CELEX: 61987CJ0308(01)
Ansvar uden for kontraktsforhold
Réparation du préjudice

1 Ved mellemdom af 27. marts 1990 (Sml. I, s. 1203) i denne sag doemte Domstolen Det Europaeiske Atomenergifaellesskab ved Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber til at erstatte halvdelen af den skade, sagsoegeren led som foelge af sit fald fra tagterrassen paa den meteorologiske station ved Det Faelles Forskningscenter i Ispra (Italien). I oevrigt frifandtes sagsoegte.
2 Ifoelge dommen skulle parterne inden seks maaneder fra dommens afsigelse meddele Domstolen en opgoerelse efter faelles aftale eller, saafremt der ikke opnaaedes nogen aftale, tilstille Domstolen deres respektive opgoerelser af erstatningsbeloebet. Afgoerelsen vedroerende sagens omkostninger blev udsat.
3 Efter dommens afsigelse foerte forhandlinger mellem parterne vedroerende tabsopgoerelsen ikke til noget resultat inden for den fastsatte frist. Herpaa fremsendte sagsoegeren og Kommissionen, henholdsvis den 8. oktober og 5. december 1990, deres respektive opgoerelser af erstatningsbeloebet.
4 Da der stadig bestod tvivl vedroerende graden af sagsoegerens vedvarende invaliditet, udmeldte Domstolen den 4. juni 1991 et laegesagkyndigt udvalg med henblik paa fastsaettelsen af graden af sagsoegerens vedvarende invaliditet. Denne bevisoptagelse blev foretaget den 13. september 1991. Der var mellem de sagkyndige fuld enighed om at bedoemme den vedvarende invaliditet til 35%. Parterne har ikke anfaegtet denne bedoemmelse.
5 Da der nu ikke laengere forelaa tvivl om graden af den vedvarende invaliditet, opfordrede Domstolen paa ny parterne til at undersoege mulighederne for et forlig. Ogsaa dette andet forsoeg var frugtesloest. Ved skrivelser af 10. og 11. februar 1993 opfordrede Domstolen parterne og den italienske regering til at fremlaegge visse dokumenter og visse oplysninger. Den opfordrede sagsoegeren til isaer at fremlaegge alle regninger i forbindelse med ulykken i original, idet de allerede forelaa i form af fotokopi som bilag til opgoerelsen af 8. oktober 1990, samt skriftligt bevis for sin indkomst i aarene 1983 og 1982.
6 Den 15. marts 1993 fremlagde sagsoegeren ud over visse af de omspurgte dokumenter en raekke regninger udfaerdiget efter den 8. oktober 1990 samt skriftligt bevis for sin indkomst i aarene 1981, 1984 og 1985.
7 Det maa indledningsvis fastslaas, at visse af de originale dokumenter, sagsoegeren har fremlagt som bevis for indkomsten i 1984, afviger fra de fotokopier vedroerende samme aar, der blev fremlagt som bilag til opgoerelsen af 8. oktober 1990. Heraf foelger, at med undtagelse af de skriftlige beviser, Domstolen har anmodet om, og regningerne for tiden efter den 8. oktober 1990, som ikke kunne fremlaegges paa dette tidspunkt, foreligger der i forbindelse med de oevrige dokumenter, som er nye i forhold til opgoerelsen af 8. oktober 1990 - ud over, at de aendrer de grundlaeggende oplysninger, som er noedvendige for at bedoemme sagsoegerens indkomst - beviser, der er indgivet for sent, jf. artikel 42, stk. 1, i Domstolens procesreglement. De kan foelgelig ikke indgaa i bevisbedoemmelsen.
8 Som det udtales i ovennaevnte mellemdom, skal den af sagsoegeren lidte skade, jf. Euratom-traktatens artikel 188, stk. 2, opgoeres og erstattes i overensstemmelse med de almindelige retsgrundsaetninger, der er faelles for medlemsstaternes retssystemer. Denne skade er dels af formuemaessig, dels af ikke-formuemaessig karakter.
Skaden af formuemaessig karakter
9 I opgoerelsen af 8. oktober 1990 har sagsoegeren fremsat krav om erstatning for den skade, der bestaar i udgifter og tabt erhvervsindkomst som foelge af ulykken. Ifoelge sagsoegeren omfatter tabt erhvervsindkomst indkomsttabet under hans midlertidige totale uarbejdsdygtighed i 270 dage, indkomsttabet under hans midlertidige delvise uarbejdsdygtighed i 98 dage og indkomstnedgangen efter konsolideringen som foelge af hans vedvarende invaliditet.
a) Udgifter foranlediget af ulykken
10 Sagsoegeren har kraevet daekning for et beloeb paa 19 194 000 LIT for udgifter foranlediget af ulykken, hvilket beloeb han opgoer i nedenstaaende poster:
- dokumenterede udgifter:
a) honorar for laegebehandling551 000 LIT
b) honorar til fysioterapeut5 760 000 LIT
c) vederlag til hushjaelp5 376 000 LIT
d) udgifter til leje af bil med henblik
paa konsultationer hos laege paa hospital
samt moeder hos INAIL (Istituto nazionale
per l' assicurazione contro gli infortuni
sul lavaro)1 307 000 LIT
- udokumenterede udgifter:
e) oedelagt toej og ur, tandlaegehonorar,
vaageassistance paa hospitalet6 200 000 LIT
19 194 000 LIT.
11 Det sidste beloeb under e) kan ikke godkendes som foelge af manglende dokumentation.
12 Hvad angaar de oevrige udgifter under a), b), c) og d) har sagsoegeren - som af Domstolen er blevet opfordret til i original at fremlaegge alle regninger, der i fotokopi blev vedlagt opgoerelsen af 8. oktober 1990 - den 15. marts 1993 oplyst, at visse af disse dokumenter gik tabt i forbindelse med oversvoemmelser den 1. og 2. juni 1992 i Ispra.
13 Imidlertid er de dokumenter, som er vedlagt sagen for at bevise sidstnaevnte omstaendigheder, alene henvendelser fra Ispra kommune til omraadets indbyggere med opfordring til at anmelde skaderne som foelge af oversvoemmelserne. De paagaeldende dokumenter godtgoer ikke, at oversvoemmelserne bevirkede, at originalerne af visse dokumenter gik tabt. Foelgelig kan der kun tages hensyn til de regninger eller kvitteringer, der er fremlagt i original.
14 De eneste udgifter, der er godtgjort af originale dokumenter, og som der saaledes vil blive taget hensyn til, er de under a) og b) opfoerte udgifter, der andrager i alt 6 311 000 LIT.
15 Sagsoegeren har som dokumentation for de under c) paaberaabte udgifter fremlagt fem kvitteringer for et samlet beloeb paa 5 376 000 LIT, som viser, at denne sum udgoer vederlag til en hushjaelp (collaboratrice domestica). Imidlertid godtgoer sagsoegeren ikke, at en hushjaelp var noedvendig som foelge af ulykken.
16 Hvad angaar kravet under d) for billeje beviser sagsoegeren ikke, at han paa de anfoerte datoer tog paa hospitalet, til en bestemt laege eller til INAIL' s kontor.
17 Som tillaeg til sine svar af 15. marts 1993 har sagsoegeren ogsaa fremlagt andre kvitteringer vedroerende laegehonorarer og udgifter for udlevering af visse dokumenter, hvilke beloeb han ogsaa kraever daekning for.
18 Disse udgifter, der er paadraget efter ulykken og andrager et samlet beloeb paa 478 200 LIT, kunne ikke opfoeres i opgoerelsen af 8. oktober 1990, fordi de blev afholdt senere. De paagaeldende udgifter har belaeg i de fremlagte dokumenter og skal derfor indgaa i beregningen af den erstatning, som skal betales.
19 De samlede udgifter, der er foranlediget af ulykken, andrager saaledes 6 789 200 LIT.
b) Tab af erhvervsindkomst
20 Med henblik paa at opgoere stoerrelsen af indkomsttabet, fuldstaendigt eller delvist, maa det foerst fastslaas, hvor stor sagsoegerens indkomst ville have vaeret, dersom ulykken ikke var indtruffet.
21 Sagsoegerens skoen over indkomsten tager udgangspunkt i, hvad han faktisk tjente i aaret 1984. Herved adderer han nedenstaaende beloeb:
i) selvangivet indkomst31 346 000 LIT
ii) afskrivninger16 236 000 LIT
iii) indkoeb af byggematerialer og udgifter
foretaget for hans personlige regning,
men bogfoert som firmaudgifter39 488 128 LIT
iv) indkoeb af maskine (i leasing-form)12 918 100 LIT
v) ikke-selvangivne indtaegter47 192 800 LIT
147 181 028 LIT.
22 Som anfoert af generaladvokaten i forslaget til afgoerelse (afsnit 12), er de af sagsoegeren under punkt ii) opfoerte afskrivninger "driftsomkostninger i hans virksomhed, og de er derfor med rette blevet fratrukket i indkomsten". Det hertil svarende beloeb kan derfor ikke laegges til sagsoegerens indkomst i aaret 1984.
23 Vedroerende posten under iii), indkoeb af byggematerialer, bemaerkes, at disse materialer skulle medgaa til dannelsen af virksomhedens bruttoindkomst. De hoerer derfor med til virksomhedens omkostninger. Udgifterne ved indkoebet kan under disse omstaendigheder ikke medregnes ved opgoerelsen af sagsoegerens indkomst.
24 Hvad angaar den anden del af posten under iii) maa det fastslaas, at det ikke paa grundlag af de fremlagte dokumenter kan afgoeres, om et eller flere beloeb faktisk af virksomhedens bogholderi er blevet afsat til betaling af udgifter, som helt eller delvis er kommet sagsoegeren selv til gode. De kan derfor ej heller laegges til hans indkomst.
25 Derimod kunne posten under iv) vedroerende koeb (i leasing-form) af en maskine fordeles over flere regnskabsaar, fordi den genstand, som var indkoebt i 1984, kunne anvendes til frembringelse af indkomst i flere aar herefter. Det findes rimeligt, at en tredjedel af denne post, 4 306 000 LIT, laegges til indkomsten for aaret 1984.
26 Hvad angaar indtaegten under v), som ikke er blevet opgivet til skattevaesenet, bemaerkes, at der ikke, naar der henses til de checks og indbetalingsbilag, som sagsoegeren har fremlagt, kan vaere tale om beloeb, der er betalt af kunder som vederlag for tjenesteydelser praesteret af hans virksomhed. Sagsoegeren har derfor ikke foert bevis for, at hans indkomst var hoejere end den, han havde opgivet til skattevaesenet.
27 Det endelige resultat heraf er, at beregningsgrundlaget er indkomsten paa 31 346 000 LIT, som blev opgivet for indkomstaaret 1984, forhoejet med 4 306 000 LIT, der udgoer tredjedelen af det beloeb, som blev anvendt til indkoeb af en maskine, eller i alt 35 652 000 LIT.
a) Tab som foelge af midlertidig total uarbejdsdygtighed
28 Ved ansaettelsen af tabet som foelge af den midlertidige totale uarbejdsdygtighed maa udgangspunktet vaere sagsoegerens daglige indkomst beregnet paa grundlag af den ovenfor opgivne aarsindkomst og multipliceret med antallet af sygedage, der andrager 270 ifoelge de i sagen ikke bestridte oplysninger:
(35 652 000 LIT : 365) x 270 = 26 372 712 LIT.
b) Tab som foelge af midlertidig delvis uarbejdsdygtighed
29 Den laegesagkyndige udtalelse, der blev udarbejdet paa grundlag af den af Domstolen anordnede bevisoptagelse, ligesom erklaeringen af 9. oktober 1986 udfaerdiget af sagsoegerens egen laege, omtaler ikke, at der har foreligget midlertidig delvis uarbejdsdygtighed mellem den periode, hvor der forelaa midlertidig total uarbejdsdygtighed, og tidspunktet for konsolideringen af skadelidtes tilstand. Det maa tilfoejes, at der ikke i andre dokumenter findes oplysninger herom.
30 Det maa dog rimeligvis anerkendes, at den vedvarende invaliditet paa 35% er indtruffet gradvis efter den midlertidige totale uarbejdsdygtighed. Sagsoegeren findes derfor i 60 dage at have vaeret ramt af en midlertidig delvis uarbejdsdygtighed, hvis grad befinder sig mellem den midlertidige totale uarbejdsdygtighed (100%) og den vedvarende invaliditet paa 35%. Det saaledes lidte tab vil derfor under ét vaere at ansaette til 2 500 000 LIT.
c) Tab som foelge af vedvarende invaliditet
31 Sagsoegeren har gjort gaeldende, at opgoerelsen af det tab, som svarer til hans vedvarende invaliditet, skal foretages (paa grundlag af hans aarlige indkomst) ifoelge metoden i italiensk ret.
32 Selv om italiensk ret ikke finder anvendelse i denne sag, bemaerkes, at den kapitaliseringskoefficient, der svarer til den forventede levetid, og den reduktionssats, som udtrykker varigheden af den forventede erhvervsevne, er blevet fastsat paa grundlag af de statistiske oplysninger, som er til raadighed i Italien. Disse faktorer kan derfor anvendes i sagen som faktiske oplysninger.
33 I overensstemmelse med den ovenfor omtalte metode er det tab, som svarer til sagsoegerens vedvarende invaliditet, lig med produktet af den aarlige indkomst, beregnet med graden af invaliditet og med kapitaliseringskoefficienten (16,104 henset til skadelidtes alder, saaledes som generaladvokaten med rette har korrigeret den i afsnit 14 i forslaget til afgoerelse), og med fradrag af 20%, der udgoer forskellen mellem den forventede levetid og varigheden af den forventede erhvervsevne:
(35 652 000 LIT x 35% x 16,104) - 20% = 160 759 146 LIT.
34 Paa grundlag af det anfoerte kan tabsopgoerelsen for den formuemaessige skade rekapituleres saaledes:
- udgifter foranlediget af ulykken6 789 200 LIT
- midlertidig total uarbejdsdygtighed26 372 712 LIT
- midlertidig delvis uarbejdsdygtighed2 500 000 LIT
- vedvarende invaliditet160 759 146 LIT
196 421 058 LIT.
35 Under hensyn til den i mellemdommen fastsatte ansvarsfordeling skal Kommissionen betale en erstatning svarende til halvdelen af sidstnaevnte sum, 98 210 529 LIT.
Skaden af ikke-formuemaessig karakter
36 Med hensyn til skaden af ikke-formuemaessig karakter har sagsoegeren kraevet erstatning for saavel den fysiske som den ideelle skade.
37 Det bemaerkes, at skadelidte personer uafhaengigt af enhver skade af formuemaessig karakter skal tilkendes erstatning for enhver skade, der er knyttet til personen, og som omfatter enhver fysisk eller psykisk lidelse.
38 I betragtning af de sagsoegeren paafoerte skader og de foelger, de har foranlediget, vil det tab af ikke-formuemaessig karakter, som sagsoegeren har lidt, vaere at fastsaette under ét til 100 000 000 LIT, hvoraf Kommissionen betaler halvdelen, dvs. 50 000 000 LIT.
Ajourfoering af erstatningen og forrentning
39 Sagsoegeren har desuden rejst krav om, at Domstolen ved opgoerelsen af tabet tager hoejde for pengeforringelsen i tiden efter ulykken samt om, at der tilkendes ham rente af erstatningen fra dommens afsigelse.
40 Hertil bemaerkes, at erstatningen for tabet saa vidt muligt oekonomisk skal genindsaette skadelidte i den situation, han befandt sig i foer skadetilfoejelsen. Heraf foelger, at der faktisk skal tages hensyn til den efter denne indtraadte pengeforringelse.
41 Konkret er stoerrelsen af det til erstatning forpligtende tab, som er opgjort til i alt 148 210 529 LIT, blevet beregnet paa grundlag af forholdene paa skadetidspunktet. Det findes derfor at burde ajourfoeres, saaledes at det under hensyn til pengeforringelsen for et tidsrum af otte aar forhoejes med et skoensmaessigt fastsat beloeb paa 120 000 000 LIT.
42 Foelgelig vil Kommissionen vaere at betale sagsoegeren en samlet erstatning paa:
98 210 529 + 50 000 000 + 120 000 000 = 268 210 529 LIT
43 Dette beloeb forrentes med rente 8% p.a. med virkning fra datoen for dommens afsigelse, indtil betaling sker.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
44 I medfoer af procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger. Imidlertid kan Domstolen i medfoer af reglementets artikel 69, stk. 3, fordele sagens omkostninger eller bestemme, at hver part skal baere sine egne omkostninger, hvis hver af parterne henholdsvis taber eller vinder paa ét eller flere punkter, eller hvor der foreligger ganske saerlige grunde.
45 Da parterne har tabt paa flere punkter saavel under sagen, der afsluttedes med mellemdommen, som under sagen vedroerende tabets stoerrelse, bestemmes, at hver part baerer sine omkostninger, med undtagelse af udgifterne til den af Domstolen anordnede laegesagkyndige udtalelse, hvilke boer fordeles ligeligt mellem parterne.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN (Sjette Afdeling)
1) Kommissionen betaler til sagsoegeren 268 210 529 LIT.
2) Dette beloeb forrentes med rente 8% p.a. med virkning fra datoen for dommens afsigelse, indtil betaling sker.
3) Hver part betaler sine omkostninger, med undtagelse af udgifterne til den af Domstolen anordnede laegesagkyndige udtalelse, hvilke fordeles ligeligt mellem parterne.