CELEX: 62007TJ0300
Contracte de achiziții publice de servicii
Procedură comunitară de cerere de ofertă
Prestare de servicii informatice referitoare la gestiunea și la întreținerea unui portal internet
Respingerea ofertei prezentate de un ofertant
Criterii de atribuire
Obligația de motivare
Eroare vădită de apreciere
Egalitate de tratament
Transparență

Cadrul juridic
1.
Regulamentul financiar și normele de aplicare
Procedura de atribuire a contractelor de achiziții publice de servicii ale Comisiei Europene este reglementată de dispozițiile
titlului V din partea întâi a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul
financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198, denumit
în continuare „Regulamentul financiar”), precum și de dispozițiile Regulamentului (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei
din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului financiar (JO L 357, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 4,
p. 3, denumit în continuare „normele de aplicare”).
Articolul 89 alineatul (1) din Regulamentul financiar prevede:
„Toate contractele de achiziții publice finanțate integral sau parțial din buget respectă principiile transparenței, proporționalității,
tratamentului egal și nediscriminării.”
Articolul 97 din Regulamentul financiar prevede următoarele:
„(1) Criteriile de selecție pentru evaluarea capacității candidaților sau ofertanților și criteriile de atribuire pentru evaluarea
conținutului ofertelor se definesc în prealabil și se precizează în invitația la licitație.
(2) Contractele pot fi atribuite prin procedura de adjudecare automată sau prin procedura ofertei celei mai avantajoase din
punct de vedere economic.”
Articolul 100 din Regulamentul financiar prevede:
„(1) Ordonatorul de credite decide cu privire la candidatul sau ofertantul căruia i se atribuie contractul, în conformitate
cu criteriile de selecție și de atribuire stabilite în prealabil în documentația privind invitația la licitație și în normele
de achiziționare.
(2) Autoritatea contractantă notifică tuturor candidaților sau ofertanților ale căror candidaturi sau oferte au fost respinse
motivele pe care s‑a întemeiat această decizie și comunică tuturor ofertanților ale căror oferte sunt admisibile și care au
depus o cerere scrisă caracteristicile și avantajele relative ale ofertei reținute, precum și numele ofertantului căruia îi
este atribuit contractul.
Cu toate acestea, se impune a nu divulga anumite detalii în cazul în care dezvăluirea acestora ar împiedica aplicarea legii,
ar fi contrară interesului public sau ar dăuna intereselor legitime de afaceri ale întreprinderilor publice sau private sau
ar putea denatura concurența loială între întreprinderi.”
Articolul 130 alineatul (3) din normele de aplicare prevede:
„Caietul de sarcini precizează cel puțin:
(a)      specifică criteriile de eliminare și de selecție aplicabile contractului, cu excepția cazului unei proceduri restrânse, inclusiv
după un dialog competitiv, sau al unei proceduri negociate, cu publicarea prealabilă a unei notificări, prevăzute la articolul
127; în aceste cazuri, criteriile în cauză apar numai în notificarea de contractare sau în invitația de manifestare a interesului;
(b)      precizează criteriile de atribuire și ponderea acestora sau, după caz, ordinea descrescătoare a importanței, în cazul în care
acestea nu sunt precizate în notificarea de contractare;
[…]”
Articolul 135 alineatul (1) din normele de aplicare prevede:
„Autoritățile contractante stabilesc criterii de selecție clare și nediscriminatorii.”
În temeiul articolului 138 din normele de aplicare:
„(1) Contractele se adjudecă în unul dintre următoarele două moduri:
(a)      prin procedura de adjudecare automată, caz în care contractul se adjudecă ofertei care, fiind în ordine și îndeplinind condițiile
stabilite, prezintă cel mai mic preț;
(b)      prin procedura ofertei celei mai avantajoase din punct de vedere tehnico‑economic.
(2) Oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere tehnico‑economic este cea cu cel mai bun raport calitate‑preț, ținând seama
de criterii justificate de obiectul contractului, precum prețul oferit, meritul tehnic, caracteristici estetice și funcționale,
caracteristici de mediu, costuri de funcționare, rentabilitate, termene de finalizare sau de livrare, servicii postvânzare
și asistența tehnică.
(3) Autoritatea contractantă precizează, în notificarea de contractare sau în caietul de sarcini, ponderea aplicată fiecărui
criteriu pentru determinarea ofertei celei mai avantajoase din punct de vedere tehnico‑economic [...]”
Articolul 149 alineatele (2) și (3) din normele de aplicare prevede:
„(2)      Autoritatea contractantă comunică, în termen de maximum cincisprezece zile calendaristice de la primirea unei solicitări scrise,
informațiile prevăzute la articolul 100 alineatul (2) din Regulamentul financiar.
(3)      În cazul contractelor atribuite de instituțiile comunitare în contul propriu, în conformitate cu articolul 105 din Regulamentul
financiar, autoritatea contractantă îi informează pe toți ofertanții sau candidații necâștigători, în mod simultan și individual,
cât mai curând posibil după decizia de atribuire și cel târziu în cursul săptămânii următoare, prin poștă și fax sau e‑mail,
cu privire la neacceptarea cererii sau ofertei lor; în fiecare caz se specifică motivele pentru care oferta sau cererea nu
a fost acceptată.
În același timp cu informarea candidaților sau ofertanților necâștigători cu privire la neacceptarea ofertelor sau cererilor
lor, autoritatea contractantă informează și ofertantul câștigător cu privire la decizia de atribuire, precizând că decizia
comunicată nu constituie un angajament din partea autorității contractante.
Ofertanții sau candidații necâștigători pot solicita în scris, prin poștă, fax sau e‑mail, informații suplimentare cu privire
la motivele respingerii, iar toți ofertanții care au prezentat o ofertă admisibilă pot obține informații despre caracteristicile
și avantajele relative ale ofertei acceptate și numele ofertantului câștigător, fără a aduce atingere dispozițiilor articolului
100 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul financiar. Autoritatea contractantă răspunde în termen de cel mult cincisprezece
zile calendaristice de la data primirii solicitării.
[…]”
2.
Notificarea de contractare și caietul de sarcini
În notificarea de contractare și în caietul de sarcini se face precizarea potrivit căreia contractele‑cadru vor fi atribuite
pentru fiecare lot unui singur operator, a cărui ofertă este cea mai avantajoasă din punct de vedere tehnico‑economic, apreciată
în funcție de criteriile specificate în caietul de sarcini. În notificarea de contractare se precizează că durata inițială
a contractului‑cadru este de doi ani, putând fi reînnoită o singură dată, și că valoarea totală estimată a achizițiilor pentru
întreaga durată a contractului‑cadru (durată maximă de patru ani) se ridică la 6 500 000 de euro.
Caietul de sarcini prevede o procedură care cuprinde patru etape. În prima etapă sunt aplicate criterii de eliminare (punctul
3.1 din caietul de sarcini). În a doua etapă sunt aplicate criterii de selecție (punctul 3.2 din caietul de sarcini) în vederea
examinării capacității financiare și economice, tehnice și profesionale a ofertantului: pe de o parte, capacitatea financiară
și economică, pentru toate loturile (întemeiată pe auditurile financiare ale ofertanților privind ultimii trei ani și pe „turnover”‑ul
pentru serviciile a căror valoare a fost egală sau mai mare de 180 000 de euro) și, pe de altă parte, capacitatea tehnică
și profesională, analizată distinct pentru fiecare dintre cele trei loturi care alcătuiesc cererea de ofertă (condițiile fiind,
în special: să dispună de o echipă de profesioniști suficientă și calificată, să aibă minimum trei ani de experiență în domeniul
serviciilor de traducere, al publicării și al creării de site‑uri internet, să fi furnizat servicii în domeniul avut în vedere
cel puțin în trei situații și pentru cel puțin trei clienți diferiți în cursul ultimilor cinci ani, în cadrul a cel puțin
un proiect de dimensiuni internaționale). În a treia etapă sunt aplicate criterii de atribuire (examinarea conținutului ofertei)
(punctul 3.3 din caietul de sarcini).
Caietul de sarcini prevede, în ceea ce privește evaluarea tehnică, patru criterii de atribuire pentru fiecare dintre loturi.
Criteriile pentru loturile nr. 1 și nr. 2 sunt în mod sensibil similare și prevăd următoarele:
–        criterii calitative de atribuire referitoare la lotul nr. 1, numărul total de puncte fiind 100:
–        criteriul nr. 1: buna înțelegere a muncii care trebuie efectuată și pertinența metodologiei propuse pentru executarea sarcinilor
(30 de puncte);
–        criteriul nr. 2: calitatea și exhaustivitatea proiectului de PMQP (Gestiunea proiectului și planul de calitate, denumite în
continuare „PMQP”) (10 puncte);
–        criteriul nr. 3: calitatea planificării propuse pentru proiect și a repartizării propuse a resurselor în scopul executării
tuturor sarcinilor din scenariul 1 (30 de puncte);
–        criteriul nr. 4: calitatea planificării propuse pentru proiect și a repartizării propuse a resurselor în scopul executării
tuturor sarcinilor din scenariul 2 (30 de puncte);
–        criterii calitative de atribuire referitoare la lotul nr. 2, numărul total de puncte fiind 100:
–        criteriul nr. 1: buna înțelegere a muncii care trebuie efectuată și pertinența metodologiei propuse pentru executarea sarcinilor
(30 de puncte);
–        criteriul nr. 2: calitatea și exhaustivitatea proiectului de PMQR (10 puncte);
–        criteriul nr. 3: calitatea planificării propuse pentru proiect și a repartizării propuse a resurselor în scopul executării
tuturor sarcinilor din scenariul 1 (30 de puncte);
–        criteriul nr. 4: calitatea planificării propuse pentru proiect și a repartizării propuse a resurselor în scopul executării
tuturor sarcinilor din scenariul 2 (30 de puncte).
În caietul de sarcini se precizează că ofertanții care nu obțin 70 % din totalul maxim de puncte atribuite sau cel puțin 50 %
pentru unul dintre criterii sunt excluși în mod automat de la restul procedurii de atribuire.
Caietul de sarcini prevede în continuare o evaluare financiară, întemeiată pe prețurile indicate în oferte și efectuată conform
formularului de la punctul 5.5 din caietul de sarcini.
În a patra etapă, contractul este atribuit, pentru fiecare lot, celei mai bune oferte din punct de vedere „calitate‑preț”,
apreciată pe baza raportului dintre punctele obținute pentru fiecare lot și prețul propus.

Istoricul cauzei
Reclamanta, Evropaïki Dynamiki
–
Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, este o societate de drept elen, care își exercită activitatea
în domeniul tehnologiei informației și al comunicațiilor.
Prin notificarea de contractare din 29 iulie 2006, publicată în Suplimentul la
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
(JO S 143) sub referința 2006/S 143‑153057, Comisia a lansat o procedură de cerere de ofertă pentru gestionarea și întreținerea
portalului „Europa ta” în cadrul programului IDABC (Furnizarea interoperabilă de servicii paneuropene de eGovernment administrațiilor
publice, întreprinderilor și cetățenilor).
Obiectul acestei proceduri de cerere de ofertă era acela de a stabili trei contracte‑cadru privind trei loturi diferite [lucrări
editoriale și traducere (lotul nr. 1), gestiune de infrastructuri (lotul nr. 2) și activități de promovare (lotul nr. 3)]
pentru a susține gestiunea și pentru continuarea întreținerii portalului „Europa ta”.
Ofertanții puteau prezenta oferte pentru unul sau mai multe loturi. În notificarea de contractare și în caietul de sarcini
se face precizarea potrivit căreia contractele‑cadru vor fi atribuite pentru fiecare lot unui singur operator, a cărui ofertă
este cea mai avantajoasă din punct de vedere tehnico‑economic, apreciată în funcție de criteriile specificate în caietul de
sarcini. În notificarea de contractare din 29 iulie 2006 se precizează că durata inițială a contractului‑cadru este de doi
ani, putând fi reînnoită o singură dată, și că valoarea totală estimată a achizițiilor pentru întreaga durată a contractului‑cadru
(durată maximă de patru ani) se ridică la 6 500 000 de euro. Valoarea estimativă pe loturi este de 2 250 000 de euro pentru
lotul nr. 1, de 1 650 000 de euro pentru lotul nr. 2 și de 2 600 000 de euro pentru lotul nr. 3.
1.
În ceea ce privește lotul nr. 1
La 4 august 2006, reclamanta a solicitat Direcției Generale (DG) „Întreprinderi și industrie” a Comisiei să îi furnizeze codul
sursă actual al portalului „Europa ta” cu scopul de a‑și pregăti oferta. DG „Întreprinderi și industrie” a contestat inițial
pertinența acestei cereri. La 14 august 2006, aceasta a acceptat în final să transmită reclamantei codul sursă.
La 14 septembrie 2006, reclamanta a solicitat noi precizări privind aspectele economice și financiare din cererea de ofertă.
DG „Întreprinderi și industrie” a răspuns la întrebări printr‑o scrisoare din 14 septembrie 2006, care a fost trimisă tuturor
ofertanților. Pe de altă parte, la 21 septembrie 2006, Comisia a adresat reclamantei o scrisoare distinctă.
La 19 septembrie 2006, reclamanta a depus o ofertă drept răspuns la cererea de ofertă referitoare la lotul nr. 1 menționată
anterior.
DG „Întreprinderi și industrie” a solicitat în două rânduri reclamantei să îi furnizeze mai multe detalii. Reclamanta a răspuns
la aceste cereri la 23 și la 28 noiembrie 2006.
În ianuarie 2007, în cursul procedurii de cerere de ofertă, DG „Informatică” a preluat toate cererile de ofertă de la DG „Întreprinderi
și industrie” și a continuat corespondența cu reclamanta.
Prin scrisoarea din 21 mai 2007, DG „Informatică” a informat reclamanta că oferta acesteia pentru lotul nr. 1 a fost respinsă
pentru motivul că nu a atins limitele precizate la punctul 3.3 din caietul de sarcini, care prevede criteriile de evaluare
tehnică.
La 22 mai 2007, reclamanta a solicitat Comisiei explicații privind scrisoarea de respingere a ofertei sale. Aceste cereri
de explicații priveau numele ofertantului selecționat, rezultatele obținute de reclamantă și de ofertantul selecționat pentru
fiecare dintre criteriile de evaluare tehnică și compararea ofertelor financiare. Reclamanta a solicitat de asemenea o copie
a raportului comitetului de evaluare.
Prin scrisoarea din 29 mai 2007, Comisia a comunicat reclamantei numele ofertantului selecționat (ASCII‑Sword Technologies),
precum și două extrase din raportul de evaluare care prezintă, pe de o parte, justificarea punctelor atribuite ofertei reclamantei
și, pe de altă parte, o comparare a punctelor atribuite celor două oferte.
În scrisoarea din 29 mai 2007, reclamanta a contestat modul în care s‑a desfășurat procedura de evaluare. Aceasta a contestat
în special faptul că proiectul IDABC „Europa ta” a fost transferat de la DG „Întreprinderi și industrie” la DG „Informatică”.
În plus, aceasta a solicitat DG „Informatică” să nu semneze contractul cu ofertantul selecționat până când nu i se va comunica
raportul detaliat.
Prin scrisoarea din 30 mai 2007, Comisia a răspuns reclamantei că transferul procedurii de cerere de ofertă de la DG „Întreprinderi
și industrie” la DG „Informatică” nu a avut niciun efect asupra procedurii de evaluare și că informația care a fost deja comunicată
era suficientă pentru a înțelege evaluarea ofertei sale.
La 31 mai 2007, reclamanta a reiterat cererea de informare și, la 4 iunie 2007, a prezentat justificări suplimentare în favoarea
respectivei cereri, furnizând o analiză a comentariilor sale care reia fiecare argument.
La 13 iunie 2007, Comisia a răspuns la observațiile formulate de reclamantă, indicând că nicio informație nu a fost omisă
și că nicio eroare nu a fost săvârșită de comitetul de evaluare.
2.
În ceea ce privește lotul nr. 2
La 19 septembrie 2006, reclamanta a prezentat o ofertă pentru lotul nr. 2.
Prin scrisoarea din 13 iulie 2007, reclamanta a fost informată că oferta sa a fost respinsă pentru motivul că aceasta nu prezenta
cel mai bun raport calitate‑preț.
Prin scrisoarea din 13 iulie 2007, reclamanta a solicitat de la DG „Informatică” clarificări privind motivele care justifică
respingerea ofertei sale, formulând aceleași observații precum cele prezentate în legătură cu lotul nr. 1.
Prin scrisoarea din 16 iulie 2007, Comisia a răspuns reclamantei că atribuirea contractului a fost făcută către consorțiul
ASCII‑Sword Technologies și a comunicat acesteia extrase din raportul comitetului de evaluare care prezintă, pe de o parte,
justificarea punctelor atribuite ofertei reclamantei și, pe de altă parte, o comparare a punctelor atribuite celor două oferte.
La 25 iulie 2007, reclamanta a trimis Comisiei o scrisoare prin care solicita acesteia să nu semneze contractul cu ofertantul
selecționat până când nu se va răspunde cererii sale de informare.

Procedura și concluziile părților
Prin cererea introductivă depusă la grefa Tribunalului la 31 iulie 2007, reclamanta a introdus prezenta acțiune împotriva
Deciziei Comisiei din 21 mai 2007 (denumită în continuare „Decizia din 21 mai 2007”) și a Deciziei Comisiei din 13 iulie 2007
(denumită în continuare „Decizia din 13 iulie 2007”) de respingere a ofertei sale pentru lotul nr. 1, pe de o parte, și pentru
lotul nr. 2, pe de altă parte, și de atribuire a contractului ofertantului selecționat.
Reclamanta solicită Tribunalului:
–        anularea Deciziilor din 21 mai și din 13 iulie 2007 de nereținere a ofertelor prezentate de aceasta și de atribuire a contractelor
ofertantului selecționat;
–        obligarea Comisiei la despăgubirea prejudiciului suferit din cauza atribuirii contractelor altor ofertanți, și anume, o sumă
de 1 125 000 de euro în ceea ce privește lotul nr. 1 și o sumă de 825 000 de euro în ceea ce privește lotul nr. 2;
–        obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată, chiar și în situația respingerii prezentei acțiuni.
Comisia solicită Tribunalului:
–        respingerea acțiunii în anulare;
–        declararea cererii de despăgubire ca inadmisibilă și, în subsidiar, ca nefondată;
–        obligarea reclamantei la plata cheltuielilor de judecată.
În cadrul replicii, reclamanta a redus valoarea despăgubirilor solicitate la 750 000 de euro pentru lotul nr. 1 și la 400 000
de euro pentru lotul nr. 2.
În cadrul ședinței, reclamanta a depus trei noi înscrisuri, și anume, un raport de audit financiar, o scrisoare care i‑a fost
adresată de Comisie și un document care conține o altă procedură de cerere de ofertă. Comisia a formulat observații privind
admisibilitatea primului înscris și relevanța tuturor acestor înscrisuri pentru soluționarea litigiului.

În drept
1.
Cu privire la cererea de anulare
În susținerea cererii sale de anulare a Deciziei din 21 mai 2007 și a Deciziei din 13 iulie 2007, reclamanta invocă, în esență,
trei motive. Primul motiv este întemeiat pe o încălcare a obligației de motivare. Al doilea motiv este întemeiat pe erori
vădite de apreciere săvârșite de Comisie în momentul evaluării ofertelor sale. Al treilea motiv se întemeiază pe încălcarea
principiului egalității de tratament și a obligației de transparență.

Cu privire la motivul întemeiat pe o încălcare a obligației de motivare
Argumentele părților
Reclamanta afirmă că, prin faptul că nu i‑a furnizat nicio informație privind meritele ofertei făcute de ofertantul selecționat,
Comisia a încălcat obligația de motivare.
Comisia consideră că motivarea prezentată este conformă jurisprudenței și Regulamentului financiar. Aceasta precizează că
a comunicat un extras din raportul de evaluare atât pentru lotul nr. 1, cât și pentru lotul nr. 2, comparând avantajele relative
ale ofertei reclamantei cu cele ale ofertantului selecționat. Astfel, aceasta afirmă că și‑a îndeplinit obligația de motivare
și consideră că Tribunalul dispune de suficiente informații pentru a se putea pronunța.
Aprecierea Tribunalului
În prealabil, trebuie amintit că Comisia dispune de o largă putere de apreciere în ceea ce privește elementele care trebuie
luate în considerare în vederea adoptării unei decizii de atribuire a unui contract în baza unei cereri de ofertă. Controlul
jurisdicțional efectuat asupra exercitării acestei puteri de apreciere se limitează, prin urmare, la verificarea respectării
normelor de procedură și a celor referitoare la motivare, precum și a exactității materiale a situației de fapt, a lipsei
unei erori vădite de apreciere și a unui abuz de putere (Hotărârea Tribunalului din 27 septembrie 2002, Tideland Signal/Comisia,
T‑211/02, Rec., p. II‑3781, punctul 33, și Hotărârea Tribunalului din 10 septembrie 2008, Evropaïki Dynamiki/Comisia, T‑465/04,
nepublicată în Repertoriu, punctul 45).
Trebuie arătat de asemenea că, atunci când Comisia dispune de o largă putere de apreciere, respectarea garanțiilor conferite
de ordinea juridică comunitară în cadrul procedurilor administrative are o importanță fundamentală. Printre aceste garanții
se înscrie în special obligația instituției competente de a motiva în mod suficient propriile decizii. Numai astfel instanța
comunitară poate să verifice dacă au fost întrunite elementele de fapt și de drept de care depinde exercitarea puterii de
apreciere (Hotărârea Curții din 21 noiembrie 1991, Technische Universität München, C‑269/90, Rec., p. I‑5469, punctul 14,
Hotărârea Tribunalului Evropaïki Dynamiki/Comisia, punctul 44 de mai sus, punctul 54, și Hotărârea Tribunalului din 20 mai
2009, VIP Car Solutions/Parlamentul European, T‑89/07, Rep., p. II‑1403, punctul 61).
Trebuie de asemenea amintit că cerința motivării trebuie apreciată în funcție de împrejurările cauzei, în special de conținutul
actului, de natura motivelor invocate și de interesul de a primi explicații propriu destinatarului sau altor persoane vizate
în mod direct și individual de acest act (a se vedea Hotărârea Curții din 2 aprilie 1998, Comisia/Sytraval și Brink’s France,
C‑367/95 P, Rec., p. I‑1719, punctul 63 și jurisprudența citată).
Pe de altă parte, obligația de motivare constituie o normă fundamentală de procedură, care trebuie distinsă de problema temeiniciei
motivării, aceasta din urmă fiind o componentă a legalității pe fond a actului în litigiu (Hotărârea Curții din 22 martie
2001, Franța/Comisia, C‑17/99, Rec., p. I‑2481, punctul 35, Hotărârea Tribunalului din 12 noiembrie 2008, Evropaïki Dynamiki/Comisia,
T‑406/06, nepublicată în Repertoriu, punctul 47, și Hotărârea Tribunalului VIP Car Solutions/Parlamentul European, punctul
45 de mai sus, punctul 63).
În sfârșit, trebuie observat că dispozițiile specifice privind motivarea deciziilor de respingere a ofertelor prezentate de
ofertanți în cadrul unei proceduri de cerere de ofertă, aplicabile în speță, sunt prevăzute la articolul 100 alineatul (2)
din Regulamentul financiar și la articolul 149 alineatul (3) din normele de aplicare.
Din aceste dispoziții, precum și din jurisprudența Tribunalului rezultă că Comisia își îndeplinește obligația de motivare
dacă se limitează, mai întâi, să comunice imediat fiecărui ofertant respins motivele respingerii ofertei sale și pune, apoi,
la dispoziția ofertanților care au prezentat o ofertă admisibilă și care solicită aceasta în mod expres caracteristicile și
avantajele relative ale ofertei selecționate, precum și numele câștigătorului, într‑un termen de 15 zile calendaristice de
la primirea solicitării scrise (a se vedea în acest sens Hotărârea din 10 septembrie 2008, Evropaïki Dynamiki/Comisia, T‑465/04,
punctul 44 de mai sus, punctul 47).
Acest mod de a proceda este conform cu finalitatea obligației de motivare prevăzute la articolul 253 CE, potrivit căreia raționamentul
autorului actului trebuie prezentat în mod clar și neechivoc, astfel încât, pe de o parte, să se dea posibilitatea persoanelor
interesate să ia cunoștință de temeiurile măsurii luate pentru a‑și valorifica drepturile și, pe de altă parte, să permită
instanței să își exercite controlul (Hotărârea din 10 septembrie 2008, Evropaïki Dynamiki/Comisia, punctul 44 de mai sus,
punctul 48).
Acestea sunt considerațiile în lumina cărora trebuie analizate argumentele reclamantei.
–       Cu privire la motivarea conținută în Decizia din 21 mai 2007 și în scrisoarea din 29 mai 2007 (lotul nr. 1)
Pentru a determina dacă, în speță, este îndeplinită cerința motivării prevăzută în Regulamentul financiar și în normele de
aplicare, trebuie să se examineze nu numai Decizia din 21 mai 2007, ci și scrisoarea din 29 mai 2007 trimisă reclamantei drept
răspuns la cererea expresă a acesteia din 22 mai 2007, prin care se solicitau informații suplimentare privind respingerea
ofertei sale.
În scrisoarea din 21 mai 2007, Comisia a indicat că oferta reclamantei nu a atins pragurile stabilite la punctul 3.3 din caietul
de sarcini. De asemenea, aceasta a informat reclamanta cu privire la posibilitatea de a solicita informații suplimentare referitoare
la motivele respingerii ofertei sale.
În urma cererii scrise a reclamantei din 22 mai 2007, Comisia i‑a răspuns acesteia prin scrisoarea din 29 mai 2007, care conținea
mai multe informații drept răspuns la precizările solicitate de reclamantă. Comisia a indicat numele ofertantului selecționat
și a precizat că acesta din urmă a obținut 72 de puncte din 100 pentru calitatea ofertei sale și un rezultat final de 1,170.
În plus, Comisia a anexat la scrisoarea din 29 mai 2007 două extrase din raportul de evaluare, unul conținând comentarii prin
care se justifică punctele atribuite ofertei reclamantei pentru cele patru criterii de evaluare tehnică, celălalt conținând
tabelul următor:
Criteriu
Descriere
European Dynamics
ASCII‑Sword Technologies
Punctaj maxim
Buna înțelegere a muncii care trebuie efectuată și pertinența metodologiei propuse pentru executarea sarcinilor
26,667
Calitatea și exhaustivitatea proiectului de PMQR (a se vedea secțiunea 4.3.8.3)
8,333
Calitatea planificării proiectului propus și a repartizării resurselor în scopul executării tuturor sarcinilor din scenariul
1 (a se vedea secțiunea 4.4.3.1)
21,667
Calitatea și exhaustivitatea abordării specifice pentru executarea sarcinilor din scenariu (a se vedea secțiunea 4.4.3.1)
Total

58,667
Tribunalul constată mai întâi că enunțul criteriilor calitative de atribuire nr. 3 și nr. 4 indicate în tabelul anexat la
scrisoarea din 29 mai 2007 nu corespunde perfect celui indicat în caietul de sarcini. Totuși, reiese cu claritate din conținutul
scrisorii din 29 mai 2007 că, într‑adevăr, Comisia s‑a referit la criteriile calitative de atribuire nr. 3 și nr. 4 pentru
lotul nr. 1, ceea ce, de altfel, reclamanta nu a contestat niciodată, și că eroarea din enunțul criteriilor respective menționate
în tabel provine numai dintr‑o eroare materială vădită, care nu produce efecte asupra deciziei atacate.
În continuare, trebuie arătat că, în speță, Decizia din 21 mai 2007 nu se întemeiază pe o comparație între prestațiile reclamantei
și cele ale ofertantului selecționat, ci pe faptul că oferta reclamantei nu a obținut numărul minim de puncte impus pentru
criteriile de evaluare tehnică.
Or, potrivit termenilor din cererea de ofertă, numai ofertele care au obținut minimum 70 % din totalul de puncte atribuite
pentru criteriile de evaluare tehnică și pragul minim de 50 % din punctajul impus pentru fiecare criteriu de evaluare tehnică
erau considerate suficiente din perspectiva acestor criterii și erau examinate ulterior pentru a determina oferta cea mai
avantajoasă din punct de vedere tehnico‑economic.
Astfel, oferta reclamantei nu a fost eliminată în urma unei comparații cu celelalte oferte și, în special, cu oferta ofertantului
selecționat, ci pentru motivul că nu au fost atinse pragul minim impus pentru unul dintre criterii și punctajul minim impus
pentru toate aceste criterii.
Informațiile comunicate de Comisie erau, așadar, în speță, suficiente din perspectiva cerințelor impuse în domeniu (a se vedea
în acest sens Hotărârea din 12 noiembrie 2008, Evropaïki Dynamiki/Comisia, punctul 47 de mai sus, punctele 106-108).
În consecință, Tribunalul apreciază că, având în vedere aceste împrejurări, obligația de comunicare a caracteristicilor și
a avantajelor relative ale ofertei selecționate, prevăzută la articolul 100 alineatul (2) din Regulamentul financiar și la
articolul 149 din normele de aplicare, a fost respectată în speță.
Pentru toate aceste motive, trebuie să se considere că, în ceea ce privește Decizia din 21 mai 2007, motivul întemeiat pe
încălcarea obligației de motivare trebuie respins.
–       Cu privire la motivarea cuprinsă în Decizia din 13 iulie 2007 și în scrisoarea din 16 iulie 2007 (lotul nr. 2)
Pentru a determina dacă, în speță, este îndeplinită cerința motivării prevăzută în Regulamentul financiar și în normele de
aplicare, trebuie să se examineze scrisoarea din 13 iulie 2007, precum și scrisoarea din 16 iulie 2007, trimisă reclamantei
drept răspuns la cererea expresă a acesteia din 13 iulie 2007 prin care se solicitau informații suplimentare privind respingerea
ofertei sale.
În Decizia din 13 iulie 2007, Comisia a indicat că oferta reclamantei nu a fost selecționată pentru motivul că aceasta nu
a prezentat cel mai bun raport calitate‑preț.
În urma cererii scrise a reclamantei din 13 iulie 2007, Comisia i‑a răspuns acesteia prin scrisoarea din 16 iulie 2007, care
conținea mai multe informații drept răspuns la precizările solicitate de reclamantă. Comisia a indicat numele ofertantului
selecționat și a precizat că acesta din urmă a obținut 83,33 de puncte din 100 pentru calitatea ofertei sale și un rezultat
final de 0,5911, în timp ce reclamanta nu a obținut decât 70,33 de puncte din 100 pentru calitatea ofertei sale și un rezultat
final de 0,5725.
În plus, Comisia a anexat la scrisoarea din 16 iulie 2007 două extrase din raportul de evaluare, unul conținând comentarii
prin care se justifică punctele atribuite ofertei reclamantei pentru cele patru criterii de evaluare tehnică, celălalt conținând
tabelul următor:
Criteriu
Descriere
European Dynamics
ASCII‑Sword Technologies
Punctaj maxim
Buna înțelegere a muncii care trebuie efectuată și pertinența metodologiei propuse pentru executarea sarcinilor
24,67
25,67
Calitatea și exhaustivitatea proiectului de PMQR
6,67
7,67
Calitatea planificării propuse pentru proiect și a repartizării resurselor în scopul executării tuturor sarcinilor din scenariul
Calitatea și exhaustivitatea abordării specifice pentru executarea sarcinilor din scenariul 2
TOTAL

70,33
83,33
În speță, trebuie să se constate mai întâi că punctajul atribuit ofertei reclamantei a depășit punctajul minim impus atât
pentru ansamblul criteriilor de atribuire, cât și pentru fiecare criteriu de atribuire. În continuare, pentru a determina
oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere tehnico‑economic, Comisia a examinat propunerile financiare ale ofertanților,
printre care se număra și propunerea reclamantei, care a prezentat o ofertă ce a atins punctajul minim impus. Prin urmare,
Comisia a decis să nu selecționeze oferta reclamantei în urma unei comparații cu celelalte oferte și, în special, cu oferta
prezentată de ofertantul selecționat.
Având în vedere aceste împrejurări și, astfel cum s‑a amintit la punctul 45 de mai sus, având în vedere larga putere de apreciere
a Comisiei în acest domeniu și necesitatea fundamentală care rezultă de aici de a‑și motiva în mod suficient deciziile, trebuie
să se stabilească dacă motivarea conținută în Decizia din 13 iulie 2007 și în scrisoarea din 16 iulie 2007 este suficientă.
Scrisoarea din 16 iulie 2007 conține extrase din raportul de evaluare care prezintă comentarii ce justifică punctele atribuite
ofertei reclamantei pentru cele patru criterii de atribuire. În ceea ce privește compararea prestațiilor reclamantei cu cele
ale ofertantului selecționat, aceasta nu conține decât un tabel prin care se indică, pe de o parte, notele obținute de reclamantă
și de ofertantul selecționat pentru respectivele criterii de atribuire și, pe de altă parte, rezultatul final obținut prin
aplicarea formulei menționate la punctul 3.3 din caietul de sarcini, și anume, raportul dintre totalul punctelor obținute
pentru cele patru criterii de evaluare tehnică și prețul propus pentru lotul respectiv, pentru a determina cel mai bun raport
calitate‑preț. Scrisoarea din 16 iulie 2007 nu conține, așadar, niciun comentariu, fie și succint, privind oferta prezentată
de ofertantul selecționat.
În aceste condiții, trebuie să se constate că informațiile conținute în Decizia din 13 iulie 2007 și în scrisoarea din 16
iulie 2007 nu sunt satisfăcătoare. Astfel, aceste elemente nu sunt de natură să permită, pe de o parte, reclamantei să ia
cunoștință de caracteristicile și de avantajele ofertei selecționate pentru a‑și apăra drepturile și, pe de altă parte, instanței
să își exercite controlul asupra comparației între oferte ce a fost efectuată de Comisie.
Mai mult, trebuie arătat că oferta financiară prezentată de reclamantă era inferioară celei a ofertantului selecționat. În
această privință, trebuie arătat că Comisia nu a indicat în mod explicit prețul total propus de ofertantul selecționat, aceasta
limitându‑se să menționeze rezultatul final atribuit ofertei acestuia, Comisia și a indicat pentru prima dată prețul respectiv
abia într‑un tabel prezentat în memoriul în apărare.
În pofida faptului că ofertantul selecționat a propus un preț mai ridicat decât cel propus de reclamantă, Comisia a considerat
că oferta acestuia prezenta cel mai bun raport calitate‑preț și, astfel, era cea mai avantajoasă din punct de vedere economic.
Reiese, așadar, că aprecierea calității ofertei din perspectiva criteriilor calitative de atribuire a fost determinantă. Astfel,
în împrejurările din speță, elementele privind aceste criterii de atribuire erau cu atât mai necesare cu cât prețul propus
de reclamantă era inferior celui propus de ofertantul selecționat (a se vedea în acest sens Hotărârea VIP Car Solutions/Parlamentul
European, punctul 45 de mai sus, punctul 71).
Trebuie să se concluzioneze că obligația de motivare nu a fost respectată în mod corespunzător de Comisie în măsura în care
conținutul Deciziei din 13 iulie 2007 și al scrisorii din 16 iulie 2007 nu îndeplinesc, în speță, cerințele prevăzute la articolul
100 alineatul (2) din Regulamentul financiar și la articolul 149 din normele de aplicare.
Rezultă din cele de mai sus că Decizia din 13 iulie 2007 de respingere a ofertei reclamantei și de atribuire a contractului
ofertantului selecționat este viciată de nemotivare.
Prin urmare, Decizia din 13 iulie 2007 trebuie anulată, fără a fi necesară pronunțarea cu privire la celelalte motive invocate
de reclamantă în cadrul lotului nr. 2 și cu privire la necesitatea de a solicita Comisiei să prezinte raportul comitetului
de evaluare.

Cu privire la motivul întemeiat pe erori vădite de apreciere (lotul nr. 1)
Întrucât acțiunea este întemeiată în ceea ce privește Decizia din 13 iulie 2007, examinarea motivului întemeiat pe erori vădite
de apreciere trebuie limitată la Decizia din 21 mai 2007.
Cu titlu preliminar, trebuie amintit că, în ceea ce privește elementele care trebuie luate în considerare în vederea adoptării
unei decizii de a atribui un contract în urma unei proceduri de cerere de ofertă, Comisia dispune de o largă putere de apreciere.
Controlul exercitat de Tribunal trebuie să se limiteze la verificarea respectării regulilor de procedură și a motivării, precum
și a exactității materiale a faptelor, a lipsei unei erori vădite de apreciere și a abuzului de putere (a se vedea în acest
sens Hotărârea Tribunalului din 24 februarie 2000, ADT Projekt/Comisia, T‑145/98, Rec., p. II‑387, punctul 147, Hotărârea
Tribunalului din 6 iulie 2005, TQ3 Travel Solutions Belgium/Comisia, T‑148/04, Rec., p. II‑2627, punctul 47, și Hotărârea
Tribunalului din 9 septembrie 2009, Brink’s Security Luxembourg/Comisia, T‑437/05, Rep., p. II‑3233, punctul 193).
În speță, reiese din caietul de sarcini că atribuirea contractului s‑a făcut în funcție de oferta cea mai avantajoasă din
punct de vedere tehnico‑economic, în conformitate cu articolul 97 alineatul (2) din Regulamentul financiar.
Astfel, în limitele stabilite de jurisprudența menționată anterior, trebuie să se examineze dacă au fost săvârșite de Comisie
erori vădite de apreciere în momentul evaluării ofertei din perspectiva diferitelor criterii de atribuire.
În ceea ce privește criteriul calitativ de atribuire nr. 1, intitulat „Buna înțelegere a muncii care trebuie efectuată și
pertinența metodologiei propuse pentru executarea sarcinilor”
În prealabil, trebuie amintit că oferta reclamantei a obținut 16 puncte dintr‑un maximum de 30 pentru criteriul calitativ
de atribuire nr. 1. În scrisoarea din 29 mai 2007, Comisia justifică această notă prin faptul că abordarea metodologică pentru
furnizarea de servicii editoriale este generică și că reclamanta nu a înțeles pe deplin nici care este conținutul vizat și
nici publicul țintă al portalului „Europa ta”, propunând un „birou de actualități” incompatibil cu obiectul proiectului și
referindu‑se la un public de investitori potențiali care manifestă un interes pentru tipul de inovare favorizat și încurajat
de portalul „Europa ta”. Aceasta subliniază de asemenea că abordarea referitoare la „controlul calității” și la „asigurarea
calității” era întemeiată pe „metodologia XPR”, care nu corespundea nicidecum descrierii lucrărilor pentru lotul nr. 1 cuprinse
în caietul de sarcini. În sfârșit, Comisia a arătat că exista o ambiguitate în ceea ce privește aspectul dacă traducerile
urmau să treacă prin limbi intermediare, denumite limbi „pivot”, sau dacă urmau să fie efectuate direct.
În primul rând, reclamanta arată că remarcile pozitive conținute în raportul de evaluare sunt în contradicție cu cele 16 puncte
din 30 pe care le‑a obținut pentru acest criteriu de atribuire. Aceasta constată că, drept unic element negativ, se arată
în raportul respectiv că oferta a menționat că existau 11 limbi oficiale ale Uniunii Europene, deși este vorba numai despre
o eroare materială vădită.
În al doilea rând, reclamanta apreciază că a avut în vedere pe deplin toate tipurile de conținut al portalului actual și toate
aspectele legate de editare și că a dat dovadă de o înțelegere aprofundată a sarcinilor care trebuie realizate. Aceasta adaugă
că a specificat în mod intenționat tipuri de conținut care nu făceau parte din versiunea actuală a portalului, în special
conținutul „flash”, pentru a demonstra capacitatea sa globală de a manipula un ansamblu de tipuri de conținut al unui portal
modern și de a putea astfel să se adapteze la noi conținuturi în cursul executării contractului.
Reclamanta a criticat Comisia pentru faptul de a considera că abordarea metodologică în materie de editare este generică și
se referă în această privință la un document. Această susține că, în ceea ce privește „asigurarea calității” și „controlul
calității”, oferta sa a fost apreciată drept „pozitivă” și „bine dezvoltată”, astfel încât nu înțelege pentru care motiv Comisia
i‑a acordat note tehnice foarte mici. Reclamanta contestă aprecierea Comisiei potrivit căreia alegerea sa de a propune „metodologia
XPR” menționată nu corespunde descrierii lotului nr. 1 din caietul de sarcini. În această privință, reclamanta susține că
a dorit să prezinte o vedere de ansamblu asupra „filosofiei generale” a ofertantului în materie de calitate
.
Reclamanta contestă aprecierea Comisiei potrivit căreia modul său de abordare în materie de traducere nu este clar în ceea
ce privește aspectul dacă vor fi utilizate limbi pivot pentru traducere. Aceasta apreciază că nu este vorba despre un aspect
care trebuie soluționat în momentul prezentării ofertei, ci pe parcursul proiectului, în funcție de parametrii temporali ai
acestuia din urmă. Reclamanta adaugă că, în orice caz, traducătorii sunt persoane care au limba țintă drept limbă maternă
și că a declarat în oferta sa că traducerile directe erau „preferate” de ofertant. Reclamanta concluzionează în sensul că
referirile sale la limbile pivot sunt, așadar, clare.
În primul rând, Tribunalul apreciază că reclamanta susține în mod greșit că cele 16 puncte din 30 care au fost atribuite ofertei
sale din perspectiva criteriului calitativ de atribuire nr. 1 constituie rezultatul unei erori vădite de apreciere. Pe de
o parte, afirmația reclamantei potrivit căreia Comisia ar fi penalizat‑o pentru o eroare materială evidentă, și anume referirea
la 11 limbi oficiale ale Uniunii, este incorectă în fapt. Astfel, reiese din Decizia din 21 mai 2007 că existența acestei
erori materiale evidente a fost doar subliniată de Comisie, fără a conduce la consecințe negative pentru reclamantă. Pe de
altă parte, contrar afirmațiilor reclamantei, Comisia a evidențiat mai multe elemente negative ale ofertei sale, precum o
abordare metodologică generică, o greșită identificare a conținutului vizat și a publicului țintă, care rezultă din propunerea
unui „birou de actualități” incompatibil cu obiectul proiectului „Europa ta”. Aceste elemente tind să demonstreze că nu a
fost săvârșită de către Comisie o eroare vădită de apreciere prin atribuirea a 16 puncte dintr‑un maximum de 30 ofertei reclamantei
din perspectiva criteriului calitativ de atribuire nr. 1.
În al doilea rând, reclamanta apreciază că i s‑a reproșat în mod greșit că a prezentat o abordare metodologică generică și
că nu a identificat în mod corect conținutul vizat al portalului și publicul vizat al acestuia. Astfel, aceasta susține că
a avut în vedere pe deplin toate tipurile de conținut al portalului actual și toate aspectele legate de editare și face trimitere
în acest sens la punctele 2-5 (p. 634-644) și la punctele 1-8 (p. 818-865) din oferta sa.
Totuși, Tribunalul consideră că aceste argumente nu pot fi primite. Mai întâi, limitându‑se să facă trimitere la punctele
din ofertă menționate anterior, reclamanta nu dovedește că aprecierea Comisiei în ceea ce privește caracterul generic la abordării
prezentate în oferta sa este în mod vădit greșită. În special, în primul rând, unele dintre punctele respective din ofertă
trimit la zonele tematice ale portalului (p. 634-636 din ofertă). În al doilea rând, alte puncte din ofertă (p. 637 și 638
din ofertă) privesc abordarea referitoare la facilitarea utilizării portalului, pe care, de altfel, Comisia a considerat‑o
interesantă, sau menționează starea actuală a portalului, limitându‑se să copieze caietul de sarcini. În al treilea rând,
ultimele puncte din ofertă (p. 822-855 din ofertă) invocate de reclamantă descriu abordarea metodologică a livrării serviciilor
pentru „Work Package 1.1”.
În continuare, Tribunalul apreciază că nu a fost săvârșită de Comisie o eroare vădită de apreciere atunci când a subliniat
că nu a fost identificat corect conținutul portalului în măsura în care oferta se referea la noi servicii. Astfel, trebuie
să se constate, în ceea ce privește conținutul „flash” la care reclamanta s‑a referit în oferta sa, că acesta nu era adaptat
obiectivelor portalului. După cum reiese din caietul de sarcini, portalul are drept obiectiv punerea la dispoziție a unei
baze de date permanente al cărei conținut suferă rar modificări, cel mult de două ori pe an. În consecință, conținutul „flash”,
care permite o adaptare permanentă a conținutului, este în mod vădit inutil și, de altfel, nu a fost prevăzut în caietul de
sarcini.
De asemenea, Comisia a arătat în mod corect că, având în vedere referirea, în cadrul ofertei reclamantei, la un „birou de
actualități”, incompatibil cu obiectul proiectului „Europa ta”, și la un „public țintă specific de investitori potențiali
[…] care manifestă un interes pentru tipul de inovare favorizat și încurajat de portalul «Europa ta»”, reclamanta nu a înțeles
pe deplin nici care este conținutul vizat și nici publicul țintă al portalului respectiv. În această privință, nu poate fi
admis argumentul reclamantei potrivit căruia adăugarea unor noi conținuturi la portal ar constitui un aspect pozitiv al ofertei
sale. Astfel, după cum Comisia susține în mod întemeiat, fără a fi contrazisă de reclamantă, aceasta din urmă nu a indicat
în mod clar în oferta sa că propunea să se introducă în portal un conținut care depășește ceea ce a fost prevăzut în caietul
de sarcini.
În sfârșit, nu există vreo contradicție între afirmația potrivit căreia „[î]nțelegerea întregului context al ofertei este
corectă” și cea potrivit căreia „abordarea metodologică […] este generică”, ambele constatări arătând numai faptul că, în
general, reclamanta a înțeles bine obiectul cererii de ofertă, însă modul de abordare pe care l‑a propus nu era suficient
de precis sau suficient de detaliat.
În al treilea rând, în ceea ce privește „asigurarea calității”, „controlul calității” și metodologia utilizată, reclamanta
contestă aprecierea Comisiei potrivit căreia alegerea sa de a propune „metodologia XPR” menționată anterior, și anume o metodologie
întemeiată pe cadrul dezvoltării unui serviciu de internet, nu ar corespunde descrierii lotului nr. 1 din caietul de sarcini.
În această privință, reclamanta se referă la mai multe puncte din oferta sa [punctele 3.4.2-3.4.6, p. 837-842, punctele 2-4,
p. 1-33 (p. 495-526), și punctul V, p. V‑1-V‑77 (p. 534-610)] în care aceasta ar preciza metodologia urmată pentru „asigurarea
calității” și pentru „controlul calității” care au legătură cu lucrările editoriale. Aceasta mai subliniază că „metodologia
XPR” nu este menționată decât în partea introductivă a ofertei sale, prezentând o vedere de ansamblu asupra „filosofiei generale”
a ofertantului în materie de calitate (p. 836 din ofertă).
Or, în fața Tribunalului, Comisia susține în mod corect că descrierea principiilor de „asigurare a calității” era generică
și că punctele la care se referea reclamanta nu corespundeau în mod satisfăcător cerințelor din caietul de sarcini privind
„WP 1.1 sarcina 4”, intitulat „Asigurarea și controlul calității pentru conținuturile create, actualizate și primite înainte
de publicarea lor pe portal”. Astfel, trebuie constatat că o simplă lectură a paginilor din oferta reclamantei la care aceasta
face trimitere permite să se considere că nu a fost săvârșită de către Comisie o eroare vădită de apreciere atunci când a
concluzionat că elementele cuprinse în aceste pagini sunt generice. În această privință, trebuie să se arate că reclamanta
s‑a limitat să facă trimitere în mod general la diferitele puncte din oferta sa menționate anterior, însă nu a prezentat argumente
concrete care să evidențieze existența unei erori vădite, susceptibilă de a vicia aprecierea Comisiei cu privire la acest
aspect.
În plus, în ceea ce privește afirmația reclamantei potrivit căreia Comisia nu a înțeles că „metodologia XPR” era prezentată
într‑o secțiune introductivă ce oferea o vedere de ansamblu asupra „filosofiei generale” a ofertantului în domeniul „controlului
calității” și nu era direct legată de aspectele editoriale ale lucrărilor pentru lotul nr. 1, aceasta nu poate repune în discuție
caracterul generic al ofertei pe planul „controlului calității”. Reclamanta nu a dovedit nici că, în această privință, Comisia
a încălcat criteriul calitativ de atribuire nr. 1 din caietul de sarcini. Dimpotrivă, trebuie să se considere că, în mod legitim,
Comisia s‑a putut întemeia pe gradul de precizie al ofertei reclamantei, care constituie un element esențial pentru aprecierea
calității ofertei respective.
În al patrulea rând, reclamanta contestă că nu a arătat în mod clar dacă traducerile urmau să treacă prin limbi intermediare,
denumite limbi „pivot”, sau dacă urmau să fie efectuate în mod direct. Aceasta susține că utilizarea limbilor „pivot” constituia
un aspect ce nu trebuia soluționat în momentul prezentării ofertei, ci pe parcursul proiectului. Aceasta subliniază că, în
orice caz, traducătorii sunt persoane care au limba țintă drept limbă maternă și că în ofertă se preciza că traducerile directe
erau „preferate”.
Totuși, Tribunalul arată că, în scrisoarea din 29 mai 2007, Comisia a constatat existența unei ambiguități, chiar a unei contradicții,
în oferta reclamantei, din moment ce aceasta a indicat, la pagina 873 din oferta sa, că traducătorii vor lucra în limba maternă,
în timp ce, la pagina 644 din aceeași ofertă, se arată că „traducerile directe sunt preferate, deși traducerile indirecte
vor fi inevitabile”. Argumentarea prezentată de reclamantă în fața Tribunalului nu repune nicidecum în discuție această constatare
a Comisiei. Astfel, în oferta reclamantei nu se arăta în mod clar ce înțelegea aceasta prin referirea la traducători care
vor lucra în limba maternă. Numai în fața Tribunalului reclamanta a precizat că această referire trebuia înțeleasă în sensul
că traducătorii respectivi vor traduce în limba maternă fie plecând de la textul original, fie, eventual, plecând de la traducerea
acestui text într‑o limbă „pivot”. Având în vedere caracterul ambiguu, chiar contradictoriu, al termenilor utilizați în oferta
reclamantei în ceea ce privește acest aspect, Comisia nu a săvârșit nicio eroare vădită de apreciere atunci când a evidențiat
că nu se preciza cu claritate „dacă vor fi utilizate [limbi pivot] pentru traduceri sau dacă acestea vor fi realizate direct,
din moment ce ideea nu este dezvoltată în ofertă”.
Având în vedere cele de mai sus, Comisia nu a săvârșit o eroare vădită în momentul aprecierii ofertei din perspectiva criteriului
calitativ de atribuire nr. 1.
În ceea ce privește criteriul calitativ de atribuire nr. 2, intitulat „Calitatea și exhaustivitatea proiectului de PMQP și,
în special, ale procedurilor propuse în domeniul «asigurării calității» și al «controlului calității»”
În prealabil, trebuie amintit că ofertei reclamantei i‑au fost atribuite 7 puncte din 10 pentru criteriul calitativ de atribuire
nr. 2. Această notă a fost justificată de faptul că proiectul de PMQP inclus în ofertă era complet din punctul de vedere al
structurii sale, însă oferta nu era suficient de personalizată, iar echipamentul material și programele informatice menționate
de reclamantă în oferta de servicii nu erau adecvate pentru lucrări editoriale (lotul nr. 1).
În primul rând, reclamanta susține că indicarea materialelor și a programelor informatice în PMQP respectă caietul de sarcini.
În opinia acesteia, în caietul de sarcini, ofertanții au fost invitați să prezinte PMQP indicând în special „livrabile și
documentație (indiferent dacă este vorba despre produse, materiale, echipamente, programe informatice, rapoarte, instrumente
de supraveghere, …)”.
Totuși, astfel cum a arătat Comisia, descrierea PMQP în caietul de sarcini este comună celor trei loturi. Este rezonabil să
se admită că, deși în caietul de sarcini sunt enumerate diferite livrabile posibile, caracterul adecvat al acestor livrabile
depinde de fiecare lot vizat de ofertă.
Prin urmare, Comisia a arătat în mod corect, în scrisoarea din 29 mai 2007, că „o mai mare adaptare a PMQP [ar fi de așteptat],
din moment ce menționează întotdeauna echipamentele și programele informatice care trebuie livrate (a se vedea, de exemplu,
pagina 933 din «Handover file»), care sunt lipsite de pertinență pentru lotul nr. 1”.
În al doilea rând, reclamanta apreciază că i s‑a reproșat în mod greșit că nu a dezvoltat descrierea sarcinilor și că nu a
făcut altceva decât să le copieze din caietul de sarcini. Astfel, aceasta susține că, în ceea ce privește proiectul PMQP,
a utilizat o metodologie deja testată și un model utilizat în cadrul colaborării sale cu Comisia, având în vedere că în momentul
redactării ofertei nu erau cunoscute condițiile specifice ale contractelor corespunzătoare.
Totuși, trebuie constatat că, la punctul 4.3.8.3 din caietul de sarcini, se precizează că PMQP este primul care trebuie livrat
în cadrul proiectului și că este specific pentru fiecare proiect. Prin urmare, nu rezultă că a fost săvârșită de Comisie o
eroare vădită de apreciere atunci când a considerat că reclamanta nu a descris sarcinile într‑un mod mai detaliat.
Prin urmare, trebuie să se considere că nu a fost săvârșită de Comisie o eroare vădită de apreciere în momentul evaluării
ofertei reclamantei din perspectiva criteriului calitativ de atribuire nr. 2 pentru lotul nr. 1.
În ceea ce privește criteriul calitativ de atribuire nr. 3, intitulat „Calitatea planificării propuse pentru proiect și a
repartizării resurselor în scopul executării tuturor sarcinilor din scenariul 1”
În prealabil, trebuie amintit că oferta reclamantei a obținut 21,667 de puncte dintr‑un maximum de 30 pentru criteriul calitativ
de atribuire nr. 3. În scrisoarea din 29 mai 2007, Comisia a arătat că abordarea referitoare la executarea sarcinilor legate
de scenariul 1 nu era foarte detaliată și că, în ceea ce privește „controlul calității” conținutului primit din Lituania,
tipul de control care ar fi efectuat și liniile directoare editoriale în raport cu care ar fi exercitat acest control nu erau
indicate în mod clar în ofertă. În plus, în scrisoarea din 29 mai 2007, se arată că termenul de 6 luni prevăzut pentru livrarea
raportului final era corect și că, prin urmare, menționarea celor 52 de zile pentru același termen nu se datora probabil decât
unei erori de dactilografie.
În primul rând, reclamanta contestă că modul său de abordare referitor la executarea sarcinilor legate de scenariul 1 nu era
foarte detaliat. Aceasta apreciază de asemenea că nu este justificat comentariul potrivit căruia, în ceea ce privește controalele
de calitate impuse cu privire la conținutul primit din Lituania, trimiterea la liniile directoare editoriale nu era clară,
iar tipul de „control al calității” executat nu era indicat. Reclamanta consideră că s‑a conformat cu strictețe caietului
de sarcini. În această privință, reclamanta susține că în caietul respectiv se preciza că ofertanții trebuiau să prezinte
o ofertă generală care să descrie o soluție pentru „scenariul 1” însoțită de un document de maximum patru pagini care să sugereze
diferitele sarcini avute în vedere și modul de abordare adoptat pentru fiecare sarcină, precum și o scurtă descriere a acelui
mod de abordare. S‑ar fi specificat că o atenție deosebită urma să fie acordată produselor livrabile finale. Reclamanta deduce
de aici că în caietul de sarcini nu se impuneau „explicații foarte detaliate”. În plus, reclamanta apreciază că a prezentat
modul său de abordare pentru „gestiunea calității” și procedurile de control la diferite puncte din oferta sa, în special
în paginile 830 și 831 din aceasta.
Totuși, din expunerile reclamantei nu reiese că a fost săvârșită de Comisie vreo eroare vădită. Astfel, reclamanta s‑a referit
la alte extrase din ofertă, în special la paginile 830 și 831 din aceasta, pentru a demonstra că s‑a conformat caietului de
sarcini. Totuși, reclamanta nu a prezentat niciun element concret care să poată dovedi existența unei erori vădite care să
vicieze aprecierea Comisiei.
Astfel cum subliniază Comisia, din evaluarea ofertei reclamantei din perspectiva criteriului calitativ de atribuire nr. 1
reiese că abordarea metodologică propusă pentru livrarea serviciilor legate de lucrările editoriale a fost considerată generică.
Comisia a putut considera în mod rezonabil că, în aceste împrejurări, caracterul generic al respectivei abordări metodologice
propuse pentru livrarea serviciilor legate de lucrările editoriale s‑a reflectat în modul de abordare referitor la executarea
sarcinilor legate de scenariul 1. Prin urmare, Comisia a putut considera, fără a săvârși o eroare vădită de apreciere, că
scenariul 1 nu a fost foarte detaliat în raport cu criteriul calitativ de atribuire nr. 3.
În al doilea rând, reclamanta susține că informația menționată în oferta sa, potrivit căreia termenul de livrare este de 52
de zile, este viciată de o eroare de dactilografiere care nu ar fi trebuit să afecteze nota atribuită pentru criteriul calitativ
de atribuire.
Totuși, astfel cum reiese din Decizia din 21 mai 2007, Comisia a luat act de faptul că menționarea termenului de livrare de
52 de zile era probabil datorată unei erori de dactilografiere. Nu există elemente care să permită să se concluzioneze că
reclamanta a fost penalizată pentru acest motiv. Prin urmare, nu a fost demonstrată nicio eroare vădită de apreciere privind
acest aspect.
Pentru toate aceste considerații, trebuie să se respingă motivul reclamantei referitor la erori vădite pretins săvârșite de
Comisie în momentul aprecierii ofertei sale din perspectiva criteriului calitativ de atribuire nr. 3.
În ceea ce privește criteriul calitativ de atribuire nr. 4, intitulat „Calitatea planificării propuse pentru proiect și a
repartizării resurselor propuse în scopul executării tuturor sarcinilor din scenariul 2”
În prealabil, trebuie amintit că oferta reclamantei a obținut 14 puncte dintr‑un maximum de 30 pentru criteriul calitativ
de atribuire nr. 4. Reiese din decizia atacată că modul în care reclamanta a abordat executarea sarcinilor legate de scenariul
pentru „Work Package 1.2.” (denumit în continuare „scenariul 2”) a fost considerat simplist. În decizia atacată, se indică
de asemenea că în caietul de sarcini se definește „legătura dintre” scenariul pentru „Work Package 1.1.” (denumit în continuare
„scenariul 1”) și scenariul 2, dar că acest element nu se reflectă în ofertă. În decizia atacată se subliniază că reclamanta
pleacă de la presupunerea greșită că toate documentele vor fi primite la un anumit moment, or, o astfel de presupunere nu
concordă cu scenariul 1 și nu ia în considerare timpul necesar pentru traduceri.
Trebuie precizat că, potrivit caietului de sarcini, scenariul 1 este cel al lucrărilor editoriale. Sarcinile prevăzute pentru
scenariul 1 constau în principal în completarea, în actualizarea și în ameliorarea diferitelor fișe descriptive și a tuturor
linkurilor pentru chestiuni la nivel european (sarcina 1) și a diferitelor fișe descriptive și linkuri trimise de statele
membre (sarcina 2). În ceea ce privește scenariul 2, acesta corespunde lucrărilor de traducere a conținuturilor descrise în
scenariul 1. Scenariul 2 prevede tocmai următoarele două sarcini: traducerea diferitelor fișe descriptive și a linkurilor
descrise privind, pe de o parte, conținutul chestiunilor la nivel european și, pe de altă parte, cele trimise de statele membre.
În primul rând, reclamanta contestă aprecierea potrivit căreia disocierea structurată a activităților (calendar) era generică.
Aceasta susține că disocierea structurată a lucrărilor nu era decât o schiță a sarcinilor care trebuie efectuate și că acestea
au fost deja prezentate în detaliu la punctele 2 (p. 1047 și 1048) și 3 (p. 1049 și 1050) din oferta sa. În plus, aceasta
susține că sarcinile respective au fost prezentate în mod complet la punctul corespunzător din documentul privind abordarea
metodologică din cadrul criteriului calitativ de atribuire nr. 1 (886-890 din ofertă).
Nu reiese că a fost săvârșită vreo eroare vădită în momentul aprecierii ofertei din perspectiva acestui criteriu calitativ
de atribuire nr. 4. Astfel, după cum subliniază Comisia, oferta a fost evaluată din perspectiva criteriului calitativ de atribuire
nr. 4. Prin urmare, aprecierea nu privește conținutul sarcinilor care trebuie efectuate, ci planificarea acestora. Reclamanta
nu a prezentat niciun element care să repună în discuție faptul că informațiile referitoare la planificarea sarcinilor ce
trebuie efectuate, cuprinse în ofertă, erau generice.
În al doilea rând, reclamanta subliniază că nu a presupus în mod explicit, în oferta sa, că toate documentele urmau să fie
trimise în același timp. De asemenea, aceasta susține că termenul de prezentare a documentelor nu era indicat în caietul de
sarcini.
Totuși, Tribunalul apreciază că, având în vedere cele prevăzute în caietul de sarcini (a se vedea punctul 112 de mai sus),
reclamanta nu poate repune în discuție în mod serios faptul că scenariul 1 descrie conținutul care trebuie creat sau actualizat
și că scenariul 2 privește traducerea acestui conținut. Legătura dintre cele două scenarii este evidentă și se întemeiază
în mod logic pe cerințele scenariului 2. Prin urmare, trebuie să se considere că observațiile privind momentul primirii conținuturilor
și timpul necesar pentru traducerea acestora din urmă trebuie apreciate în contextul legăturii dintre scenariul 1 și scenariul
2.
Trebuie constatat că, în ceea ce privește momentul primirii documentelor, oferta reclamantei nu face nicidecum distincție
între cele două tipuri de conținuturi de tradus (și anume, cele definite la sarcina 1, pe de o parte, și cele prevăzute la
sarcina 2, pe de altă parte).
În această privință, Comisia subliniază în mod corect că, spre deosebire de cele susținute de reclamantă, diferențierea între
cele două tipuri de conținuturi nu provine dintr‑un criteriu de evaluare necunoscut, ci este prevăzută la punctul 4.4.1.2
din caietul de sarcini.
În ceea ce privește timpul necesar pentru traducerea conținuturilor, trebuie să se constate că, astfel cum subliniază Comisia,
termenul de livrare de „T0 + 51 de zile lucrătoare” indicat de reclamantă la punctul 2.3 din oferta sa (p. 1040) nu concorda
cu scenariul 1, în care numărul total de zile de traducere prevăzut de reclamantă este 55, și anume 30 de zile pentru traducerea
conținuturilor pentru secțiunea europeană („WU 4.1”) și 25 de zile pentru traducerea conținuturilor care provin de la statele
membre („WU 4.2”) (p. 1032).
Prin urmare, trebuie să se considere că nu a fost săvârșită de Comisie o eroare vădită de apreciere în momentul evaluării
ofertei din perspectiva criteriului calitativ de atribuire nr. 4.
Din totalitatea considerațiilor precedente rezultă că nu a fost săvârșită nicio eroare vădită de apreciere în momentul evaluării
ofertei din perspectiva celor patru criterii de atribuire. În consecință, prezentul motiv trebuie respins ca nefondat.

Cu privire la motivul întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament și a obligației de transparență
Întrucât acțiunea este fondată în ceea ce privește Decizia din 13 iulie 2007, examinarea motivului întemeiat pe încălcarea
principiului egalității de tratament și a obligației de transparență trebuie limitată la Decizia din 21 mai 2007.
Argumentele părților
Reclamanta susține că principiul egalității de tratament și obligația de transparență au fost încălcate.
Mai întâi, reclamanta susține că ar fi trebuit să i se transmită o copie completă a raportului comitetului de evaluare, precum
și o copie a ofertei prezentate de ofertantul selecționat pentru a‑i permite să înțeleagă Decizia din 21 mai 2007. În această
privință, reclamanta arată că a solicitat în mod expres Comisiei să îi comunice aceste documente și că cererea sa a fost refuzată.
În continuare, reclamanta susține că oferta nu a fost examinată de Comisie în mod corespunzător, aceasta respingând‑o pe baza
unei interpretări greșite. În plus, reclamanta consideră că nu a fost în măsură să cunoască toate criteriile de evaluare aplicate
de Comisie. În sfârșit, în opinia reclamantei, Comisia a utilizat criterii care nu au fost specificate în caietul de sarcini.
Comisia contestă argumentele invocate de reclamantă și solicită respingerea motivului.
Aprecierea Tribunalului
În ceea ce privește capetele de cerere privind încălcarea obligației de transparență și a principiului egalității de tratament,
acestea trebuie respinse.
Mai întâi, reclamanta invocă în mod greșit faptul că nu i s‑au transmis raportul comitetului de evaluare și o copie a ofertei
prezentate de ofertantul selecționat. Astfel, obligația de motivare care îi revine Comisiei nu implica o comunicare a acestor
documente. Articolul 100 alineatul (2) din Regulamentul financiar prevede numai că autoritatea contractantă comunică, în urma
unei cereri scrise, caracteristicile și avantajele relative ale ofertei selecționate, precum și numele ofertantului căruia
îi este atribuit contractul, în termen de 15 zile de la data primirii unei cereri scrise (a se vedea în acest sens Hotărârea
Tribunalului din 12 iulie 2007, Evropaïki Dynamiki/Comisia, T‑250/05, nepublicată în Repertoriu, punctul 113; a se vedea,
prin analogie, Hotărârea Tribunalului din 8 mai 1996, Adia interim/Comisia, T‑19/95, Rec., p. II‑321, punctul 31).
În continuare, reclamanta susține în mod greșit că principiul egalității de tratament și obligația de transparență ar fi fost
încălcate pentru motivul pretins că oferta nu ar fi fost examinată în mod corespunzător de Comisie, aceasta respingând‑o pe
baza unei interpretări greșite. Această argumentare este, în esență, identică cu cea dezvoltată de reclamantă în cadrul motivului
întemeiat pe pretinse erori vădite de apreciere ale Comisiei și nu este relevantă în cadrul acestui motiv. Reclamanta nu invocă
nicio discriminare ca atare în privința sa în niciuna dintre etapele procedurii. În schimb, Comisia a invocat numeroase motive
obiective care justifică alegerea sa de a nu atribui reclamantei contractul.
În plus, argumentul reclamantei potrivit căruia aceasta nu ar fi fost în măsură să cunoască toate criteriile de evaluare este
invocat în mod general și imprecis. Mai mult, din extrasul din raportul de evaluare anexat la scrisoarea Comisiei din 29 mai
2007 reiese că oferta reclamantei a fost apreciată numai din perspectiva criteriilor calitative de atribuire menționate în
caietul de sarcini. În consecință, acest argument trebuie respins.
În sfârșit, pentru același motiv, trebuie respins argumentul reclamantei potrivit căruia Comisia a utilizat criterii nespecificate
în caietul de sarcini.
Întrucât niciunul dintre motive nu este fondat, prezenta acțiune trebuie respinsă în măsura în care privește anularea Deciziei
din 21 mai 2007 de a nu selecționa oferta prezentată de reclamantă în ceea ce privește lotul nr. 1 și de a oferi contractul
unui alt ofertant.
2.
Cu privire la cererea de despăgubiri

Argumentele părților
Reclamanta solicită obligarea Comisiei la plata unor despăgubiri în valoare de 750 000 de euro cu titlu de reparare a prejudiciului
cauzat prin Decizia din 21 mai 2007 și a unei sume de 400 000 de euro cu titlu de reparare a prejudiciului cauzat prin Decizia
din 13 iulie 2007. Reclamanta se întemeiază în această privință pe articolele 235 CE și 288 CE.
Pe de o parte, reclamanta susține că sumele solicitate corespund beneficiilor pe care le‑ar fi obținut din cele două contracte
în cazul în care i s‑ar fi atribuit contractele. Pe de altă parte, aceasta susține că a demonstrat, în cadrul cererii de anulare,
că a fost săvârșită de Comisie o încălcare suficient de gravă a unei norme superioare de drept care protejează particularii.
Comisia solicită, cu titlu principal, ca acțiunea în răspundere extracontractuală să fie declarată inadmisibilă și, cu titlu
subsidiar, ca aceasta să fie respinsă ca nefondată.

Aprecierea Tribunalului
Cu titlu introductiv, trebuie precizată întinderea prejudiciului pretins de reclamantă în înscrisurile sale. Reclamanta invocă
mai întâi drept motiv principal al prejudiciului pierderea contractelor‑cadru. În continuare, la punctul 99 din cererea introductivă,
aceasta se referă la considerații conținute în Hotărârea Tribunalului din 17 martie 2005, AFCon Management Consultants și
alții/Comisia (T‑160/03, Rec., p. II‑981, punctul 102), referitoare la repararea unui prejudiciu care corespunde cheltuielilor
legate de participarea la procedura de cerere de ofertă. Totuși, la punctul 52 din replică, aceasta a subliniat în mod neechivoc
că nu solicita nicidecum daune‑interese pentru cheltuielile de participare la procedura de cerere de ofertă.
Prin urmare, trebuie să se considere că singurul motiv de prejudiciu invocat de reclamantă și pentru care aceasta solicită
despăgubiri este pierderea contractelor‑cadru.
Potrivit unei jurisprudențe consacrate, angajarea răspunderii extracontractuale a Comunității, în sensul articolului 288 al
doilea paragraf CE, pentru conduita ilicită a organelor sale este supusă întrunirii mai multor condiții cumulative, și anume
nelegalitatea comportamentului imputat instituțiilor, caracterul real al prejudiciului și existența unei legături de cauzalitate
între conduita invocată și prejudiciul pretins (Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 1996, International Procurement Services/Comisia,
T‑175/94, Rec., p. II‑729, punctul 44, Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 1996, Efisol/Comisia, T‑336/94, Rec., p. II‑1343,
punctul 30, și Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 1997, Oleifici Italiani/Comisia, T‑267/94, Rec., p. II‑1239, punctul 20).
În cazul în care una dintre aceste condiții nu este îndeplinită, acțiunea trebuie să fie respinsă în totalitate, fără a fi
necesară examinarea celorlalte condiții (a se vedea în acest sens Hotărârea Curții din 15 septembrie 1994, KYDEP/Consiliul
și Comisia, C‑146/91, Rec., p. I‑4199, punctul 81).
Acestea sunt considerațiile în lumina cărora trebuie să se examineze dacă sunt îndeplinite condițiile răspunderii extracontractuale
a Comisiei.
În primul rând, în ceea ce privește cererea de despăgubiri pentru pretinsul prejudiciu suferit din cauza Deciziei din 21 mai
2007, reiese din considerațiile referitoare la cererea în anulare că reclamanta nu a făcut dovada unui comportament nelegal
al Comisiei. Astfel, toate argumentele pe care reclamanta le‑a invocat pentru a demonstra nelegalitatea Deciziei din 21 mai
2007 au fost examinate și respinse.
Or, rezultă din jurisprudența menționată anterior (a se vedea punctul 137 de mai sus) că lipsa uneia dintre condițiile care
permit angajarea răspunderii extracontractuale a Comisiei este suficientă pentru a concluziona în sensul lipsei acestei răspunderi.
În consecință, cererea de despăgubiri pentru pretinsul prejudiciu suferit din cauza Deciziei din 21 mai 2007 trebuie respinsă
ca nefondată, fără a fi necesară pronunțarea asupra admisibilității.
În al doilea rând, trebuie examinată cererea de despăgubiri întemeiată pe răspunderea extracontractuală a Comisiei în urma
adoptării Deciziei din 13 iulie 2007.
În această privință, trebuie să se constate că cererea de despăgubiri este întemeiată pe aceleași motive precum cele invocate
în susținerea cererii în anulare a Deciziei din 13 iulie 2007. În cadrul examinării acestei cereri, s‑a arătat deja că Decizia
din 13 iulie 2007 este viciată de nemotivare și că trebuie anulată pentru acest motiv.
Cu toate acestea, trebuie să se constate că, deși Comisia nu a motivat suficient Decizia din 13 iulie 2007, aceasta nu dovedește
totuși că atribuirea contractului ofertantului selecționat constituie o culpă și nici că există o legătură de cauzalitate
între acest fapt și pierderea invocată de reclamantă (a se vedea în acest sens Hotărârea Tribunalului din 25 februarie 2003,
Renco/Consiliul, T‑4/01, Rec., p. II‑171, punctul 89). Astfel, nimic nu permite să se considere că acel contract ar fi fost
atribuit reclamantei de către Comisie în cazul în care Decizia din 13 iulie 2007 ar fi fost motivată suficient.
Prin urmare, cererea de despăgubiri pentru pretinsul prejudiciu suferit din cauza Deciziei din 13 iulie 2007 trebuie respinsă
ca nefondată, în măsura în care aceasta se întemeiază pe lipsa motivării deciziei respective, fără a fi necesară pronunțarea
asupra admisibilității.
În măsura în care aceeași cerere este întemeiată pe celelalte motive, care nu au fost examinate în cadrul cererii în anulare,
aceasta este prematură și trebuie respinsă pentru acest motiv (a se vedea în acest sens Hotărârea Tribunalului din 18 mai
1995, Wafer Zoo/Comisia, T‑478/93, Rec., p. II‑1479, punctele 49 și 50, și Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 1999, Latino/Comisia,
T‑300/97, RecFP, p. I‑A‑259 și II‑1263, punctele 95 și 101). Astfel, în lipsa motivării Deciziei din 13 iulie 2007, Tribunalul
nu este în măsură să examineze dacă aceasta rezultă dintr‑o eroare vădită de apreciere sau dintr‑o încălcare a principiului
egalității de tratament și a obligației de transparență, după cum susține reclamanta. O cerere în anulare întemeiată pe aceste
motive nu poate, eventual, să fie examinată decât în lumina motivelor deciziei care va înlocui Decizia din 13 iulie 2007,
după anularea acesteia de către Tribunal.
Rezultă că cererea de despăgubire trebuie respinsă în totalitate.
Fără a fi necesară pronunțarea asupra excepției de inadmisibilitate ridicate de Comisie împotriva raportului de audit financiar
depus de reclamantă și asupra pertinenței acestui document, precum și asupra pertinenței unui e‑mail adresat reclamantei de
către Comisie și a unui document care conține o altă procedură de cerere de ofertă, depuse de reclamantă de asemenea în cadrul
ședinței, trebuie să se constate că rezultă din cele de mai sus că aceste documente nu prezintă niciun interes pentru soluționarea
litigiului. Prin urmare, documentele respective nu au fost luate în considerare de Tribunal în scopul prezentei hotărâri (a
se vedea în acest sens Hotărârea Tribunalului din 29 octombrie 1998, TEAM/Comisia, T‑13/96, Rec., p. II‑4073, punctul 79).

Cu privire la cheltuielile de judecată
Potrivit articolului 87 alineatul (3) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, în cazul în care părțile cad în pretenții
cu privire la unul sau mai multe capete de cerere, Tribunalul poate să repartizeze cheltuielile de judecată sau poate decide
ca fiecare parte să suporte propriile cheltuieli.
Întrucât acțiunea a fost admisă în parte, împrejurările cauzei vor fi apreciate în mod corect în cazul în care se va hotărî
ca reclamanta să suporte 50 % din propriile cheltuieli de judecată și 50 % din cheltuielile de judecată efectuate de Comisie,
aceasta din urmă suportând 50 % din propriile cheltuieli de judecată și 50 % din cheltuielile de judecată efectuate de reclamantă.
Pentru aceste motive,
TRIBUNALUL (Camera a cincea)
declară și hotărăște:
1)
Anulează Decizia Comisiei din 13 iulie 2007 de respingere a ofertei prezentate de Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata
Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE în cadrul procedurii de cerere de ofertă ENTR/05/78 pentru lotul nr. 2 (gestiunea
infrastructurilor), pentru gestiunea și întreținerea portalului „Europa ta”, și de atribuire a acestui contract unui alt ofertant.
2)
Respinge celelalte capete de cerere.
3)
Respinge cererea de despăgubire.
4)
Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis suportă 50 % din propriile cheltuieli
de judecată și 50 % din cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană, aceasta din urmă suportând 50 % din propriile
cheltuieli de judecată și 50 % din cheltuielile de judecată efectuate de Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion
Pliroforikis kai Tilematikis.
Vilaras
Prek
Ciucă
Pronunțată astfel în ședință publică la Luxemburg, la 9 septembrie 2010.
Semnături
Cuprins
Cadrul juridic
1.  Regulamentul financiar și normele de aplicare
2.  Notificarea de contractare și caietul de sarcini
Istoricul cauzei
1.  În ceea ce privește lotul nr. 1
2.  În ceea ce privește lotul nr. 2
Procedura și concluziile părților
În drept
1.  Cu privire la cererea de anulare
Cu privire la motivul întemeiat pe o încălcare a obligației de motivare
Argumentele părților
Aprecierea Tribunalului
–  Cu privire la motivarea conținută în Decizia din 21 mai 2007 și în scrisoarea din 29 mai 2007 (lotul nr. 1)
–  Cu privire la motivarea cuprinsă în Decizia din 13 iulie 2007 și în scrisoarea din 16 iulie 2007 (lotul nr. 2)
Cu privire la motivul întemeiat pe erori vădite de apreciere (lotul nr. 1)
În ceea ce privește criteriul calitativ de atribuire nr. 1, intitulat „Buna înțelegere a muncii care trebuie efectuată și
pertinența metodologiei propuse pentru executarea sarcinilor”
În ceea ce privește criteriul calitativ de atribuire nr. 2, intitulat „Calitatea și exhaustivitatea proiectului de PMQP și,
în special, ale procedurilor propuse în domeniul «asigurării calității» și al «controlului calității»”
În ceea ce privește criteriul calitativ de atribuire nr. 3, intitulat „Calitatea planificării propuse pentru proiect și a
repartizării resurselor în scopul executării tuturor sarcinilor din scenariul 1”
În ceea ce privește criteriul calitativ de atribuire nr. 4, intitulat „Calitatea planificării propuse pentru proiect și a
repartizării resurselor propuse în scopul executării tuturor sarcinilor din scenariul 2”
Cu privire la motivul întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament și a obligației de transparență
Argumentele părților
Aprecierea Tribunalului
2.  Cu privire la cererea de despăgubiri
Argumentele părților
Aprecierea Tribunalului
Cu privire la cheltuielile de judecată
*
Limba de procedură: engleza.