CELEX: 62009CJ0362
Muutoksenhaku
Valtiontuet
Kantelu
Kantelun käsittelyn lopettamista koskeva päätös
Kantelun käsittelyn lopettamista koskevan päätöksen peruuttaminen
Peruuttamisen lainmukaisuutta koskevat edellytykset
Asetus (EY) N:o 659/1999

Athinaïki Techniki AE (jäljempänä Athinaïki Techniki tai valittaja) vaatii valituksellaan unionin tuomioistuinta kumoamaan
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T‑94/05, Athinaïki Techniki vastaan komissio, 29.6.2009
antaman määräyksen (jäljempänä valituksenalainen määräys), jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, ettei ole tarvetta
lausua kanteesta, jossa vaadittiin kumottavaksi komission 2.6.2004 tekemä päätös, jolla lopetettiin valittajan tekemän sellaisen
kantelun käsittely, joka koski väitettyä valtiontukea, jonka Helleenien tasavalta myönsi Hyatt Regency ‑yhtymälle sellaista
julkista hankintaa koskevan sopimuksentekomenettelyn yhteydessä, joka koski Casino Mont Parnèsia, koska kanne oli menettänyt
kohteensa (jäljempänä riidanalainen toimi).

Asiaa koskevat oikeussäännöt
Kuten Euroopan yhteisön perustamissopimuksen [88] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999
annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1) johdanto-osan toisesta perustelukappaleesta ilmenee, tällä
asetuksella koonnetaan ja vahvistetaan Euroopan yhteisöjen komission yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti
kehittämää käytäntöä valtiontukia koskevan tutkintamenettelyn alalla.
Asetuksen N:o 659/1999 johdanto-osan kolmannessa perustelukappaleessa todetaan, että
”– – perustamissopimuksen [88] artiklan soveltamisesta annettavalla menettelyä koskevalla asetuksella lisätään avoimuutta
ja oikeusvarmuutta”.
Asetuksen N:o 659/1999 johdanto-osan seitsemännessä perustelukappaleessa todetaan, että
”määräajan, jonka kuluessa komission on saatettava ilmoitetun tuen alustava tutkinta päätökseen, olisi oltava kaksi kuukautta
täydellisen ilmoituksen vastaanottamisesta tai kyseessä olevan jäsenvaltion antaman asianmukaisesti perustellun lausunnon
saamisesta, jossa se pitää ilmoitusta täydellisenä sillä perusteella, että komission pyytämiä lisätietoja ei ole käytettävissä
tai ne on jo toimitettu; oikeusvarmuuden vuoksi olisi tämä tutkinta saatettava loppuun päätöksellä”.
Asetuksen N:o 659/1999 johdanto-osan 11 perustelukappaleessa todetaan, että
”jotta varmistettaisiin perustamissopimuksen [88] artiklan ja erityisesti sen 3 kohdan sisältämän ilmoittamisvelvollisuuden
sekä täytäntöönpanokiellon noudattaminen, komission olisi tutkittava kaikki sääntöjenvastaisen tuen tapaukset; avoimuuden
ja oikeusvarmuuden varmistamiseksi olisi säädettävä menettelyistä, joita näissä tapauksissa on noudatettava; jos jäsenvaltio
ei ole noudattanut ilmoittamisvelvollisuutta tai täytäntöönpanokieltoa, määräaikojen ei tulisi olla komissiota sitovia”.
Tämän asetuksen II luvun otsikkona on ”Ilmoitettua tukea koskeva menettely”, ja sen 4 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1.      Komissio tutkii ilmoituksen heti sen saatuaan. Komissio tekee päätöksen 2, 3 tai 4 kohdan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
8 artiklan soveltamista.
2.      Jos komissio alustavan tutkinnan jälkeen toteaa, että ilmoitettu toimenpide ei ole tukea, se tekee asiasta tämän seikan toteavan
päätöksen.
3.      Jos komissio alustavan tutkinnan jälkeen toteaa, että ilmoitetun toimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille ei ole epäilyjä
ja jos toimenpide kuuluu perustamissopimuksen [87] artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, se päättää, että tuki soveltuu yhteismarkkinoille,
jäljempänä ’vastustamatta jättämistä koskeva päätös’. Päätöksessä on mainittava, mitä perustamissopimuksen mukaista poikkeusta
on sovellettu.
4.      Jos komissio alustavan tutkinnan jälkeen toteaa, että ilmoitetun toimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille on epäilyjä,
se päättää aloittaa perustamissopimuksen [88] artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn, jäljempänä ’muodollisen tutkintamenettelyn
aloittamista koskeva päätös’.
– –”
Asetuksen N:o 659/1999 7 artiklassa täsmennetään, missä tapauksissa komissio tekee EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn muodollisen
tutkintamenettelyn päättämistä koskevan päätöksen.
Kyseisen asetuksen III luvussa säädetään sääntöjenvastaista tukea koskevasta menettelystä.
Asetuksen 10 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jos komissiolla on miltä hyvänsä taholta saatuja tietoja oletetusta sääntöjenvastaisesta tuesta, se tutkii tiedot viipymättä.”
Asetuksen 13 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Mahdollista sääntöjenvastaista tukea koskevan tutkinnan tuloksista on tehtävä päätös 4 artiklan 2, 3 tai 4 kohdan mukaisesti.
Jos on kyse muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä, menettely päätetään 7 artiklan mukaisella
päätöksellä. Jollei jäsenvaltio noudata tietojen antamista koskevaa välipäätöstä, päätös tehdään saatavilla olevien tietojen
perusteella.”
Asetuksen N:o 659/1999 VI luvun otsikkona on ”Asianomaiset osapuolet”, ja sen 20 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1.      Asianomaiset osapuolet voivat 6 artiklan mukaisesti tehdä huomautuksia muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskeva[n]
komission päätökse[n tekemisen jälkeen]. Asianomaisille osapuolille, jotka ovat tehneet tällaisia huomautuksia, ja kaikille
yksittäisen tuen saajille toimitetaan jäljennös komission 7 artiklan mukaisesti tekemästä päätöksestä.
2.      Asianomaiset osapuolet voivat toimittaa komissiolle tietoja oletetuista sääntöjenvastaisista tuista ja tuen väärinkäytöstä.
Jos komissio katsoo, että sillä ei saamiensa tietojen perusteella ole riittävää syytä ottaa kantaa asiaan, se ilmoittaa tästä
asianomaiselle osapuolelle. Jos komissio tekee päätöksen asiassa, jota toimitetut tiedot koskevat, se toimittaa jäljennöksen
päätöksestä asianomaiselle osapuolelle.
3.      Asianomaiset osapuolet voivat pyynnöstään saada jäljennöksen 4 artiklan, 7 artiklan, 10 artiklan 3 kohdan ja 11 artiklan mukaisista
päätöksistä.”
Asetuksen N:o 659/1999 25 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Tämän asetuksen II, III, IV, V ja VII luvun mukaisesti tehdyt päätökset osoitetaan asianomaiselle jäsenvaltiolle. – –”

Asian taustalla olevat tosiseikat
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin esittää asian käsittelyn aiemmat vaiheet riidanalaisen määräyksen 4–6 kohdassa seuraavasti:
”4      Kreikan viranomaiset aloittivat lokakuussa 2001 julkisia hankintoja koskevan sopimuksentekomenettelyn myydäkseen 49 prosenttia
Casino Mont Parnèsin yhtiöpääomasta. Kaksi ehdokasta eli Casino Attikis -yhtymä ja Hyatt‑yhtymä kilpailivat keskenään. Virheelliseksi
väitetyn menettelyn jälkeen sopimus tehtiin Hyatt-yhtymän kanssa.
5      Casino Attikis -yhtymän jäsen Egnatia SA, jota seurasi fuusion johdosta valittaja Athinaïki Techniki, toimitti komissiolle
kantelun valtiontuesta, jota oli myönnetty Hyatt-yhtymälle sopimuksentekomenettelyn yhteydessä. Kantelun jättämistä seurasi
komission ja [valittajan] välinen kirjeenvaihto sekä komission lisätietoja koskevat pyynnöt.
6      Komissio osoitti 2.12.2004 [valittajalle] kirjeen (jäljempänä riidanalainen kirje), jonka sanamuoto on seuraava:
’Viittaan puhelimitse esittämäänne kysymykseen, jolla pyrittiin saamaan tieto siitä, jatkaako komissio tutkimustaan edellä
mainitussa asiassa vai onko asian käsittely lopetettu.
Komissio ilmoitti teille 16.9.2003 päivätyllä kirjeellä, että sen hallussa olevien tietojen perusteella ei ole olemassa riittäviä
syitä jatkaa tätä asiaa koskevaa tutkimusta ([asetuksen N:o 659/1999] 20 artiklan nojalla).
Koska sellaisia lisätietoja ei ole, joiden perusteella tutkimusta voitaisiin jatkaa, komissio päätti 2.6.2004 hallinnollisesti
asian käsittelyn.’”

Ensimmäinen menettely ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
Athinaïki Techniki nosti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 18.2.2005 toimittamallaan kannekirjelmällä kanteen,
jossa se vaati riidanalaisen toimen kumoamista; se oli saanut tiedon kyseisestä toimesta riidanalaisella kirjeellä.
Komissio esitti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 21.4.2005 toimittamallaan erillisellä asiakirjalla ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 114 artiklan 1 kohdan mukaisen oikeudenkäyntiväitteen.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi asiassa T‑94/95 26.6.2006 antamassaan määräyksessä, ettei kannetta voida tutkia.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi etenkin, ettei komissio ollut kantelun käsittelyn lopettamisella ottanut lopullista
kantaa valittajan kantelun kohteena olleen toimenpiteen määrittelyyn ja soveltuvuuteen yhteismarkkinoille, joten riidanalainen
kirje ei ole sellainen päätös, joka voi olla EY 230 artiklan nojalla kanteen kohteena.
Valittaja valitti 18.12.2006 tästä määräyksestä yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 56 artiklan nojalla.
Yhteisöjen tuomioistuin antoi tämän valituksen johdosta 17.7.2008 tuomion asiassa C-521/06 P, Athinaïki Techniki vastaan komissio
(Kok., s. I-5829).

Asiassa Athinaïki Techniki vastaan komissio annettu tuomio
Yhteisöjen tuomioistuin kumosi kyseisellä tuomiolla edellä mainitun asiassa Athinaïki Techniki vastaan komissio annetun määräyksen,
hylkäsi komission oikeudenkäyntiväitteen ja palautti asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen sekä määräsi, että oikeudenkäyntikuluista
päätetään myöhemmin.
Yhteisöjen tuomioistuin täsmensi aluksi, mikä on valtiontukien alustavan tutkintavaiheen päätteeksi toteutettavien toimien
luonne.
Tältä osin yhteisöjen tuomioistuin muistutti aluksi, että valtiontukien valvontamenettelyssä on erotettava toisistaan yhtäältä
tukien alustavan tutkinnan vaihe, jonka tavoitteena on ainoastaan tehdä komissiolle mahdolliseksi muodostaa alustava näkemyksensä
kyseisen tuen täydellisestä tai osittaisesta soveltuvuudesta yhteismarkkinoille, ja toisaalta varsinainen tutkintavaihe, jonka
tavoitteena on tehdä tälle toimielimelle mahdolliseksi saada käyttöönsä täydelliset tiedot kaikista asiaan liittyvistä seikoista,
joten tämä toinen vaihe on välttämätön silloin, kun komissio kohtaa vakavia vaikeuksia arvioidessaan tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille
(tuomion 33 ja 34 kohta).
Se esitti, että EY:n perustamissopimuksen mukaan vasta tässä viimeisessä vaiheessa komissio on velvollinen kehottamaan niitä,
joita asia koskee, esittämään huomautuksensa, joten silloin kun komissio tekee ensimmäisen vaiheen päätteeksi sellaisen päätöksen,
joka on muu kuin päätös aloittaa muodollinen tutkintamenettely, niillä osapuolilla, joita asia koskee, on oikeus riitauttaa
sellainen päätös menettelyllisten takeiden noudattamiseksi (tuomion 35 ja 36 kohta).
Yhteisöjen tuomioistuin totesi lisäksi, että asetuksessa N:o 659/1999 myönnetään tällaisille osapuolille, joita asia koskee,
oikeus käynnistää alustavan tutkinnan vaihe toimittamalla komissiolle tietoja oletetusta sääntöjenvastaisesta tuesta, jolloin
komissio on velvollinen tutkimaan viipymättä, onko kyseessä mahdollisesti tuki ja soveltuuko se yhteismarkkinoille. Sen mukaan
asianomaisilla osapuolilla, jotka eivät voi vedota puolustautumisoikeuksiin tämän menettelyn yhteydessä, on sitä vastoin oikeus
osallistua tähän menettelyyn siinä määrin kuin yksittäistapaukseen liittyvissä olosuhteissa on tarkoituksenmukaista, mikä
edellyttää, että kun komissio ilmoittaa asianomaisille osapuolille asetuksen N:o 659/1999 20 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen
mukaisesti, että sillä ei ole riittävää perustetta ottaa kantaa asiaan, sillä on myös velvollisuus tarjota näille mahdollisuus
esittää kohtuullisen ajan kuluessa lisähuomautuksia (tuomion 37–39 kohta).
Yhteisöjen tuomioistuin jatkoi päättelyään kyseisen tuomion 40 ja 41 kohdassa seuraavasti:
”40      Kun nämä huomautukset on toimitettu tai kun kohtuullinen määräaika on päättynyt, asetuksen N:o 659/1999 13 artiklan 1 kohdassa
asetetaan komissiolle velvollisuus saattaa alustava tutkintamenettely päätökseen tekemällä tämän asetuksen 4 artiklan 2, 3
tai 4 kohdan mukainen päätös, toisin sanoen päätös, jossa se toteaa joko, että kyseessä ei ole tuki, tai, että se ei vastusta
tukea, tai että se aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn. Tällä toimielimellä ei täten ole oikeutta jatkaa toimimattomuutta
alustavan tutkinnan vaiheen ajan. Tämän jälkeen komission on joko aloitettava tutkintamenettelyn seuraava vaihe tai päätettävä
asian käsittely tekemällä tämänsisältöinen päätös (ks. kilpailualalla sovellettavasta menettelystä asia C‑282/95 P, Guérin
automobiles v. komissio, tuomio 18.3.1997, Kok., s. I‑1503, 36 kohta). Asetuksen N:o 659/1999 20 artiklan 2 kohdan kolmannen
virkkeen mukaan mikäli komissio tekee tällaisen päätöksen asianomaisen osapuolen toimittamien tietojen perusteella, se toimittaa
tälle jäljennöksen päätöksestä.
41      Tässä yhteydessä on korostettava, että komissio voi tehdä jonkin asetuksen N:o 659/1999 4 artiklassa tarkoitetuista, edellä
mainituista päätöksistä silti toteamatta, että kyseessä olisi tähän säännökseen perustuva päätös.”
Tältä osin yhteisöjen tuomioistuin muistutti kumoamiskanteen tutkittavaksi ottamista koskevasta vakiintuneesta oikeuskäytännöstään,
jonka mukaan riidanalaisten toimien määrittelemistä varten tarkastelun kohteeksi on otettava toimien asiasisältö ja niiden
tekijöiden aikomus. Se totesi, että kannekelpoisia toimia ovat pääsääntöisesti toimenpiteet, joissa lopullisesti vahvistetaan
komission kanta hallinnollisen menettelyn päätteeksi ja joilla pyritään aikaansaamaan sitovia oikeusvaikutuksia, jotka ovat
omiaan vaikuttamaan kantajan etuihin, riippumatta näiden toimenpiteiden muodosta ja muotovaatimusten, kuten otsikointi, perustelut
tai oikeusperustan muodostavien säännösten mainitseminen, noudattamisesta (tuomion 42–44 kohta).
Yhteisöjen tuomioistuin päätteli tästä, että sillä, ettei riidanalaista toimea ole määritelty ”päätökseksi” tai ettei siinä
viitata asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan 2, 3 tai 4 kohtaan, ei ole merkitystä eikä myöskään sillä, että komissio on asetuksen
25 artiklan vastaisesti jättänyt ilmoittamatta kyseisen toimen asianomaiselle jäsenvaltiolle.
Yhteisöjen tuomioistuin tarkasteli tämän jälkeen, onko ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voinut perustellusti todeta,
ettei käsittelyn lopettamista koskeva päätös ole kannekelpoinen toimi. Se totesi tästä saman tuomion 52–62 kohdassa seuraavaa:
”52      [Riidanalaisen] toimen asiasisällöstä ja komission aikomuksesta ilmenee, että komissio päätti lopettaa Athinaïki Technikin
käynnistämän alustavan tutkintamenettelyn. Komissio totesi kyseisellä toimella, että aloitetun tutkinnan perusteella ei voitu
päätellä, että kyseessä olisi EY 87 artiklassa tarkoitettu tuki, ja kieltäytyi implisiittisesti aloittamasta EY 88 artiklan
2 kohdassa määrättyä muodollista tutkintamenettelyä (ks. vastaavasti [asia C-367/95 P,] komissio v. Sytraval ja Brink’s France,
[tuomio 2.4.1998, Kok., s. I-1719,] 47 kohta).
53      Tämän tuomion 36 kohdassa mainitusta oikeuskäytännöstä ilmenee lisäksi, että tällaisessa tilanteessa niillä, joiden hyväksi
tässä määräyksessä määrätyt menettelylliset takeet on annettu, on mahdollisuus varmistua näiden takeiden kunnioittamisesta
vain, jos ne voivat saattaa tämän päätöksen yhteisöjen tuomioistuinten tutkittavaksi EY 230 artiklan neljännen kohdan mukaisesti.
Tätä periaatetta sovelletaan yhtä lailla silloin, kun päätös tehdään siitä syystä, että komissio katsoo tuen soveltuvan yhteismarkkinoille,
kuin silloin, kun se katsoo, että kyseessä ei ole tuki.
54      Riidanalaista toimea ei voida määritellä alustavaksi tai valmistelevaksi toimeksi, koska aloitetun hallinnollisen menettelyn
yhteydessä sen jälkeen ei toteuteta mitään muuta toimea, joka voi olla kumoamiskanteen kohteena (ks. vastaavasti [asia C-39/93 P,]
SFEI ym. v. komissio, [tuomio 16.6.1994, Kok., s. I-2681,] 28 kohta).
55      Toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut, tältä osin ei ole merkitystä sillä, että asianomainen osapuoli
voi vielä toimittaa komissiolle lisätietoja, jotka voivat velvoittaa tämän viimeksi mainitun tarkastamaan kantaansa kyseessä
olevasta jäsenvaltion toimesta.
– –
57      Jos asianomainen osapuoli toimittaa lisätietoja sen jälkeen, kun asian käsittely on päätetty, komissio voi tarvittaessa olla
velvollinen aloittamaan uuden hallinnollisen menettelyn. Nämä tiedot eivät sen sijaan vaikuta siihen seikkaan, että ensimmäinen
alustava tutkintamenettely on jo päätetty.
58      – –, toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valituksenalaisen määräyksen 29 kohdassa todennut, komissio otti
lopullisesti kantaa [valittajan] vaatimukseen, joka koski EY 87 ja EY 88 artiklan rikkomisen toteamista.
– –
60      – – Riidanalainen toimi on siis luokiteltava asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuksi päätökseksi, kun sitä
luetaan yhdessä tämän asetuksen 13 artiklan 1 kohdan ja 20 artiklan 2 kohdan kolmannen virkkeen kanssa.
61      Koska tämä toimi esti [valittajaa] esittämästä huomautuksiaan EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun muodollisen tutkintamenettelyn
yhteydessä, sillä oli sitovia oikeusvaikutuksia, jotka vaikuttivat tämän yhtiön etuihin.
62      Riidanalainen toimi on siis EY 230 artiklassa tarkoitettu kannekelpoinen toimi.”
Yhteisöjen tuomioistuin totesi edellä esitetyn perusteella, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen
virheen todetessaan, että valittaja nosti kumoamiskanteen toimesta, jolla ei ole oikeusvaikutuksia ja joka ei siis voi olla
EY 230 artiklan mukaisen kanteen kohteena, ja kumosi näin ollen edellä mainitussa asiassa Athinaïki Techniki vastaan komissio
annetun määräyksen ja palautti asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, jotta tämä lausuu Athinaïki Technikin vaatimuksista,
joilla se vaatii komission sen 2.6.2004 tekemän päätöksen kumoamista, jolla lopetettiin sen sellaisen kantelun käsittely,
joka koski väitettyä valtiontukea, jonka Helleenien tasavalta myönsi Hyatt Regency -yhtymälle sellaista julkista hankintaa
koskevan sopimuksentekomenettelyn yhteydessä, joka liittyi myyntiin, joka koski 49:ää prosenttia Casino Mont Parnèsin yhtiöpääomasta.

Toinen menettely ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
Komissio ilmoitti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle 2.10.2008 päivätyssä kirjeessä, että se oli lähettänyt valittajalle
26.9.2008 kirjeen, jonka sisältö on seuraava:
”Viittaan [2.12.2004] päivättyyn kirjeeseen, jossa kilpailun pääosaston yksiköt ilmoittivat teille, että heidän hallussaan
olevien tietojen perusteella ei ollut riittäviä perusteita jatkaa edellä mainitun asian tutkimista ja että sellaisten lisätietojen
puuttuessa, joilla voitaisiin perustella tutkimuksen jatkaminen, komissio päätti kyseisen asian käsittelyn hallinnollisella
tasolla.
[Edellä mainitussa asiassa Athinaïki Techniki vastaan komissio annetun] tuomion huomioon ottaen kilpailun pääosaston yksiköt
tiedottavat, että kyseinen kirje peruutetaan ja edellä mainitun asian käsittely aloitetaan uudelleen.
Näin ollen toistamme aiemman pyyntömme ja kehotamme teitä uudelleen esittämään näyttöä sääntöjenvastaisen tuen myöntämisestä
Casino Mont Parnèsin myynnin yhteydessä.”
Komission mukaan 26.9.2008 päivätyssä kirjeessä ilmoitettiin, että asia oli menettänyt kohteensa niin, ettei siitä ollut enää
syytä lausua.
Valittaja toimitti 26.11.2008 huomautuksia vastauksena komission vaatimukseen lausunnon antamisen raukeamisesta ja vastusti
sitä.
Tältä osin valittaja vetosi neljään perusteeseen, jotka liittyvät siihen, että 26.9.2008 päivätty kirje ei oikeudellisesti
poista riidanalaista toimea, ettei riidanalainen toimi, jolla lopetettiin alustava menettely, ollut peruutettavissa, että
26.9.2008 päivätyllä kirjeellä pyrittiin etenkin kiertämään riidanalaisen toimen tuomioistuinvalvonta ja että kyseinen kirje
on edellä mainitussa asiassa Athinaïki Techniki vastaan komissio annetusta tuomiosta johtuvan oikeusvoiman vastainen.
Athens Resort Casino AE Symmetochon esitti 27.11.2008 esittämissään huomautuksissa hyväksyntänsä komission vaatimukselle lausunnon
antamisen raukeamisesta.

Riidanalainen määräys
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mielestä lausunnon antaminen riidanalaista tointa koskevasta kumoamiskanteesta ei
ollut tarpeen seuraavin, valituksenalaisen määräyksen 31–37 kohdasta ilmenevin perustein:
”31      On katsottava, että komission 26.9.2008 lähettämässä kirjeessä esitetään oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvää seikkaa koskeva
väite, joka voidaan työjärjestyksen 114 artiklan 3 kohdan mukaan ratkaista ilman suullista käsittelyä.
32      Ensiksi on todettava, että yhteisöjen tuomioistuin on jo todennut asiassa C-222/92, SFEI ym. vastaan komissio, 18.11.1992
antamassaan määräyksessä (1 ja 2 kohta), että sellaisesta päätöksestä nostetun kanteen, joka koskee valtiontukea koskevan
kantelun käsittelyn lopettamista hallinnollisesti, tapauksessa alustavan tutkintamenettelyn uudelleen aloittaminen vastaa
asian käsittelyn lopettamista koskevan päätöksen peruuttamista. Seuraavaksi yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että mainittu
kanne oli menettänyt kohteensa eikä siitä ole enää syytä lausua (em. asia SFEI ym. v. komissio, määräyksen 5 ja 7 kohta; ks.
vastaavasti myös yhdistetyt asiat C-341/06 P ja C-342/06 P, Chronopost ja La Poste v. UFEX ym., tuomio 1.7.2008, [Kok., s.
I‑4777], 3 kohta ja asia T-613/97, UFEX ym. v. komissio, tuomio 7.6.2006, Kok., s. II‑1531, 8 ja 11 kohta).
33      Toiseksi [edellä mainitussa asiassa Athinaïki Techniki vastaan komissio annetun] tuomion 52, 54 ja 58 kohdasta käy ilmi, että
unionin tuomioistuimen toteamus, jonka mukaan riidanalaisella toimella vahvistettiin lopullisesti komission kanta kyseisestä
toimenpiteestä, oli tarpeen, jotta mainittu toimi voidaan luokitella kannekelpoiseksi toimeksi. Sen jälkeen, kun alustava
tutkintamenettely on aloitettu uudelleen ja kantajaa on kehotettu esittämään asiakirjoja väitteidensä tueksi, ei kuitenkaan
ole enää komission kannan lopullisesti vahvistavaa ja siis kannekelpoista toimea.
34      Kolmanneksi on todettava, että riidanalainen toimi on tehty alustavan tutkintamenettelyn päätteeksi ja sitä on [edellä mainitussa
asiassa Athinaïki Techniki vastaan komissio annetun] tuomion mukaan tulkittava implisiittisenä päätöksenä, jossa todetaan,
että kyseessä oleva toimenpide ei ole EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, tai implisiittisenä vastustamatta
jättämistä koskevana päätöksenä. Jos se siis kumotaan, komission on aloitettava alustava tutkintamenettely uudelleen ja, kuten
yhteisöjen tuomioistuin on todennut [edellä mainitussa asiassa Athinaïki Techniki vastaan komissio antamansa] tuomion 40 kohdassa,
tehtävä muodollisesti jokin asetuksen N:o 659/1999 4 artiklassa tarkoitetuista päätöksistä tai asian käsittelyn lopettamista
koskeva päätös, jotka ovat uusia kannekelpoisia toimia.
35      Tässä tilanteessa on katsottava, että riidanalaisen toimen peruuttamisella on vastaavia vaikutuksia kuin riidanalaisen toimen
kumoavalla tuomiolla, sillä näin uudelleen aloitettu alustava tutkintamenettely päätetään jollakin asetuksen N:o 659/1999
4 artiklassa tarkoitetuista muodollisista päätöksistä tai päätöksellä lopettaa asian käsittely. Riidanalaisen toimen kumoavalla
tuomiolla ei nimittäin olisi minkäänlaista oikeudellista lisäseurausta suhteessa toteutetun peruuttamisen seurauksiin (asia
T-178/99, Elder v. komissio, määräys 6.12.1999, Kok., s. II‑3509, 20 kohta).
36      [Valittajalla] ei siis ole mitään intressiä saada riidanalaista tointa kumotuksi (ks. vastaavasti asia T-145/95, Proderec
v. komissio, määräys 28.5.1997, Kok., s. II‑823, 27 kohta ja em. asia Elder v. komissio, määräyksen 21 kohta).
37      Näin ollen on todettava, että käsiteltävänä oleva kanne on jäänyt vaille kohdetta ja lausunnon antaminen asiassa raukeaa.”
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin esitti seuraavaksi perustelut arvioinnilleen, jonka mukaan valittajan perustelut eivät
kyseenalaistaneet tätä päättelyä.
Se totesi ensiksi siltä osin kuin kyse on valittajan perustelusta, jonka mukaan riidanalaisessa kirjeessä mainitaan komissio,
mutta 26.9.2008 päivätyssä kirjeessä puhutaan komission yksiköistä, ettei tällä perustelulla ole vaikutusta jälkimmäisen kirjeen
luonnehdintaan.
Toiseksi perustelusta, jonka mukaan komissio ei voi jäädä toimimattomaksi ja sen on aloitettava muodollinen tutkintamenettely,
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, ettei valittaja mainitse mitään oikeussääntöä, joka velvoittaisi komission aloittamaan
asian käsittelyn lopettamista koskevan päätöksen peruuttamisen jälkeen muun kuin tähän päätökseen johtaneen menettelyn.
Kolmanneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi valittajan väitteistä, joiden mukaan yhtäältä komission toiminnan
tarkoituksena on välttää asian käsittelyn lopettamista koskevaan päätökseen kohdistuva tuomioistuinvalvonta ja toisaalta kehotus
toimittaa tiedot ei ole asian kannalta merkityksellinen, ettei niistä voida päätellä mitään oikeudellista perustetta.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin lisäsi, ettei valittajan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen menettelyn yhteydessä
esittämistä asiakirjoista käy ilmi, että se olisi jo selvittänyt hallinnollisen menettelyn kuluessa, millä tavoin arvostelun
kohteena olleet toimenpiteet täyttivät edellytykset, joilla määritellään valtiontuen olemassaolo, joten se ei voi pätevästi
kiistää sitä, että komission esittämä kehotus toimittaa lisätietoja ei ole asianmukainen toimenpide nyt käsiteltävän asian
tilanteessa.
Neljänneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi siltä osin kuin kyse oli valittajan oikeusvoimaa koskevista perusteluista,
että edellä mainitussa asiassa Athinaïki Techniki vastaan komissio antamallaan tuomiolla yhteisöjen tuomioistuin kumosi edellä
mainitussa asiassa Athinaïki Techniki vastaan komissio annetun määräyksen ilman, että mainittu tuomio olisi vaikuttanut asian
käsittelyn lopettamista koskevan päätöksen pätevyyteen.

Asianosaisten vaatimukset
Athinaïki Techniki vaatii valituksellaan, että unionin tuomioistuin
–        kumoaa valituksenalaisen määräyksen
–        hyväksyy ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitetyt vaatimukset ja
–        velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin
–        hylkää valituksen selvästi perusteettomana ja
–        velvoittaa valittajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Athens Resort Casino AE Symmetochon vaatii, että unionin tuomioistuin
–        hylkää valituksen selvästi perusteettomana ja
–        velvoittaa valittajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Valitus

Asianosaisten ja väliintulijan lausumat
Valittaja vetoaa valituksensa tueksi neljään valitusperusteeseen.
Valittajan ensimmäisen valitusperusteen mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti hallintotoimen
peruuttamisen lainmukaisuuden edellytyksiä koskevaa oikeuskäytäntöä, jonka mukaan hallintotoimen peruuttaminen on laillinen
sillä edellytyksellä, että peruutettu toimi on lainvastainen ja se peruutetaan kohtuullisessa ajassa. Yhtäältä peruuttamista
koskeva päätös tehtiin yli neljä ja puoli vuotta alkuperäisen päätöksen tekemisen jälkeen, eli tätä aikaa ei voida pitää kohtuullisena.
Toisaalta peruuttamista koskevan päätöksen perusteluissa ei viitata kantelun käsittelyn lopettamista koskevan päätöksen lainvastaisuuteen
vaan ainoastaan edellä mainitussa asiassa Athinaïki Techniki vastaan komissio annettuun tuomioon. Koska päätöksen perustelujen
puuttuminen on oikeusjärjestyksen perusteisiin kuuluva peruste, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt omasta
aloitteestaan ottaa huomioon perustelujen puuttuminen ja julistaa peruuttamista koskeva päätös lainvastaiseksi.
Valittaja moittii seuraavaksi toisessa valitusperusteessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että tämä on tehnyt
oikeudellisen virheen jätettyään lausumatta harkintavallan väärinkäyttöä koskevasta kysymyksestä. Tältä osin se väittää, että
toimen peruuttamisen päämääränä voi olla vain se, että hallinto voi varmistaa laillisuusperiaatteen noudattamisen. Kyseisen
peruuttamisen perustelut rajoittuvat pelkkään viittaukseen edellä mainitussa asiassa Athinaïki Techniki vastaan komissio annettuun
tuomioon, jossa ei lausuttu riidanalaisen toimen laillisuudesta. Näin ollen komissio ei peruuttanut kyseistä toimea noudattaakseen
laillisuusperiaatetta vaan pelkästään välttääkseen unionin tuomioistuimen valvonnan.
Kolmannessa valitusperusteessaan valittaja moittii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että se on tehnyt oikeudellisen
virheen katsoessaan, että ainoa käsittelyn lopettamista koskevan päätöksen kumoamisen seuraus on velvollisuus aloittaa alustava
tutkintamenettely uudelleen. Kuitenkin siinä tapauksessa, että tuomioistuin olisi todennut suoraan EY 87 artiklan rikkomisen,
komission olisi pitänyt ryhtyä toimenpiteisiin valtiontuen olemassaolon vuoksi, mikä olisi EY 88 artiklan 2 kohdan mukaan
tarkoittanut sitä, että kyseisen valtion on poistettava tuki tai muutettava sitä komission määräämässä määräajassa.
Valittaja moittii neljännessä valitusperusteessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, ettei se ole ottanut huomioon
edellä mainitussa asiassa Athinaïki Techniki vastaan komissio annetun tuomion oikeusvoimaa. Kyseisen tuomion 40 kohdasta näet
ilmenee, ettei komissio voi jatkaa toimimattomuuttaan valtiontukea koskevan tutkintamenettelyn aikana. Peruuttamalla riidanalaisen
toimen komissio on kuitenkin palannut ennen tämän päätöksen tekemistä vallinneeseen aikaisempaan tilanteeseen, ja ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se ei kumonnut tällaista peruuttamista. Näin ollen ei ole enää mahdollista,
ettei komissio ryhdy toimenpiteisiin. Sillä on päinvastoin velvollisuus tehdä päätös, joka mahdollisesti saatetaan unionin
tuomioistuinten käsiteltäväksi.
Komissio väittää aluksi, ettei mikään riidanalaisen toimen peruuttamiseen liittyvistä väitteistä koske riidanalaista määräystä
vaan ainoastaan tämän toimen, joka ei ollut riidan kohteena ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, peruuttamista. Lisäksi
riidanalaisen toimen peruuttamispäätöksen lainmukaisuuteen liittyvä valituksen osa on luonteeltaan väärinkäyttöä. Komissio
on nimittäin peruuttanut riidanalaisen toimen valittajan luonteeltaan väärinkäyttöä ja mahdollisesti sen kilpailijan vahingoksi.
Valittajalla ei näin ollen ole minkäänlaista intressiä asettaa kyseenalaiseksi sellaisen peruuttamisen määräaikaa, joka on
ollut sille edullinen. Näin on myös peruuttamispäätöksen perusteluihin liittyvän väitteen osalta. Nämä väitteet on näin ollen
hylättävä ilmeisen perusteettomina. Joka tapauksessa komission mielestä 26.9.2008 päivätyssä kirjeessä on selvästi esitetty,
että se peruutti toimen ottaen huomioon edellä mainitussa asiassa Athinaïki Techniki vastaan komissio annetun tuomion, jonka
valittaja tunsi, koska se oli itse kantajana mainitussa asiassa.
Pääasian osalta komissio vastaa yleisesti harkintavallan väärinkäyttöä sekä edellä mainitussa asiassa Athinaïki Techniki vastaan
komissio annetun tuomion seurauksia koskeviin valitusperusteisiin, koska nämä valitusperusteet liittyvät komission mukaan
ajatukseen siitä, että se olisi pelkästään pyrkinyt välttämään riidanalaisen toimen tuomioistuinvalvonnan ja palannut toimimattomuuden
tilaan. Nämä väitteet ovat kuitenkin virheellisiä, koska se on aloittanut alustavan tutkintamenettelyn uudelleen ja tutkii
parhaillaan asiakirjan tietoja.
Lisäksi valittaja ei komission mukaan esitä syitä, joiden perusteella komission olisi pitänyt aloittaa muodollinen tutkintamenettely.
Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voi lausua ultra petita. Riidanalaisen toimen peruuttamisen johdosta kumoamiskanne
on jäänyt ilman kohdetta, eivätkä valituksessa esitetyt vaatimukset kata mitään muuta komission menettelyä koskevaa vaatimusta.
Athens Resort Casino AE Symmetochon vetoaa osaltaan siihen, että erityisten sääntöjen puuttuessa hallintotoimien peruuttamiseen
sovellettavia yleisiä periaatteita ovat laillisuusperiaate ja luottamuksensuojan periaate. Koska valittaja on riitauttanut
alusta alkaen riidanalaisen toimen lainmukaisuuden, se ei voi vedota luottamuksensuojan periaatteeseen. Lisäksi unionin tuomioistuimen
oikeuskäytännön mukaan ei ole välttämätöntä, että toimen perustelut ilmenevät toimesta itsestään, vaan ne voidaan johtaa epäsuorasti
sovellettavista säännöistä tai kyseisen asian asiayhteydestä.
Lisäksi Athens Resort Casino AE Symmetochon katsoo yhtäältä, ettei komissio vältellyt tuomioistuinvalvontaa, vaan se päinvastoin
meni edellä mainittua asiassa Athinaïki Techniki annettua tuomiota pidemmälle, koska se päätti aloittaa tutkinnan uudelleen
ja hyväksyä täten sellaisten uusien seikkojen paljastumisen, jotka eivät olleet olleet sen tiedossa. Toisaalta kyseisestä
tuomiosta ilmenee sen mukaan ainoastaan, että komissiolla ei ollut oikeutta jatkaa toimimattomuutta ja sen olisi pitänyt kohtuullisessa
ajassa kantelun jättämisestä päättää kyseinen menettely tekemällä päätös eikä palata alustavaan tutkintamenettelyyn, mikä
ei ollut tässä asiassa enää sallittua.

Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Tutkittavaksi ottaminen
Siltä osin, että riidanalaisen toimen peruuttamisen lainvastaisuutta koskevat väitteet on jätettävä tutkimatta sillä perusteella,
että ne koskevat peruuttamispäätöstä, on todettava, että nämä väitteet kohdistuvat tosiasiassa riidanalaiseen määräykseen
eivätkä peruuttamispäätökseen. Valittaja moittii nimittäin eri valitusperusteissaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
etenkin siitä, että tämä teki oikeudellisen virheen, kun se otti huomioon riidanalaisen toimen peruuttamisen, vaikka peruuttaminen
oli lainvastainen.
Siitä perustelusta, että nämä samat väitteet olisi jätettävä tutkimatta, koska peruuttamispäätös ei ollut riidan kohteena
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, on todettava, että riidanalaisesta määräyksestä sitä vastoin johtuu, että valittaja
on esittänyt nämä väitteet ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja että ne kuuluvat tähän oikeusriitaan. Ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin on riidanalaisessa päätöksessä nimittäin lausunut siitä, onko kanne riidanalaisesta toimesta jäänyt
ilman kohdetta sen 26.9.2008 päivätyn komission kirjeen nojalla, jolla toimielin ilmoitti muun muassa tämän toimen peruuttamisesta.
Kuten mainitun määräyksen 23–30 kohdasta ilmenee, valittaja riitautti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa peruuttamisen,
josta ilmoitettiin kyseisessä 26.9.2008 päivätyssä kirjeessä, lainmukaisuuden.
Lopuksi ei ole perusteltua katsoa, ettei valittajalla ollut minkäänlaista intressiä riitauttaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
arviointia riidanalaisen toimen lainmukaisuudesta, koska tämä intressi riippuu suoraan vastauksesta siihen kysymykseen, onko
kanne riidanalaisesta toimesta menettänyt kohteensa, mikä on käsiteltävän riidan kohteena.
Näin ollen valitusperusteet on otettava kokonaisuudessaan tutkittaviksi.
Asiakysymys
Valittaja moittii ensimmäisessä, toisessa ja neljännessä valitusperusteessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä,
että se on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan ettei kanteesta ole enää tarpeen lausua, koska komission 26.9.2008 tekemässä
päätöksessä peruutettiin riidanalainen toimi, vaikka tämä peruuttaminen oli lainvastainen.
Aluksi on todettava, että kun valittaja väittää, ettei riidanalaista toimea ole peruutettu kohtuullisessa ajassa, se vetoaa
oikeuskäytäntöön, joka koskee subjektiivisia oikeuksia luovan lainvastaisen hallintotoimen takautuvaa peruuttamista (ks. asia
54/77, Herpels v. komissio, tuomio 9.3.1978, Kok., s. 585, 38 kohta; asia 14/81, Alpha Steel v. komissio, tuomio 3.3.1982,
Kok., s. 749, 10 kohta; asia 15/85, Consorzio Cooperative d’Abruzzo v. komissio, tuomio 26.2.1987, Kok., s. 1005, Kok. Ep.
IX, s. 29, 12 kohta ja asia C-90/95 P, de Compte v. parlamentti, tuomio 17.4.1997, Kok., s. I-1999, 35 kohta).
On kuitenkin riidatonta, ettei riidanalainen toimi ole valittajan osalta oikeuksia luova toimi vaan sille vastainen toimi.
Näin ollen edellisessä kohdassa mainittu oikeuskäytäntö ei ole käsiteltävässä asiassa merkityksellinen.
Käsiteltävässä asiassa komissio on ilmoittanut valittajalle 26.9.2008 päivätyssä kirjeessä, että ottaen huomioon edellä mainitussa
asiassa Athinaïki Techniki vastaan komissio annetun tuomion se peruuttaa riidanalaisen kirjeen, aloittaa uudelleen alustavan
tutkintamenettelyn, pyytää uudelleen valittajaa esittämään seikat, jotka osoittavat valtiontuen myöntämisen, ja komissio on
näin ilmoittanut peruuttaneensa riidanalaisen toimen.
Kuitenkin edellä mainitussa asiassa Athinaïki Techniki vastaan komissio antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin muistutti
komission velvollisuuksista silloin, kun osapuoli, jota asia koskee, käynnistää asetuksen N:o 659/1999 10 artiklan 1 kohdan
ja 20 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen nojalla EY 88 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun alustavan tutkinnan vaiheen.
Yhteisöjen tuomioistuin katsoi näin ollen, että asetuksen N:o 659/1999 13 artiklan 1 kohdassa asetetaan komissiolle velvollisuus
silloin, kun osapuolet, joita asia koskee, ovat mahdollisesti toimittaneet lisähuomautuksia tai kun kohtuullinen aika on kulunut,
saattaa alustava tutkintamenettely päätökseen tekemällä mainitun asetuksen 4 artiklan 2, 3 tai 4 kohdan mukainen päätös, toisin
sanoen päätös, jossa se toteaa, ettei kyseessä ole tuki tai ettei se vastusta tukea tai että se aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn
(ks. em. asia Athinaïki Techniki v. komissio, tuomion 40 kohta).
Komissiolla ei täten ole oikeutta jatkaa toimimattomuutta alustavan tutkinnan vaiheen ajan. Tämän jälkeen komission on joko
aloitettava tutkintamenettelyn seuraava vaihe tai päätettävä asian käsittely tekemällä tämänsisältöinen päätös, ja mikäli
komissio tekee tällaisen päätöksen osapuolen, jota asia koskee, toimittamien tietojen perusteella, se toimittaa tälle jäljennöksen
päätöksestä (ks. em. asia Athinaïki Techniki v. komissio, tuomion 40 kohta).
Kyseisessä asiassa yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että komissio oli riidanalaisella toimella päättänyt hallinnollisesti asian
käsittelyn. Tällä toimella komissio päätti lopettaa valittajan käynnistämän alustavan tutkintamenettelyn ja totesi, ettei
aloitetun tutkinnan perusteella voitu päätellä, että kyseessä olisi EY 87 artiklassa tarkoitettu tuki, ja kieltäytyi implisiittisesti
aloittamasta EY 88 artiklan 2 kohdassa määrättyä muodollista tutkintamenettelyä (ks. em. asia Athinaïki Techniki v. komissio,
tuomion 51 ja 52 kohta).
Yhteisöjen tuomioistuin katsoi näin ollen, että komissio oli ottanut lopullisesti kantaa valittajan vaatimukseen, joka koski
EY 87 ja EY 88 artiklan rikkomisen toteamista. Koska riidanalainen toimi esti valittajaa esittämästä huomautuksiaan EY 88
artiklan 2 kohdassa tarkoitetun muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä, sillä oli myös sitovia oikeusvaikutuksia, jotka
vaikuttivat valittajan etuihin. Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan riidanalainen toimi on siis EY 230 artiklassa tarkoitettu
kannekelpoinen toimi (ks. em. asia Athinaïki Techniki v. komissio, tuomion 58, 61 ja 62 kohta).
Valittajalla oli näin ollen EY 88 artiklan 2 kohdassa määrättyjen menettelyllisten takeiden saajana oikeus riitauttaa riidanalaisen
toimen lainmukaisuus henkilönä, jota kyseinen toimi koskee suoraan ja erikseen EY 230 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla
tavalla (ks. tästä asia C-367/95 P, komissio v. Sytraval ja Brink’s France, tuomio 2.4.1998, Kok., s. I-1719, 41 ja 48 kohta).
Tarkemmin sanoen sillä oli oikeus saattaa yhteisöjen tuomioistuinten tutkittavaksi komission arviointi, jonka mukaan se oli
2.6.2004 hallussaan olevan näytön perusteella voinut lainmukaisesti lopettaa asian käsittelyn ja katsoa implisiittisesti,
ettei ole syytä aloittaa muodollista tutkintamenettelyä.
Jos komissiolla olisi käsiteltävän asian tilanteessa oikeus peruuttaa riidanalaisen toimen kaltainen toimi, sillä olisi pysyvästi
oikeus olla edelleenkään toimimatta alustavan tutkintamenettelyn vaiheen aikana vastoin sille asetuksen N:o 659/1999 13 artiklan
1 kohdan ja 20 artiklan 2 kohdan mukaan kuuluvia velvoitteita ja välttyä kokonaan tuomioistuinvalvonnalta. Kuten julkisasiamies
on ratkaisuehdotuksensa 101 kohdassa esittänyt, riittäisi nimittäin, että toimielin lopettaisi osapuolen, jota asia koskee,
jättämän kantelun käsittelyn ja tämän osapuolen nostettua kanteen peruuttaisi käsittelyn lopettamista koskevan päätöksen,
aloittaisi uudelleen alustavan tutkintamenettelyn vaiheen ja toistaisi näitä toimenpiteitä niin kauan kuin on tarpeen välttyäkseen
kokonaan toimintaansa kohdistuvalta tuomioistuinvalvonnalta.
Tällaisen mahdollisuuden myöntäminen olisi vastoin oikeusvarmuutta, jota asetuksella N:o 659/1999 pyritään lisäämään, kuten
sen johdanto-osan 3, 7 ja 11 perustelukappaleesta ilmenee.
Kun otetaan huomioon hyvän hallinnon ja oikeusvarmuuden vaatimukset sekä tehokkaan oikeussuojan periaate, on katsottava yhtäältä,
että komissio voi peruuttaa väitettyä sääntöjenvastaista tukea koskevan kantelun käsittelyn lopettamista koskevan päätöksen
vain korjatakseen mainitun päätöksen lainvastaisuuden, ja toisaalta, ettei se voi tällaisen peruuttamisen takia aloittaa menettelyä
uudelleen sellaisesta vaiheesta, joka edelsi todetun lainvastaisuuden tapahtumahetkeä.
Käsiteltävässä asiassa 26.9.2008 päivätyssä kirjeessä ei ilmeisestikään pyritty korjaamaan riidanalaisen toimen lainvastaisuutta.
Mainitussa kirjeessä ei nimittäin mainita riidanalaisen toimen lainvastaisuutta, joka yksin voisi oikeuttaa peruuttamisen.
Kyseisessä kirjeessä komissio yksinkertaisesti ilmoitti valittajalle, että ”[edellä mainitussa asiassa Athinaïki Techniki
vastaan komissio annetun] tuomion huomioon ottaen kilpailun pääosaston yksiköt tiedottavat, että kyseinen kirje peruutetaan
ja edellä mainitun asian käsittely aloitetaan uudelleen”. On kuitenkin riidatonta, ettei yhteisöjen tuomioistuin kyseisessä
tuomiossa lausunut riidanalaisen toimen lainmukaisuudesta vaan ainoastaan sen luokittelemisesta kannekelpoiseksi toimeksi,
joten pelkkä kyseinen viittaus ei voi oikeuttaa riidanalaisen toimen peruuttamispäätöstä.
Lisäksi komission väitteestä, jonka mukaan riidanalainen toimi oli peruutettava, koska sitä ei ollut perusteltu oikeudellisesti
riittävällä tavalla, on todettava, että tällainen lainvastaisuus olisi voitu korjata uudella käsittelyn lopettamista koskevalla
päätöksellä eikä se olisi näin ollen missään tapauksessa oikeuttanut tutkintamenettelyn alustavan vaiheen aloittamista uudelleen.
Kaiken edellä esitetyn perusteella on todettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että komissiolla
oli oikeus peruuttaa riidanalainen toimi 26.9.2008 päivätyssä kirjeessä ilmoitetuilla edellytyksillä.
Näin ollen valittajan valituksensa tueksi esittämät ensimmäinen, toinen ja neljäs valitusperuste, joissa se moittii ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että tämä piti riidanalaista tointa peruutettuna, vaikka peruuttaminen oli lainvastainen,
ovat perusteltuja.
Näin ollen ei ole tarpeen tarkastella valittajan esittämää kolmatta valitusperustetta.
Edellä esitetyillä perusteilla valitus on hyväksyttävä ja valituksenalainen määräys on kumottava.

Asian palauttaminen unionin yleiseen tuomioistuimeen
Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan ensimmäisessä kohdassa määrätään, että jos muutoksenhaku todetaan
aiheelliseksi, unionin tuomioistuin voi joko itse ratkaista asian lopullisesti, jos asia on ratkaisukelpoinen, tai palauttaa
asian unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi.
Käsiteltävän asian olosuhteissa unionin tuomioistuimen mielestä se ei kykene ratkaisemaan oikeusriitaa, koska unionin yleinen
tuomioistuin ei ole vielä tutkinut valittajan riidanalaisesta toimesta nostamaa kannetta asiakysymysten osalta.
Asia on näin ollen palautettava unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi valittajan vaatimusten osalta, joilla pyritään
riidanalaisen toimen kumoamiseen.

Oikeudenkäyntikulut
Koska asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen, tämän muutoksenhakumenettelyn oikeudenkäyntikuluista on päätettävä
myöhemmin.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kolmas jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T‑94/05, Athinaïki Techniki vastaan komissio, 29.6.2009
antama määräys kumotaan.
2)
Asia palautetaan unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi.
3)
Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Allekirjoitukset
*
Oikeudenkäyntikieli: ranska.