CELEX: 62007CJ0568
Fördragsbrott
Artiklarna 43 EG och 48 EG
Optiker
Villkor för etablering
Öppnande och drift av optikaffärer
Otillräckliga åtgärder för att följa domstolens dom
Schablonbelopp

Europeiska gemenskapernas kommission har yrkat att domstolen ska
—
fastställa att Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 43 EG och 48 EG, genom att inte vidta alla åtgärder för att följa domstolens dom av den 21 april 2005 i mål
C-140/03, kommissionen mot Grekland (REG 2005, s. I-3177)
,
—
förelägga Republiken Grekland att till kommissionen betala föreslaget löpande vite till ett belopp av 70956 euro för varje dag som domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland inte följts, från och med den dag som domen i förevarande mål avkunnas till den dag då domen i målet kommissionen mot Grekland till fullo följts,
—
förelägga Republiken Grekland att till kommissionen betala ett schablonbelopp, som beräknas genom att ett dagsbelopp multipliceras med det antal dagar som åsidosättandet pågått, från och med den dag då domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland avkunnades, till den dag då domen i förevarande mål avkunnas, och
—
förplikta Republiken Grekland att ersätta rättegångskostnaderna.
Tillämpliga nationella bestämmelser
De tillämpliga nationella bestämmelserna utgörs av lag nr 971/79 om utövande av optikeryrket och om optikaffärer (FEK A’ 223) (nedan kallad lag nr 971/79), lag nr 2646/98 om upprättande av ett nationellt system för social omsorg samt om andra bestämmelser (FEK A’ 236) (nedan kallad lag nr 2646/98), lag nr 3204/03 om ändring och komplettering av lagstiftningen avseende det nationella hälsovårdssystemet samt om reglering av andra frågor inom ansvarsområdet för ministeriet för hälsa och försäkring (FEK A’ 296) (nedan kallad lag nr 3204/03) och lag nr 3661/08 av den 19 maj 2008 (FEK A ’89) (nedan kallad lag nr 3661/08).
Vid tidpunkten för de relevanta omständigheterna i domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland hade artiklarna 6.6, 7.1 och 8.1 i lag nr 971/79 följande lydelse:
”
Artikel 6
…
6.   Utan hinder av bestämmelserna i punkt 3 i denna artikel (etablering i apotek) och av artikel 8.2 (överföring till familjemedlemmar), skall optikaffärer drivas personligen av innehavaren av det tillstånd som meddelats för driften av optikaffären. En optiker får inte driva fler än en optikaffär …
Artikel 7
1.   Optikaffärer får endast öppnas av personer med optikerexamen och driften av affären förutsätter att tillstånd har meddelats av behörig offentlig myndighet.
…
Artikel 8
1.   Tillstånd för drift av en optikaffär är personligt och kan inte överlåtas.
…”
I artikel 27.4 i lag nr 2646/98 föreskrevs följande:
”Endast legitimerade optiker får bilda handelsbolag eller kommanditbolag för att driva en optikaffär förutsatt att den person som innehar tillståndet att driva affären äger minst 50 procent av bolagets kapital. En optiker får vara bolagsman i högst ytterligare ett bolag, såvida tillståndet att öppna och driva optikaffären har meddelats i en annan legitimerad optikers namn.”
Under det förfarande som utmynnade i domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland ändrades artikel 6 i lag nr 971/79 genom lag nr 3204/03 på så sätt att fysiska personer som är optiker hädanefter ges rätt att driva fler än en optikaffär, emellertid under förutsättning att driften av varje optikaffär leds av en examinerad legitimerad optiker.
Artikel 7 i lag nr 971/79 ändrades likaledes genom lag nr 3204/03 enligt följande:
”1.   Optikaffärer får öppnas av
(a)
personer som har legitimation för att utöva optikeryrket, och
(b)
bolag, oavsett deras juridiska form, under följande förutsättningar:
1)
I handelsbolag skall majoriteten av bolagsmännen och den som leder driften av optikaffären, eller majoriteten av dem som leder driften av densamma, vara legitimerade optiker.
2)
I bolag med begränsat ansvar för bolagsmännen skall mer än hälften av bolagsmännen med mer än hälften av bolagets kapital vara legitimerade optiker.
3)
I aktiebolag skall minst 51 procent av bolagets kapital innehas av optiker bosatta i ett av Europeiska unionens länder.
… ”
Efter det att den frist hade löpt ut som kommissionen fastställde i det motiverade yttrande av den 4 juli 2006 som avgavs i förevarande mål, antog Republiken Grekland lag nr 3661/08. I artikel 14 i denna lag föreskrivs följande:
”Punkterna 1, 2, 3, 4, 5, 6 och 7 i artikel 7 i lag nr 971/79..., i dess lydelse enligt artikel 21.3 i lag nr 3204/03..., ska ersättas av följande bestämmelser:
Optikaffärer får öppnas av A) fysiska personer och B) bolag, oavsett deras form. Tillstånd för att utöva optikeryrket är inte erforderligt.
Vid drift av optikaffärer skall en legitimerad optiker ansvarig för hälsoskydd utses. Denna optiker bör endast arbeta i optikaffären i fråga. Den hälsoskyddsansvariga optikern får även vara ägare eller bolagsman i det bolag som etablerat affären, under förutsättning att vederbörande är legitimerad optiker och arbetar i affären.
Fysiska personer och bolag får öppna och driva flera optikaffärer. För varje optikaffär ska det utfärdas ett separat tillstånd, samt utses en särskild hälsoskyddsansvarig optiker.
…”
Domen i målet kommissionen mot Grekland
Domstolen biföll talan med avseende på kommissionens första anmärkning i domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland (nedan kallad den första godtagna anmärkningen) och konstaterade att Republiken Grekland hade underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 43 EG genom att anta och bibehålla lag nr 971/79, enligt vilken en fysisk person som var utexaminerad optiker inte fick driva fler än en optikaffär.
Domstolen biföll i samma dom även talan med avseende på kommissionens andra anmärkning (nedan kallad den andra godtagna anmärkningen) och konstaterade att Republiken Grekland hade underlåtit att uppfylla alla sina skyldigheter enligt artiklarna 43 EG och 48 EG genom att anta och bibehålla lag nr 971/79 och lag nr 2646/98, enligt vilka en juridisk person har möjlighet att öppna en optikaffär i Grekland på följande villkor:
—
Tillstånd att öppna och driva optikaffären ska meddelas i en legitimerad optikers, tillika fysisk persons, namn, och den person som innehar tillstånd att driva affären ska äga minst 50 procent av kapitalet i bolaget, som ska utgöra ett handels- eller kommanditbolag, och äga rätt till, respektive svara för, minst 50 procent av bolagets vinst och förlust.
—
Den ifrågavarande optikern får vara delägare i högst ytterligare ett bolag som äger en optikaffär, under förutsättning att tillståndet att öppna och driva affären har meddelats i en annan legitimerad optikers namn.
Det administrativa förfarandet
Genom en formell underrättelse av den 13 december 2005 angav kommissionen att Republiken Grekland inte till fullo hade följt domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland genom de åtgärder som vidtagits.
I sitt svar av den 22 februari 2006 gjorde denna medlemsstat gällande att den utarbetade ett lagförslag, genom vilket alla former av bolag gavs rätt att öppna optikaffärer, utan att det krävdes att optiker ägde majoriteten av kapitalet i bolaget.
Kommissionen avgav ett motiverat yttrande av den 4 juli 2006, i vilket den uppmanade Republiken Grekland att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland följdes.
Medlemsstaten svarade, genom skrivelse av den 8 september 2006, att den genomförde en ändring av det ovannämnda lagförslaget, varigenom det skulle säkerställas att domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland till fullo följdes.
Genom skrivelse av den 22 december 2006 underrättade medlemsstaten kommissionen om att ändringen av lagförslaget hade överlämnats till det grekiska parlamentet den 15 december 2006.
Eftersom kommissionen ansåg att nödvändiga åtgärder för att följa domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland inte hade vidtagits inom de föreskrivna fristerna, väckte den förevarande talan.
Händelseutvecklingen under förevarande förfarande
Lag nr 3661/08 offentliggjordes i Republiken Greklands officiella tidning den 19 maj 2008. Svaranden anser att det genom denna lag säkerställs att domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland till fullo följs.
Kommissionen har, genom skrivelse av den 28 november 2008, efter att ha undersökt innehållet i lagen, upplyst domstolen om att den anser att Republiken Greklands lagstiftning har ändrats så att den överensstämmer med ovannämnda dom.
Kommissionen yrkar följaktligen inte längre att ett löpande vite ska fastställas. Kommissionen har emellertid vidhållit sitt yrkande avseende betalning av ett schablonbelopp samt summan av detsamma.
Fördragsbrottet
Parternas argument
Kommissionen anser att vid den tidpunkt som angetts i det motiverade yttrandet hade Republiken Grekland endast delvis följt domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland.
Republiken Grekland har bestritt fördragsbrottet och anfört att lag nr 3204/03 innebar att samtliga inskränkningar av etableringsfriheten för fysiska personer undanröjdes samt att det lättades på inskränkningarna av etableringsfriheten för juridiska personer. Genom denna lag avskaffades förbudet för fysiska personer att driva flera optikaffärer, och det blev tillåtet för bolag, oavsett deras form, att äga och driva optikaffärer.
I sitt svaromål har Republiken Grekland emellertid medgett att det i lag nr 3204/03 bibehållits ett villkor som inte helt och hållet uppfyller de villkor som uppställts i den andra godtagna anmärkningen i domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland, närmare bestämt att majoriteten av de bolagsmän som driver en optikaffär ska vara optiker och, vad avser aktiebolag, att minst 51 procent av bolagets kapital ska innehas av optiker.
Republiken Grekland anser sig ha vidtagit alla nödvändiga åtgärder för att följa domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland genom antagandet av lag nr 3661/08.
Republiken Grekland har gjort gällande, i sina inlagor och vid förhandlingen, att dröjsmålet vid antagandet av de ifrågavarande lagändringarna beror dels på att det har hållits val, dels på att det grekiska parlamentet inte godkände det första lagförslaget i detta avseende.
Domstolens bedömning
Domstolen erinrar om att enligt fast rättspraxis ska förekomsten av ett fördragsbrott bedömas mot bakgrund av den situation som rådde i medlemsstaten vid utgången av den frist som angetts i det motiverade yttrandet. Domstolen ska inte beakta senare förändringar (se, bland annat, dom av den 9 december 2008 i mål C-121/07, kommissionen mot Frankrike, ännu ej offentliggjort i rättsfallssamlingen, punkt 22).
Det säkerställdes inte, såsom Republiken Grekland har medgett, att domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland följdes, vad beträffar den andra godtagna anmärkningen i det målet, genom de lagstiftningsåtgärder som vidtogs innan den frist som angetts i det motiverade yttrandet hade löpt ut.
Det är dessutom ostridigt att lag nr 3661/08 antogs efter det att nämnda frist hade löpt ut. Följaktligen kan inte bestämmelserna i den lagen beaktas vid bedömningen av huruvida ett fördragsbrott ägt rum.
Mot denna bakgrund har Republiken Grekland underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 228.1 EG genom att inte, vid utgången av den frist som angetts i det motiverade yttrande som kommissionen avgett enligt artikel 228 EG, ha vidtagit alla de åtgärder som krävs för att följa domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland.
Den ekonomiska sanktionen
Parternas argument
Kommissionen har, genom sitt meddelande av den 13 december 2005 om genomförandet av artikel 228 EG (SEK(2005) 1658), redogjort för på vilket sätt den framdeles avser att fullgöra det åliggande som föreskrivs enligt artikeln.
Såsom angetts i punkt 10 i detta meddelande yrkar kommissionen, när den väcker talan vid domstolen med stöd av artikel 228 EG, numera systematiskt att den felande medlemsstaten ska föreläggas att betala ett schablonbelopp, och den vidhåller detta yrkande utan att återkalla sin talan även om medlemsstaten rättar sig efter domen efter det att talan har väckts vid domstolen, men innan domen enligt artikel 228 EG har avkunnats.
Kommissionen har till en början, med stöd av dom av den 12 juli 2005 i mål
C-304/02, kommissionen mot Frankrike (REG 2005, s. I-6263)
, och med stöd av sitt meddelande av den 13 december 2005, yrkat att domstolen ska förelägga Republiken Grekland att betala såväl löpande vite som ett schablonbelopp.
Kommissionen anser, såsom det erinrats om i punkt 17 ovan, att Republiken Grekland, genom att anta lag nr 3661/08, har ändrat sin lagstiftning så att den överensstämmer med domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland. Kommissionen har därmed yrkat att domstolen endast ska förelägga denna medlemsstat att betala ett schablonbelopp.
Kommissionen har under det skriftliga förfarandet och vid förhandlingen hävdat att schablonbeloppet ska beräknas genom att ett basbelopp, som fastställts till 200 euro per dag, multipliceras med en koefficient för svårighetsgrad och en koefficient som återger betalningsförmågan, vilken uppgår till 4,38 för Republiken Greklands del.
Med hänsyn till betydelsen av de gemenskapsbestämmelser som är föremål för åsidosättandet, samt verkningarna för allmänintresset och enskilda intressen av detta åsidosättande, föreslår kommissionen en koefficient för svårighetsgrad uppgående till 9 av 20.
Kommissionen har betonat, vad avser betydelsen av de gemenskapsbestämmelser som är föremål för ifrågavarande åsidosättande, att underlåtenheten att följa domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland har inneburit att en betydande kränkning av en grundläggande frihet fortbestått, vilken inneburit en diskriminering mellan fysiska och juridiska personer, som inte är förenlig med artiklarna 43 EG och 48 EG.
Vidare anser kommissionen att följderna av åsidosättandet för allmänintresset och för enskilda intressen är särskilt allvarliga, eftersom de ifrågavarande lagbestämmelserna främst syftar till att skydda den grekiska marknaden och hindra optikföretag etablerade i andra medlemsstater från att få tillträde till densamma. Det utgjorde följaktligen ett mycket allvarligt hinder för den inre marknadens funktion att bestämmelserna bibehölls, eftersom det bidrog till att marknaden delades upp.
Kommissionen anser därtill, vad beträffar försvårande och förmildrande omständigheter, att Republiken Grekland under flera år i rad försökte bevara ett skyddssystem till förmån för en viss kategori av yrkesverksamma, enligt vilket juridiska personer från andra medlemsstater ej medgavs tillträde till nämnda marknad trots att medlemsstaten var väl medveten om såväl gemenskapslagstiftningen som domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland. Republiken Grekland struntade sålunda i kommissionens upprepade uppmaningar och påminnelser och ignorerade dessa i sak.
Republiken Grekland har i huvudsak hävdat att det inte är motiverat att förelägga ett schablonbelopp, eftersom medlemsstaten på eget initiativ, skyndsamt och inom rimlig tid, vidtog nödvändiga lagstiftningsåtgärder och följde domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland.
Denna medlemsstat har i andra hand bestritt den koefficient för svårighetsgrad som kommissionen yrkat på och har sammanfattningsvis framhållit den omständigheten att den omtvistade grekiska lagstiftningen inte var avsedd att uppnå ett protektionistiskt mål, utan att den grundade sig på tvingande skäl av allmänintresse avseende folkhälsan.
Dröjsmålet med att följa domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland beror inte på att det funnits en avsikt att förhala, utan på interna svårigheter i samband med lagstiftningsprocessen och på att det hållits val.
Med hänsyn till föremålet för talan i målet och innehållet i artikel 14 i lag nr 3661/08 föreligger det inte någon konkret risk för upprepning av överträdelsen.
Enligt Republiken Grekland är överträdelsen heller inte särskilt allvarlig, eftersom den även före antagandet av lag nr 3661/08 endast avsåg en del av den andra godtagna anmärkningen i domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland.
Domstolens bedömning
Det löpande vitet
Domstolen erinrar om att enligt fast rättspraxis är ett eventuellt föreläggande av löpande vite enligt artikel 228 EG i princip endast motiverat såvitt det fördragsbrott som består i att en tidigare dom från domstolen inte har följts fortbestår (se, bland annat, för ett liknande resonemang, dom av den 18 juli 2006 i mål
C-119/04, kommissionen mot Italien, REG 2006, s. I-6885
, punkterna 45 och 46, samt av den 18 juli 2007 i mål
C-503/04, kommissionen mot Tyskland, REG 2007, s. I-6153
, punkt 40).
Mot bakgrund av att kommissionen har medgett att domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland till fullo följts genom lag nr 3661/08, finns det inte grund för att förelägga Republiken Grekland att betala ett löpande vite.
Schablonbeloppet
Ett eventuellt föreläggande av schablonbelopp ska, i varje enskilt fall, grunda sig på samtliga relevanta omständigheter som har samband med såväl det fastställda fördragsbrottets särdrag som den attityd som intas av den medlemsstat mot vilken ett förfarande har inletts med stöd av artikel 228 EG (se, bland annat, domen av den 9 december 2008 i det ovannämnda målet kommissionen mot Frankrike, punkt 62).
Föreläggande av löpande vite kan vara särskilt lämpat när det gäller att förmå en medlemsstat att snarast upphöra med ett fördragsbrott som, i avsaknad av en sådan åtgärd, skulle tendera att bestå, medan ett föreläggande att betala ett schablonbelopp snarare grundar sig på bedömningen av de konsekvenser som den berörda medlemsstatens fördragsbrott får för enskilda och allmänna intressen, särskilt när fördragsbrottet har pågått under en lång tid efter avkunnandet av den dom varigenom fördragsbrottet ursprungligen fastställdes (domen av den 12 juli 2005 i det ovannämnda målet kommissionen mot Frankrike, punkt 81).
I varje mål ankommer det på domstolen att, med beaktande av omständigheterna i varje enskilt fall som den har att avgöra och med hänsyn till den grad av påtryckning och avskräckande effekt som anses nödvändig, förelägga de ekonomiska sanktioner som är lämpliga i syfte att säkerställa att den dom varigenom ett fördragsbrott har fastställts följs snarast möjligt och att förhindra att liknande överträdelser av gemenskapsrätten upprepas (se domen av den 9 december 2008 i det ovannämnda målet kommissionen mot Frankrike, punkt 59).
När domstolen beslutar att förelägga ett schablonbelopp ankommer det på domstolen att, i vart fall inom sitt utrymme för skönsmässig bedömning, fastställa detta så att det dels är anpassat efter omständigheterna, dels står i proportion till det fastställda fördragsbrottet, samt den berörda medlemsstatens betalningsförmåga (se, dom av den 25 november 2003 i mål
C-278/01, kommissionen mot Spanien, REG 2003, s. I-14141
, punkt 41).
Vid prövningen av yrkandet om föreläggande av ett schablonbelopp ska följaktligen hänsyn tas till samtliga omständigheter i detta mål, i synnerhet Republiken Greklands attityd, samt till överträdelsens varaktighet och svårighetsgrad.
Vad avser denna medlemsstats attityd är det ostridigt att medlemsstaten till fullo följde den andra godtagna anmärkningen i domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland först genom antagandet av lag nr 3661/08, detta trots att de åtgärder som var erforderliga för att till fullo undanröja de hinder som i denna dom konstaterats föreligga inte innebar några särskilda svårigheter.
De invändningar som Republiken Grekland har åberopat i detta avseende, enligt vilka dröjsmålet med att följa domen beror på interna svårigheter i samband med lagstiftningsprocessen eller att det hållits val, kan inte godtas. Såsom domstolen vid upprepade tillfällen har betonat kan inte en medlemsstat åberopa bestämmelser, praxis eller förhållanden i sin interna rättsordning som grund för att underlåta att iaktta skyldigheter som följer av gemenskapsrätten (se, bland annat, domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Tyskland, punkt 38).
Vad därefter beträffar fördragsbrottets varaktighet ska det erinras om att även om den frist inom vilken åtgärder ska vidtas för att följa en dom inte fastställs i artikel 228 EG, är det emellertid fastslaget att genomförandet av åtgärderna ska påbörjas omedelbart och att det ska slutföras så snart som möjligt (se dom av den 6 november 1985 i mål
C-131/84, kommissionen mot Italien, REG 1985, s. 3531
, punkt 7).
I förevarande mål har nästan 37 månader förflutit från den dag då domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland avkunnades till den dag då Republiken Grekland till fullo anpassade sin lagstiftning till domen.
Det kan således konstateras att det fördragsbrott som Republiken Grekland påstås ha gjort sig skyldig till fortgick under en betydande tidsperiod, framför allt med hänsyn till att det inte hade varit komplicerat att till fullo följa domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland.
Vad sedan beträffar överträdelsens svårighetsgrad ska det noteras att det ifrågavarande fördragsbrottet innebar att en betydande inskränkning av etableringsfriheten bestod.
I domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland har nämligen domstolen funnit att den grundläggande princip som föreskrivs i artikel 43 EG åsidosattes genom den omtvistade lagstiftningen, genom att det föreskrevs att bolag som etablerat sig i andra medlemsstater endast tilläts öppna och driva optikaffärer om majoriteten av bolagsmännen var utbildade optiker eller, i förekommande fall, om majoriteten av kapitalet ägdes av optiker.
Ett sådant fördragsbrott som är i fråga i förevarande fall kan ha en betydande inverkan på det intresse som företag och optiker som är etablerade i en annan medlemsstat kan ha av att öppna en optikaffär i Grekland.
Mot bakgrund av det ovan anförda finner domstolen att det var motiverat att förelägga Republiken Grekland att betala ett schablonbelopp.
Utöver de överväganden som angetts i punkterna 49–56 ovan ska följande omständigheter beaktas vad beträffar schablonbeloppets storlek.
Även innan domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland avkunnades hade Republiken Grekland delvis upphört med det fördragsbrott som fastställdes genom domen. Svaranden hade nämligen ändrat de omtvistade bestämmelser som innebar att det inte var möjligt för optiker, tillika fysiska personer, att driva fler än en optikaffär, och de flesta villkor som hade samband med juridiska personers öppnande och drift av optikaffärer hade tagits bort.
Republiken Grekland har, under förfarandet i förevarande mål, till fullo uppfyllt de krav som uppställts i domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland genom antagandet av lag nr 3661/08.
Domstolen anser att det, med hänsyn till omständigheterna i förevarande fall, är skäligt att fastställa det schablonbelopp som Republiken Grekland ska betala till 1 miljon euro.
Följaktligen ska Republiken Grekland föreläggas att till kommissionen, på kontot Europeiska gemenskapens egna medel, betala ett schablonbelopp på 1 miljon euro.
Rättegångskostnader
Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Republiken Grekland ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Republiken Grekland har tappat målet, ska kommissionens yrkande bifallas.

Mot denna bakgrund beslutar domstolen (andra avdelningen) följande:

1)
Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 228.1 EG genom att inte, vid utgången av den frist som angetts i det motiverade yttrande som Europeiska gemenskapernas kommission avgett enligt artikel 228 EG, vidta alla de åtgärder som krävs för att följa dom av den 21 april 2005 i mål C-140/03, kommissionen mot Grekland.

2)
Republiken Grekland föreläggs att till Europeiska gemenskapernas kommission, på kontot Europeiska gemenskapens egna medel, betala ett schablonbelopp på 1 miljon euro.

3)
Republiken Grekland ska ersätta rättegångskostnaderna.

Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: grekiska.