CELEX: 62007TJ0436
Apelācija
Civildienesta lietas
Ierēdņi
Pieņemšana darbā

Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 20. septembra spriedumu
lietā F‑111/06
Giannopoulos
/Padome (Krājums‑CDL, I‑A‑1‑0000. un II‑A‑1‑0000. lpp.) un ar kuru tiek lūgts atcelt šo spriedumu
Nolēmums
Apelācijas sūdzību noraidīt.
Nikos Giannopoulos
un Eiropas Savienības Padome katrs sedz savus tiesāšanās izdevumus šajā instancē.
Kopsavilkums
1.
Ierēdņi – Pieņemšana darbā – Iecelšana pakāpē – Iecelšana augstākā karjeras pakāpē – Izņēmuma raksturs attiecībā pret vispārējām
klasificēšanas normām
(Civildienesta noteikumu 31. panta 2. punkts)
2.
Ierēdņi – Pieņemšana darbā – Iecelšana pakāpē – Iecelšana augstākā karjeras pakāpē – Izņēmuma raksturs attiecībā pret vispārējām
klasificēšanas normām
(Civildienesta noteikumu 31. panta 2. punkts)
1.
Trīs nosacījumiem saistībā ar akadēmisko profilu, darba pieredzes ilgumu un kvalitāti, kuri iecēlējinstitūcijai ir jāņem vērā
un jāizvērtē gadījumā, kad tā izvērtē, vai ir jāatkāpjas no normas par pieņemšanu darbā pamata karjeras pakāpē, ir kumulatīvs
raksturs. Šis kumulatīvais raksturs rodas no tā, ka pieņemšana darbā augstākā karjeras pakāpē var notikt tikai izņēmuma gadījumos,
kad šādu klasificēšanu attaisnojošie apstākļi ir jāinterpretē šauri.
Tādējādi, ja iestāde nolemj izmantot rīcības brīvību, kas tai ir piešķirta ar Civildienesta noteikumu 31. panta 2. punktu
redakcijā, kas bija spēkā līdz 2004. gada 30. aprīlim, ņemot vērā nosacījumus, kas ir noteikti citas iestādes iekšējā dokumentā,
tie ir jāinterpretē tikpat šauri, kā tad, kad tos piemēro šī iekšējā dokumenta izdevējiestāde, izņemot gadījumu, kad no lietas
materiāliem izriet, ka attiecīgā iestāde ir vēlējusies piešķirt citādu raksturu tās piemērotajiem nosacījumiem.
(skat. 33.–35. punktu)
Atsauces: Pirmās instances tiesa, 2005. gada 15. novembris, T‑145/04
Righini
/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑349. un II‑1547. lpp., 49. punkts un tajā minētā judikatūra; 2006. gada 15. marts, T‑429/03
Valero Jordana
/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑2‑51. un II‑A‑2‑217. lpp., 79. punkts un tajā minētā judikatūra.
2.
Lai pieņemtu darbā darbinieku karjeras augstākā pakāpē, Civildienesta noteikumu 31. panta 2. punkta redakcijā, kas bija spēkā
līdz 2004. gada 30. aprīlim, ir noteikts pienākums salīdzināt šī darbinieka kvalifikāciju ar amata prasībām, kuras viņš pildīs
kā ierēdnis. Šis salīdzinājums ir obligāts, jo, novērtējot kritēriju par īpašām dienesta vajadzībām, lai būtu iespējams piemērot
atkāpi no normas par pieņemšanu darbā pamata pakāpē, ir jāpiemēro divi nosacījumi – pirmais attiecībā uz ieinteresētās personas
kvalifikācijas atbilstību vakantajam amatam un otrs par darba tirgus īpatnībām attiecībā uz pieprasīto kompetenci. Tā kā apstākļi,
kas attaisno klasificēšanu augstākā karjeras pakāpē, ir jāinterpretē šauri, šie nosacījumi ir kumulatīvi.
Turklāt kandidāta klasificēšana karjeras augstākā pakāpē ir iespējama tikai tad, ja īpašas dienesta vajadzības pieprasa pieņemt
darbā personu, kura ir īpaši kvalificēta. Lai noteiktu, vai tā tas ir konkrētajā gadījumā, obligāti ir jāpārbauda paziņojums
par konkursu un paziņojums par vakanci, ka arī vajadzības gadījumā – faktiski veiktie pienākumi, lai identificētu dienesta
vajadzības, kuras attaisno konkursa organizēšanu un vakances pasludināšanu, un jānosaka, vai tie pieprasa īpaši kvalificētas
personas pieņemšanu darbā. Ja tāds nav konkrētais gadījums, tad pieņemšana darbā karjeras augstākā pakāpē nav iespējama pat
tad, ja personai, kura galu galā tiek pieņemta darbā, ir izņēmuma vai ļoti īpaša kvalifikācija vai arī ja administrācijas
rīcībā ir liels daudzums vakantu amatu.
(skat. 51., 52. un 56. punktu)
Atsauces: Tiesa,
Righini
/Komisija, minēts iepriekš, 48, 49. un 106. punkts; Pirmās instances tiesa, 2006. gada 10. maijs, T‑331/04
R
/Komisija, Krājumā nav publicēts, 18. punkts.