CELEX: 61998CJ0470
Traktatbrud
Ufuldstændig gennemførelse af direktiv 90/675/EØF

Dommens præmisser
1 Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 18. december 1998 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag i henhold til EF-traktatens artikel 169 (nu artikel 226 EF) med påstand om, at det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten og Rådets direktiv 90/675/EØF af 10. december 1990 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for tredjelandsprodukter, der føres ind i Fællesskabet (EFT L 373, s. 1, herefter »direktivet«), idet den ikke inden for den fastsatte frist har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at udgifterne ved den veterinære og administrative kontrol med landbrugsprodukter fra tredjelande, bortset fra frisk kød og fjerkræ, der foreskrives i direktivets artikel 3, nr. ii), og artikel 4, afholdes af afsenderen, modtageren eller deres stedfortræder uden godtgørelse fra staten.
2 Direktivets artikel 3 bestemmer følgende:
»Uden at de særlige bestemmelser, der skal fastsættes i henhold til artikel 17, berøres heraf, sørger medlemsstaterne for, at toldmyndighederne kun giver tilladelse til overgang til frit forbrug på det i bilag I definerede område, hvis der fremlægges bevis
...
ii) for at omkostningerne ved veterinærkontrollen er betalt, og at der i givet fald er stillet sikkerhed for eventuelle udgifter i henhold til artikel 16, stk. 3. Eventuelle gennemførelsesbestemmelser til denne artikel fastsættes efter fremgangsmåden i artikel 24.«
3 Direktivets artikel 4 lyder som følger:
»1. Alle varepartier fra tredjelande underkastes dokumentkontrol og identitetskontrol, uanset hvilken toldprocedure disse varer er angivet til, for at sikre
- deres oprindelse
- deres senere bestemmelse, især for så vidt angår produkter, for hvilke samhandelen ikke er harmoniseret på fællesskabsplan, og
- at dokumentangivelserne opfylder de i fællesskabsbestemmelserne krævede garantier eller, for så vidt angår produkter, for hvilke samhandelen ikke er harmoniseret på fællesskabsplan, opfylder de garantier, som kræves i de nationale regler, som gælder for de forskellige tilfælde, som er omhandlet i dette direktiv.
...
7. Alle omkostninger i forbindelse med gennemførelsen af denne artikel påhviler afsenderen, modtageren eller deres stedfortræder uden godtgørelse fra medlemsstaten.«
4 Ifølge direktivets artikel 32, stk. 1, første afsnit, skulle medlemsstaterne sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet senest den 31. december 1991 og straks underrette Kommissionen herom.
5 Som følge af en anmodning om oplysninger, som Kommissionen sendte til medlemsstaterne den 1. december 1994 vedrørende deres anvendelse af de nationale ordninger for sundhedsafgifter til dækning af omkostninger forbundet med inspektion af og veterinær kontrol med landbrugsprodukter i henhold til direktivet, kom det frem, at de græske myndigheder ikke opkrævede en national afgift til dækning af omkostningerne ved inspektion af landbrugsprodukter, bortset fra frisk kød og fjerkræ, ved import til Grækenland.
6 Kommissionen, som fandt, at denne retstilstand var uforenelig med direktivets artikel 3 og 4, hvoraf fremgår, at alle varepartier fra tredjelande af den omhandlede art skal underkastes en veterinærkontrol, og at omkostningerne herfor påhviler afsenderen, modtageren eller deres stedfortræder, anmodede ved åbningsskrivelse af 27. december 1996 Den Hellenske Republik om at fremkomme med sine bemærkninger inden for en frist på to måneder.
7 Den Hellenske Republik svarede ved brev af 14. marts 1997, at direktivet var blevet gennemført i national ret ved præsidentdekret nr. 420/93 (Den Hellenske Republiks Officielle Tidende A 179), men hvad særligt angår fastsættelsen af afgifter for den kontrol, der er foreskrevet i direktivet, havde de nationale myndigheder udarbejdet et forslag til en bestemmelse om fastsættelse af de nationale afgifter, hvis størrelse vil blive fastsat af landbrugsministeren ved bekendtgørelse, og den fremsendte dette forslag til Kommissionen.
8 Kommissionen modtog ikke yderligere oplysninger fra de græske myndigheder, og den 13. marts 1998 fremsendte den en begrundet udtalelse til Den Hellenske Republik, hvori den opfordrede denne til inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af udtalelsen at træffe de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme forpligtelserne i henhold til direktivets artikel 3, nr. ii), og artikel 4.
9 Den Hellenske Republik efterkom ikke denne udtalelse, og Kommissionen har herefter anlagt nærværende sag.
10 Den Hellenske Republik har ikke bestridt, at der foreligger det af Kommissionen beskrevne traktatbrud, og har alene anført, at et forslag til præsidentdekret, som har til formål at sikre gennemførelsen af de omhandlede direktivbestemmelser, er blevet forkastet af Simvoulo tis Epikratias (Grækenlands øverste forvaltningsdomstol), og at de procedurer, der er nødvendige for at vedtage et nyt forslag, endnu ikke er afsluttet.
11 Det bemærkes i denne forbindelse, at det fremgår af fast retspraksis, at en medlemsstat ikke kan påberåbe sig bestemmelser, fremgangsmåder eller forhold i sin nationale retsorden til støtte for, at forpligtelser og frister, der følger af et direktiv, ikke overholdes (jf. bl.a. dom af 15.10.1998, sag C-326/97, Kommissionen mod Belgien, Sml. I, s. 6107, præmis 7).
12 Da direktivet ikke er gennemført fuldt ud inden for den fastsatte frist, må der gives Kommissionen medhold i den nedlagte påstand.
13 Det må derfor fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til det nævnte direktiv, idet den ikke inden for den fastsatte frist har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at omkostningerne ved den veterinære og administrative kontrol med landbrugsprodukter fra tredjelande, bortset fra frisk kød og fjerkræ, der foreskrives i direktivets artikel 3, nr. ii), og artikel 4, afholdes af afsenderen, modtageren eller deres stedfortræder uden godtgørelse fra staten.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
14 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. Den Hellenske Republik har tabt sagen, og i overensstemmelse med Kommissionens påstand herom tilpligtes den derfor at betale sagens omkostninger.
Afgørelse
På grundlag af disse præmisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN (Sjette Afdeling)
1) Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 90/675/EØF af 10. december 1990 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for tredjelandsprodukter, der føres ind i Fællesskabet, idet den ikke inden for den fastsatte frist har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at omkostningerne ved den veterinære og administrative kontrol med landbrugsprodukter fra tredjelande, bortset fra frisk kød og fjerkræ, der foreskrives i direktivets artikel 3, nr. ii), og artikel 4, afholdes af afsenderen, modtageren eller deres stedfortræder uden godtgørelse fra staten.
2) Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.