CELEX: 61990CJ0354
Valtiontuki
Perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan viimeisen virkkeen tulkinta
Kielto panna täytäntöön suunniteltuja toimenpiteitä

Tuomion perustelut
1  Ranskan Conseil d'État on 26.10.1990 tekemällään ja yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 30.11.1990 saapuneella päätöksellään esittänyt ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla kysymyksen ETY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan viimeisen virkkeen tulkinnasta.
2  Tämä kysymys on esitetty käsiteltäessä kahta oikeudenkäyntiasiaa, joissa kantajina ovat Fédération Nationale du Commerce Extérieur des Produits Alimentaires (elintarvikealan ulkomaankaupan kansallinen liitto) ja Syndicat National des Négociants et Transformateurs du Saumon (lohen käsittelijöiden ja kauppiaiden kansallinen ammattijärjestö). Kyseisissä kanteissa vaaditaan kumoamaan 15.4.1985 tehty ministeriöidenvälinen päätös (arrêté interministériel, Journal officiel de la République française 20.4.1985), jolla on täytäntöönpantu Comité Central des Pêches Maritimesin (merikalastuksen keskuskomitean), merikalastuksen paikalliskomiteoiden ja Institut Français de la Recherche pour l'Exploitaton de la Merin (Ranskan merentutkimuslaitos) hyväksi kannettavista veroluonteisista maksuista 31.12.1984 annettu asetus n:o 84-1297 (Journal officiel de la République française 12.1.1985).
3  Asiakirja-aineistosta ilmenee, että Euroopan yhteisöjen komissio ilmoitti vuonna 1982 Ranskan viranomaisille aikovansa panna vireille perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan menettelyn niiden toimien johdosta, joita Fonds d'Intervention et d'Organisation des Marchés des Produits de la Pêche Maritime et des Cultures Marines (merikalastus- ja kasvatustuotemarkkinoiden interventio- ja rakennerahasto, jäljempänä FIOM) oli toteuttanut merikalastuksen alalla. Tutkittuaan alustavasti Ranskan viranomaisten antamat tiedot komissio päätti 27.7.1984 panna vireille kyseisen menettelyn, minkä jälkeen se kehotti Ranskan hallitusta esittämään huomautuksensa erityisesti FIOMin hyväksi käyttöön otetun veroluonteisen maksun yksityiskohdista. Ranskan viranomaiset vastasivat komissiolle vuoden 1984 syyskuussa ja joulukuussa ja ilmoittivat sille valmistelevansa uutta asetusta FIOMin hyväksi kannettavista veroluonteisista maksuista. Kyseinen asetus annettiin 31.12.1984. Ministeriöidenvälinen päätös näiden maksujen tasosta tehtiin 15.4.1985. Komissio ilmoitti 25.10.1985 päivätyllä kirjeellä tehneensä päätöksen vuonna 1982 aloitetun menettelyn loppuun saattamisesta lukuunottamatta tiettyjä FIOMin toimintoja, joita ei käsitellä Conseil d'État'ssa vireillä olevassa menettelyssä.
4  Pääasian kantajat väittävät, että 15.4.1985 annettu ministeriöidenvälinen päätös on pätemätön sen vuoksi, että Ranskan viranomaiset ovat jättäneet ottamatta huomioon erityisesti perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan viimeisen virkkeen määräykset.
5  Conseil d'État, joka katsoo, että kyseisen määräyksen tulkinta oli tarpeen kyseisen oikeudenkäyntiasian ratkaisemiseksi, on tehnyt päätöksen asian käsittelyn lykkäämisestä ja esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan kysymyksen:
" - - Onko 25 päivänä maaliskuuta 1957 tehdyn perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan viimeistä virkettä tulkittava siten, että siinä asetetaan jäsenvaltioiden viranomaisille velvoite, jonka noudattamisen laiminlyöminen vaikuttaa tukitoimenpiteiden toteuttamista koskevien toimien pätevyyteen, kun erityisesti otetaan huomioon, että komissio on myöhemmin tehnyt päätöksen siitä, että kyseiset toimenpiteet soveltuvat yhteismarkkinoille."
6  Pääasiaa koskevia oikeussääntöjä ja tosiseikkoja, menettelyn kulkua sekä yhteisöjen tuomioistuimelle esitettyjä kirjallisia huomautuksia koskevat tarkemmat tiedot ilmenevät suullista käsittelyä varten laaditusta kertomuksesta. Asiakirja-aineiston näitä osia käsitellään jäljempänä vain, mikäli se on tarpeen tuomioistuimen perustelujen selvittämiseksi.
7  Perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan sanamuoto on seuraava:
"Komissiolle on annettava tieto tuen myöntämistä tai muuttamista koskevasta suunnitelmasta niin ajoissa, että se voi esittää huomautuksensa. Jos komissio katsoo, että tällainen suunnitelma ei 92 artiklan mukaan sovellu yhteismarkkinoille, se aloittaa 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn viipymättä. Jäsenvaltio, jota asia koskee, ei saa toteuttaa ehdottamiaan toimenpiteitä ennen kuin menettelyssä on annettu lopullinen päätös."
8  Kyseisen kohdan merkityksen määrittämistä varten on otettava huomioon, että perustamissopimuksen 93 artiklasta ja asiaa koskevasta yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee, että valtiontukien valvonta kuuluu toisaalta komissiolle ja toisaalta kansallisille tuomioistuimille.
9  Komission osalta yhteisöjen tuomioistuin on asiassa 78/76, Steinike ja Weinlig, tuomio 22.3.1977 (Kok. 1977, s. 595, 9 kohta) todennut, että perustamissopimuksen 93 artiklassa määrätyllä järjestelyllä, jonka mukaan komissio seuraa jatkuvasti ja valvoo tukia, tarkoitetaan sitä, että tuen mahdollinen soveltumattomuus yhteismarkkinoille todetaan noudattaen asianmukaista menettelyä, jonka toteuttamisesta vastaa komissio yhteisöjen tuomioistuimen valvonnassa.
10  Kansallisten tuomioistuinten osalta yhteisöjen tuomioistuin on kyseisessä tuomiossa todennut, että ne voivat joutua tulkitsemaan ja soveltamaan 92 artiklassa tarkoitetun tuen käsitettä sen määrittämiseksi, olisiko kyseistä menettelyä pitänyt soveltaa sellaiseen käyttöön otettuun valtion toimenpiteeseen, jonka osalta ei ole noudatettu 93 artiklan 3 kohdan mukaista ennakkovalvontamenettelyä.
11  Kansallisten tuomioistuinten toimivalta johtuu siitä, että perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan viimeisellä virkkeellä on katsottu olevan välitön oikeusvaikutus. Yhteisöjen tuomioistuin on tältä osin täsmentänyt asiassa 120/73, Lorenz, tuomio 11.12.1973 (Kok. 1973, s. 1471), että 93 artiklassa tarkoitetun täytäntöönpanokiellon välitön sovellettavuus koskee kaikkia tukia, jotka on toteutettu ilmoittamatta niistä komissiolle, ja jos ilmoitus on tehty, kiellolla on välitön oikeusvaikutus alustavan vaiheen aikana ja, mikäli komissio aloittaa kontradiktorisen menettelyn, lopullisen päätöksen tekemiseen saakka.
12  Edeltävän perusteella on todettava, että se, että kansalliset viranomaiset ovat jättäneet noudattamatta perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohtaa, vaikuttaa tukitoimenpiteiden täytäntöönpanoa koskevien toimien pätevyyteen. Kansallisten tuomioistuinten on ryhdyttävä niiden yksityisten hyväksi, jotka voivat vedota tällaiseen laiminlyöntiin, kaikkiin kansallisen oikeuden mukaisiin toimiin sekä tukitoimenpiteiden täytäntöönpanoa koskevien toimien pätevyyden osalta että kyseisen määräyksen tai mahdollisten väliaikaisten toimenpiteiden vastaisesti myönnetyn rahallisen tuen takaisin perimisen osalta.
13  On totta, että asiassa C-301/87, Ranska vastaan komissio, tuomio 14.2.1990 (Kok. 1990, s. I-307) ja asiassa C-142/87, Belgia vastaan komissio, tuomio 21.3.1990 (Kok. 1990, s. I-959) yhteisöjen tuomioistuin ei ole hyväksynyt, että komissiolla olisi toimivalta vahvistaa tukien olevan lainvastaisia ainoastaan sillä perusteella, että ilmoittamisvelvollisuutta ei ole noudatettu, ja olematta velvollinen tutkimaan, onko tuki yhteismarkkinoille soveltuva. Tämä toteamus ei kuitenkaan mitenkään vaikuta kansallisilla tuomioistuimilla oleviin velvoitteisiin, jotka johtuvat perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan viimeisessä virkkeessä määrätyn kiellon välittömästä oikeusvaikutuksesta.
14  Tältä osin on huomautettava - kuten myös julkisasiamies on huomauttanut ratkaisuehdotuksensa 24 kohdassa - että perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklassa komissiolle varattu keskeinen ja yksinomainen tehtävä tuen mahdollisessa toteamisessa yhteismarkkinoille soveltumattomaksi eroaa olennaisesti tehtävästä, joka kansallisilla tuomioistuimilla on niiden oikeuksien turvaamisessa, joita yksityisillä oikeussubjekteilla on perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan viimeiseen virkkeeseen sisältyvän kiellon välittömän oikeusvaikutuksen johdosta. Komissio on velvollinen tutkimaan suunnitellun tuen soveltuvuuden yhteismarkkinoille jopa silloin, kun jäsenvaltio ei noudata tukitoimenpiteiden täytäntöönpanokieltoa, mutta kansallisten tuomioistuinten tehtävänä on ainoastaan turvata komission lopullisen päätöksen tekemiseen asti yksityisten oikeussubjektien oikeudet, jos valtion viranomaiset eivät noudata perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan viimeisessä virkkeessä tarkoitettua kieltoa. Kun kansallinen tuomioistuin tekee asiaa koskevan päätöksen, se ei siis anna ratkaisua tukitoimenpiteiden soveltuvuudesta yhteismarkkinoille, koska soveltuvuuden lopullinen arvioiminen kuuluu komission yksinomaiseen toimivaltaan, jonka käyttöä yhteisöjen tuomioistuin valvoo.
15  Conseil d'État kysyy kysymyksensä toisessa osassa, miten komission lopullinen päätös tukitoimenpiteiden toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi vaikuttaisi näiden toimenpiteiden täytäntöönpanoa koskevien toimien pätevyyteen.
16  Jotta perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan viimeisen virkkeen välitöntä oikeusvaikutusta ei heikennettäisi ja jotta ei loukattaisi niitä yksityisten oikeussubjektien intressejä, joiden suojaaminen on edellä esitetyn mukaisesti kansallisten tuomioistuinten tehtävänä, komission lopullisesta päätöksestä, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi, ei seuraa, että kyseisen tuen täytäntöönpanotoimien, jotka olivat pätemättömiä sen vuoksi, että ne oli toteutettu 93 artiklassa tarkoitetun kiellon vastaisesti, pätemättömyys korjaantuisi jälkikäteen. Muunlainen tulkinta johtaisi siihen, että jäsenvaltiot hyötyisivät 93 artiklan 3 kohdan viimeisen virkkeen noudattamatta jättämisestä ja että tämän artiklan tehokas vaikutus jäisi toteutumatta.
17  Esitettyjen toteamusten perusteella Conseil d'État'n esittämään kysymykseen on vastattava, että perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan viimeistä virkettä on tulkittava siten, että siinä asetetaan jäsenvaltioiden viranomaisille velvoite, jonka rikkominen vaikuttaa tukitoimenpiteiden täytäntöönpanoa koskevien toimien pätevyyteen, ja että komission myöhemmästä lopullisesta päätöksestä, jossa nämä toimenpiteet todetaan yhteismarkkinoille soveltuviksi, ei seuraa, että toimien pätemättömyys korjaantuisi jälkikäteen.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
18  Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneelle Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikuluista.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
on ratkaissut Conseil d'État'n 26.10.1990 tekemällään päätöksellä esittämän kysymyksen seuraavasti:
ETY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan viimeistä virkettä on tulkittava siten, että siinä asetetaan jäsenvaltioiden viranomaisille velvoite, jonka rikkominen vaikuttaa tukitoimenpiteiden täytäntöönpanoa koskevien toimien pätevyyteen, ja että komission myöhemmästä lopullisesta päätöksestä, jossa nämä toimenpiteet todetaan yhteismarkkinoille soveltuviksi, ei seuraa, että toimien pätemättömyys korjaantuisi jälkikäteen.