CELEX: 62009CJ0213
Muitų sąjunga
Reglamentas (EB) Nr. 1719/2005
Bendrasis muitų tarifas
Importo muitų išieškojimas
Perdirbtų maisto produktų importas
Konservuoti grybai
KN 2003 10 30 subpozicija
Apmokestinimas papildoma suma
Proporcingumo principas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 2005 m. spalio 27 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1719/2005, iš dalies
keičiančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės prekių nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo
I priedą (OL L 286, p. 1), galiojimu dėl papildomos sumos, kuri buvo nustatyta minėtame priede pateiktos Kombinuotosios nomenklatūros
2003 10 30 subpozicijoje klasifikuojamų tarifines kvotas viršijančių prekių importui, dydžio.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant B. Chabo ir
Hauptzollamt Hamburg-Hafen
ginčą dėl šios atmesto skundo, kuriuo buvo ginčijamas šios institucijos pagal Reglamentą Nr. 1719/2005 pateiktas reikalavimas
sumokėti papildomas sumas.

Teisinis pagrindas
Pagal 1987 m. liepos 13 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų
tarifo (OL L 256, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t. p. 382), iš dalies pakeisto Reglamentu (EB)
Nr. 1719/2005 (toliau – Reglamentas Nr. 2658/87), I priedo II dalies IV skyriaus 20 skirsnį Kombinuotosios nomenklatūros 2003 10 30
subpozicijoje klasifikuojamiems virtiems arba keptiems ir kitiems nei neilgam saugojimui konservuotiems
Agaricus
genties grybams, kurie importuojami viršijant tarifinę kvotą, yra taikoma konvencinė 18,4 %
ad valorem
muito norma ir papildoma suma, mokama kaip specifinis 222 EUR muitas už kiekvienus 100 kg grynosios nusausinto produkto masės.
Šio reglamento I priedo III dalies III skyriaus 7 priede nurodyta Bendrijos tarifinė kvota
Agaricus
genties grybams – 62 660 t kiekis, išreikštas sausosios medžiagos mase, – kurios neviršijus, Kombinuotosios nomenklatūros
2003 10 30 subpozicijoje klasifikuojamiems importuojamiems grybams yra taikoma tik 23 %
ad valorem
muito norma. Ši kvota paskirstyta tarp šalių tiekėjų taip, kad atskiroms šalims, išskyrus Lenkijos Respubliką, yra nustatytas
28 780 t kiekis, išreikštas sausosios medžiagos mase.
2004 m. spalio 26 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1864/2004, atidarančiame iš trečiųjų šalių importuotų konservuotų grybų
tarifinę kvotą ir nustatančiame jos administravimą (OL L 325, p. 30), iš dalies pakeistame 2005 m. gruodžio 7 d. Komisijos
reglamentu (EB) Nr. 1995/2005 (OL L 320, p. 34; toliau – Reglamentas Nr. 1864/2004), nustatyta Bendrijos tarifinė kvota
Agaricus
genties konservuotiems grybams, kurios neviršijus, Kombinuotosios nomenklatūros 2003 10 30 subpozicijoje klasifikuojamiems
importuojamiems konservuotiems grybams yra iš esmės taikoma tik 23 %
ad valorem
muito norma. Iš šio reglamento I priedo matyti, kad ši kvota taikoma nuo 2006 m. sausio 1 d. ir jos bendras dydis, išreikštas
sausosios medžiagos mase, yra 30 702,5 t, iš kurių 23 750 t skiriama Kinijos Liaudies Respublikai.
Taikant minėtus muitus ir atidarant nurodytas kvotas į Sąjungos teisę perkeliami Europos Sąjungos prisiimti taptautiniai įsipareigojimai,
susiję su aptariamų prekių importu. Šie įsipareigojimai buvo aiškiai įtraukti į EB CXL įsipareigojimų sąrašus, kurie yra neatskiriama
1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (toliau – GATT 1994), esančio 1A priede prie Sutarties, steigiančios
Pasaulio prekybos organizaciją (PPO), pasirašytos 1994 m. balandžio 15 d. Marakeše ir patvirtintos 1994 m. gruodžio 22 d.
Tarybos sprendimu 94/800/EB dėl daugiašalių derybų Urugvajaus raunde (1986–1994) priimtų susitarimų patvirtinimo Europos bendrijos
vardu jos kompetencijai priklausančių klausimų atžvilgiu (OL L 336, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk.,
21 t., p. 80), dalis.
Taip pat 1A priede esančios Sutarties dėl žemės ūkio (OL L 336, p. 22; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 21 t.,
p. 105) 4 straipsnyje nustatyta:
„1.      Nuolaidos, susijusios su rinkos atvėrimu, numatytos įsipareigojimų sąraše, yra susijusios su tarifų „įšaldymu“ ir sumažinimu
ir kitais tame sąraše numatytais rinkos atvėrimo įsipareigojimais.
2.      Valstybės narės netaiko, nesiima ir negrąžina jokių priemonių, panašių kaip buvo reikalaujama jas paversti (konvertuoti) įprastiniais
muito mokesčiais, išskyrus tuos atvejus, kai 5 straipsnyje ir 5 priede numatyta kitaip.“
Šiuo atžvilgiu šio straipsnio 2 dalyje pateiktoje 1 išnašoje nustatyta:
„Tarp tokių priemonių yra kiekybiniai importo apribojimai, kintančios importo rinkliavos, minimalios importo kainos, taikomos
savo nuožiūra importo licencijos, valstybinės prekybos įmonėms taikomos netarifinės priemonės, savanoriški eksporto apribojimai,
taip pat kitos pasienyje taikomos priemonės, išskyrus įprastinius muito mokesčius, nepriklausomai nuo to, ar tos priemonės
taikomos laikantis šaliai būdingų nukrypimų nuo [1947 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos] nuostatų, ar ne.
Į šį sąrašą neįeina priemonės, taikomos pagal išmokų balanso nuostatas ar pagal kitas bendrąsias ne žemės ūkiui skirtas GATT 1994
nuostatas arba kitas daugiašales prekybos sutartis, išvardytas PPO [steigiančios sutarties] 1A priede.“
Be to, pagal 2005 m. birželio 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 980/2005 dėl bendrųjų tarifų lengvatų sistemos taikymo (OL L 169,
p. 1) 7 straipsnio 2 dalį 18,4 %
ad valorem
muitas, taikytinas iš Kinijos Liaudies Respublikos importuojamiems, Reglamento Nr. 2658 I priede esančios Kombinuotosios
nomenklatūros 2003 10 30 subpozicijoje klasifikuojamiems grybams, kurių kiekis viršija kvotą, yra sumažinamas iki 14,9 %.
Tačiau pagal šio straipsnio 5 dalį nėra sumažinama tokiam importui tam tikrais atvejais taikytina papildoma 222 EUR suma už
kiekvienus 100 kg grynosios nusausinto produkto masės.

Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
2006 m. kovo 6 d. B. Chabo paprašė leidimo išleisti į laisvą apyvartą iš Kinijos Liaudies Respublikos importuotų 1 000 kartoninių
dėžių konservuotų grybų, kurių kiekis viršija tarifinę kvotą. Deklaravus šias prekes Reglamento Nr. 2658/87 1 priede pateiktos
Kombinuotosios nomenklatūros 2003 90 00 subpozicijoje, išmuitinimo procedūra buvo atlikta minėtoms prekėms taikant tik šiame
priede ir Reglamento Nr. 980/2005 7 straipsnio 2 dalyje nurodytą 14,9 % preferencinę muito normą.
Atlikus prekių klasifikacijos ekspertizę, buvo nustatyta, kad nagrinėjami konservuoti grybai iš tikrųjų priskirtini Kombinuotosios
nomenklatūros 2003 10 30 subpozicijai. Todėl 2007 m. vasario 21 d. apmokestinimą nustatančiu sprendimu
Hauptzollamt Hamburg-Hafen
, taikydama 14,9 % preferencinio muito normą bei papildomą 222 EUR sumą už kiekvienus 100 kg grynosios nusausinto produkto
masės pagal Reglamento Nr. 2658/87 I priedą, skaitomą kartu su Reglamento Nr. 980/2005 7 straipsnio 2 ir 5 dalimis, pareikalavo
sumokėti iš viso 27 507,13 EUR dydžio importo muito sumą.
Dėl šio sprendimo 2007 m. kovo 5 d. B. Chabo pateikė skundą, kuris buvo atmestas 2007 m. gruodžio 7 d. sprendimu dėl skundo.
2008 m. sausio 9 d. B. Chabo
Finanzgericht Hamburg
(Hamburgo finansų teismas) pareiškė ieškinį dėl šio sprendimo panaikinimo. Jis mano, kad šiame sprendime nurodytas importo
muito taikymas yra neteisėtas, visų pirma dėl to, kad nustatyta suma prilygsta draudimui importuoti.
Hauptzollamt Hamburg-Hafen
nurodo, kad ši suma grindžiama Bendruoju muitų tarifu, taikomu Reglamento Nr. 2658/87 I priede esančios Kombinuotosios nomenklatūros
2003 90 00 subpozicijoje klasifikuojamoms prekėms, ir kad tai įprastas muitas, kuris ne prilygsta draudimui importuoti, o
atvirkščiai, yra teisėtas apsaugos muitas.
Šiuo atžvilgiu
Finanzgericht Hamburg
pirmiausia nustatė, kad nagrinėjami konservuoti grybai priskirtini Kombinuotosios nomenklatūros 2003 10 30 subpozicijai, nes
iš tiesų kalbama apie virtus arba keptus ir kitus nei neilgam saugojimui konservuotus
Agaricus
genties grybus.
Atsižvelgdamas į 1991 m. spalio 16 d. Sprendimą
Wünsche
(C‑26/90, Rink. p. I‑4961) ir 1996 m. liepos 4 d. Sprendimą
Pietsch
(C‑296/94, Rink. p. I‑3409), kuriuose Teisingumo Teismo konstatavo, kad papildomos sumos dydis, tuo metu taikytinas konservuotų
užaugintų grybų ir pievagrybių importui pagal bendrą perdirbtų vaisių ir daržovių produktų rinkų organizavimą reglamentuojančius
teisės aktus, prieštarauja proporcingumo principui,
Finanzgericht Hamburg
suabejojo dėl 222 EUR sumos už kiekvienus 100 kg grynosios nusausinto produkto masės, kuri buvo nustatyta Reglamento Nr. 2658/87
1 priede įtvirtintos Kombinuotosios nomenklatūros 2003 90 00 subpozicijoje klasifikuojamoms prekėms, kurių kiekis viršija
tarifinę kvotą, galiojimo.
Galiausiai manydamas, kad sprendimas pagrindinėje byloje priklauso nuo to, ar galioja 14,9 % preferencinio muito norma bei
papildoma 222 EUR suma už kiekvienus 100 kg grynosios nusausinto produkto masės ir dėl to jos gali būti taikomos pagrindinėje
byloje,
Finanzgericht Hamburg
nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar dėl trečiojoje šalyje taikomos muito normos ir preferencinio muito normos susidariusi papildoma 222 EUR suma už kiekvienus
100 kg grynosios nusausinto produkto masės, kuri taikoma už importuojamus konservuotus
Agaricus
genties grybus (Kombinuotosios nomenklatūros 2003 10 30 pozicija), yra niekinė dėl proporcingumo principo pažeidimo?“

Dėl prejudicinio klausimo
Prejudiciniu klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar, atsižvelgiant į proporcingumo
principą, galioja Reglamentu Nr. 1719/2005 nustatytas specifinis 222 EUR dydžio muitas už kiekvienus 100 kg grynosios nusausinto
produkto masės, taikomas importuojamiems Kombinuotosios nomenklatūros 2003 10 30 subpozicijoje klasifikuojamiems konservuotiems
Agaricus
genties grybams, kurių kiekis viršija Reglamentu Nr. 1864/2004 atidarytą tarifinę kvotą.
Dėl proporcingumo principo įgyvendinimo sąlygų teisminės kontrolės, atsižvelgiant į didelę Sąjungos teisės aktų leidėjo diskreciją
tokiose, kaip antai nagrinėjamos, srityse, kurios apima politinio, ekonominio ir socialinio pobūdžio pasirinkimus ir kur jis
turi atlikti sudėtingus vertinimus, pažymėtina, kad tik akivaizdžiai neproporcingas šiose srityse priimtos priemonės pobūdis,
palyginti su tikslais, kurių kompetentingos institucijos ketina siekti, gali paveikti šios priemonės teisėtumą (žr. 2005 m.
gruodžio 6 d. Sprendimo
ABNA ir kt
., C‑453/03, C‑11/04, C‑12/04 ir C‑194/04, Rink. p. I‑10423, 69 punktą bei 2006 m. sausio 12 d. Sprendimo
Agrarproduktion Staebelow
, C‑504/04, Rink. p. I‑679, 36 punktą).
Taigi pirmiausia reikia nustatyti nagrinėjamomis teisės normomis siekiamus tikslus tam, kad vėliau būtų galima nagrinėti,,
ar pagrindinėje byloje ginčijama specifinio muito suma nėra akivaizdžiai neproporcinga šiems tikslams pasiekti.
Iš pradžių reikia pažymėti, kad nagrinėjamas teisės normas sudaro keletas tarpusavyje nesusijusių teisinių priemonių, sudarančių
bendrą sistemą, kuri taikytina importuojamiems Kombinuotosios nomenklatūros 2003 10 30 subpozicijoje klasifikuojamiems konservuotiems
Agaricus
genties grybams. Taigi pagrindinėje byloje ginčijama specifinio muito suma yra tik neatskiriama šios sistemos dalis.
Ši sistema atrodo kaip rezultatas, kylantis iš, viena vertus, Reglamento Nr. 2658/87 I priedo ir Reglamento Nr. 980/2005,
nustatančių Bendrąjį muitų tarifą ir bendrųjų tarifų lengvatų sistemą, bei, kita vertus, Reglamento Nr. 1864/2004, kuriuo
nustatoma tarifinė kvota, tarpusavio sąveikos. Konvenciniai ir specifiniai muitai, kaip matyti iš Reglamento Nr. 980/2005
7 straipsnio 2 ir 5 dalių taikymo, pagal minėtą priedą yra taikomi tik importuojamiems konservuotiems produktams, kai jų kiekis
viršija Reglamentu Nr. 1864/2004 atidarytą tarifinę kvotą.
Pirmiausia, viena vertus, Reglamento Nr. 2658/87 I priedas ir Reglamentas Nr. 980/2005, kaip matyti visų pirma iš teisinio
pagrindo, kuriuo remiantis jie buvo priimti, patenka į bendrosios Sąjungos prekybos politikos sritį ir dėl to jais siekiama
specifinių šios srities tikslų.
Taigi minėtame priede nurodyta ir pagrindinėje byloje nagrinėjama specifinio muito suma yra tiksliai į Sąjungos teisę perkeliami
tarptautiniai įsipareigojimai, kuriuos Sąjunga prisiėmė PPO lygmeniu. Iš tikrųjų ši suma yra maksimali leidžiama suma, su
kuria Sąjunga sutiko įsipareigojimų sąraše, pridėtame prie GATT 1994. Be to, šiuo sąrašu įgyvendinamas Sutarties dėl žemės
ūkio tikslas pagerinti galimybes patekti į žemės ūkio rinkas minėtos organizacijos nariams, ir visų pirma šios sutarties 4 straipsnyje
įtvirtintas tikslas, pagal kurį nustatant muitą šis rinkos atvėrimas turi būti organizuotas skaidriau ir prognozuojamiau,
reikalaujant, kad visos nuo šiol draudžiamos netarifinės prekybos priemonės žemės ūkio sektoriuje pasienyje būtų paverčiamos
konsoliduotais muitais.
Kita vertus, Reglamentas Nr. 1864/2004, atidarantis iš trečiųjų šalių importuotų konservuotų grybų tarifinę kvotą, kaip matyti
taip pat iš teisinio pagrindo, kuriuo grindžiamas šis reglamentas, patenka į bendrosios prekybos politikos sritį ir dėl to
juo siekiama specifinių šios srities tikslų, susijusių su atitinkamos bendros rinkos organizavimu. Kaip matyti pirmiausia
iš šio reglamento 10 konstatuojamosios dalies, juo siekiama užtikrinti pakankamą Sąjungos rinkos aprūpinimą minėtais produktais
stabiliomis kainomis, išvengiant šios rinkos iškraipymų, pasireiškiančių dideliais kainų svyravimais ir neigiamu poveikiu
Sąjungos gamintojams, kuris kyla ar galėtų kilti dėl per didelio iš trečiųjų šalių importuojamų minėtų produktų kiekio.
Be to, Reglamentas Nr. 1864/2004 atitinka bendrosios prekybos politikos tikslus, nes, kaip matyti iš pirmos konstatuojamosios
dalies, juo į Sąjungos teisę perkeliami tarptautiniai įsipareigojimai, kurie buvo nustatyti laikantis Sutarties dėl žemės
ūkio ir įtraukti į EB CXL įsipareigojimų sąrašus, pagal kuriuos tam tikromis sąlygomis nuo 1995 m. liepos 1 d. reikia pradėti
taikyti Bendrijos muitų tarifines kvotas konservuotiems
Agaricus
genties grybams, klasifikuojamiems Kombinuotosios nomenklatūros 2003 10 30 subpozicijoje. Be to, į šiuos įsipareigojimus
atsižvelgiama Reglamento Nr. 2658/87 I priedo III dalies III skyriaus 7 priede.
Kaip matyti iš Reglamento Nr. 1864/2004 devintos konstatuojamosios dalies, kitas šio reglamento tikslas yra nustatyti išsamias
taisykles, garantuojančias, jog tarifines kvotas viršijantiems kiekiams būtų uždedamas bendrajame muitų tarife numatytas visas
muitas. Tai rodo, kad pagrindinėje byloje ginčijama specifinio muito suma, kuri taikoma iš trečiųjų šalių importuojamiems
konservuotiems grybams viršijus pagal šį reglamentą nustatytą leistiną kiekį, taip pat siekiama bendros žemės ūkio politikos
tikslų – ekonomiškai neskatinti importuoti minėtus produktus ir taip išvengti nereikalingų iškraipymų ES rinkoje dėl pernelyg
didelio tokių importuojamų konservuotų produktų kiekio.
Taigi minėta bendra sistema ir dėl to pagrindinėje byloje ginčijamu specifiniu muitu siekiama ir bendrosios prekybos politikos,
ir bendrosios žemės ūkio politikos tikslų.
Tokiomis aplinkybėmis reikia pažymėti, kad Teisingumo Teismo praktika bylose, kuriose buvo priimti minėti sprendimai
Wünsche
ir
Pietsch
, kuriais remiasi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, yra susijusi tik su apsaugos priemonėmis, kurias
tuo metu savarankiškai priėmė Sąjunga pagal bendrą perdirbtų vaisių ir daržovių produktų rinkų organizavimą reglamentuojančius
teisės aktus. Šios bylos buvo susijusios su priemonėmis, Europos Komisijos pasirinktomis iš įvairių tarifinių ir netarifinių
priemonių, kuriomis buvo galima pasiekti bendros žemės ūkio politikos tikslą.
Tačiau tokio muito tarifo, dėl kurio galiojimo pateiktas prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimas,
nustatymas yra vienintelė priemonė, kurios atitinkamų prekių importo atžvilgiu galėjo imtis Sąjungos institucijos, laikydamosi
tarptautinių įsipareigojimų, kuriuos Sąjunga prisiėmė PPO lygmeniu. Iš tiesų pagal Sutarties dėl žemės ūkio 4 straipsnį žemės
ūkio sektoriuje turi būti pašalintos visos netarifinės prekybos kliūtys, jas pakeičiant muitais, kurių didžiausia norma nustatoma
PPO narių įsipareigojimų sąrašuose.
Be to, minėtoje teismo praktikoje apskritai neatsižvelgiama į bendrosios prekybos politikos tikslus, kurie nustatyti pagrindinėje
byloje nagrinėjamuose teisės aktuose, priimtuose po to, kai daugiašalėse Urugvajaus raundo derybose Sąjunga prisiėmė tarptautinius
įsipareigojimus, ir pagal kuriuos bendrasis muitų tarifas yra vienintelė turima priemonė apsaugoti bendrą rinką šiame sektoriuje
nuo importo iš trečiųjų šalių. Todėl, atsižvelgiant į pagrindinės bylos teisinę situaciją, ši Teisingumo Teismo praktika negali
būti reikšminga nagrinėjant aptariamą su galiojimu susijusį klausimą.
Šiuo atveju, siekiant įvertinti pagrindinėje byloje ginčijamo specifinio muito sumos galiojimą, reikia išnagrinėti, ar šis
muitas yra priemonė, kuri aiškiai neproporcinga aptariamų teisės aktų tikslams pasiekti.
Atsižvelgiant į sudėtingumą, būdingą iš anksto PPO derybose nustatant specifinio muito dydį, nuo kurio toks importas tampa
ekonominiu požiūriu nepelningas, negalima teigti, kad atitinkamos Sąjungos institucijos, nustatydamos didžiausią 222 EUR dydžio
Sąjungos muitą už kiekvienus 100 kg grynosios nusausinto produkto masės, viršijo savo didelę diskreciją. Todėl ši suma negali
būti laikoma akivaizdžiai neproporcinga.
Be to, atsižvelgiant į pagrindinės bylos teisinę situaciją, remiantis tuo, kad pagrindinėje byloje ginčijama specifinio muito
suma tarifinę kvotą viršijantį importą galėtų padaryti bet kuriuo atveju ekonomiškai nepelningą, negalima daryti išvados,
kad ši suma yra akivaizdžiai neproporcinga siekiamiems tikslams.
Kalbant apie pagrindinėje byloje pateiktą ieškovo argumentą, kad pagrindinėje byloje ginčijamo specifinio muito dydis trukdo
Europos Sąjungoje parduoti grybus iš Kinijos Liaudies Respublikos dėl jų auginimo sąnaudų, reikia pažymėti, kad pagal GATT 1994
1 straipsnyje įtvirtintą didžiausio palankumo statuso principą neleidžiama nustatyti skirtingą specifinį muitą kiekvienos
PPO narės atžvilgiu. Taigi argumentas, grindžiamas grybų iš vienos PPO narės, šiuo atveju Kinijos Liaudies Respublikos, auginimo
sąnaudomis, negali įrodyti, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas, nustatydamas 222 EUR dydžio specifinį muitą už kiekvienus 100 kg
grynosios nusausinto produkto masės, kuris yra taikomas tarifinę kvotą viršijančiam produktų importui iš visų PPO narių, viršijo
savo didelę diskreciją.
Atsižvelgiant į visus išdėstytus argumentus, išnagrinėjus pateiktą klausimą nebuvo nustatyta nieko, kas galėtų turėti įtakos
Reglamentu Nr. 1719/2005 nustatyto specifinio 222 EUR dydžio muito už kiekvienus 100 kg grynosios nusausinto produkto masės,
taikomo importuojamiems Kombinuotosios nomenklatūros 2003 10 30 subpozicijoje klasifikuojamiems konservuotiems
Agaricus
genties grybams, kurių kiekis viršija Reglamentu Nr. 1864/2004 atidarytą kvotą, galiojimui.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo
nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo
Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija) nusprendžia:
Išnagrinėjus pateiktą klausimą nebuvo nustatyta nieko, kas galėtų turėti įtakos 2005 m. spalio 27 d. Komisijos reglamentu
(EB) Nr. 1719/2005, iš dalies keičiančiu Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės prekių nomenklatūros
bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą, nustatyto specifinio 222 EUR dydžio muito už kiekvienus 100 kg grynosios nusausinto
produkto masės, taikomo importuojamiems
minėtame priede esančios Kombinuotosios nomenklatūros 2003 10 30 subpozicijoje klasifikuojamiems konservuotiems
Agaricus
genties grybams, kurių kiekis viršija 2004 m. spalio 26 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1864/2004, atidarančiu iš trečiųjų
šalių importuotų konservuotų grybų tarifinę kvotą ir nustatančiu jos administravimą, iš dalies pakeistu 2005 m. gruodžio 7 d.
Reglamentu (EB) Nr. 1995/2005, atidarytą kvotą, galiojimui.
Parašai.
*
Proceso kalba: vokiečių.