CELEX: 62004CJ0445
Ühine tollitariifistik
Tariifne klassifitseerimine
Alamrubriik 2519 90 10
Eelnevalt kaltsineeritud magneesiumkarbonaadist kaarleek-terasesulatusahjus sulatamise teel saadud sulatatud magneesia
Sulatatud magneesia

Eelotsusetaotlus käsitleb nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning
ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382), mida on muudetud komisjoni 20. detsembri
1994. aasta määruse (EÜ) nr 3115/94 (EÜT L 345, lk 1; ELT eriväljaanne 02/05, lk 324), komisjoni 13. juuni 1995. aasta määruse
(EÜ) nr 1359/95 (EÜT L 142, lk 1; ELT eriväljaanne 02/05, lk 416), komisjoni 10. oktoobri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 2448/95
(EÜT L 259, lk 1) ja komisjoni 22. detsembri 1995. aasta määrusega (EÜ) nr 3009/95 (EÜT L 319, lk 1) (edaspidi „KN”), I lisas
sisalduva kombineeritud nomenklatuuri alamrubriigi 2519 90 10 tõlgendamist.
Eelotsusetaotlus esitati äriühingu Possehl Erzkontor GmbH (edaspidi „Possehl”) ja Hauptzollamt Duisburg’i vahelise kohtuvaidluse
raames, mille ese on sulatatud magneesia (MgO) tariifne klassifitseerimine.

Õiguslik raamistik
Määrusega nr 2658/87 kehtestatud KN tugineb kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemile (edaspidi „HS”),
mille töötas välja Tollikoostöö Nõukogu (nüüd Maailma Tolliorganisatsioon) ning mis jõustati 14. juunil 1983 Brüsselis sõlmitud
rahvusvahelise konventsiooniga ja kiideti ühenduse nimel heaks nõukogu 7. aprilli 1987. aasta otsusega 87/369/EMÜ (EÜT L 198,
lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 288). KN-iga on üle võetud HS-i rubriigid ja kuuekohalised alamrubriigid, ainult seitsmes
ja kaheksas number tähistavad KN-i enda alamrubriike.
Rubiik 2519, mis sisaldub KN-i teise osa V jaotise grupis 25, on sõnastatud järgmiselt: „Looduslik magneesiumkarbonaat (magnesiit);
sulatatud magneesia; ülepõletatud (paagutatud) magneesia, ei sisalda või sisaldab vähesel hulgal muid, enne paagutamist lisatud
oksiide; muud magneesiumoksiidid, puhtad või mitte”.
Selles rubriigis on alamrubriik 2519 90, mis on sõnastatud „Muud”. See alamrubriik koosneb muu hulgas alamrubriikidest 2519 90 10
ja 2519 90 90, mis on sõnastatud järgnevalt: „Magneesiumoksiid, v.a kaltsineeritud looduslik magneesiumkarbonaat” ja „Muud”.
Alamrubriigi 2519 90 10 kohta on 5. detsembri 1994. aasta KN-i selgitavates märkustes (EÜT C 342, lk 1) täpsustatud:
„Sellesse alamrubriiki kuulub peamiselt:
[…]
2.       kaarleek-terasesulatusahjus sulatamisel saadud magneesiumoksiid (sulatatud magneesia); saadus on üldjuhul värvitu ja kaltsineerimisel
saadud magneesiumoksiidist oluliselt puhtam (kuid tavaliselt mitte üle 97%);
[…]”. [mitteametlik tõlge]
KN-i I osa I jao alljaotises A sätestatud KN-i tõlgendamise üldreeglites (edaspidi „üldreeglid”) on ette nähtud:
„Kaupade klassifitseerimine [KN-is] toimub järgmiste põhimõtete kohaselt.
1.      Jaotiste, kaubagruppide ja alamgruppide nimetused on antud suunaval eesmärgil; ametlik klassifitseerimine peab toimuma lähtuvalt
rubriikide kirjeldustest ja vastavate jaotiste ja gruppide märkustest ning alljärgnevatest sätetest tingimusel, et need rubriigid
või märkused ei näe ette muud.
2.      [...]
b)      Iga viidet rubriigis mingile materjalile või ainele tuleb vaadelda kehtivana ka selle materjali või aine segu või ühendi kohta
teiste materjalide või ainetega. Mis tahes viidet mingist materjalist või ainest kaubale tuleb vaadelda viitena kaupadele,
mis täielikult või osaliselt koosnevad sellest materjalist või ainest. Rohkem kui ühest materjalist või ainest koosnevaid
kaupu klassifitseeritakse reegli 3 kohaselt.
3.      Kui reegli 2 punkti b kohaldamisel või mõnel muul põhjusel kaup osutub esmapilgul klassifitseeritavaks kahte või enamasse
rubriiki, toimub klassifitseerimine järgmiselt:
a)      kaupa täpsemalt kirjeldav rubriik on eelistatud üldisemat kirjeldust sisaldavate rubriikide ees. Kui aga kaks või enam rubriiki
kirjeldavad vaid osa ainetest või materjalidest, mis sisalduvad segatud või kombineeritud tootes, või ainult osa jaekaubanduse
jaoks mõeldud komplekti kuuluvatest üksikesemetest, siis vaadeldakse neid rubriike nende kaupade suhtes kui võrdselt sobivaid,
isegi kui üks rubriikidest kirjeldab kaupa täielikumalt või täpsemalt;
b)      segud, erinevatest materjalidest või komponentidest koosnevad kaubad ja jaekaubanduse jaoks mõeldud komplektina esitatud kaubad,
mida pole võimalik klassifitseerida reegli 3 punkti a järgi, klassifitseeritakse materjali või komponendi järgi, mis määrab
nende põhiomadused, kui selline kriteerium on rakendatav;
c)      kaubad, mida ei saa klassifitseerida reegli 3 punkti a või b järgi, klassifitseeritakse rubriiki, mis on neid võrdsel määral
kirjeldavate rubriikide numbrilises järjestuses kõige viimane.”

Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
Sulatatud magneesia on tulekindlate materjalide tootmiseks sobiv kaup. Põhikohtuasjas vaidlusalune sulatatud magneesia saadi
enne selle importi Euroopa Liitu Austraalia looduslikust magneesiumkarbonaadist. Selle tootmisviis sisaldab kaht kohustuslikku
termilise töötlemise järku. Esimeses töötlemisjärgus kaltsineeritakse looduslikku magneesiumkarbonaati ahjus temperatuuril
kuni 1000 ºC ja teises järgus sulatatakse saadud magneesiumoksiidi kaarleek-terasesulatusahjus üle 2800 ºC temperatuuril.
Alates 1990. aastast deklareeris Possehl Hauptzollamt Emmerich’is, mille kohustused anti hiljem üle Hauptzollamt Duisburg’ile,
arvukalt Rotterdami (Madalmaad) ja Antwerpeni (Belgia) sadamate kaudu Euroopa Liitu imporditud sulatatud magneesiat, kasutades
alamrubriiki 2519 90 90, ilma et seda oleks vaidlustatud. See alamrubriik on tollimaksust vabastatud.
1991. aastal esitas Possehl seoses imporditava kaubaga siduva tariifiinformatsiooni taotluse Oberfinanzdirektion Frankfurt
am Main – Zolltechnische Prüfungs- und Lehranstalt’ile. Edastatud tariifiinformatsiooni kohaselt tuleb nimetatud kaup klassifitseerida
alamrubriiki 2519 90 10, mis toob kaasa tollimaksude maksmise.
Nimetatud siduvat tariifiinformatsiooni Possehl ei kasutanud.
1997. aastal viis Hauptzollamt für Prüfungen Kiel läbi uurimise seoses 1. jaanuarist 1995 – 31. detsembrini 1996 toimunud
importidega. Nimetatud Hauptzollamt tuvastas, et imporditud sulatatud magneesia tuleb klassifitseerida alamrubriigi 2519 90 90
asemel alamrubriiki 2519 90 10.
Selle tuvastamise tagajärjel nõudis Hauptzollamt Emmerich tollimaksu ümberarvutamise teatega 1998. aastal Possehlilt tagantjärele
383 833,30 Saksa marga suurust summat. Seda teadet muudeti kahe hilisema maksuteatega, mis vähendasid võlgnetavat summat kokku
28 631,28 Saksa marga võrra.
Possehli vastuväite, mille kohaselt imporditud kaup tuli klassifitseerida alamrubriiki 2519 90 90, lükkas Hauptzollamt Emmerich
tagasi peamiselt põhjusel, et klassifitseerimine toimub tootmisviisi alusel, mis seisneb kaltsineerimises ja seejärel kaarleek-terasesulatusahjus
temperatuuril 2800 ºC–3000 ºC sulatamises.
Possehl esitas hagi Finanzgericht Düsseldorf’ile, kes otsustas menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse
küsimuse:
„Kas määruses kirjeldatud sulatatud magneesia liik, mis saadakse loodusliku magneesiumkarbonaadi kaltsineerimisel ja teises
töötlemisjärgus kaarleek-terasesulatusahjus sulatamisel, kuulub [KN-i] I lisa alamrubriiki 2519 90 10?”

Eelotsuse küsimus

Euroopa Kohtule esitatud märkused
Possehli arvates tuleb sulatatud magneesia klassifitseerida alamrubriiki 2519 90 90 põhjusel, et kaupa on vaja töödelda termiliselt.
Järelikult ei saa sulatatud magneesiat käsitleda sünteetilise kaubana. Seoses mõiste „kaltsineerimine” kasutamisega alamrubriigis
2519 90 10 on Possehli väitel oluline võtta arvesse kauba töötlemist kaarleek-terasesulatusahjus, ilma et see sõltuks sellest,
millisel temperatuuril ja mitu korda tuleb asjaomast kaupa kaltsineerida. Lisaks näitab Possehli arvates tollitariifistiku
kõigi muudatuste ajalooline uurimine seda, et nimetatud kaup on olnud paljude aastate vältel tollimaksust vabastatud ja see
peab nii jääma, pidades silmas ühenduse rahvusvahelisi kohustusi. Lõpuks on Possehl seisukohal, et seitsmes erinevas värvitoonis
esinevat sulatatud magneesiat ei saa käsitleda sünteetilise kaubana.
Euroopa Ühenduste Komisjoni arvates tuleb nimetatud kaup vastupidiselt eelöeldule klassifitseerida alamrubriiki 2519 90 10.
HS-i selgitavates märkustes on loetletud erinevaid magneesiumoksiidi liike ja seega näib HS-iga olevat täielikult kooskõlas
nimetatud kauba liikide klassifitseerimine erinevatesse KN-i alamrubriikidesse. KN-i 1999. aastal sisseviidud muudatused,
mis aga ei ole põhikohtuasja asjaoludele kohaldatavad, kinnitavad väidet, et kohustuslikult kahes järgus termiliselt kõrgel
temperatuuril töötlemisel saadud sulatatud magneesia kuulub alamrubriiki 2519 90 10. Lõpuks leiab komisjon, et eelotsusetaotluses
esitatud sulatatud magneesia kirjeldus on selle kauba tariifsel klassifitseerimisel otsustav.

Euroopa Kohtu vastus
Kõigepealt tuleb rõhutada, et sulatatud magneesia kuulub nii rubriiki 2519 kui ka alamrubriiki 2519 90 ja seda ei ole otseselt
nimetatud üheski KN-i kaheksa numbriga alamrubriigis.
Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt tuleb õiguskindluse ja järelevalve lihtsustamise huvides kaupade tariifse klassifitseerimise
otsustavat kriteeriumi üldjuhul otsida kaupade objektiivsetest tunnusjoontest ja omadustest, nii nagu need on kindlaks määratud
KN-i rubriigi ja asjaomase jao või asjaomaste gruppide märkuste sõnastuses (16. septembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C‑396/02:
DFDS, EKL 2004, lk I‑8439, punkt 27, ja 15. septembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C‑495/03: Intermodal Transports, EKL 2005,
lk I‑8151, punkt 47).
KN-i ja HS-i selgitavad märkused aitavad omakorda oluliselt kaasa erinevate tollirubriikide tõlgendamisele, ent nad pole õiguslikult
siduvad. Nimetatud märkuste sisu peab seega olema kooskõlas KN-i sätetega ega tohi muuta nende ulatust (eespool viidatud kohtuotsus
Intermodal Transports, punkt 48).
Üldreeglite kohaselt on kaupa täpsemalt kirjeldav rubriik eelistatud üldisemat kirjeldust sisaldavate rubriikide ees. Käesolevas
asjas tuleb rõhutada, et sulatatud magneesia objektiivsete tunnuste ja omaduste poolest ning eriti arvestades asjaolu, et
alamrubriigis 2519 90 10 on otseselt „magneesiumoksiidile” viidatud, on nimetatud alamrubriik palju täpsem kui alamrubriik
2519 90 90.
Lõpuks on ka eelotsusetaotluse esitanud kohus rõhutanud, et sulatatud magneesia on vastavalt puhtusastmele kättesaadav seitsmes
erinevas värvitoonis ja magneesiumoksiidi osa selles ulatub 95,94%–97,95%-ni ja on keskmiselt 97,38%. Seega koosneb sulatatud
magneesia peamiselt magneesiumoksiidist.
Neil asjaoludel tuleb sedastada, et ühenduse õiguslooja soovis väljendit „v.a kaltsineeritud looduslik magneesiumkarbonaat”
kasutades jätta sellest välja esimeses termilise töötlemise järgus saadud magneesiumoksiidi. Kui aga pärast esimest töötlemisjärku
võib magneesiumkarbonaadi (magnesiit) klassifitseerida alamrubriiki 2519 90 90, siis ei saa seda teha magneesiumoksiidi puhul,
kuna seda sulatatakse termilise töötlemise teises järgus kaarleek-terasesulatusahjus temperatuuril üle 2800 ºC. Sulatatud
magneesia tekib aga just magnesiidi töötlemisel kahes järgus: kaltsineerimisel ja sulatamisel.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus on selles suhtes täpsustanud, et tehniliselt on võimatu toota sulatatud magneesiat otse looduslikust
magneesiumkarbonaadist (magnesiit) kaltsineerimisel.
Sellest järeldub, et KN-i alamrubriik 2519 90 10 katab põhikohtuasjas vaidlusaluse sulatatud magneesia liigi.
Antud tõlgendust kinnitavad lisaks kaudselt ka alamrubriigi 2519 90 10 KN-i selgitavad märkused, milles viidatakse „saadus[ele,
mis] on […] kaltsineerimisel saadud magneesiumoksiidist oluliselt puhtam”.
Selline tõlgendus näib olevat õige ka arvestades üldreegleid, mille kohaselt erinevatest komponentidest koosnevate kaupade
klassifitseerimisel lähtutakse materjalist või komponendist, mis määrab nende põhiomadused. Kuigi sulatatud magneesia sisaldab
vähesel määral ka paagutatud osi, ei saa see olla kauba tariifsel klassifitseerimisel määrav, kuna – nagu juba sai sedastatud
käesoleva kohtuotsuse punktis 22 – sulatatud magneesia koosneb peamiselt magneesiumoksiidist ja seepärast tuleb seda käsitleda
magneesiumoksiidina. Ka Possehli argument, mille kohaselt KN-i selgitavad märkused peavad sõnastusega „üldjuhul värvitu” silmas
ainult sünteetiliselt või keemiliselt toodetud sulatatud magneesiat, ei too kaasa erinevat tõlgendust.
Selles suhtes tuleb mainida, et rubriigi 2519 sõnastus, täpsemalt „Looduslik magneesiumkarbonaat (magnesiit); sulatatud magneesia;
ülepõletatud (paagutatud) magneesia, ei sisalda või sisaldab vähesel hulgal muid, enne paagutamist lisatud oksiide; muud magneesiumoksiidid,
puhtad või mitte”, rõhutab põhimõtteliselt, et eristada tuleb looduslikku magneesiumkarbonaati (magnesiit) ja erinevaid magneesiumoksiidi
liike. Siiski tuleb märkida, et selle sõnastusega, milles on lahtise loeteluna antud erinevad magneesiumoksiidi liigid, ei
ole paigutatud sünteetilist ja keemilist töötlemist ning termilist töötlemist hierarhilisse süsteemi. Eelkõige ei ole ei KN-i
alamrubriigi 2519 90 10 ega asjakohaste KN-i selgitavate märkuste sõnastuses ette nähtud, et sellesse alamrubriiki klassifitseerimisel
oleks otsustav kas kauba sünteetiline või keemiline tootmine või siis termiline töötlemine.
Tuleb asuda seisukohale, et ühenduse õiguslooja soovis määratleda alamrubriiki 2519 90 10 muude kriteeriumide alusel kui tootmisviis,
seega sõltumata sellest, kas kaup toodeti sünteetiliselt või keemiliselt või termilisel töötlemisel.
Kõige eelneva alusel tuleb esitatud eelotsuse küsimusele vastata selliselt, et põhikohtuasjas vaidlusalune sulatatud magneesia
liik kuulub KN-i alamrubriiki 2519 90 10.

Kohtukulud
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab
kohtukulude jaotamise siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud,
ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (neljas koda) otsustab:
Põhikohtuasjas vaidlusalune sulatatud magneesia liik kuulub nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi-
ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta, mida on muudetud komisjoni 20. detsembri 1994. aasta määruse
(EÜ) nr 3115/94, komisjoni 13. juuni 1995. aasta määruse (EÜ) nr 1359/95, komisjoni 10. oktoobri 1995. aasta määruse (EÜ)
nr 2448/95 ja komisjoni 22. detsembri 1995. aasta määrusega (EÜ) nr 3009/95, I lisas sisalduva kombineeritud nomenklatuuri
alamrubriiki 2519 90 10.
Allkirjad
*
Kohtumenetluse keel: saksa.