CELEX: 62006FJ0009
Henkilöstö
Ylennys

1.
Henkilöstö – Arviointi – Arviointikertomus – Laatiminen
(Henkilöstösääntöjen 2 artiklan 1 kohta ja 43 artikla)
2.
Henkilöstö – Ylennys – Edellytykset
(Henkilöstösääntöjen 45 artikla)
1.
Kun virkamiehen arviointikertomusta ei ole voitu laatia normaalien menettelyä koskevien edellytysten mukaisesti poikkeuksellisten
olosuhteiden vuoksi, kuten tapauksessa, jossa arvioija ja arvioinnin tarkastaja ovat lähteneet pois toimielimen palveluksesta
ja jossa se pääosasto, johon asianomainen virkamies on määrätty, on lakkautettu, on hallinnon toiminnan jatkuvuutta koskevan
vaatimuksen mukaista, että arviointikertomuksen laatii pääjohtaja, joka käyttää toimielimen vahvistaman päätöksen mukaisesti
henkilöstösääntöjen perusteella nimittävälle viranomaiselle kuuluvia valtuuksia, joita ei ole erityisesti mainittu tässä päätöksessä.
(ks. 56 kohta)
2.
Ylennyskelpoisten virkamiesten ansioiden arviointi on ratkaiseva peruste ylennyksessä, ja nimittävä viranomainen voi vain
toissijaisesti ottaa huomioon virkamiesten iän ja heidän virkaikänsä palkkaluokassa tai yksikössä. Kuitenkin tapauksessa,
jossa ylennyskelpoisten virkamiesten ansiot ovat samat, nämä ylimääräiset edellytykset voivat perustellusti toimia ratkaisevana
tekijänä nimittävän viranomaisen valinnassa.
Kahden pisteen eroa sellaisten kahden ylennyskelpoisen virkamiehen analyyttisissä arvioissa, jotka lisäksi kuuluvat kahteen
eri pääosastoon, ei voida pitää riittävän merkityksellisenä, ottaen huomioon erityisesti arviointien erilaisuuden pääosastojen
välillä, jotta asianosaisten hallinnollista ja henkilökohtaista tilannetta koskevia muita objektiivisia perusteita, muun muassa
virka-ikää ja sitä, että henkilön nimi on jo ollut ansioituneimmiksi katsottujen virkamiesten luettelossa aikaisemmalla ylennyskierroksella,
ei voitaisi ottaa toissijaisesti huomioon.
(ks. 63, 67 ja 68 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C‑207/99 P, komissio v. Hamptaux, 9.11.2000 (Kok. 2000, s. I‑9485, 19 kohta).
Virkamiestuomioistuin: asia T‑280/94, Lopes v. yhteisöjen tuomioistuin, 29.2.1996 (Kok. H. 1996, s. I‑A‑77 ja II‑239, 138 kohta);
asia T‑221/96, Manzo-Tafaro v. komissio, 5.3.1998 (Kok. H. 1998, s. I‑A‑115 ja II‑307, 17 kohta); asia T‑116/00, Hørbye-Möller
v. komissio, 13.3.2001 (39 kohta, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa); asia T‑163/01, Perez Escanilla v. komissio, 11.7.2002
(Kok. H. 2002, s. I‑A‑131 ja II‑717, 29 kohta); asia T‑134/02, Tejada Fernández v. komissio, 9.4.2003 (Kok. H. 2003, s. I‑A‑125
ja II‑609, 42 kohta); asia T‑132/03, Casini v. komissio, 15.9.2005 (Kok. H. 2005, s. I‑A‑253 ja II‑1169, 57 kohta) ja asia
T‑472/04, Tsarnavas v. komissio, 23.1.2007 (67 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).