CELEX: 62001CJ0331
EMOTR
Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen
Nautaeläinten kasvattajille vuonna 1996 myönnetyt lisämaksut
Tarkastusten tulosten tiedoksiantoa koskeva määräaika

Tuomion perustelut
1 Espanjan kuningaskunta on yhteisöjen tuomioistuimeen 6.9.2001 toimittamallaan kanteella vaatinut EY 230 artiklan ensimmäisen ja toisen kohdan nojalla yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 11 päivänä heinäkuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/557/EY (EYVL L 200, s. 28) itseään koskevilta osin.
2 Espanjan kuningaskunta riitauttaa sen, että yhteisörahoituksen ulkopuolelle on varainhoitovuoden 1997 osalta jätetty 185 046 088 Espanjan pesetan (ESP) summa, joka koskee eläinpalkkioita. Päätöksestä 2001/557/EY käy ilmi, että kyseessä on talousarvion alamomentti 2133 ja että ulkopuolelle jättämisen syynä on "sääntöjenvastainen järjestelmä".
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Yhteisön lainsäädäntö
Tilintarkastusmenettely
3 Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 (EYVL L 94, s. 13), sellaisena kuin se on muutettuna 22.5.1995 annetulla neuvoston asetuksella N:o 1287/95 (EYVL L 125, s. 1; jäljempänä asetus N:o 729/70), 2 artiklan 1 kohdan ja 3 artiklan 1 kohdan mukaan EMOTR:n tukiosasto rahoittaa vientituet viennille kolmansiin maihin ja maatalousmarkkinoiden säätelemiseen tähtäävät interventiot, kun ne on myönnetty tai toteutettu yhteisön sääntöjen mukaisesti maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä.
4 Asetuksen N:o 729/70 5 artiklassa säännellään kyseistä tarkoitusta varten menoja suorittamaan oikeutettujen kansallisten elinten esittämien vuosittaisten tilien tarkastamista ja hyväksymistä. Kyseistä säännöstä on perusteellisesti muutettu asetuksella N:o 1287/95.
5 Asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
"1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle määräajoin seuraavat 4 artiklassa tarkoitettuja hyväksyttyjä maksajina toimivia toimielimiä ja koordinaatioelimiä koskevat ja tukiosastosta rahoitettuihin toimiin liittyvät tiedot:
a) menoilmoitukset ja ennakkoarviot rahoitustarpeista,
b) tilinpäätökset yhdessä niiden tarkastamiseksi ja hyväksymiseksi tarvittavien tietojen sekä toimitettujen tilien täydellisyyttä, tarkkuutta ja todenperäisyyttä koskevan todistuksen kanssa.
2. Neuvoteltuaan rahastokomitean kanssa komissio:
- -
b) tarkastaa ja hyväksyy toimivien toimielinten tilit kyseistä varainhoitovuotta seuraavan vuoden huhtikuun 30 päivänä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella.
Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päätös koskee toimitettujen tilien täydellisyyttä, tarkkuutta ja todenperäisyyttä.
Se ei rajoita myöhempien päätösten tekemistä c kohdan mukaisesti.
c) päättää menoista, jotka jätetään 2 ja 3 artiklassa tarkoitetun yhteisörahoituksen ulkopuolelle todettuaan, ettei kyseisiä menoja ole suoritettu yhteisön sääntöjen mukaisesti.
Ennen rahoituksesta kieltäytymistä koskevan päätöksen tekemistä komission tarkastuksen tuloksista ja sen jäsenvaltion, jota asia koskee, antamista vastauksista on toimitettava kirjalliset tiedoksiannot, joiden perusteella molemmat osapuolet pyrkivät sopimukseen jatkotoimenpiteistä.
Jollei sopimukseen päästä, jäsenvaltio voi pyytää käynnistämään menettelyn, jossa pyritään molempien osapuolten kantojen yhteensovittamiseen neljän kuukauden määräajassa ja jonka tuloksista toimitetaan komissiolle kertomus, jonka se tutkii ennen rahoituksesta kieltäytymistä koskevan päätöksen tekemistä.
Komissio tekee ulkopuolelle jätettävistä menoista arvion erityisesti todetun epäyhdenmukaisuuden merkittävyyden perusteella. Komissio ottaa tällöin huomioon rikkomuksen laadun ja vakavuuden sekä yhteisölle aiheutetun taloudellisen vahingon.
Niiden menojen rahoituksesta, jotka on suoritettu aikaisemmin kuin 24 kuukautta ennen komission asianomaiselle jäsenvaltiolle toimittamaa tarkastusten tuloksia koskevaa kirjallista tiedoksiantoa, ei voida kieltäytyä. - - "
6 Asetuksen N:o 729/70 8 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta koskee sääntöjenvastaisuuksia tai laiminlyöntejä, joista jäsenvaltioiden hallintoelimet tai toimielimet vastaavat.
7 Asetuksen N:o 1287/95 neljäs, viides ja kuudes perustelukappale ovat merkityksellisiä asetuksen N:o 729/70 5 artiklan tulkinnan kannalta. Näissä perustelukappaleissa todetaan seuraavaa:
"Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan päätöksenteon määräaikaa on ehdottomasti lyhennettävä ja tämän vuoksi on komissiolle toimitettavien tietojen tuottamisessa hyödynnettävä mahdollisimman suuressa määrin tietotekniikkaa; komissiolla on tarkastustensa yhteydessä oltava menoja koskevien sekä asiakirjoina että tiedostoina olevien tietojen täysi ja esteetön saatavuus,
yksi päätös vuosittain tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä aiheuttaa lukuisia ongelmia, koska siihen sisältyy tavoite suorittaa kaikkien EMOTR:n tukiosaston toimenpiteiden tilien tarkastus sekä tavoite tarkastaa, että menot ovat yhteisön sääntöjen mukaiset, kyseisenä varainhoitovuonna ja kaikissa jäsenvaltioissa samanaikaisesti; tällainen tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva yksi päätös voidaan tehdä vain tietyllä viiveellä ja siihen liittyy silti varauksia ja katkoksia; tämän vuoksi se olisi jaettava kahdeksi päätökseksi, joista toinen koskee rahaston tukiosaston tilien tarkastamista ja hyväksymistä, toinen määrittää seuraamukset sääntöjenmukaisuutta koskevien tarkastusten tuloksista, mukaan lukien varainhoitoa koskevat korjaukset,
sääntöjen mukaisuutta koskevat tarkastukset ja niitä seuraavat tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevat korjaukset eivät tämän vuoksi enää liity varainhoitovuoden talousarvion toteuttamiseen, ja on tarpeen määrittää se pisin mahdollinen kausi, johon seuraamukset sääntöjen mukaisuutta koskevien tarkastusten tuloksista voivat kohdistua."
8 Komissio antoi 7.7.1995 neuvoston asetuksen N:o 729/70 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta asetuksen N:o 1663/95 (EYVL L 158, s. 6).
9 Asetuksen N:o 1663/95, sellaisena kuin se on muutettuna 22.10.1999 annetulla komission asetuksella N:o 2245/1999 (EYVL L 273, s. 5; jäljempänä asetus N:o 1663/95), 4 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on kyseessä olevan varainhoitovuoden päättymistä seuraavan vuoden 10 päivään helmikuuta mennessä lähetettävä komissiolle vuosittaiset tilit EMOTR:n tukiosastolta veloitetuista menoista ja kunkin yksikön tai elimen saman asetuksen 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti laatimat kertomukset sekä yhden tai useamman todistuksen antavan elimen laatimat todistukset ja kertomukset.
10 Asetuksen N:o 1663/95 8 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään seuraavaa:
"Jos komissio tutkimuksen perusteella katsoo, että menoja ei ole toteutettu yhteisön sääntöjen mukaisesti, se antaa kyseiselle jäsenvaltiolle tiedoksi tarkastustensa tulokset ja korjaustoimenpiteet, jotka on toteutettava edellä mainittujen sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi tulevaisuudessa."
Lisämaksuja koskeva lainsäädäntö
11 Naudan spongiformisen enkefalopatian (jäljempänä BSE) aiheuttaman kriisin yhteydessä neuvosto antoi 8.7.1996 asetuksen N:o 1357/96 vuonna 1996 suoritettavista lisämaksuista naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetussa neuvoston asetuksessa N:o 805/68 tarkoitettujen palkkioiden osalta sekä kyseisen asetuksen muuttamisesta (EYVL L 175, s. 9).
12 Asetuksessa N:o 1357/96 säädetään lisäpalkkioiden maksamisesta nautaeläinten kasvattajille (jäljempänä lisämaksut). Suunniteltujen summien tosiasiallisen maksamisen nopeuttamiseksi mahdollisimman paljon kyseisen asetuksen 1-3 artiklassa säädetään, että lisämaksut suoritetaan kalenterivuoden 1995 osalta maksettuihin palkkioihin liittyvien tietojen perusteella ja että myöhemmin suoritetaan tarkistus niiden eläinten lukumäärän huomioon ottamiseksi, joille tuottaja on saanut palkkio-oikeuden kalenterivuodeksi 1996. Mainitun asetuksen 1 artiklan 3 kohdassa säädetään tältä osin seuraavaa:
"Se, mihin määrään asti tuottaja on oikeutettu kuhunkin 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuun lisämaksuun kalenterivuodelta 1995 saatujen palkkioiden osalta, riippuu eläinten lukumäärästä, jolle tuottaja on saanut palkkio-oikeuden kalenterivuodeksi 1996."
13 Asetuksen N:o 1357/96 4 artiklassa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus suorittaa täydentäviä maksuja erityisissä olosuhteissa. Tämän asetuksen 4 artiklan a kohta koskee yhteisön tukia ja 4 artiklan b kohta kansallisia tukia.
14 Asetuksen N:o 1357/96 5 artiklassa säädetään seuraavaa:
"Edellä 1, 2, 3 ja 4 artiklan säännöksistä poiketen jäsenvaltiot voivat myöntää 1 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä 4 artiklan a alakohdan perusteella myönnettävän tuen kokonaismäärän nautakarjan kasvattajille objektiivisten perusteiden mukaisesti edellyttäen, että korvaukset eivät ylitä kyseisten kasvattajien kärsimän tulonmenetyksen määrää ja että kilpailu ei sen seurauksena vääristy."
15 Saman asetuksen viidennessä perustelukappaleessa, joka on merkityksellinen sen 5 artiklan tulkinnan kannalta, todetaan seuraavaa:
"Jäsenvaltioille, joissa maksuun perustuva järjestelmä sopii tuotantorakenteeseen paremmin kuin mainitun palkkion korotus, ja/tai kun tarve suorittaa kaikki maksut viimeistään 15 päivänä lokakuuta tätä edellyttää, olisi edellä mainitusta poiketen sallittava koko avun, joka muutoin olisi maksettava palkkioiden korotuksina, ja liitteessä tarkoitetun määrän jakaminen objektiivisin arviointiperustein nautaeläinten tuottajille."
16 Asetuksen N:o 1357/96 7 artiklan toisessa kohdassa säädetään seuraavaa:
"Yhteisö rahoittaa jäsenvaltioille 1 artiklassa, 4 artiklan a kohdassa ja 5 artiklassa tarkoitetuista maksuista aiheutuneet kulut ainoastaan silloin, kun jäsenvaltiot ovat suorittaneet tällaiset maksut viimeistään 15 päivänä lokakuuta 1996."
17 Komissio antoi 29.7.1996 asetuksen N:o 1357/96 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä asetuksen N:o 1504/96 (EYVL L 189, s. 77).
18 Asetuksen N:o 1504/96 ensimmäisessä perustelukappaleessa todetaan, että "jäsenvaltioiden välisen avoimuuden ja asetuksessa (EY) N:o 1357/96 säädettyjen lisämaksujen seurannan ja moitteettoman hoidon vuoksi jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle tiedot käytetystä myöntämismallista, kansallisista soveltamista koskevista säännöistä kyseisessä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden toteuttamisen osalta sekä lopullisesta taseesta".
19 Asetuksen N:o 1504/96 1 artiklassa säädetään seuraavaa:
"Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle asetuksessa (EY) N:o 1357/96 säädettyjen lisätukien osalta:
a) sovellettaessa kyseisen asetuksen 1-4 artiklaa:
- viimeistään 15 päivänä marraskuuta 1996 ja 31 päivänä heinäkuuta 1997 tiedot 1 artiklan mukaisesti myönnetyistä lisämääristä jaottelemalla ne - - järjestelmien mukaan,
- niin pian kuin mahdollista tiedot 4 artiklan a kohdassa tarkoitettujen ja tarvittaessa 4 artiklan b kohdassa tarkoitettujen määrien ja tukien myöntämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja erityisesti kyseisten eläinten tyypistä tai luokasta, arvioiduista yksittäisistä määristä, niiden laskemista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja lopullisista maksupäivistä,
- viimeistään 15 päivänä marraskuuta 1996 tiedot 4 artiklan a kohdan ja tarvittaessa 31 päivänä heinäkuuta 1997 tiedot 4 artiklan b kohdan mukaisesti maksetuista määristä sekä tuensaajien ja kyseisten eläinten lukumäärästä;
b) sovellettaessa kyseisen asetuksen 5 artiklaa ja tarvittaessa 4 artiklan b kohtaa:
- niin pian kuin mahdollista tiedot tukien myöntämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja erityisesti kyseisten eläinten tyypistä tai luokasta, arvioiduista yksittäisistä määristä, niiden laskemista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja lopullisista maksupäivistä,
- 15 päivänä marraskuuta 1996 tiedot 5 artiklan ja 31 päivänä heinäkuuta 1997 tiedot 4 artiklan b kohdan mukaisesti maksetuista määristä sekä tuensaajien ja kyseisten eläinten lukumäärästä."
Kansallinen lainsäädäntö
20 Espanjan maatalous-, kalastus- ja elintarvikeministeriön 19.9.1996 antamassa määräyksessä (BOE nro 228, 20.9.1996; jäljempänä ministeriön määräys) säännellään menettelyä, joka liittyy urospuolisten nautaeläinten ja emolehmien tuottajille maksettavien palkkioiden lisämaksuihin.
21 Ministeriön määräyksen perustana on asetuksen N:o 1357/96 5 artikla, mutta siinä käytetään lisämaksujen myöntämisen perusteena niiden eläinten lukumäärää, joiden osalta kullakin tuottajalla oli markkinointivuoden 1995 aikana oikeus palkkioon.
22 Ministeriön päätöksen perusteluissa todetaan seuraavaa:
"Asetuksen N:o 1357/96 5 artiklassa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus asetuksen 1-4 artiklasta poiketen myöntää sen 1 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä 4 artiklan a kohdan perusteella myönnettävän tuen kokonaismäärä nautakarjan kasvattajille objektiivisten perusteiden mukaisesti edellyttäen, että korvaukset eivät ylitä kyseisten kasvattajien kärsimän tulonmenetyksen määrää ja että kilpailu ei sen seurauksena vääristy.
Tästä syystä on katsottu tarpeelliseksi käyttää mahdollisimman objektiivisena tukien myöntämisen perusteena niiden eläinten lukumäärää, joiden osalta kullakin tuottajalla oli markkinointivuoden 1995 aikana oikeus palkkioon. Näin voidaan lisätä tuottajille myönnettävien tukien järjestelmän joustavuutta ja yksinkertaistaa mahdollisimman paljon maksamista koskevia muodollisuuksia ja hallinnollisia menettelyjä, koska oikeus kyseisiin tukiin markkinointivuoden 1995 aikana on jo täysin vahvistettu jokaisessa konkreettisessa tapauksessa."
23 Kuten Espanjan hallitus on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimessa, mainitussa ministeriön päätöksessä mainitaan kiireellisyys perusteena tällaisen määräyksen antamiseen sen sijaan, että olisi annettu kuninkaan asetus.
Kyseessä oleva korjausmenettely
24 Espanjan maatalous-, kalastus- ja elintarvikeministeriö on lähettänyt 8.6.1998 komissiolle faksitse tiedoksiannon ilmoittaakseen sille "asetuksen N:o 1504/96 1 artiklan mukaisesti" asetuksen N:o 1357/96 nojalla suoritetuista lisämaksuista (jäljempänä 8.6.1998 päivätty tiedoksianto). Asiakirjaan sisältyy taulukko, jossa on neljä saraketta, joista ensimmäisessä esitetään eläimen tyyppi, toisessa palkkion saaneiden eläinten lukumäärä, kolmannessa palkkioiden yksikkömäärä ja neljännessä säännös, jonka perusteella palkkiot on myönnetty. Mainitut säännökset ovat tapauksen mukaan asetuksen N:o 1357/96 1 artikla ja/tai 4 artiklan a kohta ja/tai 4 artiklan b kohta.
25 Ministeriön päätös on esitetty komissiolle Espanjassa 21.-25.9.1998 suoritetun sellaisen tarkastusmatkan (jäljempänä tarkastusmatka) aikana, joka koski varainhoitovuosien 1997 ja 1998 tilien tarkastamista ja hyväksymistä.
26 Komissio on lähettänyt 12.4.1999 Espanjan kuningaskunnalle asetuksen N:o 1663/95 8 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla tiedoksiannon, jossa komissio toteaa, että se tosiseikka, ettei kyseinen jäsenvaltio ole suorittanut asetuksen N:o 1357/96 perusteella suoritettujen lisämaksujen tarkistusta vuodelta 1996 esitettyjen palkkiohakemusten huomioon ottamiseksi eikä näin ollen ole myöskään perinyt takaisin perusteettomasti maksettuja määriä, näyttää olevan ristiriidassa asetuksen N:o 1357/96 2 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa. Komissio on pyytänyt Espanjan hallitusta toimittamaan tiedot kyseessä olevista määristä.
27 Espanjan kuningaskunnan ja komission välillä on käyty kirjeenvaihtoa, joka on johtanut sovittelumenettelyn aloittamiseen.
28 Komission 19.6.2001 päivätyn yhteenvetokertomuksen mukaan se katsoo, että Espanjan kuningaskunta on soveltanut asetuksen N:o 1357/96 1 artiklaa eikä sen 5 artiklaa. Näin ollen mainitun jäsenvaltion olisi pitänyt suorittaa kyseisessä asetuksessa edellytetty tarkistus palkkioon vuonna 1996 oikeuttavien eläinten lukumäärän huomioon ottamiseksi. Tehty rahoituskorjaus on 2 prosenttia Espanjan kuningaskunnan vuonna 1996 lisämaksuina esittämistä menoista.
Kanne
29 Espanjan kuningaskunta vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen. Ensimmäinen niistä koskee komission tekemää arviointivirhettä käsiteltävässä asiassa sovellettavan yhteisön lainsäädännön noudattamisen osalta. Toinen koskee sitä, että komissio on jättänyt noudattamatta mainitussa lainsäädännössä säädettyjä tiedoksiannon määräaikoja.
Ensimmäinen kanneperuste
30 Espanjan kuningaskunta väittää ensimmäisessä kanneperusteessaan, että komissio on tehnyt virheen katsoessaan, ettei Espanja ole noudattanut asetusta N:o 1357/96.
31 Tämän kanneperusteen tueksi kantaja korostaa, että se on lisämaksuja myönnettäessä hyödyntänyt asetuksen N:o 1357/96 5 artiklassa säädettyä poikkeusta. Se arvioi, että kyseisen säännöksen soveltamisen edellytykset olivat täyttyneet. Ensinnäkin jakoperuste oli objektiivinen, koska kyseessä olivat palkkioiden täydennykset. Tältä osin missään ei ole kielletty käyttämästä samaa maksuperustetta kuin se, josta on säädetty asetuksessa N:o 1357/96. Kun otetaan seuraavaksi huomioon palkkion alhainen määrä - joka on 2,9 prosenttia kyseessä olevien eläinten hinnasta, kun hinnoissa tapahtui yli 30 prosentin lasku helmikuun 1995 ja kesäkuun 1996 välillä - korvaus ei ylittänyt kasvattajien kärsimän tulonmenetyksen määrää. Lopuksi kilpailu ei ollut vääristynyt, koska kaikki tuensaajat saivat samanlaiset lisämaksut.
32 Espanjan hallitus korostaa lisäksi, että määrä, joka olisi maksettu kasvattajille varainhoitovuoden 1996 liittyvien tietojen perusteella, olisi ylittänyt sen, joka on tosiasiassa maksettu varainhoitovuoteen 1995 liittyvien tietojen perusteella.
33 Kyseinen hallitus väittää, että asetuksen N:o 1357/96 5 artiklaan turvautuminen oli perusteltua kiireellisyyden ja asetuksen 7 artiklan mukaisen maksujen suorittamista ennen 15.10.1996 koskevan velvollisuuden vuoksi. Se korostaa, että tämän asetuksen viidennessä perustelukappaleessa esitetyt kaksi edellytystä on erotettu sanoilla "ja/tai" ja näin ollen maksupäivään liittyvä toinen edellytys oli riittävä mainitun 5 artiklan soveltamisen perustelemiseksi. Espanjan hallituksen mukaan käytetty säädöslaji eli ministeriön päätös ja päätöksen perustelut osoittavat kyseisen kiireellisen luonteen.
34 Espanjan hallitus kiistää, että 8.6.1998 päivätty tiedoksianto merkitsisi asetuksen N:o 1357/96 1 ja 4 artiklan soveltamisen myöntämistä. Sikäli kuin kyseisessä tiedoksiannossa viitataan näihin säännöksiin, tämä perustuu saman asetuksen 5 artiklaan, jossa säädetään, että jäsenvaltiot voivat myöntää kyseisten 1 artiklan sekä 4 artiklan a kohdan perusteella myönnettävän tuen määrän nautaeläinten kasvattajille objektiivisten perusteiden mukaisesti. Mainitulla tiedoksiannolla ilmoitettavaksi tarkoitettu asia on se, että kasvattajille 5 artiklan nojalla suoritetuissa määrissä otettiin huomioon mainituissa 1 artiklassa ja 4 artiklan a kohdassa säädetyt määrät.
35 Sitä, että menoilmoitukset on tehty talousarvion alamomenteissa 2133.001 ja 2133.002, joiden otsikot ovat "emolehmäpalkkion lisämaksu" ja "erityispalkkion lisämaksu" ja jotka on tarkoitettu asetuksen N:o 1357/96 1 artiklan soveltamista varten, ei voida tulkita kyseisen säännöksen soveltamiseksi. Espanjan hallitus väittää tältä osin, että sen olisi itse asiassa pitänyt ilmoittaa menoerä asetuksen N:o 1357/96 5 artiklan soveltamista varten tarkoitetussa talousarvion alamomentissa 2133.004 ainoastaan, jos se olisi turvautunut ensimmäiseen asetuksen viidennessä perustelukappaleessa esitetyistä kahdesta edellytyksestä eli jos se olisi käyttänyt muuta maksujärjestelmää kuin palkkioiden korotusta.
36 Espanjan hallitus päättelee, että koska se on soveltanut asetuksen N:o 1357/96 5 artiklaa, sillä ei ollut velvollisuutta suorittaa samassa asetuksessa tarkoitettuja tarkistuksia vuoden 1996 palkkio-oikeuden huomioon ottamiseksi.
37 Komissio korostaa, että Espanjan kuningaskunta on käyttänyt asetuksessa N:o 1357/96 säädettyjä lisämaksujen jakoperusteita. Komissio korostaa lisäksi, että kyseinen jäsenvaltio on useaan otteeseen esittänyt soveltavansa mainitun asetuksen 1 artiklaa ja 4 artiklan a ja b kohtaa eikä sen 5 artiklaa. Niinpä 8.6.1998 päivätty tiedoksianto koskee ainoastaan kyseisen asetuksen 1 artiklaa ja 4 artiklan a ja b kohtaa. Kyseinen asiakirja on lähetetty 2.10.1998 uudelleen komissiolle sen tarkastusmatkan aikana esittämän lisätietoja koskevan pyynnön johdosta. Lisäksi suoritetut menot on ilmoitettu mainitun asetuksen 1 artiklan soveltamista varten tarkoitetuissa talousarvion alamomenteissa 2133.001 ja 2133.002 eikä 5 artiklan soveltamista koskevassa talousarvion alamomentissa 2133.004.
38 Näin ollen komissio arvioi, ettei Espanjan kuningaskunta ole väittämällään tavalla soveltanut asetuksen N:o 1357/96 5 artiklaa vaan sen 1 artiklaa ja 4 artiklan a kohtaa. Tästä seuraa, että kyseisen hallituksen piti noudattaa mainitun asetuksen 1 artiklan 3 kohtaa ja suorittaa tarvittavat tarkistukset varainhoitovuotta 1996 vastaavien palkkioiden perusteella.
39 Komissio korostaa toissijaisesti, että vaikka Espanjan kuningaskunnan katsottaisiin soveltaneen asetuksen N:o 1357/96 5 artiklaa, se ei ole noudattanut kyseisessä säännöksessä säädettyjä edellytyksiä.
40 Ensinnäkin asetuksen N:o 1357/96 viidennestä perustelukappaleesta käy ilmi, että kyseessä oleva tuki olisi pitänyt myöntää muulla tavalla kuin palkkioiden korotuksina. Toiseksi asetuksen N:o 1357/96 5 artiklaa noudattaakseen Espanjan kuningaskunnan olisi pitänyt vahvistaa arviointiperusteet, jotka liittyvät kyseisessä asetuksessa tarkoitettuna BSE-kriisin vuonna 1996 tuottajille aiheutuneisiin tulonmenetyksiin, eikä myöntää tukea niille, jotka olivat lopettaneet toimintansa tai huomattavasti rajoittaneet sitä vuosien 1995 ja 1996 aikana. Kolmanneksi kyseinen jäsenvaltio ei ole osoittanut syytä siihen, että 5 artiklan soveltaminen on ollut perusteltua kiireellisyyden vuoksi. Yhteisön lainsäädännössä säädetty maksumääräaika velvoitti kaikkia jäsenvaltioita. Vuoden 1995 palkkioihin liittyvät tiedot olivat lisäksi käytettävissä, ja ne mahdollistivat lisämaksujen suorittamisen sellaisina kuin mainitussa asetuksessa on säädetty.
Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi asiasta
41 On aluksi huomattava, että asetus N:o 1357/96 on annettu naudanlihan tuottajien auttamiseksi nopeilla lisämaksutoimenpiteillä maaliskuussa 1996 ilmenneen BSE-kriisin johdosta.
42 On lisäksi korostettava, että jäsenvaltioiden välisen avoimuuden ja lisämaksujen seurannan ja moitteettoman hoidon vuoksi asetuksessa N:o 1504/96 säädetään, että komissiolle on toimitettava täsmälliset tiedot asetetuissa määräajoissa eli viimeistään 15.11.1996 ja 31.7.1997.
43 Käsiteltävässä asiassa Espanjan hallitus on vasta 8.6.1998 päivätyllä tiedoksiannolla eli 17 kuukauden viiveellä lähettänyt komissiolle joitakin tietoja, joissa viitataan asetuksen N:o 1357/96 1 ja 4 artiklaan. Tämän tiedoksiannon perusteella komissiolla oli kaikki syyt uskoa, että Espanjan hallitus oli soveltanut kyseisen asetuksen 1 artiklaa varsinkin, koska ei ole kiistetty, että menot on ilmoitettu mainitun asetuksen 1 artiklan soveltamista varten tarkoitetuissa talousarvion alamomenteissa 2133.001 ja 2133.002 eikä saman asetuksen 5 artiklan soveltamiseen liittyvässä alamomentissa 2133.004.
44 Espanjan hallitus vetoaa siihen tosiseikkaan, että 19.9.1996 annettu ministeriön määräys, joka on annettu tiedoksi komissiolle vasta syyskuun 1998 lopussa, osoittaa, että se on soveltanut asetuksen N:o 1357/96 5 artiklaa. Tältä osin on aluksi korostettava, että vaikka määräyksessä mainitaankin kyseinen säännös, siinä käytetään samoja lisämaksujen myöntämisperusteita kuin ne, joista on säädetty saman asetuksen 1 artiklassa väliaikaisia maksuja varten, eli palkkio-oikeuksia kalenterivuoden 1995 aikana pidettyjen eläinten osalta.
45 Seuraavaksi on todettava, että ministeriön päätökseen ei sisälly mitään asetuksen N:o 1357/96 mukaisia perusteluja tämän asetuksen 5 artiklan soveltamiselle. Kiireellisyys, joka seuraa maksuille asetetuista määräpäivistä, mainitaan ainoastaan kansalliseen oikeuteen liittyvistä syistä sen perustelemiseksi, että maatalous-, kalastus- ja elintarvikeministeriöllä on toimivalta antaa kyseinen määräys. Kuten julkisasiamies on todennut esittämänsä ratkaisuehdotuksen 46-48 kohdassa, Espanjan hallitus ei ole missään tapauksessa osoittanut, että 5 artiklan soveltaminen oli perusteltua erityisen ja poikkeuksellisen kiireellisyyden vuoksi, koska maksumääräajat olivat samat kaikille jäsenvaltioille ja koska vuoden 1995 palkkioihin liittyvät tiedot olivat käytettävissä.
46 Lopuksi on todettava, että ainoa ministeriön päätöksessä esitetty perustelu mainitun 5 artiklan soveltamiselle on se, joka liittyy tarpeeseen "lisätä tuottajille myönnettävien tukien järjestelmän joustavuutta ja yksinkertaistaa mahdollisimman paljon maksamista koskevia muodollisuuksia ja hallinnollisia menettelyjä, koska oikeus kyseisiin tukiin markkinointivuoden 1995 aikana on jo täysin vahvistettu jokaisessa konkreettisessa tapauksessa". Tämän perustelun nojalla voidaan ajatella, että 5 artiklaan turvautuminen on voitu perustella ainoastaan niiden hallinnollisten menettelyjen välttämisellä, jotka liittyvät tarkistuksiin vuoden 1996 palkkio-oikeuksien huomioon ottamiseksi.
47 Komission toissijainen puolustautumisperuste, joka koskee asetuksen N:o 1357/96 5 artiklan virheellistä soveltamista, voitaisiin myös katsoa perustelluksi. Ilman, että olisi tarpeen määritellä, ovatko asetuksen N:o 1357/96 viidennessä perustelukappaleessa esitetyt edellytykset kumulatiivisia vai vaihtoehtoisia, riittää nimittäin sen toteaminen, että Espanjan hallituksen ainoana perusteluna esittämää kiireellisyyttä ei ole näytetty toteen, kuten on juuri todettu tämän tuomion 45 kohdassa.
48 Käsiteltävän asian olosuhteet huomioon ottaen on kuitenkin hyväksyttävä komission ensisijainen puolustautumisperuste, joka koskee asetuksen N:o 1357/96 1-3 artiklan noudattamatta jättämistä. Komissio on nimittäin perustellusti katsonut, että Espanjan hallitus on tosiasiassa soveltanut asetuksen N:o 1357/96 1 artiklaa. Komissio on tältä osin voinut ottaa huomioon tässä säännöksessä säädettyjä vastaavat yksityiskohtaiset lisämaksujen myöntämissäännöt mainitun asetuksen 5 artiklan soveltamisedellytysten täyttymättä jäämisen vuoksi, kyseisen 5 artiklan käyttöön liittyvien perustelujen puuttumisen sekä Espanjan kuningaskunnan komissiolle toimittamat tiedot erityisesti 8.6.1998 päivätyssä tiedoksiannossa ja kyseessä olevan vuoden menoihin liittyvien talousarvioselvitysten yhteydessä.
49 Näin ollen Espanjan kuningaskunnan esittämä ensimmäinen kanneperuste on hylättävä.
Toinen kanneperuste
50 Espanjan kuningaskunta väittää toisessa kanneperusteessaan, että komissio on jättänyt noudattamatta asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa säädettyä 24 kuukauden määräaikaa. Lisämaksuja vastaavat menot on nimittäin suoritettu vuonna 1996, kun taas 12.4.1999 päivätty komission kirje on ensimmäinen niihin liittyvä tiedoksianto.
51 Kiistääkseen komission väitteen, jonka mukaan huomioon on otettava vuosi, jonka aikana tarkistukset olisi pitänyt suorittaa, toisin sanoen vuosi 1997, Espanjan hallitus vetoaa sovitteluelimen kertomukseen, jossa on todettu erityisesti seuraavat seikat:
"- Nimenomainen velvollisuus liikaa maksettujen määrien takaisin perimiseen on olemassa 1 ja 2 artiklaa sovellettaessa mutta sitä ei ole esitetty 5 artiklan yhteydessä;
- Espanjan viranomaisten 5 artiklasta esittämän tulkinnan yhteydessä niillä ei ollut mitään syytä katsoa, että niiden suorittamien maksujen tulisi johtaa osittain takaisinperintään, ja niille on ilmoitettu tästä muodollisesti vasta 24 kuukauden jälkeen; tähän hetkeen asti kyseessä olevat menot olivat oikeudellisesti ja kirjanpidollisesti lopullisia;
- Vaikka komission yksiköiden kannan mukaan maksut on luokiteltava uudelleen 1 artiklan nojalla suoritetuiksi, on todettava, että kyseinen uudelleenluokittelu on tapahtunut vasta sen jälkeen, kun 24 kuukautta oli kulunut - - ."
52 Espanjan hallitus katsoo lisäksi, että jos komissio oli todella halunnut tehdä rahoituskorjauksen varainhoitovuoden 1997 osalta, sen olisi pitänyt ottaa huomioon ne kyseisen varainhoitovuoden menot, joiden osalta oli suoritettu oikeudet ylittäviä summia, ja soveltaa niihin 2 prosentin korjauskerrointa. Se korostaa myös, että mainittuna varainhoitovuonna menoja koskevassa tilikartassa ei ollut talousarvion alamomenttia 2133. Olisi järjetöntä soveltaa rahoituskorjausta varainhoitovuoteen, jona sopivaa talousarvion alamomenttia ei ollut käytössä.
53 Kyseinen hallitus muistuttaa lopuksi asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdalla tavoitellusta oikeusvarmuuden päämäärästä.
54 Komissio väittää, että Espanjan hallituksen eri talousarvion alamomentteihin liittyvät väitteet eivät aseta kyseenalaiseksi asetuksen N:o 1357/96 1 artiklan 3 kohdassa ja 2 artiklassa säädettyä velvollisuutta tarkastella uudelleen oikeutta vuonna 1995 suoritettuun lisämaksuun niiden eläinten lukumäärän perusteella, joiden osalta tuottaja oli saanut palkkion vuonna 1996. Tällaiset toimenpiteet ovat johdonmukaisesti voineet tapahtua vasta vuonna 1997.
55 Mitä tulee viitevuoteen rahoituskorjauksen laskemista varten, komissio katsoo, että Espanjan hallitus ei ota huomioon sitä tosiseikkaa, että menot, jotka piti periä takaisin varainhoitovuoden 1997 aikana, vastasivat lisämaksuja, jotka on varainhoitovuoden 1996 aikana myönnetty niihin oikeutta vailla oleville tuottajille ja jotka Espanjan viranomaiset ovat ilmoittaneet talousarvion alamomentissa 2133. Se arvioi näin ollen, ettei kyseisen talousarvion alamomentin muuttamisella varainhoitovuoden 1997 osalta ole mitään merkitystä. Varainhoitovuoden tilikartassa edelliseen varainhoitovuoteen verrattuna tapahtunut muutos ei estä sitä, että rahoituskorjaus koskee - kuten tässä tapauksessa - varainhoitovuotta 1997.
56 Komissio korostaa lisäksi, että viittauksella oikeusvarmuuteen ei nyt käsiteltävänä olevan asian yhteydessä ole perusteita, koska Espanjan viranomaiset ovat itse ilmoittaneet komissiolle, että asetuksen N:o 1357/96 1 ja 4 artikla olivat ne säännökset, joiden perusteella maksut on suoritettu.
Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi asiasta
57 Kuten tämän tuomion 48 kohdassa on todettu, komissio on perustellusti katsonut, että Espanjan kuningaskunta on soveltanut asetuksen N:o 1357/96 1 artiklaa.
58 Tästä seuraa, että mainitun asetuksen 1-3 artiklan mukaisesti Espanjan kuningaskunnan olisi pitänyt suorittaa tarkistukset, jotta oikeudet vuoden 1996 palkkioihin otettaisiin huomioon.
59 Koska tällaiset tarkistukset olisivat voineet tapahtua vasta varainhoitovuoden 1997 aikana, on todettava, että asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa säädettyä 24 kuukauden määräaikaa on noudatettu.
60 Espanjan kuningaskunta ei voi kyseisen 24 kuukauden määräajan noudattamisen tarkistamiseksi missään tapauksessa ottaa huomioon ainoastaan menojen suorittamispäivää ilman, ettei se huomioisi lainkaan sitä päivää, jona se on toimittanut komissiolle näihin menoihin liittyvät asiaankuuluvat ja riittävät tiedot, joiden perusteella komissio on voinut tarkastaa ja hyväksyä tilit.
61 Kuten asetuksen N:o 1287/95 neljännestä perustelukappaleesta käy ilmi, tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan päätöksenteon määräajan lyhentäminen liittyi komissiolle toimitettavien tietojen tietokoneistamiseen ja menoja koskevien - sekä asiakirjoina että tiedostoina olevien - tietojen täyteen ja esteettömään saatavuuteen komission tarkastusten yhteydessä.
62 On lisäksi muistettava, että asetuksen N:o 1663/95 4 artiklan 2 kohdan mukaan kaikki kyseessä olevan varainhoitovuoden tilien tarkastamista ja hyväksymistä varten tarpeelliset asiakirjat on lähetettävä komissiolle 10 päivään helmikuuta mennessä kyseisen varainhoitovuoden päättymistä seuraavana vuonna. Kyseisestä säännöksestä käy implisiittisesti ilmi, että jäsenvaltioiden on toimitettava tarpeelliset asiakirjat mahdollisimman nopeasti, jotta komissiolla olisi riittävästi aikaa niiden tarkastamiseen.
63 Käsiteltävässä asiassa Espanjan kuningaskunta on vasta syyskuun 1998 lopussa tarkastusmatkan aikana ja komission pyynnöstä esittänyt ministeriön määräyksen, jossa todetaan, että kyseinen jäsenvaltio on turvautunut asetuksen N:o 1357/96 5 artiklaan, vaikka asetuksen N:o 1504/96 1 artiklan b kohdan mukaan yhtäältä maksettujen tukien kokonaismäärät ja kyseessä olevien tuensaajien ja eläinten lukumäärät olisi pitänyt ilmoittaa 15.11.1996 ja 31.7.1997 ja vaikka toisaalta tiedot 5 artiklassa tarkoitettujen tukien myöntämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä olisi pitänyt toimittaa "niin pian kuin mahdollista", toisin sanoen - jotta kyseisellä säännöksellä olisi ollut tehokas vaikutus - ennen 15.11.1996.
64 Jos Espanjan hallituksen esittämät perustelut hyväksyttäisiin ja jos oletetaan, että lisämaksut oli suoritettu asetettuun määräpäivään - käsiteltävässä asiassa 15.10.1996 - mennessä, komissiolla olisi ollut tarkastusmatkan päättymispäivästä 25.9.1998 seuraavan lokakuun 15. päivään ainoastaan kolme viikkoa aikaa kiistää Espanjan kuningaskunnan suorittamien menojen sääntöjenmukaisuus. Myöskään sitä ei voitaisi sulkea pois, että muissa tapauksissa, joissa jäsenvaltio ei ole lähettänyt mitään valvontaa sekä tilien tarkastamista ja hyväksymistä varten tarpeellisista tiedoista, komissio menettäisi oikeutensa kyseessä olevan jäsenvaltion suorittamien menojen sääntöjenmukaisuuden kiistämiseen jo ennen kuin se on saanut tiedon tällaisista menoista.
65 Kuten yhteisöjen tuomioistuin on jo todennut, tilien tarkastamiselle asetettua määräaikaa koskevan rajoituksen tarkoituksena on suojata jäsenvaltioita oikeusvarmuuden puuttumiselta, joka seuraisi, jos komissio voisi asettaa kyseenalaiseksi useita vuosia ennen sääntöjenmukaisuuspäätöksen tekemistä suoritetut menot (asia C-130/99, Espanja v. komissio, tuomio 21.3.2002, Kok. 2002, s. I-3005, 133 kohta). Jäsenvaltio voi kuitenkin vedota kyseisen määräajan suojaan ainoastaan sikäli kuin se on itse noudattanut sille yhteisön lainsäädännössä asetettuja velvollisuuksiaan erityisesti valvonnan kannalta tarpeellisten tietojen oma-aloitteisen toimittamisen osalta.
66 Näistä seikoista seuraa, ettei Espanjan kuningaskunnan esittämä toinen kanneperuste ole perusteltu, ja näin ollen sen nostama kanne on hylättävä.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
67 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut Espanjan kuningaskunnan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska Espanjan kuningaskunta on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto)
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
1) Kanne hylätään.
2) Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.