CELEX: 62006CJ0215
Nesplnenie povinnosti členským štátom
Neexistencia posúdenia vplyvov projektov, ktoré spadajú do pôsobnosti smernice 85/337/EHS, na životné prostredie
Náprava a posteriori

Svojou žalobou Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor určil, že Írsko si tým, že:
—
neprijalo všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby projekty, na ktoré sa vzťahuje smernica Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (
Ú. v. ES L 175, s. 40
; Mim. vyd. 15/001, s. 248), či už v znení pred zmenami a doplneniami vykonanými smernicou Rady 97/11/ES z 3. marca 1997 (
Ú. v. ES L 173, s. 5
; Mim. vyd. 15/003, s. 151), alebo po nich, boli pred ich čiastočnou alebo úplnou realizáciou preskúmané s cieľom určiť, či treba uskutočniť posúdenie ich vplyvov na životné prostredie, a ak je pravdepodobné, že pre svoj charakter, veľkosť alebo umiestnenie budú mať podstatný vplyv na životné prostredie, aby boli predmetom posúdenia vzhľadom na ich vplyvy podľa článkov 5 až 10 smernice 85/337, a
—
neprijalo všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby pred udelením povolenia na výstavbu veterných fariem a na spojené činnosti v Derrybriene, grófstvo Galway, ako aj pred realizovaním prác bolo uskutočnené posúdenie vplyvov projektu na životné prostredie podľa článkov 5 až 10 smernice 85/337,
nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 2, 4 a 5 až 10 tejto smernice.
Právny rámec
Právna úprava Spoločenstva
Svojou žalobou Komisia navrhuje určiť, že Írsko si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice 85/337 tak v jej pôvodnom znení, ako aj v znení zmien a doplnení prijatých smernicou 97/11.
Smernica 85/337
Článok 1 ods. 2 a 3 smernice 85/337 znie:
„2.   Na účely tejto smernice:

‚projekt‘ znamená:
—
realizácia stavieb alebo iných zariadení, alebo plánov,
—
iné zásahy do prírodného prostredia a krajiny, vrátane ťažby nerastných surovín;

‚navrhovateľ‘ znamená:

žiadateľ o povolenie súkromného projektu alebo verejný orgán, ktorý je iniciátorom projektu;

‚povolenie‘ je:

rozhodnutie príslušného orgánu alebo orgánov, ktoré oprávňuje navrhovateľa realizovať projekt.
3.   Príslušný orgán alebo príslušné orgány sú tie, ktoré členské štáty určia, aby zodpovedali za plnenie povinností vyplývajúcich z tejto smernice.“
Podľa článku 2 ods. 1 až 3 prvého pododseku smernice 85/337:
„1.   Členské štáty prijmú všetky potrebné opatrenia, aby zabezpečili, že pred vydaním povolenia projekty, ktoré pravdepodobne majú významné vplyvy na životné prostredie z dôvodov, okrem iného, ich charakteru, veľkosti alebo umiestnenia, budú posúdené z hľadiska ich vplyvov.
Tieto projekty sú definované v článku 4.
2.   Posudzovanie vplyvov na životné prostredie možno začleniť do jestvujúcich procesov povoľovania projektov v členských štátoch, alebo ak to nie je možné, do iných procesov alebo postupov, ktoré sa ustanovia na dosiahnutie cieľa tejto smernice.
3.   Členské štáty môžu, vo výnimočných prípadoch, určitý projekt vyňať úplne alebo čiastočne z pôsobnosti ustanovení uvedených v tejto smernici.“
Článok 3 smernice 85/337 stanovuje:
„Posudzovanie vplyvov na životné prostredie identifikuje, popíše a vhodným spôsobom, s prihliadnutím na osobitosti každého jednotlivého prípadu a v súlade s článkami 4 až 11, posúdi priame a nepriame vplyvy projektu na tieto faktory:
—
ľudia, živočíchy a rastliny,
—
pôda, voda, ovzdušie, podnebie a krajina,
—
vzájomné pôsobenie medzi faktormi uvedenými v prvej a druhej zarážke,
—
hmotný majetok a kultúrne dedičstvo.“
Článok 4 tejto smernice znie:
„1.   Pokiaľ článok 2 ods. 3 neustanovuje inak, typy projektov, uvedené v prílohe I, podliehajú posúdeniu podľa článkov 5 až 10.
2.   Typy projektov, uvedené v prílohe II, podliehajú posúdeniu podľa článkov 5 až 10, ak členské štáty usúdia, že si to vyžaduje ich charakter.
Na tento účel členské štáty môžu, okrem iného, určiť ako predmet posúdenia určité druhy projektov alebo môžu stanoviť kritériá, alebo prahové hodnoty, potrebné na určenie, ktoré typy projektov, uvedených v prílohe II, budú predmetom posúdenia podľa článkov 5 až 10.“
Podľa článku 5 smernice 85/337:
„1.   V prípade projektov, ktoré sa, podľa článku 4, musia podrobiť posudzovaniu vplyvov na životné prostredie podľa článkov 5 až 10, členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby navrhovateľ predložil vo vhodnej forme informácie uvedené v prílohe III, pokiaľ:
a)
členské štáty považujú informáciu za závažnú vzhľadom na dané štádium povoľovacieho konania a vzhľadom na osobitné vlastnosti určitého projektu alebo druhu projektu a vlastnosti životného prostredia, ktoré pravdepodobne ovplyvní;
b)
členské štáty zvážia, že od navrhovateľa možno oprávnene požadovať, aby tieto informácie zostavil so zreteľom, okrem iného, na súčasné znalosti a metódy posudzovania.
2.   Informácie poskytnuté navrhovateľom podľa odseku 1 budú obsahovať aspoň:
—
popis projektu s informáciami o mieste, projektovom riešení a veľkosti projektu,
—
popis predpokladaných opatrení na zabránenie, zníženie a na prípadné odstránenie významných nepriaznivých vplyvov,
—
údaje potrebné na identifikáciu a posúdenie hlavných vplyvov, ktoré projekt pravdepodobne bude mať na životné prostredie,
—
netechnické zhrnutie informácií uvedených v prvej až tretej zarážke.
3.   Ak členské štáty považujú za potrebné, zabezpečia, aby podľa potreby všetky orgány, ktoré majú príslušné informácie, poskytli tieto informácie navrhovateľovi.“
Článok 6 smernice znie:
„1.   Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby orgány, ktorých sa projekt pravdepodobne dotkne, mali z dôvodov svojich osobitných právomocí v oblasti životného prostredia možnosť na požiadanie vyjadriť svoje stanovisko k žiadosti o povolenie. Členské štáty na tento účel určia orgány, s ktorými sa musí rokovať vždy alebo v každom prípade, keď sa podáva žiadosť o povolenie. Týmto orgánom sa postúpia informácie získané podľa článku 5. Podrobnú úpravu spôsobu prerokovania stanovia členské štáty.
2.   Členské štáty zabezpečia, aby:
—
každá žiadosť o povolenie a každá informácia získaná podľa článku 5 bola sprístupnená verejnosti,
—
dotknutá verejnosť mala možnosť vyjadriť svoje stanovisko pred začatím projektu.“
Článok 7 smernice 85/337 stanovuje:
„Členský štát, na ktorého území sa má projekt uskutočniť, postúpi informácie získané podľa článku 5 inému členskému štátu súčasne s ich sprístupnením vlastným štátnym príslušníkom, keď sa dozvie, že projekt pravdepodobne bude mať významný vplyv na životné prostredie v tomto inom členskom štáte, alebo keď štát, ktorý bude pravdepodobne projektom takto ovplyvnený, o to požiada. Takéto informácie budú slúžiť ako podklad každého rokovania potrebného v rámci dvojstranných vzťahov medzi oboma členskými štátmi na základe vzájomnosti a rovnocennosti.“
Podľa článku 8 smernice 85/337:
„Informácie získané podľa článkov 5, 6 a 7 sa musia vziať do úvahy v povoľovacom konaní.“
Článok 9 tejto smernice znie:
„Príslušný orgán alebo príslušné orgány po prijatí rozhodnutia informujú dotknutú verejnosť o:
—
obsahu rozhodnutia a všetkých súvisiacich podmienkach,
—
dôvodoch a úvahách, na ktorých sa rozhodnutie zakladá, keď to ustanovujú právne predpisy členského štátu.
Členské štáty určia podrobnú úpravu takéhoto informovania.
Ak bol iný členský štát informovaný podľa článku 7, bude tiež informovaný o rozhodnutí v danej veci.“
Článok 10 tejto smernice stanovuje:
„Ustanovenia tejto smernice nemajú vplyv na povinnosť príslušných orgánov dodržiavať obmedzenia ustanovené zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami, týkajúcimi sa priemyselného a obchodného tajomstva a ochrany verejného záujmu.
Keď sa uplatňuje článok 7, prenos informácií do iného členského štátu a prijímanie informácií iným členským štátom podlieha platným obmedzeniam v tom členskom štáte, v ktorom sa projekt navrhuje.“
Príloha II smernice 85/337 vymenováva projekty, ktoré sú predmetom jej článku 4 ods. 2, teda projekty, v súvislosti s ktorými je posúdenie vplyvov na životné prostredie potrebné, len ak členský štát usúdi, že si to vyžaduje ich charakter. V bode 2 písm. a) tejto prílohy sú v tomto zmysle uvedené projekty ťažby rašeliny a v rovnakom bode 2 písm. c) projekty ťažby iných ako rudonosných a energetických nerastov, napr. mramoru, piesku, štrku, bridlice, soli, fosfátov a potaše.
V bode 10 písm. d) tejto prílohy sa uvádzajú najmä projekty výstavby ciest.
Smernica 97/11
Článok 3 smernice 97/11 znie:
„1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 14. marca 1999. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.
…
2.   Ak sa žiadosť o povolenie predkladá príslušnému orgánu pred koncom termínu stanoveného v odseku 1, uplatňujú sa opatrenia smernice 85/337/EHS platné pred zmenami a doplnkami v tejto smernici.“
Smernica 85/337, zmenená a doplnená smernicou 97/11 (ďalej len „zmenená a doplnená smernica 85/337“)
V záujme prehľadnosti budú uvedené len tie zmeny a doplnenia smernice 85/337, ktoré majú bezprostredný význam v súvislosti s uvádzaným nesplnením povinnosti. Keďže zmeny a doplnenia vyplývajúce zo smernice 97/11 a týkajúce sa článkov 5 až 10 smernice 85/337 nemôžu ovplyvniť posúdenie, ktoré má Súdny dvor podľa žaloby vykonať, nebudú sa uvádzať.
Podľa článku 2 ods. 1, 2 a 3 prvého pododseku zmenenej a doplnenej smernice 85/337:
„1.   Členské štáty prijmú všetky potrebné opatrenia, aby zabezpečili, že pred udelením povolenia sa všetky projekty, ktoré pravdepodobne budú mať podstatný vplyv na životné prostredie z dôvodu, okrem iného, ich charakteru, veľkosti alebo umiestnenia, budú podliehať postupu povolenia a budú posúdené z hľadiska ich vplyvov. Tieto projekty sú definované v článku 4.
2.   Posudzovanie vplyvov na životné prostredie možno začleniť do jestvujúcich procesov povoľovania projektov v členských štátoch, alebo ak to nie je možné, do iných procesov alebo postupov, ktoré sa ustanovia na dosiahnutie cieľa tejto smernice.
…
3.   Bez toho, aby bol dotknutý článok 7 môžu členské štáty vo výnimočných prípadoch určitý projekt úplne alebo čiastočne vyňať z ustanovení tejto smernice.“
Článok 3 tejto smernice stanovuje:
„Posudzovanie dopadu na životné prostredie identifikuje, popíše a posúdi náležitým spôsobom, pri každom prípade jednotlivo a v súlade s článkami 4 až 11, priame a nepriame vplyvy projektu na nasledujúce faktory:
—
ľudské bytosti, živočíšstvo a rastlinstvo;
—
pôdu, vodu, vzduch, podnebie a krajinu;
—
hmotný majetok a kultúrne dedičstvo;
—
súčinnosť medzi faktormi uvedenými v prvej, druhej a tretej zarážke.“
Článok 4 zmenenej a doplnenej smernice 85/337 stanovuje:
„1.   Pokiaľ článok 2 ods. 3 neustanovuje inak, projekty uvedené v prílohe I podliehajú posúdeniu v súlade s článkami 5 až 10.
2.   Pokiaľ článok 2 ods. 3 neustanovuje inak, členské štáty určia pre projekty uvedené v prílohe II na základe:
a)
skúmania každého jednotlivého prípadu,
alebo
b)
prahov alebo kritérií stanovených členskými štátmi,
či budú podliehať posúdeniu v súlade s článkami 5 až 10.
Členské štáty môžu rozhodnúť uplatňovať oba postupy uvedené v písm. a) a b).
3.   Ak sa vykonáva skúmanie každého jednotlivého prípadu, alebo ak sú stanovené prahy alebo kritériá pre potreby článku 2, vezmú sa do úvahy príslušné výberové kritériá uvedené v prílohe III.
4.   Členské štáty zabezpečia, že rozhodnutie vydané príslušnými orgánmi podľa odseku 2 bude k dispozícii verejnosti.“
V bode 3 písm. i) prílohy II zmenenej a doplnenej smernice 85/337 sú uvedené zariadenia na zachytávanie veternej energie na výrobu energie (veterné farmy).
Podľa bodu 13 tejto prílohy sa musí akákoľvek zmena alebo rozšírenie projektov uvedených v prílohe I alebo prílohe II, už autorizovaných, vykonaných alebo v procese vykonávania, ktoré môžu mať podstatný nepriaznivý vplyv na životné prostredie (zmena alebo rozšírenie neuvedené v prílohe I), považovať za projekt, ktorý spadá do pôsobnosti článku 4 ods. 2 zmenenej a doplnenej smernice 85/337.
V prílohe III zmenenej a doplnenej smernice 85/337, týkajúcej sa výberových kritérií uvedených v článku 4 ods. 3 tejto smernice, je upresnené, že vlastnosti projektov sa musia posudzovať najmä so zreteľom na znečistenie a poškodenie, ako aj na riziko nehôd predovšetkým vzhľadom na použité technológie. V rovnakej prílohe sa uvádza, že sa musí zvážiť citlivosť životného prostredia v zemepisnej oblasti pravdepodobne zasiahnutej projektom a najmä absorpčná schopnosť prírodného prostredia osobitne so zreteľom na určité oblasti, akými sú okrem iného horské a lesné oblasti.
Vnútroštátna právna úprava
Požiadavky zmenenej a doplnenej smernice 85/337 boli do vnútroštátneho práva prebraté najmä zákonom o územnom plánovaní a rozvoji z roku 2000 (Planning and Development Act 2000), v znení zmien a doplnení (ďalej len „PDA“), a vyhláškou o územnom plánovaní a rozvoji z roku 2001 (Planning and Development Regulations 2001).
Článok 32 ods. 1 písm. a) PDA stanovuje všeobecnú povinnosť získať povolenie pre každý projekt územného plánovania, ktorý patrí do príloh I a II zmenenej a doplnenej smernice 85/337, pričom podanie žiadosti o povolenie a získanie povolenia musia predchádzať začiatku prác. Okrem toho článok 32 ods. 1 písm. b) tohto právneho predpisu stanovuje, že možno získať schválenie s cieľom nápravy takéhoto projektu, ktorý nebol povolený.
Po doručení žiadosti o povolenie musí príslušný orgán územného plánovania určiť, či navrhovaný projekt má byť predmetom posúdenia vplyvov na životné prostredie.
Článok 151 PDA stanovuje, že každá osoba, ktorá uskutočnila alebo uskutočňuje nepovolený projekt, sa dopustila trestného činu.
Z článkov 152 a 153 tohto právneho predpisu vyplýva, že v prípade sťažnosti sú orgány poverené územným plánovaním v zásade povinné zaslať upozornenie a následne zvážiť možnosť zaslania výzvy. Nerešpektovanie požiadaviek vyplývajúcich z výzvy predstavuje trestný čin.
Podľa článku 160 PDA:
„1.   Ak bol nepovolený projekt realizovaný alebo sa realizuje, alebo pravdepodobne bude realizovaný, alebo sa v ňom bude pokračovať, High Court alebo Circuit Court môžu na základe návrhu orgánu povereného územným plánovaním alebo akejkoľvek inej osoby, bez ohľadu na to, či táto osoba má alebo nemá určitý záujem v súvislosti s dotknutým územím, uznesením žiadať akúkoľvek osobu, aby podľa okolností konala, nekonala alebo prestala konať, a to tak, ako to súd považuje za potrebné a ako to upresní vo svojom uznesení s cieľom zabezpečenia, podľa okolností:
a)
že nepovolený projekt sa nerealizuje alebo sa v ňom nebude pokračovať;
b)
že celé územie sa v rozsahu, v akom je to možné, vráti do stavu, v akom sa nachádzalo pred začiatkom realizácie akéhokoľvek nepovoleného projektu;
c)
že akýkoľvek projekt sa realizuje v súlade s povolením, ktoré bolo vydané v súvislosti s projektom alebo v súlade s podmienkami tohto povolenia.
2.   Vo svojom uznesení vydanom na základe ods. 1 môže súd v prípade, že je to vhodné, nariadiť uskutočnenie akýchkoľvek prác vrátane obnovy, rekonštrukcie, odstránenia, demolácie alebo zmeny akejkoľvek štruktúry alebo prvku.“
Článok 162 PDA upresňuje, že žiadosť o schválenie nápravy nespôsobuje prerušenie alebo zrušenie akéhokoľvek začatého donucovacieho konania.
Konanie pred podaním žaloby
Po tom, ako Komisia zaslala 5. apríla 2001 Írsku výzvu, zaslala tomuto členskému štátu 21. decembra 2001 odôvodnené stanovisko.
Dňa 7. júla 2004 zaslala Komisia Írsku doplňujúcu výzvu.
Dňa 5. januára 2005, po doručení pripomienok Írska v liste zo 6. decembra 2004, mu Komisia zaslala doplňujúce odôvodnené stanovisko.
Keďže Komisia považovala stanovisko Írska vyjadrené v odpovedi na uvedené odôvodnené stanovisko v listoch z 8. marca, zo 17. júna a z 1. decembra 2005, podala v zmysle článku 226 druhého odseku túto žalobu.
O žalobe
O prvej výhrade
Komisia Írsku vytýka, že neprijalo všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie súladu s článkami 2, 4 a 5 až 10 smernice 85/337 v jej pôvodnom znení, ako aj po zmenách a doplneniach vykonaných smernicou 97/11. Táto výhrada bude najprv preskúmaná v súvislosti so zmenenou a doplnenou smernicou 85/337.
Prvá výhrada, podľa ktorej je prebratie zmenenej a doplnenej smernice 85/337 neúplné a spôsobuje jej nesprávnu implementáciu, je založená na troch dôvodoch.
Komisia v prvom rade tvrdí, že Írsko neprijalo potrebné opatrenia, aby zabezpečilo uskutočnenie overení s cieľom zistiť, v súlade s článkom 2 ods. 1 zmenenej a doplnenej smernice 85/337, či plánované projekty môžu mať podstatný vplyv na životné prostredie, a aby v takom prípade pred vydaním povolenia zaistilo uskutočnenie postupu posúdenia vplyvov na životné prostredie, ako to vyplýva z tohto ustanovenia.
V druhom rade sa Komisia domnieva, že legislatívne ustanovenia, ktoré umožňujú podať žiadosť o nápravu po čiastočnom alebo úplnom uskutočnení nepovoleného projektu, zasahujú do preventívnych cieľov zmenenej a doplnenej smernice 85/337.
V treťom rade Komisia tvrdí, že represívne opatrenia, ktoré Írsko zaviedlo, nezaručujú účinné uplatnenie tejto smernice, čím sa Írsko dopúšťa nesplnenia všeobecnej povinnosti, ktorá mu prislúcha v zmysle článku 249 ES.
Na podporu tohto posledného dôvodu Komisia uvádza určitý počet príkladov, ktoré podľa nej ilustrujú nedostatky pri stanovení režimu sankcií.
O prvých dvoch dôvodoch
— Argumentácia účastníkov konania
Komisia tvrdí, že vzhľadom na to, že vnútroštátna právna úprava umožňuje splniť povinnosti vyplývajúce zo zmenenej a doplnenej smernice 85/337 počas realizácie projektu alebo po nej, neexistuje žiadna jasná povinnosť podriadiť projekty posúdeniu ich vplyvov na životné prostredie ešte pred ich realizáciou.
Tým, že vnútroštátna legislatíva akceptuje, že kontrola projektov v rámci posúdenia dosahu na životné prostredie sa môže uskutočniť po ich realizácii, hoci hlavným cieľom sledovaným zmenenou a doplnenou smernicou 85/337 je čo najskôr zohľadniť vplyv celého procesu plánovania a rozhodovania na životné prostredie, uznáva možnosť nápravy, ktorej následkom je zásah do potrebného účinku tejto smernice.
Komisia dodáva, že pravidlá týkajúce sa schválenia nápravy sú súčasťou všeobecných ustanovení uplatniteľných na riadne povolenie v oblasti územného plánovania, keďže nič nepoukazuje na to, že žiadosti o schválenie nápravy a udelenia takýchto schválení sú vyhradené pre výnimočné prípady.
Írsko tvrdí, že Komisia nevykladá írsku právnu úpravu, ktorá preberá zmenenú a doplnenú smernicu 85/337, presne. Upresňuje, že írske právo výslovne vyžaduje, aby bolo v súvislosti s každým novým projektom získané povolenie, a to pred začiatkom prác, a pokiaľ ide o projekty, ktoré musia byť predmetom posúdenia dosahu na životné prostredie, toto posúdenie sa musí uskutočniť pred začatím prác. Nesplnenie tejto povinnosti okrem toho predstavuje trestnoprávne porušenie a môže viesť k uplatneniu donucovacích opatrení.
Írsko okrem toho tvrdí, že schválenie nápravy stanovené PDA a vyhláškou o územnom plánovaní a rozvoji predstavuje výnimku zo všeobecného pravidla vyžadujúceho povolenie pred začatím projektu, čiže výnimku, ktorá najlepšie zodpovedá cieľom zmenenej a doplnenej smernice 85/337 a osobitne všeobecnému cieľu ochrany životného prostredia, keďže zrušenie neschváleného projektu nemusí byť najvhodnejším opatrením z hľadiska uvedenej ochrany.
Podľa tohto členského štátu sa zmenená a doplnená smernica 85/337, ktorej požiadavky sú výlučne procesnej povahy, nevyjadruje k existencii výnimky, podľa ktorej by sa posúdenie vplyvov na životné prostredie mohlo v určitých prípadoch uskutočniť po začiatku prác. V tejto súvislosti Írsko zdôrazňuje, že v tejto smernici nie je výslovne uvedené, že posúdenie možno uskutočniť len pred realizovaním projektu, a opiera sa o definíciu pojmu „povolenie“ upravenú v uvedenej smernici 85/337, pričom kladie dôraz na význam slova „realizovať“, keďže toto slovo sa neobmedzuje iba na označenie začiatku prác, ale vzťahuje sa aj na priebeh projektu územného plánovania.
Írsko okrem toho tvrdí, že schválenie nápravy je primeraným spôsobom urovnania nedostatkov, ktorý môže byť využitý za výnimočných okolností a ktorý má za cieľ zohľadniť to, že niektoré projekty sa z rôznych dôvodov nevyhnutne začínajú pred udelením povolenia v zmysle zmenenej a doplnenej smernice 85/337.
V tejto súvislosti Írsko argumentuje rozsudkom zo 7. januára 2004, Wells (
C-201/02, Zb. s. I-723
), na podporu svojho tvrdenia, že opravné posúdenie sa môže uskutočniť v neskoršom štádiu ako výnimka zo všeobecného pravidla, podľa ktorého sa posúdenie musí v rámci rozhodovacieho postupu uskutočniť čo najskôr.
Tento členský štát sa tiež domnieva, že by bolo neprimerané požadovať zrušenie určitých štruktúr v prípade, že po preskúmaní žiadosti o schválenie nápravy sa o tejto náprave usúdi, že je v súlade s riadnym územným plánovaním a udržateľným rozvojom.
— Posúdenie Súdnym dvorom
Členské štáty musia smernicu 85/337 implementovať spôsobom plne zodpovedajúcim požiadavkám, ktoré stanovuje, berúc do úvahy jej základný cieľ, ktorým je, ako to vyplýva z jej článku 2 ods. 1, podriadiť projekty, ktoré môžu mať najmä svojím charakterom, veľkosťou alebo umiestnením podstatný vplyv na životné prostredie, postupu povolenia a posudzovaniu ich vplyvov, a to pred vydaním povolenia (pozri v tomto zmysle rozsudky z 19. septembra 2000, Linster,
C-287/98, Zb. s. I-6917
, bod 52, a z 23. novembra 2006, Komisia/Taliansko,
C-486/04, Zb. s. I-11025
, bod 36).
Povolením je podľa článku 1 ods. 2 zmenenej a doplnenej smernice 85/337 rozhodnutie príslušného orgánu alebo orgánov, ktoré oprávňuje navrhovateľa realizovať projekt.
Keďže formulácia týkajúca sa „oprávnenia“ je jednoznačná, článok 2 ods. 1 tejto smernice sa nevyhnutne musí vnímať tak, že ak navrhovateľ nepožiada a následne nezíska požadované povolenie a nepristúpi k realizácii predchádzajúceho posúdenia vplyvov na životné prostredie — v prípade, že sa požaduje —, práce týkajúce sa dotknutého projektu sa môžu začať iba v rozpore s požiadavkami zmenenej a doplnenej smernice 85/337.
Táto analýza platí pre všetky projekty spadajúce do pôsobnosti zmenenej a doplnenej smernice 85/337 jednak v prípade, že patria do jej prílohy I, a preto musia byť podriadené systematickému posúdeniu v zmysle článku 2 ods. 1 a článku 4 ods.1 tejto smernice, a jednak v prípade, že patria do jej prílohy II a sú z toho dôvodu a v súlade s článkom 4 ods. 2 uvedenej smernice podriadené posúdeniu vplyvov, len ak v súvislosti s prahmi a kritériami stanovenými členským štátom a/alebo na základe preskúmania každého jednotlivého prípadu pravdepodobne budú mať podstatný vplyv na životné prostredie.
Takýto doslovný rozbor uvedeného článku 2 ods. 1 okrem toho zodpovedá cieľu, ktorý zmenená a doplnená smernica 85/337 sleduje a ktorý pripomína najmä odôvodnenie č. 5 smernice 97/11, podľa ktorého „projekty, na ktoré sa vyžaduje posúdenie, sú predmetom požiadavky na udelenie súhlasu [predmetom žiadosti o povolenie —
neoficiálny preklad
] [a] posúdenie musí byť vykonané pred udelením tohto súhlasu [udelením tohto povolenia —
neoficiálny preklad
]“.
V súčasnom stave írskej právnej úpravy je nepochybné, že posúdenie vplyvov na životné prostredie a povolenie v oblasti územného plánovania sa v zásade musia uskutočniť a získať — v prípade, že sú potrebné — pred realizovaním prác. Nedodržanie týchto povinností predstavuje podľa írskeho práva nesplnenie povinností vyplývajúcich z právnych noriem o územnom plánovaní.
Je však tiež nepochybné, že táto právna úprava zavádza schválenie nápravy tým, že pripodobňuje jeho účinky účinkom riadnych povolení v oblasti územného plánovania predchádzajúcich realizovaniu prác a výstavby. Takéto schválenie nápravy môže byť udelené aj v prípade, že projekt, ktorého sa týka a pre ktorý sa v zmysle článkov 2 a 4 zmenenej a doplnenej smernice 85/337 vyžaduje posúdenie vplyvov na životné prostredie, už bol realizovaný.
Navyše udelenie takéhoto schválenia, v súvislosti s ktorým Írsko uznáva, že sa v oblasti územného plánovania využíva bežne, bez ohľadu na existenciu akýchkoľvek výnimočných okolností, vedie v írskom práve k tomu, že povinnosti stanovené zmenenou a doplnenou smernicou 85/337 sa považujú za splnené.
Aj keď právo Spoločenstva nemôže brániť tomu, aby platné vnútroštátne pravidlá umožnili v určitých prípadoch legitimizovať operácie alebo akty, ktoré sú v rozpore s týmito pravidlami, takáto možnosť by mala byť podriadená podmienke, že dotknutým osobám neumožní obísť pravidlá Spoločenstva alebo ich neuplatniť, a mala by mať výnimočnú povahu.
Režim nápravy, aký je v platnosti v Írsku, totiž môže mať za následok motiváciu navrhovateľov nepristúpiť k overeniu, či plánované projekty spĺňajú kritériá článku 2 ods. 1 zmenenej a doplnenej smernice 85/337, a teda neprijať opatrenia potrebné na určenie účinkov týchto projektov na životné prostredie a na ich predchádzajúce posúdenie. Podľa prvého odôvodnenia smernice 85/337 je však potrebné, aby v rozhodovacom procese príslušný orgán vzal do úvahy vplyvy každého procesu technického plánovania a rozhodovania na životné prostredie, a to v čo najskoršej fáze, pričom cieľom je predchádzanie vzniku znečistenia alebo obťažovania už od začiatku, a nie dodatočné odstraňovanie ich následkov.
Írsko napokon nemôže účinne argumentovať už citovaným rozsudkom Wells. Tento rozsudok totiž vo svojich bodoch 64 a 65 pripomína, že v zmysle zásady lojálnej spolupráce stanovenej v článku 10 ES sú členské štáty povinné odstrániť nezákonné následky porušenia práva Spoločenstva. Príslušné orgány sú teda povinné prijať opatrenia potrebné na nápravu neuskutočnenia posúdenia vplyvov na životné prostredie, napríklad zrušením alebo pozastavením už vydaného povolenia, s cieľom uskutočnenia takéhoto posúdenia, a to v rámci procesnej autonómie členských štátov.
Z toho nemožno vyvodiť, že opravné posúdenie dosahu na životné prostredie uskutočnené s cieľom nápravy neuskutočnenia posúdenia, ako ho predpokladá a organizuje zmenená a doplnená smernica 85/337, keďže projekt už bol realizovaný, je rovnocenné posúdeniu vplyvov na životné prostredie, ktoré predchádza udeleniu povolenia a ktoré je vyžadované a upravené uvedenou smernicou.
Z uvedeného vyplýva, že Írsko tým, že schváleniu nápravy, ktoré možno udeliť bez ohľadu na akékoľvek preukázané mimoriadne okolnosti, priznalo rovnaké účinky, ako sú tie, ktoré sa spájajú s povolením v oblasti územného plánovania predchádzajúcim realizovaniu prác a územného plánovania, aj keď projekty, pre ktoré sa vyžaduje posúdenie vplyvov na životné prostredie, musia byť v zmysle článku 2 ods. 1 a článku 4 ods. 1 a 2 zmenenej a doplnenej smernice 85/337 identifikované a následne pred udelením povolenia — a teda nevyhnutne predtým, ako sú realizované — podriadené žiadosti o povolenie a uvedenému posúdeniu, nerešpektovalo požiadavky tejto smernice 85/337.
Prvé dva dôvody sú teda dôvodné.
O treťom dôvode
— Argumentácia účastníkov konania
Podľa Komisie írska právna úprava a z nej vyplývajúca prax v oblasti represívnych opatrení obsahuje medzery, ktoré narúšajú správne prebratie a implementáciu zmenenej a doplnenej smernice 85/337, hoci táto smernica nevyhnutne vyžaduje účinný kontrolný a represívny systém.
V prvom rade Komisia tvrdí, že represívne opatrenia stanovené v írskej právnej úprave v oblasti územného plánovania nekompenzujú neexistenciu ustanovení vyžadujúcich dodržiavanie požiadaviek v oblasti posúdenia vplyvov na životné prostredie pred realizáciou projektov.
V druhom rade Komisia uvádza, že prax v oblasti represívnych opatrení narúša správne prebratie zmenenej a doplnenej smernice 85/337. Komisia uvádza konkrétne situácie, ktoré podľa nej ilustrujú pasivitu írskej právnej úpravy v oblasti kontroly dodržiavania pravidiel stanovených touto smernicou.
Pokiaľ ide o postup v oblasti sankcií, Írsko tvrdí, že otázka voľby a formy sankcie spadá do oblasti slobody posúdenia členských štátov, keďže kontroly týkajúce sa územného plánovania a životného prostredia neboli na úrovni Spoločenstva harmonizované.
Írsko v každom prípade zdôrazňuje, že režim sankcií stanovený írskou právnou úpravou je úplný a účinný. V tejto súvislosti tento členský štát upresňuje, že platné ustanovenia v práve životného prostredia sú právne záväzné.
Táto právna úprava tak od orgánov poverených územným plánovaním vyžaduje, aby v prípade, že sa dozvedia o tom, že sa realizuje nepovolený projekt, zaslali upozornenie, okrem prípadu, že sa domnievajú, že tento projekt má malý význam.
Po zaslaní upozornenia musia orgány poverené urbanizmom zvážiť možnosť zaslania výzvy.
Cieľom upozornenia je umožniť osobám zodpovedným za nepovolené projekty urovnať nedostatky, a to pred zaslaním výzvy a ostatnými štádiami sankčného postupu.
Pokiaľ je zaslaná výzva, tá stanoví povinnosti a nerešpektovanie jej požiadaviek predstavuje trestný čin.
Írsko dodáva, že režim sankcií musí zohľadňovať rôzne existujúce práva, ktoré prináležia navrhovateľom, majiteľom pozemkov, verejnosti a jednotlivcom, ktorých sa uvedený projekt priamo týka, pričom tieto rozličné práva sa musia zosúladiť tak, aby sa dospelo k správnemu výsledku.
Írsko nakoniec spochybňuje príklady, ktoré použila Komisia, a tvrdí, že nie sú dôkazom o údajnom nesplnení povinnosti vzhľadom na to, že Komisia sa obmedzila na všeobecné tvrdenia.
— Posúdenie Súdnym dvorom
Je nepochybné, že v Írsku možno napraviť neexistenciu posúdenia vplyvov na životné prostredie, ktoré požaduje zmenená a doplnená smernica 85/337, získaním schválenia nápravy umožňujúceho predovšetkým nechať existovať projekt, ktorý nebol riadne povolený, pod podmienkou, že žiadosť o toto schválenie bude podaná pred začatím sankčného postupu.
Táto alternatíva môže, tak ako to uznáva aj Írsko, viesť príslušné orgány k tomu, že neprerušia alebo nezastavia projekt, ktorý spadá do pôsobnosti zmenenej a doplnenej smernice 85/337 a ktorý sa práve realizuje alebo už bol ukončený v rozpore s požiadavkami týkajúcimi sa povolenia a posúdenia vplyvov na životné prostredie, ktoré predchádza udeleniu tohto povolenia, a nezačnú donucovacie konanie upravené v PDA, pričom Írsko v tejto súvislosti zdôrazňuje, že právomoc v tejto otázke má diskrečnú povahu.
Takto je preukázaná nedostatočnosť donucovacieho systému upraveného Írskom, keďže existencia schválenia nápravy tento systém oberá o akúkoľvek účinnosť, pričom uvedená nedostatočnosť je priamym dôsledkom konštatovania nesplnenia povinnosti zisteného pri preskúmaní dvoch predchádzajúcich dôvodov.
Toto zistenie nie je spochybnené skutočnosťou, že podľa Írska musí režim sankcií zohľadniť rozličné existujúce práva, ktoré prináležia navrhovateľom, majiteľom pozemkov, verejnosti a jednotlivcom, ktorých sa predmetný projekt priamo týka. Potreba zosúladenia týchto záujmov totiž nemôže ako taká odôvodniť neúčinnosť systému kontroly a represie.
Je preto bezpredmetné skúmať rôzne príklady, ktoré predložila Komisia na ilustráciu nečinnosti pri zavádzaní represívnych opatrení, keďže táto nečinnosť vyplýva priamo z nedostatkov samotnej írskej právnej úpravy.
Vzhľadom na uvedené je aj tretí dôvod dôvodný, a preto sa prvá výhrada musí prijať ako celok.
Napokon treba poukázať na to, že dôvodnosť prvej výhrady platí tak vo vzťahu k zmenenej a doplnenej smernici 85/337, ako aj vo vzťahu k smernici 85/337. Tak v pôvodnom znení tejto smernice, ako aj v jej zmenenom a doplnenom znení musia totiž byť projekty, ktoré pravdepodobne budú mať podstatný vplyv na životné prostredie, predmetom posúdenia ich vplyvov na životné prostredie, a to pred vydaním povolenia, pričom definícia tohto povolenia zostala nezmenená. Navyše vlastnosti schválenia nápravy stanovené írskou právnou úpravou zostali rovnaké.
Z uvedeného vyplýva, že Írsko si tým, že neprijalo všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby projekty, na ktoré sa vzťahuje smernica 85/337 či už v pôvodnom znení, alebo v znení po zmenách a doplneniach zavedených smernicou 97/11, boli pred ich čiastočnou alebo úplnou realizáciou preskúmané s cieľom určiť, či treba uskutočniť posúdenie ich vplyvov na životné prostredie, a ak je pravdepodobné, že pre svoj charakter, veľkosť alebo umiestnenie budú mať podstatný vplyv na životné prostredie, aby boli predmetom posúdenia vzhľadom na ich vplyvy podľa článkov 5 až 10 tejto smernice, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 2, 4 a 5 až 10 uvedenej smernice.
O druhej výhrade
Táto výhrada sa týka podmienok výstavby veternej farmy v Derrybriene, grófstvo Galway, v súvislosti s ktorou je na úvod potrebné pripomenúť rôzne získané povolenia.
Ako vyplýva zo spisových dokumentov, žiadosti o povolenie týkajúce sa prvých dvoch fáz projektu, z ktorých každá sa týkala 23 veterných turbín, boli podané 4. a 18. decembra 1997. Dňa 23. januára 1998 boli podané nové žiadosti, keďže predchádzajúce žiadosti o povolenie boli považované za neplatné. Povolenie bolo udelené 12. marca 1998. Dňa 5. októbra 2000 bola podaná žiadosť o povolenie v súvislosti s treťou fázou prác a vzťahovala sa najmä na 25 turbín a servisné cesty; tejto žiadosti sa 15. novembra 2001 vyhovelo. Navrhovateľ 20. júna 2002 požiadal o povolenie upraviť prvé dve fázy projektu a toto povolenie mu bolo udelené 30. júla 2002. V priebehu októbra 2003 podal navrhovateľ vzhľadom na skončenie platnosti povolenia na prvé dve fázy prác žiadosť o obnovenie tohto povolenia a tejto žiadosť sa vyhovelo v priebehu novembra 2003.
Argumentácia účastníkov konania
Touto výhradou Komisia tvrdí, že Írsko neprijalo všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby pred udelením povolení na výstavbu veternej farmy a na spojené činnosti a pred začatím súvisiacich prác bolo vykonané posúdenie vplyvov projektu na životné prostredie podľa článkov 5 až 10 smernice 85/337 a zmenenej a doplnenej smernice 85/337.
V tejto súvislosti Komisia tvrdí, že aj keď podľa írskej právnej úpravy boli posúdenia vplyvov na životné prostredie vypracované pre rôzne prvky tvoriace dotknutý projekt, tieto posúdenia mali medzery.
Osobitne posúdenie vplyvov na životné prostredie uskutočnené v priebehu roka 1998 správne nespracovalo environmentálne riziká spojené s realizáciou rozličných prvkov tvoriacich tento projekt. Posúdenie dosahu vypracované pre tretiu fázu tohto projektu je poznačené rovnakými nedostatkami.
Okrem toho Komisia poukazuje na to, že táto veterná farma je najväčším projektom pozemného využitia veternej energie, aký bol kedy v Írsku navrhnutý, a jedným z najrozsiahlejších v Európe.
Komisia tiež tvrdí, že výstavba veternej farmy si vyžiadala odstránenie obrovských lesných ihličnatých plôch s rozlohou 263 ha, pričom povolenie na výrobu bolo udelené 20. mája 2003. V súvislosti s touto operáciou však nebolo uskutočnené žiadne posúdenie vplyvov na životné prostredie, a to v rozpore so samotnou írskou právnou úpravou.
Komisia dodáva, že Írsko po zosuvoch pôdy 16. októbra 2003 a tým spôsobenej ekologickej katastrofe, pri ktorej masa rašeliny, ktorá sa uvoľnila z oblasti výstavby veternej farmy a znečistila rieku Owendalulleegh, spôsobila smrť približne 50000 rýb a trvalo poškodila miesta rozmnožovania druhov, nepristúpilo predtým, ako navrhovateľ začal na tomto mieste v priebehu roka 2004 pokračovať v prácach, k novým posúdeniam vplyvov tejto stavby na životné prostredie.
Írsko upresňuje, že v čase žiadostí o povolenie týkajúcich sa prvých dvoch fáz výstavby veternej farmy a podaných v priebehu roka 1997 a potom v priebehu roka 1998 neuvádzala ani príloha I, ani príloha II smernice 85/337 túto kategóriu projektov ako kategóriu spadajúcu do jej pôsobnosti. Preto pred povolením nebolo uskutočnené posúdenie vplyvov na životné prostredie, ako je upravené v uvedenej smernici. Írsko však dodáva, že žiadosti podané v priebehu roka 1998 boli sprevádzané vyhlásením o dosahu na životné prostredie.
Okrem toho Írsko považuje za vykonštruované tvrdiť, že činnosti, ktoré patria medzi pridružené aspekty projektu výstavby veternej farmy, akými sú výstavba cesty, ťažba rašeliny, práce v lome alebo preprava elektrickej energie, majú význam, ktorý by odôvodňoval posúdenie vplyvov na životné prostredie v zmysle smernice 85/337.
Írsko sa okrem toho domnieva, že žiadosť o predĺženie platnosti povolenia nepredstavuje „povolenie“ v zmysle smernice 85/337.
Írsko napokon tvrdí, že zosuv pôdy bol spôsobený použitými metódami výstavby a že v tomto prípade nešlo o ťažkosti, ktoré mohli byť zistené vopred na základe posúdenia vplyvov na životné prostredie, aj keby bolo v súlade požiadavkami Spoločenstva. Tento členský štát okrem toho upresňuje, že metódy výstavby boli s cieľom zaistiť bezpečné ukončenie veternej farmy upravené po tom, ako sa prerušili stavebné práce a uskutočnilo sa vyšetrovanie.
Posúdenie Súdnym dvorom
Pokiaľ ide v prvom rade o podmienky, za ktorých boli 12. marca 1998 udelené povolenia týkajúce sa prvých dvoch fáz výstavby projektu veternej farmy, ktoré boli predmetom žiadostí podaných 23. januára 1998, je predovšetkým potrebné vyjadriť sa k uplatniteľnosti smernice 85/337.
V tejto súvislosti z článku 3 smernice 97/11 vyplýva, že ak sa žiadosť o povolenie predkladá príslušnému orgánu pred 14. marcom 1999, naďalej sa uplatňujú ustanovenia smernice 85/337.
Okrem toho, aj keď je nepochybné, že zariadenia určené na zachytávanie veternej energie na výrobu energie sa nenachádzajú ani v prílohe I, ani v prílohe II smernice 85/337, Írsko nepopiera, že prvé dve fázy výstavby veternej farmy priniesli potrebu realizácie mnohých prác, medzi ktoré patrili ťažba rašeliny a ťažba iných ako rudonosných a energetických nerastov, ako aj výstavba ciest, teda práce nachádzajúce sa v uvedenej prílohe II, respektíve v jej bode 2 písm. a) a c), ako aj v jej bode 10 písm. d).
Smernica 85/337 sa preto na prvé dve fázy výstavby veternej farmy uplatňovala, keďže tieto fázy konkrétne zahŕňali projekty prác uvedené v prílohe II tejto smernice.
Z toho vyplýva, že Írsko bolo povinné zabezpečiť, aby projekty, ktoré pravdepodobne budú mať podstatný vplyv na životné prostredie, a to najmä z dôvodu ich charakteru, veľkosti alebo umiestnenia, boli posúdené z hľadiska ich vplyvov (pozri v tomto zmysle rozsudky z 24. októbra 1996, Kraaijeveld a i.,
C-72/95, Zb. s. I-5403
, bod 50, ako aj z 28. februára 2008, Paul Abraham a i.,
C-2/07, Zb. s. I-1197
, bod 37).
Írsko však tvrdí, že príslušné orgány usúdili, že príloha II smernice 85/337 sa neuplatňuje, keďže práce spojené s projektom, akými sú ťažba rašeliny a výstavba ciest, predstavovali len malý aspekt projektu výstavby veternej farmy ako celku.
Príslušné orgány preto usúdili, že nie je potrebné skúmať, či plánované projekty pravdepodobne budú mať podstatný vplyv na životné prostredie, a teda ani pred udelením povolenia uskutočniť posúdenie vplyvov na životné prostredie, ktoré by zodpovedalo požiadavkám smernice 85/337.
Skutočnosť, že vyššie uvedené projekty spadajúce do prílohy II tejto smernice mali sekundárny význam v porovnaní s projektom výstavby veternej farmy ako celku, neznamená, že predmetné projekty len z tohto dôvodu pravdepodobne nemali podstatný vplyv na životné prostredie.
V tejto súvislosti treba uviesť, že plánované projekty ťažby rašeliny a nerastov, ako aj výstavba ciest neboli z pohľadu svojich rozmerov zanedbateľné v porovnaní s celkovou plochou projektu veternej farmy, ktorý pokrýval 200 ha rašeliniska a prestavoval najrozsiahlejší projekt tohto typu v Írsku, a okrem toho boli nevyhnutné na inštaláciu turbín, ako aj priebeh prác výstavby ako celku. Tiež treba poukázať na to, že tieto práce boli uskutočnené na úbočí vrchu Cashlaundrumlahan, kde sa nachádzajú ložiská rašeliny, ktoré môžu siahať až do hĺbky 5,5 metra a ktoré sú do veľkej miery pokryté lesmi.
Z týchto skutočností, ktoré Írsko nespochybnilo, vyplýva, že umiestnenie a veľkosť projektov ťažby rašeliny a nerastov, ako aj výstavby ciest a vzájomná blízkosť miesta projektu a rieky predstavujú konkrétne charakteristiky, z ktorých vyplýva, že tieto projekty, neodlučiteľné od výstavby 46 veterných turbín, sa mali považovať za projekty, ktoré pravdepodobne budú mať podstatný vplyv na životné prostredie, a preto mali byť predmetom posúdenia ich vplyvov na životné prostredie.
Účelom posúdenia vplyvov na životné prostredie, ktoré je v súlade s požiadavkami smernice 85/337, je identifikovať, opísať a vhodným spôsobom zhodnotiť priame a nepriame vplyvy projektu na faktory, akými sú živočíchy a rastliny, pôda a voda, ako aj vzájomné pôsobenie medzi faktormi. V tejto súvislosti možno v prejednávanej veci uviesť, že vyhlásenia o dosahu na životné prostredie, ktoré poskytol navrhovateľ, majú určité medzery a predovšetkým neskúmajú otázku stability pôdy, ktorá je pri výkopových prácach podstatná.
Írsko si preto tým, že neprijalo všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby pred udelením povolení týkajúcich sa prvých dvoch fáz výstavby veternej farmy bolo vykonané posúdenie vplyvov na životné prostredie v súlade s článkami 5 až 10 smernice 85/337, a tým, že sa obmedzilo na pripojenie vyhlásení o dosahu na životné prostredie, ktoré týmto požiadavkám nezodpovedá, k žiadostiam o povolenie, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.
Pokiaľ ide v druhom rade o žiadosť o povolenie týkajúcu sa tretej fázy výstavby veternej farmy, ktorá bola podaná 5. októbra 2000, a žiadosť o povolenie upraviť prvé dve povolené fázy výstavby, ktorá bola podaná 20. júna 2002, túto výhradu treba preskúmať s ohľadom na zmenenú a doplnenú smernicu 85/337, keďže žiadosti o povolenie boli podané po 14. marci 1999.
Niet pochybností po prvé o tom, že príslušné orgány dali svoj súhlas na zmenu typu veterných turbín, o ktorých sa pôvodne predpokladalo, že nebudú vyžadovať posúdenie vplyvov na životné prostredie v súlade so zmenenou a doplnenou smernicou 85/337, a po druhé o tom, že povolenie získané na tretiu fázu výstavby navyše nebolo sprevádzané takýmto posúdením. Okrem toho pred výrubom stromov schváleným v priebehu mája 2003 tiež nebolo uskutočnené uvedené posúdenie, a to v rozpore s írskou právnou úpravou.
V bode 3 písm. i) prílohy II zmenenej a doplnenej smernice 85/337 sa uvádzajú zariadenia na zachytávanie veternej energie na výrobu energie (veterné farmy) a v bode 13 tejto prílohy akákoľvek zmena alebo rozšírenie projektov uvedených v prílohe II, ktoré už boli povolené, vykonané alebo sú v procese vykonávania a ktoré môžu mať podstatný nepriaznivý vplyv na životné prostredie.
Okrem toho medzi relevantnými výberovými kritériami uvedenými v prílohe III zmenenej a doplnenej smernice 85/337, ktoré sa uplatňujú na projekty vymenované v prílohe II tejto smernice a na ktoré odkazuje článok 4 ods. 3 tejto smernice, sa nachádza riziko nehôd najmä vzhľadom na použité technológie. Z týchto výberových kritérií je ďalej vhodné spomenúť citlivosť životného prostredia v zemepisnej oblasti, ktorá sa musí posúdiť predovšetkým pri zohľadnení „absorpčnej schopnosti prírodného prostredia“ najmä so zreteľom na horské a lesné oblasti.
Výstavba 25 nových turbín, výstavba nových servisných ciest, ako aj zmena typu pôvodne schválených veterných turbín, ktorej cieľom bolo zvýšenie produkcie elektrickej energie, ako projekty, ktoré sa nachádzajú v prílohe II zmenenej a doplnenej smernice 85/337 a ktoré vzhľadom na osobitosti miesta pripomenuté v bode 102 tohto rozsudku a na kritériá uvedené v predchádzajúcom bode pravdepodobne mali podstatný vplyv na životné prostredie, mali byť z tohto dôvodu pred vydaním povolenia predmetom postupu povolenia a posúdenia ich vplyvov na životné prostredie v súlade s podmienkami stanovenými v článkoch 5 až 10 zmenenej a doplnenej smernice 85/337.
Z tohto dôvodu si Írsko tým, že neprijalo všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby pred udelením opravných povolení a povolenia týkajúceho sa tretej fázy výstavby veternej farmy bolo vykonané takéto posúdenie, a tým, že sa obmedzilo na pripojenie vyhlásení o dosahu na životné prostredie, ktoré týmto požiadavkám nezodpovedá, k žiadostiam o povolenie, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo zmenenej a doplnenej smernice 85/337.
Z uvedených skutočností vyplýva, že Írsko si tým, že neprijalo všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby pred udelením povolenia na výstavbu veterných fariem a na spojené činnosti v Derrybriene, grófstvo Galway, ako aj pred realizovaním prác bolo uskutočnené posúdenie vplyvov projektu na životné prostredie podľa článkov 5 až 10 smernice 85/337/EHS tak v jej pôvodnom znení, ako aj po zmenách a doplneniach vykonaných smernicou 97/11, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 2, 4 a 5 až 10 tejto smernice.
O trovách
Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať Írsko na náhradu trov konania a Írsko nemalo úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ho na náhradu trov konania.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol a vyhlásil:

1.
Írsko si tým, že neprijalo všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie toho:
—
aby projekty, na ktoré sa vzťahuje smernica Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, či už v znení pred zmenami a doplneniami vykonanými smernicou Rady 97/11/ES z 3. marca 1997, alebo po nich, boli pred ich čiastočnou alebo úplnou realizáciou preskúmané s cieľom určiť, či treba uskutočniť posúdenie ich vplyvov na životné prostredie, a ak je pravdepodobné, že pre svoj charakter, veľkosť alebo umiestnenie budú mať podstatný vplyv na životné prostredie, aby boli predmetom posúdenia vzhľadom na ich vplyvy podľa článkov 5 až 10 smernice 85/337/EHS, a
—
aby pred udelením povolenia na výstavbu veterných fariem a na spojené činnosti v Derrybriene, grófstvo Galway, ako aj pred realizovaním prác bolo uskutočnené posúdenie vplyvov projektu na životné prostredie podľa článkov 5 až 10 smernice 85/337/EHS tak v jej pôvodnom znení, ako aj po zmenách a doplneniach vyplývajúcich zo smernice 97/11,
nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 2, 4 a 5 až 10 tejto smernice.

2.
Írsko je povinné nahradiť trovy konania.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.