CELEX: 62003TJ0183
Yhteisön tavaramerkki
Sanamerkki APPLIED MOLECULAR EVOLUTION
Ehdottomat hylkäysperusteet
Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta
Kuvaileva merkki

Asian tausta
1       Kantaja, aikaisemmalta nimeltään Ixsys Inc., teki yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen
(EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna, nojalla 31.3.2000 yhteisön tavaramerkkiä koskevan
hakemuksen sisämarkkinoiden harmonisointivirastolle (tavaramerkit ja mallit) (SMHV).
2       Tavaramerkki, jonka rekisteröintiä haettiin, on sanamerkki APPLIED MOLECULAR EVOLUTION.
3       Palvelut, joita varten tavaramerkin rekisteröintiä haettiin, kuuluvat tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien
rekisteröimistä varten koskevaan 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna,
pohjautuvan luokituksen luokkaan 42 ja vastaavat seuraavaa kuvausta: ”sellaisten yhdisteiden molekylaarista käsittelyä koskeva
tutkimustoiminta, joita käytetään hoidossa, diagnostiikassa, maataloustuotteissa, entsyymeissä, kemiallisissa tuotteissa,
ravintotuotteissa, ravinnon lisäaineissa ja teollisissa sovelluksissa, myös mutta ei ainoastaan yleis‑ ja erikoiskemikaaleissa”.
4       Tutkija hylkäsi hakemuksen 28.11.2001 tekemällään päätöksellä asetuksen N:o 40/94 38 artiklan nojalla sillä perusteella, että
haettu tavaramerkki oli kuvaileva ja siltä puuttui erottamiskyky.
5       Kantaja valitti tutkijan päätöksestä SMHV:lle 28.1.2002 asetuksen N:o 40/94 59 artiklan nojalla.
6       Valituslautakunta hylkäsi valituksen 13.3.2003 tekemällään päätöksellä (jäljempänä riidanalainen päätös), joka annettiin kantajalle
tiedoksi 24.3.2003 ja jota kantajan nimen osalta oikaistiin 25.8.2003 tehdyllä päätöksellä, sillä perusteella, että haettu
tavaramerkki oli kuvaileva ja että siltä puuttui erottamiskyky asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa
tarkoitetulla tavalla.

Asianosaisten vaatimukset
7       Kantaja luopui istunnossa vaatimuksestaan, jolla pyrittiin siihen, että SMHV määrättäisiin rekisteröimään haettu tavaramerkki.
8       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–       kumoaa riidanalaisen päätöksen
–       velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
9       SMHV vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–       hylkää kanteen
–       velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudellinen arviointi
10     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että kantaja luopui istunnossa ensimmäisestä kanneperusteestaan, joka perustui
siihen, että kantajaa oli riidanalaisessa päätöksessä virheellisesti kutsuttu kantajan entisellä nimellä. Kantaja esittää
näin ollen ainoastaan yhden kanneperusteen, joka perustuu asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan virheelliseen
soveltamiseen.
11     Aivan aluksi on todettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan mukaan, jota
kyseisen työjärjestyksen 130 artiklan 1 kohdan ja 132 artiklan 1 kohdan nojalla sovelletaan henkistä omaisuutta koskevissa
asioissa, kanteessa on mainittava yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kanteen
tekstiosaa voidaan tukea ja täydentää tietyiltä osin viittaamalla kanteen liitteenä olevien asiakirjojen kohtiin, mutta viittaamalla
yleisluonteisesti joihinkin asiakirjoihin ei voida korjata sitä, että itse kanteessa ei ole mainittu olennaisia oikeudellisia
perusteita ja perusteluja, jotka siinä on edellä mainittujen säännösten mukaan mainittava (yhdistetyt asiat T‑305/94–T‑307/94,
T‑313/94–T‑316/94, T‑318/94, T‑325/94, T‑328/94, T‑329/94 ja T‑335/94, Limburgse Vinyl Maatschappij ym. v. komissio, tuomio
20.4.1999, Kok. 1999, s. II‑931, 39 kohta ja siinä mainittu oikeuskäytäntö). Sitä, että kanteessa yleisluonteisesti viitataan
kantajan SMHV:lle jättämiin asiakirjoihin, ei näin ollen voida hyväksyä.
12     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa ensiksi, että riidanalainen päätös perustuu sekä erottamiskyvyn puuttumiseen
että siihen, että haettu tavaramerkki on kuvaileva. SMHV täsmensi istunnossa, että riidanalaista päätöstä on luettava siten,
että se perustuu pääasiallisesti siihen, että haettu tavaramerkki on kuvaileva. Käsiteltävänä olevassa asiassa on aiheellista
tarkastella ensiksi sitä, onko valituslautakunta soveltanut oikein asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa.
13     Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan ”tavaramerkkejä, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä
tai merkinnöistä, joita voidaan elinkeinotoiminnassa käyttää osoittamaan tavaroiden tai palvelujen lajia, laatua, määrää,
käyttötarkoitusta, arvoa tai maantieteellistä alkuperää, tavaroiden valmistusajankohtaa tai palvelujen suoritusajankohtaa
taikka muita tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksia”, ei rekisteröidä. Lisäksi asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 2 kohdassa
säädetään, että ”edellä 1 kohtaa sovelletaan, vaikka rekisteröinnin esteet olisivat olemassa ainoastaan osassa yhteisöä”.
14     Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetaan ainoastaan sellaisia merkkejä ja merkintöjä, joita voidaan
kohdeyleisön näkökulmasta katsottuna normaalisti käyttää joko suoraan tai mainitsemalla tavaran tai palvelun oleellinen ominaisuus
kuvailtaessa rekisteröintihakemuksen kohteena olevaa tavaraa tai palvelua (asia C‑383/99 P, Procter & Gamble v. SMHV, tuomio
20.9.2001, Kok. 2001, s. I‑6251, 39 kohta). Sitä, onko merkki kuvaileva, voidaan siis arvioida vain ottamalla huomioon kyseessä
olevat tavarat tai palvelut ja toisaalta se, miten kohdeyleisö ymmärtää kyseisen merkin.
15     Käsiteltävänä olevassa asiassa valituslautakunta katsoi kohdeyleisön osalta epäsuorasti, että kyseinen yleisö muodostuu proteiinien
käsittelyn asiantuntijoista (”the relevant specialist consumer in the field of protein engineering”; riidanalaisen päätöksen
13 kohta). Ensimmäisellä väitteellään, jonka kantaja esitti kanteessaan ja jota se sittemmin kehitteli istunnossa, kantaja
tuo esiin, että kohdeyleisö on määritettävä laajemmin ja että siihen pitää sisältyä pienenä osana myös sellaisia henkilöitä,
jotka ovat vähemmän asiantuntevia kuin valituslautakunnan huomioon ottamat henkilöt, eli muun muassa taloudellisia toimijoita.
16     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että kohdeyleisö on määritetty oikein riidanalaisessa päätöksessä. Joka tapauksessa
sellaisen yleisön ottaminen huomioon, joka on vähemmän asiantuntevaa kuin riidanalaisessa päätöksessä huomioon otettu yleisö,
ei muuta kohdeyleisön määrittelyyn liittyviä päätelmiä käsiteltävänä olevassa tapauksessa, eli sitä, että kyse on asiaan perehtyneistä,
poikkeuksellisen valistuneista ja tarkkaavaisista kuluttajista. Hakemuksessa tarkoitettujen palvelujen käyttötarkoitus edellyttää
ainakin sitä, että tämä vähemmän asiantunteva yleisö tuntee molekyylimuutosten mahdollisuudet ja edut, mukaan lukien teolliset
edut. Kyseistä yleisöä ei siis voida pitää keskivertokuluttajana.
17     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että ei ole tarpeen lausua siitä, hallitseeko koko kyseessä oleva yleisö englannin
kielen työnsä takia. Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti on joka tapauksessa riittävää todeta, että koska kyseessä
oleva sanamerkki on englannin kieltä, kohdeyleisö muodostuu asiaan perehtyneistä englanninkielisistä kuluttajista.
18     Valituslautakunta on katsonut kyseessä olevan sanamerkin kuvailevuuden osalta, että sanat ”molecular evolution” (molekyylievoluutio)
viittaavat perintöainesta koskevaan alaan, johon kuuluu proteiineja ja deoksiribonukleiinihappoa (DNA) koskeva tutkimus sekä
niiden muunteleminen kaupallisin tavoittein (riidanalaisen päätöksen 9 kohta), ja että toisaalta sanan ”applied” (sovellettu)
lisäämisellä tarkoitetaan kyseessä olevien palvelujen tarkoitusta, eli saatujen yhdisteiden käyttöä eri tuotteissa (riidanalaisen
päätöksen 11 kohta).
19     Kantaja esittää toisella väitteellään, että sanalla ”evolution” (evoluutio) on useita merkityksiä ja että tällä sanalla tarkoitetaan
niiden molekyylien, jotka ovat hakemuksessa tarkoitettujen palvelujen kohteena, asteittaista ja sattumanvaraista muuttumista,
eikä niiden suoraa ja ohjattua optimointia. Kyseisellä sanalla on siis päinvastainen merkitys kuin hakemuksessa tarkoitetuilla
palveluilla.
20     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa ensiksi, että valituslautakunta ei ole keskittynyt pelkän sanan ”evolution” merkitykseen,
vaan se on antanut kyseiselle sanalle erityismerkityksen yhdessä adjektiivin ”molecular” (molekyyli‑) kanssa. Joka tapauksessa
sana ”evolution” soveltuu tarkoittamaan osittaista, vapaaehtoista ja välitöntä muuttumista. Erityisesti hyvin valistunut kohdeyleisö
ei epäile sitä tosiseikkaa, että kyse on molekyyleille tietoisesti aiheutetusta evoluutiosta. Jos toisaalta kantajan esittämällä
tavalla myönnetään, että sanalla ”evolution” voi olla useita merkityksiä, on todettava, että asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
1 kohdan c alakohdan nojalla sanamerkkiin on sovellettava hylkäysperustetta, jos ainakin yksi sen mahdollisista merkityksistä
on sellainen, että se ilmaisee asianomaisten tavaroiden tai palvelujen ominaisuuden (asia C‑191/01 P, SMHV v. Wrigley, tuomio
23.10.2003, 32 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
21     Kolmannella väitteellään kantaja moittii valituslautakuntaa siitä, että se on katsonut sanojen ”molecular evolution” (molekyylievoluutio)
olevan kuvailevia perintöainesta koskevalla alalla, vaikka valituslautakunta ei yhtäältä ole päätöksessään osoittanut tämän
väitteen paikkansapitävyyttä ja vaikka se on toisaalta sivuuttanut sen tosiseikan, että hakemuksessa tarkoitetut palvelut
kattavat huomattavasti laajemman alan.
22     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo ensiksi, että kantajan väite johtuu riidanalaisen päätöksen lukemisesta vain
osittain. Valituslautakunta ei nimittäin ole kääntänyt sanoja ”molecular evolution” yksinomaan perintöaineksen muutoksiksi,
vaan se on myös viitannut perintöainekseen ”liittyviin useisiin toimintoihin”, joihin kuuluu ”proteiinitoimintojen keinotekoinen
parantaminen kaupallisessa tarkoituksessa” (riidanalaisen päätöksen 9 kohta). Riidanalaisessa päätöksessä esitetty sanojen
”molecular evolution” merkitys on siis laajempi kuin kantajan esittämä merkitys.
23     Mitä sitten tulee näyttöön valituslautakunnan hyväksymän merkityksen oikeellisuudesta, on korostettava, että valituslautakunnalla
on mahdollisuus itse antaa määritelmä tietyille sanoille olematta velvollinen tukeutumaan tiettyihin asiakirjoihin, edellyttäen
että tätä määritelmää voidaan pitää yleisesti hyväksyttynä. Käsiteltävänä olevassa tapauksessa tämä määritelmä – vaikka kantaja
sen kiistääkin – oli riittävän yleinen, jotta sitä ei tarvinnut osoittaa oikeaksi riidanalaisessa päätöksessä. SMHV on nimittäin
vastineessaan voinut helposti vahvistaa tämän määritelmän pelkän sanakirjan ja tietosanakirjan avulla. Poikkeuksellisen valistunut
kohdeyleisö voi näin ollen itse vaivatta yhdistää sanat ”molecular evolution” perintöainesta koskevaan alaan. Edellä 20 kohdassa
mainitun oikeuskäytännön perusteella se tosiseikka, että näillä sanoilla voi olla toinen merkitys, ei poista niiden kuvailevuutta
hakemuksessa tarkoitettujen palvelujen osalta.
24     Kantaja ei voi tältä osin moittia valituslautakuntaa siitä, että se on nojautunut kantajan Internet-sivustolta kerättyihin
tietoihin arvioidessaan kyseisen sanamerkin kuvailevuutta hakemuksessa tarkoitettujen palvelujen osalta. Valituslautakunta
ei nimittäin ole tukeutunut näihin tietoihin arvioidakseen sitä, miten kohdeyleisö ymmärtää sanamerkin, vaan vastatakseen
kantajan väitteeseen, jonka mukaan tutkija oli ymmärtänyt väärin tavaramerkkihakemuksessa tarkoitettujen palvelujen luonteen.
Koska näiden palvelujen luonne joka tapauksessa ilmenee riittävän selkeästi tavaramerkkihakemuksesta itsestään, hakemuksessa
tarkoitettujen palvelujen luonteen vahvistaminen muualta kerätyillä tiedoilla ei voi vahingoittaa kantajaa.
25     Koska sanojen ”molecular evolution” määritelmä kattaa hakemuksessa tarkoitetut palvelut ainakin osittain, kuten valituslautakunnalle
tehdyn valituksen perusteluista ilmenee, tämä kuvaileva merkitys on riittävä peruste evätä haetun tavaramerkin rekisteröinti.
Vakiintuneessa oikeuskäytännössä on nimittäin katsottu, että kun tavaramerkin rekisteröintiä on haettu kokonaista tavara‑
tai palveluryhmää varten tekemättä eroa niiden eri tavaroiden ja palvelujen välillä, joista ryhmä muodostuu, valituslautakunta
voi vapaasti arvioida tavaramerkin sisältämän merkin kuvailevuutta kokonaisuutena koko sen tavara‑ ja palveluryhmän osalta,
jota tavaramerkkihakemuksessa on tarkoitettu (palvelujen osalta asia T‑358/00, DaimlerChrysler v. SMHV (TRUCKCARD), tuomio
20.3.2002, Kok. 2002, s. II‑1993, 34, 37 ja 44 kohta; tavaroiden osalta asia T‑106/00, Streamserve v. SMHV (STREAMSERVE),
tuomio 27.2.2002, Kok. 2002, s. II‑723, 46 kohta). Lisäksi tavaramerkkihakemuksessa tarkoitettujen palvelujen yleisluonteinen
määrittely teki käsiteltävänä olevassa tapauksessa valituslautakunnalle mahdottomaksi erotella hakemuksessa tarkoitetut palvelut
sen mukaan, koskivatko ne perintöaineksen muutoksia suoraan vai eivät. Se seikka, että osa hakemuksessa tarkoitetuista palveluista
saattaa koskea toimintoja, jotka eivät edellytä perintöaineksen muutosta, ei voi johtaa siihen, että haettu tavaramerkki rekisteröidään
kaikkia hakemuksessa tarkoitettuja palveluja varten, vaikka kyseinen merkki kuvailee suoraan joitain muita hakemuksessa tarkoitettuja
palveluja. Tällaisella rekisteröinnillä sivuutettaisiin asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaan kirjattu ehdoton
hylkäysperuste.
26     Kantaja esittää viimeisellä väitteellään, että kyseessä olevan sanamerkin kokonaisarvioinnin kannalta sana ”applied” (sovellettu)
vähentää entisestään kyseisen merkin yleismerkitystä.
27     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että tämä väite on hylättävä. Valituslautakunta on nimittäin perustellusti todennut,
että kyseinen sana tarkoittaa käytäntöön pantua tai käytännön sovellukseen liittyvää (riidanalaisen päätöksen 10 kohta). Tieteen
tai teollisuuden maailmassa tällainen adjektiivi kuvaa pyrkimystä teoreettisten tutkimusten soveltamiseksi käytäntöön. Tämä
adjektiivi näin ollen entisestään vahvistaa kyseisen sanamerkin kuvailevuutta, sillä se määrittää tarkemmin erityisesti teolliset
ja kaupalliset pyrkimykset, jotka liittyvät molekylaarista käsittelyä koskeviin palveluihin.
28     Koska kyseessä oleva sanamerkki kokonaisuudessaan muodostuu englannin kielen lauseoppia noudattaen muodostetusta sanojen yhdistelmästä,
näiden sanojen liittäminen yhteen ei voi vähentää niiden kuvailevuutta hakemuksessa tarkoitettujen palvelujen osalta. Näiden
sanojen liittäminen yhteen päinvastoin vahvistaa kunkin sanan merkitystä. Valituslautakunta on näin ollen perustellusti päätellyt,
että sanamerkki APPLIED MOLECULAR EVOLUTION on kuvaileva tavaramerkkihakemuksessa tarkoitettujen palvelujen osalta, eli molekylaarisen
käsittelyn osalta, jolla tähdätään yhdisteiden käyttöön eri tuotteissa.
29     Koska riittää, että jokin asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdassa luetelluista ehdottomista hylkäysperusteista soveltuu,
jotta merkiltä on evättävä rekisteröinti yhteisön tavaramerkiksi, ei ole syytä ryhtyä pohtimaan sitä, puuttuuko kyseiseltä
tavaramerkiltä valituslautakunnan katsomalla tavalla myös erottamiskyky, minkä seikan kantaja on puolestaan kiistänyt.
30     Kaiken edellä esitetyn perusteella kanne on hylättävä.

Oikeudenkäyntikulut
31     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan
korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska kantaja on hävinnyt asian ja SMHV on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa
korvaamista, kantaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Kanne hylätään.
2)
Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Pirrung
Meij
Forwood
Julistettiin Luxemburgissa 14 päivänä syyskuuta 2004.
H. Jung

J. Pirrung
kirjaaja

toisen jaoston puheenjohtaja
*
Oikeudenkäyntikieli: englanti.