/2006 14. panta, kura nosaukums ir “Sakarības starp preču zīmēm, cilmes vietas nosaukumiem un ģeogrāfiskās
izcelsmes norādēm”, 1. punkts ir šāds:
“Ja cilmes vietas nosaukums vai ģeogrāfiskās izcelsmes norāde ir reģistrēta saskaņā ar šo regulu, tad preču zīmes reģistrācijas
pieteikumu, kas atbilst vienam no 13. pantā minētajiem gadījumiem un attiecas uz tā paša tipa produktu, noraida, ja preču
zīmes reģistrācijas pieteikumu iesniedz pēc dienas, kad Komisijai iesniegts reģistrācijas pieteikums.
Preču zīmes, kas reģistrētas neatbilstīgi šā punkta pirmajai daļai, pasludina par nederīgām.”
Šīs regulas 17. pantā, kura nosaukums ir “Pārejas noteikumi”, ir noteikts:
“1.      Nosaukumus, kas šīs regulas spēkā stāšanās dienā ir uzskaitīti [..] Regulas (EK) Nr. 1107/96 [..] pielikumā, un nosaukumus,
kas uzskaitīti [..] Regulas (EK) Nr. 2400/96 pielikumā, automātiski iekļauj šīs regulas 7. panta 6. punktā minētajā reģistrā.
Atbilstīgās specifikācijas uzskata par 4. panta 1. punktā minētajām specifikācijām. Turpina piemērot jebkādus īpašus pārejas
noteikumus, kas saistīti ar šādām reģistrācijām.
2.      Attiecībā uz vēl neizskatītiem pieteikumiem, paziņojumiem un lūgumiem, ko Komisija saņēmusi pirms šīs regulas spēkā stāšanās
dienas:
a)      nepiemēro 5. pantā paredzētās procedūras, neskarot 13. panta 3. punktu; un
b)      specifikācijas kopsavilkums, kas sagatavots atbilstīgi Komisijas [2004. gada 1. marta] Regulai (EK) Nr. 383/2004[, ar ko paredz
sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2081/92 attiecībā uz produktu specifikāciju galveno punktu
kopsavilkumu (OV L 64, 16. lpp.)], aizstāj 5. panta 3. punkta c) apakšpunktā minēto vienoto dokumentu.
3.      Vajadzības gadījumā Komisija var saskaņā ar 15. panta 2. punktā minēto procedūru pieņemt citus pārejas noteikumus.”
Atbilstoši Regulas Nr. 510/2006 19. pantam:
“Ar šo atceļ Regulu (EEK) Nr. 2081/92.
Atsauces uz atcelto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu, kas pievienota III pielikumā.”

Pamata lieta un prejudiciālie jautājumi

Bayerischer Brauerbund
ir Vācijā reģistrēta apvienība, kuras mērķis ir aizsargāt Bavārijas alus darītāju kopīgās intereses. Saskaņā ar
Amtsgericht München
[Minhenes pirmās instances tiesas] izdoto apliecību tās statūti ir reģistrēti 1917. gada 7. decembrī. Kopš 1958. gada
Bayerischer Brauerbund
ir kolektīvi reģistrētas preču zīmes “Genuine Bavarian Beer”, kopš 1968. gada – “Bayrisch Bier” un “Bayrisches Bier”, kā arī
kopš 1985. gada – “Reinheitsgebot seit 1516 Bayrisches Bier” – īpašniece.

Bavaria
ir Nīderlandē reģistrēta alus ražošanas sabiedrība, kas darbojas starptautiskajā tirgū. Šī sabiedrība, kuras agrākais nosaukums
bija “Firma Gebroeders Swinkels”, no 1925. gada sāka izmantot vārdu “Bavaria” un 1930. gadā integrēja to savā nosaukumā.
Bavaria
bija un ir vairāku reģistrētu preču zīmju un grafisko elementu, kas ietver vārdu “Bavaria”, īpašniece. Reģistrācijas datumi
ietver 1947., 1971., 1982., 1991., 1992. un 1995. gadu. Dažām no šīm preču zīmēm Vācijā aizsardzība tika atteikta 1973., 1992. un
1993. gadā.
Attiecībā uz nosaukumu “Bayerisches Bier” starp Vācijas Federatīvo Republiku, no vienas puses, un Francijas Republiku (1961. gadā),
Itālijas Republiku (1963. gadā), Grieķijas Republiku (1964. gadā), Šveices Konfederāciju (1967. gadā) un Spānijas Karalisti
(1970. gadā), no otras puses, ir noslēgti divpusējie līgumi par izcelsmes norāžu, cilmes vietu nosaukumu un citu ģeogrāfisko
nosaukumu aizsardzību.
1993. gada 28. septembrī
Bayerischer Brauerbund
kopā ar divām citām bavāriešu apvienībām iesniedza Vācijas valdībai pieteikumu par AĢIN reģistrāciju saskaņā ar Regulas Nr. 2081/92
17. panta 1. punktu. 1994. gada 20. janvārī šī valdība, pamatojoties uz minētajā pantā paredzēto vienkāršoto procesu, paziņoja
Komisijai par AĢIN “Bayerisches Bier” reģistrācijas pieteikumu.
Komisija un Vācijas iestādes apmainījās ar plaša apjoma informāciju nolūkā papildināt lietas materiālus, līdz 1997. gada 20. maijā
lieta tika uzskatīta par pilnībā pabeigtu. Ar 2000. gada 28. marta vēstuli Komisijai tika nosūtīta galīgā specifikācija.
Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu regulēšanas komitejā vairākas reizes tika apspriesti divi Komisijas
iesniegtie projekti regulai par “Bayerisches Bier” kā AĢIN reģistrāciju. Apspriesti tika arī jautājumi par tādu preču zīmju
esamību, kurās arī ietilpst vārdi “Bayerisches Bier” vai to tulkojumi.
Tā kā minētajā komitejā netika panākts Direktīvas Nr. 2081/92 15. panta otrajā daļā paredzētais vairākums, tā nevarēja laikus
sniegt savu atzinumu. Tādēļ Komisija savu projektu pārstrādāja par priekšlikumu Padomes regulai, un Padome vēlāk pieņēma Regulu
Nr. 1347/2001, saskaņā ar kuru “Bayerisches Bier” tiek reģistrēta kā AĢIN, ietverot to starp Regulas Nr. 1107/96 pielikumā
minētajiem nosaukumiem.
Pēc tam, kad tādi paši pasākumi tika veikti citās dalībvalstīs,
Bayerischer Brauerbund
lūdza
Landgericht München
[Minhenes apgabaltiesai] piespriest
Bavaria
atteikties no vienas no šī sprieduma 20. punktā minēto preču zīmju aizsardzības. Runa ir par starptautisko preču zīmi, kas
reģistrēta ar numuru 645 349, kas Vācijā ir prioritāri aizsargāta no 1995. gada 28. aprīļa.

Landgericht München
apmierināja
Bayerischer Brauerbund
prasību, un tās spriedumu apstiprināja
Oberlandesgericht München
[Federālās zemes augstākā tiesa Minhenē].
Bavaria
iesniedzējtiesā iesniedza “Revision” prasību.
Šajā kontekstā
Bundesgerichtshof
[Federālā augstākā tiesa] nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)      Vai ir piemērojams [..] Regulas Nr. 510/2006 14. panta 1. punkts, ja aizsargātā norāde tikusi reģistrēta, izmantojot vienkāršoto
procedūru atbilstoši [..] Regulas [..] Nr. 2081/92 [..] 17. pantam?
2)      a)     Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: kurš datums ir jāņem vērā, lai izvērtētu aizsargājamās norādes prioritāti laikā
[..] Regulas Nr. 510/2006 14. panta 1. punkta nozīmē?
b)      Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša: kādas normas regulē konfliktu starp ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, kas likumīgi
reģistrēta, izmantojot vienkāršoto procedūru atbilstoši [..] Regulas Nr. 2081/92 17. pantam, un preču zīmi un pamatojoties
uz kādām normām nosaka aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes prioritāti laikā?
3)      Vai var pamatoties uz valsts tiesību normām par ģeogrāfisko norāžu aizsardzību tādā gadījumā, ja norāde “Bayerisches Bier”
(bavāriešu alus) atbilst reģistrācijas noteikumiem atbilstoši [..] Regulai Nr. 2081/92 un [..] Regulai Nr. 510/2006, tomēr
[..] Regula Nr. 1347/2001 nav spēkā?”
Ar Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 8. maija lēmumu šī tiesvedība tika apturēta līdz sprieduma pasludināšanai lietā C‑343/07
Bavaria
un
Bavaria Italia
(2009. gada 2. jūlija spriedums; Krājums, I‑5491. lpp.). Minētās lietas pamatā bija
Corte d’appello di Torino
[Turīnas apelācijas tiesas] (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu lietā, kura tostarp attiecās uz Regulas Nr. 1347/2001
spēkā esamību un kurā arī strīds norisinājās starp
Bavaria
un
Bayerischer Brauerbund
.

Par prejudiciālajiem jautājumiem
Vispirms ir jānorāda, ka, lai arī pirmajos divos jautājumos ir prezumēta Regulas Nr. 1347/2001 spēkā esamība, trešajā jautājumā
tomēr tiek pieņemta tās spēkā neesamība.
Tādēļ trešais jautājums ir jāizskata pirms abiem pirmajiem jautājumiem.

Par trešo jautājumu
Uzdodot trešo jautājumu, iesniedzējtiesa šaubās par Regulas Nr. 1347/2001 spēkā esamību un noliedzošas atbildes gadījumā vēlas
noskaidrot, vai ir iespējams piemērot valsts tiesību normas par ģeogrāfisko norāžu aizsardzību gadījumā, ja AĢIN “Bayerisches
Bier”, neraugoties uz šīs regulas spēkā neesamību, atbilstu Regulās Nr. 2081/92 un 510/2006 paredzētajiem reģistrācijas nosacījumiem.
No iesniedzējtiesas nolēmuma izriet, ka šis jautājums ir ticis izvirzīts saistībā ar tādiem pašiem apstākļiem, kas varētu
ietekmēt Regulas Nr. 1347/2001 spēkā esamību, kādus ir norādījusi
Corte d’appello di Torino
lietā, kas ir pamatā iepriekš minētajam spriedumam lietā
Bavaria
un
Bavaria Italia
, kas tobrīd tika izskatīta Tiesā.
Tā kā Tiesa minētajā spriedumā ir atbildējusi, ka uzdotā jautājuma pārbaudē nav atklājušies apstākļi, kas ietekmētu Regulas
Nr. 1347/2001 spēkā esamību, uz uzdoto trešo jautājumu atbilde nav jāsniedz.

Par pirmo un otro jautājumu
Ar pirmo un otro jautājumu, kuri ir jāizskata apvienoti, iesniedzējtiesa būtībā vaicā Tiesai par normu un attiecīgo datumu,
kuri ir piemērojami, lai atrisinātu konfliktu starp AĢIN, kas likumīgi reģistrēta kā nosaukums atbilstoši Regulas Nr. 2081/92
17. pantā paredzētajai vienkāršotajai procedūrai, un preču zīmi, kuras reģistrācijas pieteikums ir ticis iesniegts kā pirms
minētā nosaukuma reģistrācijas, tā arī pirms Regulas Nr. 692/2003 stāšanās spēkā.
Par Regulas Nr. 510/2006 vai Regulas Nr. 2081/92, kurā grozījumi ir izdarīti ar Regulu Nr. 692/2003, 14. panta 1. punkta nepiemērojamību
ratione temporis
pamata lietā
Gan Regulas Nr. 2081/92 14. panta 1. punkta tā sākotnējā redakcijā un redakcijā, kas izriet no Regulas Nr. 692/2003, gan Regulas
Nr. 510/2006 14. panta 1. punkta mērķis ir atrisināt starp nosaukumu, kas reģistrēts kā AĢIN, un preču zīmes reģistrācijas
pieteikumu radušos konfliktu, kurš atbilst kādai no attiecīgi Regulas Nr. 2081/92 un Regulas Nr. 510/2006 13. pantā aprakstītajām
situācijām un attiecīgā gadījumā attiecas uz vienu un to pašu preču veidu vai klasi.
Šāda konflikta gadījumā paredzētais risinājums ir attiecīgās preču zīmes reģistrācijas atteikums vai, pakārtoti, reģistrētās
preču zīmes atcelšana, ja minētais pieteikums ir ticis iesniegts pēc šajās dažādajās normās minētā datuma.
Tādēļ atbilstoši kā Regulas Nr. 510/2006 14. panta 1. punktam, tā arī no Regulas Nr. 692/2003 pārņemtajai Regulas Nr. 2081/92
14. panta 1. punkta redakcijai minētās preču zīmes reģistrācijas pieteikums ir jānoraida vai tā ir attiecīgā gadījumā jāatceļ,
ja pieteikums ir iesniegts pēc tam, kad Komisijā ir ticis iesniegts pieteikums reģistrēt attiecīgo nosaukumu kā AĢIN.
Tomēr iepriekšējā punktā minētās normas nevar piemērot ar atpakaļejošu spēku, lai atrisinātu tādu konfliktu, kāds ir pamata
lietā, starp nosaukumu, kas likumīgi ticis reģistrēts kā AĢIN atbilstoši Regulas Nr. 2081/92 17. pantā paredzētajai vienkāršotajai
procedūrai, un preču zīmi, kuras reģistrācijas pieteikums ticis iesniegts pirms Regulas Nr. 692/2003 stāšanās spēkā.
Atbilstoši pastāvīgajai judikatūrai parasti tiesiskās drošības principam ir pretrunā, ka brīdis, no kura sāk piemērot Savienības
tiesību aktu, tiek noteikts dienā pirms tā publicēšanas dienas, izņemot ārkārtas gadījumus, kad sasniedzamais mērķis to prasa
un attiecīgi ir ievērota ieinteresēto personu tiesiskā paļāvība. Šajā ziņā, lai nodrošinātu tiesiskās drošības un tiesiskās
paļāvības aizsardzības principu ievērošanu, Savienības materiālās tiesību normas ir jāinterpretē tā, ka tās attiecas uz situācijām,
kas radušās pirms to stāšanās spēkā, tikai tad, ja no to noteikumiem, mērķiem vai struktūras skaidri izriet, ka tām ir jāpiešķir
šāds spēks (skat. 2002. gada 24. septembra spriedumu apvienotajās lietās C‑74/00 P un C‑75/00 P
Falck
un
Acciaierie di Bolzano
/Komisija,
Recueil
, I‑7869. lpp., 119. punkts un tajā minētā judikatūra).
Tā kā tiesiskās drošības princips liedz regulu piemērot ar atpakaļejošu spēku, neatkarīgi no tā, vai tāda piemērošana ieinteresētajai
personai būtu labvēlīga vai nelabvēlīga, šis princips noteic, ka visas faktiskās situācijas principā, ja nav skaidri paredzēts
pretējais, ir jānovērtē, ņemot vērā attiecīgajā brīdī spēkā esošās tiesību normas. Lai gan jaunais likums attiecas tikai uz
nākotni, tas, izņemot atkāpes, ir piemērojams agrākā likuma spēkā esamības laikā radušos situāciju sekām, kas iestājušās vēlāk
(skat. 2006. gada 6. jūlija spriedumu lietā C‑154/05
Kersbergen-Lap
un
Dams-Schipper
, Krājums, I‑6249. lpp., 42. punkts un tajā minētā judikatūra).
Tomēr jāatzīst, ka apstākļi, kas ir pamatā konfliktam starp pamata lietā aplūkoto nosaukumu un preču zīmi, ir radušies ne
vien pirms Regulas Nr. 510/2006 stāšanās spēkā, bet arī pirms Regulas Nr. 692/2003, ar ko grozīta Regula Nr. 2081/92, stāšanās
spēkā. Minētais konflikts faktiski ir saistīts ar to, ka, pirmkārt, nosaukums “Bayerisches Bier” pēc tam, kad Vācijas valdība
1994. gada 20. janvārī iesniedza lūgumu Komisijā, ar Regulu Nr. 1347/2001 tika reģistrēts kā AĢIN atbilstoši Regulā Nr. 2081/92
paredzētajai vienkāršotajai procedūrai un ka, otrkārt, preču zīme “Bavaria” tika starptautiski reģistrēta ar numuru 645 349
un tādēļ tai ir prioritāte un tā ir aizsargāta arī Vācijā kopš 1995. gada 28. aprīļa.
Tā kā no Regulu Nr. 692/2003 un 510/2006, īpaši to pantu, kas aplūkoti iepriekš, teksta, mērķa vai struktūras neizriet, ka
tiem būtu piešķirams atpakaļejošs spēks, ir jāatzīst, ka tāds konflikts kā pamata lietā aplūkojamā kolīzija starp AĢIN un
preču zīmi ir regulējams ar Regulas Nr. 2081/92 14. panta 1. punktu tā sākotnējā redakcijā.
Šajā gadījumā patiesībā ir jānosaka, vai, ja minētā preču zīme “Bavaria” ir tikusi reģistrēta 1995. gadā, AĢIN “Bayerisches
Bier” jau bija piešķirama prioritāte, kas pamatotu šīs preču zīmes atcelšanu, vai nē. Šāds jautājums ir jāizskata, ņemot vērā
to tiesību normu, kas regulēja attiecīgo konfliktu brīdī, kad tas izcēlās.
Šajā ziņā nav nozīmes apstāklim, ka saskaņā ar Regulas Nr. 510/2006 19. apsvērumu un 17. pantu atbilstoši Regulai Nr. 2081/92
kā AĢIN reģistrēti nosaukumi ir aizsargājami atbilstoši Regulai Nr. 510/2006.
Par Regulas Nr. 2081/92 14. panta 1. punkta piemērojamību
ratione materiae
pamata lietā
Vispirms ir jāatgādina, ka atbilstoši Regulā Nr. 2081/92 paredzētajai sistēmai nosaukumus var reģistrēt vai nu saskaņā ar
parasto procedūru, kas izklāstīta tās 5. un nākamajos pantos, vai arī saskaņā ar vienkāršoto procedūru, kas paredzēta tās
17. pantā. Saskaņā ar parasto procedūru reģistrētie nosaukumi tiktu uzskaitīti Regulas Nr. 2400/96 pielikumā, bet atbilstoši
vienkāršotajai procedūrai reģistrētie nosaukumi – iekļauti Regulas Nr. 1107/96 pielikumā.
Pamata lietā aplūkojamajam konfliktam ir piemērojams Regulas Nr. 2081/92 14. panta 1. punkts.
Faktiski 14. panta 1. punkts ir vienīgā norma par nosaukumu un preču zīmju reģistrācijas pieteikumu konfliktu noregulēšanu,
un šī panta 2. un 3. punkts attiecas uz atšķirīgām situācijām.
Atbilstoši Regulas Nr. 2081/92 14. panta 1. punktā paredzētajai kolīziju normai attiecīgās preču zīmes reģistrāciju atsaka
vai, ja tā nav noticis, reģistrēto preču zīmi atceļ, ja šis pieteikums ir ticis iesniegts pēc šīs regulas 6. panta 2. punktā
paredzētā publicēšanas datuma. Reģistrācijas pieteikumu atsaka vai preču zīme tiek atcelta arī tad, ja pieteikums ir ticis
iesniegts pirms publicēšanas, bet tā ir notikusi pirms preču zīmes reģistrācijas.
Minētajā kolīziju normā tādējādi ir paredzēts pamats atteikumam reģistrēt preču zīmi vai, pakārtoti, tās atzīšanai par spēkā
neesošu, par attiecīgo brīdi šīs kolīziju normas piemērošanai norādot Regulas Nr. 2081/92 6. panta 2. punktā paredzēto publicēšanas
datumu.
Komisija uzskata, ka šāda attiecīgā datuma noteikšana nozīmē, ka Regulas Nr. 2081/92 14. panta 1. punktu nevar piemērot saskaņā
ar vienkāršoto procedūru reģistrētiem nosaukumiem, jo šīs regulas 6. panta 2. punktā paredzētais publicēšanas datums esot
attiecināms vienīgi uz parasto procedūru.
Šāda interpretācija tomēr nav pareiza.
Tātad, pirmkārt, Regulas Nr. 2081/92 14. panta 1. punkts attiecas uz cilmes vietas nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm,
kas neatkarīgi no izmantotās reģistrācijas procedūras “ir reģistrētas saskaņā ar šo regulu”.
Otrkārt, ir jāatgādina, ka Regulas Nr. 2081/92 17. panta mērķis ir saskaņā ar vienkāršoto procedūru reģistrēt dalībvalstīs
pastāvošos nosaukumus, kuri, kaut arī tie atbilst šīs regulas materiālo tiesību normām, jau ir juridiski aizsargāti vai aizsardzību
ieguvuši lietošanas ceļā.
Šajā ziņā ir jāatzīst, ka Regulā Nr. 2081/92, īpaši tās 17. pantā, paredzētās sistēmas mērķis ir atbilstoši vienkāršotajai
procedūrā reģistrētajiem nosaukumiem piešķirt tādu pašu aizsardzības līmeni, kāds ir atzīts nosaukumiem, kuri ir jāreģistrē
saskaņā ar parasto procedūru.
Turklāt – kā izriet no Regulas Nr. 1107/96 preambulas otrā apsvēruma un Regulas Nr. 2400/96 preambulas ceturtā apsvēruma –
lai veiktu reģistrāciju vai nu atbilstoši parastajai, vai arī atbilstoši vienkāršotajai procedūrai, ir nepieciešams, lai attiecīgie
nosaukumi atbilstu Regulas Nr. 2081/92 prasībām un lai tādējādi tie būtu aizsargājami Savienības līmenī.
Tādēļ ir jāatzīst, ka Regulas Nr. 2081/92 14. panta 1. punkts ir piemērojams arī kolīzijām, kurās iesaistīti nosaukumi, kas
kā AĢIN ir reģistrēti saskaņā ar vienkāršoto procedūru.
Par atsauces datumu kolīzijā, kurā iesaistīts saskaņā ar vienkāršoto procedūru kā AĢIN reģistrēts nosaukums, Regulas Nr. 2081/92
14. panta 1. punkta ietvaros
Ir jākonstatē, ka Regulas Nr. 2081/92 14. panta 1. punktā paredzētais atsauces datums attiecas uz šīs regulas 6. panta 2. punktā
paredzētās publicēšanas datumu, kaut arī vienkāršotajā procedūrā šāda publicēšana nav paredzēta. Tādēļ ir jānoskaidro attiecīgais
atsauces datums gadījumam, kad konfliktā ir iesaistīts atbilstoši minētajai procedūrai kā AĢIN reģistrēts nosaukums.
Šajā ziņā, tā kā ar Regulu Nr. 2081/92 izveidotā sistēma ir vienveidīgs un izsmeļošs aizsardzības pasākums (skat. 2009. gada
8. septembra spriedumu lietā C‑478/07
Budĕjovický Budvar
, Krājums, I‑7721. lpp., 114. un 115. punkts), tā ir uzskatāma par pilnīgu sistēmu, kura dalībvalstīm neatstāj iespēju izlabot
trūkumus saskaņā ar valsts tiesisko regulējumu. Tādēļ risinājums ir jāmeklē, ņemot vērā attiecīgās tiesību normas un regulas
sistēmu, kā arī tās mērķus un jēgu (šajā ziņā skat. 1974. gada 30. janvāra spriedumu lietā 159/73
Hannoversche Zucker
,
Recueil
, 121. lpp., 4. punkts).
Pirmkārt, saistībā ar to ir jānorāda, ka attiecībā uz parasto procedūru Regulas Nr. 2081/92 14. panta 1. punktā Savienības
līmenī ir paredzēta nosaukumu aizsardzība pret konkurējošu preču zīmi, kura aizsākas pirms šo nosaukumu reģistrācijas.
Šādā kontekstā minētā datuma noteikšana, ņemot vērā publicēšanas Savienības līmenī brīdi, kā tas ir paredzēts šīs regulas
6. panta 2. punktā, atbilst tiesiskās drošības principa prasībām.
Saskaņā ar vienkāršoto procedūru reģistrēto nosaukumu pirmā publicēšana Savienības līmenī ir bijusi to reģistrācija.
Otrkārt, ir jānorāda, ka atbilstoši Regulas Nr. 2081/92 17. panta 3. punktam dalībvalstis var saglabāt saskaņā ar šī panta
1. punktu paziņoto nosaukumu valsts aizsardzību līdz brīdim, kad tiek pieņemts lēmums par reģistrāciju. Atbilstoši Regulas
Nr. 1107/96 1. pantam saskaņā ar minēto 17. pantu paziņotajiem nosaukumiem saglabātos valsts aizsardzība līdz brīdim, kamēr
par tiem tiktu pieņemts kāds lēmums.
Tā kā saskaņā ar vienkāršoto procedūru reģistrējamajiem nosaukumiem valsts aizsardzība būtu nodrošināta līdz to reģistrācijas
brīdim, šīs reģistrācijas spēkā stāšanās datuma noteikšana par atsauces datumu, kad šiem nosaukumiem tiek piešķirta aizsardzība
atbilstoši Regulas Nr. 2081/92 14. panta 1. punktam atbilst šajā regulā paredzētās sistēmas būtībai.
Turklāt, kā attiecībā uz pamata lietā aplūkojamo AĢIN izriet no Regulas Nr. 1347/2001, reģistrācijas publikācija ietver arī
šīs reģistrācijas spēkā stāšanās datumu un tādējādi atbilst tiesiskās drošības prasībām.
Tādējādi ir jāatzīst, ka saistībā ar nosaukumiem, kas reģistrēti saskaņā ar Regulas Nr. 2081/92 17. pantā paredzēto vienkāršoto
procedūru, reģistrācijas stāšanās spēkā atbilst gan Regulas Nr. 2081/92 14. panta 1. punktā paredzētā atsauces datuma mērķim,
gan arī šīs regulas sistēmai.
No tā izriet, ka šis datums ir atsauces datums gadījumam, kad, piemērojot Regulas Nr. 2081/92 14. panta 1. punktu, ir jāatrisina
kolīzija, kurā iesaistīts saskaņā ar vienkāršoto procedūru kā AĢIN reģistrēts nosaukums.
Ņemot vērā iepriekš minēto, uz pirmo un otro jautājumu ir jāatbild, ka Regulas Nr. 2081/92 14. panta 1. punkts ir piemērojams,
lai atrisinātu kolīziju starp nosaukumu, kas kā AĢIN likumīgi reģistrēts saskaņā ar šīs regulas 17. pantā minēto vienkāršoto
procedūru, un preču zīmi, uz kuru ir attiecināma kāda no šīs regulas 13. pantā minētajām situācijām un kura attiecas uz tāda
paša veida precēm, un kuras reģistrācijas pieteikums ir ticis iesniegts kā pirms minētā nosaukuma reģistrācijas, tā arī pirms
Regulas Nr. 692/2003 stāšanās spēkā. Šī nosaukuma reģistrācijas spēkā stāšanās datums ir atsauces datums minētā 14. panta
1. punkta izpratnē.

Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamata lietas dalībniekiem šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās
izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto lietas dalībnieku tiesāšanās
izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (trešā palāta) nospriež:
Padomes 1992. gada 14. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2081/92 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes
norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību 14. panta 1. punkts ir piemērojams, lai atrisinātu kolīziju starp nosaukumu,
kas kā aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde ir reģistrēts saskaņā ar šīs regulas 17. pantā minēto vienkāršoto procedūru,
un preču zīmi, uz kuru ir attiecināma kāda no šīs regulas 13. pantā minētajām situācijām un kura attiecas uz tāda paša veida
precēm, un turklāt tās reģistrācijas pieteikums ir ticis iesniegts kā pirms minētā nosaukuma reģistrācijas, tā arī pirms Padomes
2003. gada 8. aprīļa Regulas Nr. 692/2003, ar ko groza Regulu Nr. 2081/92, stāšanās spēkā. Šī nosaukuma reģistrācijas spēkā
stāšanās datums ir atsauces datums minētā 14. panta 1. punkta izpratnē.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – vācu.