CELEX: 62003CJ0400
Gemensamma tulltaxan
Kombinerade nomenklaturen
Tulltaxenummer
Pennskrin för kulspetspennor

Tribunal d'instance du VIIe arrondissement de Paris har, genom beslut av den 21 augusti 2003 som inkom till domstolens kansli
den 26 september samma år, i enlighet med artikel 234 EG ställt en fråga angående huruvida de förklarande anmärkningarna till
undernumren 4202 12 11 och 4202 12 19 i Kombinerade nomenklaturen som återfinns i kommissionens meddelande med rubriken ”Förklarande
anmärkningar till Europeiska gemenskapernas Kombinerade nomenklatur” (EGT C 199, 2000, s. 1) överensstämmer med Kombinerade
nomenklaturen till Gemensamma tulltaxan i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe-
och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, s. 1; svensk specialutgåva, volym 11, område 13, s. 22),
i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 2263/2000 av den 13 oktober 2000 (EGT L 264, s. 1).
Denna fråga har uppkommit i en tvist mellan bolaget Waterman SA, vars rättigheter efter en fusion övertagits av bolaget Waterman
SAS (nedan kallat Waterman), och Directeur général des douanes et droits indirects angående tullklassificeringen av pennskrin
för kulspetspennor som importeras av Waterman till Europeiska unionen.
Tillämpliga bestämmelser
Den version av Kombinerade nomenklaturen (nedan kallad KN), som var tillämplig vid den aktuella tidpunkten, återfinns i bilaga
I till förordning nr 2263/2000. Del 2 i denna bilaga innefattar ett kapitel 42 med rubriken ”Lädervaror: sadelmakeriarbeten;
reseffekter, handväskor och liknande artiklar; varor av tarmar”.
I detta kapitel finns bland andra nummer 4202 som bland annat rör ”matsilveretuier och liknande artiklar, av läder, konstläder,
plast (i form av plattor, duk eller folier), textilvara, vulkanfiber eller papp eller helt eller till största delen belagda
med sådant material eller med papper”.
Undernummer 4202 92 19 rör de varor om avses i föregående punkt när dessa är varor ”[m]ed utsida av plast (i form av plattor,
duk eller folier) eller textilvara”. Vid tidpunkten för omständigheterna i målet var den konventionella tullsatsen för dessa
varor 9,7 procent.
Undernummer 4202 99 00 rör de varor som nämns ovan i punkt 4, när dessa inte är varor med utsida av läder, konstläder eller
lackläder, eller med utsida av plast (i form av plattor, duk eller folier) eller textilvara. Vid tidpunkten för omständigheterna
i målet var den konventionella tullsatsen för dessa varor 3,7 procent.
I den kompletterande anmärkningen 1 i kapitel 42 KN klargörs att ”[m]ed utsida i undernumren till nr 4202 avses det yttermaterial
hos artikeln som är synligt för blotta ögat, även om materialet utgör det yttersta lagret av ett kombinationsmaterial vilket
bildar artikelns utsida”.
Den förklarande anmärkningen till undernumren 4202 92 11–4202 92 19, som återfinns i kommissionens meddelande som nämns ovan
i punkt 1, hänvisar till de förklarande anmärkningarna till undernumren 4202 12 11 och 4202 12 19 (nedan kallade de berörda
förklarande anmärkningarna), vilka innehåller följande upplysningar vad gäller uttrycket ”av plast (i form av plattor, duk
eller folier)”:
”Om en produkts utsida består av ett kombinationsmaterial där det yttersta skiktet som är synligt för blotta ögat är av plast
(i form av plattor, duk eller folier) t.ex. textilvävnad i förening med plast (i form av plattor, duk eller folier) är det
oväsentligt ur klassificeringssynpunkt huruvida plastskiktet har tillverkats för sig innan framställningen av kombinationsmaterialet
eller om plastskiktet har applicerats genom överdragning eller beläggning av ett material (t.ex. textilvävnad) förutsatt att
ytskiktet som är synligt för blotta ögat ger samma synintryck som ett påfört skikt av plast (i form av plattor, duk eller
folier).”
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågan
Den 11 april 2001 begärde Waterman en bindande tulltaxeupplysning av de franska tullmyndigheterna angående klassificeringen
av ett pennskrin för kulspetspennor, nämligen skrinet ”Man Bille Coverlux” som i ansökan beskrivs som följer:
”Stomme (botten och lock) i plast.
Gångjärn av stålfjäder.
Satängklädd insida.
Skumgummistoppning i locket.
Skrinets utsida är omklätt med Coverlux.
…
Ytterfodral i neutral kartong.”
Waterman begärde i sin ansökan att varan skulle klassificeras enligt undernummer 4202 99 00.
Den 28 juni 2001 lämnade den franska tullmyndigheten en bindande tulltaxeupplysning med nummer FR-E4-2001-001470, i vilken
varan i fråga klassificerades enligt undernummer 4202 92 19. Med stöd av två analyser utförda av Laboratoire interrégional
des douanes de Paris, påpekade den franska tullmyndigheten att skrinet i fråga har en utsida av plast (i form av plattor,
duk eller folier) med en medeltjocklek på 0,12 millimeter. Till stöd för den bindande tulltaxeupplysningen åberopade tullmyndigheten
bland annat de berörda förklarande anmärkningarna.
Waterman väckte den 11 september 2001 talan mot Directeur général des douanes et droits indirects vid Tribunal d’instance
du VIIe arrondissement de Paris, i syfte att få den bindande tulltaxeupplysningen ogiltigförklarad och för att få fastställt
att den berörda varan skall klassificeras enligt undernummer 4202 99 00.
Nämnda instans bad, genom beslut av den 5 februari 2002, att Commission de conciliation et d'expertise douanière (tvistlösnings-
och expertorgan i tullfrågor) skulle bestämma och beskriva sammansättningen och tillverkningsmetoden för den nämnda varans
utsida. Detta organ fastslog, i ett yttrande av den 22 maj 2002, att ”pennskrinens utsida består av akrylpolymerer blandat
med färgpigment och att denna blandning i halvflytande form har strukits på med roller innan pennskrinen formgivits”.
Ställd inför frågan huruvida material med en sådan sammansättning och som åstadkoms på detta sätt omfattas av undernummer
4202 92 19, vilket den franska tullmyndigheten hävdar med stöd av de berörda förklarande anmärkningarna, beslutade Tribunal
d’instance du VIIe arrondissement de Paris att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfråga till domstolen:
”Strider den förklarande anmärkningen till nummer 42 02 12 11 och 42 02 12 19 i Kombinerade nomenklaturen, i vilken anges
att ’[o]m en produkts utsida består av ett kombinationsmaterial där det yttersta skiktet som är synligt för blotta ögat är
av plast (i form av plattor, duk eller folier) t.ex. textilvävnad i förening med plast (i form av plattor, duk eller folier)
är det oväsentligt ur klassificeringssynpunkt huruvida plastskiktet har tillverkats för sig innan framställningen av kombinationsmaterialet
eller om plastskiktet har applicerats genom överdragning eller beläggning av ett material (t.ex. textilvävnad) förutsatt att
ytskiktet som är synligt för blotta ögat ger samma synintryck som ett påfört skikt av plast (i form av plattor, duk eller
folier)’, mot tulltaxan?”
Tolkningsfrågan
Domstolen konstaterar inledningsvis att den fråga som ställts inte avser tolkningen av undernumren 4202 92 19 och 4202 99
00 KN som åberopats såväl av den franska tullmyndigheten som av Waterman, för att tullklassificera pennskrinen för kulspetspennor
som importeras av den senare till Europeiska unionen, utan giltigheten av de berörda förklarande anmärkningarna som är tillämpliga
på undernummer 4202 92 11–4202 92 19 KN.
I detta hänseende skall det erinras om att de förklarande anmärkningarna till KN utgör giltiga hjälpmedel vid tolkningen av
denna förutsatt att deras innehåll överensstämmer med bestämmelserna i Gemensamma tulltaxan och inte ändrar deras räckvidd
(se dom av den 11 juli 1980 i mål 798/79, Chem-Tec, REG 1980, s. 2639, punkterna 11 och 12).
I förevarande fall klargörs i de berörda förklarande anmärkningarna att, för det fall att en produkts utsida består av ett
kombinationsmaterial där det skikt som är synligt för blotta ögat är av plast (i form av plattor, duk eller folier) är det
oväsentligt ur klassificeringssynpunkt huruvida plastskiktet har tillverkats före framställningen av kombinationsmaterialet,
som det utgör det synliga ytskiktet på, eller huruvida plastskiktet har applicerats genom överdragning eller beläggning av
ett material (till exempel textilvävnad) förutsatt att den sistnämnda tillverkningsmetoden leder till ett resultat som ger
samma synintryck som det som uppnås genom den förstnämnda tillverkningsmetoden.
I dessa anmärkningar jämställs följaktligen, vid tolkningen av uttrycket ”[a]v plast (i form av plattor, duk eller folier)”
i den mening som avses i KN, ett plastskikt som applicerats genom överdragning eller beläggning av ett material, med plast
(i form av plattor, duk eller folier) som tillverkats för sig innan det applicerats på artikeln, förutsatt att de till utseendet
liknar varandra. I de nämnda anmärkningarna jämställs, under denna förutsättning, två metoder som gör det möjligt att åstadkomma
en utsida av plast för de varor som omfattas av nummer 4202 KN, nämligen den metod där plast (i form av plattor, duk eller
folier) som förtillverkats påförs artikeln, och den metod där ett material (exempelvis textil) överdras eller beläggs med
plast.
Med beaktande av den rättspraxis som domstolen har erinrat om ovan i punkt 16, bör det prövas huruvida de berörda förklarande
anmärkningarna överensstämmer med de tulltaxenummer och undernummer som är i fråga, med anmärkningarna till dessa, samt med
den regel som nämns i punkt 6 i de allmänna bestämmelserna för tolkning av KN som återfinns i del 1, avsnitt I KN och med
vilken, enligt Waterman, nämnda förklarande anmärkningar är oförenliga.
I dessa tulltaxenummer och undernummer, nämligen nummer 4202 och undernummer 4202 92 11–4202 92 19 i KN, preciseras inte närmare
vad som skall förstås med ”plast (i form av plattor, duk eller folier)”.
Waterman har i sitt skriftliga yttrande hävdat att orden ”plattor, duk eller folier” respektive skikt används i de berörda
förklarande anmärkningarna utan åtskillnad, medan det senare ordet inte förekommer i de nummer eller undernummer som berörs
och inte utgör en synonym till de första orden enligt gängse språkbruk. Detta faktum gör det inte möjligt att anse att dessa
anmärkningar är oförenliga med nämnda nummer och undernummer eller med den regel som nämns i punkt 6 i de allmänna bestämmelserna
för tolkning av KN, enligt vilken klassificeringen av varor skall bestämmas med ledning av undernumrens lydelse.
Ordet skikt används i de berörda förklarande anmärkningarna i själva verket för att beskriva resultatet av en teknisk tillverkningsmetod.
Detta resultat måste vara ”av plast” och jämställs enligt de nämnda anmärkningarna med plast (i form av plattor, duk eller
folier) i den mening som avses i undernummer 4202 92 11–4202 92 19 KN, endast om det ger samma synintryck som ett sådant plastmaterial.
Som den franska regeringen har påpekat är det viktigt att påpeka att ordet skikt[*] också används i den kompletterande anmärkningen
1 till kapitel 42 i Kombinerade nomenklaturen (se ovan punkt 7), vilken bland annat rör varor med en utsida av plast (i form
av plattor, duk eller folier) som avses i undernummer 4202 92 11–4202 92 19 KN, för att förtydliga begreppet utsida i bland
annat den mening som avses i dessa undernummer. [I den svenska versionen av den anmärkningen används ordet lager. Övers.anm.]
Vad gäller de anmärkningar som är tillämpliga på de berörda numren och undernumren, skall det uppges att avdelning VIII KN,
av vilken kapitel 42 utgör en del, inte innehåller några anmärkningar. När det gäller kapitel 42, innehåller detta tre anmärkningar
och en kompletterande anmärkning.
Anmärkningarna 1 och 2 utesluter ett antal varor från kapitel 42 respektive från nummer 4202 KN, medan anmärkning 3 rör nummer
4203. Ingen av dessa anmärkningar är därför relevant för att bedöma giltigheten av de berörda förklarande anmärkningarna.
I den kompletterande anmärkningen 1 som återges ovan i punkt 7, förtydligas att enligt de undernummer som omfattas av nummer
4202 KN, skall en varas utsida hänföras till en av de olika typerna av yttermaterial som avses i dessa undernummer med beaktande
av det material som är synligt för blotta ögat även om detta material endast utgör det yttersta lagret av ett kombinationsmaterial
vilket bildar artikelns utsida.
De berörda förklarande anmärkningarna utgör en förlängning av denna kompletterande anmärkning, och förtydligar att i ett av
de fall som täcks av den senare, nämligen då det yttersta skiktet som är synligt för blotta ögat består av plast (i form av
plattor, duk eller folier), är metoden för att uppnå detta ytskikt oväsentlig ur klassificeringssynpunkt.
När det gäller anmärkning 10 i kapitel 39 KN vilken åberopats av Waterman, är denna inte relevant för bedömningen av giltigheten
av de berörda förklarande anmärkningarna, eftersom dessa rör de undernummer som omfattas av kapitel 42. Denna anmärkning innehåller
inte heller någon definition av plast (i form av plattor, duk eller folier), med vilken nämnda förklarande anmärkningar skulle
kunna stå i strid.
Det skall även understrykas att de berörda förklarande anmärkningarna, genom att jämställa två tekniska metoder som gör det
möjligt att åstadkomma en identisk produkt, nämligen en utsida av plast, är förenlig med rättspraxis, enligt vilken det avgörande
kriteriet för tullklassificering skall vara den berörda varans objektiva kännetecken och egenskaper såsom de definieras i
rubriken till numret i Gemensamma tulltaxan och i anmärkningarna till de avdelningar eller kapitel som berörs (dom av den
10 oktober 1985 i mål 200/84, Daiber, REG 1985, s. 3363, punkt 13, av den 19 maj 1994 i mål C-11/93, Siemens Nixdorf, REG 1994,
s. I‑945, punkt 11, och av den 19 oktober 2000 i mål C-339/98, Peacock, REG 2000, s. I-8947, punkt 9).
I detta hänseende är det viktigt att understryka att det, i motsats till Watermans ståndpunkt i det skriftliga yttrandet,
inte finns någonting i de berörda förklarande anmärkningarna som tyder på att kommissionen i dessa anmärkningar jämställer
ett målat skikt med ett skikt av plast (i form av plattor, duk eller folier), vilket Waterman för övrigt medgivit vid förhandlingen.
I motsats till vad Waterman hävdat, skall dessutom villkoret att det skall vara fråga om samma synintryck, som uttrycks i
de berörda förklarande anmärkningarna, inte förstås så att kommissionen värderar utseendekriteriet högre än den rättspraxis
som nämnts ovan i punkt 29. Tillämpningen av detta villkor förutsätter nämligen att den produkt som är resultatet av överdragningen
eller beläggningen är ett plastskikt.
Av det ovan anförda följer att den hänskjutande domstolens fråga skall besvaras på så sätt att det vid prövningen av den inte
har framkommit någon omständighet som kan påverka giltigheten av de berörda förklarande anmärkningarna.
Rättegångskostnader
De kostnader som har förorsakats den franska regeringen och kommissionen, vilka har inkommit med yttranden till domstolen,
är inte ersättningsgilla. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett
led i beredningen av samma mål, ankommer det på den hänskjutande domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.
På dessa grunder beslutar
(fjärde avdelningen)
– angående de frågor som genom beslut av den 21 augusti 2003 har ställts av Tribunal d’instance du VIIe arrondissement de
Paris – följande dom:
Vid prövningen av frågan har det inte framkommit några omständigheter som kan påverka giltigheten av de förklarande anmärkningarna
till undernummer 4202 12 11 och 4202 12 19 i Kombinerade nomenklaturen som återfinns i kommissionens meddelande med rubriken
”Förklarande anmärkningar till Europeiska gemenskapernas Kombinerade nomenklatur”.
Cunha Rodrigues
Puissochet
Lenaerts
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 8 juli 2004.
R. Grass
J.N. Cunha Rodrigues
Justitiesekreterare
Ordförande på fjärde avdelningen
–
Rättegångsspråk: franska.