CELEX: 62004TJ0135
Kopienas preču zīme
Kopienas vārdiskas preču zīmes "Online bus" reģistrācijas pieteikums
Agrāka grafiskā preču zīme, kas satur vārdisku elementu "BUS", kā arī attēlu, kas sastāv no trim savītiem trijstūriem
Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana
Regulas (EK) Nr. 40/94 15. panta 2. punkta a) apakšpunkts un 43. panta 2. un 3. punkts
Sajaukšanas iespēja
Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

Prāvas priekšvēsture
1       1999. gada 15. novembrī prasītāja Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) iesniedza Kopienas
preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, pamatojoties uz grozīto Padomes 1993. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas
preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).
2       Reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir vārdisks apzīmējums “Online Bus”.
3       Pakalpojumi, attiecībā uz kuriem tika pieteikta preču zīmes reģistrācija, ietilpst 35. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam
1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām
un atbilst šādam aprakstam: “statistikas veidošana ekonomikas jomā, mārketings, tirgus izpēte un tirgus analīze, uzņēmumu
pārvaldīšanas konsultācijas, profesionālas uzņēmējdarbības konsultācijas, informācijas apkopošana un piegāde ekonomikas jomā”.
4       2000. gada 17. jūlijā preču zīmes reģistrācijas pieteikums tika publicēts
Bulletin des marques communautaires
[Kopienas Preču Zīmju Biļetenā]
.
5       2000. gada 6. oktobrī sabiedrība
BUS – Betreuuinhs‑ und Unternehmensberatungs GmbH
iesniedza iebildumu pret pieteiktās preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz visiem reģistrācijas pieteikumā minētajiem pakalpojumiem.
Pamatojot savu iebildumu, tā atsaucās uz sajaukšanas iespēju ar tās īpašumā esošo 1988. gada 12. septembrī attiecībā uz uzņēmumu
pārvaldīšanas konsultācijām reģistrēto Vācijas preču zīmi, kas aizsargā šādu grafisko apzīmējumu:
6       Pēc prasītājas lūguma sniegt pierādījumus, ka agrākā preču zīme ir faktiski izmantota atbilstoši Regulas Nr. 40/94 43. panta
2. un 3. punktam, otra procesa ITSB dalībniece iesniedza pierādījumus par zemāk attēlotā apzīmējuma faktisku izmantošanu.
7       Ar 2003. gada 25. februāra lēmumu Iebildumu nodaļa iebildumu apmierināja.
8       2003. gada 29. aprīlī prasītāja saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 57.–62. pantu par Iebildumu nodaļas lēmumu iesniedza apelāciju
ITSB.
9       Ar 2004. gada 4. februāra lēmumu (lieta R 327/2003‑1), kas prasītājai paziņots 2004. gada 13. februārī (turpmāk tekstā – “Apstrīdētais
lēmums”), ITSB Apelāciju pirmā padome apelāciju noraidīja. Tā uzskatīja vispirms, ka grafiskais elements, kas sastāv no savstarpēji
savītiem trijstūriem, un vārdiskais elements “bus” bija agrākās preču zīmes divi atšķirtspējīgie elementi. Apzīmējuma faktiskā
izmantošana, par ko iesniegti pierādījumi, tādējādi nebūtu mazinājusi reģistrētās preču zīmes atšķirtspēju. Tālāk Apelāciju
padome atzina, ka starp konfliktējošajām preču zīmēm nepastāv liela vizuāla līdzība, taču tās ir fonētiski līdzīgas, kas,
ņemot vērā apskatāmo pakalpojumu izteikto līdzību, pamato sajaukšanas iespējas pastāvēšanu no konkrētās Vācijas sabiedrības
daļas viedokļa.

Lietas dalībnieku prasījumi
10     Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
–       atcelt Apstrīdēto lēmumu;
–       noraidīt otras procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces iebildumu;
–       piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
11     ITSB prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
–       prasību noraidīt;
–       piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Par prasītājas prasījumu apjomu
12     Attiecībā uz prasījumu pirmo sadaļu prasītāja tiesas sēdes laikā to ierobežoja tādējādi, ka tā prasa apstrīdētā lēmuma atcelšanu
tikai, ciktāl tas attiecas uz “tirgus izpētes un tirgus analīzes” pakalpojumiem, kuri norādīti preču zīmes reģistrācijas pieteikumā.
13     Šis lūgums ir jāinterpretē tādējādi, ka prasītāja lūdz Apstrīdēto lēmumu atcelt daļēji (šajā sakarā skat. 2003. gada 5. marta
spriedumu lietā T‑194/01
Unilever
/ITSB (Ovāla tablete),
Recueil
, II‑383. lpp., 14. punkts). Šāds lūgums pats par sevi nepārkāpj Pirmās instances tiesas Reglamenta 135. panta 4. punktā paredzēto
aizliegumu Pirmās instances tiesā mainīt Apelāciju padomē izskatītā strīda priekšmetu (šajā sakarā skat. iepriekš minēto spriedumu
ovālās tabletes lietā, 15. punkts). Tātad ir jāuzskata, ka prasītāja ir atkāpusies no savas prasības, ciktāl tā bija lūgusi
atcelt Apstrīdēto lēmumu attiecībā uz citiem pakalpojumiem bez “tirgus izpētes un tirgus analīzes pakalpojumiem”.

Par pieņemamību
14     Ar savu otro prasījumu sadaļu prasītāja pēc būtības ir lūgusi Pirmās instances tiesu uzdot ITSB noraidīt iebildumu par prasītājas
pieteiktās preču zīmes reģistrāciju.
15     Šajā sakarā ir jāatgādina, ka atbilstoši Regulas Nr. 40/94 63. panta 6. punktam ITSB ir jāveic pasākumi, kas vajadzīgi Kopienu
tiesu spriedumu izpildei. Tāpēc Pirmās instances tiesas kompetencē nav izdot rīkojumus ITSB. ITSB ir pienākums izdarīt secinājumus
no Pirmās instances tiesas sprieduma rezolutīvās daļas un pamatojuma [skat. Pirmās instances tiesas 2005. gada 21. aprīļa
spriedumu lietā T‑164/03
Ampafrance
/ITSB –
Johnson & Johnson
(“monBeBé”), Krājums, II‑1401. lpp., 24. punkts un tajā minētā judikatūra]. Tāpēc prasītājas prasījuma otrā sadaļa ir noraidāma.

Par lietas būtību
16     Savu prasību pamatojot, prasītāja izvirza divus pamatus. Pirmais pamats attiecas uz Regulas Nr. 40/94 15. panta 2. punkta
a) apakšpunkta pārkāpumu un 43. panta 2. punkta pārkāpumu. Otrais pamats atsaucas uz šīs pašas Regulas 8. panta 1. punkta
b) apakšpunkta pārkāpumu.

Par pirmo pamatu – Regulas Nr. 40/94 15. panta 2. punkta a) apakšpunkta un 43. panta 2. punkta pārkāpumu
17     Prasītāja uzskata, ka, tā kā agrākā preču zīme nav tikusi faktiski izmatota tāda, kāda tā bija reģistrēta, iebildums būtu
jānoraida, pamatojoties uz Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. punkta otro teikumu.
18     Šajā sakarā norma, saskaņā ar kuru izvērtējama faktiskā izmantošana formā, kas atšķiras no reģistrētās, attiecībā uz izskatāmajā
gadījumā norādīto Vācijas preču zīmi ir 26. panta 3. punkts
Gesetz űber den Schutz von Marken und sonstigen Kennzeichen
(Vācijas likumā par preču zīmju un citu apzīmējumu aizsardzību
BGBl
.
1994 I
, 3082. lpp., un
BGBl
.
, 156. lpp., turpmāk tekstā – “
Markengesetz
”), kas Vācijas tiesībās transponē Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmo direktīvu 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību
aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV L 40, 1. lpp.). Prasītāja tāpat atsaucas uz
Bundesgerichtshof
(Federālā Augstākā tiesa, Vācija) 2000. gada 13. aprīļa spriedumu, kas attiecas uz iepriekš minētās
Markengesetz
normas interpretāciju.
19     Izskatāmajā gadījumā faktiski izmantotā apzīmējuma atšķirtspējīgie elementi atšķiras no reģistrētās preču zīmes atšķirtspējīgajiem
elementiem.
20     Vispirms, faktiski izmantotais apzīmējums nesatur vārdisko elementu “Betreuungsverbund für Unternehmer und Selbständige e.V.”.
Bez šī elementa sabiedrība nesaprot elementa “bus” nozīmi, jo tas ir kādreizējā agrākās preču zīmes īpašnieka akronīms.
21     Tālāk, reģistrētajā apzīmējumā elements “bus” ir atveidots melniem burtiem un novietots zem grafiskā elementa, kas sastāv
no trim savītiem trijstūriem, savukārt faktiski izmantotajā apzīmējumā tas atveidots atšķirīgiem, baltiem burtiem, kas izvietoti
melnos taisnstūros, kuri izvietoti pa kreisi no minētā grafiskā elementa. Šajā sakarā būtu jāņem vērā fakts, ka, tā kā agrākā
preču zīme ir grafiska preču zīme, ir aizsargāts arī elementa “bus” tipogrāfiskais izskats. Tātad tās īpašniekam nav tikpat
liela rīcības brīvība to izmantot atšķirīgā formā, kā tad, ja, piemēram, tā būtu vārdiska preču zīme.
22     Visbeidzot, no trim savītiem trijstūriem sastāvošā grafiskā elementa krāsa faktiski izmantotajā apzīmējumā atšķiras, un šis
apzīmējums tāpat satur papildus grafisku elementu, proti, melnu kvadrātu.
23     Visas šīs atšķirības maina preču zīmes, uz kuru izdarīta norāde, atšķirtspēju tādējādi, ka sabiedrība faktiski izmantoto apzīmējumu
šai preču zīmei nepielīdzina.
24     ITSB apgalvo, ka Regula Nr. 40/94 nesatur tiešu normu, kas attiektos uz valsts preču zīmes, uz kuru norādīts, lai pamatotu
iebildumu, izmantošanu formā, kas atšķiras no tās reģistrētās formas. Tomēr Direktīvas 89/104 10. panta 2. punkta a) apakšpunkts
satur harmonizētu tiesību normu, kas ir analoģiska Regulas Nr. 40/94 15. panta 2. punkta a) apakšpunktam. Tātad būtu jāpiemēro
šī harmonizētā tiesību norma, piemērojot Regulas Nr. 40/94 15. panta 2. punkta a) apakšpunktu vai atbilstošo Direktīvas 89/104
normu. Valsts tiesību aktu piemērošana ir izslēgta; Kopienas preču zīmju sistēma ir autonoma sistēma.
25     Agrākās preču zīmes atšķirtspēja, uz kuru atsaucas izskatāmajā lietā, nav nekādā veidā mazinājusies formā, kādā tā tikusi
faktiski izmantota. Elementa “Betreuungsverbund für Unternehmer und Selbständige e.V.” neizmantošana ir nenozīmīga, jo šim
elementam ne tikai būtu sekundāra nozīme no vizuālā viedokļa, bet tas tāpat arī veidotu aprakstošu norādi. Elementa “bus”
un no trim savītiem trijstūriem sastāvoša grafiskā elementa attēlojumu negatīva veidā varētu pieņemt kā šā brīža alternatīvu
reģistrētajai formai bez iespaida uz tās atšķirtspēju. Melnā kvadrāta pievienošanai būtu neitrāla nozīme, jo tas ir viena
no ģeometrijas pamatfigūrām.
26     Visbeidzot, ievērojot Regulas Nr. 40/94 15. panta 2. punkta a) apakšpunkta mērķi, preču zīmes īpašniekam būtu jāpiešķir noteikta
rīcības brīvība, to izmantojot, lai adaptētu aizsargāta apzīmējuma attēlojumu atbilstoši reklāmas grafikas prasībām vai attiecīgā
laika gaumei.
Pirmās instances tiesas vērtējums
27     Saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. punktu:
“Pēc pieteikuma iesniedzēja lūguma agrākas Kopienas preču zīmes īpašnieks, kas iesniedzis savus iebildumus, apliecina, ka
piecu gadu laikā pirms Kopienas preču zīmes pieteikuma publicēšanas agrākā Kopienas preču zīme ir Kopienā faktiski izmantota
[..]. Ja šāda apliecinājuma nav, iebildumus noraida.”
28     Šīs pašas regulas 43. panta 3. punkts nosaka, ka iepriekš minētā norma ir piemērojama agrākām valsts preču zīmēm tādējādi,
ka izmantošanu Kopienā [aizstāj] ar izmantošanu tajā dalībvalstī, kur agrākā preču zīme ir aizsargāta.
29     Saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 15. panta 2. punkta a) apakšpunktu par izmantošanu tiek uzskatīta arī Kopienas preču zīmes izmantošana
“tādā veidā, kas atšķiras zināmos elementos, kuri neizmaina preču zīmes atšķirīgumu [atšķirtspēju] no tās formas, kādā tā
tikusi reģistrēta”.
30     Izskatāmajā gadījumā, tā kā preču zīme, uz kuru tiek norādīts, lai pamatotu iebildumus, ir valsts preču zīme, vispirms ir
nepieciešams precizēt pirmā pamata priekšmetu, ar kuru prasītājs faktiski apgalvo, ka Apelāciju padome ir pārkāpusi Regulas
Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punktu.
31     Tālāk būtu jāprecizē, ka, piemērojot Regulas Nr. 40/94 15. panta 2. punkta a) apakšpunktu līdz ar tās 43. panta 2. un 3. punktu,
pierādījums, ka faktiski izmantota agrāka valsts vai Kopienas preču zīme, ar kuru tiek pamatoti iebildumi pret Kopienas preču
zīmes reģistrācijas pieteikumu, ietver arī agrākās preču zīmes izmantošanu veidā, kas atšķiras zināmos elementos, kuri neizmaina
preču zīmes atšķirtspēju no tās formas, kādā tā tikusi reģistrēta [skat. Pirmās instances tiesas 2003. gada 9. jūlija spriedumu
lietā T‑156/01
Laboratorios RTB
/ITSB –
Giorgio Beverly Hills
(“GIORGIO AIRE”),
Recueil
, II‑2789. lpp., 44. punkts].
32     Tā rezultātā prasītājas norādei uz valsts tiesībām nav nozīmes.
33     Ņemot vērā šos apsvērumus, ir jāizvērtē, vai agrākās preču zīmes izmantotais veids satur atšķirības, kas izmaina tās atšķirtspēju.
34     Vispirms būtu jāatzīmē, ka agrākās preču zīmes divas formas, proti, reģistrētā un izmantotā, satur vārdisko elementu “bus”
un grafisko elementu, kas sastāv no trim savītiem trijstūriem, kuru atšķirtspēju lietas dalībnieki nav apstrīdējuši.
35     Kas attiecas uz šo elementu atšķirīgu attēlojumu izmantotajā formā, jāatzīmē, ka ne elementa “bus” tipogrāfija, ne agrākās
preču zīmes krāsa – balta un melna – nevienā no šīm divām agrākās preču zīmes formām nav īpaši oriģinālas vai neparastas.
To variācijas tāpēc nav tādas, kas varētu iespaidot šīs preču zīmes atšķirtspēju.
36     Tālāk, kas attiecas uz norādi “Betreuungsverbund für Unternehmer und Selbständige e.V.”, būtu jāatceras, ka, novērtējot kombinētas
preču zīmes viena vai vairāku elementu atšķirtspējīgo un dominējošo raksturu, it īpaši ir jāņem vērā katra šī elementa raksturīgās
iezīmes, salīdzinot tās ar citu elementu iezīmēm, kā arī dažādu elementu attiecīgā vieta kombinētās preču zīmes konfigurācijā
[šajā sakarā skat. Pirmās instances tiesas 2002. gada 23. oktobra spriedumu lietā T‑6/01
Matratzen Concord
/ITSB –
Hukla Germany
(“Matratzen”),
Recueil
, II‑4335. lpp., 33.–35. punkts].
37     Izskatāmajā gadījumā attiecīgā norāde ir garš vārdisks elements, kas atveidots ar maza izmēra rakstzīmēm un atrodas sekundārā
vietā, apzīmējuma lejasdaļā. Tā nozīme (Apvienība atbalsta sniegšanai uzņēmējiem un pašnodarbinātām personām, reģistrēta sabiedriska
organizācija) norāda uz apskatāmajiem pakalpojumiem. Tādējādi attiecībā uz šī elementa aprakstošo saturu, kā arī tā sekundāro
vietu apzīmējuma attēlojumā ir jāuzskata, ka tas nav atšķirtspējīgs.
38     Šo secinājumu neliek apšaubīt prasītājas arguments, ka šī elementa neizmantošanas rezultātā zustu jēga elementam “bus”, kas
ir agrākās preču zīmes kādreizējā īpašnieka akronīms. Elements “bus” ir nemainīgi apveltīts ar raksturīgo atšķirtspēju. Pat
pieņemot, ka konkrētā sabiedrības daļa apzinās, ka tas var būt arī akronīms, tā atšķirtspēju neiespaido izskaidrojoša elementa
turpmāka neizmantošana.
39     Tāpat šo secinājumu par spēkā neesošu nepadara prasītājas tiesas sēdē izvirzītais arguments, ka šis teikums apzīmē kādreizējo
preču zīmes īpašnieku un tādējādi individualizē agrāko preču zīmi. Faktiski, pat ja atzītu, ka apskatāmais elements norāda
uz agrāko preču zīmes īpašnieku, šim faktam nav nozīmes attiecībā uz šī elementa aprakstošā satura novērtējumu un tā vietas
novērtējumu apzīmējuma vizuālajā attēlojumā, kas izskatāmajā gadījumā ļauj secināt, ka tam nav atšķirtspējas.
40     Visbeidzot, attiecībā uz melno kvadrātu izmantotajā formā, kura nav reģistrētajā formā, – tā ir ģeometrijas pamata figūra
un šī iemesla dēļ tai nepiemīt atšķirtspēja. Tāpat šo secinājumu neiespaido tā novietojums izmantotajā formā.
41     No iepriekš iztirzātā izriet, ka agrākās preču zīmes faktiski izmantotajai formai nav tādas atšķirības, kas varētu mainīt
šīs preču zīmes atšķirtspēju Regulas Nr. 40/94 15. panta 2. punkta a) apakšpunkta un 43. panta 2. un 3. punkta izpratnē. Tādējādi
Apelāciju padome pamatoti uzskatīja, ka ir iesniegti pierādījumi par pretnostatītās preču zīmes faktisku izmantošanu.
42     Līdz ar to pirmais pamats ir jānoraida.

Par otro pamatu – Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu
43     Prasītāja apgalvo, ka Apelāciju padome ir kļūdaini uzskatījusi, ka agrākajā preču zīmē dominējošais elements ir vārdiskais
elements “bus”, kas abiem apzīmējumiem ir kopējs, un ka konfliktējošie apzīmējumi ir līdzīgi.
44     No vienas puses, agrākajā preču zīmē ir citi atšķirtspējīgi elementi, kas raksturo tās radīto kopējo iespaidu. It īpaši kas
attiecas uz agrākās preču zīmes grafisko elementu – tas ir sarežģīta grafiska figūra, kam piemīt spēcīga atšķirtspēja. Noteiktos
gadījumos otrs procesa ITSB dalībnieks izmantotu vienīgi grafisko elementu. Tātad tam būtu vismaz tikpat liela nozīme kā vārdiskajam
elementam “bus”. Kas attiecas uz elementu “Betreuungsverbund für Unternehmer und Selbständige e.V.” – tas būtu nozīmīgs, ciktāl
tas izskaidrotu akronīma “bus” nozīmi.
45     Turklāt vārdiskais elements “bus” savas vājās atšķirtspējas dēļ pats par sevi nespēj raksturot agrāko preču zīmi attiecībā
uz norādītajiem pakalpojumiem. Faktiski 35. klasē ir reģistrētas vairākas preču zīmes, kas satur vārdisko elementu “bus”,
un internetā vārds “bus” ir ļoti bieži izmantots kopā ar vārdu “marketing”.
46     Tāpat konfliktējošās preču zīmes nav līdzīgas. No vizuālā viedokļa, agrāko preču zīmi raksturo grafiskais elements, kura nav
reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē. No fonētiskā viedokļa, reģistrācijai pieteiktā vārdiskā preču zīme “Online bus” noteikti
ir garāka un tātad atšķirīga no agrākās preču zīmes vārda “bus”. Turklāt tā kā elements “online” ir novietots vārdiskā apzīmējuma
sākumā, tam no izrunas viedokļa tiek piešķirta lielāka nozīme. No konceptuālā viedokļa, agrākās preču zīmes elements “bus”
rosina domāt par sabiedriskā transporta līdzekli, kamēr apzīmējums “Online bus” norāda uz informātikas jomu. Tātad arī konfliktējošo
apzīmējumu jēdzieni ir atšķirīgi.
47     ITSB iebilst, atsaucoties uz iepriekš minēto spriedumu lietā “MATRATZEN” (33. un 34. punkts), ka kopējā iespaidā, ko rada
kombinēta preču zīme, var dominēt viens elements. Dominējošā elementa sakrišanas sekas ir konfliktējošo apzīmējumu līdzība.
48     Attiecībā uz konfliktējošo apzīmējumu fonētisko salīdzinājumu Apelāciju padome ir pamatoti atzinusi – tā kā abos dominē vārdiskais
elements “bus”, apzīmējumi lielā mērā ir līdzīgi.
49     Kas attiecas uz prasītājas argumentiem ar mērķi pierādīt, ka elementam “bus” ir vāja atšķirtspēja, šis arguments, kas pirmo
reizi ticis izvirzīts Apelāciju padomē, nav iesniegts laicīgi Regulas Nr. 40/94 74. panta 2. punkta izpratnē.
50     Turklāt prasības pieteikumā tas nav pietiekami pamatots. Šajā sakarā saraksts ar preču zīmēm, kas satur elementu “bus”, nav
pietiekams pierādījums, jo atšķirtspējas mazināšanos izraisīt var vienīgi faktiski izmantotas preču zīmes. Internetā veiktā
izpēte attiecībā uz vārdu “bus” un “marketing” izmantošanu kopā šādu pierādījumu nesniedz, pirmkārt tāpēc, ka attiecīgie pakalpojumi
uz mārketingu attiecas tikai ierobežotā veidā. Otrkārt, nav iespējams novērtēt, vai elements “bus” internetā attiecībā uz
attiecīgajiem pakalpojumiem tiek lietots atšķiršanas mērķiem. Visbeidzot, izpēte ietver autobusu jomu, uz kuru izskatāmais
gadījums neattiecas, un tā neaprobežojas ar Vāciju, kas ir attiecīgā teritorija.
51     Konfliktējošie apzīmējumi tāpat ir līdzīgi no vizuālā un konceptuālā viedokļa.
52     Attiecībā uz vizuālo salīdzinājumu agrāko preču zīmi tās grafiskais elements vizuāli neraksturo. Parasti sabiedrība balstās
uz kombinētas preču zīmes vārdiskajiem elementiem. Izskatāmajā gadījumā varētu uzskatīt, ka grafiskais elements ir tikpat
nozīmīgs kā dominējošais vārdiskais elements “bus”.
53     Attiecībā uz konceptuālo salīdzinājumu vārds “bus” abos apzīmējumos ir Vācijā mūsdienās izmantots saīsinājums, ar kuru apzīmē
autobusu vai omnibusu. Šajā sakarā pēc analoģijas ar Pirmās instances tiesas 2004. gada 30. jūnija spriedumu lietā T‑186/02
BMI Bertollo
/ITSB –
Diesel
(“DIESELIT”) (Krājums, II‑1887. lpp., 58. punkts) un 2004. gada 13. jūlija spriedumu lietā T‑115/03
Samar
/ITSB –
Grotto
(“GAS STATION”) (Krājums, II‑2939. lpp., 36. punkts) starp konfliktējošajiem apzīmējumiem pastāv konceptuāla līdzība.
Pirmās instances tiesas vērtējums
54     No Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izriet, ka preču zīmi nereģistrē, ja tās identiskuma vai līdzības dēļ
ar agrāko preču zīmi un preču vai pakalpojumu, ko aptver preču zīmes, identiskuma vai līdzības dēļ pastāv iespēja maldināt
sabiedrību teritorijā, kurā ir aizsargāta agrākā preču zīme.
55     Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru sajaukšanas iespēja ir jāvērtē visaptveroši, atbilstoši tam, kā konkrētā sabiedrības daļa
uztver attiecīgos apzīmējumus un preces vai pakalpojumus, un ņemot vērā visus uz konkrēto lietu attiecināmos faktorus, it
īpaši savstarpējo saistību starp apzīmējumu līdzību un apzīmēto preču vai pakalpojumu līdzību (skat. Pirmās instances tiesas
2003. gada 9. jūlija spriedumu lietā T‑162/01
Laboratorios RTB
/ITSB –
Giorgio Beverly Hills
(“GIORGIO BEVERLY HILLS”),
Recueil
, II‑2821. lpp., 33. punkts un tajā minētā judikatūra).
56     Izskatāmajā gadījumā lietas dalībnieki neapstrīd ne Apelāciju padomes izmantoto konkrētās sabiedrības daļas definīciju, ne
konstatēto lielo līdzību starp apskatāmajiem pakalpojumiem (Apstrīdētā lēmuma 25. un 26. punkts). Prasītāja toties apgalvo,
ka konfliktējošās preču zīmes nav līdzīgas un ka nepastāv to sajaukšanas iespēja. Tātad var aprobežoties ar šo divu apskatāmā
pamata aspektu izvērtējumu.
57     No pastāvīgās judikatūras izriet, ka attiecībā uz konfliktējošo apzīmējumu vizuālo, fonētisko un konceptuālo līdzību sajaukšanas
iespējas visaptverošam vērtējumam ir jābalstās uz šo apzīmējumu radīto kopējo iespaidu, it īpaši ņemot vērā to atšķirtspējīgos
un dominējošus elementus (pēc analoģijas saistībā ar Direktīvas 89/104 interpretāciju skat. Tiesas 1997. gada 11. novembra
spriedumu lietā C‑251/95
SABEL
,
Recueil
, I‑6191. lpp., 22. un 23. punkts, un 1999. gada 22. jūnija spriedumu lietā C‑342/97
Lloyd Schuhfabrik Meyer
,
Recueil
, I‑3819. lpp., 25. punkts).
58     Izskatāmajā gadījumā ir jānorāda, ka konfliktējošo apzīmējumu sastāvdaļas, proti, vārdiskais elements “bus”, ir identiskas.
59     Šajā sakarā ir jākonstatē, ka apskatāmos apzīmējumus, kuru viens elements ir identisks, var uzskatīt par līdzīgiem tikai tad,
ja konkrētais elements ir dominējošais katra no šiem apzīmējumiem radītajā kopējā iespaidā, tā ka visi citi elementi no šāda
viedokļa ir nenozīmīgi (iepriekš minētais spriedums lietā “MATRATZEN”, 33. punkts).
60     Apelāciju padome uzskatīja (Apstrīdētā lēmuma 22. punkts), ka elements “bus” ir pieteiktās preču zīmes dominējošais elements
un viens no agrākās preču zīmes dominējošajiem elementiem.
61     Prasītāja uzskata, ka vārdiskais elements “bus” attiecībā uz apskatāmajiem pakalpojumiem ir vāji atšķirtspējīgs un ka tādēļ
tas pats par sevi nevar raksturot konfliktējošos apzīmējumus.
62     Tā, no vienas puses, balstās uz faktu, kas pirmo reizi izvirzīts tiesas sēdē, ka vārds “bus” apzīmē pētījumus, kas tiek izmantoti,
pētot tirgu.
63     Tomēr šo faktu, kas nav izvirzīts nevienā no ITSB instancēm, Pirmās instances tiesa nevar ņemt vērā. Kā izriet no Regulas
Nr. 40/94 74. panta 1. punkta
in fine
, kurā paredzēts, ka lietas izskatīšanas procesos, kas attiecas uz relatīvu pamatu reģistrācijas noraidīšanai, ITSB aprobežojas
ar pamatu un prasību, ko lietas dalībnieki iesnieguši, pārbaudi, ITSB pēc savas iniciatīvas nav jāņem vērā fakti, ko lietas
dalībnieki nav iesnieguši (Pirmās instances tiesas 2005. gada 15. februāra spriedums lietā T‑296/02
Lidl Stiftung
/ITSB –
REWE Zentral
(“LINDENHOF”), Krājums, II‑563. lpp., 31. punkts). No tā izriet, ka ITSB nevar pārmest nelikumību attiecībā uz faktiem, kas
nav tam tikuši iesniegti.
64     Turklāt prasītāja atsaucas uz internetā veiktās izpētes rezultātiem kā pamatu preču zīmes datu bāzei
Cedelex.
ITSB iebilst, ka šie pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Apelāciju padomē, nav iesniegti laicīgi.
65     Šajā sakarā ir jāatgādina, ka no judikatūras izriet, ka Apelāciju padome var saskaņā ar vienīgo, Regulas Nr. 40/94 74. panta
2. punktā paredzēto izņēmumu apmierināt apelāciju, balstoties uz jaunu faktu, uz kuru atsaucies lietas dalībnieks, kas ir
iesniedzis apelācijas sūdzību, vai balstoties uz šī lietas dalībnieka iesniegtiem jauniem pierādījumiem (Pirmās instances
tiesas 2003. gada 23. septembra spriedums lietā T‑308/01
Henkel/
ITSB –
LHS
(
UK
) (“KLEENCARE”),
Recueil
, II‑3253. lpp., 26. punkts). No tā izriet, ka apskatāmie pierādījumi ir pieņemami.
66     Tomēr ar prasītājas iesniegtajiem izpētes rezultātiem nepietiek, lai konstatētu, ka vārda “bus” atšķirtspēja attiecībā uz
apskatāmajiem pakalpojumiem ir mazinājusies.
67     Attiecībā uz rezultātu sarakstu, kas sastādīts, izmantojot meklēšanas serveri
Google
un saskaņā ar kuru vārds “bus” internetā ļoti bieži ir atrodams blakus vārdam “marketing”, ar šādu trim ļoti plašiem kritērijiem
definētu izpēti nepietiek, lai parādītu, ka konkrētā sabiedrības daļa sasaista šos divus vārdus. Faktiski tā nenorāda uz to,
ka vārds “bus” attiecīgajā teritorijā tiek izmantots, lai atšķirtu apskatāmos pakalpojumus.
68     Kas attiecas uz izpēti datu bāzē
Cedelex
, tikai ar faktu, ka vairākas preču zīmes, kas attiecas uz 35. klasi, satur elementu “bus”, nepietiek, lai konstatētu, ka
šis elements ir kļuvis mazāk atšķirīgs tāpēc, ka tiek bieži izmantots attiecīgajā jomā. No vienas puses, attiecīgā izpēte
nesniedz informāciju par faktiski izmantotajām preču zīmēm saistībā ar attiecīgajiem pakalpojumiem. Turklāt tā ietver vairākas
preču zīmes, kurās vārdu “bus” aprakstošā veidā izmanto sabiedriskā transporta uzņēmumi.
69     Turklāt attiecībā uz citu agrākās preču zīmes vārdisko elementu – “Betreuungsverbund für Unternehmer und Selbständige e.V.”
– tam nav atšķirtspējas, un tātad tas ir nenozīmīgs šīs preču zīmes radītajā kopējā iespaidā (skat. iepriekš 37.–39. punktu).
70     Attiecībā uz pieteiktās preču zīmes vārdisko elementu “online” – to nevar uztvert kā atšķirtspējīgu elementu. Faktiski tas
ir uztverams kā labi zināms vārds, kas tiek saistīts ar komunikācijām, izmantojot internetu. Ciktāl šo komunikācijas formu
var izmantot, sniedzot attiecīgos pakalpojumus, tiktāl šis vārds ir aprakstošs. Tomēr no pastāvīgās judikatūras izriet, ka
parasti sabiedrība neuzskata aprakstošu elementu, kas veido kombinētas preču zīmes daļu, par šīs preču zīmes radītā kopiespaida
atšķirtspējīgo un dominējošo elementu (skat. Pirmās instances tiesas 2004. gada 6. oktobra spriedumu lietās no T‑117/03 līdz
T‑119/03 un T‑171/03
New Look
/ITSB –
Naulover (
“NLSPORT”, “NLJEANS”, “NLACTIVE” un “NLCollection”), Krājums, II‑3471. lpp., 34. punkts un tajā minētā judikatūra).
71     No iepriekš minētā izriet, ka Apelāciju padome varēja likumīgi atzīt, ka elements “bus” abos konfliktējošajos apzīmējumos
ir dominējošais vārdiskais elements.
72     Ievērojot šos apsvērumus, ir jāpāriet pie konfliktējošo apzīmējumu salīdzinājuma.
73     Attiecībā uz vizuālo salīdzinājumu ir jāatzīmē, ka Apelāciju padome Apstrīdētā lēmuma 20. punktā uzskatīja, ka agrāko preču
zīmi raksturo kā vārdiskais elements “bus”, tā arī tās grafiskais elements, kas sastāv no trim savītiem trijstūriem. Šo vērtējumu
neiespaido prasītājas arguments, ka agrākās preču zīmes grafiskajam elementam ir vismaz tikpat izteikta atšķirtspēja kā tā,
kas piemīt elementam “bus”.
74     Tomēr, ja ir tiesa, ka konfliktējošie apzīmējumi ir vizuāli atšķirīgi, kas jāņem vērā, veicot sajaukšanas iespējas visaptverošu
novērtējumu, šī atšķirība neliek apšaubīt to, ka pastāv vizuāla līdzība, kuru rada identiskais elements “bus”, kas ir pieteiktās
preču zīmes dominējošais elements un no vizuālā viedokļa viens no agrākās preču zīmes dominējošajiem elementiem.
75     Attiecībā uz fonētisko salīdzinājumu, ņemot vērā vienīgā vārdiskā elementa, kas dominē konfliktējošajos apzīmējumos, – “bus”
– identiskumu, ir jāsecina, ka starp tiem pastāv spēcīga fonētiskā līdzība.
76     Attiecībā uz konceptuālo salīdzinājumu, ir jānorāda, ka Apelāciju padome ir pamatoti uzskatījusi, ka konfliktējošo apzīmējumu
konceptuāls salīdzinājums nav iespējams.
77     Lai gan prasītāja uzskata, ka apzīmējums “Online Bus” norāda uz informātikas jomu, ir jāatzīmē, ka šī norāde ir saistīta ar
pieteiktās preču zīmes elementu “online”. Taču tā kā šim elementam pieteiktajā preču zīmē nav atšķirtspējas, tas nevar definēt
savu jēdzienu.
78     Attiecībā uz prasītājas argumentu, ka agrākā preču zīme atsaucas uz autobusa jēdzienu, tā kā nav nepieciešamības lemt par
ITSB izvirzīto argumentu, ka šāda norāde raksturo abus konfliktējošos apzīmējumus, to nav nepieciešams ņemt vērā. Ir skaidrs,
ka attiecīgajiem pakalpojumiem nav nekāda sakara ar sabiedrisko transportu. Pat ja ir tā, ka apzīmējuma konceptuālo vērtējumu
neatceļ fakts, ka šī apzīmējuma nozīme nav saistīta ar attiecīgajiem pakalpojumiem, tomēr šai nozīmei ir jābūt skaidrai, lai
konkrētā sabiedrības daļa varētu to tūlīt uztvert (šajā sakarā skat. Pirmās instances tiesas 2003. gada 14. oktobra spriedumu
lietā T‑292/01
Phillips‑Van Heusen
/ITSB –
Pash Textilvertrieb und Einzelhandel
(“BASS”
)
,
Recueil
, II‑4335. lpp., 54. punkts). Izskatāmajā gadījumā, ņemot vērā attiecīgo pakalpojumu raksturu, konkrētā sabiedrības daļa elementu
“bus” spontāni nesaistīs ar sabiedriskā transporta līdzekli.
79     Visbeidzot, attiecībā uz konfliktējošo apzīmējumu visaptverošo novērtējumu būtu jāatgādina, ka nevar izslēgt, ka vienīgā fonētiskā
līdzība starp abām preču zīmēm var radīt sajaukšanas iespēju (iepriekš minētais spriedums lietā
Lloyd Schuhfabrik Meyer
, 28. punkts, un Pirmās instances tiesas 2003. gada 15. janvāra spriedums lietā T‑99/01
Mystery Drinks
/ITSB –
Karlsberg Brauerei
(“MYSTERY”
), Recueil
, II‑43. lpp., 42. punkts).
80     Ņemot vērā visus iepriekš iztirzātos apsvērumus un it īpaši attiecīgo pakalpojumu lielo līdzību, un konfliktējošo preču zīmju
spēcīgo fonētisko līdzību, ir jāuzskata, ka tikai vizuālās atšķirības starp šīm preču zīmēm, kuras rada agrākās preču zīmes
grafiskā elementa klātbūtne, nav tādas, kas izskatāmajā gadījumā novērstu sajaukšanas iespēju. Faktiski attiecīgais patērētājs,
saskaroties ar šīm preču zīmēm, īpaši paturēs atmiņā vārdisko elementu “bus”, kas atrodams abās preču zīmēs un dominē to izrunā.
Līdz ar to Apelāciju padome ir pamatoti secinājusi, ka pastāv konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēja.
81     Tā rezultātā otrais pamats nav apmierināms.
82     No tā izriet, ka prasība noraidāma kopumā.

Par tiesāšanās izdevumiem
83      Atbilstoši Reglamenta 87. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās
izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā prasītājai spriedums ir nelabvēlīgs, tai
jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar ITSB prasījumiem.
Ar šādu pamatojumu
PIRMĀS INSTANCES TIESA (ceturtā palāta)
nospriež:
1)
prasību noraidīt;
2)
piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Legal
Lindh
Vadapalas
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2005. gada 24. novembrī.
Sekretārs

Priekšsēdētājs
E. Coulon

H. Legal
*
Tiesvedības valoda – vācu.