CELEX: 61984CJ0124
Den fælles markedsordning for oksekød
nedsættelse af importbelastningerne for varer med oprindelse i AVS-staterne

1 Ved kendelse af 25 . april 1984 , indgaaet til Domstolen den 11 . maj 1984 , har Hessisches Finanzgericht i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende gyldigheden af en bestemmelse i Kommissionens forordning nr . 932/77 af 29 . april 1977 om fastsaettelse af de beloeb , hvormed importbelastningerne for oksekoed , med oprindelse i staterne i Afrika , Vestindien og Stillehavet , nedsaettes ( EFT L 109 , s . 16 ).
2 Dette spoergsmaal er blevet rejst under en tvist vedroerende fastsaettelsen af den afgift , der skal betales i forbindelse med indfoersel af et parti tilberedt og frosset oksekoed med oprindelse i Madagaskar henhoerende under pos . 16.02 B . III b ) 1 . aa ).
De relevante retsregler
3 I henhold til artikel 2 , stk . 2 , litra a ), i AVS-EOEF-konventionen , undertegnet i Lomé den 28 . februar 1975 ( Raadets forordning nr . 199/76 af 30 . januar 1976 om indgaaelse af konventionen , EFT L 25 , s . 1 ), kan varer med oprindelse i AVS-staterne , som er omfattet af en faelles markedsordning eller underkastet en saerordning , der er indfoert som foelge af ivaerksaettelsen af den faelles landbrugspolitik , indfoeres til Faellesskabet under gunstigere vilkaar end dem , der i almindelighed gaelder ved import fra tredjelande .
4 I forbindelse hermed gennemfoertes med henblik paa importen af oksekoed med oprindelse i AVS-staterne ved Raadets forordning nr . 1599/75 af 24 . juni 1975 om den ordning , der skal anvendes for landbrugsprodukter og visse varer fremstillet af landbrugsprodukter med oprindelse i AVS-staterne ( EFT L 166 , s . 67 ), en aendring i den faelles markedsordning for oksekoed , hvis grundlag er Raadets forordning nr . 805/68 af 27 . juni 1968 ( EFT 1968 I , s . 179 ). I henhold til den foerstnaevnte forord nings artikel 2 kan varer omfattet af den faelles markedsordning indfoeres toldfrit . Endvidere bestemmes det , at de oevrige importbelastninger ved indfoersel til Faellesskabet nedsaettes med et beloeb , der fastsaettes af Kommissionen hvert kvartal , og som svarer til 90% af gennemsnittet af importbelastningerne i loebet af en referenceperiode ( »nedsaettelsesbeloeb« ). Den i bestemmelsen omhandlede nedsaettelse anvendes paa enhver indfoersel , for hvilken importoeren godtgoer , at en udfoerselsafgift paa et beloeb svarende til nedsaettelsen er blevet opkraevet af udfoerselsstaten . Ifoelge forordningen fastsaettes de naermere gennemfoerelsesbestemmelser efter den i artikel 27 i forordning nr . 805/68 omhandlede procedure , dvs . af Kommissionen efter den saakaldte forvaltningskomitéprocedure . De naevnte bestemmelser er gentaget i artiklerne 1 og 3 i Raadets forordning nr . 3328/75 af 18 . december 1975 ( EFT L 329 , s . 4 ).
5 Ved Kommissionens forordning nr . 3376/75 af 23 . december 1975 ( EFT L 333 , s . 44 ), der senere aendredes ved Kommissionens forordning nr . 3136/76 af 22 . december 1976 ( EFT L 353 , s . 40 ), fastsattes gennemfoerelsesbestemmelserne til Raadets forordning nr . 3328/75 . Med henblik paa den naermere fastsaettelse af nedsaettelsesbeloebene har Kommissionen i henhold til artikel 4 i disse to paa hinanden foelgende forordninger opdelt medlemsstaterne i to grupper , nemlig for det foerste Irland og Det forenede Kongerige og for det andet de oevrige medlemsstater . For saa vidt angaar de sidstnaevnte , bestemmes det , at beloebet »udgoer 90% af afgiftsbeloebet , der om noedvendigt korrigeres med det monetaere udligningsbeloeb , der gaelder for Frankrig« .
6 Baggrunden for denne ordning er angivet i fjerde og femte betragtning i praeamblen til forordning nr . 3376/75 . Det anfoeres dér , at importbelastningen afhaenger af afgiftsniveauet , der paa grund af anvendelsen af henholdsvis »tiltraedelsesudligningsbeloeb« og »monetaere udligningsbeloeb« ikke er det samme i alle medlemsstaterne , hvorfor Kommissionen var af den opfattelse , at »en helt korrekt anvendelse af disse beloeb ville ... medfoere indviklede forvaltningsproblemer og ville forpligte de paagaeldende tredjelande til at opkraeve forskellige beloeb alt efter bestemmelsesstedet i Faellesskabet« . Det anfoeres , at der »foelgelig boer ... fastsaettes en fremgangsmaade med skoensmaessig beregning af beloebene , der kun opererer med to regioner i Faellesskabet , dvs . dels de nye medlemsstater , som endnu anvender tiltraedelsesudligningsbeloebene , dels de andre medlemsstater , idet der for hver af disse regioner anvendes de udligningsbeloeb , der anvendes ved indfoersel til den af medlemsstaterne , der absorberer den stoerste maengde af den paagaeldende indfoersel , da disse beloeb desuden kan betragtes som liggende meget naer op ad gennemsnittet af de udligningsbeloeb , der anvendes for den enkelte medlemsstat« .
7 Det var paa dette trin i reglernes udvikling , at Raadet vedtog forordning nr . 425/77 af 14 . februar 1977 ( EFT L 61 , s . 1 ), hvorved der skete en aendring af nomenklaturen i artikel 1 i forordning nr . 805/68 og af de tilsvarende positioner i den faelles toldtarif . Ifoelge forordningen opdeles pos . 16.03 B III b ) 1 , der omfattede en raekke former for tilberedt koed , som indtil da ikke var belagt med nogen afgift , i to positioner , der er affattet saaledes :
_ 16.02 B . III b ) 1 . aa ): »Andre varer af koed eller slagteaffald , tilberedte eller konserverede , med indhold af koed eller slagteaffald af hornkvaeg , ikke kogt , stegt eller paa lignende maade tilberedt,«
_ 16.02 B . III b ) 1 . bb ): »Andre varer af koed eller slagteaffald , tilberedte eller konserverede , med indhold af koed eller slagteaffald af hornkvaeg , i andre tilfaelde.«
8 Inddelingen af listen i artikel 1 i forordning nr . 805/68 blev aendret saaledes , at varer henhoerende under den foerste af disse underpositioner aa ), dvs . tilberedte varer af oksekoed , som ikke er kogt , stegt eller paa lignende maade tilberedt , henhoertes til den gruppe af varer , for hvilke der skal betales importafgift , mens varer henhoerende under den anden underposition bb ), dvs . tilberedte varer , der er kogt , stegt eller paa lignende maade tilberedt , henfoertes til den gruppe af varer , der er fritaget for afgift .
9 Kort tid efter disse tarifmaessige aendringer , den 29 . april 1977 , udstedtes Kommissionens forordning nr . 932/77 , som spoergsmaalet fra Hessisches Finanzgericht vedroerer . Bilaget til denne forordning indeholder i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning nr . 3376/75 to spalter , hvoraf den ene angiver nedsaettelsesbeloebene for Irland og Det forenede Kongerige og den anden nedsaettelsesbeloebene for de »andre medlemsstater« . For saa vidt angaar varer henhoerende under pos . 16.02 B . III b ) 1 . aa ), fastsaettes nedsaettelsen for den sidstnaevnte gruppe af medlemsstater til 143,956 RE/100 kg . Som ovenfor anfoert svarer dette beloeb til 90% af afgiftsbeloebet , korrigeret med det for Frankrig gaeldende monetaere udligningsbeloeb .
10 Endelig bemaerkes , at artikel 4 i forordning nr . 3376/75 er blevet aendret ved Kommissionens forordning nr . 622/78 af 30 . marts 1978 ( EFT L 84 , s . 15 ), der er udstedt efter de faktiske omstaendigheder , der ligger til grund for sagen . I henhold til den nye affattelse af bestemmelsen udgoer nedsaettelsen 90% af afgiftsbeloebet , om noedvendigt korrigeret med det monetaere udligningsbeloeb , der gaelder i indfoerselsmedlemsstaten . Baggrunden for denne aendring i ordningen er angivet i anden , tredje og femte betragtning i praeamblen til den nye forordning . Det anfoeres heri , at der »ved beregningen af de beloeb , hvormed importbelastningerne for de paagaeldende produkter nedsaettes , ... for oejeblikket kun [sondres] mellem to omraader i Faellesskabet« , men at beregningen af beloebet fremover boer ske »saerskilt for hver medlemsstat , idet der tages hensyn til det monetaere udligningsbeloeb , som anvendes ved indfoersel til den paagaeldende medlemsstat« . Det anfoeres endvidere , at »det beloeb , som udgoer nedsaettelsen , bestaar af afgifter og monetaere udligningsbeloeb« , idet det tilfoejes , at saafremt disse beregningselementer udtrykkes i regningsenheder , kan dette skabe problemer for eksportlandet , for saa vidt angaar den omregningskurs , der skal anvendes , hvorfor nedsaettelsen fremover boer »fastsaettes i national valuta for hverbestemmelsesmedlemsstat« , idet »udfoerselstidspunktet« laegges til grund .
Indholdet af tvisten i hovedsagen
11 Sagsoegeren i hovedsagen , det tyske firma H . Spitta & Co ., driver handel med landbrugsprodukter , idet det bl.a . importerer tilberedt oksekoed fra Madagaskar . Det fremgaar af sagen , at selskabet i 1976 i Madagaskar koebte et parti tilberedt og udbenet oksekoed paa 1 000 tons , der dengang henhoerte under pos . 16.02 B . III b ) 1 . i den faelles toldtarif . Da toldbehandlingen ved indfoerslen til Forbundsrepublikken Tyskland ikke var tilendebragt foer den 24.-25 . maj 1977 , dvs . efter ikrafttraedelsen af forordning nr . 425/77 , blev varerne henfoert under den nye pos . 16.02 . B . III b ) 1 . aa ), hvorfor der blev fastsat en afgift i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning nr . 932/77 . Efter at have indbragt en administrativ klage , der ikke blev efterkommet , anlagde sagsoegeren sag ved Hessisches Finanzgericht med paastand om annullation af den paagaeldende afgiftsopkraevning .
12 Ved Hessisches Finanzgericht rejste Spitta foruden andre indsigelser , der ikke vedroerer genstanden for denne sag , indsigelse mod den maade , hvorpaa nedsaettelsesbeloebet beregnes ifoelge forordning nr . 932/77 , idet selskabet gjorde gaeldende , at denne strider mod Raadets forordning nr . 3328/75 , hvorefter nedsaettelsen af importbelastningerne skal svare til 90% af gennemsnittet af de importbelastninger , der anvendes i loebet af den paagaeldende referenceperiode .
13 For at kunne tage stilling til denne indsigelse har Hessisches Finanzgericht forelagt Domstolen det spoergsmaal , om Kommissionens forordning nr . 932/77 er gyldig , for saa vidt nedsaettelsen for varer henhoerende under pos . 16.02 B . III b ) 1 . aa ) fastsaettes til 143,956 RE .
14 I sin forelaeggelseskendelse rejser Hessisches Finanzgericht paa grundlag af sammenlignende beregninger over forskellen med hensyn til nedsaettelsens stoerrelse i tre medlemsstater ( Frankrig , Det forenede Kongerige og Tyskland ) tvivl om , hvorvidt den ved forordning nr . 932/77 fastsatte beregningsmetode er i overensstemmelse med Raadets forordning nr . 3328/75 , hvorefter nedsaettelsen af importbelastningerne ved indfoersel til Tyskland skal udgoere 90% . Hessisches Finanzgericht anfoerer , at de naevnte forskelle ikke skyldes nogen regnefejl , men derimod den ved Kommissionens forordning nr . 3376/75 indfoerte opdeling af Faellesskabet i to regioner bestaaende af Irland og Det forenede Kongerige paa den ene side og de oevrige medlemsstater paa den anden side . Hessisches Finanzgericht bemaerker , at der ved Kommissionens forordning nr . 622/78 er indfoert en mere differentieret beregningsmetode for nedsaettelsesbeloebene . Paa denne baggrund har Hessisches Finanzgericht fundet at maatte rejse det spoergsmaal , om forordning nr . 932/77 strider mod Raadets forordning nr . 3328/75 , for saa vidt den naevnte beregningsmetode for Tysklands vedkommende har medfoert en afgift , der er vaesentligt hoejere end den angivne resterende importbelastning paa 10% , idet retten endvidere ikke finder at kunne udelukke , at der er sket en overtraedelse af det i EOEF-traktatens artikel 40 indeholdte forbud mod forskelsbehandling .
Gyldigheden af forordning nr . 932/77
15 Sagsoegeren i hovedsagen har for Domstolen uddybet det under sagen for Hessisches Finanzgericht anfoerte . Sagsoegeren har forsoegt at paavise , at den resterende importbelastning i Tyskland paa grund af forskellen med hensyn til de monetaere udligningsbeloeb er tre gange hoejere end , hvad den burde have vaeret i henhold til Raadets forordning nr . 3328/75 , hvorefter nedsaettelsen skal udgoere 90% . Ved at lade den for Frankrig gaeldende nedsaettelse finde anvendelse paa alle medlemsstater i Faellesskabet ( undtagen Irland og Det forenede Kongerige ) har Kommissionen skabt ringere konkurrencemaessige vilkaar for de tyske importoerer . Kun fastsaettelsen af differentierede nedsaettelser for de enkelte medlemsstater _ saaledes som det senere skete ved forordning nr . 622/78 _ ville have muliggjort en beregning af nedsaettelserne , der var i overensstemmelse med principperne i Raadets forordning nr . 3328/75 . Sagsoegeren i hovedsagen goer paa denne baggrund gaeldende , at Domstolen boer statuere , at forordning nr . 932/77 er ugyldig , og at den i sin afgoerelse boer angive , hvilken nedsaettelse der vil vaere i overensstemmelse med Raadets forordning nr . 3328/75 .
16 Kommissionen har gjort gaeldende , at den anfaegtede forordning er gyldig , idet den i det vaesentlige har anfoert , at den med henblik paa gennemfoerelsen af bestemmelserne i Raadets forordning nr . 3328/75 har en raekke skoensmaessige befoejelser med hensyn til vurderingen af oekonomiske forhold , og at det er i overensstemmelse hermed , at den ud fra et oenske om at forenkle formaliteterne i forbindelse med eksport fra AVS-staterne har fastsat stoerrelsen af nedsaettelserne paa grundlag af en skoensmaessig beregning . Da den anfaegtede forordningblev udstedt , forelaa der for Kommissionen kun oplysninger om eksport af oksekoed til Frankrig og Det forenede Kongerige . Det var paa denne baggrund , at Kommissionen fandt , at importbelastningerne i disse to medlemsstater kunne anses som repraesentative for henholdsvis hele den ene og den anden af de i forordning nr . 3376/75 opstillede grupper af medlemsstater . Da det senere viste sig , at der ogsaa eksporteres til andre medlemsstater , indfoerte Kommissionen ved forordning nr . 622/78 en mere differentieret ordning .
17 Kommissionen har fremhaevet , at nedsaettelsen af importbelastningerne ikke er sket af hensyn til importoererne , men i AVS-staternes interesse , idet formaalet har vaeret at forbeholde disse stoerstedelen af provenuet i forbindelse med afgifterne ved import til Faellesskabet . Ordningen er indrettet saaledes , at importoeren i alle tilfaelde baerer den samlede importbelastning , dvs . afgiften korrigeret med de monetaere udligningsbeloeb , der gaelder for bestemmelsesmedlemsstaten . Dette er baggrunden for den anden betingelse i artikel 1 i Raadets forordning nr . 3328/75 , hvorefter importoeren for at opnaa nedsaettelse af importbelastningen skal godtgoere , at eksportlandet har opkraevet et beloeb svarende til nedsaettelsen .
18 Om det rejste spoergsmaal bemaerkes indledningsvis , at artikel 1 i Raadets forordning nr . 3328/75 indeholder foelgende bestemmelser :
»1 ) Importbelastningerne for de i artikel 1 , litra a ), i forordning ( EOEF ) nr . 805/68 naevnte varer med oprindelse i AVS-staterne nedsaettes ... med et beloeb , der fastsaettes af Kommissionen hvert kvartal , og som svarer til 90% af gennemsnittet af de importbelastninger , der anvendes i loebet af en referenceperiode .
2)Stk . 1 anvendes kun paa de indfoersler , for hvilke importoeren beviser , at en udfoerselsafgift paa et beloeb svarende til den i det paagaeldende stykke omhandlede nedsaettelse er blevet opkraevet af det eksporterende land.«
19 Hessisches Finanzgericht har med rette anfoert , at det afgoerende problem i sagen er , hvorvidt Kommissionen i forordning nr . 3376/75 lovligt har kunnet indfoere en sondring mellem to regioner i Faellesskabet , saaledes at forholdene i Frankrig bliver lagt til grund som vaerende repraesentative for alle andre medlemsstater end Irland og Det forenede Kongerige , selv om dette i Forbundsrepublikken Tyskland medfoerer , at den resterende importbelastning overstiger 10% paa trods af , at import afgiften i henhold til artikel 1 , stk . 1 , i forordning nr . 3328/75 ikke boer udgoere mere end 10% .
20 Domstolen finder imidlertid ikke , at det under de foreliggende omstaendigheder kan anfaegtes , at Kommissionen som en pragmatisk loesning har valgt for hele Faellesskabet ( undtagen Irland og Det forenede Kongerige ) at laegge de oekonomiske vilkaar til grund , der gaelder i forbindelse med import til den eneste medlemsstat , om hvilken der paa det paagaeldende tidspunkt forelaa oplysninger om , at der rent faktisk blev importeret oksekoed , saaledes at der skulle anvendes en ensartet afgiftssats i den eksporterende AVS-stat .
21 Selv om denne ordning ganske vist medfoerer , at den del af afgiften , som opkraeves af eksportlandet , ved import til Forbundsrepublikken Tyskland er blevet mindre end det fastsatte »nedsaettelsesbeloeb« paa 90% , samtidig med at den afgift , der opkraeves af indfoerselsmedlemsstaten , er blevet tilsvarende stoerre , indebaerer dette forhold _ som anfoert af Kommissionen _ at den paagaeldende AVS-stats provenu reduceres , mens den samlede afgift , som importoeren skal betale , forbliver uaendret . Importoeren skal saaledes ikke i noget tilfaelde betale mere end , hvad der svarer til den af afgiften bestaaende importbelastning , korrigeret med de monetaere udligningsbeloeb . Kravet i artikel 1 , stk . 2 , i forordning nr . 3328/75 om , at importoeren skal fremlaegge dokumentation for , hvor stor en eksportafgift eksportlandet har opkraevet , giver en sikkerhed for , at importoeren i intet tilfaelde afkraeves afgifter , der overstiger den importbelastning , som fremgaar af bestemmelserne i den faelles markedsordning for oksekoed , dvs . afgiften korrigeret med de monetaere udligningsbeloeb .
22 Det maa herefter laegges til grund , at den af sagsoegeren i hovedsagen anfaegtede ordning ikke kan paavirke konkurrencevilkaarene mellem importoererne i Faellesskabet , idet disse afhaenger af stoerrelsen af afgiften , der korrigeresmed de monetaere udligningsbeloeb . Den af Kommissionen indfoerte ordning findes herefter ikke at stride mod forbudet mod forskelsbehandling i traktatens artikel 40 .
23 Det af Hessisches Finanzgericht forelagte spoergsmaal maa herefter besvares med , at gennemgangen af det intet har frembragt , der kan rejse tvivl om gyldigheden af Kommissionens forordning nr . 932/77 af 29 . april 1977 om fastsaettelse af de beloeb , hvormed importbelastningerne for oksekoed , med oprindelse i staterne i Afrika , Vestindien og Stillehavet , nedsaettes .
24 Det tilkommer den nationale ret at undersoege , om den afgift , som sagsoegeren i hovedsagen maatte have betalt ved udfoerslen af det paagaeldende parti koed , og som derfor kan paaberaabes som grundlag for en nedsaettelse af importafgiften , udgoer et samlet beloeb , der overstiger de importbelastninger , der gjaldt i henhold til den paa tidspunktet for den paagaeldende indfoersel gaeldende ordning , idet bemaerkes , at de for Domstolen fremlagte aktstykker ikke indeholder nogen oplysninger om dette spoergsmaal .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
25 De udgifter , der er afholdt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , der har afgivet indlaeg for Domstolen , kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale ret , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( anden afdeling )
vedroerende det spoergsmaal , der er forelagt den af Hessisches Finanzgericht ved kendelse af 25 . april 1984 , for ret :
Gennemgangen af det forelagte spoergsmaal har intet frembragt , der kan rejse tvivl om gyldigheden af Kommissionens forordning nr . 932/77 af 29 . april 1977 om fastsaettelse af de beloeb , hvormed importbelastningerne for oksekoed , med oprindelse i staterne i Afrika , Vestindien og Stillehavet , nedsaettes .