CELEX: 61990CJ0069
Traktatbrud
fysisk kontrol og administrative formaliteter i forbindelse med godstransport mellem medlemsstaterne
direktiv 87/53/EØF

1 Ved staevning, indleveret til Domstolens Justitskontor den 16. marts 1990, har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det fastslaas, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Raadets direktiv 87/53/EOEF af 15. december 1986 om aendring af direktiv 83/643/EOEF om forenkling af fysisk kontrol og administrative formaliteter i forbindelse med godstransport mellem medlemsstaterne (EFT 1987 L 24, s. 33) og sine forpligtelser i henhold til Traktaten, idet den ikke har givet meddelelse om de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, hvorved den mener at have opfyldt sine forpligtelser efter direktiv 87/53, eller idet den ikke har truffet de noedvendige foranstaltninger til at efterkomme direktivet.
2 Ved direktiv 87/53 blev der indsat to yderligere stykker i artikel 2 i Raadets direktiv 83/643 af 1. december 1983 (EFT L 359, s. 8). Der blev endvidere indfoert bestemmelse om en aendret affattelse af sidstnaevnte direktivs artikel 4, 5, 6, 7 og 8, og en ny artikel 6a, en ny artikel 7a og en ny artikel 8a blev indsat i direktivet.
3 I henhold til artikel 2 i direktiv 87/53 skulle medlemsstaterne efter hoering af Kommissionen saette de noedvendige ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser i kraft for senest den 1. juli 1987 at efterkomme direktivet, ligesom medlemsstaterne skulle give Kommissionen meddelelse om indholdet af de bestemmelser, der blev vedtaget med henblik paa at gennemfoere direktivet.
4 Da den italienske regering ikke gav Kommissionen nogen meddelelse vedroerende gennemfoerelsesforanstaltninger til direktiv 87/53, indledte Kommissionen over for Den Italienske Republik proceduren i henhold til Traktatens artikel 169.
5 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.
6 Den italienske regering har erkendt, at den ikke inden for den fastsatte frist har gennemfoert artikel 7a, der blev indsat i direktiv 83/643 ved direktiv 87/53.
7 Det maa derfor fastslaas, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktiv 87/53, idet den ikke har truffet de noedvendige foranstaltninger til at efterkomme artikel 7a, der blev indsat i direktiv 83/643 ved direktiv 87/53.
8 Hvad derimod angaar de oevrige bestemmelser i direktiv 87/53, har den italienske regering gjort gaeldende, at Kommissionens paastand savner grundlag.
9 Til stoette herfor har den italienske regering anfoert, at selv om disse bestemmelser opstiller en raekke forpligtelser for medlemsstaterne, forudsaetter en opfyldelse af disse ikke en indfoerelse i national ret af saerlige gennemfoerelsesforanstaltninger. Med undtagelse af bestemmelsen om indsaettelsen af artikel 7a i direktiv 83/643 foreskriver bestemmelserne i direktiv 87/53 alene en "bestemt optraeden", som medlemsstaternes myndigheder skal iagttage med henblik paa at forenkle kontrollen og formaliteterne i forbindelse med godstransport inden for Faellesskabet, og det er kun i konkrete situationer, at Kommissionen kan kontrollere, om der sker en overholdelse af denne forpligtelse til at optraede paa en bestemt maade.
10 Det saaledes af den italienske regering til stoette for sine paastande anfoerte kan ikke laegges til grund.
11 Det er herved ufornoedent at undersoege, hvorvidt gennemfoerelsen af direktiv 87/53 forudsatte, at den italienske regering traf saerlige nationale gennemfoerelsesforanstaltninger, for saa vidt angaar samtlige bestemmelser i direktivet, bortset fra bestemmelsen om indsaettelsen af artikel 7a i direktiv 83/643, idet det blot bemaerkes, at Den Italienske Republik i sagen ikke har givet Kommissionen nogen meddelelse overhovedet vedroerende anvendelsen af de paagaeldende bestemmelser i direktiv 87/53.
12 En saadan forpligtelse til at give meddelelse paahviler i henhold til artikel 2 i direktiv 87/53 enhver medlemsstat.
13 Artikel 2 opstiller en forpligtelse for medlemsstaterne til inden for den fastsatte frist at give Kommissionen enhver form for oplysning vedroerende de foranstaltninger, de har truffet med henblik paa at efterkomme direktiv 87/53, eller i givet fald vedroerende de bestaaende bestemmelser i national ret, som maa antages allerede at give en sikkerhed for en fuldstaendig anvendelse af direktivet.
14 Denne forpligtelse til at give meddelelse indebaerer bl.a., for det tilfaelde, at en medlemsstat er af den opfattelse, at nogle bestemmelser i direktiv 87/53 ikke fra dens side forudsaetter en indfoerelse i national ret af gennemfoerelsesforanstaltninger, at medlemsstaten skal give Kommissionen meddelelse om begrundelsen herfor inden udloebet af fristen for at gennemfoere direktivet, saaledes at Kommissionen kan goere sine synspunkter om dette spoergsmaal gaeldende.
15 I henhold til Traktatens artikel 5 skal medlemsstaterne saaledes traeffe alle almindelige eller saerlige foranstaltninger, som er egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, som foelger af faellesskabsretten, ligesom medlemsstaterne skal lette Faellesskabet gennemfoerelsen af dets opgaver. Medlemsstaterne er herved forpligtet til at samarbejde loyalt med Kommissionen med henblik paa at goere det muligt for denne at drage omsorg for faellesskabsrettens gennemfoerelse, jf. Traktatens artikel 155.
16 Det maa foelgelig fastslaas, at Den Italienske Republik endvidere har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktiv 87/53 ved at undlade at give Kommissionen nogen form for meddelelse vedroerende gennemfoerelsen af de bestemmelser, bortset fra artikel 7a, der blev indsat i direktiv 83/643 ved direktiv 87/53.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
17 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger. Den Italienske Republik har tabt sagen og boer derfor doemmes til at betale sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Raadets direktiv 87/53/EOEF af 15. december 1986 om aendring af direktiv 83/643/EOEF om forenkling af fysisk kontrol og administrative formaliteter i forbindelse med godstransport mellem medlemsstaterne,
a) idet den ikke har truffet de noedvendige foranstaltninger til at efterkomme artikel 7a i Raadets direktiv 83/643/EOEF af 1. december 1983, som aendret ved direktiv 87/53/EOEF, og
b) idet den ikke har givet Kommissionen nogen meddelelse vedroerende gennemfoerelsen af de oevrige bestemmelser, der blev indsat i direktiv 83/643/EOEF ved direktiv 87/53/EOEF.
2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.