CELEX: 62003TJ0175
Midlertidig ansat
opsigelse af kontrakten
artikel 47, stk. 2, litra a), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne
overholdelse af kontraktens bestemmelser
berettiget forventning

Påstand om annullation af Det Europæiske Genopbygningsagenturs afgørelse om at opsige sagsøgerens kontrakt som midlertidigt
ansat, og, subsidiært, en påstand om tilkendelse af erstatning.
Udfald:
Den af Det Europæiske Genopbygningsagentur (AER) trufne afgørelse af 25. februar 2003 annulleres. Det Europæiske Genopbygningsagentur
betaler sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.
Sammendrag
1.
Tjenestemænd – søgsmål – akt, der indeholder et klagepunkt – begreb – skrivelse om opsigelse af kontrakten for en midlertidig
ansat – omfattet
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)
2.
Tjenestemænd – søgsmål – forudgående administrativ klage – identitet mellem genstand og grundlag – anbringender og argumenter
ikke indeholdt i klagen, men snævert forbundet hermed – formaliteten
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)
3.
Tjenestemænd – principper – beskyttelse af den berettigede forventning – betingelser
4.
Tjenestemænd – midlertidigt ansatte – opsigelse af en kontrakt som midlertidigt ansat på ubestemt tid – administrationens
skøn – begrænsning ved kontraktbestemmelser – tilladt
(Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 47, stk. 2)
1.     En skrivelse om opsigelse af kontrakten for en midlertidig ansat må anses for at være en akt, der indeholder et klagepunkt,
idet der er tale om en foranstaltning, som er truffet af den kompetente myndighed, og som har bindende retsvirkninger, der
direkte og umiddelbart berører sagsøgerens interesser ved en væsentlig ændring af hans retsstilling.
(jf. præmis 28)
Henvisning til: Retten, 30. november 1994, sag T-558/93, Düchs mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 265, og II, s. 837, præmis
36; Retten, 12. maj 1998, sag T-184/94, O’Casey mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 183, og II, s. 565, præmis 63 og den
deri nævnte retspraksis.
2.     Reglen om, at der skal være overensstemmelse mellem den administrative klage i vedtægtens artikel 90, stk. 2’s forstand og
det efterfølgende søgsmål, indebærer – idet søgsmålet ellers kan afvises – at et anbringende, der fremsættes for Fællesskabets
retsinstanser, allerede er blevet fremført under den administrative procedure, således at ansættelsesmyndigheden har været
i stand til tilstrækkeligt præcist at gøre sig bekendt med de klagepunkter, som den pågældende fremfører mod den anfægtede
afgørelse. Selv om de for Fællesskabets retsinstanser nedlagte påstande kun kan indeholde de »klagepunkter«, som hviler på
samme grundlag som dem, der er angivet i klagen, kan disse klagepunkter dog uddybes for Fællesskabets retsinstanser ved fremsættelse
af anbringender og argumenter, der ikke nødvendigvis figurerer i klagen, men som er snævert forbundet hermed.
(jf. præmis 42)
Henvisning til: Retten, 14. oktober 2003, sag T-174/02, Wieme mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 241, og II, s. 1165, præmis
18 og den deri nævnte retspraksis.
3.     Retten til at påberåbe sig princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, som er et af Fællesskabernes grundlæggende
principper, tilkommer enhver borger, som befinder sig i en situation, hvoraf det fremgår, at fællesskabsadministrationen ved
at afgive præcise løfter har givet anledning til en berettiget forventning hos vedkommende. Hvad angår et ansættelsesforhold
til en institution skal disse løfter under alle omstændigheder være i overensstemmelse med bestemmelserne i vedtægten eller
i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte.
(jf. præmis 46 og 47)
Henvisning til: Retten, 21. juli 1998, forenede sager T-66/96 og T-221/97, Mellett mod Domstolen, Sml. Pers. I-A, s. 449,
og II, s. 1305, præmis 104; Retten, 26. september 2002, sag T-319/00, Borremans m.fl. mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 171,
og II, s. 905, præmis 63; Retten, 5. november 2002, sag T-205/01, Ronsse mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 211, og II,
s. 1065, præmis 54.
4.     Opsigelsen af kontrakter på ubestemt tid med den frist, der er fastsat i kontrakten, og i henhold til artikel 47, stk. 2,
i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, henhører under den kompetente myndigheds skøn, og der er ingen bestemmelse i
nævnte ansættelsesvilkår, som forbyder denne myndighed i de ansattes interesse at begrænse sin opsigelsesbeføjelse ved kontraktbestemmelser.
Hvis myndigheden betinger brugen af den ret til at opsige en kontrakt som midlertidigt ansat på ubestemt tid, som den har
i henhold til førnævnte bestemmelse, til forekomsten af visse på forhånd fastsatte begivenheder, kan sådanne kontraktbestemmelser
følgelig skabe en situation, hvor den pågældende er omfattet af beskyttelsen af den berettigede forventning hvad angår overholdelsen
af disse.
(jf. præmis 56 og 59)
Henvisning til: Düchs mod Kommissionen, præmis 43.