CELEX: 62009TJ0138
Ochranná známka Spoločenstva
Námietkové konanie
Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva RIOJAVINA
Skoršia kolektívna slovná ochranná známka Spoločenstva RIOJA
Relatívny dôvod zamietnutia
Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]

Okolnosti predchádzajúce sporu
Dňa 12. novembra 2004 žalobca Félix Muñoz Arraiza podal na Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) prihlášku ochrannej známky Spoločenstva podľa nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (
Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1
; Mim. vyd. 17/001, s. 146) v znení zmien a doplnení [ktoré bolo nahradené nariadením Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (
Ú. v. EÚ L 78, s. 1
)].
Prihláška ochrannej známky bola podaná na zápis slovného označenia RIOJAVINA.
Tovary a služby uvedené v prihláške patria do tried 29, 30 a 35 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení, a po obmedzení, ku ktorému došlo v priebehu konania na ÚHVT, zodpovedajú tomuto opisu:
—
trieda 29: „zaváraniny, oleje a jedlé tuky pochádzajúce z oblasti la Rioja“,
—
trieda 30: „ocot, káva, čaj, kakao, cukor, ryža, tapioka, ságo, kávovinové náhradky, múka a prípravky vyrobené z cereálií, chlieb, jemné pečivo a cukrovinky, zmrzliny, med, melasa, potravinové droždie, prášok do pečiva, soľ, horčica, omáčky (vrátane šalátových dresingov), koreniny, ľad na osvieženie“,
—
trieda 35: „výhradné obchodné zastupiteľstvo, obchodné zastúpenie, predaj vo veľkom a v malom, import a export; to všetko v súvislosti s konzervami, olejmi, jedlými tukmi, octom, kávou, čajom, kakaom, cukrom, ryžou, tapiokou, so ságom, s kávovinovými náhradkami, múkou a prípravkami vyrobenými z cereálií, chlebom, jemným pečivom a cukrovinkami, so zmrzlinou, s medom, melasou, potravinovým droždím, práškom do pečiva, so soľou, s horčicou, omáčkami (vrátane šalátových dresingov), koreninami a ľadom na osvieženie“.
Prihláška ochrannej známky Spoločenstva bola uverejnená 28. júna 1999 vo
Vestníku ochranných známok Spoločenstva
č. 44/2005 z 31. októbra 2005.
Dňa 9. novembra 2005 vedľajší účastník konania Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja (ďalej len „CRD“) podal námietku na základe článku 42 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 41 nariadenia č. 207/2009) proti zápisu ochrannej známky, o ktorej zápis sa žiada, pre tovary a služby uvedené v bode 3 vyššie.
Námietka bola založená na existencii týchto skorších ochranných známok:
—
kolektívna ochranná známka Spoločenstva č. 226118, vyobrazená takto:
—
medzinárodná ochranná známka č. 655291, vyobrazená takto:
—
iné ochranné známky č. 1310420, 1697823, 1697824, 1762252, 1762253, 1805183, 1927658, 2114068, 2114069, 2196310, 2261844, 188572, 6/1983, 92335, 470948, 177233, 655291 a 1511318.
Námietka, založená na všetkých tovaroch a službách chránených skoršími ochrannými známkami spoločne, a pokiaľ ide o túto žalobu, konkrétne na vínach zaradených do triedy 33, smerovala proti všetkým tovarom a službám uvedeným v prihláške ochrannej známky.
Na podporu námietky uviedol CRD najmä relatívny dôvod zamietnutia uvedený v článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009].
Dňa 19. marca 2008 námietkové oddelenie na základe tohto ustanovenia čiastočne vyhovelo námietke v rozsahu, v akom smerovala proti týmto tovarom a službám uvedeným v prihláške:
—
octy, zaradené do triedy 30,
—
výhradné obchodné zastupiteľstvo, obchodné zastúpenie, predaj vo veľkom a v malom, import, export, to všetko v súvislosti s octami, zaradené do triedy 35.
Námietkové oddelenie zamietlo námietku, pokiaľ ide o všetky ostatné tovary a služby uvedené v prihláške, keďže medzi týmito tovarmi a službami a tovarmi chránenými skoršími ochrannými známkami neexistovala podobnosť.
Dňa 5. mája 2008 podal žalobca na ÚHVT odvolanie na základe článkov 57 až 62 nariadenia č. 40/94 (teraz články 58 až 64 nariadenia č. 207/2009) proti rozhodnutiu námietkového oddelenia v rozsahu, v akom toto rozhodnutie čiastočne vyhovelo námietke, pokiaľ ide o niektoré tovary a služby.
Rozhodnutím z 29. januára 2009 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) potvrdil druhý odvolací senát ÚHVT stanovisko námietkového oddelenia a zamietol toto odvolanie.
Pokiaľ ide o porovnanie tovarov a služieb, odvolací senát sa domnieval, podobne ako námietkové oddelenie, že existuje nižší stupeň podobnosti medzi octami a vínami. Okrem toho dospel k záveru, že výhradné obchodné zastupiteľstvo, obchodné zastúpenie, predaj vo veľkom a v malom, import a export, to všetko v súvislosti s octami, majú nižší stupeň podobnosti s vínami, a to z dôvodov uvedených námietkovým oddelením v rozhodnutí, proti ktorým žalobca pred odvolacím senátom nenamietal.
Pokiaľ ide o porovnanie označení, odvolací senát zohľadnil len skoršiu kolektívnu ochrannú známku Spoločenstva č. 226118, z dôvodu, že táto ochranná známka označuje tie isté tovary a obsahuje ten istý dominantný prvok „rioja“ ako skoršia medzinárodná ochranná známka č. 655291, a potvrdil posúdenie námietkového oddelenia, podľa ktorého kolidujúce ochranné známky majú vyšší stupeň podobnosti z vizuálneho, fonetického a koncepčného hľadiska.
Odvolací senát sa domnieval, že nižší stupeň podobnosti medzi označenými tovarmi a službami kompenzuje vyšší stupeň podobnosti medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, takže európsky spotrebiteľ môže ľahko nadobudnúť dojem, že dotknuté octy a služby uvádzané na trh pod ochrannou známkou RIOJAVINA pochádzajú od tých istých podnikov, ktoré sú vlastníkmi pivníc, v ktorých sa vyrábajú vína uvádzané na trh pod skoršou ochrannou známkou č. 226118, a toto riziko je o to väčšie, že vína Rioja majú dobré meno.
Odvolací senát uviedol, že okolnosť, že žalobca je majiteľom skoršej španielskej ochrannej známky RIOJAVINA slúžiacej na označenie octov, zhodnej s ochrannou známkou Spoločenstva, o ktorej zápis sa žiada, nebráni tomu, aby sa skoršia ochranná známka č. 226118 patriaca CRD považovala za ochrannú známku, ktorá existovala skôr ako ochranná známka Spoločenstva, o ktorej zápis sa žiada, a mala príslušné právne dôsledky, a nebráni to ani CRD, aby sa odvolával na túto skoršiu ochrannú známku na účely odôvodnenia námietky.
Pokiaľ ide o údajnú skutočnosť, že španielska ochranná známka RIOJAVINA patriaca žalobcovi koexistuje so skoršou ochrannou známkou č. 226118 patriacou CRD, neznamená to, že v Španielsku nedochádzalo k zámene, a hlavne to nepotvrdzuje, že nemôže existovať pravdepodobnosť zámeny v iných členských štátoch Európskej únie.
Návrhy účastníkov konania
Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
—
zrušil napadnuté rozhodnutie a nariadil zápis ochrannej známky, o ktorej zápis sa žiada, pre triedy 29, 30 a 35,
—
zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.
ÚHVT a CRD navrhujú, aby Všeobecný súd:
—
zamietol žalobu,
—
zaviazal žalobcu na náhradu trov konania.
Právny stav
Žalobca uvádza jediný žalobný dôvod založený na porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.
Najprv je potrebné uviesť, že keďže ÚHVT vyhovel námietke len čiastočne a vzhľadom na obmedzené posúdenie odvolacieho senátu z dôvodov hospodárnosti konania, pokiaľ ide o porovnanie ochrannej známky, o ktorej zápis sa žiada, len so skoršou ochrannou známkou č. 226118, táto žaloba sa týka výlučne existencie pravdepodobnosti zámeny medzi na jednej strane slovnou ochrannou známkou RIOJAVINA, o ktorej zápis sa žiada pre „octy“ zaradené do triedy 30 a „výhradné obchodné zastupiteľstvo, obchodné zastúpenie, predaj vo veľkom a v malom, import a export, to všetko v súvislosti s octami“ zaradené do triedy 35, a na druhej strane skoršou ochrannou známkou č. 226118 patriacou CRD, zapísanou pre víno zaradené do triedy 33.
Skoršia ochranná známka č. 226118 je kolektívnou ochrannou známkou Spoločenstva v zmysle článku 64 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 66 nariadenia č. 207/2009). V súlade s ustanoveniami článku 8 ods. 1 nariadenia č. 40/94 v spojení s článkom 64 ods. 3 toho istého nariadenia (teraz článok 66 ods. 3 nariadenia č. 207/2009) požíva táto ochranná známka, tak ako každá ochranná známka Spoločenstva, ochranu proti akémukoľvek dosahu, ktorý by mohol vyplývať zo zápisu ochrannej známky Spoločenstva, v prípade ktorej existuje pravdepodobnosť zámeny.
Žalobca však uvádza, že v predmetnom prípade nemôže ísť o pravdepodobnosť zámeny. Po prvé je CRD totiž správnym orgánom, presnejšie decentralizovaným orgánom španielskeho ministerstva životného prostredia, vidieka a námorníctva, ktorý je poverený dbať na kvalitu vín Rioja, a nie výrobcom vína Rioja, a teda nie je podnikom, s ktorým by žalobca mohol byť v stave hospodárskej súťaže. Po druhé je ťažké si predstaviť, že by spotrebiteľ mohol veriť, že výrobky žalobcu pochádzajú od tohto správneho orgánu.
Pokiaľ ide o prvý bod, je potrebné uviesť, že ak sa žalobca domnieva, že skoršia ochranná známka nebola predmetom riadneho užívania zo strany jej majiteľa alebo, vzhľadom na jej povahu ako kolektívnej ochrannej známky, ktoroukoľvek osobou oprávnenou na jej užívanie [pozri článok 65 ods. 2 a článok 68 nariadenia č. 40/94 (teraz, v uvedenom poradí, článok 67 ods. 2 a článok 70 nariadenia č. 207/2009)], mal v súlade s článkom 43 ods. 2 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 42 ods. 2 nariadenia č. 207/2009) predložiť žiadosť o preukázanie riadneho užívania tejto ochrannej známky. Takáto žiadosť však nebola podaná, a tak žalobca nemôže spochybňovať, že skoršia ochranná známka č. 226118 sa môže používať na označenie tovarov, pre ktoré bola zapísaná, teda pre vína.
Pokiaľ ide o druhý bod, je potrebné pripomenúť, že pravdepodobnosťou zámeny je pravdepodobnosť, že sa verejnosť môže domnievať, že predmetné tovary alebo služby pochádzajú od toho istého podniku alebo od podnikov, ktoré sú ekonomicky prepojené [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. júla 2003, Laboratorios RTB/ÚHVT – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS),
T-162/01, Zb. s. II-2821
, bod 30 a tam citovanú judikatúru].
Z toho vyplýva, že presný obchodný pôvod, ktorý relevantná verejnosť prisúdi tovarom alebo službám, ktorých sa týka každá z týchto dvoch kolidujúcich ochranných známok, nemá veľký význam, pokiaľ ide o otázku, či medzi nimi existuje pravdepodobnosť zámeny. To, na čom záleží, je otázka, či tento obchodný pôvod môže relevantná verejnosť v týchto dvoch prípadoch vnímať ako ten istý.
V predmetnom prípade skoršia ochranná známka č. 226118 predstavuje pre relevantnú verejnosť, ktorá sa skladá tak zo širokej verejnosti všeobecne, ako aj z špecializovanej verejnosti Únie, označenie obchodného pôvodu vín, na ktorých je umiestnená. Bez ohľadu na presný obchodný pôvod týchto tovarov, teda bez toho, aby bolo potrebné určiť, či sa táto verejnosť bude domnievať, že vína označené skoršou ochrannou známkou pochádzajú od CRD alebo od podniku, nemožno
a priori
vylúčiť, že v prípade existencie zhody alebo podobnosti medzi kolidujúcimi ochrannými známkami a medzi tovarmi a službami, ktoré označujú, sa bude ten istý obchodný pôvod pripisovať touto istou verejnosťou tovarom a službám, ktorých sa týka ochranná známka, o ktorej zápis sa žiada, čo by sa rovnalo existencii pravdepodobnosti zámeny.
Z toho vyplýva, že na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobca, okolnosť, že CRD nevykonáva činnosť výrobcu vína Rioja, sama osebe vôbec nespôsobuje, že by nemohla existovať pravdepodobnosť zámeny.
Je teda potrebné preskúmať, či odvolací senát, ako tvrdí žalobca, neprávom potvrdil posúdenie námietkového oddelenia týkajúce sa v predmetnom prípade existencie pravdepodobnosti zámeny.
Podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 sa na základe námietky majiteľa skoršej ochrannej známky ochranná známka, o ktorej zápis sa žiada, nezapíše, ak z dôvodu jej zhodnosti alebo podobnosti s touto skoršou ochrannou známkou a zhodnosti alebo podobnosti tovarov alebo služieb, na ktoré sa vzťahujú tieto dve ochranné známky, existuje pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti, pokiaľ ide o územie, na ktorom je skoršia ochranná známka chránená. Pravdepodobnosť zámeny zahŕňa aj pravdepodobnosť asociácie so skoršou ochrannou známkou.
Podľa ustálenej judikatúry pravdepodobnosť zámeny predstavuje pravdepodobnosť, keď sa verejnosť môže domnievať, že predmetné tovary alebo služby pochádzajú od jedného podniku alebo od podnikov, ktoré sú ekonomicky prepojené. Z tej istej judikatúry vyplýva, že pravdepodobnosť zámeny sa má posudzovať celkovo podľa toho, ako príslušná skupina verejnosti vníma označenia a predmetné tovary alebo služby, a so zohľadnením všetkých rozhodujúcich okolností prejednávanej veci, najmä vzájomnej závislosti medzi podobnosťou označení a podobnosťou tovarov a služieb, na ktoré sa vzťahujú (pozri rozsudok GIORGIO BEVERLY HILLS, už citovaný v bode 25 vyššie, body 30 až 33 a tam citovanú judikatúru).
Podľa judikatúry je v rámci celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny potrebné vziať do úvahy priemerného spotrebiteľa kategórie predmetných tovarov alebo služieb, riadne informovaného a primerane pozorného a obozretného. Je rovnako potrebné vziať do úvahy skutočnosť, že úroveň pozornosti priemerného spotrebiteľa sa mení v závislosti od kategórie predmetných výrobkov alebo služieb [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. februára 2007, Mundipharma/ÚHVT – Altana Pharma (RESPICUR),
T-256/04, Zb. s. II-449
, bod 42 a tam citovanú judikatúru].
Vzhľadom na povahu predmetných tovarov a služieb je relevantnou verejnosťou, ako už bolo uvedené v bode 27 vyššie, tak verejnosť všeobecne, ako aj špecializovaná verejnosť Únie.
Pokiaľ ide v prvom rade o porovnanie tovarov, je potrebné domnievať sa, že odvolací senát oprávnene dospel k záveru, že existuje nižší stupeň podobnosti medzi octom a vínom.
Hoci totiž ocot, na rozdiel od vína, nie je nápojom, nič to nemení na tom, že tieto tovary môžu oba byť použité pri príprave jedla. Okrem toho ocot zvyčajne pochádza z octového kvasenia vína.
Pokiaľ ide v tejto súvislosti o tvrdenie žalobcu, podľa ktorého je možné vyrobiť ocot na základe iných hydro-alkoholických roztokov ako víno a získať tak rôzne druhy octu (jablčný ocot, ovocný ocot, ocot z alkoholu, cereálií, zo sladu, z medu, laktoséra), je potrebné uviesť, že toto tvrdenie nič nemení na tom, že ako konštatoval odvolací senát a bez toho, aby tomu niekto na Všeobecnom súde protirečil, najbežnejšie vyrábaným a spotrebovávaným octom je vínny ocot. Žalobca ďalej výslovne vyjadril svoj zámer uviesť na trh vínny ocot pod ochrannou známkou, o ktorej zápis žiadal.
Pokiaľ ide o odkazy žalobcu na pravidlá prípravy (výber použitých odrôd hrozna) a zretie (skladovanie v dubových sudoch a minimálna dĺžka zretia), ktoré platia pre vína Rioja, je potrebné uviesť, že tieto odkazy, prípadne užitočné na účely rozlíšenia vín Rioja od iných vín, sú na druhej strane úplne irelevantné, pokiaľ ide o jedinú otázku v predmetnom prípade, či ocot a víno sú podobné tovary.
Pokiaľ ide o odkaz na rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. februára 2007, Bodegas Franco-Españolas/ÚHVT – Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto Douro (ROYAL) (T-501/04, neuverejnený v Zbierke), tento sa týka veci, ktorá je úplne odlišná od tohto prípadu, a nespochybňuje dôvodnosť posúdenia odvolacieho senátu.
To, že v tejto veci, týkajúcej sa údajnej pravdepodobnosti zámeny medzi ochrannou známkou ROYAL, o ktorej zápis sa žiadalo pre víno Rioja, a skoršou ochrannou známkou ROYAL FEITORIA, zapísanou pre víno Porto, Súd prvého stupňa dospel k záveru, že vína Rioja a Porto boli napriek svojej spoločnej povahe alkoholických nápojov iba málo podobné pre ich priemernému spotrebiteľovi notoricky známe odlišnosti (tie prvé sa pijú počas jedla, kým tie druhé ako aperitív alebo digestív), totiž vôbec neimplikuje, že by ÚHVT v súvislosti s octom a vínom v predmetnom prípade nesprávne uviedol prvky umožňujúce dospieť k záveru, že existuje podobnosť, čo i len malá, týchto posledných uvedených tovarov.
Z uvedených úvah vyplýva, že tvrdenia uvádzané žalobcom nespochybňujú dôvodnosť posúdenia odvolacieho senátu, pokiaľ ide o existenciu nižšieho stupňa podobnosti medzi octom a vínom.
Pokiaľ ide o služby uvedené v prihláške ochrannej známky a vo vzťahu ku ktorým bola uznaná námietka, teda „výhradné obchodné zastupiteľstvo, obchodné zastúpenie, predaj vo veľkom a v malom, import a export, to všetko v súvislosti s octami“, zaradené do triedy 35, odvolací senát potvrdil konštatovania námietkového oddelenia, podľa ktorých uvedené služby mali takisto nižší stupeň podobnosti s vínom, a to z dôvodu vychádzajúceho v podstate z komplementárneho a akcesorického charakteru činností uvádzania na trh v rámci podnikov pôsobiacich v odvetviach octu a vína.
Je teda potrebné konštatovať, podobne ako to urobil ÚHVT, že žalobca nepredložil žiadny argument kritizujúci toto posúdenie odvolacieho senátu, pokiaľ ide o služby, a žalobca sa obmedzil len na to, že spochybnil výlučne posúdenia odvolacieho senátu týkajúce sa tovarov (ocot a víno).
Napokon Všeobecný súd uvádza, že vzhľadom na úzke prepojenie spájajúce každý tovar s jeho uvádzaním na trh odvolací senát po tom, ako správne konštatoval existenciu nižšieho stupňa podobnosti medzi octom a vínom, oprávnene dospel takisto k záveru, že existuje podobnosť rovnakej intenzity medzi na jednej strane službami uvádzania na trh výslovne špecifikovanými ako „v súvislosti s octami“ – teda „výhradné obchodné zastupiteľstvo, obchodné zastúpenie, predaj vo veľkom a v malom, import a export, to všetko v súvislosti s octami“, zaradenými do triedy 35 – a na druhej strane vínom.
Záver je teda taký, že žalobca nepreukázal, že by sa odvolací senát nesprávne domnieval, že tovary a služby uvedené v prihláške ochrannej známky, v prípade ktorých sa vyhovelo námietke, sú podobné, čo i len málo, s tovarom chráneným skoršou ochrannou známkou.
Pokiaľ ide v druhom rade o porovnanie označení, je potrebné pripomenúť, že celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny vo vzťahu k vizuálnej, k fonetickej alebo ku koncepčnej podobnosti kolidujúcich označení sa musí zakladať na celkovom dojme, ktorý tieto označenia vytvárajú, s osobitným zohľadnením ich rozlišovacích a dominantných prvkov. To, ako ochranné známky vníma priemerný spotrebiteľ daných tovarov alebo služieb, zohráva rozhodujúcu úlohu pri celkovom posúdení tejto pravdepodobnosti. V tejto súvislosti priemerný spotrebiteľ zvyčajne vníma ochrannú známku ako celok a neskúma jej jednotlivé detaily (pozri rozsudok Súdneho dvora z 12. júna 2007, ÚHVT/Shaker,
C-334/05 P, Zb. s. I-4529
, bod 35 a tam citovanú judikatúru).
Posúdenie podobnosti dvoch ochranných známok sa nemôže obmedziť na zohľadnenie len jednej zložky kombinovanej ochrannej známky a na jej porovnanie s inou ochrannou známkou. Naopak, porovnanie sa musí uskutočniť preskúmaním predmetných ochranných známok, každej ako celku, čo nevylučuje, že celkovému dojmu, ktorý kombinovaná ochranná známka zanechá v pamäti príslušnej skupiny verejnosti, môže za určitých okolností dominovať jedna alebo viac jej zložiek (pozri rozsudok ÚHVT/Shaker, už citovaný v bode 45 vyššie, bod 41 a tam citovanú judikatúru). Posúdiť podobnosť výlučne na základe dominantného prvku možno len vtedy, ak sú všetky ostatné prvky ochrannej známky zanedbateľné (rozsudky Súdneho dvora ÚHVT/Shaker, už citovaný, bod 42, a z 20. septembra 2007, Nestlé/ÚHVT, C-193/06 P, neuverejnený v Zbierke, bod 42). Tak to môže byť najmä v prípade, keď táto zložka môže sama osebe dominovať zobrazeniu tejto ochrannej známky, ktoré má príslušná skupina verejnosti v pamäti, a to tak, že všetky ostatné zložky ochrannej známky sú v rámci celkového dojmu vyvolaného ochrannou známkou zanedbateľné (rozsudok Nestlé/ÚHVT, už citovaný, bod 43).
V napadnutom rozhodnutí sa odvolací senát z dôvodov hospodárnosti konania obmedzil na porovnanie ochrannej známky, o ktorej zápis sa žiada, so skoršou ochrannou známkou Spoločenstva č. 226118. V rámci tohto porovnania prevzal posúdenie námietkového oddelenia, podľa ktorého majú tieto ochranné známky vyšší stupeň podobnosti z vizuálneho, fonetického a koncepčného hľadiska.
V tejto súvislosti Všeobecný súd dospel k záveru, že odvolací senát sa oprávnene domnieval, že slovný prvok „rioja“, spoločný pre obe kolidujúce ochranné známky, predstavuje dominantný prvok každej z týchto ochranných známok. Tento prvok totiž púta pozornosť relevantnej verejnosti tak svojím umiestnením v rámci týchto ochranných známok (na začiatku ochrannej známky, o ktorej zápis sa žiada, a v strede skoršej ochrannej známky), ako aj dobrým menom, ktoré má, na čom sa účastníci konania zhodujú, vo väčšine Únie v súvislosti s vínami Rioja.
Pokiaľ ide o vizuálnu podobnosť, je potrebné uviesť, v podstate podobne ako to urobil odvolací senát, že prítomnosť slovného prvku „rioja“ v kolidujúcich ochranných známkach – pričom tento prvok sa nachádza na začiatku ochrannej známky, o ktorej zápis sa žiada, a pokiaľ ide o skoršiu ochrannú známku Spoločenstva č. 226118, je vytlačený šikmo a veľkými písmenami v strede tejto ochrannej známky – zabezpečuje, ak nie vyšší, tak určite významný stupeň vizuálnej podobnosti, a to napriek prítomnosti iných, menej významných prvkov diferenciácie medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, teda slovného prvku „vina“ umiestneného na konci ochrannej známky, o ktorej zápis sa žiada, a rôznych slovných a obrazových prvkov obklopujúcich v skoršej ochrannej známke č. 226118 centrálny prvok „rioja“.
Rôzne odkazy účastníkov konania na niektoré konkrétne spôsoby uplatňovania kolidujúcich ochranných známok na predmetné tovary, pričom žalobca odkazuje na používanie skoršej ochrannej známky na etiketách väčších rozmerov alebo na zadnej časti fliaš a CRD sa zasa opiera o spôsob písania používaný žalobcom na vytlačenie slovnej ochrannej známky, o ktorej zápis sa žiada, nie sú relevantné na účely posúdenia vizuálnej podobnosti medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, keďže toto posúdenie sa vykonáva na základe takých označení, ktoré sú zapísané alebo o ktorých zápis sa žiada ÚHVT.
Pokiaľ ide o fonetickú podobnosť, je potrebné uviesť, v podstate podobne ako odvolací senát, že existuje vyšší stupeň fonetickej podobnosti medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, a to z dôvodu spoločného slovného prvku „rioja“. Prvok „vina“ v ochrannej známke, o ktorej zápis sa žiada, nachádzajúci sa na konci ochrannej známky, a preto menej foneticky dôležitý, nie je takej povahy, žeby výrazne ovplyvnil túto fonetickú podobnosť. Pokiaľ ide o štyri prvky „consejo“, „regulador“, „denominacion origen“ a „calificada“, umiestnené na štyroch stranách skoršej ochrannej známky a spomedzi nich na dvoch vertikálne, teda ťažko čitateľne, tieto sú v rámci tejto ochrannej známky zjavne sekundárne.
Pokiaľ ide o koncepčnú podobnosť, je potrebné potvrdiť posúdenie odvolacieho senátu týkajúce sa v podstate existencie vyššieho stupňa koncepčnej podobnosti. Pojem „riojavina“ v ochrannej známke, o ktorej zápis sa žiada, tak ako pojem „rioja“ uvedený v skoršej ochrannej známke, sám osebe posilnený koncepčne vyobrazením strapca hrozna a vínneho listu, totiž vo vzťahu k relevantnej verejnosti odkazujú priamo na tovary vyrábané z hrozna, konkrétne na víno Rioja.
Z uvedených úvah vyplýva, že odvolací senát oprávnene dospel k záveru, že existuje vyšší stupeň podobnosti medzi kolidujúcimi ochrannými známkami.
Pokiaľ ide po tretie o celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny, je potrebné pripomenúť, že toto posúdenie predpokladá určitú závislosť medzi zohľadňovanými skutočnosťami a najmä podobnosť ochranných známok a podobnosť označených tovarov a služieb. Takto je možné nahradiť nižší stupeň podobnosti medzi označenými tovarmi a službami vyšším stupňom podobnosti medzi ochrannými známkami a opačne [rozsudok Súdneho dvora z 29. septembra 1998, Canon,
C-39/97, Zb. s. I-5507
, bod 17; rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2006, Mast-Jägermeister/ÚHVT – Licorera Zacapaneca (VENADO s rámčekom a i.),
T-81/03, T-82/03 a T-103/03, Zb. s. II-5409
, bod 74].
V predmetnom prípade sa Všeobecný súd podobne ako odvolací senát domnieva, že nižší stupeň podobnosti medzi predmetnými tovarmi a službami je kompenzovaný vyšším stupňom podobnosti kolidujúcich ochranných známok, takže existuje riziko, že relevantná verejnosť sa bude domnievať, že ocot a služby uvádzania octu na trh navrhované v rámci ochrannej známky RIOJAVINA majú ten istý obchodný pôvod ako vína uvádzané na trh pod skoršou ochrannou známkou Spoločenstva č. 226118.
Pokiaľ ide o okolnosť, podľa ktorej je žalobca majiteľom španielskej ochrannej známky RIOJAVINA a pod touto ochrannou známkou už viac ako 50 rokov uvádza na trh v Španielsku octy, je potrebné uviesť, že aj keby sa táto okolnosť preukázala, nijako nedokazuje neexistenciu pravdepodobnosti zámeny v prípade španielskeho spotrebiteľa, pokiaľ ide o obchodný pôvod octu uvádzaného na trh pod touto ochrannou známkou. Okrem toho a v každom prípade verejnosť, voči ktorej sa vykonáva posúdenie pravdepodobnosti zámeny, nie je španielska verejnosť, ale širšia verejnosť Únie.
Pokiaľ ide o tvrdenie založené na tom, že CRD sa nemôže pokúšať monopolizovať používanie slova „rioja“ v určitom sektore, konkrétne v sektore octu, v ktorom nemôže vyvíjať žiadnu činnosť, je potrebné pripomenúť, že podľa článku 12 písm. b) nariadenia č. 40/94 [teraz článok 12 písm. b) nariadenia č. 207/2009] „ochranná známka spoločenstva neoprávňuje majiteľa zakázať tretej strane používať v obchodnom styku… označenia týkajúce sa… zemepisného pôvodu… tovarov… za predpokladu, že ich používa v súlade s čestnými praktikami v priemysle alebo obchode“.
Takisto článok 64 ods. 2 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 66 ods. 2 nariadenia č. 207/2009), ktorý stanovuje, že „derogáciou z článku (7) (1) c), znaky alebo označenia, ktoré môžu slúžiť v rámci obchodu na označenie zemepisného pôvodu tovarov alebo služieb, môžu predstavovať kolektívne známky spoločenstva v zmysle odseku 1“, uvádza, že „kolektívna známka neoprávňuje majiteľa zakázať tretej strane používať v rámci obchodovania takéto znaky alebo označenia, za predpokladu, že ich bude používať v súlade s čestnými praktikami v priemysle alebo obchode“ a že „najmä nie je možné takúto ochrannú známku uplatňovať voči tretej strane, ktorá je oprávnená používať zemepisný názov“.
Na rozdiel od toho, čo sa zdá, že tvrdí žalobca, byť cieľom konania o námietke podanej zo strany CRD, však v rozpore s vyššie uvedenými ustanoveniami vôbec nie je monopolizácia používania slova „rioja“, či už ide o ocot alebo o akýkoľvek iný tovar.
Cieľom tohto konania začatého zo strany CRD bolo len prostredníctvom článku 8 ods. 1 nariadenia č. 40/94 zabezpečiť ochranu práv duševného vlastníctva vyplývajúcich zo zápisu skoršej ochrannej známky Spoločenstva č. 226118 proti akémukoľvek dosahu, ktorý by vyplýval zo zápisu ochrannej známky Spoločenstva, v prípade ktorej existuje pravdepodobnosť zámeny.
Pokiaľ ide o údajnú okolnosť, že CRD nebránil zápisu iných ochranných známok Spoločenstva obsahujúcich slovo „rioja“, z ktorých jedna označovala tovary zaradené do triedy 30 (octy), nie je relevantná na účely posúdenia jedinej otázky, o ktorú ide v predmetnom prípade, či tak ako uvádza ÚHVT v rámci námietkového konania začatého zo strany CRD proti ochrannej známke, o ktorej zápis žiadal žalobca, existuje pravdepodobnosť zámeny medzi touto ochrannou známkou, o ktorej zápis sa žiada, a skoršou ochrannou známkou č. 226118.
ÚHVT sa na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobca, nedopustil žiadnej chyby tým, že konštatoval, že v predmetnom prípade existuje pravdepodobnosť zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, a preto jediný dôvod uvádzaný žalobcom, založený na porušení tohto ustanovenia, musí byť zamietnutý.
Z toho vyplýva, že bez toho, aby sa skúmal návrh žalobcu týkajúci sa „[nariadenia] zápisu ochrannej známky, o ktorej zápis sa žiada, pre triedy 29, 30 a 35“, je potrebné zamietnuť túto žalobu ako celok.
O trovách
Podľa článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže žalobca nemal vo veci úspech, je opodstatnené v súlade s návrhmi ÚHVT a CRD zaviazať ho na náhradu trov konania, ktoré im vznikli.

Z týchto dôvodov

VŠEOBECNÝ SÚD (piata komora)

rozhodol a vyhlásil:

1.
Žaloba sa zamieta.

2.
Félix Muñoz Arraiza je povinný nahradiť trovy konania.

Vilaras
Prek
Ciucă
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 9. júna 2010.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: španielčina.