CELEX: 62003CJ0030
Voldgiftsbestemmelse
misligholdelse af en kontrakt
tilbagebetaling af forskudsbeløb
udeblivelse

Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 17. januar 2003 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i
medfør af en voldgiftsbestemmelse på grundlag af artikel 238 EF anlagt sag mod det private forskningsforetagende Instituto
Tecnológico para a Europa Comunitária (ITEC) (herefter »ITEC«) med påstand om tilbagebetaling af et beløb på 26 105,97 EUR
i hovedstol, som Kommissionen inden for rammerne af kontrakt nr. PRO 036 (herefter »kontrakten«) har udbetalt som forskud,
med 3 432,04 EUR i morarente på 5,25% opgjort den 31. december 2002, svarende til et samlet beløb på 29 538,01 EUR, hvortil
skal lægges 3,75 EUR i rente pr. dag efter samme sats fra den 31. december 2002, til betaling sker.
Sagens faktiske omstændigheder og de relevante retsregler
Den 1. juli 1997 indgik Det Økonomiske Fællesskab ved Kommissionen kontrakten med ITEC, som koordinator for CPIN – Centro
Promotor de Inovação e Negócios, NET – Novas Empresas e Tecnologias, CIEBI – Centro de Inovação Empresarial da Beira Interior
og CEIA – Centro de Inovação Empresarial do Alentejo.
I kontrakten var det bestemt, at der skulle iværksættes et forskningsprojekt benævnt »TEC+« ved hjælp af finansiel støtte
fra Fællesskabet, inden for rammerne af Rådets beslutning 94/917/EF af 15. december 1994 om et særprogram for formidling og
nyttiggørelse af resultater for forskning og teknologisk udvikling, herunder demonstration (1994-1998) (EFT L 361, s. 101).
I henhold til kontraktens artikel 2, stk. 1, var projektet af en varighed på 18 måneder at regne fra den 1. august 1997.
I medfør af kontraktens artikel 4, stk. 1, forpligtede Kommissionen sig til at bidrage finansielt til den rette udførelse
af projektet, hvis samlede støtteberettigede udgifter var blevet anslået til 555 590 ECU, og dette bidrag skulle i henhold
til artikel 4, stk. 2, dække op til 75% af de samlede støtteberettigede udgifter eller i givet fald beløbe sig til 100% af
de supplerende udgifter inden for et loft på 327 795 ECU.
I henhold til kontraktens artikel 4, stk. 3, skulle udbetalingen af Kommissionens bidrag ske på følgende måde:
–
Et indledende forskud på 81 949 ECU skulle betales inden to måneder fra parternes endelige underskrivelse af kontrakten.
–
Regelmæssige betalinger skulle foretages inden to måneder fra Kommissionens godkendelse af de foreløbige rapporter og opgørelserne
over de afholdte udgifter, idet summen af det indledende forskud og de regelmæssige betalinger ikke måtte overstige 75% af
Kommissionens finansielle bidrag til projektet.
–
Den resterende del (25%) af Kommissionens samlede bidrag skulle betales inden to måneder fra Kommissionens godkendelse af
den endelige rapport og af den endelige opgørelse over de afholdte udgifter.
I kontraktens artikel 4, stk. 5, er det fastsat, at alle udbetalinger fra Kommissionen sker via projektkoordinatoren, som
er forpligtet til straks at overføre det relevante beløb til modtagerkontrahenten.
Kontraktens artikel 1, stk. 4, og artikel 3, stk. 1, bestemmer, at ITEC i sin egenskab af koordinator er Kommissionens eneste
kontaktperson for så vidt angår fremsendelsen af alle dokumenter vedrørende kontrakten, ligesom ITEC forpligter sig til at
afgive periodiske rapporter hver sjette måned, og i løbet af den måned, der følger efter afslutningen af den periode, som
de vedrører, samt en endelig rapport, der skal afgives inden to måneder efter kontraktens udløb.
Det fremgår af artikel 4, stk. 3, i bilag II til kontrakten, at kontrahenterne for det tilfælde, at det samlede finansielle
bidrag til projektet er mindre end udbetalingernes samlede beløb, forpligtede sig til øjeblikkeligt at tilbagebetale Kommissionen
differencen.
I henhold til kontraktens artikel 12 har parterne aftalt at indbringe enhver tvist om gyldigheden, udførslen og fortolkningen
af kontrakten – der i medfør af samme bestemmelse er undergivet luxembourgsk ret – for De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
Instans.
I overensstemmelse med kontraktens bestemmelser har Kommissionen foretaget følgende udbetalinger til ITEC:
–
81 949 ECU i juli 1997 som indledende forskud
–
44 778,02 ECU i marts 1998 efter indgivelsen den 20. marts 1998 af opgørelsen over de udgifter, der var blevet afholdt i perioden
fra den 1. august 1997 til den 31. januar 1997
–
42 554,99 ECU i november 1998 efter indgivelsen den 30. august 1998 af opgørelsen over de udgifter, der var blevet afholdt
i perioden fra den 1. februar 1998 til den 31. juli 1998
–
46 901,21 ECU i april 1999 efter indgivelsen den 27. februar 1999 af opgørelsen over de udgifter, der var blevet afholdt i
perioden fra den 1. august 1998 til den 31. januar 1999.
Med henblik på at godtgøre berettigelsen af Kommissionens indledende forskud indgav ITEC den 24. september 1999 den fjerde
periodiske rapport vedrørende perioden fra den 1. februar 1999 til den 31. marts 1999, for hvilken periode Kommissionens bidrag
udgjorde 55 843,03 ECU.
Kommissionen udbetalte herefter til ITEC som indledende forskud 81 949 ECU, selv om dette bidrag kun skulle have været på
55 843,03 ECU.
Den 27. oktober 1999 sendte Kommissionen en skrivelse til ITEC, hvori den meddelte, at ITEC skulle tilbagebetale det beløb,
som Kommissionen havde udbetalt for meget, nemlig 26 105,97 ECU.
Den 15. maj 2000 tilstillede Kommissionen derefter ITEC debitnota nr. 3240202551 på 26 105,97 EUR, der forfaldt til betaling
den 30. juni 2000. Under rubrikken »betalingsbetingelser« anførte Kommissionen, at der efter denne dato skulle betales morarenter
efter den sats, som Den Europæiske Centralbank anvendte for sine primære refinansieringstransaktioner i juni 2000, forhøjet
med 1,5 procentpoint. Kommissionen sendte efterfølgende to rykkerskrivelser, henholdsvis den 29. januar og den 14. maj 2001.
Den 14. december 2001 sendte ITEC en telefax til Kommissionen, hvori ITEC gav udtryk for, at man var interesseret i at finde
en løsning på problemet.
Da ITEC ikke efterkom Kommissionens anmodning, anlagde Kommissionen denne sag.
Sagen for Domstolen
I henhold til artikel 238 EF og Rådets afgørelse 88/591/EKSF, EØF, Euratom af 24. oktober 1988 om oprettelse af De Europæiske
Fællesskabers Ret i Første Instans (EFT L 319, s. 1) har Domstolen enekompetence til i medfør af en voldgiftsbestemmelse at
træffe afgørelse om et søgsmål anlagt af en institution.
Kommissionens stævning er blevet forskriftsmæssigt forkyndt for ITEC. Da ITEC ikke har indgivet svarskrift inden for den fastsatte
frist, har Kommissionen i overensstemmelse med artikel 94, stk. 1, i Domstolens procesreglement fremsat begæring om, at Domstolen
afsiger dom efter Kommissionens påstand.
ITEC, som er lovligt indstævnt, har ikke indgivet svarskrift inden for den fastsatte frist som omhandlet i artikel 40, stk. 1,
i Domstolens procesreglement. Domstolen må som følge heraf afsige udeblivelsesdom. Da der ikke er tvivl om, at sagen kan antages
til realitetsbehandling, skal Domstolen i henhold til procesreglementets artikel 94, stk. 2, undersøge, om sagsøgerens påstande
forekommer begrundede.
Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
–
ITEC tilpligtes at betale sagsøgeren 29 538,01 EUR, svarende til en hovedstol på 26 105,97 EUR og 3 432,04 EUR i morarenter
påløbet indtil den 31. december 2002 beregnet efter en rentesats på 5,25%.
–
ITEC tilpligtes at betale 3,75 EUR pr. dag i påløbne renter med samme rentesats fra den 31. december 2002, og til betaling
sker.
–
ITEC tilpligtes at betales sagens omkostninger.
Tilbagebetaling af en del af forskuddet
Det fremgår af artikel 4, stk. 3, i bilag II til kontrakten, at kontrahenterne for det tilfælde, at det samlede finansielle
bidrag til projektet er mindre end udbetalingernes samlede beløb, var forpligtede til øjeblikkeligt at tilbagebetale Kommissionen
differencen.
Det fremgår af de oplysninger, som Kommissionen har fremlagt, at ITEC på den ene side har modtaget et samlet beløb på 216 183,22
ECU, og at Kommissionens samlede bidrag – på baggrund af de forskellige opgørelser over afholdte udgifter, som ITEC har fremlagt
– på den anden side kun skulle have været på 190 077,25 ECU.
Kommissionen bør derfor gives medhold for så vidt angår tilbagebetaling af det for meget udbetalte beløb på 26 105,97 ECU.
Renterne
I den debitnota, der var udstedt til ITEC, havde Kommissionen præciseret, at den forfaldt til betaling den 30. juni 2000,
og at der efter denne dato skulle betales morarenter efter den sats, som Den Europæiske Centralbank anvendte for sine primære
refinansieringstransaktioner i juni 2000, forhøjet med 1,5 procentpoint.
Det må imidlertid konstateres, at det ikke er bestemt i artikel 4, stk. 3, i bilag II til kontrakten, at tilbagebetalingen
af det beløb, som Kommissionen har udbetalt for meget til ITEC, skal tillægges morarenter.
I mangel af kontraktrenter og henset til, at kontrakten er underlagt luxembourgsk ret, skal artikel 1153 i den luxembourgske
civile lovbog bringes i anvendelse. Bestemmelsen har følgende ordlyd: »For så vidt angår forpligtelser, der blot består i
betaling af en bestemt sum penge, består erstatningen som følge af forsinkelsen med betaling aldrig kun i betalingen af de
lovbestemte renter, [...] [d]enne erstatning og disse renter udløses, uden at kreditor behøver dokumentere, at han har lidt
et tab. De forfalder først til betaling ved påkrav, bortset fra tilfælde, hvor det ved lov er bestemt, at renterne påløber
med retsvirkning [...]«
Da Kommissionen har fremsat et påkrav om betaling til ITEC, har den krav på morarenter beregnet efter den lovbestemte luxembourgske
rentesats fra den 30. juni 2000.
I storhertugelig anordning af 21. januar 2000 (
Mémorial A
– 9 af 9.2.2000, s. 282) er den lovbestemte rentesats for året 2000 fastsat til 5%. Denne rentesats er blevet ændret ved
storhertugelig anordning af 22. december 2000 (
Mémorial A
– 141 af 29.12.2000, s. 3290) til 5,75% for året 2001. For så vidt angår årene 2002 og 2003 er denne rentesats i medfør af
storhertugelig anordning af 21. januar 2002 og af 24. januar 2003 (
Mémorial
A – 11 af 11.2.2002, s. 225, og A – 21 af 6.2.2003, s. 380) fastsat til 5%.
I overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 af 17. juni 1997 om visse bestemmelser vedrørende
indførelsen af euroen (EFT L 162, s. 1) er henvisningen til ecuen erstattet med en henvisning til euroen i forholdet 1 EUR:
1 ECU.
Som følge heraf skal ITEC til Kommissionen betale 26 105,97 EUR med tillæg af morarenter efter den lovbestemte luxembourgske
sats beregnet i overensstemmelse med storhertugelig anordning af 21. januar 2000 og 22. december 2000, af 21. januar 2002
og af 24. januar 2003, til betaling sker.
Sagens omkostninger
I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der
er nedlagt påstand herom. Da Kommissionen har nedlagt påstand om, at ITEC tilpligtes at betale sagens omkostninger, og ITEC
har tabt sagen, bør det pålægges ITEC at betale sagens omkostninger.
På grundlag af disse præmisser
DOMSTOLEN (Tredje Afdeling)
1)
Instituto Tecnológico para a Europa Comunitária (ITEC) betaler til Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber 26 105,97 EUR
med tillæg af morarenter efter den lovbestemte luxembourgske sats beregnet i overensstemmelse med storhertugelig anordning
af 21. januar 2000 og 22. december 2000, af 21. januar 2002 og af 24. januar 2003, til betaling sker.
2)
Instituto Tecnológico para a Europa Comunitária (ITEC) betaler sagens omkostninger.
Puissochet
Macken
Cunha Rodrigues
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 16. oktober 2003.
R. Grass
V. Skouris
Justitssekretær
Præsident
–
Processprog: portugisisk.