CELEX: 62006TJ0339
Žemės ūkis
Bendras vyno rinkos organizavimas
Pagalba vynuogynams perplanuoti ir pertvarkyti
Reglamentas (EB) Nr. 1493/1999
Valstybėms narėms suteiktų galutinių finansinių asignavimų nustatymas
Sprendimas 2006/669/EB
Reglamento (EB) Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalyje nustatytas privalomas terminas
Lojalaus bendradarbiavimo, sąžiningumo ir gero administravimo, proporcingumo ir veiksmingumo principai

Teisinis pagrindas
Nuostatos, susijusios su vynuogynų perplanavimu ir pertvarkymu, įtvirtintos 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1493/1999 dėl bendro vyno rinkos organizavimo (
OL L 179, p. 1
), iš dalies pakeistame 2000 m. gegužės 31 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1227/2000, nustatančiu išsamias Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 taikymo taisykles, taikomas gamybos potencialui (
OL L 143, p. 1
).
Reglamento Nr. 1493/1999 14 straipsnyje numatyta:
„1.   Komisija pradinius asignavimus valstybėms narėms nustato metams remdamasi objektyviais kriterijais ir atsižvelgdama į konkrečią padėtį bei poreikius ir pastangas, kurių reikės atsižvelgiant į schemos tikslą.
2.   Pradiniai asignavimai pritaikomi atsižvelgiant į faktines išlaidas ir valstybių narių pateiktas patikslintas prognozuotas išlaidas, atsižvelgiant į schemos tikslą ir turimas lėšas.
<…>“
Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnis buvo iš dalies pakeistas, be kita ko, 2003 m. spalio 17 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1841/2003, iš dalies keičiančiu Reglamentą (EB) Nr. 1227/2000 (
OL L 268, p. 58
). Pagal 2006 finansiniams metams taikytinos Reglamento Nr. 1227/2000 redakcijos 16 straipsnį:
„1.   Valstybės narės dėl perplanavimo ir pertvarkymo sistemos ne vėliau kaip kiekvienų metų liepos 10 d. išsiunčia Komisijai:
a)
ataskaitą apie einamųjų finansinių metų birželio 30 d. faktiškai patirtas išlaidas ir bendrą susijusį plotą;
b)
ataskaitą apie einamųjų finansinių metų birželio 30 d. patvirtintas išlaidas ir bendrą susijusį plotą;
<…>
2.   Tuo atveju, kai informacija, kurią valstybė narė pagal 1 dalies nuostatas turi atsiųsti Komisijai, nėra išsami arba nesilaikoma nustatyto galutinio termino, Komisija laikinai arba nustatytu dydžiu sumažina žemės ūkio išlaidų sąskaitos įrašų išankstinį apmokėjimą, nepažeisdama bendrųjų biudžeto vykdymo tvarkos taisyklių.“
Reglamento Nr. 1227/2000 17 straipsnis buvo iš dalies pakeistas, be kita ko, 2003 m. vasario 19 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 315/2003 (
OL L 46, p. 9
) ir 2003 m. liepos 4 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1203/2003 (
OL L 168, p. 9
). Pagal 2006 finansiniais metais taikytinos Reglamento Nr. 1227/2000 redakcijos 17 straipsnį:
„1.   Kiekvienos valstybės narės faktiškai panaudotos, patvirtintos ir konkretiems finansiniams metams deklaruotos lėšos finansuojamos neviršijant dydžių, apie kuriuos pagal 16 straipsnio 1 dalies (a ir b punktus) pranešta Komisijai, jei šių dydžių suma nėra didesnė už valstybei narei pagal Reglamento <…> Nr. 1493/1999 14 straipsnio 1 dalį skirtus asignavimus.
<…>
3.   Pagal 16 straipsnio 1 dalies c punktą pateiktos valstybių narių paraiškos patenkinamos visoms valstybėms narėms proporcingai paskirstant sumą, gautą iš bendros sumos, skirtos valstybėms narėms pagal Reglamento <…> Nr. 1493/1999 14 straipsnį, atėmus visas sumas, apie kurias pranešė visos valstybės narės laikydamosi 16 straipsnio 1 dalies b punkto, ir pagal 16 straipsnio 1 dalies b punktą deklaruotas sumas. Komisija kuo greičiau po birželio 30 d. praneša valstybėms narėms apie tai, kokiu mastu paraiškos gali būti patenkintos.
4.   Nepaisant 1 ir 2 dalies nuostatų, tuo atveju, kai pagal 16 straipsnio 1 dalies a punktą nurodytas bendras plotas yra mažesnis už hektarų skaičių, nurodytą pagal Reglamento <…> Nr. 1493/1999 14 straipsnio 1 dalį finansiniais metais valstybei narei skirtuose asignavimuose, atitinkamais finansiniais metais deklaruojamos išlaidos finansuojamos neviršijant dalies, kuri apskaičiuojama bendrą plotą, apie kurį buvo pranešta, padauginus iš vidutinės už hektarą mokamos sumos; šis dydis apskaičiuojamas kaip sumos, kuri valstybei narei paskiriama pagal Reglamento <…> Nr. 1493/1999 14 straipsnio 1 dalį, ir laukiamo hektarų skaičiaus santykis.
Ši suma jokiu būdu negali būti didesnė už išlaidas, deklaruotas pagal 16 straipsnio 1 dalies a punktą.
Įgyvendinant šią straipsnio dalį bendram plotui, apie kurį buvo pranešta, taikoma 5 % paklaida, palyginti su finansinių metų asignavime esančiu plotu.
3 daliai taikyti pagal šią dalį nefinansuojamos sumos nenaudojamos.
<…>
8.   Nuorodos į atitinkamus finansinius metus nurodo mokėjimus, kuriuos valstybės narės faktiškai atliko tarp spalio 16 d. ir kitų metų spalio 15 dienos.
<…>“
1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (
OL L 160, p. 103
) 7 straipsnio 2 dalyje numatyta:
„2.   Komisija priima sprendimus dėl mėnesinių išankstinių mokėjimų išlaidoms, kurias padarė akredituotos mokėjimo agentūros, padengti.
Spalio mėnesio išlaidos priskiriamos spaliui, jeigu jos buvo padarytos spalio 1–15 d., ir lapkričiui – jeigu jos buvo padarytos spalio 16–31 d. Išankstiniai mokėjimai valstybėms narėms atliekami ne vėliau kaip antro mėnesio, einančio po to, kurį buvo padarytos išlaidos, trečią darbo dieną.
<…>“
Ginčo aplinkybės
Orientaciniai finansiniai asignavimai, skirti 2006 finansiniams metams (2005 m. spalio 16 d. – 2006 m. spalio 15 d.) pagal Reglamentą Nr. 1493/1999 už vynuogynų perplanavimą ir pertvarkymą, numatyti 2005 m. spalio 10 d. Komisijos sprendime 2005/716/EB, nustatančiame orientacinius finansinius asignavimus, kuriuos 2005–2006 prekybos metais valstybė narė skiria už tam tikrą hektarų skaičių vynuogynams perplanuoti ir pertvarkyti pagal Reglamentą Nr. 1493/1999 (
OL L 271, p. 45
). Šio sprendimo priede Graikijos Respublikai buvo nustatyta 8574504 eurų orientacinių finansinių asignavimų suma už 1249 ha plotą.
2006 m. liepos 10 d., taikydamos Reglamento Nr. 1493/1999 14 straipsnį ir Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnį, Graikijos valdžios institucijos, siekdamos gauti finansinius asignavimus, pateikė Komisijai išlaidų, susijusių su vynuogynų Graikijoje perplanavimu ir pertvarkymu 2006 finansiniais metais, suvestinę. Pagal šį pranešimą bendrą šių išlaidų suma buvo 6829204,46 eurų, o susijęs plotas – 788,002 ha.
2006 m. rugsėjo 22 d. Graikijos valdžios institucijos išsiuntė Komisijai laišką, kuriame pranešama apie klaidą nurodytuose informaciniuose duomenyse: plotas, į kurį reikia atsižvelgti yra 1102,271 ha. Jos patikslino, kad šis plotas atitinka bendrą prie 2006 m. liepos 10 d. laiško pridėtoje lentelėje, pateikiančioje faktines vynuogynų Graikijoje perplanavimo ir pertvarkymo išlaidas, atsiradusias 2006 m. birželio 30 d., ploto dydį, t. y. 1085,391 ha, ir bendrą prie 2006 m. liepos 10 d. laiško pridėtoje lentelėje, pateikiančioje vynuogynų Graikijoje perplanavimo ir pertvarkymo patvirtintas išlaidas, atsiradusias 2006 m. birželio 30 d., ploto dydį, t. y. 16,88 ha. Jos taip pat priminė, kad bendras išlaidas sudarė 6829204,46 eurai.
2006 m. rugsėjo 26 d. per 890-ąjį Vynų valdybos komiteto posėdį Graikijos valdžios institucijos pakartojo savo prašymą Komisijai atsižvelgti į pataisytus duomenis. Komisija žodžiu atmetė Graikijos valdžios institucijų prašymą, nurodžiusi, kad pataisyti duomenys pateikti per vėlai.
2006 m. spalio 4 d. Komisija priėmė Sprendimą 2006/669/EB, nustatantį galutinius finansinius asignavimus, kurie 2006 finansiniais metais valstybėms narėms skiriami už tam tikrą hektarų skaičių vynuogynams perplanuoti ir pertvarkyti pagal Reglamentą Nr. 1493/1999 (
OL L 275, p. 62
, toliau – ginčijamas sprendimas). Tą pačią dieną Komisijos atstovas susitiko su Graikijos valdžios institucijų atstovais, kuriems paaiškino, kad dėl terminų nebuvo įmanoma tenkinti jų prašymą atsižvelgti į 2006 m. rugsėjo 22 d. pateiktus pataisytus duomenis.
2006 m. spalio 16 d. Graikijos valdžios institucijos išsiuntė Komisijai laišką, prašydamos iš dalies pakeisti ginčijamo sprendimo priedą. Komisija netenkino šio prašymo.
Ginčijamas sprendimas
Ginčijamame sprendime, kiek jis susijęs su Graikijos Respublika, Komisija atsižvelgė į Graikijos valdžios institucijų 2006 m. liepos 10 d. pateiktus duomenis.
Ginčijamo sprendimo 6 konstatuojamojoje dalyje nurodyta, kad Komisija Graikijos Respublikai skyrė 1129015 eurų baudą, numatytą Reglamento Nr. 1227/2000 17 straipsnio 4 dalyje.
Ginčijamo sprendimo priede Graikijos Respublikai nustatyti galutiniai 5700190 eurų už 788 ha plotą finansiniai asignavimai vynuogynams Graikijoje perplanuoti ir pertvarkyti.
Procesas ir šalių reikalavimai
2006 m. lapkričio 30 d. Pirmosios instancijos teismo kanceliarijai pateiktu pareiškimu Graikijos Respublika pareiškė šį ieškinį.
Graikijos Respublika Pirmosios instancijos teismo prašo panaikinti arba pakeisti ginčijamo sprendimo dalį, susijusią su pagalbos suteikimu vynuogynams Graikijoje perplanuoti ir pertvarkyti, kad būtų atsižvelgta į 2006 m. rugsėjo 22 d. ieškovės Komisijai pateiktus pataisytus duomenis ir jai būtų paskirstytos atitinkamos lėšos.
Komisija Pirmosios instancijos teismo prašo:
—
atmesti ieškinį,
—
priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
Grįsdama savo ieškinį Graikijos Respublika nurodo penkis pagrindus. Pirmasis susijęs su Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalyje numatyto termino orientaciniu pobūdžiu, pasibaigiančiu kiekvienų metų liepos 10 dieną. Antrasis pagrindas susijęs su lojalaus bendradarbiavimo principo pažeidimu, trečiasis – su sąžiningumo ir gero administravimo principų pažeidimu, ketvirtasis – su proporcingumo principo pažeidimu, o penktasis – su veiksmingumo principo pažeidimu.
Dėl pirmojo pagrindo, susijusio su Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalyje numatyto termino orientaciniu pobūdžiu
Šalių argumentai
Pirmiausia Graikijos Respublika tvirtina, kad norint, jog Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalyje numatytas terminas taptų privalomas, reikėjo aiškiai nurodyti, kad tai yra „galutinis terminas“. Ji, be kita ko, remiasi 1972 m. lapkričio 30 d. Teisingumo Teismo sprendimu
Wasaknäcke Knäckebrotfabrik
(
32/72, Rink. p. 1181
) ir 1972 m. gruodžio 13 d. Teisingumo Teismo sprendimu
Walzenmühle Magstadt
(
52/72, Rink. p. 1267
).
Antra, Graikijos Respublika tvirtina, kad visiškai orientacinis šio termino pobūdis matyti ir iš Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 2 dalies, nes šia nuostata Komisijai leidžiama sumažinti avansų sumą laikinai arba nustatytu dydžiu tuo atveju, kai informacija nėra išsami arba nesilaikoma nustatyto galutinio termino.
Trečia, šį aiškinimą patvirtina Reglamento Nr. 1227/2000 17 straipsnio 1 dalis, kurioje numatytas faktiškai turėtų išlaidų finansavimas, o tai reiškia galimybę net ir po kiekvienų metų liepos 10 d. ištaisyti akivaizdžias klaidas.
Komisija nesutinka su Graikijos Respublikos pateiktais argumentais.
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Graikijos Respublika tvirtina, kad į duomenis, kuriuos ji pateikė Komisijai 2006 m. rugsėjo 22 d., turi būti atsižvelgta apskaičiuojant galutinių finansinių asignavimų sumą, nes Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalyje numatytas terminas nėra įpareigojantis.
Pirmiausia Graikijos Respublika, remdamasi dviem Teisingumo Teismo sprendimais, teigia, kad šis terminas yra tik orientacinis, nes nėra aiškios užuominos apie jo imperatyvumą.
Tačiau iš Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalies ir jį sudarančių nuostatų bendros struktūros bei tikslo aiškiai matyti, kad šiame straipsnyje numatytas terminas yra imperatyvus.
Priešingai nei tvirtina Graikijos Respublika, žodžių „galutinis terminas“ pridėjimas nebūtinas siekiant padaryti nustatytą terminą privalomą. Šiuo požiūriu reikia konstatuoti, kad Teisingumo Teismas dviejuose sprendimuose, kuriais Graikijos Respublika grindžia savo argumentus, pripažino, kad nustatytas terminas privalomas, nors sąvokos „galutinis terminas“ nagrinėtose nuostatose nebuvo.
Be to, kalbant apie frazę „ne vėliau kaip“, reikia pažymėti, kad beveik visose kalbinėse Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalies formuluotės versijose nurodyta, jog valstybės narės „ne vėliau kaip“ kiekvienų metų liepos 10 d. išsiunčia Komisijai šioje nuostatoje nurodytus duomenis. Trijose kalbinėse versijose (būtent versijose graikų, portugalų ir rumunų kalbomis) numatyta, kad valstybės narės pateikia minėtus duomenis „iki“ liepos 10 dienos.
Šiuo požiūriu, viena vertus, reikia manyti, kad Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalies versijos graikų, portugalų ir rumunų kalbomis jam nesuteikia kitokios reikšmės nei kitos kalbinės versijos, ir, antra vertus, reikia konstatuoti, kad nustatytą privalomą terminą patvirtina šio termino buvimas vynuogynų perplanavimo ir pertvarkymo sistemoje bei tikslas, kurio siekiama išlaidų ir susijusio ploto deklaracija, numatyta Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalyje, kuriai šis terminas nurodytas vykdant šią sistemą (pagal analogiją žr. minėto sprendimo
Wasaknäcke Knäckebrotfabrik
2 ir 3 punktus ir minėto sprendimo
Walzenmühle Magstadt
2 ir 3 punktus; 2007 m. birželio 6 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Graikija prieš Komisiją
, T-232/04, nepaskelbta Rinkinyje 48 punktą).
Iš Reglamento Nr. 1841/2003 2 konstatuojamosios dalies, kuria kiekvienų metų liepos 10 d. data buvo įtraukta į Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalį, išplaukia, kad šioje nuostatoje numatyto termino tikslas yra leisti veiksmingai taikyti asignavimus, numatytus Reglamento Nr. 1493/1999 14 straipsnio 1 ir 2 dalyse. Todėl datos, iki kurios valstybės narės privalo kasmet pateikti Komisijai informaciją, reikia laikytis siekiant, kad orientaciniai finansiniai asignavimai, numatyti Reglamento Nr. 1493/1999 14 straipsnio 1 dalyje, būtų pritaikyti, be kita ko, atsižvelgiant į faktines išlaidas, kaip tai nurodyta šio reglamento 14 straipsnio 2 dalyje.
Dėl išlaidų ir susijusio ploto deklaracija siekiamo tikslo reikia priminti, kad šios išlaidos susijusios su finansiniais metais. Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose minimos faktiškai patirtų ir patvirtintų išlaidų deklaracijos einamųjų finansinių metų birželio 30 dieną. Be to, pagal Reglamento Nr. 1227/2000 17 straipsnio 8 dalį nuorodos į atitinkamus finansinius metus nurodo mokėjimus, kuriuos valstybės narės faktiškai atliko nuo spalio 16 d. iki kitų metų spalio 15 dienos.
Todėl reikia atmesti Graikijos Respublikos argumentą, kad Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalyje numatytas terminas neturėtų būti susietas su kokiu nors pasibaigus šiam terminui įvykusiu veiksmu. Kaip teisingai tvirtina Komisija, liepos 10 d. data yra susijusi su tų pačių metų spalio 15 d. ir ji buvo nustatyta tam, kad prireikus būtų laiko iki spalio 15 d. priimti ir paskelbti sprendimą, nustatantį galutinius finansinius asignavimus, numatytus Reglamento Nr. 1493/1999 14 straipsnio 2 dalyje.
Dėl Komisijai numatytų procedūrinių apribojimų, kuriuos ji išvardijo ir apibūdino per posėdį, laikotarpis nuo liepos 10 d. iki spalio 15 d. laikomas būtinu, kad ji iki finansinių metų pabaigos galėtų parengti, priimti ir paskelbti sprendimą, nustatantį galutinius finansinius asignavimus.
Be to, reikia konstatuoti, kad, priešingai Graikijos Respublikos argumentams, galimas ginčijamo sprendimo priėmimo atidėjimas pasibaigus finansiniams metams visų aptariamų valstybių narių arba vienos valstybės narės atžvilgiu prieštarautų nagrinėjamų teisės aktų veiksmingumui.
Viena vertus, pagal Reglamento Nr. 1227/2000 17 straipsnio 8 dalį nuorodos į atitinkamus finansinius metus nurodo mokėjimus, kuriuos valstybės narės faktiškai atliko nuo spalio 16 d. iki kitų metų spalio 15 dienos. Kita vertus, pagal Reglamento Nr. 1258/1999 7 straipsnio 2 dalį Komisija priima sprendimus dėl mėnesinių išankstinių mokėjimų išlaidoms, kurių turėjo akredituotos mokėjimo agentūros, padengti. Spalio mėn. išlaidos priskiriamos spaliui, jeigu jos padarytos spalio 1–15 d., ir lapkričiui, jeigu jos padarytos spalio 16–31 dienomis. Be to, išankstiniai mokėjimai valstybėms narėms atliekami ne vėliau kaip antro mėnesio, einančio po to, kurį buvo padarytos išlaidos, trečią darbo dieną.
Todėl reikia konstatuoti, kad norint leisti valstybėms narėms atlikti paskutinius mokėjimus, susijusius su deklaruotomis išlaidomis remiantis Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalimi, prieš pasibaigiant einamiesiems finansiniams metams ir gauti jų kompensavimą iš Komisijos prieš pasibaigiant biudžetiniams metams pagal numatytas biudžeto eilutes šiems finansiniams metams, nagrinėjamų nuostatų veiksmingumas reikalauja, kad sprendimas, kuriuo nustatomi galutiniai finansiniai asignavimai valstybėms narėms už finansinius metus, turi būti priimti iki jiems pasibaigiant, t. y. iki spalio 15 dienos.
Todėl iš Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalies formuluotės ir iš šio straipsnio veiksmingumo išplaukia, kad jame numatytas terminas yra privalomas.
Antra, šios išvados nepaneigia Graikijos Respublikos argumentai, susiję su Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 2 dalimi ir 17 straipsnio 1 dalimi.
Šiuo požiūriu Graikijos Respublika visų pirma tvirtina, kad Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 2 dalyje, kuria leidžiama Komisijai laikinai arba nustatytu dydžiu sumažinti išankstinių mokėjimų sumą tuo atveju, kai informacija nėra išsami arba nesilaikoma nustatyto galutinio termino, patvirtinama, kad nustatytas terminas yra visiškai orientacinis.
Šiam argumentui negalima pritarti. Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 2 dalyje numatytos pasekmės, kylančios dėl to, kad suinteresuotoji valstybė narė Komisijai galbūt pateikė neišsamius duomenis, arba dėl to, kad ta pati valstybė nesilaikė šiam pateikimui nustatyto termino. Iš šios nuostatos negalima daryti jokios išvados dėl šio termino privalomumo ar neprivalomumo.
Todėl negalima pritarti Graikijos Respublikos argumentui, kuris grindžiamas Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 2 dalimi, siekiant įrodyti kiekvienų metų liepos 10 d. termino orientacinį pobūdį.
Be to, Graikijos Respublika nurodo, kad Reglamento Nr. 1227/2000 17 straipsnio 1 dalyje patvirtinamas numatyto termino orientacinis pobūdis tiek, kiek joje numatytas principas, pagal kurį Komisija privalo finansuoti faktiškai valstybių narių patirtas išlaidas ir kuriuo reikalaujama suteikti valstybėms narėms galimybę ištaisyti savo klaidas po kiekvienų metų liepos 10 dienos.
Tačiau reikia konstatuoti, kad Reglamento Nr. 1227/2000 17 straipsnio 1 dalis susijusi su faktiškai patirtų ir patvirtintų išlaidų, deklaruotų už atitinkamus finansinius metus, finansavimu, o ne tik su faktiškai patirtų išlaidų finansavimu. Todėl Graikijos Respublikos argumentas, grindžiamas neišsamiu Reglamento Nr. 1227/2000 17 straipsnio 1 dalies citavimu, yra nereikšmingas.
Iš prieš tai išdėstytų aplinkybių matyti, kad dėl minėto privalomo termino valstybė narė neturi teisės reikalauti, jog Komisija atsižvelgtų į duomenis, pateiktus pasibaigus šiam terminui. Todėl reikia atmesti pirmąjį pagrindą.
Dėl antrojo ir trečiojo pagrindų, atitinkamai susijusių su lojalaus bendradarbiavimo ir sąžiningumo bei gero administravimo principų pažeidimu
Šalių argumentai
Graikijos Respublika pirmiausia tvirtina, kad EB 10 straipsnyje įtvirtinta lojalumo pareiga reikalauja valstybių narių imtis visų atitinkamų priemonių, kad būtų užtikrintas Bendrijos teisės veiksmingumas, o Bendrijos institucijos lojaliai ir konstruktyviai bendradarbiautų su valstybėmis narėmis.
Viena vertus, Graikijos Respublika mano, kad Komisija galėjo bet kuriuo momentu kontroliuoti ir patikrinti pateiktus duomenis. 214,269 ha skirtumas tarp duomenų, nurodytų Sprendime 2005/716, preliminariai nustatančiame asignavimų paskirstymą ir plotą, kurį reikia pertvarkyti, ir duomenų, pateiktų ginčijamame sprendime, galutinai nustatančiame šiuos asignavimus, yra didelis ir nepateisinamas ir tai turėjo sukelti klausimų Komisijai.
Kita vertus, Graikijos Respublika tvirtina, kad Komisija, atsižvelgusi ne į jai 2006 m. rugsėjo 22 d. pateiktus teisingus, bet į akivaizdžiai klaidingus duomenis, nors turėjo laiko tai padaryti ir pakeitimams atlikti nebūtų reikėję daug laiko, pažeidė lojalaus bendradarbiavimo principą. Šiuo požiūriu Graikijos Respublika tvirtina, kad, priešingai Komisijos teiginiams, ji šiuo atveju neturėjo nei imtis kompleksinio vertinimo, nei veiksmų laisvės. Be to, sprendimas, nustatantis galutinius finansinius asignavimus, galėjo būti priimtas šiek tiek vėliau arba apimti visas valstybes nares, išskyrus Graikijos Respubliką. To nepadariusi, Komisija, remdamasi naujomis aplinkybėmis, galėjo priimti pakeičiantį sprendimą, kadangi duomenų, susijusių su Graikijos Respublika, pataisymas neturi įtakos kitų valstybių narių duomenims.
Antra, Graikijos Respublika tvirtina, kad egzistuoja bendrasis principas ir įvairių reglamentų aiškios nuostatos, pagal kurias pagalbos prašymas arba visi kiti dokumentai esant akivaizdžiai klaidai gali būti pataisyti bet kuriuo momentu po jų pateikimo. Kaip pavyzdį ji cituoja 2001 m. gruodžio 11 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2419/2001, nustatančio išsamias integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo tam tikroms Tarybos reglamente (EEB) Nr. 3508/92 nustatytoms Bendrijos pagalbos schemoms taisykles (
OL L 327, p. 11
), 12 straipsnį. Šis žemdirbiams pagalbos gavėjams taikytinas principas yra imperatyvus ir sąžiningumo bei gero administravimo principų atžvilgiu dar svarbesnis santykiams tarp Komisijos ir valstybių narių.
Be to, protingas Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalyje numatytos kiekvienų metų liepos 10 d. datos nesilaikymas leistinas, jei informacija pateikiama iki tų pačių metų spalio 15 d., t. y. datos, kada baigiasi finansiniai metai, ir jei ištaisomi per nustatytą terminą pateikti duomenys arba duomenys pateikiami ne vėliau kaip likus 24 dienoms iki šios datos. Tai, kad dokumentai buvo pateikti per vasaros atostogas, suteikia valstybei narei galimybę per protingą terminą ir prieš pasibaigiant finansiniams metams ištaisyti akivaizdžias skaičiavimo klaidas statistiniuose duomenyse, kurie buvo pateikti vėliausiai atitinkamų metų liepos 10 dieną. Be to, Graikijos Respublika pažymi, kad Komisija tvirtina esanti pasirengusi prireikus panaudoti duomenis, pateiktus ar ištaisytus, po atitinkamų metų liepos 10 dienos.
Komisija nesutinka su Graikijos Respublikos pateiktais argumentais.
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Reikia nagrinėti kartu šiuos du pagrindus, kuriais Graikijos Respublika iš esmės tvirtina, kad tariamas jos Komisijai pateiktų duomenų prieš pasibaigiant terminui, numatytam Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalyje, klaidingumas yra akivaizdus ir kad todėl pagal minėtus principus Komisija privalėjo atsižvelgti į pasibaigus šiam terminui pateiktus ištaisytus duomenis.
Pirmiausia neginčijama, kad Graikijos valdžios institucijos, remdamosi Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsniu, Komisijai 2006 m. liepos 10 d. pateikė faktiškai patirtų ir patvirtintų išlaidų 2006 m. birželio 30 dieną ir susijusio bendro ploto, kurį sudarė 788,002 ha, deklaraciją. Taip pat neginčijama, kad Graikijos valdžios institucijos 2006 m. rugsėjo 22 d. Komisijai pateikė ištaisytus duomenis dėl bendro ploto, susijusius su faktiškai 2006 m. birželio 30 d. patirtais nuostoliais, ir kad dėl šio pataisymo bendras nagrinėjamas plotas tapo 1102,271 ha.
Galiausiai neginčijama, kad Komisija manė, jog ištaisyti duomenys buvo pateikti pavėluotai ir kad ji ginčijamame sprendime atsižvelgė į 2006 m. liepos 10 d. pateiktus duomenis, t. y. į 788,002 ha.
Pirma, reikia pažymėti, kad valstybės narės, siekdamos, kad būtų padengta dalis išlaidų pagal vynuogynų pertvarkymo ir perplanavimo schemą, remdamosi Reglamento Nr. 1493/1999 15 straipsnio 2 dalimi ir Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalimi, išsiunčia Komisijai ataskaitą apie einamųjų finansinių metų faktiškai patirtas išlaidas ir bendrą susijusį plotą.
Todėl duomenų, susijusių su išlaidomis einamaisiais finansiniais metais ir bendru susijusiu plotu, pateikimas Komisijai tam, kad ji nustatytų galutinius finansinius asignavimus valstybėms narėms, yra jų pareiga. Be to, Graikijos Respublika nepateikė jokių įrodymų, atskleidžiančių, kaip Komisija būtų galėjusi suprasti, kad 2006 m. liepos 10 d. pateiktuose duomenyse padaryta klaida.
Taip pat savo 2006 m. spalio 16 d. laiške Komisijai Graikijos Respublika, siekdama paaiškinti savo klaidą, pažymi, kad vynuogynų perplanavimo ir pertvarkymo programa jai sukėlė sunkumų, susijusių su duomenų kontrole. Komisija negali būti kaltinama tuo, kad nesuprato, jog padaryta klaida, kurią Graikijos Respublika kvalifikuoja kaip akivaizdžią, nors pati apie tai pranešė tik rugsėjį, t. y. praėjus daugiau kaip dviem mėnesiams po to, kai buvo pateikti pirmieji duomenys.
Galiausiai Reglamento Nr. 1227/2000 17 straipsnio 4 dalyje numatyta situacija, kai bendrasis plotas, apie kurį pranešta, remiantis šio reglamento 16 straipsnio 1 dalimi, yra mažesnis nei hektarų skaičius, nurodytas orientaciniuose finansiniuose asignavimuose, suteiktuose valstybei narei pagal Reglamento Nr. 1493/1999 14 straipsnio 1 dalį.
Dėl to nebuvo visiškai akivaizdu, kad Graikijos valdžios institucijų 2006 m. liepos 10 d. pateikti duomenys klaidingi. Tad Graikijos Respublikos argumentai grindžiami faktiškai klaidinga prielaida.
Antra, kaip jau buvo pažymėta šio sprendimo 43 punkte, atsižvelgiant į Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalyje nustatytą privalomą terminą, valstybė narė neturi teisės reikalauti iš Komisijos atsižvelgti į duomenis, pateiktus pasibaigus šiam terminui.
Žinoma, kaip pripažįsta ir pati Komisija, jos atsižvelgimas į pavėluotai valstybės narės pateiktus duomenis negali būti absoliučiai atmestas tuo atveju, kai terminas viršijamas nedaug ir kai iki spalio 15 d. galima priimti sprendimą, nustatantį galutinius finansinius asignavimus valstybėms narėms atitinkamais finansiniais metais. Tačiau Komisija gali atsisakyti atsižvelgti į valstybės narės pavėluotai pateiktus duomenis, jei tai gali sutrukdyti per reikiamą laikotarpį priimti šį sprendimą. Šiuo atveju Graikijos Respublika ištaisytus duomenis pateikė tik 2006 m. rugsėjo 22 d., t. y. praėjus daugiau kaip dviem mėnesiams po pirminių tariamai klaidingų duomenų pateikimo ir tik likus trims savaitėms iki paskutinės sprendimo priėmimo dienos – 2006 m. spalio 15 dienos. Šiomis aplinkybėmis Komisija, nusprendusi neatsižvelgti į ištaisytus duomenis, nepažeidė nurodytų principų.
Todėl reikia atmesti antrąjį ir trečiąjį pagrindus.
Dėl ketvirtojo pagrindo, susijusio su proporcingumo principo pažeidimu
Šalių argumentai
Pirma, Graikijos Respublikos teigimu, taikant Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 2 dalį, kurioje numatytos sankcijos, jei pateikta informacija yra neišsami arba jei nesilaikoma kiekvienų metų „galutinio termino“ – liepos 10 d., ir šio reglamento 17 straipsnio 4 dalį, kurioje numatytos sankcijos, jei viršijamos faktinės valstybės išlaidos, jai skiriamos dvi sankcijos už tą patį veiksmą ir taip pažeidžiamas
ne bis in idem
principas.
Antra, Graikijos Respublika tvirtina, kad pagalbos už 1129015 eurų sumą netekimas yra neproporcingas, palyginti su Graikijos valdžios institucijų padaryta technine klaida.
Trečia, Graikijos Respublika tvirtina, kad, priešingai Komisijos tvirtinimams, ji šiuo atveju neturėtų atlikti nei kompleksinio vertinimo, nei naudotis veiksmų laisve.
Komisija nesutinka su Graikijos Respublikos pateiktais argumentais.
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Graikijos Respublika pirmiausia tvirtina, kad Komisija pažeidė proporcingumo principą tiek, kiek jai kartu taikant Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 2 dalį ir 17 straipsnio 4 dalį ir pažeidžiant
ne bis in idem
principą buvo skirta dviguba sankcija.
Darant prielaidą, kad priemonės, numatytos Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 2 dalyje ir 17 straipsnio 4 dalyje, gali būti kvalifikuojamos kaip „sankcijos“, nors iš ginčijamo sprendimo 6 konstatuojamosios dalies matyti, kad Reglamento Nr. 1227/2000 17 straipsnio 4 dalis buvo taikyta Graikijos Respublikai, iš ginčijamo sprendimo neišplaukia, kad Komisija jai taikė šio reglamento 16 straipsnio 2 dalį.
Iš šios nuostatos formuluotės aišku, kad ji netaikytina, jei atitinkama valstybė narė pateikia išsamius duomenis Komisijai per tam nustatytą terminą, net jei pasibaigus šiam terminui aptariama valstybė narė pateikia Komisijai pakeistus duomenis.
Antra, Graikijos Respublika tvirtina, kad Komisija pažeidė proporcingumo principą, nes pagalbos už 1129015 eurų sumą netekimo sankcija yra neproporcinga, palyginti su Graikijos valdžios institucijų technine klaida.
Šiuo atveju reikia pažymėti: kadangi bendras plotas, apie kurį pranešta 2006 m. liepos 10 d., buvo mažesnis nei nurodytas sprendime, nustatančiame orientacinius finansinius asignavimus, Komisija taikė Reglamento Nr. 1227/2000 17 straipsnio 4 dalį. Kaip nurodo pati Graikijos Respublika, Komisija, taikydama šį straipsnį, neturi diskrecijos, nes šis taikymas išplaukia iš susijusio bendro ploto deklaracijos, remiantis šio reglamento 16 straipsnio 1 dalimi.
Todėl, viena vertus, tuo atveju, jei Graikijos Respublika tvirtina, kad tai yra pagalbos už 1129015 eurų sumą praradimas, kuris laikomas neproporcinga priemone, reikia konstatuoti, kad galutinių finansinių asignavimų sumos nustatymas vynuogynams Graikijoje perplanuoti ir pertvarkyti, yra neišvengiama pasekmė to, kad Graikijos valdžios institucijos informavo apie mažesnį bendrą plotą nei nurodytasis sprendime, nustatančiame orientacinius finansinius asignavimus valstybėms narėms, ir už orientacinius finansinius asignavimus didesnes išlaidas už hektarą.
Kita vertus, jei Graikijos Respublika tvirtina, kad aplinkybė, jog buvo atsižvelgta į 2006 m. liepos 10 d. pateiktus duomenis, yra neproporcinga priemonė, nes to pasekmė yra pagalbos už 1129015 eurų sumą netekimas, reikia pažymėti, kad ji neįrodė, kad tai neproporcinga priemonė ir kad ji akivaizdžiai netinkama.
Reikia priminti, jog proporcingumo principas, vienas iš bendrųjų Bendrijos teisės principų, reikalauja, kad Bendrijos institucijų veiksmai neviršytų to, kas tinkama ir būtina nagrinėjamų teisės aktų teisėtiems tikslams pasiekti, todėl kai galima rinktis tarp kelių tinkamų priemonių, reikia taikyti mažiausiai suvaržančią, o sukelti nepatogumai neturi būti neproporcingi nurodytiems tikslams (žr. 2007 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Geuting
,
C-375/05, Rink. p. I-7983
, 45 punktą ir nurodytą teismų praktiką).
Kalbant apie šio principo įgyvendinimo sąlygų teisminę priežiūrą, pažymėtina, kad tik akivaizdžiai netinkama šioje srityje priimta priemonė, palyginti su tikslu, kurio kompetentinga institucija ketina siekti, gali paveikti šios priemonės teisėtumą (šiuo klausimu žr. minėto sprendimo
Geuting
46 punktą ir nurodytą teismų praktiką).
Dėl būtinybės priimti sprendimą, nustatantį valstybėms narėms galutinius finansinius asignavimus prieš 2006 m. spalio 15 d. pasibaigiant finansiniams metams, siekiant leisti joms atlikti atitinkamus mokėjimus ir taip išsaugoti nagrinėjamų nuostatų veiksmingumą (žr. šio sprendimo 31–35 punktus), Komisija, atsižvelgusi į per nustatytą terminą pateiktus, o ne į pataisytus 2006 m. rugsėjo 22 d. duomenis, priėmė tinkamą priemonę.
Todėl galutinių finansinių asignavimų Graikijos Respublikai už vynuogynų perplanavimą ir pertvarkymą sumažinimas ginčijamame sprendime 1129015 eurų, palyginti su deklaruotomis išlaidomis, išplaukiančiomis iš mažesnio bendro vynuogynų Graikijoje ploto nei nurodytas Sprendime 2005/716, nėra neproporcinga priemonė.
Taigi reikia atmesti ketvirtąjį pagrindą.
Dėl penktojo pagrindo, susijusio su veiksmingumo principo pažeidimu
Šalių argumentai
Graikijos Respublika tvirtina, kad Komisija pažeidė atitinkamų teisės aktų nuostatų, t. y. Reglamento Nr. 1493/1999 11, 13 ir 14 straipsnių ir Reglamento Nr. 1227/2000 16 ir 17 straipsnių, veiksmingumo principą. Vynuogynų perplanavimo ir pertvarkymo sistema yra svarbi priemonė gerinant rinkos pusiausvyrą, stabilizuojant ir gerinant Bendrijos vynuogynus bei suderinant pasiūlą ir paklausą. Didelis Graikijos Respublikai suteiktos pagalbos sumažinimas dėl akivaizdžios spausdinimo klaidos apsunkins siekiant šių Bendrijos tikslų. Be to, Komisija nepaaiškino, kaip pritarimas pavėluotai Graikijos Respublikos pateiktam prašymui apsunkintų kreditų vynuogynams perplanuoti ir pertvarkyti sistemos veiksmingą įgyvendinimą.
Komisija nesutinka su Graikijos Respublikos pateiktais argumentais.
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Reikia pažymėti, kad, kaip jau buvo konstatuota šio sprendimo 31–35 punktuose, siekiant išsaugoti nagrinėjamų teisės aktų veiksmingumą, imperatyvų terminą nurodyti reikia tam, kad Komisija galėtų priimti sprendimą, nustatantį galutinius finansinius asignavimus valstybėms narėms prieš pasibaigiant atitinkamiems finansiniams metams. Todėl, priešingai Graikijos Respublikos argumentams, šių nuostatų veiksmingumui neprieštarauja imperatyvaus termino taikymas ir atsisakymas atsižvelgti į valstybės narės duomenis, pateiktus po šio termino, net jei to pasekmė yra atitinkamai valstybei narei suteiktos pagalbos sumažinimas.
Todėl Komisija, neatsižvelgusi į ištaisytus duomenis, kuriuos jai pateikė Graikijos Respublika pasibaigus Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalyje numatytam imperatyviam terminui, nepažeidė nagrinėjamų teisės aktų nuostatų veiksmingumo principo.
Taigi reikia atmesti penktąjį pagrindą.
Iš viso to, kas pasakyta, matyti, kad turi būti atmestas visas ieškinys.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi Graikijos Respublika pralaimėjo bylą, ji turi padengti bylinėjimosi išlaidas pagal Komisijos pateiktus reikalavimus.

Remdamasis šiais motyvais,
PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMAS (penktoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Atmesti ieškinį.

2.
Graikijos Respublika padengia bylinėjimosi išlaidas.

Vilaras
Prek
Ciucă
Paskelbta viešame posėdyje Liuksemburge 2008 m. gruodžio 11 dieną.
Parašai.
Turinys

Teisinis pagrindas

Ginčo aplinkybės

Ginčijamas sprendimas

Procesas ir šalių reikalavimai

Dėl teisės

Dėl pirmojo pagrindo, susijusio su Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalyje numatyto termino orientaciniu pobūdžiu

Šalių argumentai

Pirmosios instancijos teismo vertinimas

Dėl antrojo ir trečiojo pagrindų, atitinkamai susijusių su lojalaus bendradarbiavimo ir sąžiningumo bei gero administravimo principų pažeidimu

Šalių argumentai

Pirmosios instancijos teismo vertinimas

Dėl ketvirtojo pagrindo, susijusio su proporcingumo principo pažeidimu

Šalių argumentai

Pirmosios instancijos teismo vertinimas

Dėl penktojo pagrindo, susijusio su veiksmingumo principo pažeidimu

Šalių argumentai

Pirmosios instancijos teismo vertinimas

Dėl bylinėjimosi išlaidų
(
*1
)	Proceso kalba: graikų.