CELEX: 61999CJ0507
Maatalous
BSE:n torjunta
Jäsenvaltioiden toimivalta
Päätös brittiläisten vasikoiden teurastamisesta ja niiden teurastusajankohdan määrittämisestä BSE:n vuoden 1996 maaliskuussa aiheuttaman kriisin yhteydessä

Tuomion perustelut
1 College van Beroep voor het bedrijfsleven on 19.10.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 23.12.1999, esittänyt EY 234 artiklan nojalla kolme ennakkoratkaisukysymystä jäsenvaltioiden toimivallasta määrätä brittiläisten vasikoiden teurastamisesta ja määrittää niiden teurastusajankohta naudan spongiformisen enkefalopatian (jäljempänä BSE) vuoden 1996 maaliskuussa aiheuttaman kriisin yhteydessä ja eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/425/ETY (EYVL L 224, s. 29), sellaisena kuin se on muutettuna eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevista vaatimuksista sellaisten tuotteiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa, joita eivät koske direktiivin 89/662/ETY ja, taudinaiheuttajien osalta, direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I luvussa mainittujen erityisten yhteisön säädösten kyseiset vaatimukset, 17 päivänä joulukuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/118/ETY (EYVL 1993, L 62, s. 49; jäljempänä direktiivi 90/425/ETY), 8 artiklan tulkinnasta.
2 Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat toisaalta Denkavit Nederland BV (jäljempänä Denkavit) ja toisaalta Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (Alankomaiden maatalous-, luonnonvarojen hallinta- ja kalastusministeri; jäljempänä ministeri) ja Voedselvoorzieningsin- en verkoopbureau ja joka koskee Denkavitin pyyntöä saada lupa teurastettavaksi määrättyjen brittiläisten vasikoiden lihottamisen päättämiseen ja toissijaisesti vaatimusta saada korvausta vahingosta, jonka se väittää aiheutuneen siitä, että lihottamista ei voitu saattaa päätökseen.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Yhteisön lainsäädäntö
3 Naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 805/68 (EYVL L 148, s. 24), sellaisena kuin se on muutettuna 13.10.1995 annetulla komission asetuksella N:o 2417/95 (EYVL L 248, s. 39; jäljempänä asetus N:o 805/68), 23 artiklassa, sellaisena kuin tämä artikla on muutettuna maatalouden eri aloilla tiettyjen terveyteen liittyvien ongelmien vuoksi toteutettavista erityistoimenpiteistä 15 päivänä kesäkuuta 1971 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1261/71 (EYVL L 132, s. 1), säädetään seuraavaa:
"Eläintautien leviämisen estämiseksi tarkoitetuista toimenpiteistä aiheutuvien mahdollisten vapaan liikkuvuuden rajoitusten huomioon ottamiseksi voidaan kyseisten rajoitusten kohteena olevien markkinoiden tukemiseksi toteuttaa poikkeustoimenpiteitä 27 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Nämä toimenpiteet voidaan toteuttaa ainoastaan niin laajoina ja niin pitkäksi aikaa kuin on ehdottomasti tarpeen kyseisten markkinoiden tukemiseksi."
4 Eläintaudeista ilmoittamisesta yhteisössä 21 päivänä joulukuuta 1982 annetun neuvoston direktiivin 82/894/ETY (EYVL L 378, s. 58), sellaisena kuin se on muutettuna 6.3.1990 tehdyllä komission päätöksellä 90/134/ETY (EYVL L 76, s. 23; jäljempänä direktiivi 82/894/ETY), 1 artiklassa säädetään, että kyseinen direktiivi koskee jonkin sen liitteessä I luetellun taudin ilmaantumisesta ilmoittamista. Liitteessä mainitaan muun muassa BSE.
5 Direktiivin 90/425/ETY 8 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään seuraavaa:
"Jos jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset näyttävät toteen lähetyksen määräpaikassa tai kuljetuksen aikana suoritetussa tarkastuksessa:
a)  direktiivissä 82/894/ETY - - , sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 90/134/ETY - - , tarkoitettujen taudinaiheuttajien esiintymisen, zoonoosin tai taudin tai minkä tahansa muun seikan, joka todennäköisesti on vakava vaara eläimille tai ihmisille, taikka tuotteiden tulevan epitsoottisen eläintaudin saastuttamalta alueelta, viranomaisten on määrättävä eläin tai eläinlähetys asetettavaksi karanteeniin lähimmälle karanteeniasemalle tai teurastettavaksi tai tuhottavaksi.
- -
Jäljempänä 10 artiklassa säädettyjä suojatoimenpiteitä voidaan soveltaa.
- - "
6 Direktiivin 90/425/ETY 10 artiklan 1 ja 4 kohdassa säädetään seuraavaa:
"1. Kunkin jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle direktiivissä 82/894/ETY tarkoitettujen tautien esiintymisen lisäksi zoonoosien, sellaisten tautien tai muiden syiden, jotka ovat vakava vaara eläinten tai ihmisten terveydelle, esiintymisestä alueellaan.
Lähettävän jäsenvaltion on välittömästi pantava täytäntöön yhteisön säännöstössä edellytetyt toimenpiteet taudin torjumiseksi tai ehkäisemiseksi, erityisesti tässä säännöstössä edellytettyjen puskurivyöhykkeiden määrittäminen, tai otettava käyttöön muut mahdolliset toimenpiteet, joita se pitää sopivina.
Määrävaltiona tai kauttakulkualueena oleva jäsenvaltio, joka on 5 artiklassa tarkoitetun tarkastuksen aikana todennut yhden tai useamman ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun taudin esiintymisen, voi tarvittaessa toteuttaa yhteisön säännöstössä edellytetyt ehkäisytoimenpiteet eläinten karanteeniin asettaminen mukaan lukien.
Määrävaltiona oleva jäsenvaltio voi ennen 4 [kohdan] mukaisten toimenpiteiden toteuttamista vakavien ihmisten tai eläinten terveyttä koskevien seikkojen vuoksi toteuttaa väliaikaiset varotoimenpiteet kyseisten tilojen, keskusten tai laitosten osalta tai, kun kyseessä on epitsoottinen eläintauti, yhteisön määräyksissä edellytetyn puskurivyöhykkeen osalta.
Toimenpiteistä, jotka jäsenvaltiot ovat toteuttaneet, on annettava viipymättä tieto komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
- -
4. Komissio tarkastelee kaikissa tapauksissa tilannetta uudestaan mahdollisimman pian pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa. Se hyväksyy tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa mainittujen eläinten ja tuotteiden osalta ja tilanteen vaatiessa, näistä eläimistä peräisin olevien tuotteiden osalta, 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Komissio seuraa tilannetta ja muuttaa tehtyjä päätöksiä tai kumoaa ne samaa menettelyä noudattaen tilanteen kehittymisen mukaisesti."
7 Tietyistä BSE:hen liittyvistä kiireellisistä suojatoimenpiteistä 27 päivänä maaliskuuta 1996 tekemänsä päätöksen 96/239/EY (EYVL L 78, s. 47) jälkeen komissio antoi 19.4.1996 asetuksen N:o 717/96 poikkeuksellisten tukitoimenpiteiden käyttöönottamisesta Belgian, Ranskan ja Alankomaiden naudanlihamarkkinoilla (EYVL L 99, s. 16).
8 Tässä asetuksessa todetaan, että se perustuu asetukseen N:o 805/68 ja erityisesti sen 23 artiklaan.
9 Asetuksen N:o 717/96  1 artiklan 1 kohdassa, sellaisena kuin se oli alkuperäisessä muodossaan, säädettiin seuraavaa:
"Belgian, Ranskan ja Alankomaiden toimivaltaisilla viranomaisilla on lupa ostaa 20 päivänä maaliskuuta 1996 enintään 6 kuukauden ikäisiä nautaeläimiä, jotka ovat tuona päivänä Belgian, Ranskan tai Alankomaiden alueella sijaitsevalla tilalla ja jonka osalta tuottaja pystyy todistamaan, että eläin on syntynyt Yhdistyneessä kuningaskunnassa."
10 Tämä säännös korvattiin komission 7.5.1996 antamalla asetuksella N:o 841/96, jolla muutettiin asetusta N:o 717/96 (EYVL L 114, s. 18), ja muutos tuli voimaan sinä päivänä, josta lähtien asetusta N:o 717/96 sovellettiin. Asetuksen N:o 717/96  1 artiklan 1 kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 841/96 (jäljempänä asetus N:o 717/96), säädetään seuraavaa:
"Belgian, Ranskan ja Alankomaiden toimivaltaisilla viranomaisilla on lupa ostaa 1 päivänä syyskuuta 1995 tai sen jälkeen syntyneitä nautaeläimiä, jotka ovat 20 päivänä maaliskuuta 1996 Belgian, Ranskan tai Alankomaiden alueella sijaitsevalla tilalla ja joiden osalta eläimet esittelevä tuottaja pystyy todistamaan eläinten syntyneen Yhdistyneessä kuningaskunnassa."
11 Asetuksen N:o 717/96  1 artiklan 5 kohdassa säädetään seuraavaa:
"Jos myytäviksi ja myöhemmin hävitettäviksi esitettyjen eläinten lukumäärä ylittää määrän, jonka osalta kyseisessä jäsenvaltiossa on hävittämisedellytyksiä, toimivaltainen viranomainen voi rajoittaa tähän suunnitelmaan pääsemisen mahdollisuuksia."
12 Asetuksen N:o 717/96  2 artiklan 1 kohdan mukaan hinta, jonka asianomaisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen maksaa kyseisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdan nojalla ostamastaan eläimestä, on 2,8 ecua kilogrammalta elopainoa. Asetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaan yhteisö rahoittaa 70 prosenttia jäsenvaltion maksamasta ostetun, kyseisen asetuksen 1 artiklan säännösten mukaisesti hävitetyn eläimen ostohinnasta.
Kansallinen lainsäädäntö
13 Sen jälkeen, kun oli saatu tietoa mahdollisesta yhteydestä BSE:n ja ihmisiä koskevan Creutzfeldt-Jakobin taudin välillä, ja kun Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli puhjennut BSE-kriisi, Alankomaiden kuningaskunta toteutti 23.3.1996 lähtien tiukempia toimenpiteitä Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevien nautaeläinten, naudanlihan ja muiden nautaeläinperäisten tuotteiden osalta. Se määräsi muun muassa, että asianomaisia nautaeläimiä ei saanut siirtää.
14 Regeling handel levende dieren en levende produktenin (eläimiä ja eläviä tuotteita koskeva asetus) 3 §:n 10 momentissa, sellaisena kuin se on muutettuna ministerin yhdessä kansanterveydestä, hyvinvoinnista ja urheilusta vastaavan valtiosihteerin kanssa 3.4.1996 antamalla asetuksella, säädetään seuraavaa:
"1. Edellä 3 §:n 8 momentin 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen eläinten kuljettaminen muuhun paikkaan 3 §:n 8 momentin 1 kohdassa tarkoitetusta määränpääyrityksestä tai 3 §:n 8 momentin 2 kohdassa tarkoitetulta vasikoiden kasvatustilalta on kielletty.
2. Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen 3 §:n 8 momentin 2 kohdassa tarkoitetut eläimet teurastetaan alueen johtajan osoittamassa paikassa viraston virkamiesten valvonnassa ja sen alueen johtajan antamien ohjeiden mukaisesti, johon kyseinen kasvatustila kuuluu, hänen vahvistamanaan määräaikana.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen eläinten kasvattaja on velvollinen avustamaan valvontaviraston virkamiehiä."
15 Ministeri muutti 26.4.1996 Regeling tegemoetkoming schade kalvereigenaren BSE 1996:ta (vasikanomistajien kärsimien tappioiden korvaamisesta annettu vuoden 1996 BSE-asetus), ja sitä piti soveltaa taannehtivasti asetuksen N:o 717/96 voimaantulosta, eli 11.4.1996 lähtien. Näin muutetun asetuksen nimi on Regeling vergoeding kalvereigenaren BSE 1996 (vasikanomistajille maksettavasta korvauksesta annettu vuoden 1996 BSE-asetus), ja sen 4 §:ssä säädetään seuraavaa:
"Korvauksen määrä on 2,8 ecua kilogrammalta elopainoa ja se lasketaan poikkeuksellisten tukitoimenpiteiden käyttöönottamisesta Belgian, Ranskan ja Alankomaiden naudanlihamarkkinoilla annetun Euroopan yhteisöjen komission asetuksen (EY) N:o 717/96 (EYVL L 99) 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti."
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
16 Alankomaiden viranomaiset vaativat tämän tuomion 14 ja 15 kohdassa esitetyn kansallisen lainsäädännön mukaisesti Denkavitin omistamien brittiläisten vasikoiden luovuttamista ja teurastamista. Denkavit pyysi lupaa päättää kyseisten vasikoiden lihottaminen ennen niiden luovuttamista teurastettaviksi ja vaati toissijaisesti korvausta vahingosta, joka seuraisi siitä, ettei se voisi pitää vasikoita hallussaan siihen ikään asti, jolloin niiden lihottamisen katsottaisiin päättyneen. Denkavit nosti College van Beroep voor het bedrijfslevenissä kanteen Alankomaiden viranomaisten tekemien niiden päätösten kumoamiseksi, joilla sen pyynnöt ja vaatimukset hylättiin.
17 Pääasian oikeudenkäynnissä esitettiin kysymys siitä, millä viranomaisella oli oikeus määrätä asianomaisten vasikoiden teurastamisesta ja määrittää niiden teurastusajankohta.
18 College van Beroep voor het bedrijfsleven päätti näin ollen lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
"1) Merkitseekö se seikka, että asianomaiset vasikat kuuluvat naudanliha-alan yhteisen markkinajärjestelyn soveltamisalaan, sitä, että Alankomaiden viranomaisten (väitetyn) toimivallan, joka koskee brittiläisten vasikoiden teurastusajankohdan määrittämistä, on perustuttava yhteisön lainsäädäntöön, jonka puuttuessa kansallisilla viranomaisilla ei ole tällaista toimivaltaa?
2) Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä, muodostaako direktiivin 90/425/ETY 8 artikla riittävä perustan edellä mainitulle toimivallalle?
3) Jos vastaus toiseen kysymykseen on kieltävä, onko yhteisön oikeudessa mitään muuta perustaa edellä mainitulle toimivallalle?"
Ennakkoratkaisukysymykset
19 Näillä kysymyksillään, joita on asianmukaista tarkastella yhdessä, College van Beroep voor het bedrijfsleven haluaa selvittää, onko naudanliha-alan yhteiseen maatalouspolitiikkaan sovellettavia yhteisön säännöksiä tulkittava siten, että sen jälkeen, kun oli saatu tietoa mahdollisesta yhteydestä BSE:n ja ihmisiä koskevan Creutzfeldt-Jakobin taudin välillä, ja kun Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli puhjennut BSE-kriisi, jäsenvaltioilla oli oikeus direktiivin 90/425/ETY 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan tai muiden yhteisön säännösten nojalla määrätä Yhdistyneestä kuningaskunnasta tulleiden ja jäsenvaltioiden alueella olevien nuorten nautaeläinten teurastamisesta ja määrittää niiden teurastusajankohta.
Yhteisöjen tuomioistuimelle esitetyt huomautukset
20 Denkavit väittää, että asianomaiset vasikat kuuluvat naudanliha-alan yhteisen markkinajärjestelyn soveltamisalaan ja että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti jäsenvaltioilla on velvollisuus pidättyä sellaisten toimien toteuttamisesta, jotka saattaisivat poiketa tätä alaa koskevista yhteisön säännöksistä tai olla niiden vastaisia. Pääasiassa olisi pitänyt soveltaa ainoastaan direktiivin 90/425/ETY ja asetuksen N:o 717/96 säännöksiä. Näin ollen Alankomaiden viranomaisten toiminnalle ei ollut olemassa oikeudellista perustaa.
21 Denkavit katsoo, että direktiivin 90/425/ETY 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan edellytykset eivät täyttyneet, koska itse vasikoissa ei ollut todettu minkäänlaista sairautta tai taudinaiheuttajaa. Se, että vasikat olivat peräisin epitsoottisen eläintaudin saastuttamalta alueelta ei ole olennaista, koska tämä edellytys koskee sen mukaan ainoastaan tuotteita.
22 Denkavit väittää lisäksi, että direktiivin 90/425/ETY 10 artiklan 1 kohdassa kansallisille viranomaisille annetaan ainoastaan lupa toteuttaa väliaikaisia varotoimenpiteitä. Eläinten tuhottavaksi määrääminen ei kuulu näihin, koska se on peruuttamaton toimenpide.
23 Asetuksessa N:o 717/96 ei Denkavitin mukaan anneta kansallisille viranomaisille lupaa määrittää teurastusajankohtaa. Kyseisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdan ilmaisua "nautaeläimiä - - joiden osalta eläimet esittelevä tuottaja", tai hollanniksi "runderen - - die door een producent voor verkoop worden aangeboden", on tulkittava niin, että tuottaja määrittää kyseisen ajankohdan. Tuottajalla on näin ollen oikeus päättää vasikoidensa lihottaminen ennen niiden luovuttamista kansallisille viranomaisille kyseisessä asetuksessa käyttöön otetun hävittämissuunnitelman mukaisesti.
24 Denkavit väittää lisäksi, että asetuksen N:o 717/96 yleisestä rakenteesta saadaan vahvistus kirjaimelliselle tulkinnalle, jonka se on esittänyt asetuksen 1 artiklan 1 kohdasta. Asetuksen N:o 717/96 johdanto-osan kolmannen perustelukappaleen mukaan kyseisen asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa säädetty hinta vastaa "viimeisintä vasikan ruhojen - - todettua hintaa", ja tällä viitataan Denkavitin mukaan määritelmällisesti sellaisiin vasikoihin, joiden lihottaminen on jo päättynyt. Lisäksi kyseisen asetuksen 1 artiklan 5 kohta, joka koskee tilannetta, jossa myytäviksi esitettyjen eläinten lukumäärä ylittää määrän, jonka osalta on hävittämisedellytyksiä, olisi hyödytön, jos viranomaiset määräisivät itse eläinten teurastusajankohdasta.
25 Koska Denkavitin mukaan asetuksen N:o 717/96 tavoitteet eivät liity kansanterveyteen vaan maatalousväestön toimeentulon tukemiseen, on perusteltua, että kasvattajalla on oikeus saattaa loppuun vasikoiden lihottaminen. Asetuksen N:o 717/96 tällaista tulkintaa tukee se, että Ranskassa kyseisen asetuksen täytäntöönpanoasetuksessa säädetään, että tuottaja päättää, milloin asianomaiset vasikat luovutetaan hävitettäviksi.
26 Denkavit toteaa, että vasikan omakustannushinta kilogrammalta pienenee eläimen vanhetessa. Näin ollen asetuksen N:o 717/96 tulkitseminen siten, että kansalliset viranomaiset voisivat vaatia tuottajaa luovuttamaan vasikat ennen niiden lihottamisen päättymistä, johtaisi perusteettomaan taloudelliseen syrjintään vanhempien ja nuorten vasikoiden omistajien välillä, mikä loukkaisi EY:n perustamissopimuksen 40 artiklan 3 kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 34 artiklan 2 kohta) vahvistettua kieltoa syrjiä tuottajia yhteisössä.
27 Alankomaiden hallitus ja komissio väittävät sitä vastoin, että direktiivin 90/425/ETY 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan edellytykset täyttyivät pääasiassa. Komissio toteaa, että kyseinen säännös koskee direktiivin antamisajankohtana tunnettuja tapauksia, mutta että olisi direktiivin hengen vastaista tulkita sitä siten, että epitsoottisen eläintaudin saastuttamalta alueelta peräisin olevat eläimet eivät kuuluisi sen soveltamisalaan. Komissio huomauttaa, että päätöksen 96/239/EY tekemisen jälkeen saatiin vahvistus sille, että BSE oli koko Yhdistyneen kuningaskunnan alueelle levinnyt epitsoottinen eläintauti.
28 Alankomaiden hallituksen ja komission mukaan Alankomaiden viranomaisilla oli direktiivin 90/425/ETY 8 ja 10 artiklan nojalla vaadittu toimivalta määrätä brittiläisten vasikoiden teurastamisesta ja näin ollen myös määrittää niiden teurastusajankohta. Kyseisen direktiivin 8 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkastellaan nimenomaisesti eläinten teurastamista. Komissio huomauttaa myös, että vasikoiden teurastaminen olisi voitu perustella kyseisen direktiivin 10 artiklan 1 kohdan neljännessä alakohdassa mainituilla "väliaikaisilla varotoimenpiteillä".
29 Asetuksessa N:o 717/96 ei aseteta tätä tulkintaa kyseenalaiseksi. Alankomaiden hallitus väittää, että kyseisen asetuksen ulottuvuus on rajallinen ja että sillä pyritään ainoastaan määrittämään taloudellinen tuki, jonka komissio osoittaa BSE:n aiheuttaman tartuntariskin torjumiseen. Kyseisen asetuksen ulottuvuuden rajallisuutta osoittaa myös sen oikeudellinen perusta, joka on asetus N:o 805/68.
30 Komissio riitauttaa Denkavitin esittämän kirjaimellisen tulkinnan asetuksen N:o 717/96  1 artiklan 1 kohdasta ja väittää, että tällainen tulkinta on ristiriidassa kyseisen artiklan 5 kohdan kanssa. Jos tuottajilla olisi oikeus valita teurastusajankohta, nämä odottaisivat siihen asti, kunnes vasikoiden lihottaminen on päättynyt. Tämä tarkoittaisi sitä, että vasikoiden esittäminen teurastettavaksi tapahtuisi vaiheittain, ja näin ollen vaara hävittämisedellytyksiin liittyvistä ongelmista olisi melko vähäinen.
31 Alankomaiden hallitus ja komissio ovat sitä mieltä, että olisi järjetöntä ja järkevän maatalouspolitiikan vastaista sallia sellaisten vasikoiden lihottamisen saattaminen loppuun, joiden tiedetään jo etukäteen joutuvan teurastettavaksi. Alankomaiden hallitus väittää myös, että tämä vahingoittaisi yhteisön taloudellista etua. Komissio lisää, että tämä olisi vastoin kansanterveyden suojelemisen tavoitetta, koska kansanterveyden suojeleminen edellyttää nimenomaan mahdollisen vaaran aiheuttajan poistamista mahdollisimman nopeasti.
Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi asiasta
32 Aluksi on todettava, että silloin kun tietyllä alalla on annettu asetus yhteisestä markkinajärjestelystä, jäsenvaltioilla on velvollisuus pidättyä sellaisten toimien antamisesta, jotka saattaisivat poiketa markkinajärjestelystä tai olla sen vastaisia. Yhteisen markkinajärjestelyn vastaisia ovat myös sellaiset säännökset, jotka haittaavat järjestelyn toimintaa, vaikka kyseistä alaa ei olisikaan säännelty tyhjentävästi yhteisellä markkinajärjestelyllä (asia C-1/96, Compassion in World Farming, tuomio 19.3.1998, Kok. 1998, s. I-1251, 41 kohta).
33 Vasikat kuuluvat naudanliha-alaan, jonka yhteisestä markkinajärjestelystä säädetään asetuksella N:o 805/68. Direktiivin 90/425/ETY 1 artiklan ja sen liitteen A mukaisesti vasikat kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan.
34 Kyseisen direktiivin 8 artiklan 1 kohdan a alakohdassa sallitaan se, että eläviä eläimiä sisältävän lähetyksen määrävaltiona olevan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset määräävät muun muassa eläimen teurastuksesta, kun ne näyttävät toteen direktiivin 82/894/ETY nojalla ilmoitettaviksi edellytettyjen taudinaiheuttajien esiintymisen, zoonoosin tai taudin tai minkä tahansa muun seikan, joka todennäköisesti on vakava vaara eläimille tai ihmisille.
35 Tätä säännöstä on tulkittava ottaen huomioon sen tarkoitus, joka on eläinten ja ihmisten terveyden suojelun varmistaminen ja tieteellisen tiedon kehittymisen takaaminen.
36 Tältä osin on todettava, että yhteisöjen tuomioistuin hyväksyi asiassa C-180/96 R, Yhdistynyt kuningaskunta vastaan komissio, 12.7.1996 antamassaan määräyksessä (Kok. 1996, s. I-3903) Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevien nautaeläinten vuoden 1996 maaliskuussa toteutetun vientikiellon direktiivin 90/425/ETY 10 artiklassa tarkoitettuna suojatoimenpiteenä. Yhteisöjen tuomioistuin otti huomioon määräyksen 8 kohdassa ja 67-72 kohdassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa esiintyneiden BSE-tapausten määrän, useiden vuosien pituisen itämisajan, jonka kuluessa BSE:tä ei voida havaita, vallinneen tieteellisen epävarmuuden taudin tarttumistavoista ja sen, ettei eläimiä voitu jäljittää Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
37 Nämä huomioon otetut seikat tarkoittavat myös sitä, että jäsenvaltioilla oli kyseisenä aikana oikeus määrätä Yhdistyneestä kuningaskunnasta tulleiden ja alueellaan olevien vasikoiden teurastamisesta direktiivin 90/425/ETY 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti.
38 Toimivalta määrätä eläinten teurastamisesta edellyttää välttämättä toimivaltaa järjestää teurastukset joustavasti ja muun muassa määrittää eläinten teurastusajankohta niiden pitäjille.
39 Asetus N:o 717/96 ei ole tämän tulkinnan vastainen. On muistettava, että kyseisen asetuksen, joka on annettu asetuksen N:o 805/68  23 artiklan nojalla, tarkoituksena on yksinomaan määrätä osuudesta, jolla komissio osallistuu Yhdistyneessä kuningaskunnassa syntyneiden, tiettyjen edellytysten mukaan ostettujen ja hävitettyjen vasikoiden hävittämisen rahoittamiseen. Sillä ei korvata kansallista toimenpidettä, jolla määrätään eläinten teurastamisesta ja joka on toteutettu direktiivin 90/425/ETY 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti.
40 Ilmaisulla "die door een producent voor verkoop worden aangeboden", joka esiintyy asetuksen N:o 717/96 hollanninkielisen version 1 artiklan 1 kohdassa ja joka merkitsee kirjaimellisesti "joita tuottaja esittää heille myytäviksi", ei välttämättä tarkoiteta sitä, että juuri tuottajalla olisi oikeus määrittää vasikoiden teurastusajankohta. Tällä ilmaisulla tarkoitetaan enintään sitä, että tuottajalla oli oikeus myydä eläimensä kyseisessä asetuksessa säädettyjen edellytysten mukaisesti tai sitten teurastuttaa ne saamatta korvausta.
41 Asetuksen N:o 717/96  1 artiklan 1 kohdan tällaiselle tulkinnalle saadaan tukea kyseisen artiklan 5 kohdasta. Jos kansalliset viranomaiset voivat rajoittaa mahdollisuutta osallistua asetuksessa mainittuun teurastusohjelmaan, niillä on sitäkin suurempi oikeus järjestää teurastukset joustavasti ja etenkin määrittää teurastusajankohta.
42 Toisin kuin Denkavit väittää, asetus N:o 717/96 ei ole tuottajiin kohdistuva tukitoimenpide, vaan kuten sen oikeudellisesta perustasta ja ensimmäisestä perustelukappaleesta ilmenee, naudanlihamarkkinoiden tukitoimenpide. Tämän toimenpiteen seurauksena ei näin ollen edellytetty, että jäsenvaltiot ottaisivat huomioon ainoastaan kasvattajien edun, vaan sen perusteella ne voivat yrittää vähentää markkinoiden tarjontaa määräämällä eläinten tuhoamisesta niin nopeasti kuin mahdollista voidakseen muun muassa pienentää teurastusohjelman kustannuksia.
43 Sitä, että asetus N:o 717/96 on naudanlihamarkkinoiden tukitoimenpide, ei voida myöskään tulkita niin, että jäsenvaltiot eivät voisi enää vedota kansanterveydellisiin syihin määrätäkseen vasikoiden teurastusajankohdasta. Markkinoiden tukemisen tavoite ei ole ristiriidassa kansanterveydellisten päämäärien kanssa, jotka on päinvastoin otettava tässä yhteydessä huomioon, kuten EY:n perustamissopimuksen 129 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 152 artikla) määrätään. Kuten tämän tuomion 39 kohdassa täsmennetään, asetuksella N:o 717/96 ei myöskään korvata sellaista kansallista toimenpidettä, jolla määrätään eläinten teurastamisesta ja joka on toteutettu direktiivin 90/425/ETY 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti.
44 Sen väitteen osalta, joka liittyy perustamissopimuksen 40 artiklan 3 kohdan vastaiseen tuottajien syrjintään, on muistettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yhdenvertaisen kohtelun periaate, joka on yksi yhteisön oikeuden perusperiaatteista, edellyttää, että toisiinsa rinnastettavia tapauksia ei kohdella eri tavalla, ellei tällaista eroa voida objektiivisesti perustella (ks. muun muassa asia C-189/01, Jippes ym., tuomio 12.7.2001, 129 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
45 Tältä osin on riittävää todeta, että brittiläisten vasikoiden välitön teurastaminen eläinten iästä, painosta ja näin ollen kasvattajan niiden myynnistä mahdollisesti saamasta voitosta riippumatta oli objektiivisesti perusteltua kansanterveyteen liittyvillä syillä.
46 Koska jäsenvaltioilla oli toimivalta määrätä eläinten teurastamisesta ja määrittää niiden teurastusajankohta direktiivin 90/425/ETY 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla, ei ole tarpeen tulkita lisäksi kyseisen direktiivin 10 artiklan 1 kohtaa.
47 Nämä seikat huomioon ottaen esitettyihin kysymyksiin on vastattava, että naudanliha-alan yhteiseen maatalouspolitiikkaan sovellettavia yhteisön säännöksiä on tulkittava siten, että sen jälkeen, kun oli saatu tietoa mahdollisesta yhteydestä BSE:n ja ihmisiä koskevan Creutzfeldt-Jakobin taudin välillä ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa puhjenneesta BSE-kriisistä, jäsenvaltiolla oli direktiivin 90/425/ETY 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti oikeus
-  määrätä Yhdistyneestä kuningaskunnasta tulleiden ja alueellaan olevien nuorten nautaeläinten teurastamisesta ja
- määrittää vastaavasti niiden teurastusajankohta.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
48 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Alankomaiden hallitukselle ja komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(viides jaosto)
on ratkaissut College van Beroep voor het bedrijfslevenin 19.10.1999 tekemällään päätöksellä esittämät kysymykset seuraavasti:
Naudanliha-alan yhteiseen maatalouspolitiikkaan sovellettavia yhteisön säännöksiä on tulkittava siten, että sen jälkeen, kun oli saatu tietoa mahdollisesta yhteydestä naudan spongiformisen enkefalopatian (BSE) ja ihmisiä koskevan Creutzfeldt-Jakobin taudin välillä ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa puhjenneesta naudan spongiformisen enkefalopatian aiheuttamasta kriisistä, jäsenvaltiolla oli eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/425/ETY 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevista vaatimuksista sellaisten tuotteiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa, joita eivät koske direktiivin 89/662/ETY ja, taudinaiheuttajien osalta, direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I luvussa mainittujen erityisten yhteisön säädösten kyseiset vaatimukset, 17 päivänä joulukuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/118/ETY, mukaisesti oikeus
-  määrätä Yhdistyneestä kuningaskunnasta tulleiden ja alueellaan olevien nuorten nautaeläinten teurastamisesta ja
- määrittää vastaavasti niiden teurastusajankohta.