CELEX: 61985CJ0322
Afslag på deltagelse i udvælgelsesprøve
uoverensstemmelse mellem udvælgelseskomiteen og ansættelsesmyndigheden

Ved stævninger, indgivet til Domstolens justitskontor den 31. oktober 1985, har Volker Hoyer og Manfred Neumann, begge tjenestemænd ved Revisionsretten for De europæiske Fællesskaber, anlagt to sager, der er forenet ved kendelse af 9. april 1986, og hvorunder de har nedlagt påstand om annullation af de beslutninger af 2. august og 28. oktober 1985, hvorved udvælgelseskomiteen for udvælgelsesprøve CC/A/8/85 gav sagsøgerne afslag på deltagelse i udvælgelsesprøven.
Den 24. juni 1985 offentliggjorde Revisionsretten en meddelelse om intern udvælgelsesprøve CC/A/8/85 med henblik på besættelse af en stilling som fuldmægtig i stillingsgruppe A 7/A 6. Arbejdsopgaverne omfattede — på en overordnets ansvar — ledelsen af administrationen samt planlægning og gennemførelse af undersøgelser inden for dette område.
Med hensyn til betingelserne for adgang til udvælgelsesprøven anførtes det i meddelelsen om udvælgelsesprøven under punkt IV. stk. 3., at der dels krævedes et indgående kendskab til et af Fællesskabets officielle sprog og et tilstrækkeligt kendskab til et andet fællesskabssprog, dels at der »af tjenstlige grunde kræves kendskab til fransk«. Endvidere fremgik det af punkt V. B.l. c), at der ville blive afholdt en »mundtlig prøve med henblik på kontrol af sprogkundskaber, jfr. punkt IV. stk. 3. ovenfor«.
Sagsøgerne anførte selv i deres ansøgninger vedrørende deres franskkundskaber, at disse var »gode«, for så vidt angik læsefærdighed, og blot »acceptable«, for så vidt angik skriftlig fremstilling og mundtlig udtryksfærdighed.
Udvælgelseskomiteen var af den opfattelse, at der efter bestemmelserne i meddelelsen om udvælgelsesprøven samt under hensyn til indholdet af den stilling, der skulle besættes, måtte kræves et »godt« kendskab til fransk, og at ansøgerne i det konkrete tilfælde skulle godtgøre mindst at ligge på niveauet »godt« i hver af rubrikkerne »læse-«, »skrive-« og »talefærdighed«. Udvælgelseskomiteen foretog herefter en bedømmelse af ansøgningerne og udelukkede alle de ansøgere, der under en af de nævnte rubrikker selv havde betegnet deres franskkundskaber som blot »acceptable« og ikke mindst som »gode«. På dette grundlag fandt udvælgelseskomiteen, at fem af de fjorten ansøgere, herunder sagsøgerne, ikke kunne gives adgang til udvælgelsesprøven.
Ved skrivelser af 12. august 1985 meddelte udvælgelseskomiteens formand herefter sagsøgerne, at de ikke kunne deltage i udvælgelsesprøven. Efter en samtale med chefen for Revisionsrettens afdeling for personale og administration besluttede udvælgelseskomiteen imidlertid i medfør af artikel 2, stk. 2, i tjenestemandsvedtægtens bilag III at give alle, der havde indgivet ansøgning i forbindelse med udvælgelsesprøven, adgang til — med frist til den 30. september 1985 — at afgive en supplerende udtalelse i anledning af de meddelte afslag. Hoyer og Neumann afgav en »supplerende udtalelse« den 26. september 1985.
Ved skrivelse af 4. oktober 1985 underrettede ansættelsesmyndigheden udvælgelseskomiteens formand om, hvorledes betingelserne for adgang til den omhandlede udvælgelseprøve burde anvendes. For så vidt angik betingelsen om kendskab til fransk anførte ansættelsesmyndigheden følgende :
»Idet ansøgernes oplysninger herom uundgåeligt vil være subjektive, uanset at denne betingelse nævnes under afsnittet ’betingelser for adgang til udvælgelsesprøven’, er det ubetinget nødvendigt at gennemføre en objektiv kontrol på dette punkt under den prøve vedrørende sprogfærdigheder, som ansøgerne skal gennemgå i henhold til B.l. c) i meddelelsen om udvælgelsesprøven. Det vil ikke være korrekt at afvise ansøgningerne alene på grundlag af ansøgernes subjektive oplysninger.«
Ved beslutninger af 28. oktober 1985 fastholdt udvælgelseskomiteen imidlertid sine beslutninger af 2. august 1985, hvorved der var givet sagsøgerne afslag på deltagelse i udvælgelsesprøven. Disse beslutninger er genstand for nærværende søgsmål.
Sagsøgerne har i det væsentlige anført, at udvælgelseskomiteen ved på egen hånd at ændre adgangsbetingelserne, for så vidt angår sprogkundskaber, er gået ud over betingelserne i meddelelsen om udvælgelsesprøven, samt at den har fejlfortolket disse betingelser. Der krævedes således kendskab til fransk af tjenstlige grunde uden angivelse af niveau. Udvælgelseskomiteen har hermed på egen hånd opstillet en ny regel. Endvidere har udvælgelseskomiteen truffet afgørelse uden at kontrollere sagsøgernes franskkundskaber, selv om disse kundskaber i henhold til meddelelsen om udvælgelsesprøven netop skulle bedømmes ved hjælp af en sprogfærdighedsprøve.
Revisionsretten har taget bekræftende til genmæle. Revisionsretten finder således de synspunkter, som udvælgelseskomiteen fremsatte i skrivelserne af 2. august og 28. oktober 1985 til sagsøgerne, retligt ubegrundede, hvorved Revisionsretten har henvist til de betingelser, der opstilles i meddelelsen om udvælgelsesprøven, samt til sagsøgernes skrivelser af 26. september 1985 og til ansættelsesmyndighedens klare stillingtagen i skrivelse af 4. oktober 1985.
Revisionsretten har endvidere anført, at den overvejede selv at annullere de givne afslag på deltagelse i udvælgelsesprøven, eftersom disse åbenbart var behæftet med alvorlige mangler, samt lade en ny udvælgelseskomite foretage en fornyet prøvelse af adgangsbetingelserne. Henset til Domstolens faste praksis finder Revisionsretten imidlertid at måtte lægge til grund, at ansættelsesmyndigheden ikke er beføjet til at annullere eller ændre beslutninger truffet af en udvælgelseskomite. Dette finder Revisionsretten lidet tilfredsstillende.
Ved bedømmelsen af det af Revisionsretten indtagne standpunkt skal for det første bemærkes, at en institution ifølge Domstolens faste praksis, der hviler på hensynet til udvælgelseskomiteernes selvstændighed, ikke er beføjet til at annullere eller ændre en beslutning truffet af en udvælgelseskomite (domme af 14. juni 1972, Marcato mod Kommissionen,
44/71, Sml. s. 105
, af 26. februar 1981, Authié mod Kommissionen,
34/80, Sml. s. 665
, og af 14. juli 1983, Detti mod Domstolen,
144/82, Sml. s. 2421
).
De afgørelser, som ansættelsesmyndigheden træffer under udøvelsen af sine egne beføjelser, må imidlertid ikke være behæftet med retlige mangler. Ansættelsesmyndigheden kan følgelig ikke være bundet af udvælgelseskomiteernes ulovlige beslutninger, for så vidt dens egne beslutninger herved bliver ulovlige.
Såfremt ansættelsesmyndigheden, som i den foreliggende sag, er af den opfattelse, at udvælgelseskomiteen retsstridigt har givet en eller flere ansøgere afslag på at deltage i udvælgelsesprøven, og at udvælgelsesprøven af samme grund som helhed er behæftet med en mangel, er ansættelsesmyndigheden afskåret fra at udnævne nogen ansøger overhovedet. Det påhviler den herefter at fastslå dette forhold i en begrundet beslutning og gennemføre hele udvælgelsesproceduren på ny på grundlag af en ny meddelelse samt — eventuelt — efter udpegelse af en ny udvælgelseskomite. Har ansættelsesmyndigheden ikke truffet en sådan beslutning, tilkommer det Domstolen under et søgsmål anlagt af de pågældende ansøgere umiddelbart at efterprøve, om udvælgelseskomiteens beslutning er lovlig.
Med hensyn til spørgsmålet, om udvælgelseskomiteen med føje har meddelt sagsøgerne afslag på deltagelse i udvælgelsesprøven, bemærkes, at udvælgelseskomiteen inden for rammerne af sit skøn samt henset til ordlyden af meddelelsen om udvælgelsesprøven, indholdet af den stilling, der skulle besættes, samt endelig tjenestestedet med god grund kunne indtage det standpunkt, at der måtte kræves et »godt« kendskab til fransk, selv om meddelelsen om udvælgelsesprøven ikke indeholdt nogen nærmere angivelse med hensyn til niveauet.
Det bemærkes imidlertid, at selv om det påhvilede udvælgelseskomiteen at efterprøve, om ansøgerne opfyldte betingelserne for adgang til prøven, således som disse nærmere var konkretiseret af komiteen, kunne den ved udøvelsen af denne kompetence alene lægge objektive faktorer til grund, såsom universitetseksamener og attester, og ikke, som den har gjort, bygge på ansøgernes egen, rent subjektive vurdering af niveauet for deres franskkundskaber, bortset fra det tilfælde, at de oplyste ikke at have noget kendskab til sproget overhovedet.
Udvælgelseskomiteen kunne så meget mindre indtage dette standpunkt, som der i henhold til meddelelsen om udvælgelsesprøven skulle afholdes en mundtlig prøve i fransk, hvorved man på et uomtvisteligt objektivt grundlag kunne konstatere niveauet for ansøgernes kendskab til sproget.
Det følger af det anførte, at beslutningerne af 2. august og 28. oktober 1985, hvorved sagsøgerne fik afslag på deltagelse i udvælgelsesprøven, er i strid med bestemmelserne i meddelelsen om udvælgelsesprøven samt truffet uden hensyntagen til de prøver, der skulle afholdes. Beslutningerne vil følgelig være at annullere.
Sagens omkostninger
I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, dømmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger. Selv om Revisionsretten har taget bekræftende til genmæle, findes den, som sagen foreligger, at måtte bære sagens omkostninger.

På grundlag af disse præmisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN (tredje afdeling)

1)
Beslutningerne af 2. august 1985 og 28. oktober 1985, hvorved udvælgelseskomiteen for udvælgelsesprøve CC/A/8/85 gav Hoyer og Neumann afslag på deltagelse i udvælgelsesprøven, annulleres.

2)
Revisionsretten betaler samtlige sagens omkostninger.

Galmot
Everling
Moitinho de Almeida
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 23. oktober 1986.
P. Heim
Justitssekretær
Y. Galmot
Formand for tredje afdeling
(
*1
) – Processprog: Tysk.