CELEX: 61989CJ0042
Manglende gennemførelse af Rådets direktiv 80/778/EØF
sikring af kvaliteten af drikkevand

1 Ved staevning indgivet til Domstolens Justitskontor den 20 . februar 1989 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det statueres, at Kongeriget Belgien ikke har overholdt de forpligtelser, der paahviler det i henhold til EOEF-Traktaten, idet det ikke inden for den fastsatte frist har sat de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for at efterkomme bestemmelserne i Raadets direktiv 80/778/EOEF af 15 . juli 1980 om kvaliteten af drikkevand ( EFT L 229, s . 11 ), navnlig artiklerne 1, 2, 9, 18, 19 og 20 .
2 Baggrunden for den foreliggende sag er, at Kommissionen har konstateret, at arrêté royal af 27 . april 1984, hvorved direktivet blev gennemfoert i belgisk ret ( Moniteur belge 1984, s . 9860 ), ikke er i overensstemmelse med direktivets artikel 9, stk . 1, litra b ), og stk . 3, for saa vidt som der ifoelge anordningen tillades undtagelser fra direktivets bestemmelser paa betingelser, der er mindre vidtgaaende end dem, der er fastsat i direktivet ( anordningens artikel 5 ), og det bestemmes, at vand indvundet af privatpersoner til brug i deres husholdning, ikke er omfattet af dens anvendelsesomraade ( anordningens artikel 1 ). Kommissionen har endvidere konstateret, at det vand, byen Verviers forsynes med, ikke er i overensstemmelse med de krav, der er opstillet i direktivet, paa grund af vandets blyindhold .
3 Den 4 . august 1986 sendte Kommissionen i medfoer af Traktatens artikel 169, stk . 1, den belgiske regering en aabningsskrivelse, der omhandlede overtraedelsen af de bestemmelser i direktivet, som forbyder visse undtagelser, samt overtraedelsen i forbindelse med den utilstraekkelige kvalitet af vandet i Verviers . Den 15 . december 1987 sendte Kommissionen den belgiske regering en supplerende aabningsskrivelse, der vedroerte det forhold, at foranstaltningerne til gennemfoerelse af direktivet ikke omfattede vand indvundet af privatpersoner til brug i deres husholdning . Da Kommissionen fandt, at den belgiske regerings svar ikke gav den anledning til at frafalde sine klagepunkter, fremsatte den den 16 . maj 1988 en begrundet udtalelse, hvori den opfordrede den belgiske regering til at traeffe de noedvendige foranstaltninger til at rette sig efter udtalelsen inden for en frist paa 2 maaneder .
4 Den belgiske regering ansoegte foerst ved skrivelse af 17 . januar 1989 i medfoer af direktivets artikel 20 om en yderligere frist med hensyn til overholdelsen af bilag I til direktivet, for saa vidt angik vandet i Verviers . Den besvarede dernaest den begrundede udtalelse ved en skrivelse af 1 . marts 1989, hvori den for det foerste gjorde gaeldende, at forureningen af drikkevandet i de huse, som stadig har roersystemer af bly, skyldes surhedsgraden af det vand, der leveres til indbyggerne i Verviers, og at der ikke er fastsat nogen norm for vandets surhedsgrad i bilagene til direktivet . Regeringen anfoerte, at det vand, der leveres til Verviers, maa anses for at vaere i overensstemmelse med direktivets krav, for saa vidt som det i direktivets artikel 12 kun bestemmes, at der skal foretages kontrol paa det sted, hvor vandet stilles til raadighed for forbrugerne, det vil sige ved leveringen fra vandvaerket . Regeringen tilfoejede, at forureningen under alle omstaendigheder kun beroerer et ringe antal indbyggere ( 10 000 ).
5 Den belgiske regering gjorde for det andet gaeldende, at privates vandindvinding ikke er omfattet af direktivets anvendelsesomraade . Den paaberaabte sig i den forbindelse - foruden direktivets artikel 2, foerste led, og artikel 12, stk . 2 - de praktiske vanskeligheder, der er forbundet med at foere kontrol med enkeltpersoners vandindvinding, samt direktivets formaal, som ifoelge den anden betragtning er at forhindre ulige konkurrencevilkaar, hvoraf foelger, at direktivet kun gaelder for vand, der bringes i handelen .
6 Da Kommissionen ikke ansaa den belgiske regerings svar paa den begrundede udtalelse for fyldestgoerende, anlagde den naervaerende sag .
7 Vedroerende de faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
Klagepunkterne om, at den kongelige anordning af 27 . april 1984 ikke er i overensstemmelse med direktivets bestemmelser
8 Indledningsvis bemaerkes, at Belgiens Conseil d' Etat ved dom af 14 . december 1988 har annulleret den kongelige anordning af 27 . april 1984 med den begrundelse, at regionalstyrerne ikke havde deltaget i udarbejdelsen af anordningen, saaledes som det kraeves ifoelge artikel 6, stk . 4, i lov af 8 . august 1980 om institutionelle reformer ( Moniteur belge 1980, s . 9434 ).
9 Efter at naervaerende sag er anlagt, har de tre regioner truffet foranstaltninger til gennemfoerelse af direktivet . Da de foranstaltninger, der er truffet af den flamske region, er i overensstemmelse med direktivet, har Kommissionen frafaldet sin paastand paa dette punkt . Kommissionen har konstateret, at det samme ikke gaelder, for saa vidt angaar den kongelige anordning af 19 . juni 1989 for Bruxelles-regionen ( Moniteur belge 1989, s . 11895 ), idet vand indvundet af privatpersoner stadig er undtaget fra dens anvendelsesomraade, og for saa vidt angaar det vallonske regionalstyres anordning af 20 . juli 1989 ( Moniteur belge 1990, s . 3052 ), med hensyn til hvilken alle de klagepunkter, der er fremsat i forbindelse med den kongelige anordning af 27 . april 1984, opretholdes .
10 Artikel 5 i det vallonske regionalstyres anordning indeholder samme bestemmelser som artikel 5 i den naevnte kongelige anordning om undtagelsesordningen, og det vallonske regionalstyres anordning samt den kongelige anordning, der gaelder for Bruxelles-regionen, bestemmer, at vand indvundet af privatpersoner ikke er omfattet af deres anvendelsesomraade .
11 Under disse omstaendigheder har Kommissionen ikke aendret sagens genstand ved under proceduren at overfoere de klagepunkter, den havde fremsat med hensyn til den kongelige anordning af 27 . april 1984, paa de regionale retsforskrifter, som er traadt i stedet for anordningen .
12 Der maa derfor tages stilling til Kommissionens klagepunkter vedroerende de undtagelser, der er tilladt i henhold til disse retsforskrifter, sammenholdt med dem, der kan fastsaettes i henhold til direktivet, samt til udelukkelsen af privates vandindvinding fra retsforskrifternes anvendelsesomraade .
13 I den forbindelse har Kommissionen for det foerste gjort gaeldende, at den bemyndigelse, der i henhold til artikel 5 i det vallonske regionalstyres anordning er givet ministeren for de lokale myndigheder, anlaegsarbejder med offentlige tilskud og vandressourcer, til at tillade en overskridelse af de tilladte maksimale koncentrationer i tilfaelde af alvorlige haendelser eller situationer foraarsaget af usaedvanlige meteorologiske omstaendigheder, "saafremt der ikke derved opstaar en uacceptabel risiko for den offentlige sundhed, og saafremt fordeling via ledningsnettet ikke kan foregaa paa anden maade", er uforenelig med direktivets artikel 9, stk . 3 .
14 Den omhandlede anordning udelukker nemlig ikke - som det ellers udtrykkeligt kraeves i den naevnte direktivbestemmelse - undtagelser vedroerende toksiske eller mikrobiologiske faktorer . Dette klagepunkt, som i oevrigt ikke imoedegaas af den belgiske regering, boer herefter tages til foelge .
15 For det andet har Kommissionen gjort gaeldende, at den omstaendighed, at anvendelsesomraadet for de retsforskrifter, der gaelder i regionen Vallonien og Bruxelles-regionen, ikke omfatter privates indvinding af vand, er uforenelig med direktivets artikel 1, hvorefter direktivet gaelder for alt drikkevand uanset oprindelse .
16 I den forbindelse bemaerkes, at der i henhold til direktivets artikel 2 "ved drikkevand (( forstaas )) alle former for vand, der anvendes til dette formaal enten ubehandlet eller efter behandling uanset oprindelse
- hvad enten det drejer sig om vand, der leveres til drikkevandsformaal,
- eller om vand,
- der anvendes i en virksomhed, der fremstiller levnedsmidler, til fremstilling, behandling, konservering eller markedsfoering af produkter eller stoffer bestemt til konsum, og
- som paavirker det faerdige levnedsmiddels sundhedsmaessige egnethed ".
17 Det fremgaar af denne bestemmelse, at direktivet kun finder anvendelse paa vand, der leveres til drikkevandsformaal, og paa vand, der anvendes i levnedsmidler af en virksomhed, der fremstiller levnedsmidler, og at vand indvundet af private ikke er omfattet af direktivets anvendelsesomraade .
18 Denne fortolkning bestyrkes af artikel 12, stk . 2, hvorefter den i direktivet foreskrevne kontrol omfatter drikkevand og udfoeres paa det stadium, hvor vandet stilles til raadighed for brugeren . Heraf foelger, at kun vand, der leveres til drikkevandsformaal, er undergivet kontrol og dermed omfattet af direktivets bestemmelser .
19 Fortolkningen bestyrkes ligeledes af bilag II til direktivet . Dels praeciseres det i note 4 til bilagets afsnit A om de parametre, som skal tages i betragtning ved den periodiske kontrol, at disse "fastsaettes af de kompetente nationale myndigheder, idet alle de parametre, som kan have indflydelse paa kvaliteten af det vand til drikkevandsformaal, som leveres til forbrugeren, og som vil kunne goere det muligt at vurdere ionbalancen i analysens bestanddele, tages i betragtning ". Dels praeciseres det i bilagets afsnit A om den lejlighedsvise kontrol i saerlige eller akutte situationer, at "parametrene fastsaettes alt efter omstaendighederne af medlemsstaternes kompetente myndigheder, idet alle de parametre, som kan have en skadelig virkning paa kvaliteten af det vand til drikkevandsformaal, som leveres til forbrugeren, tages i betragtning ". Disse bestemmelser vedroerer altsaa kun vand, der leveres til forbrugerne, og ikke vand, der indvindes af private .
20 Heraf foelger, at klagepunktet om, at privates vandindvinding ikke er omfattet af gennemfoerelsesforanstaltningerne til direktivet for den vallonske region og Bruxelles-regionen, ikke kan tages til foelge .
Klagepunktet om, at drikkevandet i Verviers ikke er i overensstemmelse med de krav, der er opstillet i direktivet
21 Indledningsvis bemaerkes, at i modsaetning til, hvad den belgiske regering har anfoert i sit svar paa den begrundede udtalelse, er det drikkevand i Verviers, som kommer fra vandvaerket i Eupen, hvorfra en del af byen forsynes, indtil vandbehandingsanlaegget i Gileppe er faerdigopfoert, ikke i overensstemmelse med direktivets krav . Ifoelge bilag I, afsnit D, maales blyindholdet, for saa vidt angaar roersystemer af bly, paa grundlag af proever, der udtages af rindende vand, og hvis blyindholdet ofte eller i betydelig grad overstiger 100 mikrogram/l, skal der traeffes passende foranstaltninger for at mindske faren for blypaavirkning af brugeren . Det staar imidlertid fast, at det drikkevand i Verviers, der kommer fra vaerket i Eupen, overskrider dette parameter, og at der ikke er truffet passende foranstaltninger .
22 Den belgiske regering har for Domstolen gjort gaeldende, at de anlaegsarbejder i forbindelse med opfoerelsen af vandbehandlingsanlaegget, som er noedvendige, for at byen Verviers kan blive forsynet med vand, der er i overensstemmelse med direktivets krav, er meget bekostelige og komplicerede . Derfor kan direktivets krav foerst overholdes fra slutningen af 1990 . Paa baggrund heraf har regeringen den 17 . januar 1989 i medfoer af direktivets artikel 20 indgivet ansoegning om en yderligere frist med hensyn til overholdelsen af bilag I til direktivet .
23 I den forbindelse bemaerkes, at en ansoegning om en yderligere frist med hensyn til overholdelsen af bilag I, jfr . direktivets artikel 20, skal vaere fremsat inden for den frist, der i artikel 19 er fastsat for gennemfoerelse af direktivet . Efter fristens udloeb kan undtagelser kun tillades i tilfaelde af alvorlige haendelser og paa de betingelser, der er fastsat i direktivets artikel 10 . Den belgiske regerings ansoegning er imidlertid indgivet mere end fire aar efter fristens udloeb .
24 Endelig bemaerkes med hensyn til de vanskeligheder, der efter det af den belgiske regering anfoerte er forbundet med at sikre, at det vand, der leveres til byen Verviers, er i overensstemmelse med direktivets krav, at en medlemsstat ifoelge Domstolens praksis ikke kan paaberaabe sig praktiske eller administrative vanskeligheder til stoette for, at forpligtelser og frister, der er fastsat i faellesskabsdirektiver, ikke overholdes . Det samme gaelder finansielle vanskeligheder, som medlemsstaterne har pligt til at overvinde ved at traeffe passende foranstaltninger .
25 Heraf foelger, at der maa gives Kommissionen medhold i klagepunktet om, at drikkevandet i Verviers ikke er i overensstemmelse med de krav, der er opstillet i direktivet .
26 Det maa derfor fastslaas, at Kongeriget Belgien ikke har overholdt de forpligtelser, der paahviler det i henhold til Traktaten, idet det har accepteret, at den vallonske region tillader overskridelser af de tilladte maksimale koncentrationer, der er anfoert i bilag I til Raadets direktiv 80/778 af 15 . juli 1980 om kvaliteten af drikkevand, paa andre betingelser end dem, der er fastsat i direktivet, og idet det har accepteret, at der i Verviers leveres drikkevand, som ikke er i overensstemmelse med direktivets krav .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
27 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagsomkostningerne . Ifoelge samme artikels stk . 3, foerste afsnit, kan Domstolen dog ophaeve sagsomkostningerne helt eller delvis, hvis hver af parterne henholdsvis taber eller vinder paa et eller flere punkter, eller hvor der foreligger ganske saerlige grunde .
28 Da begge parter delvis har tabt sagen, boer sagens omkostninger ophaeves .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1 ) Kongeriget Belgien har ikke overholdt de forpligtelser, der paahviler det i henhold til Traktaten, idet det har accepteret, at den vallonske region tillader overskridelser af de tilladte maksimale koncentrationer, der er anfoert i bilag I til Raadets direktiv 80/778 af 15 . juli 1980 om kvaliteten af drikkevand, paa andre betingelser end dem, der er fastsat i direktivet, og idet det har accepteret, at der i Verviers leveres drikkevand, som ikke er i overensstemmelse med direktivets krav .
2 ) I oevrigt frifindes sagsoegte .
3 ) Hver part baerer sine omkostninger .