CELEX: 62004TJ0261
Henkilöstö
Ylennys

1.
Henkilöstö – Kanne – Virkamiehelle vastainen toimi
(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)
2.
Henkilöstö – Ylennys – Ansioiden vertailu
(Henkilöstösääntöjen 45 artiklan 1 kohta)
3.
Henkilöstö – Ylennys – Ansioiden vertailu
(Henkilöstösääntöjen 5 ja 7 artikla sekä 45 artiklan 1 kohta)
4.
Henkilöstö – Virkamiehen hallinnolliseen asemaan vaikuttava päätös
(Henkilöstösääntöjen 26 ja 45 artikla)
5.
Henkilöstö – Ylennys – Ansioiden vertailu
(Henkilöstösääntöjen 45 artiklan 1 kohta)
1.
Kun kanteessa vaaditaan samalla kumoamaan sekä kantajalle myönnetyistä etusijapisteistä tehty päätös että päätös olla kirjaamatta
kantajan nimeä ylennettävien virkamiesten luetteloon, ensin mainittu vaatimus on jätettävä tutkimatta, sillä etusijapisteiden
myöntämistä koskeva päätös on komission käyttöön ottamassa ylennysjärjestelmässä valmisteleva toimi, joka edeltää lopullista
päätöstä olla kirjaamatta kantajan nimeä ylennettävien virkamiesten luetteloon ja sen sisältämää erotettavissa olevaa itsenäistä
toimenpidettä eli pisteiden kokonaismäärän vahvistamista ja on niiden kannalta välttämätön toimi. Koska valmistelevan toimen
laillisuus voidaan kuitenkin riitauttaa lopullisesta päätöksestä nostetun kanteen yhteydessä, tutkittaessa, onko vaatimus
sen päätöksen kumoamisesta, jolla kantajan nimi on jätetty kirjaamatta ylennettävien virkamiesten luetteloon, perusteltu,
on tarkasteltava myös kaikkia kannekirjelmässä esitettyjä perusteluja, joilla pyritään osoittamaan etusijapisteiden myöntämisestä
tehty päätös lainvastaiseksi.
(ks. 39 ja 41–44 kohta)
Viittaukset: asia T‑134/02, Tejada Fernández v. komissio, 9.4.2003 (Kok. H. 2003, s. I‑A‑125 ja II‑609, 18 kohta) ja asia
T‑311/04, Buendía Sierra v. komissio, 19.10.2006 (97 ja 98 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
2.
Jotta voitaisiin arvioida ansiot, jotka on otettava huomioon ylennyspäätöksen yhteydessä henkilöstösääntöjen 45 artiklan nojalla
ja näin ollen myös sellaisen päätöksen yhteydessä, jolla myönnetään etusijapisteitä ylennysjärjestelmässä, jossa tällainen
arviointi tehdään numeerisesti, hallinnolla on laaja harkintavalta, ja yhteisöjen tuomioistuinten valvonnan on rajoituttava
koskemaan vain sitä, onko tämä pysyttäytynyt sellaisissa rajoissa, joita ei voida arvostella, ja onko tämä pidättynyt käyttämästä
harkintavaltaansa ilmeisen väärin, kun otetaan huomioon seikat ja keinot, joiden perusteella hallinto on saattanut tehdä arviointinsa.
(ks. 58 ja 93 kohta)
Viittaukset: asia 282/81, Ragusa v. komissio, 21.4.1983 (Kok. 1983, s. 1245, 9 kohta); asia 324/85, Bouteiller v. komissio,
4.2.1987 (Kok. 1987, s. 529, 6 kohta); asia T‑323/02, Breton v. yhteisöjen tuomioistuin, 11.12.2003 (Kok. H. 2003, s. I‑A‑325
ja II‑1587, 98 kohta) ja em. asia Buendía Sierra v. komissio, 291 ja 320 kohta.
3.
Komission sisäisellä säädöksellä käyttöön otetussa ylennysjärjestelmässä, joka perustuu ansioiden numeeriseen määrittämiseen
ja jolle on ominaista se, että virkamiehille myönnetään vuosittain erityyppisiä pisteitä, se, että henkilöstösääntöjen 5 ja
7 artiklan mukaisesti samaan palkkaluokkaan kuuluvien virkamiesten oletetaan suorittavan vastuultaan samantasoisia tehtäviä,
ei suinkaan merkitse sitä, että heidän ansioitaan olisi pidettävä samanlaisina kunkin pääosaston myöntäessä niiden käyttöön
annettuja etusijapisteitä, sillä ne on varattu virkamiehille, joilla on poikkeukselliset ansiot.
(ks. 65 kohta)
Viittaukset: asia T‑131/00, Schochaert v. neuvosto, 12.7.2001 (Kok. H. 2001, s. I‑A‑141 ja II‑743, 38 kohta) ja em. asia Buendía
Sierra v. komissio, 290 kohta.
4.
Henkilöstösääntöjen 26 ja 45 artiklalla on tarkoitus varmistaa virkamiehen puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen siten,
että virkamiehen hallinnolliseen asemaan ja uraan vaikuttavat nimittävän viranomaisen päätökset eivät saa perustua sellaisiin
hänen käyttäytymistään koskeviin seikkoihin, joita ei ole mainittu henkilökansiossa. Näin ollen tällaisiin seikkoihin perustuva
päätös on vastoin henkilöstösäännöissä annettuja takeita ja on kumottava sen vuoksi, että se on tehty lainvastaisen menettelyn
seurauksena.
Tämä ei koske ylennyspisteiden antamisesta tehtyä päätöstä, joka perustuu virkamiehen suorittamien tehtävien strategiseen
merkitykseen, sillä tämä merkitys voidaan lähtökohtaisesti päätellä virkamiehen henkilökansioon sisältyvistä seikoista ja
etenkin hänen urakehitystään koskevasta kertomuksesta.
(ks. 77 ja 78 kohta)
Viittaukset: asia T‑109/92, Lacruz Bassols v. yhteisöjen tuomioistuin, 9.2.1994 (Kok. H. 1994, s. I‑A‑31 ja II‑105, 68 kohta)
ja asia T‑156/05, Lantzoni v. yhteisöjen tuomioistuin, 27.9.2006 (67 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
5.
Se, että kullakin ylennyskelpoisella virkamiehellä on oikeus olettaa, että nimittävä viranomainen vertailee hänen ansioitaan
kaikkien niiden muiden virkamiesten ansioihin, jotka voidaan ylentää samaan palkkaluokkaan, mukaan lukien muiden yksiköiden
virkamiehet, ei merkitse komission käyttöön ottamassa ylennysjärjestelmässä sitä, että tällaisen ansioiden laajan arvioinnin
pitäisi edeltää ylennyspisteiden myöntämistä eri pääosastoissa. Sen sijaan kunkin pääosaston ylennyskelpoisten virkamiesten
ansioiden etukäteen tapahtuva vertailu, jonka perusteella nämä pisteet myönnetään, ilmentää hyvän hallinnon periaatetta, sillä
nimittävä viranomainen voi sen avulla vertailla objektiivisella perusteella kaikkien niiden virkamiesten ansioita, jotka voidaan
ylentää kysymyksessä olevaan palkkaluokkaan.
(ks. 82 ja 85 kohta)
Viittaukset: asia T‑557/93, Rasmussen v. komissio, 13.7.1995 (Kok. H. 1995, s. I‑A‑195 ja II‑603, 21 kohta); asia T‑234/97,
Rasmussen v. komissio, 16.9.1998 (Kok. H. 1998, s. I‑A‑507 ja II‑1533, 24 kohta); asia T‑187/98, Cubero Vermurie v. komissio,
3.10.2000 (Kok. H. 2000, s. I‑A‑195 ja II‑885, 61 kohta); yhdistetyt asiat T‑188/01–T‑190/01, Tsarnavas v. komissio, 19.3.2003
(Kok. H. 2003, s. I‑A‑95 ja II‑495, 121 kohta) ja asia T‑97/02, Mavridis v. komissio, 21.1.2004 (Kok. H. 2004, s. I‑A‑9 ja
II‑45, 77 kohta).