CELEX: 62007FJ0106
Funcție publică
Funcționari
Remunerație
Restituirea plății nedatorate

1.
Funcționari – Acțiune – Act care lezează – Noțiune – Notă a administrației prin care informează persoana interesată despre
intenția sa de a proceda la recuperarea plății nedatorate, în lipsa oferirii unei explicații satisfăcătoare sau a prezentării
unui act justificativ complementar de către aceasta
(Statutul funcționarilor, art. 90 și 91)
2.
Funcționari – Restituirea plății nedatorate – Condiții – Nelegalitate evidentă a plății – Cunoaștere de către persoana interesată
– Transferul unei părți din retribuția funcționarului în afara statului de repartizare pentru a alimenta un cont de economii
pentru locuință
[Statutul funcționarilor, art. 85; anexa VII, art. 17 alin. (2)]
3.
Funcționari – Acțiune – Competență de fond – Repararea unui prejudiciu material suferit de un funcționar din cauza recuperării
nelegale a unei sume
[Statutul funcționarilor, art. 91 alin. (1)]
1.
O notă a administrației care informează un funcționar despre intenția sa de a proceda, în lipsa oferirii unei explicații
satisfăcătoare sau a prezentării unui act justificativ complementar de către acesta, la recuperarea plății nedatorate a anumitor
sume și care nu indică nici cuantumul eventualei restituiri, nici modalitățile de recuperare nu poate fi considerată un act
care lezează funcționarul, întrucât nu afectează direct și imediat interesele sale, modificând, în esență, situația juridică
a acestuia, și nici nu constituie o luare de poziție definitivă a administrației. În plus, o astfel de notă nu permite în
niciun fel persoanei interesate să aprecieze oportunitatea unei contestări a acesteia prin introducerea unei reclamații în
temeiul articolului 90 alineatul (2) din statut.
(a se vedea punctele 45 și 46)
2.
Din conținutul articolului 85 din statut rezultă că restituirea plății nedatorate este supusă unui număr de două condiții
cumulative, prima constând în nelegalitatea plății pe care administrația urmărește să o recupereze, iar a doua în cunoașterea
acestei nelegalități de către funcționar sau în constatarea faptului că nelegalitatea în cauză era atât de evidentă, încât
funcționarul nu putea să nu o cunoască.
Chiar presupunând că articolul 17 alineatul (2) din anexa VII la statut, în versiunea sa anterioară intrării în vigoare a
Regulamentului nr. 723/2004 de modificare a Statutului funcționarilor, precum și a Regimului aplicabil celorlalți agenți,
care permite funcționarului să transfere o parte din retribuția sa în afara statului de repartizare pentru a acoperi cheltuielile
ce rezultă în special din cheltuieli periodice și dovedite pe care ar trebui să le efectueze în afara statului în care are
sediul instituția sa sau a statului unde își exercită atribuțiile, nu s‑ar aplica în cazul în care transferul este destinat
să alimenteze un cont de economii pentru locuință recunoscut ca atare de legislația unui stat membru, caracterul nelegal al
unei astfel de plăți nu este atât de evident încât funcționarul respectiv nu putea să nu îl cunoască, în special atunci când
modul de redactare a textelor aplicabile nu permite să se ofere un răspuns clar și neechivoc la problema legată de aplicabilitatea
acestei dispoziții în cazul unui astfel de transfer și când conduita serviciilor competente a putut în mod rezonabil să determine
persoana interesată să creadă că poziția lor înclina în favoarea acestei aplicabilități.
(a se vedea punctele 58, 68, 69, 72 și 74)
3.
Întrucât instanța comunitară a funcției publice dispune de competență de fond în materie financiară, aceasta este competentă
pentru a dispune, cu titlu de reparare a prejudiciului material, rambursarea către reclamant a unei sume recuperate în mod
nelegal de administrație, majorată cu dobânzi de întârziere începând de la data recuperării și până la data plății efective.
(a se vedea punctele 81 și 82)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 18 septembrie 2002, Puente Martín/Comisia, T‑29/01, RecFP, p. I‑A‑157 și II‑833, punctul 88;
9 iulie 2003, Efthymiou/Comisia, T‑22/01, RecFP, p. I‑A‑177 și II‑891, punctul 45
Tribunalul Funcției Publice: 16 ianuarie 2007, Borbély/Comisia, F‑126/05, RepFP, p. I‑A‑1‑0000 și II‑A‑1‑0000, punctul 73