CELEX: 61999CJ0239
Návrh na začatie prejudiciálneho konania Finanzgericht Düsseldorf
Nemecko

1       Uznesením z 21. júna 1999 doručeným Súdnemu dvoru 24. júna 1999 Finanzgericht Düsseldorf položil v súlade s článkom 234 ES
dve prejudiciálne otázky týkajúce sa platnosti článku 1 bodu. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2849/92 z 28. septembra 1992, ktorým
sa mení konečné antidumpingové clo stanovené nariadením (EHS) č. 1739/85 o dovoze guľkových ložísk s pôvodom v Japonsku, ktorých
najväčší vonkajší priemer presahuje 30 mm (Ú. v. ES L 286, s. 2).
2       Tieto otázky vznikli v spore medzi spoločnosťou Nachi Europe GmbH (ďalej len „Nachi Europe“) a Hauptzollamt Krefeld (ďalej
len „Hauptzollamt“), ktorý nasledoval po rozhodnutí Hauptzollamt o zamietnutí žiadosti Nachi Europe o vrátenie antidumpingového
cla uhradeného v súlade s nariadením č. 2849/92.

Právny rámec

Nariadenie č. 2849/92
3       Nariadenie Rady (EHS) č. 1739/85 z 24. júna 1985, ktoré stanovuje konečné antidunpingové clo na dovoz niektorých guľkových
a kužeľových ložísk s pôvodom v Japonsku (Ú. v. ES L 167, s. 3) stanovilo konečné antidumpingové clo na dovoz guľkových ložísk
s pôvodom v Japonsku, ktorých najväčší vonkajší priemer presahuje 30 mm. Nariadenie č. 1739/85 osobitne stanovilo na guľkové
ložiská vyrábané spoločnosťami NTN Toyo Bearing Ltd (ďalej len „NTN“), Koyo Seiko Co. Ltd (ďalej len „Koyo Seiko“) a Nachi
Fujikoshi Corporation (ďalej len „Nachi Fujikoshi“) konečné antidumpingové clo vo výške 3,2 %, 5,5 % a 13,9 % z ceny netto
franko hranice Spoločenstva colne neodbaveného tovaru.
4       Toto clo bolo zmenené nariadením č. 2849/92 prijatým na základe nariadenia Rady (EHS) č. 2423/88 z 11. júla 1988 o ochrane
proti dovozom dumpingových výrobkov alebo výrobkov subvencovanými štátmi, ktoré nie sú členmi Európskeho hospodárskeho spoločenstva
(Ú. v. ES L 209, s. 1), ktoré nadobudlo platnosť 2. októbra 1992.
5       Ako tiež vyplýva z odôvodnení nariadenia č. 2849/92, Rada usúdila, že zrušenie existujúcich antidumpingových opatrení by viedlo
k opätovnému vzniku značnej ujmy pre európsky priemysel (bod 39 odôvodnení) a že Spoločenstvo má zjavný záujem na pokračovaní
ochrany svojho priemyslu guľkových ložísk proti nekalým súťažným praktikám dumpingových dovozov (bod 44 odôvodnení). Po porovnaní
cien (bod 45 až 52 odôvodnení) nariadenie č. 2849/92 zmenilo existujúce konečné clo určením cien v článku 1 bode 2 na 11,6 %
pre NTN, 13,7 % pre Koyo Seiko a 7,7 % pre Nachi Fujikoshi.

Rozsudok Súdu prvého stupňa vo veci NTN Corporation a Koyo Seiko/Rada a rozsudok Súdneho dvora vo veci Komisia/NTN a Koyo
Seiko
6       V konaní o žalobe o neplatnosť nariadenia č. 2849/92 začatom na návrh NTN a Koyo Seiko Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev
zrušil rozsudkom z 2. mája 1995, NTN Corporation a Koyo Seiko/Rada (T‑163/94 a T‑165/94, Zb. s. II‑1381) článok 1 nariadenia
č. 2849/92 „v rozsahu, v akom ukladá žalobcom antidumpingové clo“.
7       Z už citovaných rozsudkov NTN Corporation a Koyo Seiko/Rada vyplýva, že Súd prvého stupňa zistil, že viacero z bodov odôvodnení
nariadenia č. 2849/92 obsahovalo skutkovo a právne chybné alebo klamlivé tvrdenia z dôvodu ich neúplnosti. Súd prvého stupňa
z toho vyvodil záver, že tvrdenie uvedené v bode 39 odôvodnenia tohto nariadenia, podľa ktorého dumpingové dovozy predstavujú
hrozbu vážnej ujmy pre výrobu guľkových ložísk v Spoločenstve, bolo tiež právne a skutkovo chybné.
8       Svojím rozsudkom z 10. februára 1998, Komisia/NTN a Koyo Seiko (C‑245/95 P, Zb. s. I‑401), Súdny dvor zamietol odvolanie podané
Komisiou proti už citovanému rozsudku NTN Corporation a Koyo Seiko/Rada. Komisia tiež uviedla, že nečinnosť Rady, ktorú zistil
Súd prvého stupňa, spočívajúca v neurčení ujmy alebo hrozby ujmy v zmysle článku 4 nariadenia č. 2423/88 je dostatočná na
to, aby bol článok 1 nariadenia č. 2849/92 zrušený.
9       Vyvodiac dôsledky z už citovaných rozsudkov NTN Corporation a Koyo Seiko/Rada a Komisia/NTN a Koyo Seiko, Komisia vydala 3. júna
1998 oznámenie 98/C 168/04 pod názvom „Oznámenie týkajúce sa dovozu guľkových ložísk s pôvodom v Japonsku s najväčším vonkajším
priemerom presahujúcim 30 mm“ (Ú. v. ES C 168, s. 6), v ktorom uvádza, že dovozcovia môžu požadovať od vnútroštátnych colných
orgánov vrátenie konečného cla zaplateného nadobudnutí účinnosti nariadenia č. 2849/92 týkajúceho sa výrobkov vyrobených Koyo
Seiko a NTN.

Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
10     Nachi Europe, dcérska spoločnosť Nachi Fujikoshi, doviezla v novembri a decembri 1995 guľkové ložiská s pôvodom v Japonsku
vyrobené jej materskou spoločnosťou a deklarovala ich do režimu voľného obehu na colnici v Mönchengladbachu, ktorý spadá pod
Hauptzollamt.
11     Nachi Europe zaplatila antidumpingové clo v celkovej výške 58 891,51 DEM, ktoré jej bolo stanovené vo výzve zo 17. novembra
1995 a 29. decembra 1995.
12     Odvolávajúc sa na nezákonnosť nariadenia č. 2849/92 vyplývajúcu z už citovaných rozsudkov NTN Corporation a Koyo Seiko/Rada
a Komisia/NTN a Koyo Seiko, Nachi Europe požadovala listom doručeným Hauptzollamt 19. novembra 1998 vrátenie antidumpingového
cla, ktoré zaplatila.
13     Hauptzollamt zamietol rozhodnutím z 11. januára 1999 žiadosť o vrátenie cla. Takisto zamietol sťažnosť Nachi Europe proti
tomuto rozhodnutiu.
14     Na podporu svojej žaloby podanej na Finanzgericht Düsseldorf Nachi Europe tvrdila, že nariadenie č. 2849/92 ukladá antidumpingové
clo na guľkové ložiská, ktoré dováža, a že v prípadoch už citovaných rozsudkov NTN Corporation a Koyo Seiko/Rada a Komisia/NTN
a Koyo Seiko mali iní dovozcovia právo podať žalobu na neplatnosť.
15     Finanzgericht uviedol, že aj keď už citované rozsudky NTN Corporation a Koyo Seiko/Rada a Komisia/NTN a Koyo Seiko vyhlásili
nariadenie č. 2849/92 za neplatné iba vo vzťahu k žalobcom uvedeným v právnych veciach a nie vo vzťahu k Nachi Europe, odôvodnenia
týchto rozsudkov však vedú k záveru, že článok 1 bod 2 tohto nariadenia je úplne neplatný.
16     Za týchto podmienok Finanzgericht Düsseldorf rozhodol prerušiť konanie vo veci a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne
otázky:
„1.      Je článok 1 bod 2 nariadenia (EHS) č. 2849/92 neplatný?
2.      V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, od ktorého dňa je neplatnosť článku 1 bodu 2 nariadenia (EHS) č. 2849/92 účinná
v prospech žalobcu?“

O prvej otázke
17     Z uznesenia Finanzgericht vyplýva, že svojou prvou otázkou sa nepýta, či je článok 1 bod 2 nariadenia č. 2849/92 neplatný
ako taký, ale iba to, či toto ustanovenie je neplatné, ak ukladá antidumpingové clo vzťahujúce sa na guľkové ložiská vyrobené
Nachi Fujikoshi a dovážané jej dcérskou spoločnosťou Nachi Europe na jediné výrobky, ktorých sa spor vo veci samej týka.
18     Vzhľadom na to je potrebné skúmať, či už citované rozsudky NTN Corporation a Koyo Seiko/Rada a Komisia/NTN a Koyo Seiko postihovali
platnosť článku 1, bodu 2 nariadenia č. 2849/92, keďže toto ustanovenie zavádza antidumpingové clo na guľkové ložiská vyrábané
Nachi Fujikoshi. Na druhej strane je tiež potrebné skúmať, či v opačnom prípade (ak by platnosť článku nebola rozsudkom napadnutá)
sa môže Nachi Europe dovolávať v súdnom spore pred vnútroštátnym súdom neplatnosti tohto antidumpingového cla.

O účinkoch už citovaných rozsudkov NTN Corporation a Koyo Seiko/Rada a Komisia/NTN a Koyo Seiko, o platnosti antidumpingového
cla vzťahujúceho sa na guľkové ložiská vyrábané Nachi Europe
19     Je vhodné vopred pripomenúť, za akých podmienok jednotlivec môže úspešne podať žalobu na neplatnosť proti nariadeniu zavádzajúcemu
antidumpingové clo, takému, akým je nariadenie č. 2849/92.
20     Článok 230 štvrtý odsek ES podmieňuje prijateľnosť žaloby na neplatnosť podanej fyzickou alebo právnickou osobou tým, že napadnutý
akt, aj keď bol prijatý vo forme nariadenia, sa jej priamo a osobitne dotýka.
21     Podľa ustálenej judikatúry nariadenia zavádzajúce antidumpingové clo napriek tomu, že vzhľadom na ich povahu a účinky majú
normatívny charakter, sa priamo a osobitne dotýkajú tých výrobných a vývozných podnikov, ktoré sú schopné preukázať, že boli
označené v aktoch Komisie alebo Rady alebo boli dotknuté predbežným vyšetrovaním (pozri najmä rozsudok z 21. februára 1984,
Allied Corporation a i./Komisia, 239/82 a 275/82, Zb. s. 1005, bod 12), alebo tých dovozcov, ktorých predajné ceny výrobkov
sú základom pre stanovenie ceny pri vývoze v prípade, ak sa vývozca a dovozca spolu dohodli (pozri najmä rozsudok z 11. júla
1990, Neotype Techmashexport, C‑305/86 a C‑160/87, Zb. s. I‑2945, bod 19).
22     Súdny dvor upresnil, že ak nariadenie stanovujúce antidumpingové clo určí rôzne clo pre určitý typ obchodných spoločností,
konkrétna spoločnosť je osobitne dotknutá iba tými ustanoveniami, ktoré stanovujú osobitné antidumpingové clo a jeho výšku,
a nie tými, ktoré stanovujú antidumpingové clo pre iné spoločnosti. Žaloba takejto spoločnosti je preto prijateľná iba vtedy,
ak sa domáha zrušenia ustanovení nariadení, ktoré sa jej výlučne týkajú (pozri rozsudky zo 7. mája 1987 Toyo/Rada, 240/84,
Zb. s. 1809, body 6 a 7; Nachi Fujikoshi/Rada, 255/84, Zb. s. 1861, body 7 a 8; Koyo Seiko/Rada, 256/84, Zb. s. 1899, body
6 a 7, a Nippon Seiko/Rada, 258/84, Zb. s. 1923, body 7 a 8).
23     V rámci vyššie uvedenej judikatúry podniky vyrábajúce guľkové ložiská, ktoré boli označené v nariadení č. 2849/92, podali
každý samostatne na Súd prvého stupňa žalobu na neplatnosť tohto nariadenia, keďže sa dotýkalo každého z nich.
24     Už citovanými rozsudkami NTN Corporation a Koyo Seiko/Rada Súd prvého stupňa vyhovel žalobám týchto spoločností tak, že v rozsahu
ich žalobných návrhov zrušil článok 1 nariadenia č. 2849/92, a to jedine v rozsahu, v akom stanovoval antidumpingové clo spoločnostiam
NTN Corporation a Koyo Seiko; rozhodol tak v súlade s judikatúrou, podľa ktorej, keďže súd Spoločenstva by prekročil svoju
právomoc, ak by rozhodol
ultra petita
(pozri rozsudky zo 14. decembra 1962, Meroni/Vysoký úrad, 46/59 a 47/59, Zb. s. 783, 801, ako aj z 28. júna 1972, Jamet/Komisia,
37/71, Zb. s. 483, bod 12), nemôže ísť výrok o zrušení nad rámec zrušenia navrhovaného žalobcom (rozsudok zo 14. septembra
1999, Komisia/AssiDomän Kraft Products a i., C‑310/97 P, Zb. s. I‑5363, bod 52).
25     Súdny dvor v tejto súvislosti zdôraznil, že ak sa adresát rozhodnutia rozhodne podať žalobu o neplatnosť, zaoberá sa súd Spoločenstva
len tými časťami rozhodnutia, ktoré sa týkajú tohto adresáta. Tie časti rozhodnutia, ktoré sa týkajú iných adresátov a ktoré
neboli napadnuté, naproti tomu nie sú súčasťou sporu, o ktorom má súd Spoločenstva rozhodnúť (rozsudok Komisia/AssiDomän Kraft
Products a i., už citovaný, bod 53.
26     Súdny dvor rozhodol, že aj keď všeobecná záväznosť rozsudku, ktorým sa zrušuje právny akt Spoločenstiev, sa týka nielen výrokovej
časti rozsudku, ale aj jeho odôvodnenia, o ktoré sa opiera, nemôže mať za účinok zrušenie právneho aktu, ktorý nebol predložený
sudcovi Spoločenstva na posúdenie, hoci sa o ňom tvrdí, že by bol postihnutý touto neplatnosťou (pozri rozsudok Komisia/Assi
Domän Kraft Products a i., už citovaný, bod 54).
27     Za týchto podmienok treba konštatovať, že zrušenie článku 1 nariadenia č. 2849/92 z dôvodu, že stanovuje antidumpingové clo
pre spoločnosti NTN a Koyo Seiko, o ktorom rozhodol Súd prvého stupňa vo svojom už citovanom rozsudku NTN Corporation a Koyo
Seiko/Rada, potvrdenom už citovaným rozsudkom Súdneho dvora Komisia/NTN a Koyo Seiko, nepostihuje platnosť ostatných častí
tohto nariadenia a najmä antidumpingové clo vzťahujúci sa na guľkové ložiská vyrábané Nachi Fujikoshi, keďže tieto časti nariadenia
neboli predmetom sporu prejednávaného pred súdom Spoločenstva.

O možnosti Nachi Europe dovolávať sa v rámci sporu vo veci samej neplatnosti antidumpingového cla
28     Nezávisle od účinkov čiastočnej neplatnosti vyhlásenej Súdom prvého stupňa v už citovanom rozsudku NTN Corporation a Koyo
Seiko/Rada treba skúmať, či sa Nachi Europe môže v rámci sporu vo veci samej úspešne dovolávať neplatnosti antidumpingového
cla vzťahujúceho sa na guľkové ložiská vyrábané Nachi Fujikoshi.
29     Treba predovšetkým pripomenúť, že v súlade s ustálenou judikatúrou rozhodnutie prijaté európskymi inštitúciami, ktoré nebolo
napadnuté jeho adresátom v lehote stanovenej v článku 230 piatom odseku ES, sa stáva preňho konečným (pozri najmä rozsudky
z 12. októbra 1978, Komisia/Belgicko, 156/77, Zb. s. 1881, body 20 až 24; z 10. júna 1993, Komisia/Grécko, C‑183/91, Zb. s. I‑3131,
body 9 a 10, a z 9. marca 1994, TWD TextilWerke Deggendorf, C‑188/92, Zb. s. I‑833, bod 13). Táto judikatúra sa zakladá najmä
na tvrdení, že procesné lehoty majú za cieľ zachovávať právnu istotu, a tým predchádzať nekonečnému spochybňovaniu právnych
aktov Spoločenstva, ktoré zakladajú právne účinky (rozsudok z 30. januára 1997, Wiljo, C‑178/95, Zb. s. I‑585, bod 19).
30     Súdny dvor tiež rozhodol, že tie isté požiadavky na právnu istotu smerujú k tomu, aby príjemca štátnej pomoci, ktorá bola
predmetom rozhodnutia Komisie adresovaného priamo členskému štátu, ktorý mohol napadnúť toto rozhodnutie a ktorý nechal márne
uplynúť lehotu stanovenú v článku 230 piatom odseku ES, nemohol spochybniť zákonnosť takéhoto rozhodnutia v spore vo veci
samej, ktorého predmetom sú opatrenia prijaté na výkon uvedeného rozhodnutia (rozsudky TWD TextilWerke Deggendorf, už citovaný,
body 17 a 24, a Wiljo, už citovaný, body 20 a 21). Súdny dvor uviedol, že prijatie opačného riešenia by znamenalo priznať
príjemcovi štátnej pomoci možnosť obísť konečný charakter, ktorý sa musí v súlade so zásadou právnej istoty viazať na každé
rozhodnutie po uplynutí lehoty určenej na jeho napadnutie (rozsudky TWD TextilWerke Deggendorf, už citovaný, bod 18, a Wiljo,
už citovaný, bod 21).
31     Treba skúmať tak, ako to uvádza Rada a Komisia, či riešenie prijaté v už citovanom rozsudku TWD TextilWerke Deggendorf môže
byť rozšírené o prípad, ako je v spore vo veci samej, keď neplatnosti antidumpingového nariadenia sa dovoláva v spore pred
vnútroštátnym súdom spoločnosť, ktorá sa nachádza v takej situácii, ako je Nachi Europe.
32     Čo sa týka tohto bodu, Nachi Europe uviedla na pojednávaní, že riešenie prijaté v už citovanom rozsudku TWD TextilWerke Deggendorf
sa nemôže aplikovať na prípad, keď sa subjekt dovoláva incidenčne neplatnosti nariadenia, keďže článok 241 ES každému umožňuje
dovolávať sa incidenčne neplatnosti nariadenia po uplynutí lehoty uvedenej v článku 230 piatom odseku ES.
33     V tejto súvislosti treba predovšetkým pripomenúť, že v súlade s ustálenou judikatúrou možnosť dovolávať sa neaplikovateľnosti
nariadenia, ktorú dáva článok 241 ES, nepredstavuje samostatné právo na podanie návrhu; dovolávať sa neaplikovateľosti je
možné iba incidenčne v rámci konania pred Súdnym dvorom na základe iného ustanovenia Zmluvy (rozsudky zo 14. decembra 1962,
Wöhrmann a Lütticke, 31/62 a 33/62, Zb. s. 965, 979; zo 16. júla 1981, Albini/Rada a Komisia, 33/80, Zb. s. 2141, bod 17,
a z 11. júla 1985, Salerno a i./Komisia a Rada, 87/77, 130/77, 22/83, 9/84 a 10/84, Zb. s. 2523, bod 36, a uznesenie z 28. júna
1993, Donatab a i./Komisia, C‑64/93, Zb. s. 3595, bod 19).
34     Vzhľadom na to, že nie je možné dovolávať sa článku 241 ES pred Súdnym dvorom mimo hlavného konania, toto ustanovenie nemôže
byť aplikované v rámci konania o prejudiciálnej otázke podľa článku 234 ES. Ako to uviedol generálny advokát v bode 62 svojich
návrhov, článok 234 ES stanovuje konanie umožňujúce rozhodnúť o otázke platnosti právneho aktu Spoločenstva, ak sa takáto
otázka incidenčne objaví v spore prejednávanom pred vnútroštátnym súdom.
35     Je pravdou, že článok 241 ES vyjadruje všeobecnú právnu zásadu, ktorá žalobcovi v rámci žaloby podanej podľa vnútroštátneho
práva proti zamietnutiu jeho žiadosti zaručuje právo odvolávať sa na nezákonnosť aktu Spoločenstva, ktorý tvorí základ pre
vnútroštátne rozhodnutie prijaté voči nemu, pričom otázku platnosti tohto aktu Spoločenstva možno následne postúpiť Súdnemu
dvoru v rámci prejudiciálneho konania (rozsudok z 27. septembra 1983, Universität Hamburg, 216/82, Zb. s. 2771, body 10 a 12).
36     Súdny dvor tiež uviedol, že táto všeobecná zásada zaručuje účastníkom konania právo spochybniť, s cieľom dosiahnuť zrušenie
rozhodnutia, ktoré sa ich priamo a osobne týka, platnosť právnych aktov Spoločenstva, ktoré tvoria právny základ napadnutého
rozhodnutia, v prípade, ak účastník konania nemohla v súlade s článkom 230 ES podať žalobu proti týmto aktom, ktorých dôsledky
znáša bez toho, aby mohla požadovať ich zrušenie (rozsudky zo 6. marca 1979, Simmenthal/Komisia, 92/78, Zb. s. 777, bod 39,
a TWD TextilWerke Deggendorf, už citovaný, bod 23).
37     Táto všeobecná zásada sledujúca zabezpečenie toho, aby každá osoba mala v prítomnosti alebo v minulosti možnosť napadnúť akt
Spoločenstva tvoriaci základ pre rozhodnutie namierené voči nej, nie je žiadnou prekážkou toho, aby nariadenie nadobudlo konečnú
platnosť pre jednotlivca, voči ktorému treba toto nariadenie považovať za individuálne rozhodnutie, ktorého zrušenie mohol
bez akýchkoľvek pochybností navrhnúť na základe článku 230 ES, čo tomuto jednotlivcovi zabraňuje odvolávať sa na vnútroštátnom
súde na nezákonnosť tohto nariadenia (pozri, pokiaľ ide o rozhodnutie Komisie, rozsudok TWD TextilWerke Deggendorf, už citovaný,
body 24 a 25). Tento záver možno aplikovať na nariadenia zavádzajúce antidumpingové clo z dôvodu ich dvojakej povahy, a to
povahy normatívneho aktu a aktu spôsobilého vzťahovať sa priamo a osobne na určité hospodárske subjekty. Toto zdôraznil Súdny
dvor v uvedenej judikatúre v bode 21 tohto rozsudku.
38     V danom prípade mohla Nachi Europe, žalobca vo veci samej, požadovať zrušenie článku 1 bodu 2 nariadenia č. 2849/92 v rozsahu,
v akom stanovuje antidumpingové clo vzťahujúce sa na guľkové ložiská vyrábané Nachi Fujikoshi.
39     Tak ako to uviedol generálny advokát v bodoch 32 až 34 svojich návrhov, Nachi Europe je dovozcom, ktorý je súčasťou skupiny
Nachi Fujikoshi a ktorého ceny výrobkov boli základom pre stanovenie ceny pri vývoze, tak ako ich prebralo nariadenie č. 2849/92
s cieľom určiť dumpingovú maržu vo vzťahu k Nachi Europe. V súlade s judikatúrou uvedenou v bodoch 21 a 22 tohto rozsudku
táto okolnosť umožnila považovať ju ako priamo a osobne dotknutú ustanoveniami predmetného nariadenia, ktoré ukladá osobitné
antidumpingové clo na výrobky vyrobené Nachi Fujikoshi.
40     Z uvedených odôvodnení vyplýva, že je potrebné odpovedať na prvú otázku, že už citovaný rozsudok Súdu prvého stupňa NTN Corporation
a Koyo Seiko/Rada a ani už citovaný rozsudok Súdneho dvora Komisia/NTN a Koyo Seiko nemali za účinok neplatnosť článku 1 bodu 2
nariadenia č. 2849/92 v rozsahu, v akom stanovuje antidumpingové clo na guľkové ložiská vyrobené Nachi Fujikoshi.
Dovozca týchto výrobkov Nachi Europe, ktorý mal možnosť podať na Súd prvého stupňa žalobu na zrušenie antidumpingového cla,
ktoré postihovalo tieto výrobky, ale túto možnosť nevyužil, sa nemôže následne dovolávať neplatnosti tohto cla pred vnútroštátnym
súdom. V takomto prípade je vnútroštátny súd viazaný konečnou povahou antidumpingového cla vzťahujúceho sa v zmysle článku 1
bodu 2 nariadenia č. 2849/92 na guľkové ložiská vyrábané Nachi Fujikoshi a dovážané Nachi Europe.

O druhej otázke
41     Vzhľadom na to, že druhá otázka bola položená vnútroštátnym súdom iba v prípade kladnej odpovede na prvú otázku, nie je potrebné
sa ňou zaoberať.

O trovách
42     Trovy konania, ktoré vznikli Komisii a Rade v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru, nemôžu byť nahradené. Vzhľadom
na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti
s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd.
Z týchto dôvodov
SÚDNY DVOR
o otázkach, ktoré mu predložil Finanzgericht Düsseldorf na základe uznesenia z 21. júna 1999, rozhodol takto:
Rozsudok Súdu prvého stupňa z 2. mája 1995, NTN Corporation a Koyo Seiko/Rada (T‑163/94 a T‑165/94), a ani rozsudok Súdneho
dvora z 10. februára 1998, Komisia/NTN a Koyo Seiko (C‑245/95 P), nemali za účinok neplatnosť článku 1 bodu 2 nariadenia Rady
(EHS) č. 2849/92 z 28. septembra 1992 upravujúceho konečné antidumpingové clo stanovené nariadením (EHS) č. 1739/85 o dovoze
s pôvodom v Japonsku s najväčším vonkajším priemerom presahujúcim 30 mm v rozsahu, v akom ukladá antidumpingové clo vzťahujúce
sa na guľkové ložiská vyrobené Nachi Fujikoshi Corporation.
Dovozca týchto výrobkov Nachi Europe, ktorý mal možnosť podať na Súd prvého stupňa žalobu na zrušenie antidumpingového cla,
ktoré postihovalo tieto výrobky, ale túto možnosť nevyužil, sa nemôže následne dovolávať neplatnosti tohto cla pred vnútroštátnym
súdom. V takomto prípade je vnútroštátny súd viazaný konečnou povahou antidumpingového cla vzťahujúceho sa v zmysle článku
1 bodu 2 nariadenia č. 2849/92 na guľkové ložiská vyrábané Nachi Fujikoshi a dovážané Nachi Europe.
Rodríguez Iglesias
Gulmann
La Pergola
Wathelet
Skouris
Edward
Puissochet
Jann
Sevón
Schintgen

Macken
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 15. februára 2001.
Tajomník

Predseda
R. Grass

G. C. Rodríguez Iglesias
*
Jazyk konania: nemčina.