CELEX: 62009CJ0382
Tariful vamal comun
Clasificare tarifară
Nomenclatura combinată
Capitolul 73
Toroane și cabluri din oțel
Poziția 7312
Codul TARIC
Eroare privind clasificarea tarifară
Punere în liberă circulație a mărfurilor
Regulamentul (CE) nr. 384/96
Taxă antidumping
Amendă în cuantum egal cu valoarea taxelor antidumping

Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare privește interpretarea Tarifului vamal integrat al Comunităților Europene
(denumit în continuare „TARIC”), prevăzut la articolul 2 din Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987
privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (JO L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3) și a
Regulamentului (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul
unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 1996, L 56, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 12,
p. 223).
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Stils Met SIA (denumită în continuare „Stils Met”), societate
de drept leton, pe de o parte, și Valsts ieņēmumu dienests (administrația financiară a statului, denumită în continuare „Dienests”)
privind importul de cabluri din oțel provenind din Ucraina în perioada mai 2004-septembrie 2005.

Cadrul juridic

Reglementarea Uniunii
Reglementarea vamală
Potrivit articolului 1 din Regulamentul nr. 2658/87, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 254/2000 al Consiliului
din 31 ianuarie 2000 (JO L 28, p. 16, Ediție specială, 02/vol. 12, p. 33, denumit în continuare „Regulamentul nr. 2658/87”):
„(1)      Comisia instituie o nomenclatură a mărfurilor, denumită în continuare «Nomenclatură combinată» […], care respectă, în același
timp, atât cerințele Tarifului vamal comun, cât și statistica pentru comerț exterior a Comunității, precum și alte politici
ale Comunității privind importul sau exportul de mărfuri.
(2)      Nomenclatura combinată cuprinde:
(a)      nomenclatura Sistemului armonizat [instituită Convenția internațională privind Sistemul armonizat de denumire și codificare
a mărfurilor];
(b)      subdiviziunile comunitare ale acestei nomenclaturi, denumite «subpoziții NC» în cazul în care se specifică ratele corespunzătoare
ale drepturilor;
(c)      dispozițiile preliminare, notele complementare ale secțiunilor sau ale capitolelor și notele de subsol referitoare la subpozițiile
NC.
3.      Nomenclatura combinată este inclusă în anexa I. […]
[…]”
Articolul 2 din Regulamentul nr. 2658/87 prevede:
„Comisia instituie un [TARIC], care respectă cerințele Tarifului vamal comun, ale statisticii pentru comerț exterior, ale
politicilor comerciale, agricole și ale altor politici ale Comunității privind importul sau exportul de mărfuri.
Tariful se bazează pe Nomenclatura combinată și include:
(a)      măsurile cuprinse în prezentul regulament;
(b)      subdiviziunile comunitare suplimentare, denumite «subpoziții TARIC», care sunt necesare pentru punerea în aplicare a măsurilor
comunitare specifice enumerate în anexa II;
(c)      orice alte informații necesare pentru punerea în aplicare sau gestionarea codurilor TARIC și a codurilor suplimentare definite
la articolul 3 alineatele (2) și (3);
(d)      ratele drepturilor [a se citi taxelor] vamale și alte impuneri la import și export, inclusiv scutiri de taxe și drepturi preferențiale
aplicabile la importul sau exportul unor mărfuri specifice;
(e)      măsurile enumerate în anexa II, aplicabile la importul și exportul unor mărfuri specifice.”
Potrivit articolului 3 alineatele (1) și (2) din regulamentul menționat:
„(1)      Fiecare subpoziție NC are un cod numeric compus din opt cifre:
(a)      primele șase cifre reprezintă codurile numerice corespunzătoare pozițiilor și subpozițiilor din nomenclatura Sistemului armonizat;
(b)      cea de‑a șaptea și a opta cifră identifică subpozițiile [Nomenclaturii combinate a mărfurilor prevăzută la articolul 1];
[…]
(2)      Subpozițiile din [TARIC] se identifică prin a noua și a zecea cifră care formează împreună cu numerele de cod menționate la
alineatul (1) numerele de cod [TARIC]. […]”
Articolul 6 din același regulament prevede că TARIC este instituit, actualizat, gestionat și difuzat de Comisie.
Partea întâi a Nomenclaturii combinate, care constituie anexa I la Regulamentul nr. 2658/87, astfel cum aceasta din urmă a
fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1789/2003 al Comisiei din 11 septembrie 2003 (JO L 281, p. 1, denumită în continuare
„NC”), cuprinde un ansamblu de dispoziții preliminare. În titlul I al acestei părți, consacrat regulilor generale, secțiunea
A, intitulată „Reguli generale pentru interpretarea [NC]” (denumite în continuare „regulile generale”), prevede:
„Clasificarea mărfurilor în [NC] se efectuează în conformitate cu următoarele principii:
(1)      Enunțul titlurilor secțiunilor, capitolelor sau subcapitolelor se consideră ca având numai o valoare orientativă, clasificarea
considerându‑se legal determinată în cazul în care este în conformitate cu textul pozițiilor și notelor de secțiuni sau de
capitole și, în cazul în care nu sunt contrare termenilor utilizați în respectivele poziții și note, în conformitate cu următoarele
reguli.
[…]”
Partea a II‑a din NC cuprinde o secțiune XV, intitulată «Metale comune și articole din metale comune», care cuprinde, printre
altele, capitolul 73, intitulat «Articole din fontă, din fier sau din oțel».”
Poziția 7312 din NC cuprinde următoarele subdiviziuni:
Cod NC
Denumirea mărfurilor
Toroane, cabluri, benzi împletite, parâme, odgoane și articole similare, din fier sau din oțel, neizolate electric:
7312 10
− Toroane și cabluri:
7312 10 10
− − prevăzute cu accesorii sau fasonate în articole, destinate aeronavelor civile
− − Altele:
7312 10 30
− − − Din oțel inoxidabil
− − − Altele, cu cea mai mare dimensiune a secțiunii transversale:
− − − − De maximum 3 mm:
[…]
[…]
7312 10 59
[…]
− − − − De peste 3 mm:
− − − − − Toroane:
[…]
[…]
7312 10 79
[…]
− − − − − Cabluri, inclusiv cabluri continue (cabluri închise):
− − − − − − Neacoperite sau simplu acoperite cu zinc, cu cea mai mare dimensiune a secțiunii transversale:
7312 10 82
− − − − − − − Peste 3 mm, dar de maximum 12 mm
7312 10 84
− − − − − − − Peste 12 mm, dar de maximum 24 mm
7312 10 86
− − − − − − − Peste 24 mm, dar de maximum 48 mm
7312 10 88
− − − − − − − Peste 48 mm
7312 10 99
[…]
− − − − − − Altele
[…]
Potrivit notei 1 din capitolul 72 din NC:
„În acest capitol și, în cadrul literelor (d), (e) și (f) de la această notă, prin următoarele expresii se înțelege:
[…]
(d)      «oțeluri»:
materiile feroase, altele decât cele de la poziția 7203 [și anume produse feroase obținute prin reducerea directă a minereurilor
de fier și alte produse feroase spongioase, în bucăți, pelete sau forme similare, fier cu o puritate minimă în greutate de
99,94 %, în bucăți, pelete sau forme similare] care, cu excepția anumitor tipuri de oțel produse sub formă de piese turnate,
se pretează la deformări plastice și conțin în greutate maximul 2 % carbon. Totuși, oțelurile cu crom pot conține carbon în
proporție mai ridicată;
(e)      «oțeluri inoxidabile»:
oțelurile aliate, care conțin, în greutate, maximum 1,2 % carbon și minimum 10,5 % crom, cu sau fără alte elemente;
(f)      «alte oțeluri aliate»:
oțelurile care nu corespund definiției oțelurilor inoxidabile și care conțin în greutate unul sau mai multe din elementele
de mai jos, în următoarele proporții:
–      minimum 0,3 % aluminiu,
–      minimum 0,0008 % bor,
–      minimum 0,3 % crom,
–      minimum 0,3 % cobalt,
–      minimum 0,4 % cupru,
–      minimum 0,4 % plumb,
–      minimum 1,65 % mangan,
–      minimum 0,08 % molibden,
–      minimum 0,3 % nichel,
–      minimum 0,06 % niobiu,
–      minimum 0,6 % siliciu,
–      minimum 0,05 % titan,
–      minimum 0,3 % tungsten (wolfram),
–      minimum 0,1 % vanadiu,
–      minimum 0,05 % zirconiu,
–      minimum 0,1 % alte elemente (cu excepția sulfului, fosforului, carbonului și azotului) luate individual;
[…]”
În ceea ce privește subpozițiile NC 7312 10 82, 7312 10 84 și 7312 10 86, TARIC cuprindea, în anii 2004 și 2005, următoarele
subpoziții:
7312 10 82
- - - - - - - Peste 3 mm, dar de maximum 12 mm
7312 10 82 11
- - - - - - - - Din oțel
7312 10 82 11
- - - - - - - - - Care provin din Republica Moldova
7312 10 82 12
- - - - - - - - - Care provin din Maroc
7312 10 82 19
- - - - - - - - - Altele
7312 10 82 90
- - - - - - - - Altele
7312 10 84
- - - - - - - Peste 12 mm, dar de maximum 24 mm
7312 10 84 11
- - - - - - - - Din oțel
7312 10 84 11
- - - - - - - - - Care provin din Republica Moldova
7312 10 84 12
- - - - - - - - - Care provin din Maroc
7312 10 84 19
- - - - - - - - - Altele
7312 10 84 90
- - - - - - - - Altele
7312 10 86
- - - - - - - Peste 24 mm, dar de maximum 48 mm
7312 10 86 11
- - - - - - - - Din oțel
7312 10 86 11
- - - - - - - - - Care provin din Republica Moldova
7312 10 86 12
- - - - - - - - - Care provin din Maroc
7312 10 86 19
- - - - - - - - - Altele
7312 10 86 90
- - - - - - - - Altele
Nomenclatura combinată care constituie anexa I la Regulamentul nr. 2658/87, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul
(CE) nr. 1810/2004 al Comisiei din 7 septembrie 2004 (JO L 327, p. 1), este identică cu NC în ceea ce privește ansamblul dispozițiilor
menționate la punctele 7-11 din prezenta hotărâre.
Reglementarea privind măsurile antidumping
La data faptelor din acțiunea principală, dispozițiile care reglementau măsurile antidumping aplicate de Uniunea Europeană
erau cuprinse în Regulamentul nr. 384/96.
Potrivit articolului 14 alineatul (1) din regulamentul menționat:
„Taxele antidumping, provizorii sau definitive, se impun prin regulament și [sunt] percepute de statele membre în conformitate
cu forma, rata de schimb și celelalte elemente stabilite de regulamentul care le impune. Aceste taxe sunt, de asemenea, percepute
în mod independent de taxele vamale, de impozite și de alte taxe percepute în mod normal la import. Niciun produs nu poate
fi supus în același timp taxelor antidumping și taxelor compensatorii pentru a remedia o situație care rezultă în urma unui
dumping sau a acordării unei subvenții la export.”
Potrivit articolului 1 alineatele (1) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 1796/1999 al Consiliului din 12 august 1999 privind
instituirea unui drept antidumping definitiv și perceperea cu titlu definitiv a dreptului provizoriu instituit la importurile
de cabluri din oțel originare din Republica Populară Chineză, Ungaria, India, Mexic, Polonia, Africa de Sud și Ucraina și
închiderea procedurii antidumping referitoare la importurile originare din Republica Coreea (JO L 217, p. 1, Ediție specială,
11/vol. 19, p. 189):
„(1)      Se instituie un drept [a se citi o taxă] antidumping definitiv[ă] la importurile de cabluri din oțel, clasificate, în prezent,
în conformitate cu codurile CN ex 7312 10 82 (cod TARIC 7312 10 82*10), ex 7312 10 84 (cod TARIC 73121084*10), ex 7312 10
86 (cod TARIC 7312 10 86*10), ex7312 10 88 (cod TARIC 7312 10 88*10) și ex7312 10 99 (cod TARIC 7312 10 99*10) și originare
din Republica Populară Chineză, Ungaria, India, Mexic, Polonia, Africa de Sud și Ucraina.
[…]
|(3)      Cu excepția cazului în care se prevede altfel, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de drepturi [a se citi taxe] vamale.”

Reglementarea națională
La data faptelor din acțiunea principală, articolul 32 din Legea privind impozitele și taxele (likums „Par nodokļiem un nodevām”,
Latvijas Vēstnesis
, 1995, nr. 26), intitulat „Răspunderea în cazul diminuării bazei de impozitare”, prevedea la alineatele 1 și 2:
„1)      Dacă debitorul diminuează, cu încălcarea dispozițiilor legii fiscale, baza de impozitare în declarația făcută la administrația
fiscală, aceasta calculează suma neachitată și stabilește o amendă egală cu această sumă, cu excepția cazului în care o lege
fiscală specială nu prevede o amendă cu un cuantum diferit.
2)      Amenda nu se aplică dacă sunt îndeplinite următoarele două condiții:
–      1)     Debitorul a depus o declarație rectificativă sau suplimentară (însoțită de elemente de probă) înainte de un control al administrației.
–      2)     În termen de cinci zile lucrătoare de la depunerea declarației rectificative, a plătit impozitul restant datorat, precum și
diferența de impozit și dobânzile de întârziere care curg până în ziua depunerii declarației rectificative sau suplimentare
(însoțită de elemente de probă).”

Acțiunea principală și întrebările preliminare
În perioada mai 2004-septembrie 2005, Stils Met a importat din Ucraina cabluri din oțel în scopul de a le pune în liberă circulație
în Letonia. Mărfurile au fost declarate la subpozițiile TARIC 7312 10 82 90, 7312 10 84 90 și 7312 10 86 90.
În cadrul unui control, Dienests a apreciat că produsele respective erau din oțel, astfel încât acestea se încadrau la subpozițiile
TARIC 7312 10 82 19, 7312 10 84 19, și respectiv 7312 10 86 19, având în vedere dimensiunea secțiunii transversale și proveniența
acestora.
În consecință, prin decizia din 20 iunie 2006, Dienests a obligat Stils Met să plătească Trezoreriei suma de 485 286,58 LVL
(aproximativ 697 356 EUR), care reprezintă taxe antidumping în cuantum de 205 629,87 LVL, taxa pe valoarea adăugată în cuantum
de 37 013,42 LVL și o amendă egală cu suma totală neachitată, respectiv 242 643,29 LVL.
Stils Met a formulat acțiune în anulare împotriva acestei decizii. Aceasta a invocat în special faptul că, la momentul declarării
produselor, a prezentat certificate emise de laboratorul fabricantului prin care debitorul și serviciul vamal erau informate
cu privire la compoziția chimică a acestor produse, în special cu privire la elementele care indică faptul că acestea corespund
denumirii „alte oțeluri aliate” în sensul notei 1 litera (f) din capitolul 72 din NC.
Stils Met a susținut de asemenea că, inclusiv în cazul în care Dienests ar fi clasificat în mod corect produsele în cauză,
acesta nu avea dreptul să îi aplice o amendă în temeiul reglementării naționale.
Prin Hotărârea din 4 octombrie 2007, Administratīvā rajona tiesa (Curtea Administrativă Districtuală) a admis acțiunea formulată
de Stils Met și anulat decizia pronunțată de Dienests. Această instanță a apreciat, după verificarea datelor privind compoziția
chimică a produselor în cauză, că Dienests nu dispunea de probe suficiente încât aceste produse să trebuiască să fie considerate
oțel în sensul notei 1 litera (d) din capitolul 72 al NC.
Dienests a declarat apel împotriva acestei hotărâri la Administratīvā apgabaltiesa (Curtea Administrativă Regională), care
a anulat hotărârea atacată. Astfel, având în vedere clasificarea separată pe subdiviziuni din NC a produselor din oțel inoxidabil,
pe de o parte, și a celorlalte produse din fier sau din oțel, pe de altă parte, această instanță a apreciat că la subpozițiile
TARIC rezultate din subpozițiile NC 7312 10 82, 7312 10 84 și 7312 10 86, categoria „oțel” acoperă articolele din oțel, cu
excepția celor din oțel inoxidabil, indiferent de compoziția chimică, în timp ce categoria „altele” acoperă produsele care
nu sunt din oțel, mai precis cele din fier.
Împotriva deciziei pronunțate în apel, Stils Met a formulat recurs la Augstākās Tiesas Senāts (Senatul Curții Supreme).
În opinia Stils Met, trebuie să se stabilească, în temeiul notei 1 din capitolul 72 din NC, cărei categorii aparțin produsele
care fac obiectul acțiunii principale: (d) „oțeluri”, (e) „oțeluri inoxidabile” sau (f) „alte oțeluri aliate”. Aceasta susține
că, în cazul în care informațiile referitoare la compoziția chimică a acestor produse nu sunt suficiente pentru a stabili
faptul că acestea sunt compuse dintr‑un „alt oțel aliat”, ele trebuie clasificate la subpozițiile TARIC vizate ce corespund
unor produse din oțel, și anume celor al căror cod se termină în cifrele 11, astfel cum a procedat Dienests. În schimb, dacă
informațiile amintite sunt suficiente pentru a stabili faptul că acestea sunt compuse dintr‑un „alt oțel aliat”, ar trebui
clasificate la subpozițiile TARIC vizate, care corespund altor produse decât cele din oțel, și anume produselor al căror cod
se termină în cifrele 90.
Stils Met mai invocă faptul că taxele antidumping nu pot fi considerate impozit sau taxă în sensul Legii privind impozitele
și taxele, astfel încât amenzile prevăzute de această lege nu sunt aplicabile în acțiunea principală.
Considerând că soluționarea litigiului cu care este sesizată depinde de interpretarea reglementării comunitare aplicabile,
Augstākās tiesas Senāts a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)      Codurile TARIC 7312 10 82 19, 7312 10 84 19 și 7312 10 86 19 trebuie interpretate în sensul că produsele din oțel – toroane
și cabluri, neacoperite sau simplu acoperite cu zinc, în special din oțel aliat (cu excepția oțelului inoxidabil), a căror
secțiune transversală are dimensiunile indicate și care nu provin nici din Moldova, nici din Maroc, trebuiau clasificate în
anii 2004 și 2005 la aceste poziții, indiferent de compoziția chimică a acestora?
2)      Articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 […] trebuie interpretat în sensul că se opune aplicării unei […]
amenzi […] egale cu valoarea taxelor antidumping, prevăzută de legislația statului [membru] vizat (articolul 32 alineatul
2 din Legea letonă privind impozitele și taxele) în cazul încălcării legislației fiscale?”

Cu privire la întrebările preliminare

Cu privire la prima întrebare
Prin intermediul primei întrebări, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă TARIC trebuie interpretat
în sensul că, în anii 2004 și 2005, cablurile din oțel, altul decât cel inoxidabil, precum cele care fac obiectul acțiunii
principale, neacoperite sau simplu acoperite cu zinc, cu cea mai mare dimensiune a secțiunii transversale peste 3 mm, dar
de maximum 48 mm și care nu provin nici din Moldova, nici din Maroc, trebuiau clasificate la subpozițiile TARIC 7312 10 82
19, 7312 10 84 19 sau 7312 10 86 19 sau la subpozițiile TARIC 7312 10 82 90, 7312 10 84 90 sau 7312 10 86 90.
În prealabil, trebuie amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante, în interesul securității juridice și al facilității
controalelor, criteriul decisiv pentru clasificarea tarifară a mărfurilor trebuie să aibă în vedere, în general, caracteristicile
și proprietățile obiective ale acestora, astfel cum sunt definite de textul poziției din NC și de notele de secțiune sau de
capitol (a se vedea în special Hotărârea din 18 iunie 2009, Kloosterboer Sevices, C‑173/08, Rep., p. I‑5347, punctul 24).
În speță, este cert că mărfurile care fac obiectul acțiunii principale se încadrează la subpozițiile 7312 10 82, 7312 10 84
și, respectiv, 7312 10 86 din NC în funcție de dimensiunea secțiunii lor transversale. Potrivit textului acestora, la aceste
subpoziții se încadrează cablurile neacoperite sau simplu acoperite cu zinc, din fier sau din oțel, altul decât cel inoxidabil,
cu dimensiunea secțiunii transversale peste 3 mm, dar de maximum 48 mm. În cadrul TARIC, astfel de produse sunt clasificate
separat pe subdiviziuni în produse „din oțel” (subpozițiile TARIC 7312 10 82 11, 7312 10 84 11 sau 7312 10 86 11) și „altele”
(subpozițiile TARIC 7312 10 82 90, 7312 10 84 90 sau 7312 10 86 90).
Stils Met susține că trebuie să se stabilească, în temeiul notei 1 din capitolul 72 din NC, dacă acele cabluri din oțel care
fac obiectul acțiunii principale se încadrează la categoria „oțeluri”, „oțeluri inoxidabile” sau „alte oțeluri aliate”. Astfel,
dacă informațiile referitoare la compoziția chimică a produselor în cauză sunt suficiente pentru a stabili faptul că acestea
sunt compuse dintr‑un „alt oțel aliat”, ar trebui clasificate la subpozițiile TARIC 7312 10 82 90, 7312 10 84 90 sau 7312
10 86 90, în funcție de dimensiunea maximă a secțiunii lor transversale.
În schimb, Dienests, guvernul leton și Comisia Europeană susțin că unele cabluri din aliaj de oțel, precum cele care fac obiectul
acțiunii principale, trebuie clasificate la subpozițiile TARIC 7312 10 82 19, 7312 10 84 19 sau 7312 10 86 19. În această
privință, se susține că deși articolelor din oțel inoxidabil li se atribuie un code NC distinct, subpozițiile TARIC 7312 10
82 19, 7312 10 84 19 și 7312 10 86 19 nu disting în funcție de tipul de oțel, astfel încât sunt acoperite atât oțelurile aliate,
cât și cele nealiate. În schimb, produsele din fier, mai precis cele care nu sunt din oțel, ar trebui clasificate, ținând
cont de descrierea și de structura poziției 7312, la subpozițiile TARIC 7312 10 82 90, 7312 10 84 90 și 7312 10 86 90.
Trebuie amintit mai întâi că potrivit textului poziției 7312 din NC, se încadrează la aceasta „toroane, cabluri, benzi împletite,
parâme, odgoane și articole similare, din fier sau din oțel, neizolate electric”. NC indică, la subpoziția 7312 10 30, toroanele
și cablurile „din oțel inoxidabil” și, la subpozițiile subsecvente, „alte” toroane și cabluri. Rezultă că toroanele și cablurile
din oțel inoxidabil se încadrează la subpoziția 7312 10 30 din NC, în timp ce toroanele și cablurile din fier sau din oțel,
altul decât cel inoxidabil, se încadrează la subpozițiile subsecvente.
Astfel, se încadrează la subpozițiile 7312 10 82, 7312 10 84 sau 7312 10 86 cablurile din fier sau din oțel, altul decât cel
inoxidabil, neacoperite sau simplu acoperite cu zinc, cu cea mai mare dimensiune a secțiunii transversale peste 3 mm, dar
de maximum 48 mm.
În consecință, codurile TARIC 7312 10 82 11, 7312 10 84 11 și 7312 10 86 11 corespund cablurilor din oțel, altul decât cel
inoxidabil. Din structura și din textul subpozițiilor TARIC relevante rezultă de asemenea faptul că, în fapt, codurile TARIC
7312 10 82 11 (provenind din Republica Moldova), 7312 10 82 12 (provenind din Maroc) și 7312 10 82 19 (altele) sunt în funcție
de proveniența geografică a cablurilor din oțel, altul decât cel inoxidabil. Situația este similară pentru codurile TARIC
aplicabile cablurilor menționate la subpozițiile 7312 10 84 și 7312 10 86 din NC. În consecință, se încadrează la codurile
TARIC 7312 10 82 19, 7312 10 84 19 și 7312 10 86 19 cablurile din oțel, altul decât cel inoxidabil, neacoperite sau simplu
acoperite cu zinc, cu dimensiunea secțiunii transversale peste 3 mm, dar de maximum 48 mm care provin din alte țări decât
Moldova sau Maroc.
Rezultă de asemenea din structura TARIC că respectivele coduri TARIC 7312 10 82 90, 7312 10 84 90 sau 7312 10 86 90 corespund
cablurilor neacoperite sau simplu acoperite cu zinc, cu dimensiunea secțiunii transversale peste 3 mm, dar de maximum 48 mm,
altele decât din oțel, mai precis din fier.
Trebuie amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante, atât notele care precedă capitolele din Tariful vamal comun, cât
și notele explicative din Nomenclatura Consiliului de Cooperare Vamală reprezintă mijloace importante de asigurare a unei
aplicări uniforme a acestui tarif și oferă, prin ele însele, elemente valabile pentru interpretarea acestuia (a se vedea în
special Hotărârea din 20 noiembrie 1997, Wiener SI, C‑338/95, Rec., p. I‑6495, punctul 11, și Hotărârea din 7 februarie 2002,
Turbon International, C‑276/00, Rec., p. I‑1389, punctul 22).
În speță, nota 1 din capitolul 72 din NC prevede că prin oțeluri se înțelege oțelurile inoxidabile și alte oțeluri aliate.
Din textul acestei note rezultă că definițiile menționate sunt relevante pentru ansamblul NC, așadar inclusiv pentru capitolul
73 din aceasta. Litera (d) a acestei note oferă o definiție a „oțelurilor” în general. „Oțelurile inoxidabile”, definite la
litera (e), și „alte oțeluri aliate”, definite la litera (f), constituie categorii speciale de oțel și, prin urmare, trebuie
considerate că se încadrează la categoria generală „oțeluri”.
Ținând cont de aceste definiții în vederea clasificării cablurilor din oțel, precum cele care fac obiectul acțiunii principale,
cablurile din oțeluri inoxidabile în sensul notei 1 litera (e) din capitolul 72 din NC se încadrează la subpoziția 7312 10
30 din aceasta din urmă. În schimb, în lipsa unei distincții, în cadrul poziției 7312 din NC, între cablurile din oțel și
cele din „alte oțeluri aliate” în sensul literei (f) a notei menționate, trebuie apreciat că toate cablurile din oțel, altul
decât cel inoxidabil, neacoperite sau simplu acoperite cu zinc, care provin din alte țări decât Moldova sau Maroc, se încadrează
la subpozițiile TARIC 7312 10 82 19, 7312 10 84 19 sau 7312 10 86 19, în funcție de dimensiunea secțiunii lor transversale.
Având în vedere ansamblul considerațiilor care precedă, trebuie să se răspundă la prima întrebare adresată că TARIC, în versiunea
aplicabilă în anii 2004 și 2005, trebuie interpretat în sensul că acele cabluri din oțel, altul decât cel inoxidabil, neacoperite
sau simplu acoperite cu zinc, cu cea mai mare dimensiune a secțiunii transversale peste 3 mm, dar de maximum 48 mm, care nu
provin nici din Moldova, nici din Maroc, se încadrează la codurile TARIC 7312 10 82 19, 7312 10 84 19 sau 7312 10 86 19, în
funcție de dimensiunea secțiunii lor transversale.

Cu privire la a doua întrebare
Prin intermediul celei de a doua întrebări, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă articolul 14
alineatul (1) din Regulamentul nr. 384/96 trebuie interpretat în sensul că se opune reglementării a unui stat membru care
prevede, în cazul unei erori privind clasificarea tarifară a unei mărfi importate pe teritoriul vamal al Uniunii, aplicarea
unei amenzi în cuantum egal cu valoarea taxelor antidumping aplicabile acestor mărfuri în raport cu clasificarea lor tarifară
corectă.
În prealabil, trebuie amintit că, potrivit articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 384/96, taxele antidumping se
impun prin regulament și sunt percepute de statele membre în conformitate cu forma, rata de schimb și celelalte elemente stabilite
de regulamentul care le impune. În speță, Regulamentul nr. 1796/1999 nu prevede sancțiuni în cazul încălcării dispozițiilor
sale.
Cu toate acestea, potrivit articolului 1 alineatul (3) din acest ultim regulament, se aplică dispozițiile în vigoare în materie
de taxe vamale, cu excepția cazului în care se prevede altfel. Totuși, se impune constatarea faptului că nici acestea nu prevăd
vreo sancțiune în cazul unei erori privind clasificarea tarifară a mărfurilor importate pe teritoriul vamal al Uniunii.
În această privință, trebuie amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante, atunci când o reglementare a Uniunii nu prevede
vreo sancțiune specifică în cazul încălcării dispozițiilor sale sau face trimitere, în acest sens, la dispozițiile naționale,
articolul 10 CE impune statelor membre obligația de a adopta toate măsurile necesare pentru a garanta aplicabilitatea și eficiența
dreptului Uniunii. În acest scop, deși își păstrează o putere discreționară în ceea ce privește alegerea respectivelor măsuri,
statele trebuie să se asigure că încălcările reglementării Uniunii sunt sancționate, dacă este cazul, în condiții de fond
și de procedură analoge celor aplicabile încălcărilor dreptului național similare ca natură și ca importanță, și că, în orice
caz, se conferă sancțiunii caracter efectiv, proporțional și disuasiv (a se vedea Hotărârea din 26 octombrie 1995, C‑36/94,
Siesse, Rec., p. I‑3573, punctul 20, și Hotărârea din 16 octombrie 2003, Hannl‑Hofstetter, C‑91/02, Rec., p. I‑12077, punctul
17).
Rezultă din considerațiile care precedă că statele membre au compentența de a alege măsurile pe care le consideră adecvate
în cazul încălcării dispozițiilor Regulamentului nr. 1796/1999. Totuși, acestea sunt obligate să își exercite competențele
cu respectarea dreptului Uniunii și a principiilor sale generale și, în consecință, cu respectarea principiului proporționalității
(a se vedea, prin analogie, Hotărârea Siesse, citată anterior, punctul 21, Hotărârea din 7 decembrie 2000, de Andrade, C‑213/99,
Rec., p. I‑11083, punctul 20, și Hotărârea Hannl‑Hofstetter, citată anterior, punctul 18).
Principiul însuși al unei amenzi, precum cea care face obiectul acțiunii principale, care urmărește garantarea faptului că
debitorii își respectă obligațiile în materie de declarații fiscale, nu contravine dreptului Uniunii. Astfel, o dispoziție
precum cea în cauză în acțiunea principală permite stimularea operatorilor economici să depună la autoritățile naționale competente
declarații conforme cu reglementarea aplicabilă, inclusiv cu reglementarea vamală a Uniunii și cu măsurile antidumping care
decurg din reglementarea Uniunii. Așadar, în lipsa unei astfel de măsuri, erorile privind clasificarea tarifară a unor mărfuri
supuse taxelor antidumping nu ar avea în final nicio consecință pentru operatorii economici în cauză.
În ceea ce privește cuantumul amenzii, acesta trebuie, conform jurisprudenței citate la punctul 44 din prezenta hotărâre,
să fie stabilit în condiții analoge celor aplicabile în dreptul național pentru încălcări de aceeași natură și gravitate.
Deși acesta pare a fi
a priori
cazul unei dispoziții naționale, precum cea care face obiectul acțiunii principale, instanța de trimitere trebuie să aprecieze,
având în vedere modul de redactare al acesteia, dacă amenda în cauză în acțiunea principală respectă într‑adevăr principiile
menționate.
Având în vedere considerațiile care precedă, trebuie să se răspundă la a doua întrebare adresată că articolul 14 alineatul
(1) din Regulamentul nr. 384/96 trebuie interpretat în sensul că nu se opune reglementării unui stat membru care prevede,
în cazul unei erori privind clasificarea tarifară a unor mărfuri importate pe teritoriul vamal al Uniunii, aplicarea unei
amenzi în cuantum egal cu valoarea taxelor antidumping aplicabile, cu condiția ca acest cuantum să fie stabilit în condiții
analoge celor aplicabile în dreptul național pentru încălcări de aceeași natură și gravitate și care conferă sancțiunii caracter
efectiv, proporțional și disuasiv, aspect care trebuie apreciat de instanța de trimitere.

Cu privire la cheltuielile de judecată
Întrucât, în privința părților din acțiunea principală, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere,
este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta
observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.
Pentru aceste motive, Curtea (Camera a cincea) declară:
1)
Tarifului vamal integrat al Comunităților Europene, prevăzut la articolul 2 din Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului
din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, în versiunea aplicabilă în anii 2004
și 2005, trebuie interpretat în sensul că acele cabluri din oțel, altul decât cel inoxidabil, neacoperite sau simplu acoperite
cu zinc, cu cea mai mare dimensiune a secțiunii transversale peste 3 mm, dar de maximum 48 mm, care nu provin nici din Moldova,
nici din Maroc, se încadrează la codurile TARIC 7312 10 82 19, 7312 10 84 19 sau 7312 10 86 19, în funcție de dimensiunea
secțiunii lor transversale.
2)
Articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva
importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene trebuie interpretat
în sensul că nu se opune reglementării unui stat membru care prevede, în cazul unei erori privind clasificarea tarifară a
unor mărfuri importate pe teritoriul vamal al Uniunii, aplicarea unei amenzi în cuantum egal cu valoarea taxelor antidumping
aplicabile, cu condiția ca acest cuantum să fie stabilit în condiții analoge celor aplicabile în dreptul național pentru încălcări
de aceeași natură și gravitate și care conferă sancțiunii caracter efectiv, proporțional și disuasiv, aspect care trebuie
apreciat de instanța de trimitere.
Semnături
*
Limba de procedură: letona.