CELEX: 62007CJ0387
Odpadki
Pojem ,začasno skladiščenje‘
Direktiva 75/442/EGS
Odločba 2000/532/ES
Možnost mešanja odpadkov, ki ustrezajo različnim šifram
Pojem ,embalaže iz mešanih materialov

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih (
UL L 194, str. 39
), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne (
UL L 284, str. 1
, v nadaljevanju: Direktiva 75/442), ter na razlago Odločbe Komisije 2000/532/ES z dne o nadomestitvi Odločbe 94/3/ES o oblikovanju seznama odpadkov skladno s členom 1(a) Direktive Sveta 75/442/EGS o odpadkih in Odločbe Sveta 94/904/ES o oblikovanju seznama nevarnih odpadkov skladno s členom 1(4) Direktive Sveta 91/689/EGS o nevarnih odpadkih (
UL L 226, str. 3
).
Ta predlog je bil vložen v okviru pritožbe, ki sta jo vložila podjetje MI.VER Srl (v nadaljevanju: MI.VER) in M. Antonelli proti sklepu-odredbi, ki ga je izdalo Provincia di Macerata na podlagi ustnega postopka 18. novembra 2005, v katerem je bila ugotovljena kršitev člena 15 zakonodajne uredbe št. 22 o prenosu direktiv 91/156/EGS o odpadkih, 91/689/EGS o nevarnih odpadkih in 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži (decreto legislativo n
o
22, attuazione delle direttive 91/156/CEE sui rifiuti, 91/689/CEE sui rifiuti pericolosi e 94/62/CE sugli imballaggi e sui rifiuti di imballaggio) z dne (redni dodatek h GURI št. 38 z dne ), kakor je bila spremenjena z zakonodajno uredbo št. 389 z dne (GURI št. 261 z dne , v nadaljevanju: zakonodajna uredba št. 22/97).
Pravni okvir
Ureditev Skupnosti
Člen 1 Direktive 75/442 določa:
„V tej direktivi izraz:
a)
‚odpadek‘ pomeni vsako snov ali predmet v skupinah, navedenih v Prilogi I, ki ga imetnik zavrže ali namerava ali mora zavreči.
Komisija, v skladu s postopkom, predpisanim v členu 18, najpozneje do 1. aprila 1993 pripravi seznam odpadkov, ki spadajo v skupine, naštete v Prilogi I. Seznam bo občasno pregledan in po potrebi popravljen po enakem postopku;
b)
‚povzročitelj‘ pomeni vsakogar, katerega dejavnosti povzročajo nastajanje odpadkov (‚izvirni povzročitelj‘) in/ali vsakogar, ki izvaja predobdelavo, mešanje ali druge postopke, katerih posledica je sprememba narave ali sestave odpadkov;
c)
‚imetnik‘ pomeni povzročitelja odpadkov ali fizično ali pravno osebo, ki ima odpadke;
d)
‚ravnanje‘ pomeni zbiranje, prevoz, predelavo in odstranjevanje odpadkov, vključno z nadzorovanjem teh postopkov ter dejavnostmi po zaprtju mesta odstranjevanja;
e)
‚odstranjevanje‘ pomeni postopke, navedene v Prilogi II A;
f)
‚predelava‘ pomeni postopke, navedene v Prilogi II B;
g)
‚zbiranje‘ pomeni pobiranje, razvrščanje in/ali mešanje odpadkov za prevoz.“
Člen 4 te direktive določa:
„Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev take predelave ali odstranjevanja odpadkov, da ne ogrožajo zdravja ljudi in brez uporabe postopkov ali načinov, ki bi lahko škodovali okolju, predvsem pa:
—
ne predstavljajo tveganja [za] vodo, zrak, tla ter rastline in živali,
—
niso moteči zaradi hrupa ali vonjav,
—
ne vplivajo škodljivo na krajino ali mesta posebnega pomena.
Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da prepovejo puščanje, odmetavanje ali nenadzorovano odstranjevanje odpadkov.“
V prilogi II A k Direktivi 75/442 so našteti postopki odstranjevanja in med njimi skladiščenje do začetka drugih postopkov odstranjevanja, „razen začasnega skladiščenja pred zbiranjem, na mestu nastanka odpadkov“. Ta izjema se pojavi tudi v prilogi II B k tej direktivi, v kateri so našteti postopki predelave odpadkov, pri skladiščenju odpadkov, ki se opravi pred drugimi postopki predelave.
Z Odločbo 2000/532 je Komisija sprejela seznam odpadkov, sestavljen na podlagi člena 1(a) Direktive 75/442 in člena 1(4) Direktive Sveta 91/689/EGS z dne 12. decembra 1991 o nevarnih odpadkih (
UL L 377, str. 20
). Na tem seznamu, priloženem k navedeni odločbi, so odpadki razvrščeni po rubrikah, ki ustrezajo šifram. Rubrika „mešana embalaža“ ustreza šifri 15 01 06. Navedeni seznam zajema tudi rubriko „sestavljena embalaža“, ki ustreza šifri 15 01 05.
Pojem sestavljene embalaže je opredeljen v členu 2(1)(a) Odločbe Komisije 2005/270/ES z dne 22. marca 2005 o določitvi preglednic za sistem zbirke podatkov na podlagi Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži (
UL L 86, str. 6
) kot „embalaža, sestavljena iz različnih materialov, ki jih ni mogoče ročno ločiti in od katerih nobeden ne presega danega odstotka teže“.
Nacionalna ureditev
Zakonodaja Skupnosti o odpadkih je bila prenesena v italijanski pravni red z zakonodajno uredbo št. 22/97. V členu 6(1)(a) je povzeta opredelitev odpadka, zajeta v Direktivi 75/442, ki napotuje na prilogo A k navedeni uredbi, ki v svoji izvirni različici vsebuje „evropski katalog odpadkov“, ki je bil nadomeščen s seznamom odpadkov, ki po zgledu seznama iz Odločbe 2000/532 razvršča odpadke po rubrikah glede na šifre. Rubrika „mešana embalaža“ ustreza, tako kot v Odločbi 2000/532, šifri 15 01 06.
Člen 6(1)(m) zakonodajne uredbe št. 22/97 opredeljuje začasno skladiščenje, kot da gre za razvrstitev odpadkov pred zbiranjem, na mestu nastanka odpadkov. Določa pogoje začasnega skladiščenja, predvsem njegovo najdaljše trajanje pred predelavo ali odstranitvijo, in posebej določa, da je treba skladiščiti istovrstne odpadke in spoštovati ustrezne tehnične norme. V prilogah B in C k zakonodajni uredbi št. 22/97 so našteti postopki odstranjevanja in predelave, ki obsegajo skladiščenje odpadkov, ki se opravi pred temi postopki predelave, z isto izjemo, kot je navedena v Direktivi 75/442 glede začasnega skladiščenja.
Člen 15 zakonodajne uredbe št. 22/97 določa, da je treba ob prevozu odpadkov, ki ga opravijo organizacije ali podjetja, priložiti identifikacijski obrazec, na katerem so med drugim ime in naslov proizvajalca ali imetnika, izvor, vrsta in količina odpadkov, namembni kraj, datum odprave in potek poti, kot tudi ime in naslov naslovnika. Oblika identifikacijskega obrazca zajema rubriko, namenjeno opisu odpadkov in omembi njihove evropske šifre. Dežele imajo, na podlagi člena 20 zakonodajne uredbe št. 22/97, pristojnost za nadzor uporabe upoštevne zakonodaje. Člen 52 te uredbe določa upravne globe predvsem v primeru nespoštovanja določb člena 15 navedene uredbe.
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
Med kontrolo 17. novembra 2005 je deželna policija iz Macerate ugotovila, da so bili s tovornjakom, ki ga je vozil D. Antonelli, prevažani odpadki iz različnih vrst embalaže, kot so najlonske vreče, gajbice iz polistirena, kartonske palete in druge kartonske embalaže. Ta tovor je bil opremljen z identifikacijskim obrazcem za odpadke, na katerem je bila navedena šifra 15 01 06, ki ustreza „mešani embalaži“. Pristojni uradniki za kontrolo so presodili, da ta šifra ne more ustrezati prevažanim odpadkom glede embalaže iz različnih, medsebojno pomešanih materialov, in so sprožili ustni postopek, v katerem je bila ugotovljena kršitev člena 15 zakonodajne uredbe št. 22/97, zoper proizvajalca odpadkov ter zoper D. Antonellija in MI.VER, torej zoper voznika tovornjaka in prevoznika odpadkov. Po koncu upravnega postopka je Provincia di Macerata izdalo sklep-odredbo, s katero je D. Antonelliju in MI.VER naložilo solidarno plačilo skupne vsote 540 EUR. D. Antonelli in MI.VER sta pri Tribunale di Ancona vložila pritožbo zoper ta sklep-odredbo.
Pritožnika v glavni stvari sta pred tem sodiščem navajala, da je šifra v identifikacijskem obrazcu pravilna in podredno, da je mogoče odgovornost za morebitno napako pripisati kvečjemu proizvajalcu odpadkov. Provincia di Macerata je navedlo, da se odpadkov, ki se nanašajo na različne šifre, v primeru začasnega skladiščenja ne sme mešati, sicer gre za ravnanje [z odpadki], za kar je potrebno pooblastilo. Poleg tega je navedlo, da tudi če bi bilo tako mešanje odpadkov dopustno, šifra 15 01 06, ki ustreza „mešani embalaži“, velja le za embalažo „iz več materialov“ in ne za odpadke, sestavljene iz različnih, medsebojno pomešanih materialov.
V teh okoliščinah je Tribunale di Ancona, ker se je spraševalo o tem, ali mora proizvajalec odpadne embalaže le-to ločiti po kategorijah tako, da uporabi ustrezne šifre s seznama, priloženega k Odločbi 2000/532, preden jo izroči prevozniku ali naslovniku, prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.
Ali pojem ‚začasno skladiščenje‘, določen v Direktivi 75/442 […], omogoča proizvajalcu mešanje odpadkov, uvrščenih pod različne šifre v okviru Evropskega kataloga odpadkov, kot ga določa Odločba 2000/532 […]?
2.
Če je odgovor pritrdilen, ali se lahko šifra […] 15 01 06 ‚embalaže iz mešanih materialov‘ uporabi za označbo odpadkov, ki jih sestavljajo embalaže iz različnih, medsebojno pomešanih materialov, ali ta šifra označuje izključno embalaže iz več materialov oziroma embalaže, ki jih sestavljajo samostojne sestavine različnih materialov?“
Vprašanji za predhodno odločanje
Dopustnost
Komisija se v pisnih stališčih sprašuje o pomembnosti postavljenih vprašanj za rešitev spora o glavni stvari glede na to, da se vprašanji nanašata na obveznost proizvajalca odpadkov, medtem ko, prvič, člen 15 zakonodajne uredbe št. 22/97, katerega kršitev pomeni prekršek, ki se očita v glavni stvari, ureja prevoz odpadkov in, drugič, sta le D. Antonelli in MI.VER, in ne proizvajalec odpadkov, vložila pritožbo zoper sklep-odredbo glede tega prekrška.
Glede tega je treba spomniti, da je mogoče domnevo pomembnosti, povezano z vprašanji, ki jih v postopku predhodnega odločanja postavijo nacionalna sodišča, zavrniti samo v izjemnih primerih, v katerih je popolnoma očitno, da razlaga določb prava Skupnosti, po kateri sprašujejo v teh vprašanjih, ni v nobeni zvezi z dejanskim stanjem ali s predmetom spora o glavni stvari (glej zlasti sodbi z dne 15. decembra 1995 v zadevi Bosman,
C-415/93, Recueil, str. I-4921
, točka 61, ter z dne v zadevi van der Weerd in drugi, od
C-222/05 do C-225/05, ZOdl., str. I-4233
, točka 22).
V tej zadevi kljub temu, da predložitvena odločba ne navaja pravnih posledic, ki bi se jih dalo za namen rešitve spora o glavni stvari potegniti iz mogočih odgovorov na postavljena vprašanja, iz navedene odločbe ter pisnih in ustnih stališč Provincia di Macerata izhaja, da je slednje naložilo upravno globo tako proizvajalcu kot prevozniku zadevnih odpadkov, ker je presodilo, da sta soodgovorna za očitan prekršek, čemur D. Antonelli in MI.VER oporekata. Zatorej se ne zdi, da zaprošena razlaga prava Skupnosti nima nobene zveze z dejanskim stanjem tega spora, čemur je poleg tega Komisija med obravnavo pritrdila.
Zato sta v teh okoliščinah vprašanji, ki ju je predložilo Tribunale di Ancona, dopustni.
Utemeljenost
Prvo vprašanje
Predložitveno sodišče želi s prvim vprašanjem v bistvu izvedeti, ali je treba Direktivo 75/442 in Odločbo 2000/532 razlagati tako, da lahko proizvajalec odpadkov meša odpadke, ki ustrezajo različnim šifram s seznama, priloženega k navedeni odločbi, med njihovim začasnim skladiščenjem pred njihovim zbiranjem, na mestu nastanka odpadkov, ali pa jo je treba nasprotno razlagati tako, da je treba odpadke od nastanka dalje sortirati in skladiščiti ločeno in v ta namen uporabiti navedene šifre.
Provincia di Macerata in italijanska vlada menita, da pojem začasnega skladiščenja pomeni, da mora proizvajalec odpadkov, da jih lahko začasno skladišči, te razvrstiti v kategorije glede na šifre s seznama, priloženega k Odločbi 2000/532.
Ugotavljata, da iz sodne prakse Sodišča izhaja (sodba z dne 5. oktobra 1999 v zadevi Lirussi in Bizzaro,
C-175/98 in C-177/98, Recueil, str. I-6881
, točka 54), da morajo države članice začasno skladiščenje, četudi predhodi dejanskemu ravnanju z odpadki in tako zanj ni potrebno pooblastilo, urediti tako, da se dosegajo cilji iz Direktive 75/442 glede varstva zdravja ljudi in varstva okolja. Dopustiti, da bi proizvajalec odpadkov lahko brez pooblastila mešal odpadke, ki se nanašajo na različne šifre, bi bilo lahko nevarno in bi lahko oviralo njihovo dejansko in popolno predelavo, kar bi bilo v nasprotju tako s cilji, ki jih določa navedena direktiva, kot z namenom kodifikacije, uvedene z Odločbo 2000/532.
V zvezi s tem je treba navesti, da je začasno skladiščenje omenjeno le v prilogah II A in II B k navedeni direktivi, v katerih so našteti postopki odstranjevanja in predelave odpadkov. Iz teh prilog izhaja, in sicer iz točk D 15 in R 13, da je začasno skladiščenje pred zbiranjem, na mestu nastanka odpadkov, izključeno iz seznama postopkov, ki se kvalificirajo kot postopki odstranjevanja ali predelave iz Direktive 75/442. Začasno skladiščenje je treba opredeliti, kot je to navedlo Sodišče v točki 45 zgoraj navedene sodbe Lirussi in Bizzaro, v razmerju do ravnanja z odpadki kot predhodni postopek, v smislu člena 1(d) te direktive.
Odločba 2000/532, s katero je bil v skladu s členom 1(a) Direktive 75/442 in členom 1(4) Direktive 91/689 sprejet seznam odpadkov, vrh tega ne določa nobenega ukrepa v zvezi z začasnim skladiščenjem odpadkov pred zbiranjem, na mestu nastanka odpadkov.
Zato je treba ugotoviti, da ne Direktiva 75/442 ne Odločba 2000/532 ne nalagata državam članicam obveznosti, da sprejmejo ukrepe, s katerimi bi bil proizvajalec odpadkov zavezan, da jih med začasnim skladiščenjem pred zbiranjem, na mestu nastanka odpadkov, sortira in skladišči ločeno tako, da uporabi v ta namen šifre s seznama, priloženega k navedeni odločbi.
Sodišče pa je v zgoraj navedeni sodbi Lirussi in Bizzaro ugotovilo, da morajo pristojni nacionalni organi, glede postopkov začasnega skladiščenja, paziti na spoštovanje obveznosti iz člena 4 Direktive 75/442, ki v prvi alinei določa, da države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev take predelave ali odstranjevanja odpadkov, ki ne ogroža zdravja ljudi in brez uporabe postopkov ali načinov, ki bi lahko škodovali okolju. Kot je Sodišče razsodilo v točki 53 te sodbe, če lahko odpadki, četudi skladiščeni začasno, povzročijo pomembno škodo okolju, je na mestu ugotovitev, da veljajo določbe člena 4 Direktive 75/442, ki služijo izvrševanju načela previdnosti, tudi za postopek začasnega skladiščenja.
Vendar, kot je Sodišče že večkrat ponovilo, člen 4, prvi odstavek, Direktive 75/442 ne opisuje konkretne vsebine ukrepov, ki bi jih bilo treba sprejeti za zagotovitev takega odstranjevanja odpadkov, da ne ogrožajo zdravja ljudi in da ne škodujejo okolju, temveč zavezuje države članice glede ciljev, ki jih je treba doseči, pri tem pa jim prepušča prosto presojo pri presoji nujnosti sprejetja takih ukrepov (glej zlasti sodbe z dne 9. novembra 1999 v zadevi Komisija proti Italiji,
C-365/97, Recueil, str. I-7773
, točka 67; z dne v zadevi Komisija proti Grčiji,
C-420/02, ZOdl., str. I-11175
, točka 21, in z dne v zadevi Komisija proti Italiji,
C-135/05, ZOdl., str. I-3475
, točka 37).
Direktiva 75/442 državam članicam res ne nalaga sprejetja posebnih ukrepov, s katerimi bi bil proizvajalec odpadkov zavezan, da jih med začasnim skladiščenjem pred zbiranjem, na mestu nastanka odpadkov, sortira in skladišči ločeno tako, da uporabi v ta namen šifre s seznama, priloženega k Odločbi 2000/532, vendar pa so države članice zavezane, da sprejmejo take ukrepe, če presodijo, da so nujni za dosego ciljev, ki jih določa člen 4, prvi odstavek, navedene direktive.
Glede na vse navedeno je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da Direktiva 75/442 in Odločba 2000/532 ne nasprotujeta temu, da proizvajalec odpadkov meša odpadke, ki ustrezajo različnim šifram s seznama, priloženega k navedeni odločbi, med njihovim začasnim skladiščenjem pred zbiranjem, na mestu nastanka odpadkov. Države članice pa so zavezane, da sprejmejo ukrepe, s katerimi proizvajalca odpadkov zavežejo, da jih med začasnim skladiščenjem pred zbiranjem, na mestu njihovega nastanka, sortira in skladišči ločeno tako, da uporabi v ta namen šifre z navedenega seznama, če presodijo, da so taki ukrepi nujni za dosego ciljev, ki jih določa člen 4, prvi odstavek, navedene direktive.
Drugo vprašanje
Z drugim vprašanjem želi predložitveno sodišče izvedeti, če se lahko v primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje šifra 15 01 06 s seznama, priloženega k Odločbi 2000/532, ki ustreza „mešani embalaži“, uporabi za določitev odpadkov, ki jih sestavljajo embalaže iz različnih, medsebojno pomešanih materialov, ali ta šifra označuje izključno embalaže „iz več materialov“.
Kot izhaja iz točke 22 te sodbe, Odločba 2000/532 ne vsebuje nobene določbe v zvezi z začasnim skladiščenjem odpadkov pred zbiranjem, na mestu nastanka odpadkov. Njen cilj je enostavno uvesti nomenklaturo odpadkov v skladu s členom 1(a) Direktive 75/442 in členom 1(4) Direktive 91/689 in ne ustvariti kakršnokoli obveznost.
Glede na to, da je bila ta nomenklatura povzeta v italijansko zakonodajo, je vendarle na drugo vprašanje treba odgovoriti in v ta namen razložiti pojem „mešane embalaže“, ki ustreza šifri 15 01 06 s seznama, priloženega k navedeni odločbi, da bi bila zagotovljena enotna razlaga tega pojma za primer, da bi predložitveno sodišče razsodilo, da je slednjega treba uporabiti v zadevi v glavni stvari, zlasti pri odgovoru na prvo vprašanje (glej v tem smislu zlasti sodbo z dne 14. decembra 2006 v zadevi Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio,
C-217/05, ZOdl., str. I-11987
, točka 20 in navedena sodna praksa).
V zvezi s tem je treba pripomniti, da Odločba 2000/532, s katero je uvedena le nomenklatura odpadkov, ne določa pojmov, ki bi ustrezali različnim šifram s seznama odpadkov, ki ji je priložen. Nasprotno pa Odločba 2005/270 nudi vrsto opredelitev, med njimi opredelitev pojma „sestavljena embalaža“, ki je pomemben, ker je v Odločbi 2000/532 omenjena šifra 15 01 05, ki ustreza tej vrsti embalaže. Sestavljena embalaža je tako opredeljena v členu 2(1)(a) Odločbe 2005/270 kot „embalaž[a] iz različnih materialov, ki jih ni mogoče ročno ločiti in od katerih nobeden ne presega danega odstotka teže“.
Glede na to, da ta opredelitev sestavljene embalaže ustreza temu, kar je predložitveno sodišče kvalificiralo kot embalažo „iz več materialov“, in glede na to, da so bile tej vrsti embalaže in mešani embalaži dane različne šifre na seznamu, priloženem k Odločbi 2000/532, lahko sklepamo, da pojem mešane embalaže ne zajema embalaže „iz več materialov“, temveč se nanaša na odpadke iz različnih, medsebojno pomešanih materialov.
Zato je treba na drugo vprašanje odgovoriti, da ker nacionalna zakonodaja povzema seznam odpadkov, priložen k Odločbi 2000/532, se šifra 15 01 06, ki ustreza „mešani embalaži“, lahko uporabi za določitev odpadkov, ki jih sestavljajo embalaže iz različnih, medsebojno pomešanih materialov.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo:

1.
Direktiva Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne , in Odločba Komisije 2000/532/ES z dne o nadomestitvi Odločbe 94/3/ES o oblikovanju seznama odpadkov skladno s členom 1(a) Direktive Sveta 75/442/EGS o odpadkih in Odločbe Sveta 94/904/ES o oblikovanju seznama nevarnih odpadkov skladno s členom 1(4) Direktive Sveta 91/689/EGS o nevarnih odpadkih ne nasprotujeta temu, da proizvajalec odpadkov meša odpadke, ki ustrezajo različnim šifram s seznama, priloženega k Odločbi 2000/532 med njihovim začasnim skladiščenjem pred zbiranjem, na mestu nastanka odpadkov. Države članice pa so zavezane, da sprejmejo ukrepe, s katerimi proizvajalca odpadkov zavežejo, da jih med začasnim skladiščenjem pred zbiranjem, na mestu njihovega nastanka, sortira in skladišči ločeno tako, da uporabi v ta namen šifre z navedenega seznama, če presodijo, da so taki ukrepi nujni za dosego ciljev, ki jih določa člen 4, prvi odstavek, Direktive 75/442, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1882/2003.

2.
Ker nacionalna zakonodaja povzema seznam odpadkov, priložen k Odločbi 2000/532, se šifra 15 01 06, ki ustreza „mešani embalaži“, lahko uporabi za določitev odpadkov, ki jih sestavljajo embalaže iz različnih, medsebojno pomešanih materialov.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: italijanščina.