CELEX: 62008CJ0033
Zahăr
Regim temporar de restructurare a industriei zahărului
Articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 320/2006
Calculul cuantumului temporar pentru restructurare
Includerea părții de cotă care a făcut obiectul unei retrageri preventive
Principiile proporționalității și nediscriminării

Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare privește interpretarea și validitatea articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 320/2006 al Consiliului din 20 februarie 2006 de instituire a unui regim temporar de restructurare a industriei zahărului în Comunitatea Europeană și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 privind finanțarea politicii agricole comune (
JO L 58, p. 42
, Ediție specială, 03/vol. 70, p. 118).
Această cerere a fost formulată în cadrul unei acțiuni introduse de Agrana Zucker GmbH (denumită în continuare „Agrana Zucker”) împotriva unei decizii a Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft (Ministerul Federal al Agriculturii, Silviculturii, Mediului și Apelor) din 16 aprilie 2007 privind cuantumul temporar pentru restructurare (denumit în continuare „cuantumul temporar”) pentru exercițiul 2006/2007.
Cadrul juridic
În cadrul reformei organizării comune a piețelor în sectorul zahărului realizate în anul 2006, Consiliul Uniunii Europene a adoptat Regulamentul (CE) nr. 318/2006 din 20 februarie 2006 privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului (
JO L 58, p. 1
, Ediție specială, 03/vol. 70, p. 77), precum și Regulamentul nr. 320/2006 din aceeași zi de instituire a unui regim temporar de restructurare a industriei zahărului. Conform prevederilor articolului 44 din Regulamentul nr. 318/2006, Comisia Comunităților Europene a adoptat Regulamentul (CE) nr. 493/2006 din de stabilire a măsurilor tranzitorii în cadrul reformei organizării comune a pieței în sectorul zahărului și de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1265/2001 și (CE) nr. 314/2002 (
JO L 89, p. 11
, Ediție specială, 03/vol. 71, p. 94).
Regulamentul nr. 318/2006
Considerentul (22) al Regulamentului nr. 318/2006 prevede următoarele:
„Ar trebui prevăzute noi instrumente de piață care vor fi gestionate de Comisie. În primul rând, ar trebui să fie posibil ca, în cazul în care prețurile pieței ar scădea sub prețul de referință pentru zahărul alb, comercianții să beneficieze de un regim de depozitare privat, în condiții care vor fi stabilite de Comisie. În al doilea rând, pentru a menține echilibrul structural al pieței în sectorul zahărului la un nivel de preț apropiat de prețul de referință, Comisia ar trebui să poată decide retragerea unor cantități de zahăr de pe piață până la restabilirea echilibrului pieței.”
Articolul 19 din Regulamentul nr. 318/2006 are următorul cuprins:
„(1)   Pentru a menține echilibrul structural al pieței la un nivel de preț apropiat de prețul de referință, ținând seama de obligațiile Comunității care decurg din acordurile încheiate în temeiul articolului 300 din tratat, până la începutul anului de comercializare următor, se poate retrage de pe piață un procent, comun tuturor statelor membre, de zahăr căruia i se aplică o cotă […].
[…]
(2)   Procentul de retragere prevăzut la alineatul (1) este definit până la 31 octombrie din anul de comercializare în cauză, pe baza așteptărilor privind tendințele pieței pe durata anului de comercializare.
(3)   Fiecare întreprindere care dispune de o cotă depozitează, pe propria cheltuială, pe durata perioadei de retragere, cantitățile de zahăr care corespund aplicării procentului prevăzut la alineatul (1) la producția proprie căreia i se aplică o cotă pentru respectivul an de comercializare.
Cantitățile de zahăr retrase de pe piață în cursul anului de comercializare se consideră primele cantități produse în conformitate cu cotele pentru anul de comercializare următor. Cu toate acestea, luând în considerare așteptările de evoluție a pieței zahărului, se poate decide, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 39 alineatul (2), că, pentru anul de comercializare în curs și/sau anul următor, cantitatea totală sau parțială de zahăr […] retrasă de pe piață [este]:
—
zahăr excedentar […] [susceptibil] de a se transforma în zahăr industrial […]
sau
—
o producție căreia i se aplică niște cote temporare, din care o parte poate fi rezervată exportului în temeiul angajamentelor Comunității care decurg din acorduri încheiate în conformitate cu articolul 300 din tratat.
[…]”
Regulamentul nr. 320/2006
Regulamentul nr. 320/2006 enunță în considerentele (1), (2), (4) și (5) următoarele:
„(1)
[…] Pentru a alinia regimul comunitar de producție și comercializare a zahărului la cerințele internaționale și pentru a-i garanta competitivitatea pe viitor, este necesar să se inițieze un proces amplu de restructurare a sectorului în vederea unei reduceri semnificative a capacității de producție nerentabile în Comunitate. În acest scop, pentru a garanta realizarea unei noi organizări comune a piețelor zahărului cu o funcționare armonioasă, ar trebui mai întâi instituit un regim temporar, distinct și autonom, de restructurare a industriei zahărului în Comunitate […].
(2)
Ar trebui instituit un fond temporar de restructurare pentru a finanța măsurile de restructurare a industriei zahărului în Comunitate […].
[…]
(4)
Măsurile de restructurare prevăzute de prezentul regulament ar trebui finanțate prin perceperea unor cuantumuri temporare de la producătorii de zahăr, izoglucoză și sirop de inulină care vor beneficia, în final, de procesul de restructurare. Dat fiind faptul că aceste cuantumuri nu se încadrează în taxele cunoscute în mod tradițional în cadrul organizării comune a piețelor în sectorul zahărului, veniturile provenite din colectarea lor ar trebui considerate «venituri alocate» în sensul Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene […].
(5)
Ar trebui instituit un stimulent economic important, sub forma unui ajutor adecvat de restructurare, destinat întreprinderilor care au cea mai scăzută productivitate, astfel încât acestea să își abandoneze producția care face obiectul cotei. În acest sens, ar trebui instituit un ajutor de restructurare care să conducă la abandonarea producției de zahăr supusă cotei și la renunțarea la cotele în cauză […]. Ajutorul ar trebui să fie disponibil pe parcursul a patru ani de comercializare, astfel încât să se obțină o reducere a producției suficientă pentru a se ajunge la o situație de echilibru a pieței în Comunitate.”
Potrivit articolului 3 din Regulamentul nr. 320/2006, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2011/2006 al Consiliului din 19 decembrie 2006 (
JO L 384, p. 1
):
„(1)   Orice întreprindere producătoare de zahăr […] căreia i-a fost atribuită o cotă înainte de 1 iulie 2006 sau înainte de în cazul Bulgariei și al României, poate beneficia de un ajutor de restructurare pentru fiecare tonă din cota la care a renunțat, cu condiția ca, în decursul unuia dintre anii de comercializare următori: 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009 și 2009/2010, aceasta:
(a)
să renunțe la cota pe care a atribuit-o uneia sau mai multora dintre uzinele sale și să dezafecteze integral instalațiile de producție din uzinele în cauză
sau
(b)
să renunțe la cota pe care a atribuit-o uneia sau mai multora dintre uzinele sale, să dezafecteze parțial instalațiile de producție din uzinele în cauză și să nu utilizeze celelalte instalații de producție din uzinele în cauză pentru fabricarea de produse care intră sub incidența organizării comune a piețelor în sectorul zahărului
sau
(c)
să renunțe la o parte din cota pe care a atribuit-o uneia sau mai multora dintre uzinele sale și să nu utilizeze instalațiile de producție din uzinele în cauză pentru rafinarea zahărului brut.
[…]”
Articolul 11 din Regulamentul nr. 320/2006 prevede:
„(1)   Întreprinderile care dețin o cotă plătesc, pentru un an de comercializare și pentru o tonă de cotă, un cuantum temporar […].
Cotele eliminate de o întreprindere la începutul unui an de comercializare în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) nu fac obiectul plății cuantumului temporar […] pentru respectivul an de comercializare și nici pentru anii următori de comercializare.
(2)   Cuantumul temporar […] pentru zahăr […] este stabilit la:
—
126,40 EUR pe tonă de cotă pentru anul de comercializare 2006-2007;
—
173,8 EUR pe tonă de cotă pentru anul de comercializare 2007-2008;
—
113,3 EUR pe tonă de cotă pentru anul de comercializare 2008-2009.
[…]
(3)   Statele membre trebuie să plătească Comunității cuantumul temporar […] pe care urmează să îl perceapă în teritoriile lor respective.
[…]
(5)   Toate cuantumurile temporare […] destinate a fi plătite în conformitate cu alineatul (3) sunt atribuite de statul membru întreprinderilor stabilite pe teritoriul său în funcție de cota atribuită în cursul anului de comercializare respectiv.
[…]”
Regulamentul nr. 493/2006
Printre măsurile tranzitorii prevăzute de Regulamentul nr. 493/2006, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1542/2006 al Comisiei din 13 octombrie 2006 (
JO L 283, p. 24
, Ediție specială, 03/vol. 76, p. 64, denumit în continuare „Regulamentul nr. 493/2006”), figurează „retragerea preventivă”.
În această privință, considerentul (6) al Regulamentului nr. 493/2006 prevede următoarele:
„În vederea îmbunătățirii echilibrului pieței în cadrul Comunității fără a crea noi stocuri de zahăr în timpul anului de comercializare 2006/2007, ar trebui să fie prevăzută o măsură tranzitorie pentru reducerea producției eligibile sub cotele din anul respectiv de comercializare. Este necesar să fie stabilit un prag dincolo de care producția care nu depășește cotele fiecărei întreprinderi se consideră ca fiind retrasă în sensul articolului 19 din Regulamentul […] nr. 318/2006 sau, la cererea întreprinderii, ca producție care depășește cotele în sensul articolului 12 din regulamentul menționat anterior. Luând în considerare trecerea de la un regim la altul, este necesar ca acest prag să fie obținut printr-o combinare în părți egale a metodei prevăzute la articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 1260/2001 și cea prevăzută la articolul 19 din Regulamentul […] nr. 318/2006 și să se țină seama de eforturile deosebite cu care au fost de acord unele state membre în cadrul fondului de restructurare stabilit de Regulamentul […] nr. 320/2006 […]”
Articolul 3 din Regulamentul nr. 493/2006 stabilește, după cum urmează, dispozițiile tranzitorii privind retragerea preventivă:
„(1)   Pentru fiecare întreprindere, cantitatea din producția de zahăr […] din anul de comercializare 2006/2007 care este produsă corespunzător cotei atribuite în temeiul cotelor stabilite în anexa IV și care depășește pragul stabilit în conformitate cu alineatul (2) al prezentului articol se consideră retrasă în sensul articolului 19 din Regulamentul […] nr. 318/2006 sau, la cererea întreprinderii depusă înainte de31 ianuarie 2007, se consideră în totalitate sau în parte ca fiind produsă cu depășirea cotei, în sensul articolului 12 din regulamentul menționat anterior.
(2)   Pentru fiecare întreprindere, pragul menționat la alineatul (1) se stabilește înmulțind cota menționată la alineatul (1) cu suma următorilor coeficienți:
(a)
coeficientul stabilit, în anexa I, pentru statul membru în cauză;
(b)
coeficientul obținut prin împărțirea totalului cotelor la care s-a renunțat pentru anul de comercializare 2006/2007 în statul membru în cauză în temeiul articolului 3 din Regulamentul […] nr. 320/2006 la cota stabilită pentru acest stat membru în anexa IV la prezentul regulament. Comisia stabilește acest coeficient până la 15 octombrie 2006.
Cu toate acestea, atunci când suma coeficienților depășește 1,0000, pragul este egal cu cota menționată la alineatul (1).”
Acțiunea principală și întrebările preliminare
În anul 2006, societății Agrana Zucker i s-a atribuit de către autoritatea administrativă competentă o cotă de 405812,4 tone pentru producția de zahăr în cursul anilor de comercializare 2006/2007-2014/2015. Aceeași autoritate a stabilit, în aplicarea articolului 3 din Regulamentul nr. 493/2006, un prag al producției de 348565,56 tone pentru anul de comercializare 2006/2007, impunând astfel acestei societăți o retragere preventivă de 57246,84 tone.
Prin decizia Agrarmarkt Austria (organism lichidator) din 16 ianuarie 2007, s-a solicitat Agrana Zucker plata primei tranșe din cuantumul temporar pentru anul de comercializare 2006/2007, în valoare de 30776812,42 euro.
Criticând calcularea cuantumului temporar pe baza cotei care i-a fost atribuită și, așadar, prin includerea în această bază a 57246,84 tone de zahăr retrase, pe care aceasta nu le putea vinde drept cantitate de zahăr produsă corespunzător cotei, Agrana Zucker a introdus o acțiune împotriva deciziei Agrarmarkt Austria în fața Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft. Acesta din urmă a respins acțiunea respectivă prin decizia din 16 aprilie 2007 care face obiectul procedurii în fața instanței de trimitere.
Din decizia de trimitere reiese că Agrana Zucker susține în principal că luarea în considerare, în calculul cuantumului temporar, a cantității de zahăr care a făcut obiectul unei retrageri de pe piață încalcă principiul proporționalității și pe cel al nediscriminării, astfel cum a fost consacrat prin articolul 34 alineatul (2) CE.
În aceste condiții, Verwaltungsgerichtshof a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)
Articolul 11 din Regulamentul […] nr. 320/2006 […] trebuie interpretat în sensul că o cotă de zahăr care, în urma unei retrageri de pe piață cu titlu preventiv în temeiul articolului 3 din Regulamentul […] nr. 493/2006 […], nu poate să fie utilizată integral trebuie să fie avută în vedere la calculul cuantumului temporar […]?
2)
În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
Articolul 11 din Regulamentul […] nr. 320/2006 este compatibil cu dreptul primar și în special cu principiul nediscriminării care se deduce din articolul 34 CE și cu principiul încrederii legitime?”
Cu privire la întrebările preliminare
Cu privire la prima întrebare
Prin intermediul primei întrebări, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă articolul 11 din Regulamentul nr. 320/2006 trebuie interpretat în sensul că partea din cota de zahăr atribuită unei întreprinderi care a făcut obiectul unei retrageri preventive în aplicarea articolului 3 din Regulamentul nr. 493/2006 este inclusă în baza de calcul a cuantumului temporar.
Trebuie amintit că articolul 11 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul nr. 320/2006 prevede că întreprinderile care dețin o cotă plătesc, pentru un an de comercializare și pentru o tonă de cotă, un cuantum temporar.
Din cuprinsul acestei dispoziții rezultă că baza de calcul a cuantumului temporar datorat de o întreprindere se constituie din numărul total de tone de cotă de zahăr atribuită acesteia pentru anul de comercializare în cauză.
Singura scutire de plată a cuantumului temporar prevăzută de Regulamentul nr. 320/2006 este cea – prevăzută la articolul 11 alineatul (1) al doilea paragraf din regulamentul menționat – a cotelor eliminate de întreprindere în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) din același regulament. Este vorba despre cote la care renunță, în cursul unuia dintre anii de comercializare prevăzuți de această dispoziție, o întreprindere care dezafectează integral sau parțial instalațiile de producție din uzinele în cauză sau nu le utilizează și care poate beneficia, pe acest temei, de un ajutor de restructurare pentru fiecare tonă din cota la care a renunțat.
În această privință, trebuie să se observe, în primul rând, că renunțarea la o cotă prevăzută la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 320/2006 este, în cadrul reformei organizării comune a pieței zahărului, un instrument distinct de retragerea de pe piață în sensul articolului 19 din Regulamentul nr. 318/2006, precum și de retragerea preventivă în sensul articolului 3 din Regulamentul nr. 493/2006, a cărui natură și finalitate sunt diferite.
Astfel, după cum a arătat avocatul general la punctele 40-43 din concluzii, renunțarea de către întreprindere la o cotă, însoțită de dezafectarea sau de neutilizarea instalațiilor sale de producție, este definitivă. După cum reiese în special din considerentele (1) și (5) ale Regulamentului nr. 320/2006, aceasta constituie unul dintre mijloacele de restructurare a sectorului zahărului în vederea unei reduceri a capacității de producție nerentabile în Comunitate și face obiectul unui stimulent economic, sub forma unui ajutor de restructurare, destinat întreprinderilor care au cea mai scăzută productivitate, astfel încât acestea să își abandoneze producția supusă cotei.
În schimb, retragerea de pe piață decisă de Comisie este temporară. Cantitățile de zahăr respective sunt, potrivit articolului 19 alineatul (1) din Regulamentul nr. 318/2006, retrase de pe piață până la începutul anului de comercializare următor și pot fi stocate sau comercializate cu depășirea cotei. Astfel cum reiese din această dispoziție și din considerentul (22) al aceluiași regulament, acest instrument urmărește menținerea echilibrului structural al pieței la un nivel de preț apropiat de prețul de referință, ținând seama de angajamentele internaționale ale Comunității.
Acest lucru este valabil și în ceea ce privește retragerea preventivă prevăzută la articolul 3 din Regulamentul nr. 493/2006, care constituie, potrivit considerentului (6) al acestui regulament, o măsură tranzitorie în vederea îmbunătățirii echilibrului pieței în cadrul Comunității fără a crea noi stocuri de zahăr în timpul anului de comercializare 2006/2007.
În al doilea rând, întrucât renunțarea la o cotă, retragerea de pe piață și retragerea preventivă fac parte din aceeași serie de măsuri care urmărește reformarea organizării comune a piețelor în sectorul zahărului, rezultă că în mod intenționat legiuitorul comunitar nu a edictat, la articolul 11 din Regulamentul nr. 320/2006, o scutire de cuantumul temporar pentru cantitățile de zahăr retrase de pe piață, precum cea prevăzută de acesta pentru cotele la care s-a renunțat.
Având în vedere aceste considerații, trebuie să se răspundă la prima întrebare că articolul 11 din Regulamentul nr. 320/2006 trebuie interpretat în sensul că partea din cota de zahăr atribuită unei întreprinderi, care a făcut obiectul unei retrageri preventive în aplicarea articolului 3 din Regulamentul nr. 493/2006, este inclusă în baza de calcul a cuantumului temporar.
Cu privire la a doua întrebare
A doua întrebare privește validitatea articolului 11 din Regulamentul nr. 320/2006. Deși această întrebare menționează principiul respectării încrederii legitime, rezultă că observațiile prezentate în decizia de trimitere se referă numai la principiile proporționalității și nediscriminării. Trebuie, așadar, examinată validitatea articolului 11 menționat în raport cu aceste două principii.
Cu privire la validitatea articolului 11 din Regulamentul nr. 320/2006 în raport cu principiul proporționalității
Din decizia de trimitere reiese că reclamanta din acțiunea principală susține, în esență, că stabilirea cuantumului temporar datorat de o întreprindere în funcție de cota care i-a fost atribuită, incluzând partea de cotă care a făcut obiectul unei retrageri de pe piață, are ca efect suportarea de către aceasta a unor sarcini disproporționate, prețul net al zahărului produs supus cotei fiind astfel net inferior prețului de referință. În plus, întrucât partea de cotă retrasă de pe piață în cursul anului de comercializare 2006/2007 se reportează pe anul de comercializare următor, aceasta ar fi din nou integrată în calculul cuantumului temporar efectuat în anul următor.
Modul de stabilire a cuantumului temporar ar fi astfel contrar finalității reformei pieței zahărului, și anume consolidarea unităților comerciale apte să înfrunte concurența. În plus, acesta ar fi în contradicție cu principiul proporționalității, precum și cu considerentul (4) al Regulamentului nr. 320/2006, potrivit căruia măsurile de restructurare ar trebui finanțate prin perceperea unor cuantumuri temporare de la producătorii de zahăr care vor beneficia, în final, de procesul de restructurare.
Guvernul lituanian este de asemenea de părere că luarea în considerare, în baza de calcul a cuantumului temporar, a părții de cotă care a făcut obiectul unei retrageri de pe piață are ca efect impunerea unei sarcini financiare nejustificate, disproporționate și, prin urmare, a unei fiscalități nefondate întreprinderilor în cauză, împiedicându-le să profite de procesul de restructurare. Acesta consideră că raționamentul urmat în Hotărârea din 8 mai 2008, Zuckerfabrik Jülich și alții (C-5/06 și C-23/06-C-36/06, Rep., p. I-3231), poate fi adoptat și în prezenta cauză.
În această privință, trebuie amintit că principiul proporționalității, care se numără printre principiile generale ale dreptului comunitar, impune ca actele instituțiilor comunitare să nu depășească limitele a ceea ce este adecvat și necesar pentru realizarea obiectivelor legitime urmărite de reglementarea în cauză, fiind stabilit că, atunci când este posibilă alegerea dintre mai multe măsuri adecvate, trebuie să se recurgă la cea mai puțin constrângătoare și că inconvenientele cauzate nu trebuie să fie disproporționate în raport cu scopurile vizate (Hotărârea din 7 septembrie 2006, Spania/Consiliul, C-310/04, Rec., p. I-7285, punctul 97 și jurisprudența citată).
În ceea ce privește controlul jurisdicțional al condițiilor de punere în aplicare a unui astfel de principiu, având în vedere larga putere de apreciere de care dispune legiuitorul comunitar în materia politicii agricole comune, numai caracterul vădit inadecvat al unei măsuri adoptate în acest domeniu în raport cu obiectivul pe care instituția competentă urmărește să îl atingă poate afecta legalitatea unei astfel de măsuri (Hotărârea Spania/Consiliul, citată anterior, punctul 98 și jurisprudența citată).
Astfel, nu se pune problema dacă măsura adoptată de legiuitor era singura sau cea mai bună posibilă, ci dacă aceasta era în mod vădit neadecvată (Hotărârea Spania/Consiliul, citată anterior, punctul 99 și jurisprudența citată).
În speță, din considerentul (1) al Regulamentului nr. 320/2006 reiese că, pentru a alinia regimul comunitar de producție și comercializare a zahărului la cerințele internaționale și pentru a-i garanta competitivitatea pe viitor, Consiliul a considerat necesară inițierea unui proces amplu de restructurare a sectorului în vederea unei reduceri semnificative a capacității de producție nerentabile în Comunitate. În acest scop, Comunitatea a instituit, prin intermediul regulamentului menționat, un regim temporar, distinct și autonom de restructurare a industriei zahărului în Comunitate.
În cadrul acestui regim temporar, Regulamentul nr. 320/2006 a instituit, astfel cum se arată în considerentul (5) al acestuia, un stimulent economic, sub forma unui ajutor de restructurare, destinat întreprinderilor care au cea mai scăzută productivitate, astfel încât acestea să își abandoneze producția supusă cotei. În acest sens, regulamentul menționat prevede la articolul 3 un ajutor de restructurare disponibil pe parcursul a patru ani de comercializare, și anume 2006/2007-2009/2010, astfel încât să se obțină o reducere a producției suficientă pentru a se ajunge la o situație de echilibru a pieței în Comunitate.
Pentru a finanța măsurile de restructurare prevăzute de Regulamentul nr. 320/2006, Consiliul a instituit un fond de restructurare temporară și a decis, printre altele, astfel cum se enunță în considerentul (4) al regulamentului menționat, că finanțarea acestor măsuri ar trebui asigurată prin perceperea unor cuantumuri temporare de la producătorii de zahăr, de izoglucoză și de sirop de inulină care vor beneficia, în final, de procesul de restructurare. Veniturile provenite din colectarea lor sunt considerate „venituri alocate” în sensul Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (
JO L 248, p. 1
, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198).
Astfel, cuantumul temporar prevăzut la articolul 11 din regulament are ca obiect autofinanțarea, de către producători, a regimului temporar de restructurare a industriei zahărului în Comunitate, ceea ce implică un echilibru bugetar între cheltuielile suportate și veniturile încasate în cursul celor patru ani de comercializare în cauză.
Or, ca răspuns la o întrebare scrisă a Curții, Comisia a prezentat un tabel al veniturilor și cheltuielilor estimate ale fondului de restructurare temporară pentru perioada cuprinsă între anii 2007-2013, precum și bilanțul anului de comercializare 2006/2007. Reiese, pe de o parte, că veniturile și cheltuielile estimate se echilibrează pe o perioadă de trei ani, un excedent de venituri percepute în cursul anului 2006/2007 trebuind să servească la finanțarea cheltuielilor prevăzute pentru campaniile următoare, și, pe de altă parte, că cheltuielile constatate la sfârșitul acestei prime campanii au depășit în mod considerabil cheltuielile prevăzute.
Aceste date confirmă că stabilirea cuantumului temporar datorat de producătorul de zahăr în funcție de cota care i-a fost atribuită, și nu în funcție de cota pe care a putut să o comercializeze efectiv după retragerea de pe piață a unei părți a acestei cote, nu este vădit inadecvată pentru atingerea obiectivului Regulamentului nr. 320/2006, astfel cum este descris la punctul 34 din prezenta hotărâre.
În această privință, măsura în cauză se deosebește de cea în discuție în cauza în care s-a pronunțat Hotărârea Zuckerfabrik Jülich și alții, citată anterior, prin care Curtea a apreciat că modul de calcul al cotizațiilor examinate la punctele 57-60 din această hotărâre depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului Regulamentului (CE) nr. 1260/2001 al Consiliului din 19 iunie 2001 privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului (
JO L 178, p. 1
), care urmărea impunerea asupra producătorilor, integral, în mod echitabil și eficient, a sarcinilor la desfacerea excedentelor de producție comunitară, potrivit principiului autofinanțării.
Invers, eliminarea din baza de calcul a cuantumului temporar a părții de cotă care a făcut obiectul unei retrageri de pe piață pentru un an de comercializare dat ar rupe echilibrul bugetar, astfel cum a fost acesta planificat, dăunând totodată stabilității și previzibilității veniturilor. Prin urmare, o astfel de modalitate ar compromite autofinanțarea măsurilor de restructurare urmărită de legiuitorul comunitar și, prin urmare, funcționarea și obiectivul regimului temporar de restructurare a industriei zahărului instituit prin Regulamentul nr. 320/2006.
În plus, în ceea ce privește sarcinile pe care acest regim le impune întreprinderilor supuse plății acestora, trebuie subliniat caracterul temporar al regimului menționat, caracterul punctual al retragerii preventive, precum și beneficiul pe care aceste întreprinderi îl pot aștepta, pe de o parte, din renunțarea la cote, pe care legiuitorul comunitar a înțeles să o stimuleze, și, pe de altă parte, din susținerea prețului zahărului supus cotei, permisă de o retragere de pe piață și, în special, de retragerea preventivă. Acest beneficiu este de natură să compenseze inconvenientele ocazionate de regimul menționat, inclusiv faptul că acea cantitate de zahăr retrasă de pe piață în cursul unui an de comercializare mai este supusă cuantumului temporar aplicabil cotei atribuite pentru anul de comercializare următor dacă această cantitate este reportată pe anul de comercializare următor și nu este vândută pe piața mondială ca zahăr industrial sau cu depășirea cotei.
Din ansamblul expunerilor precedente rezultă că stabilirea cuantumului temporar în funcție de cota atribuită, inclusiv – dacă este cazul – partea de cotă care a făcut obiectul unei retrageri de pe piață, nu este vădit inadecvată pentru atingerea obiectivului urmărit și, prin urmare, nu poate fi considerată contrară principiului proporționalității.
Cu privire la validitatea articolului 11 din Regulamentul nr. 320/2006 în raport cu principiul nediscriminării
Din decizia de trimitere reiese că reclamanta din acțiunea principală susține că includerea în baza de calcul a cuantumului temporar a cantității de zahăr care a făcut obiectul unei retrageri preventive se opune principiului nediscriminării, astfel cum este consacrat la articolul 34 alineatul (2) CE. Reclamanta arată, în esență, că luarea în considerare a cantității de zahăr astfel retrase afectează în mod discriminatoriu, din cauza modului de calcul al pragului de producție prevăzut la articolul 3 din Regulamentul nr. 493/2006, întreprinderile din statele membre în care s-a renunțat la un număr scăzut de cote pentru anul de comercializare 2006/2007 în raport cu întreprinderile din statele membre care, dimpotrivă, au abandonat în mod definitiv un număr ridicat de cote pentru acest an de comercializare. Primele ar fi dezavantajate în raport cu cele din urmă, întrucât ar obține, pentru cantitatea de zahăr supusă cotei care le rămâne după retragerea preventivă, un preț net cu mult inferior celui obținut de acestea din urmă.
Guvernul lituanian observă de asemenea că un astfel de mod de stabilire a cuantumului temporar este de natură să genereze o inegalitate de tratament nejustificată între întreprinderile care nu s-au retras de pe piață, întrucât sarcina cuantumului temporar este repartizată diferit între producătorii de zahăr care se află într-o situație comparabilă, dar care sunt stabiliți în state membre diferite, în funcție de factori independenți de aceștia.
În această privință, trebuie amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante, articolul 34 alineatul (2) al doilea paragraf CE, care prevede interzicerea oricărei discriminări în cadrul politicii agricole comune, nu reprezintă decât expresia specifică a principiului general al egalității, care impune ca situații comparabile să nu fie tratate în mod diferit și ca situații diferite să nu fie tratate în același mod, cu excepția cazului în care un astfel de tratament este justificat în mod obiectiv (Hotărârea din 11 iulie 2006, Franz Egenberger, C-313/04, Rec., p. I-6331, punctul 33 și jurisprudența citată).
În speță, astfel cum reiese din considerentul (6) al Regulamentului nr. 493/2006, retragerea preventivă constituie, în cadrul măsurilor tranzitorii instituite prin regulamentul menționat în vederea asigurării tranziției în sectorul zahărului între regimul anterior Regulamentului nr. 318/2006 și cel stabilit prin acesta din urmă, o măsură tranzitorie pentru reducerea producției eligibile supuse cotei din anul de comercializare 2006/2007 în vederea îmbunătățirii echilibrului pieței în cadrul Comunității fără a crea noi stocuri de zahăr în timpul acestui an de comercializare. Pentru punerea sa în aplicare, articolul 3 din regulamentul menționat stabilește un prag dincolo de care producția supusă cotei a fiecărei întreprinderi se consideră ca fiind retrasă în sensul articolului 19 din Regulamentul nr. 318/2006.
Potrivit articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul nr. 493/2006, acest prag se stabilește înmulțind cota atribuită întreprinderii cu suma a doi coeficienți, dintre care al doilea depinde de totalul cotelor la care s-a renunțat, pentru anul de comercializare 2006/2007, în statul membru în cauză în temeiul articolului 3 din Regulamentul nr. 320/2006.
Rezultă că importanța retragerii preventive impuse întreprinderilor pentru acest an de comercializare variază în special în funcție de statul membru în care acestea sunt stabilite. Prin urmare, partea cuantumului temporar pe care întreprinderile îl achită, corespunzătoare părții din cota acestora care a făcut obiectul unei astfel de retrageri preventive, este de asemenea mai mult sau mai puțin importantă, după cum acestea sunt stabilite într-un stat membru sau în altul.
În această măsură, stabilirea cuantumului temporar, astfel cum este prevăzută la articolul 11 din Regulamentul nr. 320/2006, rezultă dintr-un tratament diferențiat al întreprinderilor care se află într-o situație eventual comparabilă, dar care sunt stabilite în state membre diferite.
Cu toate acestea, un astfel de tratament al întreprinderilor apare ca justificat din punct de vedere obiectiv. Astfel, întrucât repartizarea cotelor între întreprinderi și gestionarea acestora sunt în continuare asigurate de statele membre, renunțarea la cote este de asemenea organizată de fiecare dintre acestea și variază de la unul la altul. În acest context, astfel cum reiese din considerentul (6) al Regulamentului nr. 493/2006, aplicarea unui coeficient care variază în funcție de statul membru în cauză, astfel cum se prevede la articolul 3 alineatul (2) din regulamentul menționat, are drept finalitate luarea în considerare a eforturilor acceptate de statele membre pentru renunțarea definitivă la cote și, prin urmare, pentru a contribui la scăderea producției în aceeași proporție în toate statele membre în scopul atingerii unui echilibru de producție în întreaga Comunitate.
Rezultă că includerea în baza de calcul a cuantumului temporar a cantității de zahăr care a făcut obiectul unei retrageri preventive nu poate fi considerată contrară principiului nediscriminării.
Având în vedere ansamblul considerațiilor care precedă, trebuie să se răspundă la a doua întrebare că examinarea acesteia nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 11 din Regulamentul nr. 320/2006.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Întrucât, în privința părților din acțiunea principală, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera a doua) declară:

1)
Articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 320/2006 al Consiliului din 20 februarie 2006 de instituire a unui regim temporar de restructurare a industriei zahărului în Comunitatea Europeană și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 privind finanțarea politicii agricole comune trebuie interpretat în sensul că partea din cota de zahăr atribuită unei întreprinderi, care a făcut obiectul unei retrageri preventive în aplicarea articolului 3 din Regulamentul (CE) nr. 493/2006 al Comisiei din de stabilire a măsurilor tranzitorii în cadrul reformei organizării comune a pieței în sectorul zahărului și de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1265/2001 și (CE) nr. 314/2002, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1542/2006 al Comisiei din , este inclusă în baza de calcul a cuantumului temporar pentru restructurare.

2)
Examinarea celei de a doua întrebări nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 11 din Regulamentul nr. 320/2006.

Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: germana.