CELEX: 62008TJ0085
Ochranná známka Spoločenstva
Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Vektor-Lycopin
Absolútne dôvody zamietnutia
Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti
Opisný charakter
Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009]

Okolnosti predchádzajúce sporu
Dňa 6. januára 2006 podala žalobkyňa Exalation Ltd prihlášku ochrannej známky Spoločenstva na Úrad pre harmonizáciu vnútorného
trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) v zmysle nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva
(Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146) v znení zmien a doplnení [nahradené nariadením Rady (ES) č. 207/2009
z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (kodifikované znenie) (Ú. v. EÚ L 78, s. 1)].
Prihláška ochrannej známky bola podaná na zápis slovného označenia Vektor‑Lycopin.
Výrobky uvedené v prihláške patria do tried 5, 29 a 30 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb
pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a pre každú z týchto tried zodpovedajú tomuto opisu:
–        trieda 5: „farmaceutické a veterinárne prípravky na lekárske účely; sanitárne prípravky na lekárske účely; dietetické prípravky
na lekárske účely; potrava pre dojčatá“,
–        trieda 29: „mäso, ryby, hydina a divina; mäsové výťažky; konzervované, sušené alebo varené ovocie a zelenina; želatíny, džemy,
kompóty; vajcia, mlieko a mliečne výrobky; jedlé oleje a tuky“,
–        trieda 30: „káva, čaj, kakao, cukor, ryža, tapioka; ságo, kávovinové náhradky; múka a prípravky vyrobené z obilnín; chlieb,
pečivo a cukrovinky, zmrzlina; med, melasa; droždie, prášok do pečiva; soľ, horčica; ocot, šťavy (chuťové prísady); zmrzlina“.
Rozhodnutím zo 4. mája 2007 (ďalej len „rozhodnutie prieskumového pracovníka“) prieskumový pracovník podľa článku 38 nariadenia
č. 40/94 (teraz článok 37 nariadenia č. 207/2009) zamietol prihlášku ochrannej známky pre výrobky uvedené v bode 3 vyššie
z dôvodu, že ochranná známka Vektor-Lycopin je opisná a nemá rozlišovaciu spôsobilosť pre germanofónnu a anglofónnu verejnosť
Európskeho spoločenstva, a teda nemôže byť zapísaná podľa článku 7 ods. 1 písm. b) a c) a článku 7 ods. 2 nariadenia č. 40/94
[teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a článok 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009].
Žalobkyňa podala 3. júla 2007 proti rozhodnutiu prieskumového pracovníka odvolanie podľa článkov 57 až 62 nariadenia č. 40/94
(teraz články 58 až 64 nariadenia č. 207/2009).
Rozhodnutím zo 17. decembra 2007 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) štvrtý odvolací senát ÚHVT zamietol odvolanie a potvrdil
rozhodnutie prieskumového pracovníka.
V napadnutom rozhodnutí sa odvolací senát domnieval, že absolútne dôvody zamietnutia uvedené v článku 7 ods. 1 písm. b) a c)
nariadenia č. 40/94 boli uplatniteľné na germanofónne a anglofónne časti Spoločenstva. Tieto ustanovenia v spojení s ustanoveniami
článku 7 ods. 2 nariadenia č. 40/94 preto bránia zápisu ochrannej známky Vektor-Lycopin.
Pokiaľ ide o uplatnenie absolútneho dôvodu zamietnutia uvedeného v článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94, odvolací
senát potvrdil posúdenia prieskumového pracovníka, podľa ktorých sa po prvé nemecký pojem „Vektor“ (vektor) používa v genetickom
inžinierstve pre molekuly deoxyribonukleovej kyseliny (DNA), ktoré slúžia na vnesenie cudzej DNA do hostiteľskej bunky, a po
druhé pojem „vektor“ v medicíne a vo fytosanitárnej ochrane odkazuje na organizmy, ktoré prenášajú choroby (bod 18 napadnutého
rozhodnutia).
Odvolací senát sa navyše stotožnil s pripomienkami prieskumového pracovníka, podľa ktorých nemecký pojem „Lycopin“ (lykopén)
označuje karotenoid s antioxidačnými účinkami (bod 18 napadnutého rozhodnutia).
Okrem toho odvolací senát zdôraznil, že prvky „vektor“ a „lycopin“ boli navzájom spojené spojovníkom v súlade s pravidlami
nemeckého a anglického jazyka (bod 18 napadnutého rozhodnutia).
Nakoniec odvolací senát nahradil vlastnými zisteniami zistenia prieskumového pracovníka, podľa ktorých prihlasované označenie
ako celok malo konkrétny opisný význam výrobkov uvedených v prihláške. Ide totiž o potravinový doplnok, ktorého aktívny prvok
by mohol byť použitý ako zložka farmaceutických prípravkov alebo dietetických prípravkov na lekárske účely alebo tiež potravy
pre dojčatá, ako aj všetkých potravinárskych výrobkov, ktoré patria do tried 29 a 30 uvedených v bode 3 vyššie (body 19 až
21 napadnutého rozhodnutia).
Ďalej na to, aby sa určila relevantná verejnosť, treba zahrnúť nielen spotrebiteľov, ale aj výrobcov a obchodníkov s výrobkami,
na ktoré sa vzťahuje prihláška (bod 23 napadnutého rozhodnutia).

Návrhy účastníkov konania
Žalobkyňa v žalobe navrhuje, aby Všeobecný súd:
–        zrušil napadnuté rozhodnutie,
–        zrušil rozhodnutie prieskumového pracovníka,
–        nariadil ÚHVT, aby zapísal ochrannú známku Vektor‑Lycopin,
–        zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.
ÚHVT navrhuje, aby Všeobecný súd:
–        zamietol žalobu,
–        zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.
Žalobkyňa na pojednávaní vyhlásila, že berie späť svoj druhý a tretí žalobný návrh, čo bolo zaznamenané v zápisnici z pojednávania.

Právny stav
Na podporu svojho návrhu na zrušenie napadnutého rozhodnutia žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody, pričom prvý je založený
na porušení článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94 a druhý na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.
Najskôr treba skúmať prvý žalobný dôvod.

O žalobnom dôvode založenom na porušení článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94
Tvrdenia účastníkov konania
Žalobkyňa po prvé tvrdí, že označenie Vektor‑Lycopin sa skladá z dvoch prvkov, ktorých kombinácia je nezvyčajná a neznáma.
Označenie Vektor‑Lycopin nie je potvrdené ani slovníkmi, ani ústnou jazykovou formou, ani písomnou jazykovou formou. Uvedené
označenie nie je známe ani bežne používané ani v medicíne, ani v biológii, ani vo fyzike, ani v matematike. Označenie Vektor‑Lycopin
je teda neologizmus spĺňajúci kritérium judikatúry, podľa ktorého umiestnenie dvoch opisných pojmov vedľa seba nie je opisné,
ak pre neobvyklý charakter kombinácie predmetné označenie vytvára dojem dostatočne odlišný od dojmu vytvoreného významom pojmov,
ktoré ho tvoria, takže toto označenie posudzované ako celok prevláda nad množinou prvkov, ktoré ho tvoria. Keďže je označenie
Vektor‑Lycopin úplne nové, je preto neznáme odbornej verejnosti špecializujúcej sa v oblasti medicíny, biológie, lekárnictva
alebo fyziky, ako aj konečnému spotrebiteľovi.
Po druhé žalobkyňa tvrdí, že prvok „vektor“ nie je jednoznačný. Odvolací senát zohľadnil význam tohto pojmu výlučne v oblasti
genetického inžinierstva. Tento pojem má však viacero ďalších významov v rôznych oblastiach, napríklad vo fyzike. Významové
obmedzenie, ku ktorému pristúpil odvolací senát, sa dá kritizovať, pretože je bezdôvodne v neprospech žalobkyne. Okrem toho
význam nemeckého pojmu „Vektor“, ktorý je vlastný oblasti genetického inžinierstva, nie je známy odbornej verejnosti, ktorú
tvoria biológovia, fyzici, doktori medicíny, lekárnici, matematici a iní špecialisti, a tým viac ani priemernému konečnému
spotrebiteľovi výrobkov, na ktoré sa prihláška vzťahuje. Cieľová verejnosť tak z označenia Vektor-Lycopin nemôže vyvodiť záver,
že toto označenie opisuje zmes výťažkov zo sladkého drievka a paradajky. Na podporu svojich tvrdení žalobkyňa súdu predkladá
viacero výsledkov prieskumov verejnej mienky.
Po tretie žalobkyňa tvrdí, že ak by prvok „vektor“ bol opisný, tak ako to tvrdí odvolací senát, potom by žiadna ochranná známka
obsahujúca tento pojem nemohla byť zapísaná. Existuje však veľký počet ochranných známok Spoločenstva, národných alebo medzinárodných
ochranných známok, ktoré obsahujú pojem „vektor.“ Stanovisko, ktoré zaujal odvolací senát, teda podľa názoru žalobkyne musí
v súlade s článkom 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 40/94 [teraz článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009] viesť k výmazu
všetkých ochranných známok Spoločenstva, ktoré obsahujú pojem „vektor“.
Nakoniec žalobkyňa tvrdí, že na argumentácii, ktorú rozvinula tak na podporu svojej prihlášky ochrannej známky, ako aj počas
konania pred odvolacím senátom, v celom rozsahu zotrváva a že táto argumentácia je neoddeliteľnou súčasťou tejto žaloby.
ÚHVT spochybňuje všetky tvrdenia žalobkyne.
Posúdenie Všeobecným súdom
Podľa článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94 sa do registra nezapíšu ochranné známky, ktoré pozostávajú výlučne z označení
alebo údajov, ktoré môžu v obchodnom styku slúžiť na označenie druhu, kvality, množstva, zamýšľaného účelu, hodnoty, zemepisného
pôvodu alebo času výroby tovarov alebo poskytovania služieb, prípadne iných vlastností tovarov alebo služieb. Okrem toho článok 7
ods. 2 tohto nariadenia uvádza, že odsek 1 sa bude uplatňovať aj vtedy, ak dôvody na zamietnutie existujú iba v časti Spoločenstva.
Označenia alebo údaje, ktoré môžu v obchodnom styku slúžiť na označenie vlastností výrobkov alebo služieb, pre ktoré sa o zápis
žiada, sa totiž na základe nariadenia č. 40/94 už svojou samotnou povahou pokladajú za nespôsobilé plniť funkciu ukazovateľa
pôvodu, ktorú plní ochranná známka bez toho, aby bola dotknutá možnosť nadobudnúť rozlišovaciu spôsobilosť používaním upravená
v článku 7 ods. 3 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009) (rozsudok Súdneho dvora z 23. októbra
2003, ÚHVT/Wrigley, C‑191/01 P, Zb. s. I‑12447, bod 30).
Podľa ustálenej judikatúry článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94 sleduje cieľ všeobecného záujmu, ktorý vyžaduje, aby
označenia alebo údaje opisujúce vlastnosti výrobkov alebo služieb, pre ktoré sa o zápis žiada, mohli byť voľne používané všetkými
[rozsudok ÚHVT/Wrigley, už citovaný v bode 23 vyššie, bod 31, a rozsudok Súdu prvého stupňa zo 7. júna 2005, Münchener Rückversicherungs-Gesellschaft/ÚHVT
(MunichFinancialServices), T‑316/03, Zb. s. II‑1951, bod 25].
Na to, aby bolo zamietnutie zápisu na základe článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94 opodstatnené, nie je nevyhnutné,
aby boli označenia a údaje tvoriace predmetnú ochrannú známku v čase podania prihlášky skutočne používané na účely opisu výrobkov
alebo služieb, pre ktoré sa prihláška ochrannej známky podáva, alebo vlastností týchto výrobkov alebo služieb. Ako sa uvádza
v tom istom písmene tohto ustanovenia, stačí, že tieto označenia a údaje by na tento účel mohli byť použité. Slovnému označeniu
sa teda zápis musí zamietnuť, ak aspoň jeden z jeho prípadných významov označuje vlastnosť dotknutých výrobkov alebo služieb
(rozsudok ÚHVT/Wrigley, už citovaný v bode 23 vyššie, bod 32).
ÚHVT tak musí na základe článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94 posúdiť, či prihlasovaná ochranná známka z hľadiska
dotknutých osôb predstavuje opis vlastností predmetných výrobkov alebo služieb, alebo či je možné rozumne predpokladať, že
by to tak mohlo byť v budúcnosti. Ak po takomto skúmaní odvolací senát dospeje k takémuto záveru, musí na základe uvedeného
ustanovenia zamietnuť zapísať ochrannú známku (pozri analogicky rozsudok Súdneho dvora z 12. februára 2004, Koninklijke KPN
Nederland, C‑363/99, Zb. s. I‑1619, bod 56).
–       O dôkazoch, ktorých vykonanie navrhla žalobkyňa
Na podporu svojich tvrdení, ktoré smerujú k spochybneniu toho, či relevantná verejnosť pozná význam, ktorý dal odvolací senát
nemeckému pojmu „Vektor“ na jednej strane a pojmom „vektor‑lycopin“ na druhej strane, žalobkyňa predkladá Všeobecnému súdu
viacero prieskumov verejnej mienky.
Treba pripomenúť, že zákonnosť aktu Únie musí byť posudzovaná podľa skutkových a právnych okolností existujúcich v čase prijatia
aktu. Preto zákonnosť rozhodnutia odvolacieho senátu nemožno spochybniť uvedením nových skutočností pred Všeobecným súdom,
kým nie je preukázané, že odvolací senát bol v čase správneho konania pred prijatím akéhokoľvek rozhodnutia v prejednávanej
veci povinný zohľadniť tieto skutočnosti
ex offo
. V súlade článkom 74 ods. 2 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009) ÚHVT môže nezohľadniť skutočnosti,
ktoré účastníci konania neuviedli, alebo dôkazy, ktoré nepredložili v potrebnom čase. Preto Všeobecný súd v rámci konania
o neplatnosti nemôže zohľadniť skutkové okolnosti, ktoré ÚHVT nemal možnosť zobrať do úvahy v rámci správneho konania [pozri
v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 26. novembra 2003, HERON Robotunits/ÚHVT (ROBOTUNITS), T‑222/02, Zb. s. II‑4995,
body 50 a 51 a tam citovanú judikatúru].
V prejednávanej veci je nutné konštatovať, že prieskumy verejnej mienky, ktoré žalobkyňa navrhuje predložiť Všeobecnému súdu,
neboli počas administratívneho konania predložené ani prieskumovému pracovníkovi, ani odvolaciemu senátu. Ďalej žalobkyňa
netvrdí, že tieto prieskumy boli k dispozícii v deň prijatia napadnutého rozhodnutia. Aj za predpokladu, že výsledky takýchto
prieskumov by boli k dispozícii k tomuto dňu, nie sú všeobecne známymi skutočnosťami, ktoré musí ÚHVT z úradnej povinnosti
zohľadniť, pričom ide o také skutočnosti, ktoré môže poznať každý alebo s ktorými je prinajmenšom možné sa oboznámiť prostredníctvom
všeobecne prístupných zdrojov [rozsudky Súdu prvého stupňa z 22. júna 2004, Ruiz-Picasso a i./ÚHVT – DaimlerChrysler (PICARO),
T‑185/02, Zb. s. II‑1739, bod 29, a z 20. apríla 2005, Atomic Austria/ÚHVT – Fabricas Agrupadas de Muñecas de Onil (ATOMIC
BLITZ), T‑318/03, Zb. s. II‑1319, bod 35]. Z toho vyplýva, že bez ohľadu na dôkaznú silu žalobkyňa nemôže spochybniť zákonnosť
napadnutého rozhodnutia na základe dôkazov, ktoré chce v konaní pred Všeobecným súdom, predložiť po prvýkrát.
Preto sa musia dôkazy, ktorých predloženie žalobkyňa navrhla, zamietnuť.
–       O odkaze pre žalobkyňu týkajúcom sa argumentácie uvedenej v jej prihláške ochrannej známky a počas konania pred odvolacím
senátom
Vo svojej žalobe žalobkyňa uvádza, že na argumentácii, ktorú rozviedla v rámci podania prihlášky a počas konania pred odvolacím
senátom, v celom rozsahu zotrváva a že je neoddeliteľnou súčasťou tejto žaloby.
Na základe článku 21 Štatútu Súdneho dvora a článku 44 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, uplatniteľného
na oblasť duševného vlastníctva v súlade s článkom 130 ods. 1 a článkom 132 ods. 1 tohto nariadenia, musí žaloba obsahovať
stručné zhrnutie dôvodov, na ktorých je založená.
Tieto údaje musia vyplývať zo samotného textu žaloby a byť dostatočne jasné a presné na to, aby umožnili žalovanému pripraviť
si obhajobu a Všeobecnému súdu rozhodnúť o žalobe, a to prípadne aj bez ďalších podporných informácií (rozsudky Súdneho dvora
z 28. júna 2005, Dansk Rørindustri a i./Komisia, C‑189/02 P, C‑202/02 P, C‑205/02 P až C‑208/02 P a C‑213/02 P, Zb. s. I‑5425,
body 94 a 100, a z 18. júla 2006, Rossi/ÚHVT, C‑214/05 P, Zb. s. I‑7057, bod 37).
Súd prvého stupňa okrem toho rozhodol, že zatiaľ čo znenie žaloby mohlo byť podporené a doplnené odkazmi na špecifické časti
v prílohách, všeobecný odkaz na iné dokumenty nemôže odstrániť nedostatok podstatných náležitostí žaloby [pozri rozsudok Súdu
prvého stupňa z 1. marca 2005, Sergio Rossi/ÚHVT – Sissi Rossi (SISSI ROSSI), T‑169/03, Zb. s. II‑685, bod 30 a tam citovanú
judikatúru].
Z toho vyplýva, že pokiaľ žaloba odkazuje na písomnosti predložené žalobcom ÚHVT, je neprípustná v časti, v ktorej sa v nej
obsiahnutý všeobecný odkaz netýka žalobných dôvodov a tvrdení uvedených v žalobe (pozri v tomto zmysle rozsudok SISSI ROSSI,
už citovaný v bode 34 vyššie, bod 31).
–       O určení relevantnej verejnosti
V napadnutom rozhodnutí sa odvolací senát domnieval, že relevantná verejnosť zahŕňala všetkých výrobcov a spotrebiteľov farmaceutických,
veterinárnych a dietetických prípravkov a potravy pre dojčatá a ďalších potravinových prípravkov uvedených v bode 3 vyššie,
teda istú časť odbornej verejnosti a zároveň širokú verejnosť. S týmto vymedzením, ktoré nespochybňuje ani žalobkyňa, ani
ÚHVT, sa treba stotožniť.
Treba teda skúmať otázku, či tvrdenia, ktoré uvádza žalobkyňa, môžu preukázať, že v prípade relevantnej verejnosti vymedzenej
v bode 36 vyššie označenie Vektor-Lycopin nie je opisom vlastností dotknutých výrobkov a že nie je namieste predpokladať,
že to tak bude v budúcnosti (pozri body 25 a 26 vyššie).
–       O spochybnení opisného charakteru pojmu „lycopin“ žalobkyňou
V bode 18 napadnutého rozhodnutia odvolací senát zdôraznil, že žalobkyňa neuviedla žiadnu preukázanú skutočnosť, ktorá by
mohla vyvrátiť pripomienky prieskumového pracovníka, podľa ktorých prvok „lycopin“ (lykopén) označoval karotenoid s antioxidačnými
účinkami.
Počas pojednávania žalobkyňa prvýkrát spochybnila posúdenie odvolacieho senátu, podľa ktorého má pojem „lycopin“ opisnú vlastnosť.
Bez toho, aby bolo nevyhnutné sa pýtať na možnosť uviesť takéto tvrdenie v tomto štádiu konania, treba poznamenať, že žalobkyňa
nespresnila svoje tvrdenia. Osobitne žalobkyňa neuviedla nijaké tvrdenie, ktoré by mohlo spochybniť zmysel pojmu „lycopin“,
tak ako ho chápe odvolací senát. Za týchto podmienok treba konštatovať, že žalobkyňa nespochybnila zmysel, aký má prvok „lycopin“
v očiach prieskumového pracovníka a odvolacieho senátu.
Po prvé, tento technický pojem označuje potravinový doplnok nevyhnutne známy časti relevantnej verejnosti, najmä odborníkom,
ktorí pripravujú dietetické, farmaceutické a veterinárne prípravky.
Po druhé, odvolací senát v napadnutom rozhodnutí preukázal, že zmysel pojmu „lycopin“ bol ľahko pochopiteľný pre spotrebiteľov
všetkých výrobkov, na ktoré sa vzťahuje prihláška ochrannej známky. Zmysel pojmu „lycopin“ je totiž uvedený v slovníkoch a nachádza
sa na internetových stránkach. Preto je pravdepodobné, že látka označená týmto pojmom je známa aj časti spotrebiteľov všetkých
tovarov uvedených v bode 3 vyššie.
Po tretie, spotrebitelia farmaceutických, veterinárnych, dietetických a sanitárnych prípravkov na medicínske použitie, ktorí
nepoznajú zmysel pojmu „lycopin“, budú mať často sklon nechať si poradiť od časti relevantnej verejnosti, ktorá má znalosti
v danej oblasti, čiže od doktorov medicíny, lekárnikov, dietetikov a ďalších obchodníkov s predmetnými tovarmi. Takto prostredníctvom
rád získaných od osôb predpisujúcich uvedené prípravky alebo na základe informácií získaných z rôznych médií možno oboznámiť
slabšie informovanú skupinu relevantnej verejnosti s významom pojmu „lycopin“.
Treba sa teda domnievať, že relevantná verejnosť pozná zmysel pojmu „lycopin“ alebo že je prinajmenšom rozumné predpokladať,
že relevantná verejnosť takúto znalosť získa v budúcnosti (pozri body 25 a 26 vyššie).
Treba tiež pripomenúť, že pokiaľ ide o všetky výrobky, na ktoré sa vzťahuje prihláška, nie je vôbec vylúčené, že lykopén môže
byť použitý pri ich príprave. Keďže však žalobkyňa neohraničila svoju prihlášku na výrobky, ktoré neobsahujú a nesmú obsahovať
túto látku, je nutné konštatovať, že existuje alebo že je rozumné predpokladať, že v budúcnosti bude existovať dostatočne
konkrétny a priamy vzťah v očiach relevantnej verejnosti medzi prvkom „lycopin“ a zložením výrobkov uvedených v bode 3 vyššie
[pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 20. novembra 2007, Tegometall International/ÚHVT – Wuppermann (TEK), T‑458/05,
Zb. s. II‑4721, bod 94 a tam citovanú judikatúru].
Preto odvolací senát nepochybil, keď konštatoval, že prvok „lycopin“, ktorý tvorí ochrannú známku, o ktorej zápis sa žiada,
má opisný charakter, pokiaľ ide o výrobky uvedené v bode 3 vyššie.
–       O tvrdení, ktoré žalobkyňa založila na viacvýznamovosti prvku „vektor“
V bode 18 napadnutého rozhodnutia odvolací senát odkazom na výťah zo slovníka, ktorý ÚHVT predložil v prílohe vyjadrenia k žalobe,
uviedol, že v oblasti genetického inžinierstva, biológie, medicíny a fytosanitárnej ochrany má prvok „vektor“ (vektor) zmysel
činiteľa, ktorý prenáša molekulu, hmotu alebo chorobu.
Bez toho, aby sa spochybnil zmysel, ktorý vymedzil odvolací senát, žalobkyňa tvrdí, že v oblasti matematiky a fyziky má nemecký
pojem „Vektor“ ďalšie významy.
Skutočnosť, že označenie, o ktorého zápis sa žiada, má opisný charakter prinajmenšom v jednom zo svojich významov, však stačí
na to, aby spôsobila nemožnosť zápisu predmetného označenia. Zápis slovného označenia treba totiž zamietnuť v súlade s článkom 7
ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94, ak aspoň jeden z jeho možných významov označuje vlastnosť dotknutých výrobkov alebo služieb
(rozsudok ÚHVT/Wrigley, už citovaný v bode 23 vyššie, bod 32).
Aj keď je nutné konštatovať, že v označení, o ktorého zápis sa žiada, je prvok „vektor“ kombinovaný s prvkom „lycopin“, ktorý,
ako správne preukázal odvolací senát, označuje látku, ktorá môže byť zložkou výrobkov uvedených v bode 3 vyššie (pozri bod
44 vyššie). Preto v takom zmysle, v akom ho chápe odvolací senát, bude prvok „vektor“ v povedomí relevantnej verejnosti vyvolávať
tú vlastnosť výrobkov, na ktoré sa vzťahuje prihláška, akou je spôsobilosť preniesť látku alebo aktívny prvok, ktoré môžu
byť ich zložkou.
Z toho vyplýva, že v zmysle, v akom ho chápe odvolací senát, má nemecký pojem „Vektor“ pre výrobky uvedené v bode 3 vyššie
opisný charakter a že za týchto podmienok nemôže žalobkyňa účinne tvrdiť, že ten istý pojem môže mať ďalšie významy v niektorých
špecializovaných oblastiach, ako je matematika alebo fyzika.
–       O tvrdení žalobkyne, podľa ktorého označenie Vektor-Lycopin vyvoláva dojem, ktorý je dostatočne odlišný od dojmu, aký vyvoláva
množina prvkov, ktorá ho tvorí
Z predchádzajúcich úvah vyplýva, že prvok „vektor“ a prvok „lycopin“ majú opisný charakter pre výrobky, na ktoré sa vzťahuje
prihláška (pozri body 45 a 50 vyššie).
Žalobkyňa však tvrdí, že v označení Vektor-Lycopin je kombinácia pojmov „vektor“ a „lycopin“ nezvyčajná a neznáma, keďže toto
označenie nepotvrdzujú ani slovníky, ani ústna jazyková forma, ani písomná jazyková forma. Podľa žalobkyne tak označenie Vektor-Lycopin
vyvoláva dojem, ktorý je dostatočne odlišný od dojmu, aký vyvoláva význam pojmov, ktoré ho tvoria, keďže toto označenie posudzované
ako celok vynikne nad množinou prvkov, ktoré ho tvoria.
Z ustálenej judikatúry totiž vyplýva, že postavenie dvoch opisných pojmov vedľa seba nemusí byť opisné, ak so zreteľom na
nezvyčajný charakter kombinácie predmetné označenie vyvoláva dojem, ktorý je dostatočne odlišný od dojmu, aký vyvoláva význam
pojmov, ktoré ho tvoria, keďže toto označenie posudzované ako celok vynikne nad množinou prvkov, ktoré ho tvoria. V tejto
súvislosti je relevantný najmä rozbor predmetného pojmu so zreteľom na vhodné lexikálne a gramatické pravidlá [pozri v tomto
zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. júna 2007, Europig/ÚHVT (EUROPIG), T‑207/06, Zb. s. II‑1961, bod 29 a tam citovanú
judikatúru; pozri tiež analogicky rozsudok Koninklijke KPN Nederland, už citovaný v bode 26 vyššie, body 98 a 100].
V označení, o ktorého zápis sa žiada v prejednávanej veci, sú dva pojmy „vektor“ a „lycopin“ spojené spojovníkom. Tento spôsob
kombinácie slov je, ako uviedol odvolací senát bez toho, aby voči tomu žalobkyňa namietala, zvyčajný tak v nemčine, ako aj
v angličtine.
Na účely posúdenia opisného charakteru označenia je navyše bezvýznamné, či toto označenie je alebo nie je potvrdené v slovníkoch
[pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. októbra 2007, Borco‑Marken‑Import Matthiesen/ÚHVT (Caipi), T‑405/04, neuverejnený
v Zbierke, bod 42 a tam citovanú judikatúru].
Preto sa treba domnievať, že v očiach relevantnej verejnosti bude kombinácia Vektor-Lycopin, spájaná s potravinovými, dietetickými,
veterinárnymi a lekárenskými výrobkami, na ktoré sa vzťahuje prihláška, vyvolávať vlastnosť týchto výrobkov, ktorou je byť
prenášateľom lykopénu. Ak by totiž relevantná verejnosť bola postavená zoči-voči asociácii označenia, o ktorého zápis sa žiada,
s výrobkami uvedenými v prihláške, mohla by sa domnievať, že predmetné tovary obsahujú lykopén a umožnia jeho spotrebiteľom
asimilovať túto látku.
Preto bez toho, aby bolo nutné rozhodnúť o kontroverznej otázke, či tomu relevantná verejnosť môže rozumieť tak, že označenie
Vektor-Lycopin označuje potravinový doplnok, ktorý vyrába žalobkyňa na báze výťažkov zo sladkého drievka a paradajky, treba
konštatovať, že kombinácia pojmov „vektor“ a „lycopin“, tak ako je vyjadrená v označení Vektor-Lycopin, bude vo vedomí relevantnej
verejnosti označovať vlastnosti výrobkov uvedených v bode 3 vyššie.
Odvolací senát sa teda správne domnieval, že ochranná známka Vektor-Lycopin bola zložená výlučne z pojmov, ktoré môžu v obchodnom
styku slúžiť na označenie vlastností výrobkov uvedených v bode 3 vyššie, a že musel byť zamietnutý jej zápis podľa článku
7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94.
–       O tvrdení, ktoré žalobkyňa založila na zápise ochranných známok, ktoré obsahujú pojmy „vektor“ alebo „vector“
Bez toho, aby uviedla čo len jediný dôkaz na podporu svojich tvrdení, má žalobkyňa v úmysle argumentovať zápisom veľkého počtu
ochranných známok Spoločenstva a národných a medzinárodných ochranných známok, ktoré obsahujú pojem „vektor.“ Počas pojednávania
žalobkyňa rovnako žiadala o zápis označenia Vector‑Lycopin ako ochrannej známky.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že spôsobilosť na zápis ochrannej známky Spoločenstva sa musí posudzovať len na základe
relevantnej právnej úpravy Spoločenstva, tak ako jej výklad podáva súd Únie. Preto okolnosť, že aj v právnych systémoch obsahujúcich
analogické pravidlá boli ochranné známky, ktoré sú zhodné alebo porovnateľné s ochrannou známkou, o ktorej zápis sa žiada,
už zapísané, môže byť nanajvýš zohľadnená ako informácia, ale nemôže mať záväzný charakter pre ÚHVT alebo pre súd Únie [pozri
v tomto zmysle rozsudky Súdu prvého stupňa z 31. januára 2001, Sunrider/ÚHVT (VITALITE), T‑24/00, Zb. s. II‑449, bod 33 a tam
citovanú judikatúru, a z 3. decembra 2003, Audi/ÚHVT (TDI), T‑16/02, Zb. s. II‑5167, bod 40 a tam citovanú judikatúru].
Preto aj za predpokladu, že by bolo pravdivé, tvrdenie, ktoré žalobkyňa zakladá na existencii zápisov ochranných známok Spoločenstva
a národných a medzinárodných zápisov ochranných známok, ktoré obsahujú pojem „vektor“, a ochrannej známky Vector‑Lycopin,
je nepoužiteľné a treba ho zamietnuť.
Navyše súlad rozhodnutí odvolacích senátov s právom možno posudzovať len na základe relevantnej právnej úpravy, a nie na základe
ich rozhodovacej praxe [rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. februára 2002, Streamserve/ÚHVT (STREAMSERVE), T‑106/00, Zb. s. II‑723,
bod 66].
Preto žalobkyňa v žiadnom prípade nemôže dôvodne tvrdiť, že skutočnosť, že Všeobecný súd potvrdil rozhodnutie, ktoré v tejto
právnej veci prijal odvolací senát v súvislosti so zápisom ochrannej známky Vektor-Lycopin, musí viesť k výmazu údajných skorších
ochranných známok Spoločenstva.
Na základe uvedených skutočností sa treba domnievať, že odvolací senát nepochybil, keď potvrdil zamietnutie zápisu prieskumovým
pracovníkom podľa článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94.

O žalobnom dôvode založenom na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94
Zo znenia článku 7 ods. 1 nariadenia č. 40/94 vyplýva, že na zamietnutie zápisu dotknutého označenia ako ochrannej známky
Spoločenstva stačí, ak sa uplatní jeden z absolútnych dôvodov zamietnutia vymenovaných v tomto ustanovení (rozsudok Súdneho
dvora z 19. septembra 2002, DKV/ÚHVT, C‑104/00 P, Zb. s. I‑7561, bod 29).
Preto je potrebné zamietnuť žalobu v celom rozsahu bez toho, aby bolo nevyhnutné rozhodnúť o druhom žalobnom dôvode založenom
na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.

O trovách
Podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania,
ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže žalobkyňa nemala vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania
v súlade s návrhom ÚHVT.
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (tretia komora)
rozhodol a vyhlásil:
1.
Žaloba sa zamieta.
2.
Exalation Ltd je povinná nahradiť trovy konania.
Azizi
Cremona
Frimodt Nielsen
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 9. júla 2010.
Podpisy
*
Jazyk konania: nemčina.