CELEX: 62007FJ0090
Viešoji tarnyba
Pareigūnai
Pranešimas apie laisvą darbo vietą
Paskyrimas (į kitas pareigas)
Tarnybos interesas

1.
Pareigūnai – Laisva darbo vieta – Paskyrimų tarnybos atsisakymas taikyti pareigūno perkėlimo procedūrą laisva pripažintai
darbo vietai užimti
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 4 ir 29 straipsniai)
2.
Pareigūnai – Tarnybų organizavimas – Užimtinų pareigų lygio nustatymas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnio 1 dalis, I priedo A dalis)
3.
Pareigūnai – Ieškinys – Ieškinys dėl žalos atlyginimo – Skundžiamo neteisėto akto panaikinimas – Adekvatus neturtinės žalos
atlyginimas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnis)
1.
Nors Paskyrimų tarnyba šiuo atžvilgiu turi didelę diskreciją vertinti, ji gali netaikyti laisva pripažintos darbo vietos užėmimo
procedūros ir imtis pareigūno perkėlimo priemonės, kuriai netaikomi Pareigūnų tarnybos nuostatų 4 ir 29 straipsniai, tik esant
objektyvių, tarnybų interesais grindžiamų priežasčių, kurias ji privalo paaiškinti.
(žr. 49 ir 50 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika:1984 m. vasario 9 d. Sprendimo
Kohler prieš Audito Rūmus
, 316/82 ir 40/83, Rink. p. 641, 22 punktas.
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1993 m. liepos 6 d. Sprendimo
Rasmussen prieš Komisiją
, T‑32/92, Rink. p. II‑765, 37 punktas; 2003 m. lapkričio 27 d. Sprendimo
Bories ir kt. prieš Komisiją
, T‑331/00 ir T‑115/01, Rink. VT p. I‑A‑309 ir II‑1479, 150–153 punktai.
2.
Išskyrus skyriaus vadovo pareigybes, kurioms taikomos Pareigūnų tarnybos nuostatų I priedo A skyriuje numatytos specialios
užimtinų pareigų lygio nustatymo taisyklės, iš bendrųjų teisės principų, kuriais grindžiamas Bendrijos viešosios tarnybos
organizavimas, išplaukia, kad užimtinų pareigų lygis turi būti nustatytas atsižvelgiant į su atitinkamomis pareigybėmis siejamų
užduočių svarbą ir tik į tarnybos interesą. Šis reikalavimas aiškiai įtvirtintas Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnio
1 dalyje.
(žr. 83 punktą)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1995 m. gegužės 17 d. Sprendimo
Kratz prieš Komisiją
, T‑10/94, Rink. p. II‑1455, 56–60 punktai; 1996 m. spalio 16 d. Sprendimo
Capitanio prieš Komisiją
, T‑36/94, Rink. VT p. I‑A‑449 ir II‑1279, 57 punktas; 1996 m. spalio 16 d. Sprendimo
Benecos prieš Komisiją
, T‑37/94, Rink. VT p. I‑A‑461 ir II‑1301, 56 punktas; 1998 m. vasario 19 d. Sprendimo
Campogrande prieš Komisiją
, T‑3/97, Rink. VT p. I‑A‑89 ir II‑215, 30 punktas.
Tarnautojų teismo praktika: 2006 m. gruodžio 14 d. Sprendimas
Economidis prieš Komisiją
, F‑122/05, Rink. VT p. I‑A‑1‑179 ir II‑A‑1‑725.
3.
Išskyrus ypatingas aplinkybes, pareigūno skundžiamo sprendimo panaikinimas savaime yra adekvatus ir iš principo pakankamas
neturtinės žalos, kurią pareigūnas galėjo patirti, atlyginimas.
(žr. 114 punktą)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1992 m. vasario 27 d. Sprendimo
Plug prieš Komisiją
, T‑165/89, Rink. p. II‑367, 118 punktas; 1999 m. rugsėjo 28 d. Sprendimo
Hautem prieš EIB
, T‑140/97, Rink. VT p. I‑A‑171 ir II‑897, 82 punktas; 2002 m. rugsėjo 11 d. Sprendimo
Willeme prieš Komisiją
, T‑89/01, Rink. VT p. I‑A‑153 ir II‑803, 97 punktas.