CELEX: 62005CJ0004
Begäran om förhandsavgörande
Associeringen EEG-Turkiet
Fri rörlighet för arbetstagare
Artikel 10.1 i beslut nr 1/80 av associeringsrådet
Avslag på en turkisk arbetstagares ansökan om att beviljas förlängt uppehållstillstånd

1       Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 10.1 i beslut nr 1/80 av associeringsrådet EEG–Turkiet av den 19
september 1980 om utveckling av associeringen (nedan kallat beslut nr 1/80). Associeringsrådet inrättades genom avtalet om
upprättandet av en associering mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Turkiet, som undertecknades den 12 september 1963
i Ankara av Republiken Turkiet å ena sidan och medlemsstaterna i EEG och gemenskapen å andra sidan och som ingicks, godkändes
och bekräftades för gemenskapens räkning genom rådets beslut 64/732/EEG av den 23 december 1963 (EGT 217, 1964, s. 3685).
2       Begäran har  framställts i ett mål mellan turkiske medborgaren Hasan Güzeli och Oberbürgermeister der Stadt Aachen (nedan
kallad Oberbürgermeister) och avser Oberbürgermeisters avslag på en ansökan om förlängning av Hasan Güzelis uppehållstillstånd.

Tillämpliga bestämmelser

De gemenskapsrättsliga bestämmelserna
3       Artikel 6.1 och 6.2 i beslut nr 1/80 har följande lydelse:
”1.  Med undantag för bestämmelserna i artikel 7 om familjemedlemmars rätt till anställning har en turkisk arbetstagare på
den reguljära arbetsmarknaden i en medlemsstat
–       rätt att efter ett års reguljär anställning i denna medlemsstat få sitt arbetstillstånd förnyat hos samma arbetsgivare om
han har anställning,
–       rätt att efter tre års reguljär anställning, med undantag för det företräde som skall ges arbetstagare från gemenskapens medlemsstater,
i denna medlemsstat inom samma yrke besvara ett erbjudande om anställning från valfri arbetsgivare som görs under normala
förhållanden och som registrerats hos arbetsförmedlingen i denna medlemsstat,
–       rätt att efter fyra års reguljär anställning i denna medlemsstat utöva valfri avlönad verksamhet.
2.  Semesterperioder och föräldraledighet samt frånvaro på grund av arbetsskada eller kortvarig sjukdom skall jämställas med
perioder av reguljär anställning. Perioder av ofrivillig arbetslöshet, som i vederbörlig ordning bekräftats av behöriga myndigheter,
samt frånvaro med anledning av långvarig sjukdom skall inte inskränka de rättigheter som erhållits med anledning av den föregående
anställningsperioden utan att de därmed jämställs med perioder av reguljär anställning.”
4       I artikel 10.1 i beslut 1/80 föreskrivs följande:
”Gemenskapens medlemsstater skall gentemot turkiska arbetstagare på medlemsstaternas reguljära arbetsmarknad tillämpa regler
som vad gäller avlöning och andra arbetsförhållanden inte innebär någon diskriminering på grund av nationalitet jämfört med
de arbetstagare som är medborgare i någon av de andra medlemsstaterna.”

Den nationella lagstiftningen
5       Enligt artikel 284.5 i tredje avdelningen av den tyska lagen om social trygghet (Socialgesetzbuch) gällde fram till och med
den 31 december 2004 att ett arbetstillstånd endast fick beviljas under förutsättning att utlänningen fått ett uppehållstillstånd
enligt artikel 5 i den tyska utlänningslagen (Ausländergesetz).
6       I samband med att den tyska invandringslagen (Zuwanderungsgesetz) trädde i kraft den 1 januari 2005 avskaffades arbetstillståndet.
Frågan huruvida en utländsk arbetstagare får arbeta eller inte skall hädanefter framgå direkt av uppehållstillståndet.

Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
7       Det framgår av hänskjutandebeslutet att den turkiske medborgaren Hasan Güzeli reste in i Tyskland den 13 september 1991.
8       Sedan han den 7 mars 1997 ingått äktenskap med en tysk medborgare beviljade Oberbürgermeister honom den 29 juli 1997 ett tidsbegränsat
uppehållstillstånd på ett år. Arbetsförmedlingen i Aachen beviljade för övrigt den 31 juli 1997 ett arbetstillstånd som inte
var tidsbegränsat och som  gällde för all slags yrkesverksamhet.
9       Güzeli ansökte den 19 juni 1998 om att få sitt uppehållstillstånd förlängt. Han hade separerat från sin hustru den 8 juli
1998 och år 2002 upplöstes äktenskapet.
10     Den 6 januari 1999 förlängde Oberbürgermeister Hasan Güzelis uppehållstillstånd, först till den 6 december 1999 och därefter
på nytt till den 9 oktober 2001, med påpekandet att Hasan Güzeli hade vissa rättigheter enligt artikel 6.1 första strecksatsen
i beslut 1/80.  Uppehållstillståndet innehöll tilläggsvillkoret ”Verksamhet som egen företagare eller därmed jämförbar avlönad
verksamhet får inte utövas. Arbetstillståndet gäller endast för anställning som kypare på Cafè Marmara i Aachen.”
11     Den 25 september 2001 ansökte Hasan Güzeli om förlängning av uppehållstillståndet.
12     Den 1 oktober–31 december 1997, den 1 februari 1998–31 mars 1999 samt den 1 juni 1999–31 mars 2000 arbetade Hasan Güzeli hos
de olika företag som drev Café Marmara i Aachen (nedan kallat Café Marmara). Hasan Güzeli arbetade som kypare.
13     Den 10 april 2000–14 december 2000 samt den 1 mars 2001–30 november 2001 var Hasan Güzeli anställd som säsongsarbetare hos
Printen und Schokoladenfabrik Henry Lambertz GmbH  & Co KG i Aachen (nedan kallat Lambertz). Mellan anställningsperioderna
uppbar han ersättning från arbetsförmedlingen i Aachen. Hasan Güzeli har aldrig mottagit socialbidrag.
14     Sedan den 2 april 2002 och särskilt perioderna den 23 november 2002–5 december 2003 samt från den 2 juni 2004 fram till säsongsslutet
2004 arbetade han hos Lambertz.
15     Hasan Güzeli dömdes den 27 juni 2002 av Amtsgericht Aachen till böter för att två gånger ha överträtt bestämmelserna i Ausländergesetz.
Överträdelsen bestod i att arbetet hos Lambertz stred mot tilläggsvillkoret i uppehållstillståndet.
16     Oberbürgermeister avslog den 2 januari 2003 Hasan Güzelis begäran om förlängning av uppehållstillståndet och Güzeli hotades
därmed av utvisning till Turkiet. Hasan Güzelis begäran om omprövning av detta beslut avslogs av Bezirksregierung Köln (den
högsta regionala myndigheten med säte i Köln) genom beslut av den 20 juli 2004. Hasan Güzeli väckte den 9 augusti 2004 talan
vid Verwaltungsgericht Aachen.
17     Verwaltungsgericht Aachen beslutade därför att förklara målet vilande och ställa följande tolkningsfrågor till domstolen:
”1)       Hindrar diskrimineringsförbudet i artikel 10.1 i beslut nr 1/80 en medlemsstat från att neka en turkisk arbetstagare, som
– i likhet med Hasan Güzeli i detta mål – vid den tidpunkt då det nationella uppehållstillstånd som ursprungligen hade beviljats
honom upphörde att gälla, tillhörde medlemsstatens reguljära arbetsmarknad och hade ett icke tidsbegränsat tillstånd att inneha
anställning, rätten att fortsättningsvis uppehålla sig i landet under den tid anställningen varar?
Har det i detta sammanhang någon betydelse att den turkiska migrerande arbetstagarens arbetstillstånd har beviljats
–       –       enligt nationell rätt och utan tidsbegränsning,
–       –  enligt nationell rätt under förutsättning att det ursprungligen beviljade uppehållstillståndet fortsätter att gälla men
likväl inte automatiskt upphör att gälla i och med att giltighetstiden för uppehållstillståndet löper ut, utan är giltigt
till dess att utlänningen inte längre har rätt att ens tillfälligt uppehålla sig i medlemsstaten?
2)       Får medlemsstaten mot bakgrund av artikel 10.1 i beslut nr 1/80 neka den turkiske arbettagaren rätt att uppehålla sig i landet
när arbetstagaren, efter det att det uppehållstillstånd som senast beviljats honom upphört att gälla, är anställd som säsongsarbetare
och således är arbetslös mellan anställningarna?
3)       Påverkar en ändring av den tyska lagstiftningen om arbetstillstånd det förbud mot att neka någon rätt att uppehålla sig i
landet som följer av artikel 10.1 i beslut nr 1/80?”

Bedömning av tolkningsfrågorna
18     Det framgår av hänskjutandebeslutet att den nationella domstolen helt avfärdar antagandet att en turkisk medborgare i Hasan
Güzelis situation skulle kunna åberopa de rättigheter som föreskrivs i artikel 6.1 i beslut nr 1/80. Det är därför den hänskjutande
domstolen har frågat sig om artikel 10.1 i beslut nr 1/80 eventuellt kan tillämpas.
19     För att kunna ge den hänskjutande domstolen ett användbart svar skall det först prövas huruvida påståendet att Hasan Güzelis
rätt att få sitt uppehållstillstånd förlängt inte kan baseras på artikel 6.1 i beslut nr 1/80 är korrekt.

Artikel 6.1 i beslut 1/80
20     I artikel 6.1 i beslut nr 1/80 anges de grundvillkor avseende rätten att ta anställning som skall vara uppfyllda för att turkiska
medborgare som tillhör den reguljära arbetsmarknaden i en medlemsstat skall kunna beviljas arbetstillstånd och få det förlängt.
21     Enligt första strecksatsen i denna bestämmelse krävs det ett års reguljär anställning för att den turkiska arbetstagaren skall
få sitt arbetstillstånd förnyat hos samma arbetsgivare.
22     Enligt andra strecksatsen i samma bestämmelse får den turkiske arbetstagaren efter tre års reguljär anställning besvara ett
erbjudande om anställning inom samma yrke från valfri arbetsgivare.
23     Enligt tredje strecksatsen i denna bestämmelse får den turkiske arbetstagaren efter fyra års reguljär anställning utöva valfri
avlönad verksamhet.
24     Domstolen erinrar om att den vid upprepade tillfällen slagit fast att artikel 6.1 i beslut nr 1/80 har direkt effekt i medlemsstaterna,
varmed turkiska medborgare som uppfyller de föreskrivna villkoren direkt skall kunna göra gällande de rättigheter som de gradvis,
beroende på hur länge den avlönade verksamheten i värdmedlemsstaten har utövats, tilldelas enligt de olika strecksatserna
i denna bestämmelse (se bland annat dom av den 20 september 1990 i mål C-192/89, Sevince, REG 1990, s. I-3461, punkt 26,,
svensk specialutgåva, volym 10, s. 507, och av den 19 november 2002 i mål C-188/00, Kurz, REG 2002, s. I-10691, punkt 26).
25     De rättigheter i fråga om anställning som den turkiske arbetstagaren tilldelas genom nämnda bestämmelse åtföljs av en motsvarande
rätt för arbetstagaren att uppehålla sig i landet. I annat fall blir rätten till tillträde till arbetsmarknaden och rätten
att inneha en anställning helt utan verkan (domen i det ovannämnda målet Kurz, punkt 27).
26     Det framgår av själva ordalydelsen av artikel 6.1 i beslut nr 1/80 att det i denna artikel förutsätts att den berörde är en
turkisk arbetstagare som befinner sig i en medlemsstat, att han tillhör den reguljära arbetsmarknaden i värdmedlemsstaten
och att han där innehaft en reguljär anställning under en viss tid (domen i det ovannämnda målet Kurz, punkt 28).
27     Det skall således undersökas om Hasan Güzeli, när hans uppehållstillstånd löpte ut den 9 oktober 2001, vilket är den tidpunkt
när Güzeli ansökte om att uppehållstillståndet skulle förlängas (nedan kallad den relevanta tidpunkten), uppfyllde villkoren
för att komma i åtnjutande av de rättigheter som fastställs i artikel 6.1.
28     Det framgår av de handlingar som har ingetts till domstolen att Hasan Güzeli vid den relevanta tidpunkten var anställd hos
Lambertz. Detta arbete hade påbörjats den 10 april 2000, det vill säga efter det att Güzeli hade slutat sin anställning hos
sin första arbetsgivare, Café Marmara, där han hade arbetat under perioden den 1 oktober 1997–31 mars 2000 med vissa avbrott.
29     Det skall emellertid erinras om att det angavs i Hasan Güzelis uppehållstillstånd, som förlängdes av de tyska myndigheterna
till den 6 december 1999 och sedan till den 9 oktober 2001, att Hasan Güzeli kunde åberopa de rättigheter som föreskrivs i
artikel 6.1 första strecksatsen i beslut nr 1/80. Hasan Güzelis uppehållstillstånd innehöll därför följande tilläggsvillkor:
”Verksamhet som egen företagare eller därmed jämförbar avlönad verksamhet får inte utövas. Arbetstillståndet gäller endast
för arbete som kypare på Café Marmara i Aachen. ”
30     Genom att i uppehållstillståndet begränsa Hasan Güzelis arbetsmöjligheter till arbete hos Café Marmara har de tyska myndigheterna
slagit fast vilka rättigheter som Hasan Güzeli vid denna tidpunkt hade enligt artikel 6.1 i beslut nr 1/80. För att ha rätt
att (inom samma yrke) besvara ett erbjudande om anställning från valfri arbetsgivare skulle Hasan Güzeli ha varit anställd
hos sin första arbetsgivare, Café Marmara, i tre år enligt andra strecksatsen i ovannämnda bestämmelse. Det har han inte varit.
31     Det skall emellertid prövas huruvida Hasan Güzeli, efter att ha varit anställd hos Lambertz i ett år, kan härleda en rätt
att få sitt arbetstillstånd förlängt ur artikel 6.1 första strecksatsen i beslut nr 1/80. För att han skall ha en sådan rätt
enligt denna bestämmelse skall Hasan Güzeli ha varit verksam på den reguljära arbetsmarknaden i värdmedlemsstaten vid den
relevanta tidpunkten.
32     Det framgår av fast rättspraxis att begreppet ”den reguljära arbetsmarknaden”, vilket åsyftas i artikel 6.1 i beslut nr 1/80,
skall anses avse samtliga arbetstagare som följer den berörda värdmedlemsstatens lagar och författningar vad avser inresa
i landet och anställning och som därmed har rätt att utöva yrkesverksamhet i denna stat (domen i målet Kurz, punkt 39).
33     För att komma i åtnjutande av de rättigheter som anges i de tre strecksatserna i artikel 6.1 i beslut nr 1/80 behöver den
turkiske arbetstagaren sålunda endast ha följt värdmedlemsstatens lagstiftning om inresa i landet och om utövande av en avlönad
verksamhet (dom av den 10 februari 2000 i mål C-340/97, Nazli, REG 2000, s. I-957, punkt 32).
34     Vad beträffar detta villkor skall det påpekas att artikel 6.1 första strecksatsen i beslut nr 1/80 inte skall tolkas så, att
en turkisk arbetstagare kan härleda några rättigheter ur denna bestämmelse om han utövar avlönad verksamhet hos en annan arbetsgivare
utan att uppfylla de villkor som föreskrivs i andra strecksatsen i samma bestämmelse.
35     Det framgår icke desto mindre av motiveringen för hänskjutandebeslutet samt av den första frågans ordalydelse att den nationella
domstolen anser att Hasan Güzeli vid den relevanta tidpunkten ”tillhörde [den] reguljära arbetsmarknad[en]” i värdmedlemsstaten.
36     Eftersom domstolen enligt artikel 234 EG inte är behörig att vid begäran om förhandsavgörande tolka bestämmelser i nationell
rätt (se dom av den 26 september 1996 i mål C-341/94, Allain, REG 1996, s. I- 4631, punkt 11) är det den nationella domstolen
som skall göra de nödvändiga bedömningarna för att avgöra om Hasan Güzeli vid den relevanta tidpunkten uppfyllde de villkor
som han hade ålagts av de tyska myndigheterna för att få utöva avlönad verksamhet, särskilt mot bakgrund av den betydelse
som villkoret i uppehållstillståndet angående anställningen hos Café Marmara har enligt tysk rätt. Den nationella domstolen
skall därför pröva om detta villkor har företräde framför det arbetstillstånd som Hasan Güzeli beviljades den 31 juli 1997
och som avsåg alla typer av yrkesverksamhet.
37     Om den hänskjutande domstolen vid denna prövning finner att Hasan Güzeli inte var verksam på den reguljära arbetsmarknaden
i Tyskland vid den relevanta tidpunkten är det korrekt att Hasan Güzeli inte har möjlighet att få sitt uppehållstillstånd
förlängt med stöd av artikel 6.1 i beslut nr 1/80.
38     Om den hänskjutande domstolen däremot finner att Hasan Güzeli vid den relevanta tidpunkten tillhörde den reguljära arbetsmarknaden
kan Güzeli åberopa sina rättigheter enligt artikel 6.1 första strecksatsen i beslut nr 1/80 mot bakgrund av de perioder som
han varit anställd hos Lambertz. Det ankommer på den nationella domstolen att pröva om detta arbete har karaktär av reguljär
anställning i den mening som detta uttryck nämns i artikel 6.1. Det skall i detta sammanhang påpekas att begreppet reguljär
anställning är ett gemenskapsrättsligt begrepp som förutsätter en permanent och inte bara ett tillfälligt gästspel på en medlemsstats
arbetsmarknad (se domen i det ovannämnda målet Sevince, punkt 30, och dom av den 30 september 1997 i mål C-98/96, Ertanir,
REG 1997, s. I-5179, punkt 59).
39     Det framgår av de handlingar som ingetts till domstolen att Hasan Güzeli var anställd hos Lambertz som säsongsarbetare och
att det förekom vissa perioder utan arbete (nämligen perioden den 14 december 2000–1 mars 2001) under hans yrkesverksamhet.
Det skall därför prövas om denna omständighet får några konsekvenser för bedömningen av hur länge Hasan Güzeli har varit reguljärt
anställd.
40     Vad beträffar beräkningen av de reguljära anställningsperioderna, som nämns i tredje strecksatsen i artikel 6.1 i beslut nr
1/80, föreskrivs det i artikel 6.2 en bestämmelse till förmån för turkiska arbetstagare som tillfälligt saknar arbete som
innebär att det skall tas hänsyn till varför och hur länge vederbörande inte har varit yrkesverksam.
41     Det framgår av andra meningen i artikel 6.2 i beslut nr 1/80 att perioder  utan arbete på grund av långvarig sjukdom eller
ofrivillig arbetslöshet (det vill säga när avbrottet inte kan hänföras till arbetstagaren) inte skall inskränka de rättigheter
som erhållits med anledning av den föregående anställningsperioden utan att de därmed jämställs med perioder av reguljär anställning.
42     Det enda syftet med sistnämnda bestämmelse är således att en turkisk arbetstagare, som återupptar sitt arbete efter att ha
tvingats göra ett tillfälligt avbrott på grund av sjukdom av längre varaktighet eller ofrivillig arbetslöshet inte i likhet
med en turkisk medborgare som ännu inte har utövat avlönad verksamhet i den berörda medlemsstaten skall tvingas börja från
början vad avser de perioder av reguljär anställning som avses i artikel 6.1 första–tredje strecksatserna i beslut nr 1/80
(se, för ett liknande resonemang, dom av den 23 januari 1997 i mål C-171/95, Tetik, REG 1997, s, I-329, punkt 39, och av den
10 januari 2006 i mål C-230/03, Sedef, REG 2006, s. I-157, punkt 52).
43     Det framgår av motiveringen till hänskjutandebeslutet att den hänskjutande domstolen har grundat sitt resonemang på den omständighet
att det uteslutande är tidigare anställningsperioder som uppfyller villkoret om anställningens längd i de tre strecksatserna
i artikel 6.1 i beslut nr 1/80 som inte påverkas av de avbrott i yrkesverksamheten som anges i artikel 6.2 andra meningen
i beslut nr 1/80. Tanken bakom den nationella domstolens bedömning är att Hasan Güzeli skulle ha varit anställd i minst ett
år (den längd som anges i artikel 6.1 första strecksatsen i beslut nr 1/80) för att förvärva en sådan ”rättighet” som avses
i artikel 6.2 andra meningen i beslut nr 1/80 och där ett tillfälligt avbrott saknar betydelse.
44     En sådan tolkning är förenlig med syftet med artikel 6.2 andra meningen i beslut nr 1/80, som är att säkerställa att de rättigheter
som den turkiske arbetstagaren redan har erhållit på grund av föregående anställningsperioder bevaras och skyddas. Termen
”rättigheter” som används i bestämmelsen innebär att det inte är fråga om vilken längd som helst, inte ens den kortaste, utan
om föregående anställningsperioder som har en tillräcklig längd för att skapa en rätt till anställning. Denna rättighet skall,
enligt bestämmelsens inneboende logik, bestå även om yrkesverksamheten tillfälligt avbryts på grund av omständigheter som
inte kan hänföras till den turkiske arbetstagaren.
45     I förevarande fall hade Hasan Güzeli när anställningen hos Lambertz avbröts ännu inte erhållit en sådan ”rättighet”, eftersom
han endast varit anställd i åtta månader (den 10 april 2000–14 december 2000), vilket inte  är tillräckligt för att ge upphov
till en rättighet enligt artikel 6.1 i beslut nr 1/80.
46     Tolkningsfrågorna skall således prövas mot bakgrund av de synpunkter som angetts ovan.

Artikel 10 i beslut nr 1/80
47     Den hänskjutande domstolen har ställt tre frågor rörande tolkningen av artikel 10.1 i beslut nr 1/80.
48     Det framgår av ordalydelsen av artikel 10.1 i beslut nr 1/80 att de rättigheter som anges i denna bestämmelse, liksom de rättigheter
som anges i artikel 6.1 i beslut nr 1/80, är beroende av att den turkiske arbetstagaren tillhör den reguljära arbetsmarknaden
i den berörda medlemsstaten.
49     Vad beträffar relevansen av att den turkiske arbetstagaren har bytt arbetsgivare innan den period på tre år som anges i artikel
6.1 andra strecksatsen i beslut nr 1/80 har löpt ut skall det, som påpekats i punkt 36 i denna dom, erinras om att det ankommer
på den nationella domstolen att tolka bestämmelserna i nationell rätt och att göra de nödvändiga bedömningarna.
50     Om det vid den nationella domstolens prövning av bestämmelserna i tysk rätt skulle visa sig att Hasan Güzeli vid den relevanta
tidpunkten inte uppfyllde villkoret om att tillhöra  den reguljära arbetsmarknaden är det uteslutet att tillämpa artikel 10.1
i beslut nr 1/80 för att få till stånd en förlängning av Güzelis uppehållstillstånd.
51     Om det däremot skulle visa sig att Hasan Güzeli vid den relevanta tidpunkten faktiskt tillhörde den reguljära arbetsmarknaden
aktualiseras frågan huruvida han då kan åberopa artikel 10.1 i beslut nr 1/80.
52     Hasan Güzeli har i detta sammanhang i sina yttranden till domstolen hänvisat till hur en liknande bestämmelse i samarbetsavtalet
mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Konungariket Marocko, undertecknat i Rabat den 27 april 1976 och godkänt på gemenskapens
vägnar genom rådets förordning (EEG) nr 2211/78 av den 26 september 1978 (EGT L 264, s. 1; svensk specialutgåva, område 11,
volym 5, s. 18), har tolkats av domstolen i dom av den 2 mars 1999 i mål C‑416/96, Eddline El-Yassini (REG 1999, s. I-1209),
punkterna 62–64), och varur det kan utläsas att även om det för närvarande inte i princip är förbjudet för en medlemsstat
att neka att förlänga uppehållstillståndet för en marockansk arbetstagare som staten tidigare beviljat inresa och givit tillstånd
att där utöva yrkesverksamhet, när det ursprungliga skälet för att bevilja uppehållstillstånd inte längre föreligger vid den
tidpunkt då hans uppehållstillstånd upphör att gälla. Det vore emellertid annorlunda om den hänskjutande domstolen skulle
fastställa att den mottagande medlemsstaten hade givit den migrerande marockanske arbetstagaren precisa rättigheter i fråga
om innehav av anställning, vilka var mer omfattande än de rättigheter som medlemsstaten beviljat i fråga om uppehåll.
53     Det ankommer emellertid på den hänskjutande domstolen att bedöma huruvida en sådan situation föreligger i målet vid den nationella
domstolen med särskilt beaktande av att Hasan Güzeli har dömts för att inte ha följt de villkor som angavs i uppehållstillståndet.
54     Mot bakgrund av vad som har anförts ovan skall den hänskjutande domstolens fråga besvaras så, att artikel 6.1 första strecksatsen
i beslut nr 1/80 skall tolkas på följande sätt. En turkisk arbetstagare kan endast åberopa rättigheter enligt denna bestämmelse
om hans avlönade verksamhet hos en annan arbetsgivare är förenlig med värdmedlemsstatens lagar och andra författningar om
inresa och anställning. Det ankommer på den nationella domstolen att göra de nödvändiga bedömningarna för att  kunna avgöra
om så är fallet avseende en turkisk arbetstagare som har bytt arbetsgivare innan den period på tre år som anges i artikel
6.1 andra strecksatsen i beslut nr 1/80 har löpt ut.
55     Artikel 6.2 andra meningen i beslut nr 1/80 skall tolkas så, att bestämmelsens syfte är att säkerställa att perioder under
vilka en reguljär anställning har avbrutits på grund av ofrivillig arbetslöshet eller långvarig sjukdom inte påverkar de rättigheter
som den turkiske arbetstagaren redan har förvärvat genom föregående anställningsperioder vars längd  anges i de tre strecksatserna
i artikel 6.1.

Rättegångskostnader
56     Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma
mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till
domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.
Mot denna bakgrund beslutar domstolen (första avdelningen) följande:
Artikel 6.1 första strecksatsen i beslut nr 1/80 av associeringsrådet EEG–Turkiet av den 19 september 1980 om utveckling av
associationen skall tolkas så, att en turkisk arbetstagare endast kan åberopa rättigheter enligt denna bestämmelse om hans
avlönade verksamhet hos en annan arbetsgivare är förenlig med värdmedlemsstatens lagar och andra författningar om inresa och
anställning. Det ankommer på den nationella domstolen att göra de nödvändiga bedömningarna för att avgöra om så är fallet
avseende en turkisk arbetstagare som har bytt arbetsgivare innan den period på tre år som anges i artikel 6.1 andra strecksatsen
har löpt ut.
Artikel 6.2 andra meningen i beslut nr 1/80 skall tolkas så, att syftet med bestämmelsen är att säkerställa att perioder under
vilka en reguljär anställning har avbrutits på grund av ofrivillig arbetslöshet eller långvarig sjukdom inte påverkar de rättigheter
som den turkiske arbetstagaren redan har förvärvat genom föregående anställningsperioder vars längd fastställs i de tre strecksatserna
i artikel 6.1.
Underskrifter
*
Rättegångsspråk: tyska.