CELEX: 62008CJ0109
Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru
Articolele 28 CE, 43 CE și 49 CE
Directiva 98/34/CE
Standarde și reglementări tehnice
Reglementare națională aplicabilă jocurilor electrice, electromecanice și electronice pentru calculator
Hotărâre a Curții de constatare a existenței unei neîndepliniri a obligațiilor
Neexecutare
Articolul 228 CE
Sancțiuni pecuniare

Prin cererea introductivă, Comisia Comunităților Europene solicită Curții:
—
constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor măsurilor necesare executării Hotărârii din 26 octombrie 2006, Comisia/Grecia (
C-65/05, Rec., p. I-10341
), Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 28 CE, 43 CE și 49 CE, precum și al articolului 8 din Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor, reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale (
JO L 204, p. 37
, Ediție specială, 13/vol. 23, p. 207), astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din (
JO L 217, p. 18
, Ediție specială, 13/vol. 23, p. 282, denumită în continuare „Directiva 98/34”);
—
obligarea Republicii Elene la plata către Comisie, în contul „Resurse proprii ale Comunității Europene”, a unor penalități cu titlu cominatoriu de 31798,80 euro pe zi de întârziere în executarea Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, începând din ziua în care se va pronunța hotărârea în prezenta cauză și până în ziua în care va fi executată respectiva Hotărâre Comisia/Grecia;
—
obligarea Republicii Elene la plata către Comisie, în contul „Resurse proprii ale Comunității Europene”, a unei sume forfetare de 9636 de euro pe zi începând din 26 octombrie 2006 până la data pronunțării hotărârii în prezenta cauză sau până în ziua în care va fi executată Hotărârea Comisia/Grecia, citată anterior, dacă aceasta are loc înaintea datei menționate, și
—
obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.
Cadrul juridic
Potrivit dispozițiilor articolului 2 alineatul 1 din Legea 3037/2002 (FEK A’ 174/30.7.2002), intitulat „Interzicerea utilizării sau a instalării de jocuri”, utilizarea jocurilor electrice, electromecanice și electronice, „inclusiv a calculatoarelor, este interzisă în locurile publice în general, precum hotelurile, cafenelele, spațiile asociaților de orice tip, recunoscute ca fiind de utilitate publică, precum și în orice alt loc public sau privat. Este interzisă de asemenea instalarea acestor jocuri”.
Articolul 3 din aceeași lege, intitulat „Întreprinderi de prestări de servicii internet”, prevede că „[i]nstalarea și operarea de calculatoare în unități de prestări de servicii internet nu sunt supuse interdicției prevăzute la articolul 2. Cu toate acestea, utilizarea de jocuri pe aceste calculatoare, independent de metoda folosită, este interzisă”.
Nerespectarea acestor interdicții conduce la aplicarea sancțiunilor penale prevăzute la articolul 4 din legea menționată, precum și a sancțiunilor administrative prevăzute la articolul 5.
În sfârșit, potrivit prevederilor articolului 9 alineatul 1 din aceeași lege, dispozițiile acesteia „nu aduc atingere dispozițiilor Legii 2206/1994 și nici celorlalte dispoziții referitoare la cazinouri”.
Hotărârea Comisia/Grecia
La punctul 1 din dispozitivul Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, Curtea a declarat și a hotărât:
„Prin faptul că a introdus la articolul 2 alineatul 1 și la articolul 3 din Legea 3037/2002, sub sancțiunile penale sau administrative prevăzute la articolele 4 și 5 din aceeași lege, interdicția instalării și a exploatării tuturor jocurilor electrice, electromecanice și electronice, inclusiv a tuturor jocurilor pentru calculator, în toate locurile publice sau private cu excepția cazinourilor, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 28 CE, 43 CE și 49 CE, precum și în temeiul articolului 8 din Directiva [98/34].”
Procedura precontencioasă
Interpelată de Comisie la 11 decembrie 2006 cu privire la stadiul executării Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, Republica Elenă a răspuns prin scrisoarea din . În cuprinsul acestei scrisori, autoritățile elene nu au furnizat nicio informație concretă privind modificarea reglementării naționale în cauză pentru a se conforma hotărârii menționate. În schimb, autoritățile elene au subliniat importanța și complexitatea acestei modificări, afirmând că ministerele competente colaborează în vederea introducerii unei reglementări acceptabile, care să respecte dreptul comunitar și principiul proporționalității.
Fiind de părere că Republica Elenă nu a luat măsurile necesare pentru a se conforma Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, Comisia a transmis acestui stat membru, la 23 martie 2007, o scrisoare de punere în întârziere în conformitate cu articolul 228 CE.
Întrucât Republica Elenă nu a răspuns la această scrisoare, la 29 iunie 2007, Comisia a adresat acestui stat membru un aviz motivat prin care îl invita ca, în termen de două luni de la primirea respectivului aviz, să ia măsurile necesare pentru asigurarea executării acestei hotărâri.
Întrucât Republica Elenă nici nu a răspuns la avizul menționat și nici nu a notificat Comisiei vreo măsură legislativă pentru a se conforma respectivei hotărâri, aceasta, considerând că statul membru menționat nu a asigurat executarea Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, a introdus prezenta acțiune.
Evoluțiile intervenite în cursul prezentei proceduri
Republica Elenă a răspuns la avizul motivat la 12 martie 2008, respectiv la două zile după introducerea prezentei acțiuni, arătând că un comitet de redactare legislativă a fost convocat pentru elaborarea proiectului legii de modificare.
În plus, din dezbateri rezultă că, la 7 mai 2008, Republica Elenă a transmis Comisiei un prim proiect de lege de modificare, în conformitate cu articolul 8 din Directiva 98/34. Comisia a formulat observații într-un aviz detaliat din , la care Republica Elenă nu a răspuns. O reuniune s-ar fi desfășurat între părți la Atena, la .
Reprezentantul Republicii Elene a arătat de asemenea că un nou proiect de lege de modificare urma să fie aprobat într-un termen scurt de guvernul elen, înainte de a fi comunicat Comisiei în vederea examinării dispozițiilor acestuia în conformitate cu articolul 8 din Directiva 98/34. La capătul acestei proceduri, proiectul urma să fie supus la vot în Parlament în vederea adoptării sale.
Cu privire la neîndeplinirea obligațiilor
Chiar dacă articolul 228 CE nu precizează care este termenul în care trebuie executată o hotărâre a Curții de constatare a existenței unei neîndepliniri a obligațiilor, dintr-o jurisprudență constantă rezultă că interesul legat de o aplicare imediată și uniformă a dreptului comunitar impune ca această executare să fie începută imediat și să se realizeze în cel mai scurt termen posibil (a se vedea printre altele Hotărârea din 9 decembrie 2008, Comisia/Franța,
C-121/07, Rep., p. I-9159
, punctul 21 și jurisprudența citată).
Pe de altă parte, data de referință pentru a aprecia existența unei neîndepliniri a obligațiilor în temeiul articolului 228 CE este data expirării termenului stabilit în avizul motivat emis în temeiul acestei dispoziții (a se vedea printre altele Hotărârea din 18 iulie 2007, Comisia/Germania, C-503/04, Rep., p. I-6153, punctul 19 și jurisprudența citată).
În speță, este evident că, la data la care a expirat termenul de două luni acordat în avizul motivat din 29 iunie 2007, Republica Elenă nu luase niciuna dintre măsurile pe care le impune executarea Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, proiectul cu privire la o primă măsură de executare nefiind comunicat Comisiei decât la .
În aceste condiții, este necesar să se constate că, astfel cum recunoaște chiar acest stat membru, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 228 alineatul (1) CE.
Cu privire la sancțiunile pecuniare
Cu privire la penalitățile cu titlu cominatoriu
Argumentele părților
Întemeindu-se pe metoda de calcul definită în Comunicarea privind punerea în aplicare a articolului 228 din Tratatul CE [SEC(2005) 1658] din 13 decembrie 2005, Comisia propune Curții să aplice Republicii Elene penalități cu titlu cominatoriu de 31798,80 euro pe zi de întârziere pentru a sancționa neexecutarea Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, începând de la data la care se va pronunța o hotărâre în prezenta cauză și până în ziua în care respectiva Hotărâre Comisia/Grecia va fi executată.
Comisia consideră că obligarea la plata unor penalități cu titlu cominatoriu este instrumentul cel mai adecvat pentru a pune capăt în termenul cel mai scurt posibil încălcării constatate și că, în cazul de față, penalitățile cu titlu cominatoriu de 31798,80 euro pe zi de întârziere sunt adaptate la gravitatea și la durata încălcării, ținând seama totodată de necesitatea ca sancțiunea să devină efectivă. Această sumă este calculată prin multiplicarea unei baze standard de 600 de euro cu un coeficient de 11 (pe o scară de la 1 la 20) pentru a ține seama de gravitatea infracțiunii, cu un coeficient de 1,1 (pe o scară de la 1 la 3) pentru a ține seama de durata infracțiunii și cu un coeficient de 4,38 (bazat pe produsul intern brut al statului membru în cauză și pe ponderarea voturilor în Consiliul Uniunii Europene), care se consideră că reprezintă capacitatea de plată a acestui stat membru.
În ceea ce privește gravitatea încălcării, Comisia arată că reglementarea națională în cauză încalcă trei dintre cele patru libertăți fundamentale instituite prin tratat. Aceasta susține în plus că autoritățile elene nu și-au îndeplinit obligațiile care le revin în temeiul articolului 8 alineatul (1) primul paragraf din Directiva 98/34 și că, pe de altă parte, nu au cooperat pe deplin cu Comisia în faza precontencioasă a procedurii inițiate în temeiul articolului 228 CE.
Potrivit aprecierii Republicii Elene, coeficientul care are rolul de a reflecta gravitatea încălcării constatate este evaluat la un nivel extrem de ridicat de către Comisie și nu ar trebui să fie mai mare de 4. În această privință, Republica Elenă susține că încălcarea nu a afectat decât un sector restrâns de activitate, că reglementarea națională în cauză se aplică fără discriminare și reprezintă, în plus, soluția cea mai adecvată pentru rezolvarea problemelor economice și sociale cauzate de exploatarea prejudiciabilă și necontrolată a jocurilor, astfel încât este justificată de motive imperative de interes general. În plus, referindu-se la jurisprudența Curții, Republica Elenă susține că respectivul coeficient încalcă principiul proporționalității.
În ceea ce privește durata încălcării, Comisia ține seama de perioada de 11 luni care s-a scurs între data pronunțării Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, și 17 octombrie 2007, data deciziei de a introduce prezenta acțiune.
Republica Elenă solicită ca acest coeficient să fie limitat la un plafon minim. În opinia sa, punctul de pornire al încălcării corespunde datei la care a expirat termenul de 3 luni stabilit în scrisoarea din 11 decembrie 2006, prin care Comisia a solicitat informații cu privire la stadiul executării Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior.
Aprecierea Curții
Întrucât a constatat că Republica Elenă nu s-a conformat Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, Curtea poate obliga respectivul stat membru la plata unei sume forfetare sau a unor penalități cu titlu cominatoriu, în temeiul articolului 228 alineatul (2) al treilea paragraf CE.
În această privință trebuie amintit că, în fiecare cauză, revine Curții obligația să aprecieze, în funcție de împrejurările cauzei, sancțiunile pecuniare care trebuie stabilite (Hotărârea din 10 ianuarie 2008, Comisia/Portugalia, C-70/06, Rep., p. I-1, punctul 31 și jurisprudența citată).
În speță, astfel cum s-a subliniat la punctul 18 din prezenta hotărâre, Comisia propune Curții să impună Republicii Elene penalități cu titlu cominatoriu de 31798,80 euro.
În această privință este necesar, în primul rând, să se sublinieze că propunerile Comisiei nu pot fi obligatorii pentru Curte și nu constituie decât o bază de referință utilă (a se vedea Hotărârea din 25 noiembrie 2003, Comisia/Spania, C-278/01, Rec., p. I-14141, punctul 41 și jurisprudența citată). De asemenea, liniile directoare precum cele cuprinse în comunicările Comisiei nu sunt obligatorii pentru Curte, ci contribuie la asigurarea transparenței, a caracterului previzibil și a securității juridice în privința acțiunii întreprinse de Comisie (a se vedea în acest sens Hotărârea din , Comisia/Franța, C-304/02, Rec., p. I-6263, punctul 85, și Hotărârea din , Comisia/Franța, C-177/04, Rec, p. I-2461, punctul 70).
Curtea a mai precizat că obligarea la plata unor penalități cu titlu cominatoriu și/sau a unei sume forfetare urmărește să exercite asupra unui stat membru care nu și-a îndeplinit obligațiile o constrângere economică, de natură să îl determine a pune capăt încălcării constatate. Sancțiunile pecuniare aplicate trebuie, așadar, să fie stabilite în funcție de gradul de persuasiune necesar pentru ca statul membru în cauză să își modifice comportamentul (a se vedea în acest sens Hotărârea din 12 iulie 2005, Comisia/Franța, citată anterior, punctul 91, precum și Hotărârea din , Comisia/Franța, punctele 59 și 60).
În cauza de față, se impune constatarea că, în cursul ședinței Curții din 29 ianuarie 2009, agentul Republicii Elene a confirmat că nicio dispoziție legislativă care să pună capăt încălcării constatate prin Hotărârea Comisia/Grecia, citată anterior, nu fusese încă votată la acea dată și nici,
a fortiori
, nu intrase în vigoare.
Având în vedere că respectiva neîndeplinire a obligațiilor subzista la data la care Curtea a examinat situația de fapt, obligarea Republicii Elene la plata unor penalități cu titlu cominatoriu, propusă de Comisie, constituie o modalitate adecvată pentru a determina acest stat membru să ia măsurile necesare pentru a asigura executarea Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior (a se vedea Hotărârea Comisia/Portugalia, citată anterior, punctul 37 și jurisprudența citată).
În ceea ce privește, în al doilea rând, modalitățile de calcul al cuantumului unor astfel de penalități cu titlu cominatoriu, revine Curții, în exercitarea puterii sale de apreciere, sarcina de a stabili aceste penalități astfel încât să fie, pe de o parte, adaptate împrejurărilor și, pe de altă parte, proporționale cu neîndeplinirea obligațiilor constatată, precum și cu capacitatea de plată a statului membru în cauză (a se vedea printre altele Hotărârea Comisia/Portugalia, citată anterior, punctul 38 și jurisprudența citată).
În acest context, criteriile de bază care trebuie luate în considerare pentru a asigura natura coercitivă a penalităților cu titlu cominatoriu în vederea aplicării uniforme și efective a dreptului comunitar sunt, în principiu, gradul de gravitate a încălcării, durata acesteia și capacitatea de plată a statului membru în cauză. La aplicarea acestor criterii trebuie să se țină seama în special de consecințele neexecutării asupra intereselor private și publice, precum și de urgența de a determina statul membru respectiv să se conformeze obligațiilor sale (a se vedea Hotărârea Comisia/Portugalia, citată anterior, punctul 39 și jurisprudența citată).
În ceea ce privește, în primul rând, gravitatea încălcării și în special consecințele neexecutării Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, asupra intereselor private și publice, este necesar să se constate că interdicția instalării, a exploatării și a utilizării tuturor jocurilor electrice, electromecanice și electronice, inclusiv a tuturor jocurilor pentru calculator, în toate locurile publice sau private, cu excepția cazinourilor, astfel cum era prevăzută de legislația națională în discuție în cauza care a condus la pronunțarea hotărârii menționate, încalcă principiul liberei circulații a mărfurilor, al liberei prestări a serviciilor și al libertății de stabilire, astfel cum rezultă din articolul 28 CE, precum și din articolele 43 CE și 49 CE.
Astfel cum a arătat Curtea la punctele 29, 30, 51 și 55 din Hotărârea Comisia/Grecia, citată anterior, această reglementare națională nu a condus numai la o diminuare a volumului importurilor unor astfel de jocuri din alte state membre, ci, în realitate, a avut drept consecință o încetare a respectivelor importuri încă de la instituirea interdicției menționate. În plus, reglementarea în cauză îi împiedică pe operatorii economici din alte state membre să furnizeze servicii sau chiar să se stabilească în acest scop în Grecia.
Pe de altă parte, astfel cum a arătat avocatul general la punctul 54 din concluzii, Republica Elenă nu a luat nicio măsură în vederea suspendării aplicării legislației în discuție în cauza care a condus la pronunțarea Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, și a permis, așadar, ca, pe baza acesteia, să se aplice operatorilor economici pedepse privative de libertate și sancțiuni pecuniare. Este, așadar, urgent ca Republica Elenă să modifice această legislație.
În sfârșit, este de asemenea necesar să se țină seama de faptul că încălcarea constatată în cadrul Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, se întemeiază pe lipsa notificării reglementărilor tehnice prevăzute la articolul 8 din Directiva 98/34. Astfel, respectarea acestei obligații specifice constituia o condiție necesară pentru realizarea pe deplin a obiectivului acestei directive, astfel cum este definit în considerentele (2) și (3), care urmăresc asigurarea bunei funcționări a pieței interne.
Pe de altă parte, obiectivul reglementării naționale în discuție în cauza care a condus la pronunțarea Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, era lupta împotriva gravelor probleme sociale cauzate de faptul că jocurile respective se puteau converti cu ușurință în jocuri de noroc, care în Grecia sunt interzise în afara cazinourilor. Curtea a admis, la punctul 38 din această hotărâre, că motivele imperative de interes general invocate de Republica Elenă puteau justifica obstacolul în calea liberei circulații a mărfurilor constatat în această cauză. La punctul 41 din hotărârea menționată, Curtea a considerat însă că interdicția jocurilor respective în toate locurile publice sau private, cu excepția cazinourilor, constituie o măsură disproporționată în raport cu obiectivul urmărit.
Având în vedere aceste considerații, trebuie să se stabilească la 8 coeficientul destinat să reflecte gradul de gravitate a încălcării, ceea ce ilustrează în mod adecvat caracteristicile încălcării în cauză.
În ceea ce privește, în al doilea rând, durata încălcării, aceasta trebuie să fie evaluată ținând seama de momentul în care Curtea apreciază faptele în cadrul procedurii introduse în temeiul articolului 228 CE, și nu de cel în care aceasta este sesizată de Comisie (a se vedea Hotărârea Comisia/Portugalia, citată anterior, punctul 45).
În cazul de față, neîndeplinirea de către Republica Elenă a obligației de a executa Hotărârea Comisia/Grecia, citată anterior, persistă de mai mult de doi ani, ținând seama de intervalul de timp care s-a scurs din 26 octombrie 2006, data pronunțării hotărârii menționate.
În aceste condiții, un coeficient de 1,5 (pe o scară de la 1 la 3) pare adecvat pentru a reflecta durata încălcării.
În ceea ce privește, în al treilea rând, capacitatea de plată a statului membru în cauză, propunerea Comisiei care constă în a reține un coeficient bazat pe produsul intern brut al statului membru în cauză și pe numărul de voturi de care dispune acesta în cadrul Consiliului constituie, în principiu, o modalitate adecvată de reflectare a acestui criteriu, menținând, în același timp, o diferențiere rezonabilă între diferitele state membre (a se vedea în acest sens Hotărârea Comisia/Portugalia, citată anterior, punctul 48 și jurisprudența citată).
În speță, coeficientul de 4,38 propus de Comisie și menționat în Comunicarea privind punerea în aplicare a articolului 228 din Tratatul CE din 13 decembrie 2005 nu reflectă în mod adecvat evoluția factorilor care stau la baza evaluării capacității de plată a Republicii Elene.
Acest lucru este valabil și pentru cuantumul de bază la care sunt aplicați coeficienții multiplicatori, care trebuie să fie stabilit la 600 de euro.
Având în vedere cele ce precedă, prin multiplicarea unui cuantum de bază de 600 de euro cu coeficienți stabiliți la 8 pentru gravitatea încălcării, la 1,5 pentru durata acesteia și la 4,38 pentru capacitatea de plată a statului membru în cauză, rezultă în acest caz o sumă de 31536 de euro pe zi de întârziere. Această sumă trebuie considerată adecvată ținând seama de finalitățile penalităților cu titlu cominatoriu, astfel cum sunt menționate la punctul 28 din prezenta hotărâre.
Având în vedere ansamblul considerațiilor care precedă, se impune obligarea Republicii Elene la plata către Comisie, în contul „Resurse proprii ale Comunității Europene”, a unor penalități cu titlu cominatoriu de 31536 de euro pe zi de întârziere în punerea în aplicare a măsurilor necesare pentru a se conforma Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, începând cu data pronunțării prezentei hotărâri și până la executarea respectivei Hotărâri Comisia/Grecia.
Cu privire la suma forfetară
Argumentele părților
Comisia propune Curții să oblige Republica Elenă la plata unei sume forfetare de 9636 de euro pe zi de întârziere în executarea Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, începând din ziua în care a fost pronunțată această hotărâre până în ziua în care hotărârea menționată va fi fost pe deplin executată sau până în ziua în care va fi pronunțată o hotărâre în prezenta cauză, în ipoteza în care respectiva Hotărâre Comisia/Grecia nu va fi fost pe deplin executată la acea dată.
Acest cuantum zilnic rezultă din multiplicarea unui cuantum de bază de 200 de euro cu coeficientul pentru gravitatea încălcării, stabilit în acest caz la 11 pe o scară de la 1 la 20, și cu coeficientul care reprezintă capacitatea de plată a Republicii Elene, evaluat la 4,38.
Suma totală solicitată cu acest titlu se ridică la 3420780 de euro și rezultă din multiplicarea cuantumului zilnic de 9636 de euro cu 355, respectiv numărul de zile care s-au scurs între 26 octombrie 2006, data pronunțării Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, și , dată la care Comisia a decis să introducă prezenta acțiune.
Republica Elenă susține că nu trebuie să fie obligată la plata unei sume forfetare în măsura în care această sancțiune pecuniară sancționează comportamentul trecut al statului membru în cauză. În plus, potrivit acestui stat, cuantumul sumei forfetare propuse de Comisie este disproporționat în raport cu gravitatea, precum și cu durata încălcării și excesiv dacă se ia în considerare, în special, caracterul problematic al reglementării jocurilor în Grecia.
Aprecierea Curții
În ceea ce privește impunerea unei sume forfetare, aceasta trebuie, în fiecare speță, să fie stabilită în funcție de ansamblul elementelor pertinente care se raportează atât la caracteristicile neîndeplinirii constatate, cât și la atitudinea proprie a statului membru vizat de procedura inițiată în temeiul articolului 228 CE (Hotărârea din 9 decembrie 2008, Comisia/Franța, citată anterior, punctul 62).
În cazul în care decide să impună penalități cu titlu cominatoriu sau o sumă forfetară, Curtea trebuie, în exercitarea puterii sale de apreciere, să le stabilească astfel încât să fie, pe de o parte, adaptate împrejurărilor și, pe de altă parte, proporționale cu neîndeplinirea obligațiilor constatată, precum și cu capacitatea de plată a statului membru în cauză. Mai specific, în ceea ce privește impunerea unei sume forfetare, printre factorii pertinenți în această privință se numără elemente precum durata de persistență a neîndeplinirii obligațiilor după pronunțarea hotărârii de constatare, precum și interesele publice și private în cauză (a se vedea Hotărârea din 9 decembrie 2008, Comisia/Franța, citată anterior, punctul 64 și jurisprudența citată).
Într-o situație precum cea care face obiectul prezentei acțiuni, având în vedere perioada îndelungată în care a persistat încălcarea de la hotărârea care a constatat-o inițial, interesele publice și private în cauză, lipsa unei decizii de suspendare a aplicării legislației în cauză care să permită evitarea începerii urmăririi penale, precum și lipsa unui început de executare tangibil al acestei hotărâri, se impune obligarea la plata unei sume forfetare.
Având în vedere cele ce precedă, o justă apreciere a împrejurărilor speței permite stabilirea cuantumului sumei forfetare pe care Republica Elenă va fi obligată să o achite la 3 milioane de euro.
Prin urmare, se impune obligarea acesteia la plata către Comisie, în contul „Resurse proprii ale Comunității Europene”, a unei sume forfetare de 3 milioane de euro.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Potrivit articolului 69 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, partea care cade în pretenții este obligată, la cerere, la plata cheltuielilor de judecată. Întrucât Comisia a solicitat obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată, iar Republica Elenă a căzut în pretenții, se impune obligarea acesteia la plata cheltuielilor de judecată.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera a doua) declară și hotărăște:

1)
Prin faptul că nu a modificat articolul 2 alineatul 1 și articolul 3 din Legea 3037/2002, care prevăd, sub sancțiunile penale sau administrative prevăzute la articolele 4 și 5 din aceeași lege, interdicția instalării și a exploatării tuturor jocurilor electrice, electromecanice și electronice, inclusiv a tuturor jocurilor pentru calculator, în toate locurile publice sau private, cu excepția cazinourilor, în conformitate cu articolele 28 CE, 43 CE și 49 CE, precum și cu articolul 8 din Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor, reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale, astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din , Republica Elenă nu a pus în aplicare toate măsurile pe care le presupune executarea Hotărârii din , Comisia/Grecia (C-65/05), și prin aceasta nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 228 CE.

2)
Obligă Republica Elenă la plata către Comisia Comunităților Europene, în contul „Resurse proprii ale Comunității Europene”, a unor penalități cu titlu cominatoriu de 31536 de euro pe zi de întârziere în punerea în aplicare a măsurilor necesare pentru a se conforma Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, începând cu data pronunțării prezentei hotărâri și până la executarea respectivei Hotărâri Comisia/Grecia.

3)
Obligă Republica Elenă la plata către Comisia Comunităților Europene, în contul „Resurse proprii ale Comunității Europene”, a unei sume forfetare de 3 milioane de euro.

4)
Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: greaca.