CELEX: 62007TJ0411
Hospodárska súťaž
Koncentrácie
Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom
Pojem koncentrácia
Predaj všetkých získaných akcií na účely obnovenia stavu, ktorý predchádzal uskutočneniu koncentrácie
Odmietnutie nariadiť vhodné opatrenia
Nedostatok právomoci Komisie

Právny rámec
Článok 3 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. EÚ L 24, s. 1;
Mim. vyd. 08/003, s. 40, ďalej len „nariadenie o fúziách“), nazvaný „Definícia koncentrácie“, stanovuje:
„1.      Za vznik koncentrácie sa považuje, ak je trvalá zmena kontroly spôsobená:
a)      fúziou dvoch alebo viacerých predtým nezávislých podnikov alebo častí podnikov; alebo
b)      získaním priamej alebo nepriamej kontroly nad celým alebo nad časťami jedného alebo viacerých ďalších podnikov jednou alebo
viacerými osobami, ktoré už kontrolujú najmenej jeden podnik, alebo jedným alebo viacerými podnikmi, či už kúpou cenných papierov
alebo aktív, zmluvne alebo iným spôsobom.
2.      Kontrola pozostáva z práv, zmlúv alebo akýchkoľvek iných prostriedkov, ktoré samostatne alebo spoločne a vzhľadom na príslušné
skutočnosti alebo právne predpisy dávajú možnosť vykonávať rozhodujúci vplyv nad podnikom…“
Článok 8 nariadenia o fúziách, nazvaný „Rozhodovacie právomoci Komisie“, vo svojom odseku 4 stanovuje:
„Ak Komisia zistí, že koncentrácia:
a)      už bola vykonaná a táto koncentrácia bola vyhlásená za nezlučiteľnú so spoločným trhom
…
môže Komisia:
–        požadovať od účastníkov koncentrácie, aby koncentráciu zrušili, najmä prostredníctvom zrušenia fúzie alebo predaja všetkých
získaných akcií alebo aktív, a tým sa obnovil stav, aký bol pred uskutočnením koncentrácie. V prípadoch, ak obnovenie stavu,
aký bol pred uskutočnením koncentrácie, nie je možné prostredníctvom zrušenia koncentrácie, Komisia môže prijať akékoľvek
iné opatrenie vhodné na obnovenie tohto stavu v čo najväčšej možnej miere,
–        nariadiť akékoľvek iné vhodné opatrenie, aby sa zabezpečilo, že účastníci koncentrácie zrušia koncentráciu alebo prijmú iné
nápravné opatrenia požadované v jej rozhodnutí.
V prípadoch podľa písmena a) prvého pododseku opatrenia uvedené v tomto pododseku môžu byť nariadené buď v rozhodnutí podľa
odseku 3 alebo v samostatnom rozhodnutí.“
Podľa článku 8 ods. 5 nariadenia o fúziách:
„Komisia môže prijať predbežné opatrenia vhodné na obnovenie alebo zachovanie podmienok účinnej hospodárskej súťaže, ak koncentrácia:
…
c)      už bola vykonaná a je vyhlásená za nezlučiteľnú so spoločným trhom.“
Článok 21 nariadenia o fúziách, nazvaný „Uplatňovanie nariadenia a príslušnosť“, zahŕňa odsek 3, ktorý znie:
„Žiaden členský štát neuplatňuje svoje vnútroštátne právne predpisy hospodárskej súťaže na koncentrácie s významom pre celé
spoločenstvo.“

Skutkové okolnosti

Účastníci konania
Žalobkyňa, Aer Lingus Group plc, je akciová spoločnosť založená podľa írskeho práva. Po jej privatizácií írskou vládou v roku
2006 si štát ponechal 25,35 % akcií a akcie Aer Lingus Group boli od 2. októbra 2006 kótované na burze. Aer Lingus Group je
holdingová spoločnosť spoločnosti Aer Lingus Ltd (ďalej len spoločne „Aer Lingus“ alebo „žalobkyňa“), pričom ide o leteckú
spoločnosť so sídlom v Írsku, ktorá zabezpečuje pravidelné lety smerujúce alebo pochádzajúce z letiska v Dubline, Corku a Shannone.
Ryanair Holdings plc (ďalej len „Ryanair“) je spoločnosť kótovaná na burze, ktorá zabezpečuje pravidelné lety v 40 krajinách,
vrátane letov medzi Írskom a inými európskymi krajinami.

Ponuka spoločnosti Ryanair na kúpu spoločnosti Aer Lingus a nadobudnutie akcií
Dňa 5. októbra 2006, teda tri dni po prvej kotácii akcií spoločnosti Aer Lingus, Ryanair oznámil svoj zámer zverejniť verejnú
ponuku na kúpu (VPK) všetkých akcií žalobkyne. Táto VPK bolo zverejnená 23. októbra 2006 s lehotou na prijatie ponúk stanovenou
pôvodne na 13. novembra 2006, neskôr spoločnosťou Ryanair predĺženou do 4. decembra 2006, potom do 22. decembra 2006.
Pred oznámením svojho zámeru zverejniť VPK spoločnosť Ryanair získala na trhu 16,03 % akcií v spoločnosti Aer Lingus. Dňa
5. októbra 2006 Ryanair zvýšila svoju účasť na 19,21 %. O niečo neskôr Ryanair získala dodatočné akcie v takom rozsahu, že
28. novembra 2006 vlastnila 25,17 % Aer Lingus. Táto účasť sa až do augusta 2007 nezmenila, keď, aj napriek prijatiu rozhodnutia
Komisie Európskych spoločenstiev z 27. júna 2007 uvedeného v bode 15 ďalej, Ryanair získala navyše 4,3 % akcií spoločnosti
Aer Lingus, čím jej účasť dosiahla 29,3 %.

Preskúmanie a zákaz oznámenej koncentrácie
Dňa 30. októbra 2006 bol plán koncentrácie, podľa ktorého mala spoločnosť Ryanair získať v zmysle článku 3 ods. 1 písm. b)
nariadenia o fúziách kontrolu nad žalobkyňou prostredníctvom VPK, Komisii oznámený v súlade s článkom 4 tohto istého nariadenia
(ďalej len „oznámená koncentrácia“ alebo „koncentrácia“).
Spoločnosť Ryanair emailom z 19. decembra 2006 Komisii uviedla, že získanie akcií bolo súčasťou jej plánu získať kontrolu
nad žalobkyňou.
Rozhodnutím z 20. decembra 2006 Komisia usúdila, že z tejto koncentrácie vyplývajú vážne pochybnosti, pokiaľ ide o jej zlučiteľnosť
so spoločným trhom, a rozhodla o začatí podrobného preskúmania podľa článku 6 ods. 1 písm. c) nariadenia o fúziách. Koncentrácia
je v odseku 7 uvedeného rozhodnutia opísaná takto:
„Keďže spoločnosť Ryanair získala prvých 19 % akcií spoločnosti Aer Lingus skôr ako desať dní pred jeho VPK, a zvyšných 6 %
o niečo neskôr, sa všetky operácie vrátane získania týchto akcií pred a po období zverejnenia, ako aj samotné oznámenie o VPK,
považujú za jedinú koncentráciu v zmysle článku 3 nariadenia o fúziách.“
Začatie podrobnej kontroly znamenalo neplatnosť VPK spoločnosti Ryanair až do prijatia konečného rozhodnutia v tejto veci.
Írska právna úprava stanovuje, že neplatné sú tie VPK, ktoré podliehajú kontrole Komisie, keď Komisia začne konanie stanovené
v článku 6 ods. 1 písm. c) nariadenia o fúziách. V tlačovej správe z 20. decembra 2006 generálny riaditeľ spoločnosti Ryanair
pritom vyhlásil:
„Ryanair opätovne potvrdzuje svoj zámer získať Aer Lingus a bude pokračovať v tomto smere k záveru, ktorý bude podľa nás úspechom
v rámci fázy II šetrenia.“
Dňa 3. apríla 2007 Komisia zaslala spoločnosti Ryanair oznámenie o výhradách v súlade s článkom 18 nariadenia o fúziách. Odsek
7 tohto oznámenia opisuje oznámenú koncentráciu podobným spôsobom ako rozhodnutie o začatí konania podrobného preskúmania.
Ryanair vo svojej odpovedi zo 17. apríla 2007 na oznámenie o výhradách uviedla, že voči Komisii sa zaväzuje nevykonávať do
ukončenia konania podrobného preskúmania hlasovacie práva, ktoré jej vyplývajú z jej akcií v spoločnosti Aer Lingus, a tvrdila,
že tieto akcie jej v každom prípade nedovoľujú kontrolovať žalobkyňu.
Dňa 27. júna 2007 podľa článku 8 ods. 3 nariadenia o fúziách Komisia vyhlásila, že oznámená koncentrácia je nezlučiteľná so
spoločným trhom [rozhodnutie K(2007) 3104, vec COMP/M.4439 – Ryanair/Aer Lingus, ďalej len „rozhodnutie Ryanair“]. Toto rozhodnutie
je predmetom veci T‑342/07, Ryanair/Komisia, v ktorej Aer Lingus vystupuje ako vedľajší účastník konania na podporu Komisie.
Odôvodnenie č. 12 rozhodnutia Ryanair znie takto:
„Vzhľadom na to, že Ryanair získala prvých 19 % základného imania spoločnosti Aer Lingus v období menej ako desať dní pred
začatím [VPK] a o niečo neskôr zvyšných 6 %, a vzhľadom na vysvetlenia spoločnosti Ryanair týkajúce sa hospodárskeho cieľa,
ktorý sledovala v čase, keď uskutočnila tieto operácie, sa všetky operácie vrátane získania týchto akcií pred a po [VPK],
ako aj [VPK] samotná, považujú za jedinú koncentráciu v zmysle článku 3 nariadenia o fúziách.“

Korešpondencia medzi spoločnosťou Aer Lingus a Komisiou v priebehu skúmania koncentrácie
Počas skúmania koncentrácie Aer Lingus predložila Komisii viacero pripomienok týkajúcich sa účasti spoločnosti Ryanair na
jej základnom imaní.
Už v predbežnom skúmaní spoločnosť Aer Lingus požiadala Komisiu, aby účasť spoločnosti Ryanair hodnotila ako jedinú koncentráciu.
V nadväznosti na rozhodnutie o začatí podrobného preskúmania, počas ktorého Komisia tieto dve skutočnosti považovala za súčasť
jedinej koncentrácie, Aer Lingus listom z 25. januára 2007, neskôr listom zo 7. júna 2007, požiadala Komisiu nariadiť spoločnosti
Ryanair, aby sa vzdala svojej účasti na základnom imaní spoločnosti Aer Lingus a prijať potrebné predbežné opatrenia podľa
článku 8 ods. 4 a 5 nariadenia o fúziách. Subsidiárne, ak Komisia usúdi, že nemá právomoc konať v zmysle týchto ustanovení,
spoločnosť Aer Lingus ju požiadala, aby vyhlásila, že pokiaľ ide o túto účasť, vnútroštátnym orgánom príslušným pre hospodársku
súťaž je povolené vykonávať ich právomoci podľa článku 21 ods. 3 nariadenia o fúziách.
Dňa 27. júna 2007, t. j. v deň prijatia rozhodnutia Ryanair, generálne riaditeľstvo (GR) Komisie pre hospodársku súťaž sa
písomne obrátilo na spoločnosť Aer Lingus, aby jej oznámilo, že jeho príslušné oddelenie nemá právomoc nariadiť spoločnosti
Ryanair zriecť sa svojho menšinového podielu alebo prijať iné opatrenia na obnovenie stavu pred uskutočnením koncentrácie
podľa článku 8 ods. 4 a 5 nariadenia o fúziách. GR pre hospodársku súťaž doplnilo, že toto stanovisko nebráni orgánom členských
štátov prípadne uplatniť ich právo hospodárskej súťaže na nadobudnutie menšinového podielu v spoločnosti Aer Lingus spoločnosťou
Ryanair.

Korešpondencia medzi spoločnosťou Aer Lingus a Komisiou v nadväznosti na rozhodnutie Ryanair, výzva na konanie podľa článku
232 ES a napadnuté rozhodnutie
Rozhodnutie Ryanair zakazujúce uskutočnenie transakcie Ryanair/Aer Lingus neobsahuje nijaké opatrenie týkajúce sa 25,17 %
podielu spoločnosti Ryanair na základnom imaní spoločnosti Aer Lingus.
Dňa 12. júla 2007 Aer Lingus zaslala Komisii, Irish Competition Authority (Írsky protimonopolný úrad), Office for Fair Trading
Spojeného kráľovstva (Úrad pre poctivý obchodný styk) a Bundeskartellamt allemand (Spolkový úrad pre hospodársku súťaž) memorandum
s výzvou, aby tieto orgány prijali spoločné stanovisko, pokiaľ ide o príslušný orgán, ktorý má konať vo veci tejto účasti.
Podľa žalobkyne bolo toto memorandum zaslané Office for Fair Trading a Bundeskartellamt, pretože týmto dvom orgánom vyplýva
z vnútroštátnych ustanovení týkajúcich sa kontroly koncentrácií právomoc konať, pokiaľ ide o menšinové podiely, a Irish Competition
Authority, pretože dve dotknuté spoločnosti sú írske a spotrebiteľmi najviac dotknutými koncentráciou by boli spotrebitelia
s bydliskom v Írsku.
Príslušné oddelenie Komisie listom z 3. augusta 2007 potvrdilo svoje stanovisko, podľa ktorého nemá právomoc nariadiť spoločnosti
Ryanair vzdať sa svojho podielu, čo však nebráni členským štátom uplatniť ich vlastnú právnu úpravu z oblasti hospodárskej
súťaže.
Dňa 17. augusta 2007 spoločnosť Aer Lingus adresovala členovi Komisie pre hospodársku súťaž list s výzvou, aby Komisia konala
podľa článku 232 ES a začala konanie podľa článku 8 ods. 4 nariadenia o fúziách a prijala predbežné opatrenia podľa článku
8 ods. 5 tohto nariadenia, alebo formálne uviedla, že nemá právomoc prijať takéto opatrenia. Aer Lingus okrem toho žiadala,
aby Komisia zaujala stanovisko k výkladu článku 21 nariadenia o fúziách, pokiaľ ide o 25,17 % podiel spoločnosti Ryanair na
jej základnom imaní.
Dňa 11. októbra 2007 Aer Lingus dostala odpoveď Komisie (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“).
Na jednej strane Komisia zamietla žiadosť spoločnosti Aer Lingus začať konanie proti spoločnosti Ryanair podľa článku 8 ods. 4
nariadenia o fúziách. V prvom rade pripomína, že z článku 3 ods. 1 a 2 nariadenia o fúziách vyplýva, že koncentrácia vzniká,
len ak jeden podnik získa kontrolu nad druhým, t. j. možnosť mať rozhodujúci vplyv nad týmto podnikom (odsek 8 napadnutého
rozhodnutia). Komisia tiež zdôrazňuje, že z článku 8 ods. 4 uvedeného nariadenia vyplýva, že ak zistí, že koncentrácia už
bola vykonaná a táto koncentrácia bola vyhlásená za nezlučiteľnú so spoločným trhom, môže dotknutým podnikom nariadiť, aby
koncentráciu zrušili, najmä prostredníctvom postúpenia všetkých získaných akcií alebo aktív, aby sa obnovil stav, aký bol
pred uskutočnením koncentrácie. Komisia pripomína, že môže tiež nariadiť akékoľvek iné vhodné opatrenie, aby sa zabezpečilo,
že dotknuté podniky zrušia koncentráciu alebo prijmú iné opatrenia, aby sa obnovil stav, aký bol pred uskutočnením koncentrácie
(odsek 9).
Komisia potom uplatnila tieto ustanovenia na konkrétny prípad a v odsekoch 10 a 11 napadnutého rozhodnutia dospela k záveru,
že oznámená koncentrácia sa neuskutočnila a že namietaná účasť neposkytuje spoločnosti Ryanair kontrolu nad žalobkyňou. Tieto
odseky znejú takto:
„10.      Komisia sa domnieva, že koncentrácia preskúmaná v predmetnej veci sa neuskutočnila. Ryanair nezískala kontrolu nad spoločnosťou
Aer Lingus, a rozhodnutie [Ryanair] vylučuje, že by Ryanair mohla túto kontrolu neskôr získať v rámci oznámených transakcií.
Transakcie uskutočnené počas konania, ktoré začala Komisia, nemožno teda považovať za súčasť uskutočnenej koncentrácie.
11.      V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že menšinový 25,17 % podiel neposkytuje spoločnosti Ryanair skutkovú alebo právnu kontrolu
nad spoločnosťou Aer Lingus v zmysle článku 3 ods. 2 nariadenia o fúziách. Hoci za niektorých okolností by menšinový podiel
mohol viesť k výkonu kontroly, Komisia nedisponuje nijakou skutočnosťou, ktorá by uvádzala, že tieto okolnosti v predmetnej
veci existujú. Podľa informácií, ktorými disponuje Komisia, sú totiž práva spoločnosti Ryanair ako menšinového akcionára (najmä
právo vyjadriť nesúhlas s rezolúciami nazývanými ‚osobitné‘ v súlade s írskou právnou úpravou o obchodných spoločnostiach)
výlučne spojené s právami týkajúcimi sa ochrany menšinových akcionárov. Tieto práva však nepriznávajú kontrolu v zmysle článku
3 ods. 2 nariadenia o fúziách. Okrem toho Aer Lingus sama osebe netvrdí, že tento menšinový podiel by mohol viesť k tomu,
že by nad ňou Ryanair prevzala kontrolu a neposkytla Komisii dôkazy o existencii takejto kontroly.“
Komisia navyše v odsekoch 12 a 13 napadnutého rozhodnutia vyvracia analýzu navrhovanú žalobkyňou spočívajúcu v tom, že menšinový
podiel spoločnosti Ryanair na jej základnom imaní by mohol predstavovať uskutočnenie čiastočnej koncentrácie vyhlásenej Komisiou
za nezlučiteľnú so spoločným trhom, ktorú treba ukončiť podľa článku 8 ods. 4 nariadenia o fúziách:
„12.      Je ťažké navrhovaný výklad získania menšinového podielu ako ,čiastočne uskutočnenie‘ upravené článkom 8 ods. 4 nariadenia ES
o fúziách zlúčiť so znením tohto ustanovenia, ktoré jasne odkazuje na ‚už vykonanú‘ koncentráciu. Vzhľadom na to, že chýba
rozhodujúca skutočnosť koncentrácie v zmysle nariadenia o fúziách, v tomto prípade získanie kontroly nemožno v predmetnej
veci hovoriť o koncentrácii, ktorá ‚sa už vykonala‘ a účastníkom konania nemôže byť preto nariadené ‚zrušiť koncentráciu‘.
Právomoc Komisie je obmedzená na situácie, v ktorých nadobúdateľ získava kontrolu nad zámerom. Rozhodnutia podľa článku 8
ods. 4 nariadenia o fúziách majú za cieľ napraviť negatívne účinky na hospodársku súťaž, ktoré môžu vyplývať z uskutočnenia
koncentrácie, akou je tá definovaná v článku 3 tohto nariadenia. V predmetnej veci takéto účinky nemôžu vzniknúť, pretože
Ryanair nezískala a nemôže získať kontrolu nad spoločnosťou Aer Lingus v rámci zamýšľanej koncentrácie.
13.      V tomto ohľade situácia v tejto veci sa jasne odlišuje od situácie, ktorá bola predmetom v skorších veciach, na ktoré sa uplatňoval
článok 8 ods. 4 nariadenia o fúziách, ako vo veci Tetra Laval/Sidel alebo vo veci Schneider/Legrand, v ktorých bola [VPK]
úplne uskutočnená a nadobúdateľ prevzal kontrolu nad cieľom.“
Keďže článok 8 ods. 5 nariadenia o fúziách používa rovnaký výraz ako článok 8 ods. 4 na identifikáciu situácií, v ktorých
môže Komisia konať, a vzhľadom na skutočnosť, že v predmetnej veci sa koncentrácia neuskutočnila, Komisia z rovnakých dôvodov
zamietla žiadosť spoločnosti Aer Lingus o prijatie predbežných opatrení podľa článku 8 ods. 5 uvedeného nariadenia (odseky
15 až 17 napadnutého rozhodnutia).
Na druhej strane, čo sa týka žiadosti o výklad článku 21 nariadenia o fúziách, pokiaľ ide o 25,17 % podiel spoločnosti Ryanair
na základnom imaní spoločnosti Aer Lingus, Komisia uvádza, že odsek 3 tohto ustanovenia ukladá členským štátom povinnosť a nepriznáva
jej osobitné právo alebo právomoc. Komisia sa teda domnieva, že nie je oprávnená poskytnúť záväzný výklad ustanovenia, ktoré
sa vzťahuje na členské štáty a nemôže poskytnúť odpoveď na žiadosť o výklad predloženú spoločnosťou Aer Lingus (odseky 20
až 25 a odsek 26 posledná veta napadnutého rozhodnutia).
Komisia tiež uvádza, že ak členský štát nerešpektuje článok 21 ods. 3 nariadenia o fúziách, je oprávnená začať konanie pre
porušenie proti tomuto členskému štátu podľa článku 226 ES (odsek 21 napadnutého rozhodnutia). Rovnako ak sa spoločnosť Aer
Lingus domnieva, že vnútroštátny orgán pre hospodársku súťaž mal v súvislosti s menšinovým podielom vo vlastníctve spoločnosti
Ryanair konať v súlade s vnútroštátnou právnou úpravou uplatniteľnou na hospodársku súťaž, má možnosť predložiť túto vec tomuto
orgánu a/alebo príslušnému vnútroštátnemu súdu. Ak sa vnútroštátny súd domnieva, že výklad článku 21 ods. 3 je potrebný na
vydanie jeho rozsudku, môže tento súd požiadať Súdny dvor, aby v súlade s článkom 234 ES rozhodol v prejudiciálnom konaní
o spresnení výkladu tohto ustanovenia a zabezpečil jednotný výklad dotknutého práva Spoločenstva (odsek 23 napadnutého rozhodnutia).

Konanie a návrhy účastníkov konania
Návrhom podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 19. novembra 2007 žalobkyňa podala žalobu podľa článku 230 ods. 4 ES, ktorou
sa domáha zrušenia napadnutého rozhodnutia.
Samostatným podaním doručeným v ten istý deň žalobkyňa podala tiež návrh na nariadenie predbežného opatrenia podľa článku
242 ES, ako aj návrh na odklad výkonu napadnutého rozhodnutia.
Uznesením z 18. marca 2008, Aer Lingus Group/Komisia (T‑411/07 R, Zb. s. II‑411), predseda Súdu prvého stupňa zamietol návrh
na nariadenie predbežných opatrení a návrh na odklad výkonu.
Samostatným podaním doručeným do kancelárie Súdu prvého stupňa 19. novembra 2007 žalobkyňa rovnako podala návrh na základe
článku 76a Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa, aby sa vec prejednala v skrátenom súdnom konaní. Listom z 5. decembra
2007 Komisia uviedla svoje pripomienky k tomuto návrhu.
Rozhodnutím z 11. decembra 2007 Súd prvého stupňa (tretia komora) zamietol návrh na skrátené súdne konanie.
Uznesením z 23. mája 2008 predseda tretej komory Súdu prvého stupňa povolil spoločnosti Ryanair vstup do konania ako vedľajší
účastník na podporu návrhov Komisie.
Faxom doručeným do kancelárie Súdu prvého stupňa 4. augusta 2008 spoločnosť Ryanair uviedla, že sa domnieva, že pripomienky
uvedené Komisiou v jej vyjadreniach, boli dostačujúce, a preto sa vzdáva podania vyjadrenia vedľajšieho účastníka konania.
Tento fax obsahoval jej návrhy týkajúce sa konania.
Na základe správy sudcu spravodajcu Súd prvého stupňa (tretia komora) rozhodol o otvorení ústnej časti konania.
Prednesy účastníkov konania a ich odpovede na otázky, ktoré im Súd prvého stupňa položil, boli vypočuté na pojednávaní 7. júla
2009.
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
–        zrušil napadnuté rozhodnutie,
–        zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.
Komisia navrhuje, aby Všeobecný súd:
–        zamietol žalobu ako nedôvodnú v rozsahu, v akom sa týka jej odmietnutia začať konanie podľa článku 8 ods. 4 nariadenia o fúziách
a prijať predbežné opatrenia podľa článku 8 ods. 5 toho istého nariadenia,
–        vyhlásil žalobu za neprípustnú alebo, subsidiárne, zamietol žalobu ako nedôvodnú v rozsahu, v akom sa týka jej odmietnutia
poskytnúť výklad článku 21 ods. 3 nariadenia o fúziách,
–        zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.
Ryanair navrhuje, aby Všeobecný súd:
–        zamietol žalobu,
–        zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania spojených s vedľajším účastníctvom.

Právny stav
Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza dva žalobné dôvody: prvý dôvod je založený na porušení článku 8 ods. 4 a 5 nariadenia
o fúziách a druhý dôvod je založený na porušení článku 21 ods. 3 toho istého nariadenia. Keďže druhý žalobný dôvod žalobkyňa
uviedla spôsobom, ktorý ho úzko spája s prvým žalobným dôvodom, čo bolo potvrdené na pojednávaní, počas ktorého žalobkyňa
uviedla, že druhý žalobný dôvod možno tvorí časť prvého žalobného dôvodu, Všeobecný súd tieto dva žalobné dôvody preskúma
spoločne.

Tvrdenia účastníkov konania
Pokiaľ ide o prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 8 ods. 4 a 5 nariadenia o fúziách, žalobkyňa uvádza, že Komisia
porušila tieto ustanovenia v napadnutom rozhodnutí, keď sa domnievala, že v nadväznosti na rozhodnutie Ryanair zakazujúce
uskutočnenie zamýšľanej koncentrácie, nemá právomoc nariadiť spoločnosti Ryanair vzdať sa svojho menšinového podielu na jej
základnom imaní, prijať vhodné opatrenia, aby sa obnovil stav, aký bol pred uskutočnením koncentrácie, alebo prijať predbežné
opatrenia.
Po prvé žalobkyňa spochybňuje tvrdenie uvedené v odseku 12 napadnutého rozhodnutia, podľa ktorého „negatívne účinky [na hospodársku
súťaž] nemôžu vzniknúť, pretože Ryanair nezískala a nemôže získať kontrolu nad spoločnosťou Aer Lingus v rámci zamýšľanej
koncentrácie“. Naopak podiel spoločnosti Ryanair by mal vážne negatívne účinky na hospodársku súťaž a ak ani za týchto okolností
Komisia nemá právomoc podľa článku 8 ods. 4 a 5 nariadenia o fúziách odstrániť tieto účinky, toto nariadenie a právomoc Komisie
na zabezpečenie „neskreslenej hospodárskej súťaže“ obsahuje vážny nedostatok.
Pokiaľ ide o množstvo závažných účinkov na hospodársku súťaž, ktoré by mohla spôsobiť účasť spoločnosti Ryanair na jej základnom
imaní, žalobkyňa uvádza tieto skutkové okolnosti: Ryanair sa mala pokúsiť získať prístup k jej dôvernému strategickému plánu
a obchodnému tajomstvu cez svoj podiel; mala zablokovať osobitnú rezolúciu týkajúcu sa zvýšenia jej základného imania a požadovala
zasadnutie dvoch mimoriadnych valných zhromaždení, aby sa opätovne prebrali strategické rozhodnutia, ktoré prijala. Navyše
Ryanair využila svoje postavenie akcionára, aby viedla kampaň proti jej vedeniu a hrozila jej úradníkom súdnym stíhaním za
porušenie povinností vo vzťahu k nej. Tieto okolnosti oslabujú spoločnosť Aer Lingus ako účinného konkurenta spoločnosti Ryanair.
Z hospodárskeho hľadiska by neoddeliteľne tento druh menšinového podielu medzi konkurentmi, ktorí sa nachádzajú v duopolistickom
postavení, inherentne skresľoval hospodársku súťaž. Spoločnosť Ryanair by bola menej nútená vytvárať konkurenčné prostredie
vo vzťahu k spoločnosti Aer Lingus, pretože ako akcionár sa snaží udržať hodnotu svojho podielu a zabezpečiť, aby bola Aer
Lingus zisková. Takýto podiel by viedol k zmene záujmu dotknutých účastníkov tým, že by podporoval nárast cien a uzatváranie
tajných dohôd, čo by skresľovalo hospodársku súťaž. Burzová a finančná atraktívnosť spoločnosti Aer Lingus by bola tiež z dôvodu
existencie podielu spoločnosti Ryanair znížená.
Tvrdenie, ktoré Aer Lingus spochybňuje, je údajne tiež v rozpore so skoršou praxou Komisie, ktorú upravuje rozhodnutie 2004/103/ES
z 30. januára 2002 o opatreniach na dosiahnutie účinnej hospodárskej súťaže v súlade s článkom 8 ods. 4 nariadenia Rady (EHS)
č. 4064/89 z 21. decembra 1989 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi [
neoficiálny preklad
] (vec COMP/M.2416 – Tetra Laval/Sidel) (Ú. v. EÚ L 38, 2004, s. 1, ďalej len „rozhodnutie Tetra Laval“), v ktorom sa Komisia
domnievala, že spoločnosti Tetra Laval nemožno povoliť zachovanie podielu v spoločnosti Sidel, a rozhodnutím 2004/276/ES z 30. januára
2002, ktorým nariadila rozdelenie podnikov podľa článku 8 ods. 4 nariadenia Rady (EHS) č. 4064/89 [
neoficiálny preklad
] (vec COMP/M.2283 – Schneider/Legrand) (Ú. v. EÚ L 101, 2004, s. 134, ďalej len „rozhodnutie Schneider“), v ktorom sa Komisia
domnievala, že podiel spoločnosti Schneider nižší ako 5 % základného imania spoločnosti Legrand nevedie k negatívnym účinkom
na hospodársku súťaž. Žalobkyňa v tejto súvislosti spochybňuje tvrdenie Komisie v odseku 13 napadnutého rozhodnutia, podľa
ktorého je situácia v tejto veci odlišná od situácií vo veciach Tetra Laval a Schneider, v ktorých sa VPK už úplne uskutočnila
a nadobúdateľ získal kontrolu nad zámerom. Tento rozdiel nie je relevantný, pokiaľ ide o posúdenie uvedené v odseku 12 tohto
rozhodnutia, podľa ktorého „z dôvodu neexistencie kontroly“ nejestvujú negatívne okolnosti na hospodársku súťaž. Vo veciach
Tetra Laval a Schneider Komisia prijala presne opačné stanovisko, a to také, že hoci boli príslušné podiely znížené na úroveň,
ktorá neumožňuje vykonávať „kontrolu“, dôsledkom menšinového podielu je aj tak neakceptovateľné skreslenie hospodárskej súťaže.
Okrem toho predmetná koncentrácia bola naďalej predpokladanou koncentráciou. Skutočnosť, že by sa VPK stala alebo nestala
neplatnou, je bezvýznamná, pretože Ryanair zachovala a naďalej zachováva úmysel získať Aer Lingus. Nemožno poukazovať na rozdiely
medzi vnútroštátnymi právami uplatňujúcimi sa na VPK, aby sa odôvodnilo, že jeden nadobúdateľ si môže zachovať menšinový podiel,
zatiaľ čo iný nadobúdateľ bude povinný sa ho vzdať. Vplyv na hospodársku súťaž by bol rovnaký v oboch prípadoch. V tejto veci
nemôže mať prijatie rozhodnutia Ryanair účinok, ktorý zbavuje Komisiu právomoci preskúmať skreslenie hospodárskej súťaže sčasti
vyplývajúce z koncentrácie, ktorú práve zakázala.
Žalobkyňa sa rovnako odvoláva na prax United Kingdom Competition Commission (Komisia pre hospodársku súťaž Spojeného kráľovstva),
ktorá v októbri 2007 predbežne usúdila, že nadobudnutie 17,9 % akcií ITV spoločnosťou BSkyB podstatne znížilo konkurencieschopnosť
zánikom súťaživosti medzi týmito dvoma spoločnosťami a schopnosťou BSkyB konkrétne ovplyvňovať vedenie ITV.
Po druhé žalobkyňa tvrdí, že článok 8 ods. 4 nariadenia o fúziách sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na podiel spoločnosti
Ryanair získaný v rámci zakázanej koncentrácie. Rovnaké odôvodnenie sa uplatní
mutatis mutandis
na právomoc Komisie prijať predbežné opatrenia podľa článku 8 ods. 5 písm. c) uvedeného nariadenia.
V prvom rade treba dať nariadeniu o fúziách teleologický výklad. Pokiaľ ide o výber medzi dvoma možnými výkladmi nariadenia,
Súdny dvor aj Všeobecný súd uviedli, že doslovnejší výklad by zbavil nariadenie o fúziách jeho potrebného účinku, zatiaľ čo
širší výklad bol v súlade s textom nariadenia, hoci to nebolo výslovne uvedené. Výklad článku 8 ods. 4 a 5 nariadenia o fúziách,
ku ktorému dospela Komisia v napadnutom rozhodnutí je v rozpore s jeho účelom, ktorým je zabezpečenie systému neskreslenej
hospodárskej súťaže, v súlade s článkom 3 písm. g) ES. Stanovisko Komisie by zbavilo Úniu žaloby proti skresleniu hospodárskej
súťaže vzniknutému menšinovým podielom spoločnosti Ryanair, aj keď bol tento podiel získaný v rámci zakázanej koncentrácie.
Pokiaľ ide o uplatnenie článku 8 ods. 4 nariadenia o fúziách, ktorý požaduje „už uskutočnenú“ koncentráciu, ktorá „bola vyhlásená
za nezlučiteľnú so spoločným trhom“, žalobkyňa zdôrazňuje, že Komisia pristupuje k čisto doslovnému výkladu tohto ustanovenia,
keď v odseku 10 napadnutého rozhodnutia tvrdí, že „koncentrácia skúmaná v predmetnej veci nebola uskutočnená“, a že „transakcie
uskutočnené počas konania začatého Komisiou nemožno preto považovať za súčasť vykonanej koncentrácie“. Tento výklad je nesprávny,
pretože Komisia sa domnieva, že „transakcie“, ktoré sa skúmajú v napadnutom rozhodnutí, sú odlišné od koncentrácie skúmanej
v odôvodnení č. 12 rozhodnutia Ryanair (pozri bod 16 vyššie). Tento výklad je rovnako nesprávny z dôvodu stotožnenia výrazu
„vykonaný“ uvedeného v článku 8 ods. 4 písm. a) nariadenia o fúziách s „nadobudnutím kontroly“ v zmysle článku 3 ods. 2 uvedeného
nariadenia, ktoré vykonala Komisia. Pre žalobkyňu je zjavné, že koncentrácia bola v predmetnej veci uskutočnená prostredníctvom
transakcií, ktoré sú súčasťou zakázanej koncentrácie a ktoré spoločnosti Ryanair umožnili získať (a mať stále vo vlastníctve)
viac ako 25 % akcií spoločnosti Aer Lingus. Skutočnosť, že koncentrácia nebola nikdy úplne dokončená, pretože jej Komisia
zabránila, neznamená, že koncentrácia nebola uskutočnená, hoci aj čiastočne, formou transakcií uvedených v odôvodnení č. 12
rozhodnutia Ryanair. Vzhľadom na to je tvrdenie Komisie uvedené v odseku 12 napadnutého rozhodnutia, ktoré spočíva na tom,
že pojem „čiastočne uskutočnená“ koncentrácia nemá podporu v článku 8 ods. 4, správne, ale nie veľmi potrebné, lebo znenie
tohto ustanovenia tiež nedovoľuje požadovať úplne uskutočnenie, pokiaľ ide o získanie kontroly. Podľa žalobkyne hlavnou zásadou
článku 8 ods. 4 nariadenia o fúziách nie je získanie kontroly, ale potreba obnoviť
status quo ante
tým, že sa zrušia transakcie, ktoré sú súčasťou zakázanej koncentrácie.
Koherentný prístup k pojmu „vykonanie“ by mal tiež viesť k preskúmaniu významu tohto výrazu z hľadiska článku 7 ods. 1 nariadenia
o fúziách, ktorý stanovuje, že koncentrácia s významom pre celé spoločenstvo sa „nevykoná“ pred jej oznámením alebo kým nie
je vyhlásená za zlučiteľnú so spoločným trhom. Skúmanie praxe Komisie v tejto súvislosti dovoľuje konštatovať, že Komisia
sa domnieva, že toto ustanovenie umožňuje zabrániť čiastočnému vykonaniu, vrátane transakcií, ktorými možno dosiahnuť prevod
kontrol. Komisia v prejednávanej veci dosiahla, aby Ryanair pozastavila výkon svojich hlasovacích práv spojených s jeho účasťou
na základnom imaní spoločnosti Aer Lingus, hoci výkon týchto práv nezodpovedá výkonu kontroly. Ide tu teda o snahu vyhnúť
sa možným negatívnym účinkom na hospodársku súťaž.
Žalobkyňa tiež tvrdí, že aj bez posúdenia rozdielnych jazykových verzií nariadenia o fúziách pojem „vykonanie koncentrácie“
použitý v článku 8 ods. 4 a 5 a v článku 7 môže mať tri významy: úplné vykonanie koncentrácie; čiastočné vykonanie úplnej
koncentrácie alebo úplné vykonanie časti koncentrácie. Táto nejasnosť je dôraznejšia v tejto veci, v ktorej Komisia zakázala
koncentráciu definovanú ako majúcu dve časti (získanie akcií na trhu a VPK), z ktorých len prvá bola vykonaná.
Pokiaľ ide o druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 21 ods. 3 nariadenia o fúziách, žalobkyňa tvrdí, že nesprávne
posúdenie Komisie v súvislosti s uplatnením článku 8 ods. 4 a 5 uvedeného nariadenia vedie k nesprávnemu výkladu tohto ustanovenia.
Ak sa preukáže, že Komisia má právomoc na prijatie opatrení smerujúcich k zrušeniu investícií, pokiaľ ide o vlastnícky podiel
spoločnosti Ryanair, vnútroštátne orgány poverené hospodárskou súťažou nemajú podľa článku 21 ods. 3. nijakú právomoc v tomto
ohľade. Tento prístup potvrdzuje zásadu „jedného kontaktného miesta“. Pokiaľ by bol tento prístup správny, Komisia v napadnutom
rozhodnutí porušila článok 21 ods. 3 nariadenia o fúziách, keď neuviedla jednoznačne, že toto ustanovenie bráni zásahu vnútroštátnych
orgánov poverených hospodárskou súťažou a nechala tým voľnú možnosť na takýto zásah. Toto porušenie je o to vážnejšie v prípade,
keď príslušné vnútroštátne orgány vydajú opačné stanoviská. Koherentný výklad článku 8 ods. 4 a 5 tohto nariadenia vylučuje
akýkoľvek výklad článku 21 ods. 3, ktorý by bránil členským štátom uplatniť ich vnútroštátne právo na podiel spoločnosti Ryanair,
pričom ide o podiel oddelený od VPK, a ktorý by tiež Komisiu zbavil právomoci preskúmať tento podiel podľa článku 8 ods. 4
nariadenia o fúziách. V opačnom prípade by mal podiel spoločnosti Ryanair právnu imunitu tak vo vzťahu k Európskej únii, ako
aj vo vzťahu k členským štátom.
Komisia spochybňuje toto tvrdenie. Zdôrazňuje najmä, že nariadenie o fúziách sa neuplatňuje na „koncentrácie“, ktoré zodpovedajú
definícii uvedenej v článku 3 nariadenia o fúziách. V tomto kontexte získanie menšinového podielu, ktoré nepriznáva „kontrolu“
ako takú, nie je „koncentráciou“ v zmysle nariadenia o fúziách. Komisia tiež uvádza, že článok 21 ods. 3 jej nepriznáva osobitné
povinnosti alebo právomoci, a nie je teda oprávnená poskytnúť výklad tohto ustanovenia, pokiaľ je vyzvaná konať v súlade s článkom
232 ES.

Posúdenie Všeobecným súdom
Vo svojej výzve konať v tejto veci Aer Lingus v podstate tvrdí, že podiel spoločnosti Ryanair na jej základnom imaní získaný
pred alebo v priebehu VPK predstavuje čiastočné uskutočnenie koncentrácie vyhlásenej Komisiou za nezlučiteľnú. S cieľom obnoviť
podmienky účinnej hospodárskej súťaže Komisia mala nariadiť zbaviť sa všetkých akcií získaných spoločnosťou Ryanair podľa
článku 8 ods. 4 nariadenia o fúziách (pozri body 8, 23, 44 a nasl. vyššie).
Komisia vo svojom napadnutom rozhodnutí odmieta žiadosť o začatie konania proti spoločnosti Ryanair podľa článku 8 ods. 4
nariadenia o fúziách, domnievajúc sa, že koncentrácia oznámená týmto podnikom sa neuskutočnila a že namietaný podiel nepriznáva
spoločnosti Ryanair kontrolu nad žalobkyňou. Komisia sa tiež domnieva, že keďže sa neuskutočnila koncentrácia v zmysle stanovenom
nariadením o fúziách, navrhovaný výklad žalobkyne ide nad rámec hraníc jej právomoci (pozri body 25 až 27 vyššie).
Na účely posúdenia zákonnosti napadnutého rozhodnutia z hľadiska právomoci nariadiť podniku zrušenie koncentrácie, najmä postúpením
všetkých akcií získaných v inom podniku, ktorá je priznaná Komisii, je potrebné sa umiestniť do relevantného momentu definovaného
článkom 8 ods. 4 nariadenia o fúziách, ktorý sa týka „koncentrácie“, ktorá „už bola vykonaná“ a „bola vyhlásená za nezlučiteľnú
so spoločným trhom“ (pozri bod 2 vyššie).
Z tohto hľadiska bolo napadnuté rozhodnutie vydané práve v čase, keď Komisia vyhlásila, že koncentrácia oznámená spoločnosťou
Ryanair je nezlučiteľná so spoločným trhom. Keďže Komisia vo svojom rozhodnutí Ryanair neposúdila otázku menšinového podielu
spoločnosti Ryanair na základnom imaní spoločnosti Aer Lingus, keď konštatovala nezlučiteľnosť oznámenej koncentrácie podľa
článku 8 ods. 3 nariadenia o fúziách, mohla tak ešte urobiť v inom rozhodnutí, prijatom na základe článku 8 ods. 4
in fine
uvedeného nariadenia.
Ako to však bolo správne uvedené v napadnutom rozhodnutí, druhá podmienka stanovená článkom 8 ods. 4 nariadenia o fúziách
nie je splnená, keďže oznámená koncentrácia nebola uskutočnená. V prejednávanej veci od okamihu, keď rozhodnutie o nezlučiteľnosti
so spoločným trhom bolo prijaté, spoločnosť Ryanair ani zo skutkového ani z právneho hľadiska nemá možnosť kontrolovať Aer
Lingus alebo mať rozhodujúci vplyv na činnosť tohto podniku.
Z právneho hľadiska je pojem koncentrácia, ktorý nariadenie uplatňuje na koncentrácie, dôležitý, lebo zakladá právomoc Komisie
podľa tohto nariadenia. Nariadenie o fúziách sa uplatňuje na všetky koncentrácie s významom pre celé Spoločenstvo (článok
1 ods. 1). Pojem koncentrácia definuje článok 3 uvedeného nariadenia. Podľa tohto článku 3 ods. 1 sa koncentrácia považuje
za vykonanú, ak existuje trvalá zmena kontroly spôsobená napríklad fúziou dvoch podnikov alebo získaním kontroly nad podnikom.
Článok 3 ods. 2 spresňuje, že uvedená kontrola pozostáva z práv, zmlúv alebo akýchkoľvek iných prostriedkov, ktoré dávajú
možnosť vykonávať rozhodujúci vplyv nad činnosťou dotknutých podnikov.
Každá transakcia alebo všetky transakcie, ktoré vyvolávajú „trvalú zmenu kontroly“ tým, že priznávajú „možnosť vykonávať rozhodujúci
vplyv nad podnikom“, je teda koncentráciou, ktorá sa považuje za vykonanú v zmysle nariadenia o fúziách. Spoločnou vlastnosťou
týchto koncentrácií je: tam, kde boli pred transakciou dva odlišné podniky vykonávajúce dotknutú hospodársku činnosť, bude
po tejto transakcii existovať len jeden podnik. Okrem predpokladu fúzie, ktorej predmetom je zrušenie jedného z dvoch dotknutých
podnikov, teda Komisia musí určiť, či dôsledkom vykonania koncentrácie bolo priznať jednému z dotknutých podnikov kontrolnú
právomoc nad druhým, pričom túto právomoc predtým nemal. Táto kontrolná právomoc pozostáva z možnosti mať rozhodujúci vplyv
na činnosť podniku najmä vtedy, keď mu podnik, ktorému je táto právomoc priznaná, môže nariadiť výber týkajúci sa strategických
rozhodnutí.
Z uvedeného vyplýva, že získanie podielu, ktorý ako taký nepriznáva kontrolu definovanú článkom 3 nariadenia o fúziách, nepredstavuje
uskutočnenú koncentráciu uvedenú v tomto nariadení. Z tohto hľadiska sa právo Únie odlišuje od práva niektorých členských
štátov, ktorých vnútroštátne orgány sú oprávnené na základe ustanovení vnútroštátneho práva týkajúceho sa hospodárskej súťaže
konať, pokiaľ ide o širšie definované menšinové podiely (pozri body 21 a 49 vyššie).
V rozpore s tým, čo tvrdí žalobkyňa, nemožno pojem koncentrácia rozšíriť na prípady, keď z dôvodu nezískania kontroly podiel
sám osebe nepriznáva možnosť vykonávať rozhodujúci vplyv na činnosť podniku, ale v širšom zmysle patrí do rámca oznámenej
koncentrácie skúmanej Komisiou a vyhlásenej za nezlučiteľnú so spoločným trhom po ukončení tohto preskúmania bez toho, aby
prišlo k zmene kontroly v už uvedenom zmysle.
Táto právomoc Komisii nie je udelená podľa nariadenia o fúziách. Podľa samotného znenia použitého v článku 8 ods. 4 uvedeného
nariadenia existuje právomoc nariadiť predaj všetkých akcií získaných podnikom v inom podniku len na „obnovenie stavu, aký
bol pred uskutočnením koncentrácie“. Bez získania kontroly Komisia uvedenú koncentráciu nemá právomoc zrušiť. Ak by si normotvorca
želal priznať Komisii širšiu právomoc, ako je tá, ktorá je upravená v nariadení o fúziách, vytvoril by ustanovenia v tomto
zmysle.
Z faktického hľadiska nie je spochybnené, že podiel spoločnosti Ryanair na základnom imaní spoločnosti Aer Lingus v predmetnej
veci nepriznáva spoločnosti Ryanair možnosť „kontrolovať“ žalobkyňu. Okrem skutočností uvedených v odsekoch 10 a 11 napadnutého
rozhodnutia spoločnosť Aer Lingus „súhlasí s domnienkou uvedenou v odseku 11 napadnutého rozhodnutia, že k 27. júnu 2007 Ryanair
nevykonávala ‚kontrolu‘ v zmysle článku 3 ods. 2 nariadenia o fúziách“. Spoločnosť Aer Lingus okrem toho netvrdí, že 29,3 %
podiel vo vlastníctve spoločnosti Ryanair v jej základnom imaní od začiatku augusta 2007 priznáva tejto spoločnosti kontrolu
nad ňou, ale tvrdí, že tento podiel jej dáva „dôležitú možnosť zasahovať do jej riadenia a do jej obchodnej stratégie“.
Okrem toho v odpovedi na tvrdenia žalobkyne o údajných negatívnych účinkoch na hospodársku súťaž treba uviesť, že tieto tvrdenia
Komisia v napadnutom rozhodnutí správne vyvrátila v rozsahu, v akom by ich bolo možné v predmetnej veci stotožniť s určitou
formou kontroly (odsek 11 napadnutého rozhodnutia). V tejto súvislosti treba všeobecne zdôrazniť, že účelom nariadenia o fúziách
nie je chrániť spoločnosti od rozdielnych obchodných záujmov, ktoré rozdeľujú ich akcionárov, alebo odstrániť akúkoľvek neistotu
pri schvaľovaní dôležitých rozhodnutí týmito akcionármi. Pokiaľ sa vedenie spoločnosti Aer Lingus domnieva, že konanie spoločnosti
Ryanair ako akcionára je prehnané alebo nezákonné, má možnosť predložiť vec súdnym orgánom alebo príslušným vnútroštátnym
orgánom.
V každom prípade, hoci možno tvrdiť, že skutkové okolnosti uvedené žalobkyňou uvádzajú, že vzťahy medzi jej vedením a spoločnosťou
Ryanair sú napäté a že ich postoje sú vo viacerých bodoch odlišné, nie sú dôkazom o existencii možnosti vykonávať rozhodujúci
vplyv na činnosť tohto podniku, ako sa požaduje na to, aby Komisia mohla rozhodnúť o uplatnení článku 8 ods. 4 nariadenia
o fúziách.
Čo sa teda týka tvrdenia, že Ryanair využila svoj podiel na to, aby sa pokúsila získať prístup k dôvernému strategickému plánu
a obchodnému tajomstvu spoločnosti Aer Lingus, jedinou skutočnosťou uvedenou na podporu tohto tvrdenia je list, v ktorom Ryanair
vo všeobecnosti žiada uskutočnenie schôdze s vedením spoločnosti Aer Lingus. Návrh neobsahuje nijakú skutočnosť, ktorá by
preukazovala, že utajované informácie boli skutočne poskytnuté počas tohto stretnutia. Takéto poskytnutie informácií by aj
tak nemalo priamy následok na menšinový podiel, ale by vyplývalo z neskoršieho konania dvoch spoločností, ktoré by bolo možné
preskúmať z pohľadu článku 81 ES.
Rovnako, čo sa týka tvrdenia, že Ryanair hlasovala proti osobitnej rezolúcii, ktorá mala predstavenstvu povoliť vydať akcie
bez toho, aby boli najprv ponúknuté existujúcim akcionárom, ako to všeobecne stanovuje právo o obchodných spoločnostiach,
z príspevku generálneho riaditeľa žalobkyne, ktorý priniesol denník
The Irish Times
7. júla 2007 v článku nazvanom „Ryanair bráni pokusu spoločnosti Aer Lingus oslabiť jeho podiel“ a citovanom Komisiou, čo
žalobkyňa nespochybnila, vyplýva, že neprijatie tejto rezolúcie nemalo závažný vplyv na spoločnosť.
Pokiaľ ide o tvrdenie spočívajúce na tom, že Ryanair žiadala o zvolanie dvoch mimoriadnych valných zhromaždení na opätovné
prerokovanie strategických rozhodnutí, ktoré prijala spoločnosť Aer Lingus, Komisia uvádza, že predstavenstvo spoločnosti
Aer Lingus zamietlo tieto dve žiadosti a že prijaté rozhodnutia boli uplatnené aj napriek protestu spoločnosti Ryanair, čo
žalobkyňa nespochybnila. Tento príklad poukazuje na skutočnosť, že v rozpore s tým, čo tvrdí žalobkyňa, Ryanair nemá možnosť
presadzovať svoju vôľu.
Pokiaľ ide o tvrdenie, že spoločnosť Ryanair viedla kampaň proti vedeniu spoločnosti Aer Lingus, treba ho chápať ako opätovný
odkaz na dve mimoriadne valné zhromaždenia, o ktoré Ryanair žiadala, ako aj na korešpondenciu a s tým súvisiace verejné vyhlásenia.
Ako to Komisia zdôraznila vo svojich pripomienkach, spoločnosť Aer Lingus odmietla tieto dve žiadosti a uplatnila svoje rozhodnutie,
ako bolo stanovené. Hoci sa zdá, že Ryanair počas niekoľkých týždňov narušila riadenie spoločnosti Aer Lingus, nedokazuje
to existenciu možnosti vykonávať rozhodujúci vplyv na činnosť tohto podniku v zmysle nariadenia o fúziách.
V odpovedi na tvrdenie spočívajúce na tom, že vlastníctvo menšinového podielu v konkurenčnom podniku, ktorý sa nachádza duopolistickom
postavení, spôsobí skreslenie hospodárskej súťaže, pretože spoločnosť disponujúca takýmto menšinovým podielom by bola menej
nútená konkurovať spoločnosti, o ktorej prospech sa zaujíma, treba uviesť, že tomuto tvrdeniu odporujú skutkové okolnosti.
Komisia v tejto súvislosti uvádza, že bez toho, aby to spochybnila žalobkyňa, po získaní svojho podielu v spoločnosti Aer
Lingus Ryanair zaviedla štyri letecké spojenia, ktoré predtým výlučné zabezpečovala Aer Lingus, a zvýšila premávku svojich
letov na šiestich ďalších leteckých spojeniach, v ktorých je v konkurenčnom postavení so spoločnosťou Aer Lingus (pozri tlačovú
správu spoločnosti Ryanair nazvanú „Ryanair oznámila šesť nových leteckých spojení z Dublinu“ z 15. augusta 2007 a „Nové letecké
spojenie, 31., z letiska Shannon a tri nové letecké spojenia z Dublinu“ z 25. októbra 2007). Toto teoretické tvrdenie nie
je v každom prípade dostatočné na to, aby bolo možné charakterizovať ako takú formu kontroly spoločnosti Ryanair nad spoločnosťou
Aer Lingus a rovnako aj na odôvodnenie povinnosti zbavenia sa menšinového podielu, proti ktorému sa v predmetnej veci namieta.
To isté platí pre tvrdenie, podľa ktorého podiel spoločnosti Ryanair mal podstatné dôsledky na akcie spoločnosti Aer Lingus
tým, že ich urobil menej zaujímavými pre Aer Lingus. Z hľadiska zásad totiž burzová a finančná atraktívnosť spoločnosti Aer
Lingus nespočíva len na menšinovom podiele spoločnosti Ryanair, ale musí zohľadňovať celé základné imanie tohto podniku, na
ktorom dôležití akcionári môžu mať tiež účasť. Navyše, aj keby podiel spoločnosti Ryanair mal na uvedenú atraktívnosť vplyv,
nepostačovalo by to na preukázanie existencie kontroly v zmysle požadovanom nariadením o fúziách.
Stotožniť sa s tým, že Komisia mohla nariadiť zrušenie investície do menšinového podielu z jediného dôvodu, že tento podiel
predstavoval z hospodárskeho hľadiska teoretické nebezpečenstvo v duopolistickom postavení alebo nevýhodnosť pre atraktívnosť
akcií jedného podniku, tvoriaceho tento duopol, by presahovalo právomoci, ktoré boli Komisii priznané na základe kontroly
koncentrácií.
Pokiaľ ide o predchádzajúcu prax Komisie, jej preskúmanie umožňuje v každom prípade konštatovať, že všetky rozhodnutia prijaté
do dnešného dňa Komisiou podľa článku 8 ods. 4 nariadenia o fúziách sa týkajú už vykonaných koncentrácií, keď dotknutá spoločnosť
prestala byť nezávislým konkurentom nadobúdateľa. Na rozdiel od tejto veci sa tieto rozhodnutia netýkajú uplatnenia článku
8 ods. 4 na dotknutú koncentráciu, ale len na opatrenia potrebné na obnovenie hospodárskej súťaže, ktorú uskutočnenie koncentrácie
zrušilo, pričom tieto opatrenia môžu byť rozdielne z prípadu na prípad vzhľadom na charakteristiky predmetnej veci. Na predchádzajúcu
prax Komisie, pokiaľ ide o konanie o menšinových podieloch podľa článku 8 ods. 4 nariadenia o fúziách, sa nemožno účinne odvolávať
na účely spochybnenia kritérií stanovených týmto ustanovením.
Komisii preto nemožno vytýkať, že porušila článok 8 ods. 4 nariadenia o fúziách, keď usúdila, že nebola vykonaná žiadna koncentrácia
v predmetnej veci a že nedisponovala teda právomocou nariadiť spoločnosti Ryanair predaj svojho podielu na základnom imaní
spoločnosti Aer Lingus. Iba keby takýto podiel spoločnosti Ryanair umožňoval kontrolovať žalobkyňu takým spôsobom, že by mal
z právneho alebo faktického hľadiska rozhodujúci vplyv, k čomu v danej veci nedošlo, mohla by byť táto právomoc Komisii priznaná
na základe nariadenia o fúziách.
Na predchádzajúce posúdenie nemá vplyv skutočnosť, že Komisia počas preskúmavacieho konania usúdila, že bolo potrebné zohľadniť,
že do rámca VPK patrí podiel získaný spoločnosťou Ryanair na trhu tesne pred tejto ponuky alebo počas jej trvania, čo podľa
jej názoru predstavovalo „jedinú koncentráciu“. V tejto fáze, t. j. v preskúmavacom konaní, totiž úlohou Komisie nie je „obnoviť
stav, ktorý existoval pred vykonaním koncentrácie“, v situácii, keď prijala rozhodnutie o nezlučiteľnosti, zatiaľ čo sa oznámená
koncentrácia uskutočnila. Táto starostlivosť vzniká len od okamihu, keď bolo prijaté konečné rozhodnutie a keď treba na základe
toho vyvodiť dôsledky, pokiaľ sa preukáže, že situácia s ním nie je v súlade.
Komisia počas preskúmavacieho konania dohliada skôr na to, aby sa vyhlo situáciám, v ktorých by bola koncentrácia uskutočnená,
hoci by mohla byť vyhlásená za nezlučiteľnú so spoločným trhom. Práve to je cieľom článku 7 nariadenia o fúziách, ktorý zabezpečuje
dodržiavanie jednej zo základných zásad tohto nariadenia, v zmysle ktorej nemôže byť koncentrácia s významom pre celé Spoločenstvo
uskutočnená bez toho, aby nebola vopred oznámená Komisii a ňou povolená.
Článok 4 uvedeného nariadenia nazvaný „Predbežné oznamovanie…“ vo svojom odseku 1 stanovuje, že koncentrácie definované v tomto
nariadení sa oznámia Komisii pred ich uskutočnením a po uzatvorení zmluvy, uskutočnení VPK alebo nadobudnutí kontrolného podielu.
Táto zásada je tiež prevzatá článkom 7 nariadenia o fúziách, nazvaným „Pozastavenie koncentrácií“. Podľa článku 7 ods. 1 koncentrácia
s významom pre celé Spoločenstvo sa nevykoná pred jej oznámením alebo kým nie je vyhlásená za zlučiteľnú so spoločným trhom.
Článok 7 ods. 2 stanovuje, že odsek 1 nie je prekážkou vykonania VPK alebo viacerých transakcií s cennými papiermi, ktorými
sa získava kontrola v zmysle článku 3 od rôznych predávajúcich prostredníctvom série transakcií s cennými papiermi, ak sa
koncentrácia bezodkladne oznámi Komisii podľa článku 4 a nadobúdateľ nevykonáva hlasovacie práva spojené s týmito cennými
papiermi, alebo tak robí iba na udržanie plnej hodnoty týchto investícií na základe výnimky udelenej Komisiou.
Je potrebné uviesť, že povinnosť pozastaviť uskutočnenie koncentrácie, až kým ju nepovolí Komisia, je predmetom automatickej
výnimky v prípade VPK alebo získania kontroly prostredníctvom série transakcií s cennými papiermi viacerých predajcov. Na
to, aby dotknuté osoby mohli využiť túto výnimku, musia bezodkladne oznámiť koncentráciu Komisii a zdržať sa výkonu svojho
hlasovacieho práva súvisiaceho s týmito podielmi. Ako to tvrdí aj Komisia vo svojich pripomienkach, táto výnimka má za účinok
prenos nebezpečenstva zákazu transakcie na nadobúdateľa. Pokiaľ sa Komisia na konci preskúmavacieho konania domnieva, že oznámená
transakcia musí byť zakázaná, cenné papiere získané na uskutočnenie koncentrácie musia byť predané, ako to ukazujú veci Tetra
Laval a Schneider, ktoré sú uvedené v napadnutom rozhodnutí a ktoré uviedla žalobkyňa (pozri body 27 a 48 vyššie).
V tomto kontexte získanie podielu, ktorý nepriznáva ako taký kontrolu v zmysle článku 3 nariadenia o fúziách, môže spadať
do rozsahu pôsobnosti článku 7 uvedeného nariadenia. Kroky Komisie sa musia chápať v tom zmysle, že používa pojem „jediná
koncentrácia“ na zníženie nebezpečenstva ocitnúť sa v situácii, keby bolo potrebné rozhodnutie o nezlučiteľnosti doplniť rozhodnutím
o zrušení koncentrácie smerujúcim k zrušeniu získanej kontroly skôr, ako sa Komisia vyjadrí k jej účinkom na hospodársku súťaž.
Keď Komisia požiadala Ryanair, aby sa zdržala svojho hlasovacieho práva, pričom navyše uviedla, že toto právo jej nepriznáva
kontrolu nad žalobkyňou (pozri bod 14 vyššie), len tento podnik požiadala, aby sa vyhol situácii, keď uskutočňuje koncentráciu,
ktorá by v prípade rozhodnutia o nezlučiteľnosti so spoločným trhom viedla k prijatiu opatrenia na základe článku 8 ods. 4
a 5.
Na základe týchto dôvodov sa Komisia v odsekoch 12 a 13 napadnutého rozhodnutia správne domnievala, že menšinový podiel spoločnosti
Ryanair na základnom imaní spoločnosti Aer Lingus nemožno v predmetnej veci považovať za „čiastočné vykonanie“ koncentrácie,
ktoré v prípade rozhodnutia o nezlučiteľnosti so spoločným trhom vedie k prijatiu opatrenia na základe článku 8 ods. 4 a 5.
Keďže neexistuje skutočne prevzatie kontroly spoločnosti Ryanair nad žalobkyňou, nemožno sporný podiel stotožniť s „koncentráciou“,
ktorá „už bola vykonaná“, hoci bola transakcia, v rámci ktorej vznikol tento podiel, vyhlásená za nezlučiteľnú so spoločným
trhom.
Žiadne z tvrdení uvedených žalobkyňou v jej pripomienkach a na pojednávaní, ktoré preberajú v podstate teóriu, na ktorú už
odpovedalo napadnuté rozhodnutie, nemôže spochybniť predchádzajúce posúdenie.
Preto aj napriek definícii jedinej koncentrácie a rozhodnutiu o nezlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom uvedených
v rozhodnutí Ryanair Komisia vo svojom napadnutom rozhodnutí z právneho a faktického hľadiska dostatočne odôvodnila svoje
rozhodnutie neprijať opatrenia podľa článku 8 ods. 4 nariadenia o koncentráciách.
Rovnaké odôvodnenie platí aj pre článok 8 ods. 5 nariadenia o fúziách, v súvislosti s ktorým žalobkyňa uvádza rovnaké tvrdenia
smerujúce proti analýze uskutočnenej Komisiou o tejto otázke v napadnutom rozhodnutí, ktorá
mutatis mutandis
preberá analýzu prijatú v súvislosti s článkom 8 ods. 4 uvedeného nariadenia.
Nakoniec treba pripomenúť, že Komisia vo svojom napadnutom rozhodnutí uviedla, že článok 21 ods. 3 nariadenia o fúziách ukladá
členským štátom povinnosť a nepriznáva im osobitné práva alebo právomoci. Komisia sa teda domnievala, že nie je oprávnená
poskytnúť záväzný výklad tohto ustanovenia a nemôže odpovedať na žiadosť o výklad, ktorú predložila spoločnosť Aer Lingus
(pozri bod 29 vyššie).
Tak ako Komisia, aj Všeobecný súd uvádza, že článok 21 ods. 3 nariadenia o fúziách stanovuje, že „žiaden členský štát neuplatňuje
svoje vnútroštátne právne predpisy hospodárskej súťaže na koncentrácie s významom pre celé spoločenstvo“, a teda nepriznáva
Komisii právomoc prijať opatrenie s právne záväznými účinkami, ktoré by mohli mať vplyv na záujmy spoločnosti Aer Lingus.
Komisii preto nemožno vytýkať, že vo svojej odpovedi pripomenula právny rámec uplatniteľný na túto vec a z toho vyplývajúce
dôsledky, najmä pokiaľ ide o žaloby stanovené v článkoch 226 ES a 234 ES (pozri bod 31 vyššie).
Navyše argumentácia žalobkyne v tejto veci vedie Všeobecný súd k preskúmaniu predpokladu, ktorý nebol preukázaný, pretože
uplatnenie článku 8 ods. 4 a 5 nariadenia o fúziách nespočíva na nesprávnych záveroch, ako to tvrdí žalobkyňa (pozri bod 55
vyššie). Vzhľadom na neexistenciu koncentrácie s významom pre celé Spoločenstvo, majú totiž členské štáty voľnosť uplatniť
svoju vnútroštátnu právnu úpravu o hospodárskej súťaži na podiel spoločnosti Ryanair na základnom imaní spoločnosti Aer Lingus
podľa pravidiel stanovených na tento účel.
Z uvedeného vyplýva, že žaloba musí byť zamietnutá v celom rozsahu.

O trovách
Podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania,
ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže žalobkyňa nemala vo veci úspech a Komisia, ako aj Ryanair navrhli zaviazať žalobkyňu
na náhradu trov konania, je potrebné rozhodnúť, že spoločnosť Aer Lingus znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť
trovy konania, ktoré vznikli Komisii a spoločnosti Ryanair, vrátane trov konania súvisiacich s konaním o nariadení predbežného
opatrenia.
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (tretia komora)
rozhodol a vyhlásil:
1.
Žaloba sa zamieta.
2.
Aer Lingus Group plc znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii a Ryanair
Holdings plc, vrátane trov konania súvisiacich s konaním o nariadení predbežného opatrenia.
Azizi
Cremona
Frimodt Nielsen
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 6. júla 2010.
Podpisy
Obsah
Právny rámec
Skutkové okolnosti
Účastníci konania
Ponuka spoločnosti Ryanair na kúpu spoločnosti Aer Lingus a nadobudnutie akcií
Preskúmanie a zákaz oznámenej koncentrácie
Korešpondencia medzi spoločnosťou Aer Lingus a Komisiou v priebehu skúmania koncentrácie
Korešpondencia medzi spoločnosťou Aer Lingus a Komisiou v nadväznosti na rozhodnutie Ryanair, výzva na konanie podľa článku
232 ES a napadnuté rozhodnutie
Konanie a návrhy účastníkov konania
Právny stav
Tvrdenia účastníkov konania
Posúdenie Všeobecným súdom
O trovách
*
Jazyk konania: angličtina.