CELEX: 62003CJ0404
Nebezpečné látky alebo prípravky
Sikatívy obsahujúce olovo
Zákaz uvádzania na trh
Smernice 76/769/EHS a 94/60/ES

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu bodu 31 písm. e) prílohy I k smernici Rady 76/769/EHS z 27. júla
1976 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania
na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov (Ú. v. ES L 262, 1976, s. 201), v znení zmenenom a doplnenom
smernicou Európskeho parlamentu a Rady 94/60/ES z 20. decembra 1994 (Ú. v. ES L 365, s. 1, ďalej len „smernica 76/769“).
Tento návrh bol podaný v priebehu trestného konania, ktoré sa vedie proti obžalovaným pánom Dupuy a Rouvre v súvislosti s uvádzaním
určitých výrobkov s vysokým obsahom olova na trh.

Právny rámec

Právna úprava Spoločenstva
Podľa prvého odôvodnenia smernice 76/769 „všetky predpisy týkajúce sa uvádzania nebezpečných látok a prípravkov na trh musia
byť zamerané na ochranu verejnosti a obzvlášť osôb, ktoré takéto látky a prípravky používajú.“
Článok 1 ods. 1 a 3 tejto smernice stanovuje:
„1. Bez vplyvu na uplatnenie iných dôležitých ustanovení spoločenstva sa táto smernica týka obmedzenia marketingu a použitia
nebezpečných látok a prípravkov, ktoré sú uvedené v prílohe v rámci členských štátov spoločenstva.
...
3. Na účely tejto smernice:
a)      „látky“ znamenajú chemické prvky a ich zlúčeniny v podobe, v akej sa vyskytujú v prírode alebo v akej sú priemyselne vyrábané;
b)      „prípravky“ znamenajú zmesi alebo roztoky pozostávajúce z dvoch alebo viacerých látok.“
Bod 31 prílohy I k smernici 76/769 (doplnený smernicou 94/60/ES) obsahuje podmienky, ktoré obmedzujú obchodovanie s týmito
látkami, v tomto znení:
„Označenie látky, skupiny látok alebo prípravku

Podmienky obmedzenia
31. Látky, ktoré sa v prílohe I k smernici 67/548/EHS zaraďujú buď do kategórie č. 1 látok poškodzujúcich reprodukciu alebo
do kategórie č. 2 látok poškodzujúcich reprodukciu a označujú sa označením špecifického rizika (R-vetou) R60: „Môže poškodiť
plodnosť“ alebo označením špecifického rizika (R-vetou) R61: „Môže spôsobiť poškodenie nenarodeného dieťaťa“, sa klasifikujú
takto:
Kategória č. 1 jedovatých látok z hľadiska rozmnožovania: Pozri zoznam 5 v dodatku.
Kategória č. 2 jedovatých látok z hľadiska rozmnožovania: Pozri zoznam 6 v dodatku.

Nesmú byť použité v látkach a prípravkoch, ktoré sa uvádzajú na trh a predávajú širokej verejnosti v koncentrácii, ktorá sa
buď rovná alebo prevyšuje:
–        koncentráciu uvedenú v prílohe I k smernici 67/548/EHS, alebo
–        koncentráciu uvedenú v bode 6, v tabuľke VI prílohy I k smernici 88/379/EHS, pokiaľ sa v prílohe I k smernici 67/548/EHS koncentrácia
nijako neobmedzuje.
…
Toto ustanovenie sa nevzťahuje na:
…
(e) umelecké maliarske farby, na ktoré sa vzťahuje smernica 88/379/EHS.“ [
neoficiálny preklad
]
Po prijatí smernice Komisie 97/10/ES z 26. februára 1997, ktorou sa po tretí raz prispôsobuje technickému pokroku príloha
I smernice 76/769 (Ú. v. ES L 68, s. 24) sa bod 31 písm. e) prílohy I smernice 76/769 stal bodom 31 písm. d), pričom jeho
znenie zostalo nezmenené.
Smernica Rady 88/379/EHS zo 7. júna 1988 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov
o klasifikácii, balení a označovaní nebezpečných prípravkov (Ú. v. ES L 187, s. 14) bola zrušená a nahradená smernicou 1999/45/ES
Európskeho parlamentu a Rady z 31. mája 1999 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských
štátov o klasifikácii, balení a označovaní nebezpečných prípravkov (Ú. v. ES L 200, s. 1).
Článok 2 smernice 1999/45/ES definuje rozličné pojmy, predovšetkým pojmy „látky“ a „prípravky“ v odseku 1 a pojem „nebezpečné“
v odseku 2. Neobsahuje však definíciu pojmu „umelecké maliarske farby“.

Vnútroštátna právna úprava
Ustanovenia týkajúce sa používania nebezpečných látok sú obsiahnuté v medzirezortnom výnose zo 7. augusta 1997 o obmedzeniach
pri uvádzaní na trh a používaní určitých výrobkov obsahujúcich nebezpečné látky (JOFR, 17. august 1997, s. 12218). Článok
1 tohto výnosu, v znení zmenenom a doplnenom medzirezortným výnosom z 13. októbra 1998 o obmedzeniach pri uvádzaní na trh
a používaní nebezpečných látok a prípravkov (JORF, 6. november 1998, s. 16772) stanovuje:
„Osobitné ustanovenia týkajúce sa látok a prípravkov klasifikovaných ako karcinogény, mutagény alebo látky poškodzujúce reprodukciu.
a) Rozsah pôsobnosti:
Zakázané je uvádzanie na trh a dovoz týchto látok a prípravkov určených pre verejnosť:
–        látky klasifikované ako karcinogény kategórie 1 alebo 2 uvedené v prílohe 1 tohto výnosu,
–        látky klasifikované ako mutagény kategórie 1 alebo 2 uvedené v prílohe II tohto výnosu,
–        látky klasifikované ako poškodzujúce reprodukciu kategórie 1 alebo 2 uvedené v prílohe III tohto výnosu,
–        prípravky obsahujúce jednu alebo viac vyššie uvedených látok, ktoré sú karcinogénne a/alebo mutagénne, a/alebo poškodzujúce
reprodukciu v koncentrácii, ktorá dosahuje alebo je vyššia ako koncentrácia uvedená v prílohe I výnosu z 20. apríla 1994...,
alebo ako koncentrácia uvedená v tabuľke VI výnosu z 21. februára 1990... v prípadoch, ak výnos z 20. apríla 1994 nestanovuje
žiadnu hranicu koncentrácie...
Tento zákaz uvádzania na trh a dovozu sa netýka výrobkov pre verejnosť, ktoré sú určené na profesionálne použitie.
...
Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia týkajúce sa označovania nebezpečných látok a prípravkov, musí balenie vyššie uvedených
látok a prípravkov obsahovať viditeľné a neodstrániteľné vyhlásenie:
‚vyhradené pre profesionálnych užívateľov...‘.
b) Výnimka:
Zákaz uvádzania na trh a dovozu výrobkov pre verejnosť sa nevzťahuje na nasledujúce finálne výrobky, ktoré sú určené pre konečného
užívateľa:
...
5.      Umelecké maliarske farby.“

Konanie pred vnútroštátnym súdom a prejudiciálna otázka
Páni Dupuy a Rouvre, obžalovaní v konaní pred vnútroštátnym súdom, sú zodpovedným vedúcim (pán Dupuy) a správnym a finančným
riaditeľom (pán Rouvre) spoločnosti Colart International (ďalej len „COLART“) usadenej v Le Mans (Francúzsko).
Na základe vyšetrovania vykonaného 23. novembra 1999, 3., 29. a 30. marca 2000 a 19. apríla 2000 zistili splnomocnení zástupcovia
„directions départementales de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes“ (okresných riaditeľstiev
pre hospodársku súťaž, ochranu spotrebiteľa a potláčanie podvodnej činnosti) z riaditeľstiev v Nord, Oise a Sarthe (ďalej
len „DDCCRF“), že tri výrobky vyrábané spoločnosťou COLART pod názvami „Siccatif de Courtrai blanc“, „Siccatif de Courtrai
brun“ a „Huile Noire“ boli vyrábané a uvádzané na trh pre verejnosť napriek tomu, že podľa obsahu olova mali byť klasifikované
ako prípravky poškodzujúce reprodukciu.
DDCCRF sa domnieva, že tieto tri výrobky nemôžu byť za žiadnych okolností určené na predaj verejnosti a že by pri ich predaji
mali byť vyhradené výlučne pre profesionálov.
Obžalovaní v konaní pred vnútroštátnym súdom sú obvinení nielen z uvádzania týchto výrobkov na trh pre verejnosť, ale tiež
z podvedenia niektorých svojich zákazníkov, ktorého sa dopustili ponúkaním týchto výrobkov, hoci bolo zakázané ich uvádzanie
na trh, pričom tvrdili, že sa tento zákaz vzťahuje len na ich predaj širokej verejnosti formou samoobsluhy.
Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu vyplýva, že obžalovaní v konaní pred vnútroštátnym súdom nespochybňujú obsah olova v predmetných
prípravkoch alebo ich klasifikáciu ako prípravkov toxických z hľadiska reprodukcie, ale tvrdia, že trestné činy, z ktorých
sú obvinení, sa nestali, pretože je síce pravda, že predaj týchto výrobkov verejnosti formou samoobsluhy je zakázaný, článok 1
medzirezortného výnosu zo 7. augusta 1997 však zároveň stanovuje výnimku pre „umelecké maliarske farby“, ktoré môžu byť predávané
verejnosti pri rešpektovaní určitých obmedzení obchodovania, ktoré stanovuje Code de la santé publique (Kódex verejného zdravia).
Dodávajú, že táto výnimka stanovená výnosom je prebratím ustanovení príslušných európskych smerníc, predovšetkým prílohy I
k smernici 76/769, do vnútroštátneho práva.
Tvrdia, že na predmetné sikatívy sa vzťahuje výnimka pre „umelecké maliarske farby“ stanovená smernicou 76/769. Uvádzajú,
že tieto prípravky musia byť nevyhnutne vmiešané do týchto farieb pri ich používaní umelcami a z tohto dôvodu predstavujú
plnohodnotnú zložku, a nie prísadu, posudzovanú samostatne.
Štátne zastupiteľstvo nespochybňuje, že tieto sporné výrobky musia byť pri ich použití zmiešané s farbami, ale domnieva sa,
že príslušné ustanovenia musia byť vykladané doslovne, a že sikatívy nepatria do kategórie farieb, ale do kategórie prísad.
Za týchto okolností tribunal de grande instance du Mans rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu
otázku:
„Zakazujú ustanovenia práva Spoločenstva týkajúce sa obmedzení pri uvádzaní nebezpečných látok a prípravkov na trh, predovšetkým
ustanovenia smernice 76/769 a smernice 94/60... uvádzanie sikatív obsahujúcich olovené zložky, ktoré sú klasifikované ako
poškodzujúce reprodukciu, na trh na účely predaja verejnosti, alebo tieto ustanovenia dovoľujú, aby sa na tieto výrobky uplatnila
výnimka stanovená pre ‚umelecké maliarske farby‘?“

O prejudiciálnej otázke
Vo svojej otázke sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sikatívy obsahujúce olovené zložky, ktoré sú klasifikované ako poškodzujúce
reprodukciu, možno považovať za „umelecké maliarske farby“ patriace do oblasti pôsobnosti smernice 76/769 a v dôsledku toho
do pôsobnosti výnimky stanovenej pre tieto farby, ktorá ich vyníma zo zákazu predaja výrobkov poškodzujúcich reprodukciu širokej
verejnosti.

Pripomienky predložené Súdnemu dvoru
Na úvod Komisia poznamenáva, že pojem „umelecké maliarske farby“, na ktorý sa vzťahuje výnimka, je potrebné chápať tak, že
tento pojem zahŕňa prípravky používané umelcami, ktoré už majú základnú vlastnosť farby, predovšetkým kryciu schopnosť. Je
možné, že do týchto prípravkov musí byť neskôr niečo pridané samotným umelcom, pokiaľ tým nie sú dotknuté základné vlastnosti
farby. Z tohto dôvodu Komisia tvrdí, že „umelecké maliarske farby“ v zmysle bodu 31 prílohy I k smernici 76/769 sú prípravky,
ktoré už obsahujú pigmentové zložky, ktoré vytvárajú základnú vlastnosť farby.
Podľa Komisie sú sikatívy prípravky obsahujúce kovové zložky, ktoré sa pridávajú s cieľom, aby začali, urýchlili alebo zvýšili
absorpciu kyslíka vrstvou náteru, alebo aby odstránili podmienky, ktoré bránia tvrdnutiu. Prípravky na vysúšanie farieb sú
používané v zásade pri olejových farbách, v prípade ktorých skracujú čas schnutia zrýchlením procesu oxidácie oleja. Voľba
prípravku na vysúšanie farieb a jeho použitá koncentrácia sú dôležité pre správnu konzerváciu povrchu farby.
Podľa názoru Komisie sikatívy nezvyšujú kryciu schopnosť farby používanej umelcami a ani nie sú nimi pri maľovaní používané
systematicky. Môžu sa však zdať ako nevyhnutné pri použití určitých farieb, ktoré schnú veľmi pomaly.
S prihliadnutím na tieto pripomienky a v súlade so zásadou, že výnimka musí byť vykladaná doslovne, sa Komisia domnieva, že
sikatívy sú prísadami, s ktorými nemôže byť zaobchádzané rovnako ako s „umeleckými maliarskymi farbami,“ pokiaľ ide o výhodu
vyplývajúcu z výnimky stanovenej pre tieto výrobky, a že sú preto vyhradené pre profesionálov.
Francúzska vláda sa domnieva, že výnimka pre „umelecké maliarske farby“ podľa smernice 76/769 je odchýlkou, ktorá v súlade
s judikatúrou Súdneho dvora musí byť vykladaná doslovne. Takýto výklad vyžaduje tiež cieľ ochrany verejného zdravia sledovaný
predovšetkým smernicou 76/769. V prípade neexistencie dodatočných údajov v tejto smernici musí byť výnimka uplatňovaná výlučne
na „umelecké maliarske farby“ bez akejkoľvek možnosti rozširovať obsah tohto pojmu na výrobky, ktoré len umožňujú použitie
týchto farieb.

Odpoveď Súdneho dvora
Z bodu 31 prílohy I k smernici 76/769 vyplýva, že „látky, ktoré sa v prílohe I k smernici 67/548/EHS zaraďujú buď do kategórie
č. 1 látok poškodzujúcich reprodukciu alebo do kategórie č. 2 látok poškodzujúcich reprodukciu“ nesmú byť použité v látkach
a prípravkoch, ktoré sa uvádzajú na trh a predávajú širokej verejnosti v prípade, ak prekročia určité koncentrácie.
Tento bod tiež uvádza, spôsobom stanovenia výnimiek, že tento zákaz sa neuplatní na „umelecké maliarske farby“, na ktoré sa
vzťahuje smernica 88/379.
Ani táto smernica, ani smernica 1999/45, ktorá ju nahradila, však nedefinujú pojem „umelecké maliarske farby“.
Za týchto okolností je nevyhnutné určiť základnú charakteristiku, ktorá dáva látke alebo prípravku vlastnosť farby. Ako správne
poznamenáva Komisia, pojem „umelecké maliarske farby“ musí byť vykladaný tak, že sa vzťahuje na prípravky používané umelcami,
ktoré už majú základnú vlastnosť farby, predovšetkým kryciu schopnosť.
Sikatívy, ktoré neobsahujú žiadne farebné prvky, ani nemajú žiadne vlastnosti farby, a ktorých jediným účelom je urýchliť
proces oxidácie oleja, nemožno považovať za prípravky, ktoré sú svojou povahou „umeleckými maliarskymi farbami“ v zmysle bodu
31 prílohy I k smernici 76/769. Výnimka stanovená touto prílohou sa vzťahuje len na prípravky, ktoré už obsahujú pigmentové
zložky vytvárajúce základnú vlastnosť farby.
Ďalej je potrebné zdôrazniť, že výnimka je odchýlkou od všeobecného zákazu predaja výrobkov klasifikovaných ako „poškodzujúce
reprodukciu kategórie 1 alebo poškodzujúce reprodukciu kategórie 2“ širokej verejnosti.
Z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že s prihliadnutím na cieľ ochrany verejného zdravia sledovaný smernicou 76/769, musí
byť zákaz, stanovený touto smernicou, v súvislosti s výrobkami, ktoré sa zaraďujú „do kategórie č. 1 poškodzujúcich reprodukciu
alebo do kategórie č. 2 poškodzujúcich reprodukciu“ vykladaný extenzívne a výnimka stanovená pre „umelecké maliarske farby“
musí byť vykladaná reštriktívne (v tomto zmysle pozri rozsudok z 1. apríla 2004, Bellio F.lli, C‑286/02, zatiaľ neuverejnený
v Zbierke, bod 46).
V prípade neexistencie výslovnej zmienky o sikatívach v súvislosti s výnimkami stanovenými v bode 31 prílohy I k smernici
76/769 a v prípade neexistencie dodatočných údajov v tejto smernici musí byť výnimka uplatňovaná len na výrobky patriace pod
pojem „umelecké maliarske farby“ a nemôže byť rozširovaná na výrobky, ktoré nemajú vlastnosti farby alebo ktorých účelom je
len umožniť použitie farby.
Reštriktívny výklad pôsobnosti výnimky potvrdzuje tiež základný účel sledovaný smernicou 76/769 tak, ako je vysvetlený v jej
prvom odôvodnení. Keďže cieľom je chrániť verejnosť, predovšetkým osoby, ktoré používajú nebezpečné látky a prípravky, všeobecnou
zásadou, ktorá je základom pri preberaní smernice 76/769, je zákaz všetkých výrobkov, ktoré majú škodlivé účinky na zdravie,
pričom táto zásada pripúšťa určité výnimky výslovne upravené smernicou.
Za týchto okolností musí byť odpoveď na otázku vnútroštátneho súdu taká, že ustanovenia práva Spoločenstva týkajúce sa obmedzení
pri uvádzaní nebezpečných látok a prípravkov na trh, predovšetkým ustanovenia smernice 76/769, zakazujú uvádzanie sikatív
obsahujúcich olovené zložky, ktoré sú klasifikované ako poškodzujúce reprodukciu, na trh na účely predaja širokej verejnosti.

O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo
začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd.
Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov
konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:
Ustanovenia práva Spoločenstva týkajúce sa obmedzení pri uvádzaní nebezpečných látok a prípravkov na trh, predovšetkým ustanovenia
smernice Rady 76/769/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov
vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov, v znení zmenenom a doplnenom
smernicou Európskeho parlamentu a Rady 94/60/ES z 20. decembra 1994, zakazujú uvádzanie sikatív obsahujúcich olovené zložky,
ktoré sú klasifikované ako poškodzujúce reprodukciu, na trh na účely predaja širokej verejnosti.
Podpisy
*
Jazyk konania: francúzština.