CELEX: 62009CJ0047
Tillnärmning av lagstiftning
Kakao- och chokladvaror
Märkning
Tillägg av ordet ’ren’ eller uttrycket ’ren choklad’ i vissa produkters märkning

Europeiska gemenskapernas kommission har yrkat att domstolen ska fastställa att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla
sina skyldigheter enligt dels artikel 3.5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/36/EG av den 23 juni 2000 om kakao-
och chokladvaror avsedda som livsmedel (EGT L 197, s. 19), dels artikel 3 i direktiv 2000/36 jämförd med artikel 2.1 a i Europaparlamentets
och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation
av livsmedel samt om reklam för livsmedel (EGT L 109, s. 29), genom att föreskriva en möjlighet att lägga till adjektivet
”ren” eller uttrycket ”ren choklad” i märkningen av chokladvaror som inte innehåller annat vegetabiliskt fett än kakaosmör.

Tillämpliga bestämmelser

Unionsrätten
Märkning av kakao- och chokladvaror regleras genom ett så kallat horisontellt direktiv, nämligen direktiv 2000/13, och av
ett så kallat vertikalt eller sektoriellt direktiv, nämligen direktiv 2000/36. Direktiv 2000/36 utgör
lex specialis
i förhållande till direktiv 2000/13.
Direktiv 2000/36
Direktiv 2000/36 syftar dels till att fastställa gemensamma regler för tillsättning av annat vegetabiliskt fett än kakaosmör
i kakao- och chokladvaror, dels att genomföra en harmonisering av försäljningsnamnen.
Vad beträffar användningen av annat vegetabiliskt fett än kakaosmör anges i skälen 5, 6, 9 och 10 i direktiv 2000/36 följande:
”(5) I vissa medlemsstater är det tillåtet att tillsätta annat vegetabiliskt fett än kakaosmör i chokladvaror, upp till högst
5 %.
(6) Tillsats av visst annat vegetabiliskt fett än kakaosmör i chokladvaror upp till högst 5 % bör tillåtas i alla medlemsstater.
Detta vegetabiliska fett bör vara ekvivalent med kakaosmör och bör följaktligen definieras i enlighet med tekniska och vetenskapliga
kriterier.
…
(9) När det gäller chokladvaror som tillförts annat vegetabiliskt fett än kakaosmör, bör konsumenten förutom ingrediensförteckningen
garanteras korrekt, neutral och objektiv information.
(10) Å andra sidan hindrar inte direktiv 79/112/EEG att det på chokladvaror anges att annat vegetabiliskt fett än kakaosmör
inte har tillförts, förutsatt att informationen är korrekt, neutral och objektiv och inte är vilseledande för konsumenten.”
Vad beträffar försäljningsnamn anges följande i skäl 7 i direktiv 2000/36:
”I syfte att säkerställa den inre marknadens enhetlighet måste alla chokladvaror som omfattas av detta direktiv åtnjuta fri
rörlighet inom gemenskapen under de försäljningsnamn som fastställs i bilaga I till detta direktiv.”
I artikel 2.1 och 2.2 i direktivet föreskrivs följande:
”1. Annat vegetabiliskt fett än kakaosmör som definieras och förtecknas i bilaga II får tillsättas de chokladvaror som definieras
i avsnitt A, punkterna 3, 4, 5, 6, 8 och 9 i bilaga I. Denna tillsats får inte utgöra mer än 5 % av den färdiga varan, sedan
den sammanlagda vikten av övriga ätliga ämnen som använts i enlighet med avsnitt B i bilaga I dragits av och utan att minimihalten
av kakaosmör eller sammanlagd kakaotorrsubstans minskas.
2. De chokladvaror som enligt punkt 1 innehåller annat vegetabiliskt fett än kakaosmör får saluföras i samtliga medlemsstater
under förutsättning att deras märkning kompletteras på det sätt som anges i artikel 3 med följande väl synliga och klart läsbara
upplysning: ’innehåller förutom kakaosmör även annat vegetabiliskt fett’. Upplysningen skall befinna sig i samma synfält som,
men vara tydligt skild från, ingrediensförteckningen och vara skriven med minst lika stora bokstäver som denna, i fetstil
och befinna sig i närheten av försäljningsnamnet; försäljningsnamnet får, oavsett detta krav, även anges på annan plats.”
Artikel 3 i direktiv 2000/36 har följande lydelse:
”Direktiv 79/112/EEG skall tillämpas på de varor som definieras i bilaga I, på följande villkor:
1. Försäljningsnamnen i bilaga I skall gälla endast för de varor som anges där och skall användas i handeln för att beteckna
dessa varor.
…
5. Försäljningsnamnen ’mörk choklad’, ’mjölkchoklad’ och ’överdragschoklad’ i bilaga I kan kompletteras med uppgifter eller
beskrivningar avseende kvalitetskriterier, förutsatt att varorna innehåller
–        för mörk choklad: totalt minst 43 % kakaotorrsubstans, inklusive minst 26 % kakaosmör,
–        för mjölkchoklad: totalt minst 30 % kakaotorrsubstans och minst 18 % mjölktorrsubstans som erhållits genom delvis eller total
indunstning av helmjölk, helt eller delvis skummad mjölk, grädde eller grädde erhållen genom delvis eller total indunstning,
smör eller mjölkfett, inklusive minst 4,5 % mjölkfett,
–        för överdragschoklad: minst 16 % fettfri kakaotorrsubstans.”
Artikel 4 i direktiv 2000/36 har följande lydelse:
”För de varor som definieras i bilaga I får medlemsstaterna inte anta nationella bestämmelser som inte fastställs i detta
direktiv.”
Direktiv 2000/13
Rådets direktiv 79/112/EEG av den 18 december 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning, presentation
och reklam i fråga om livsmedel (EGT L 33, 1979, s. 1; svensk specialutgåva, område 15, volym 2, s. 130) har upphävts och
ersatts av direktiv 2000/13. Hänvisningar till det upphävda direktivet ska således förstås som hänvisningar till direktiv 2000/13.
I artikel 2.1 i direktiv 2000/13 föreskrivs följande:
”Märkningen och dess närmare utformning får inte
a)      vara sådan att den på ett avgörande sätt skulle kunna vilseleda köparen, i synnerhet
i)      om vad som är utmärkande för livsmedlet, särskilt dess slag, identitet, egenskaper, sammansättning, kvantitet, hållbarhet,
ursprung eller härkomst, framställnings- eller produktionsmetod,
ii)      genom att tillskriva livsmedlet verkningar eller egenskaper som det inte har,
iii)  genom att antyda att livsmedlet har speciella egenskaper, då i själva verket alla liknande livsmedel har sådana egenskaper,
b)      såvida något annat inte följer av gemenskapsbestämmelser för naturliga mineralvatten och specialdestinerade livsmedel, tillskriva
livsmedel egenskaper som förebygger, behandlar eller botar någon sjukdom hos människor eller antyda sådana egenskaper.”

Nationell rätt
I artikel 28.1 i lag nr 39 av den 1 mars 2002 om bestämmelser för utförande av skyldigheter som följer av Italiens medlemskap
i Europeiska gemenskaperna – Gemenskapslag 2001 (Ordinarie tillägg till GURI nr 72, av den 26 mars 2002) (nedan kallad lag
nr 39/2002), föreskrivs följande:
”Genomförande av direktiv 2000/36/EG om kakao- och chokladvaror avsedda som livsmedel
Vid genomförandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/36/EG av den 23 juni 2000 om kakao- och chokladvaror avsedda
som livsmedel ska följande principer och kriterier beaktas:
a)      Genomförandet av ovannämnda direktiv ska säkerställa att märkningen av kakao- och chokladvaror inte enbart garanterar insyn,
utan även att märkningen innehåller olika upplysningar beroende på om varan framställts med tillsats av annat vegetabiliskt
fett än kakaosmör eller om endast kakaosmör använts. I det förstnämnda fallet ska märkningen innehålla ordet ’choklad’ medan
uttrycket ’ren choklad’ kan användas i det andra fallet.
b)      Mekanismer ska fastställas för certifiering av kvalitén på de typiska produkter som endast använder kakaosmör vid framställningen
av choklad.”
I artikel 6.1 i lagstiftningsdekret nr 178 av den 12 juni 2003 om genomförande av direktiv 2000/36/EG om kakao- och chokladvaror
avsedda som livsmedel (GURI nr 165, av den 18 juli 2003) (nedan kallat lagstiftningsdekret nr 178/2003), föreskrivs följande:
”Användning av uttrycket ’ren choklad’
1.      Märkningen av de chokladvaror som avses i punkterna 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 och 10 i bilaga I som inte innehåller annat vegetabiliskt
fett än kakaosmör, med undantag för fyllningen om den inte består av kakao- och chokladvaror, får innehålla ordet ’ren’ tillsammans
med ordet ’choklad’ som tillägg eller inbegripet i de försäljningsnamn som anges i bilaga I, eller upplysningen ’ren choklad’
någon annanstans i märkningen.”
Artikel 7.8 i lagstiftningsdekretet har följande lydelse:
”Vite
Den som använder ordet ’ren’ tillsammans med ordet ’choklad’ i märkningen av de varor som avses i punkterna 3, 4, 5, 6, 7,
8, 9 och 10 i bilaga I som innehåller annat vegetabiliskt fett än kakaosmör, med undantag för fyllningen om den inte består
av kakao- och chokladvaror, kan föreläggas vite om 3 000–8 000 euro.”

Det administrativa förfarandet
Genom skrivelse av den 22 mars 2004 fäste kommissionen de italienska myndigheternas uppmärksamhet på att lag nr 39/2002 och
lagstiftningsdekret nr 178/2003 var oförenliga med direktiven 2000/13 och 2000/36. De italienska myndigheterna svarade genom
skrivelse av den 23 april 2004 från ministeriet för produktionsverksamhet.
Kommissionen fann inte svaret tillfredsställande och inledde därför ett fördragsbrottsförfarande med stöd av artikel 226 EG
och tillställde därvid Republiken Italien en formell underrättelse den 13 oktober 2004.
Då de italienska myndigheterna inte svarade skickade kommissionen den 5 juli 2005 ett motiverat yttrande till nämnda medlemsstat
och uppmanade den att vidta nödvändiga åtgärder för att rätta sig efter yttrandet inom två månader från delgivningen av detsamma.
Som svar meddelade de italienska myndigheterna genom skrivelse av den 21 oktober respektive den 4 november 2005 sin avsikt
att ändra artiklarna 6 och 7 i lagstiftningsdekret nr 178/2003 och begärde med stöd härav att förevarande förfarande skulle
avslutas.
Sedan kommissionen konstaterat att situationen förblev oförändrad trots ytterligare skriftväxling, beslutade den att väcka
förevarande talan.

Prövning av talan

Parternas argument
Kommissionen har gjort gällande att genom att införa en möjlighet att, med tillämpning av artikel 28.1 i lag nr 39/2002 och
artikel 6 i lagstiftningsdekret nr 178/2003, komplettera märkningen av chokladprodukter och i synnerhet de försäljningsnamn
som avses i bilaga I till nämnda dekret med adjektivet ”ren” eller med uppgiften ”ren choklad” för varor som inte innehåller
annat vegetabiliskt fett än kakaosmör, så har man i italiensk lagstiftning infört ytterligare en benämning på chokladvaror
beroende på om de kan anses som ”rena” eller ”inte rena”. Denna åtskillnad utgör i sak ett åsidosättande av artikel 3.1 och
3.5 i direktiv 2000/36 och strider mot domstolens praxis. Domstolen har nämligen slagit fast att chokladvaror som innehåller
maximalt 5 procent av vissa vegetabiliska fetter är identiska (dom av den 16 januari 2003 i mål C‑14/00, kommissionen mot
Italien, REG 2003, s. I‑513, punkt 87).
Kommissionen har erinrat om att användningen av annat vegetabiliskt fett än kakaosmör är strikt reglerad. Sådan användning
är inte bara begränsad till de sex substanser som finns upptagna på en uttömmande förteckning i bilaga II till direktiv 2000/36,
utan användningen av dessa substanser får inte heller överstiga 5 procent av slutprodukten. Såsom framgår av skäl 9 i direktivet
krävs vidare en korrekt, neutral och objektiv information – som inte vilseleder konsumenten – om att produkten innehåller
vegetabiliskt fett. Följaktligen föreskrivs i artikel 2.2 i nämnda direktiv att upplysningen ”innehåller förutom kakaosmör
även annat vegetabiliskt fett” ska befinna sig ”i närheten av” men inte i försäljningsnamnet. Gemenskapslagstiftaren har haft
för avsikt att informera konsumenten om huruvida annat vegetabiliskt fett än kakaosmör förekommer eller inte i chokladvaran
genom märkningen och inte genom ett särskilt försäljningsnamn.
Den distinktion som görs i den italienska lagstiftningen är enligt kommissionen dubbelt vilseledande för genomsnittskonsumenten,
då användningen av adjektivet ”ren” varken är korrekt, neutral eller objektiv, varför den i sig är vilseledande.
För det första medför begreppet ”ren” automatiskt en negativ bibetydelse för de produkter som inte är försedda med denna upplysning.
Det förhållandet att det skapats två kategorier av chokladvaror när det endast föreskrivs en sådan kategori i lagen är också
vilseledande för konsumenten, genom att det leder honom till att tro att de finns två kategorier av choklad.
Upplysningen ”ren choklad” är dessutom inte tillräckligt uttrycklig för att upplysa konsumenten om att den aktuella chokladen
endast innehåller kakaosmör, utan tillsats av annat vegetabiliskt fett.
Republiken Italien har inte bestritt att de försäljningsnamn som avses i bilaga I till direktiv 2000/36 är bindande och uttömmande
uppräknade. Nämnda medlemsstat har emellertid gjort gällande att försäljningsnamnet inte är det enda innehållet i märkningen.
Det är uppenbart att medlemsstaterna får lägga till andra upplysningar i märkningen, särskilt i syfte att informera konsumenterna
om att inget annat fett än kakaosmör har använts. Det är således möjligt att infoga alla sådana upplysningar i märkningen
som inte leder till förväxling med försäljningsnamnet, vilket ska vara det som avses i bilaga I.
Den italienske lagstiftaren ville inte införa vare sig något nytt försäljningsnamn eller något kvalitetskriterium som inte
grundas på en kakaohalt som överstiger den föreskrivna minimigränsen utan på en exklusiv användning av kakaosmör. Adjektivet
”ren” ska inte ses som en hänvisning till kvalitén utan är rent beskrivande. Det tjänar således endast till att ange den aktuella
produktens sammansättning utan att avgöra om produkten är av högre eller lägre kvalité. Enligt Republiken Italien överensstämmer
artikel 6 i lagstiftningsdekret nr 178/2003 således med artikel 3.1 och 3.5 i direktiv 2000/36.
Republiken Italien har anfört att syftet med att lägga till adjektivet ”ren” är att ange att det vegetabiliska fett som använts
endast utgörs av kakaosmör och inget annat. Detta förklarar varför tillägget av adjektivet ”ren” till försäljningsnamnet inte
påverkar detsamma som förblir oförändrat. Av detta skäl saknas det stöd för påståendet att det införts ett nytt försäljningsnamn
som inte föreskrivs i bilaga I till direktiv 2000/36.
Uttrycket ”ren choklad” är enligt samma medlemsstat rent beskrivande då det endast förmedlar en upplysning till konsumenten
som konsumenten har rätt till enligt skäl 10 i direktiv 2000/36 och direktiv 2000/13. Utifrån denna information beslutar konsumenten
sedan fritt vilken produkt han föredrar att köpa. I en situation där konsumenten är fullt informerad om att annat vegetabiliskt
fett än kakaosmör kan förekomma i chokladvaror, uppfattas upplysningar av denna typ just som information om huruvida sådana
vegetabiliska fetter förekommer eller inte.

Domstolens bedömning
Huruvida de skyldigheter som följer av artikel 3.1 i direktiv 2000/36 och artikel 2.1 a i direktiv 2000/13 har åsidosatts
I likhet med vad kommissionen påpekat konstaterar domstolen inledningsvis – beträffande frågan om de skyldigheter som följer
av artikel 3.1 i direktiv 2000/36 och artikel 2.1 a i direktiv 2000/13 har åsidosatts – att det genom artikel 3 i direktiv 2000/36
genomfördes en fullständig harmonisering av försäljningsnamnen på kakao- och chokladvaror avsedda som livsmedel. Denna harmonisering
syftar till att säkerställa den inre marknadens enhetlighet. De försäljningsnamn som avses i bilaga I till direktiv 2000/36
är enligt artikel 3.1 däri såväl bindande som reserverade för de varor som avses i nämnda bilaga. För att lägga till adjektiv
som avser kvalitén krävs att de särskilda villkor som föreskrivs i artikel 3.5 i direktiv 2000/36 är uppfyllda. I artikel 4
i nämnda direktiv föreskrivs dessutom att medlemsstaterna inte får anta nationella bestämmelser som inte fastställs i direktiv 2000/36
för de varor som definieras i bilaga I. Härav följer att det genom artikel 3 i nämnda direktiv har genomförts en fullständig
harmonisering av försäljningsnamnen för chokladvaror. Republiken Italien har aldrig bestritt att dessa försäljningsnamn är
bindande.
Denna tolkning finner dessutom stöd i historiken till nämnda direktiv. I sjunde skälet i rådets direktiv 73/241/EEG av den
24 juli 1973 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kakao- och chokladvaror avsedda som livsmedel (EGT L 228,
s. 23; svensk specialutgåva, område 13, volym 3, s. 153) anges att ”[a]nvändning av annat vegetabiliskt fett än kakaosmör
i chokladvaror är tillåten i vissa medlemsstater och denna möjlighet utnyttjas i stor utsträckning. Ett beslut om möjligheterna
och formerna för en vidgad användning av dessa fetter inom hela gemenskapen kan emellertid inte fattas för närvarande, eftersom
nu tillgängliga ekonomiska och tekniska data inte är tillräckliga för ett slutligt ställningstagande. Frågan måste därför
omprövas mot bakgrund av utvecklingen i framtiden.”
Med hänsyn till skillnaderna mellan medlemsstaternas lagstiftningar hade gemenskapslagstiftaren inte, då direktiv 73/241 antogs,
möjlighet att slutligt ta ställning till frågan om följderna, i fråga om försäljningsnamn och märkning, av att annat vegetabiliskt
fett än kakaosmör används i chokladvaror. Europeiska unionens råd nöjde sig följaktligen med att införa en tillfällig ordning
i fråga om användningen av annat vegetabiliskt fett än kakaosmör, varvid denna ordning skulle omprövas i enlighet med artikel 14.2 a
i direktiv 73/241 efter tre år.
Gemenskapslagstiftaren föreskrev i direktiv 2000/36 att tillsats av vegetabiliskt fett som ersättning inte medför att andra
försäljningsnamn för dessa produkter ska användas, utan att ytterligare upplysningar ska ges i märkningen. Vad gäller chokladvaror
som tillförts annat vegetabiliskt fett än kakaosmör, garanterar artikel 2 i direktiv 2000/36 jämförd med skäl 9 i samma direktiv konsumenten
tillgång till korrekt, neutral och objektiv information om den aktuella produkten. Denna information är mer omfattande än
produktens innehållsförteckning genom användningen av formuleringen ”innehåller förutom kakaosmör även annat vegetabiliskt
fett”.
I skäl 10 i direktiv 2000/36 stadgas, utan att krav ställs på att någon särskild upplysning ska ges, att det i märkningen
får anges att annat vegetabiliskt fett än kakaosmör inte har tillförts, förutsatt att informationen är korrekt, neutral och
objektiv och inte vilseledande för konsumenten.
När det gäller bedömningen av om den italienska lagstiftningen är förenlig med bestämmelserna i direktiv 2000/36, vilka domstolen
just har erinrat om och satt in i deras sammanhang, finner domstolen för det första att det i artikel 6 i lagstiftningsdekret
nr 178/2003 föreskrivs att vissa chokladvaror som inte innehåller annat vegetabiliskt fett än kakaosmör får innehålla ordet
”ren” tillsammans med ordet ”choklad” i märkningen, som tillägg eller inbegripet i försäljningsnamnet. Om tillägg av orden
”mjölk”, ”vit” eller ”fylld” till uttrycket ”choklad” emellertid ska betraktas som lika många nya försäljningsnamn, gäller
detsamma även beträffande tillägg av ordet ”ren”.
Det ska dock konstateras att i direktiv 2000/36 föreskrivs varken försäljningsnamnet ”ren choklad” eller att en nationell
lagstiftare får införa ett sådant namn.
Genom att tillåta en sådan ändring av försäljningsnamnen strider artikel 6 i lagstiftningsdekret nr 178/2003 under dessa omständigheter
mot det bindande och uttömmande system med försäljningsnamn som skapats i artikel 3.1 i direktiv 2000/36 och som regleras
i artikel 4 i samma direktiv.
Domstolen anmärker för det andra, i likhet med vad kommissionen påpekat, att det system med dubbla försäljningsnamn som den
italienska lagstiftaren infört inte heller uppfyller kraven i artikel 2.1 a i direktiv 2000/13. Enligt denna bestämmelse ska
konsumenten ha rätt till korrekt, neutral och objektiv information som inte är vilseledande.
Republiken Italien har förvisso med rätta betonat konsumenternas rätt till korrekt information. För att uppnå denna målsättning
är en sådan ändring av försäljningsnamnen som är aktuell i detta mål emellertid inte ett lämpligt tillvägagångssätt.
Domstolen erinrar om att den redan slagit fast att tillsats av annat vegetabiliskt fett än kakaosmör i kakao- och chokladvaror
som iakttar föreskrivna minimihalter enligt direktiv 73/241, vilket numera ersatts av direktiv 2000/36, inte innebär en sådan
väsentlig förändring av produkternas egenskaper som medför att de omvandlas till andra produkter (se dom av den 16 januari 2003
i mål C‑12/00, kommissionen mot Spanien, REG 2003, s. I‑459, punkt 92, samt domen i det ovannämnda målet kommissionen mot
Italien, punkt 87).
Det följer av nämnda rättspraxis att användning av annat vegetabiliskt fett än kakaosmör inom de gränser som fastställs i
artikel 2.1 i direktiv 2000/36 inte i sig medför en tillräcklig ändring av dessa produkter som motiverar att de ges olika
försäljningsnamn.
En neutral och objektiv uppgift någon annanstans i märkningen som upplyser konsumenterna om att produkten inte innehåller
annat vegetabiliskt fett än kakaosmör är däremot tillräcklig för att ge konsumenterna korrekt information (se, för ett liknande
resonemang, domarna i de ovannämnda målen kommissionen mot Spanien, punkt 93, och kommissionen mot Italien, punkt 88).
Härav följer att även om användningen av adjektivet ”ren” enligt den italienska lagstiftningen inte är obligatorisk, låter
ett tillstånd att införa andra försäljningsnamn än dem som föreskrivs i direktiv 2000/36 antyda att det föreligger en skillnad
mellan de aktuella produkternas karakteristiska egenskaper.
I den mån bestämmelsen i artikel 6 i lagstiftningsdekret nr 178/2003 gör det möjligt att behålla två kategorier försäljningsnamn
som huvudsakligen avser samma produkt, kan nämnda bestämmelse vilseleda konsumenten och härigenom inverka menligt på dennes
rätt till korrekt, neutral och objektiv information.
Av det ovan anförda följer att nämnda artikel 6 inte beaktar de krav som föreskrivs i artikel 3.1 i direktiv 2000/36 och artikel 2.1 a
i direktiv 2000/13. Den första anmärkningen ska således godtas.
Huruvida de skyldigheter som följer av artikel 3.5 i direktiv 2000/36 har åsidosatts
För att ta ställning till förevarande anmärkning som kommissionen har gjort, konstaterar domstolen, såsom påpekats i punkterna 29–36
i förevarande dom, att det genom artikel 3 i direktiv 2000/36, såsom denna regleras genom artikel 4 i samma direktiv, infördes
en fullständig harmonisering av försäljningsnamnen för chokladvaror. Inom ramen för detta obligatoriska och uttömmande system
krävs det att de särskilda villkor som föreskrivs i artikel 3.5 i nämnda direktiv är uppfyllda för att man ska kunna lägga
till adjektiv avseende kvalitén.
Domstolen konstaterar emellertid att artikel 6 i lagstiftningsdekret nr 178/2003 inte alls uppfyller nämnda villkor utan i
stället föreskriver en möjlighet att beträffande vissa chokladvaror, bland annat dem som avses i artikel 3.5 i direktiv 2000/36,
lägga till eller integrera ordet ”ren” i uttrycket ”choklad” i försäljningsnamnen när dessa produkter inte innehåller annat
vegetabiliskt fett än kakaosmör.
Genom att tillåta komplettering av försäljningsnamnen för de produkter som anges i nämnda artikel 3.5 i direktiv 2000/36 med
en sådan upplysning avseende kvalitetskriterier, uppfyller artikel 6 i lagstiftningsdekret nr 178/2003 följaktligen inte de
krav som stadgas i artikel 3.5 i direktiv 2000/36.
Den andra anmärkningen ska således också godtas.
Mot bakgrund av samtliga ovan anförda skäl fastställer domstolen att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter
enligt dels artikel 3.5 i direktiv 2000/36, dels bestämmelserna i artikel 3.1 i nämnda direktiv jämförda med artikel 2.1 a
i direktiv 2000/13, genom att föreskriva en möjlighet att lägga till adjektivet ”ren” i försäljningsnamnet på chokladvaror
som inte innehåller annat vegetabiliskt fett än kakaosmör.

Rättegångskostnader
Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats.
Kommissionen har yrkat att Republiken Italien ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Republiken Italien
har tappat målet, ska kommissionens yrkande bifallas.
Mot denna bakgrund beslutar domstolen (första avdelningen) följande:
1)
Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt dels artikel 3.5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/36/EG
av den 23 juni 2000 om kakao- och chokladvaror avsedda som livsmedel, dels bestämmelserna i artikel 3.1 i nämnda direktiv jämförda
med artikel 2.1 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas
lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel, genom att föreskriva en möjlighet att
lägga till adjektivet ”ren” i försäljningsnamnet på chokladvaror som inte innehåller annat vegetabiliskt fett än kakaosmör.
2)
Republiken Italien ska ersätta rättegångskostnaderna.
Underskrifter
*
Rättegångsspråk: italienska.