CELEX: 61982CJ0236
Tjenestemænd
regelmæssige overførsler fra tjenestelandet

1 Ved staevning , indgivet til Domstolens justitskontor den 21 . september 1982 , har Arthur Brautigam , tjenestemand ved generalsekretariatet for Raadet for De europaeiske Faellesskaber , anlagt sag med paastand om annullation af den af generalsekretaeren for Raadet trufne afgoerelse nr . 629/82 af 18 . juni 1982 om tilbagekaldelse af sagsoegerens tilladelse til undtagelsesvis at overfoere en del af sit vederlag i tyske mark , jfr . artikel 17 , stk . 2 , litra c , i tjenestemandsvedtaegtens bilag VII , samt annullation af afvisningen af sagsoegerens klage over den af Raadets administration trufne afgoerelse om ikke at anvende artikel 17 , stk . 2 , litra b , i tjenestemandsvedtaegtens bilag VII paa sagsoegeren .
2 Artikel 17 , stk . 2 , i tjenestemandsvedtaegtens bilag VII har foelgende ordlyd :
»2 ) Paa de betingelser , der fastsaettes gennem en ordning udarbejdet efter faelles aftale mellem Faellesskabernes institutioner og efter udtalelse fra Vedtaegtsudvalget , kan tjenestemanden :
a ) gennem den institution , han tilhoerer , regelmaessigt lade en del af sine indtaegter indtil et beloeb , der svarer til det af ham modtagne udlandstillaeg eller saerlige udlandstillaeg , overfoere :
_ enten i valutaen i det af Faellesskabernes medlemslande , i hvilket han er statsborger ,
_ eller i valutaen i den af medlemsstaterne , i hvilken han har bopael , eller hvor et familiemedlem , han har forsoergerpligt over for , opholder sig ,
_ eller i valutaen i det foregaaende tjenesteland , eller i det land , hvor hans institutions hovedsaede er beliggende , saafremt det drejer sig om en tjenestemand , der goer tjeneste uden for Faellesskabernes omraade ;
b ) lade foretage regelmaessige overfoersler , der overstiger det i litra a ), in limine , naevnte maksimumsbeloeb , dersom de er bestemt til daekning af udgifter , der isaer fremkommer paa grund af regelmaessige og dokumenterede forpligtelser uden for det land , i hvilket institutionen har saede , eller det land , i hvilket han goer tjeneste ;
c ) undtagelsesvis og i behoerigt begrundede tilfaelde faa tilladelse til , ud over disse regelmaessige overfoersler at lade beloeb overfoere , som han maatte oenske at disponere over i de i litra a ) omhandlede valutaer.«
3 Ordningen til gennemfoerelse af denne bestemmelse , som finder anvendelse paa den foreliggende sag , traadte i kraft den 1 . januar 1980 med virkning fra den 1 . april 1979 . Ifoelge ordningens artikel 2 betragtes foelgende udgifter som behoerig begrundelse for overfoersler i henhold til artikel 17 , stk . 2 , litra b ): udgifter til uddannelse af boern , over for hvilke der bestaar forsoergerpligt , udbetalinger til enhver anden person svarende til familieretlige forpligtelser , bidrag til enten en tillaegspension eller til en livrenteordning eller opsparingskonto til fordel for boern , over for hvilke vedkommende har forsoergerpligt , og som er handicappede _ stadig under visse betingelser _ og tilbagebetaling af hypoteklaan , der har en loebetid paa mindst 7 aar , og som vedroerer enten erhvervelse af en byggegrund til opfoerelse af et enfamilieshus eller opfoerelse , koeb eller ombygning af en primaer bolig , eventuelt af en sekundaer bolig i et af Faellesskabets medlemslande , samt endelig livrenter og praemier i henhold til livs- eller invalideforsikringsaftaler eller boligopsparingskontrakter vedroerende ovennaevnte ejendomstransaktioner . Ifoelge artikel 3 maa summen af regelmaessige overfoersler i henhold til artikel 17 , stk . 2 , litra a ) og b ), ikke overstige 35% af det maanedlige nettovederlag . Artikel 5 svarer til artikel 17 , stk . 2 , litra c ), se bilag VII .
4 Brautigam , som er nederlandsk statsborger , optog i henholdvis 1978 og 1979 to hypoteklaan med en loebetid paa 15 aar med henblik paa at finansiere koebet af en byggegrund i Belgien og opfoerelsen af et beboelseshus paa grunden . De to laanekontrakter blev indgaaet med en tysk bank , Commerzbank AG , med hjemsted i Duesseldorf og en afdeling i Bruxelles . Laanene og de dertil knyttede ydelser blev fastsat i tyske mark .
5 Den 12 . januar 1982 ansoegte sagsoegeren Raadets administration om tilladelse til i henhold til artikel 17 , stk . 2 , i bilag VII at overfoere en del af sine indtaegter ud over udlandstillaegget til opfyldelse af sine betalingsforpligtelser over for laangiver . Da en lignende ansoegning , som blev indgivet i oktober 1979 , blev afvist med den begrundelse , at den oenskede overfoersel i tyske mark ikke var omfattet af de i artikel 17 , stk . 2 , litra a ), anfoerte tilfaelde , praeciserede sagsoegeren i en skrivelse , som ledsagede hans nye ansoegning , at den stoettedes paa artikel 17 , stk . 2 , litra b ). Ved skrivelse af 29 . januar 1982 meddelte Raadets administration ham , at den ikke kunne imoedekomme hans ansoegning , da det laan , som skulle tilbagebetales med den ansoegte overfoersel , var ydet i Belgien af en bankfilial i Belgien med sikkerhed i fast ejendom beliggende i Belgien , og at betingelserne i artikel 17 , stk . 2 , litra b ), derfor ikke var opfyldt .
6 Herefter indbragte sagsoegeren den 8 . februar 1982 en klage , hvori han gjorde gaeldende , at de ansoegte overfoersler i tyske mark havde til formaal at daekke regelmaessige forpligtelser uden for det land , i hvilket han gjorde tjeneste . Laangiver var nemlig et tysk selskab med hjemsted i Tyskland , idet Commerzbank ' s afdeling i Bruxelles var en integrerende del af den tyske bank og ikke handlede for egen regning . Da ansoegningen vedroerte en overfoersel , som svarede til de overfoersler , som administrationen regelmaessigt foretog til Beamtenheimstattenwerk ( herefter benaevnt BHW ), maatte afvisningen af sagsoegerens ansoegning anses for en forskelsbehandling i forhold til tjenestemaend , som i henhold til artikel 17 , stk . 2 , litra b ), kunne tilbagebetale de af BHW ydede laan i tyske mark .
7 Ved afgoerelse nr . 211/82 af 23 . marts 1982 gav Raadets generalsekretaer ganske undtagelsesvis sagsoegeren tilladelse til i perioden fra april 1982 til marts 1983 inklusive at lade overfoere en vis del af sin maanedsloen , idet tilladelsen ville blive trukket tilbage inden udloebet af denne periode , saafremt der skete en aendring i den situation , som var lagt til grund . Afgoerelsen hvilede paa artikel 17 i vedtaegtens bilag VII og artikel 5 i ordningen vedroerende vilkaarene for overfoersel . Ved skrivelse af 29 . maj 1982 til generaldirektoeren for administrationen erklaerede sagsoegeren sig tilfreds med denne loesning , idet han understregede , at afgoerelsen tilsyneladende var truffet med hjemmel i artikel 17 , stk . 2 , litra c ), mens hans ansoegning udtrykkeligt vedroerte anvendelse af bestemmelsens litra b ), og han forventede , at afgoerelsen stiltiende ville blive forlaenget , saa laenge den naevnte begrundelse for overfoerslen bestod , nemlig eksistensen af hypotekforpligtelser i tyske mark .
8 Det fremgaar af den senere korrespondance , at den saerlige situation , som afgoerelse nr . 211/82 henviste til , var situationen vedroerende loenningernes konvertibilitet , idet Institut belgo-luxembourgeois du change paa det paagaeldende tidspunkt havde ophaevet den fulde konvertibilitet for de i belgiske eller luxembourgske francs udbetalte tjenestemandsloenninger .
9 Ved afgoerelse nr . 629/82 af 18 . juni 1982 tilbagekaldte Raadets generalsekretaer , som fandt , at den situation , som laa til grund for afgoerelse nr . 211/82 , ikke laengere forelaa , med virkning fra juli 1982 Brautigam ' s saerlige tilladelse til overfoersel , »for saa vidt den vedroerer overfoersler i tyske mark til Commerzbank vedroerende et laan optaget i Belgien.« Generalsekretaeren tilfoejede , at den eventuelt tilladte overfoersel af en del af Brautigam ' s loen , jfr . artikel 2 i gennemfoerelsesordningen , fortsat ville finde sted gennem Raadets generalsekretariat med et beloeb svarende til hoejst 35% af nettovederlaget .
10 Ved skrivelse af 30 . juni 1982 anmodede sagsoegeren om , at denne afgoerelse blev taget op til fornyet overvejelse paa grundlag af artikel 17 , stk . 2 , litra b ), i bilag VII . I denne forbindelse gjorde han navnlig opmaerksom paa , at ansoegningen var uden forbindelse med de foranstaltninger , som Institut belgo-luxembourgeois du change havde truffet paa konvertibilitetsomraadet for vederlag . Sagsoegeren havde ikke ansoegt om en saerlig tilladelse , i medfoer af artikel 17 , stk . 2 , litra c ), da han allerede den 9 . marts 1982 havde modtaget en individuel tilladelse fra Institut belgo-luxembourgeois du change til at overfoere mere end 25% af sin loen til den paa det regulerede marked gaeldende kurs til daekning af sine laaneforpligtelser . I den periode , hvor der var indfoert restriktive forantaltninger paa konvertibilitetsomraadet , afveg hans situation saaledes ikke fra situationen forud for denne periode .
11 I besvarelse heraf bekraeftede Raadets generalsekretaer ved skrivelse af 26 . juli 1982 , at der ved afgoerelse nr . 211/82 faktisk var tale om en ekstraordinaer foranstaltning til afhjaelpning af de negative virkninger , som situationen paa konvertibilitetsomraadet havde haft paa det paagaeldende tidspunkt , og at afgoerelsen ikke kunne opretholdes , efter at der igen var indfoert fuld konvertibilitet for vederlagene .
12 Det fremgaar af sagen , at sagsoegeren , efter at tilladelsen til at overfoere en del af hans vederlag til Commerzbank var tilbagekaldt , oprettede en laanekontrakt med BHW , og at han i henhold til artikel 17 , stk . 2 , litra b ), fik tilladelse til at overfoere et beloeb svarende til ca . 35% af sit nettovederlag til BHW . Under henvisning til en raekke dokumenter har sagsoegeren forklaret , at denne transaktion ikke var knyttet til laaneforpligtelser over for BHW , men at opsparingen i BHW anvendtes til regelmaessige tilbagebetalinger af hypoteklaanet i Commerzbank . Transaktionen kunne imidlertid ikke fuldt ud opveje det tab , som skyldtes , at Raadet havde afslaaet ansoegningen om direkte overfoersler til Commerzbank .
13 Til stoette for sin paastand har sagsoegeren fremsat to saet anbringender . For saa vidt der er nedlagt paastand om annullation af afgoerelse nr . 629/82 , har han anfoert , at tilbagekaldelsen af den saerlige tilladelse til at overfoere en del af sit vederlag i tyske mark er en tilsidesaettelse af principperne om beskyttelse af den berettigede forventning og velerhvervede rettigheder , da han fortsat havde samme laaneforpligtelser i tyske mark . I denne forbindelse er afgoerelsen yderligere fejlagtigt begrundet , for saa vidt den stoettes paa genindfoerelsen af fuld konvertibilitet for vederlagene . Yderligere har sagsoegeren gjort gaeldende , at Raadet ved at afvise klagen har overtraadt artikel 17 , stk . 2 , litra b ), i bilag VII og tilsidesat forbudet mod forskelsbehandling .
14 Raadet har paastaaet sagen afvist , subsidiaert frifindelse .
Formaliteten
15 Raadet har for det foerste anfoert , at der ikke , for saa vidt sagen vedroerer afgoerelse nr . 629/82 , forinden er indbragt en klage , jfr . vedtaegtens artikel 91 , stk . 2 , og at sagen er for sent anlagt , for saa vidt der er nedlagt paastand om annullation af afvisningen af klagen af 8 . februar 1982 .
16 Sagsoegeren har anfoert , at afgoerelse nr . 629/82 af 18 . juni 1982 _ hvorefter den saerlige tilladelse i henhold til afgoerelse nr . 211/82 blev annulleret , for saa vidt angaar overfoersler i tyske mark til Commerzbank i forbindelse med et hypoteklaan optaget i Belgien _ maa betragtes som en udtrykkelig afvisning af hans klage af 8 . februar 1982 , idet afgoerelsen blev truffet efter den stiltiende afvisning af klagen . Foelgelig skulle soegsmaalsfristen herefter beregnes fra denne afgoerelse , jfr . vedtaegtens artikel 91 , stk . 3 , andet led . Subsidiaert har han gjort gaeldende , at udvekslingen af skrivelser vedroerende afgoerelse nr . 629/82 maa anses for en supplerende klageprocedure forud for sagsanlaegget .
17 Det bemaerkes indledningsvis , at udvekslingen af skrivelser og de trufne afgoerelser forud for sagsanlaegget er praeget af , at parterne til stadighed har misforstaaet hinandens hensigter . Sagsoegeren ansoegte nemlig vedvarende om anvendelse af artikel 17 , stk . 2 , litra b ), for at opfylde sine forpligtelser i tyske mark . Raadets administration afslog ansoegningen ved foerst at henvise til artikel 17 , stk . 2 , litra a ), som sagsoegeren ikke havde paaberaabt . Som foelge af sagsoegerens klage meddelte Raadet ham en saerlig tilladelse i henhold til artikel 17 , stk . 2 , litra c ), som han ikke havde ansoegt om . Sagsoegeren accepterede denne tilladelse som svar paa sin klage , idet han samtidig henledte opmaerksomheden paa det efter hans opfattelse urigtige retsgrundlag for tilladelsen .
18 Herefter foelger , at Raadet paa det paagaeldende tidspunkt hverken uddybede baggrunden for afgoerelse nr . 211/82 eller redegjorde for forbindelsen mellem denne afgoerelse og sagsoegerens klage . For saa vidt angaar sagsoegerens nationalitet og den valuta , hvori overfoerslerne skulle finde sted , kunne den ifoelge afgoerelsen meddelte saerlige tilladelse heller ikke stoettes paa artikel 17 , stk . 2 , litra c ). Herefter maatte sagsoegeren anse afgoerelsen som en udtrykkelig reaktion paa klagen . Sagen kan derfor ikke anses som for sent anlagt til proevelse af en stiltiende afvisning af klagen .
19 Raadet har for det andet gjort gaeldende , at sagsoegeren ikke laengere har interesse i at forfoelge sagen , da han i mellemtiden i henhold til artikel 17 , stk . 2 , litra b ), i vedtaegtens bilag VII har faaet tilladelse til hver maaned at overfoere et beloeb i tyske mark svarende til hoejst 35% af sit maanedlige nettovederlag , jfr . artikel 3 i gennemfoerelsesordningen .
20 Sagsoegeren har understreget , at tilladelsen til at foretage overfoersler i forbindelse med hans boligopsparingskontrakt med BHW ikke kan opveje ulemperne ved , at Raadet har naegtet at give tilladelse til direkte overfoersler til Commerzbank med henblik paa tilbagebetaling af laanet .
21 Det bemaerkes , at sagsoegeren fortsat har soegsmaalsinteresse , for saa vidt Raadets handlinger ikke havde samme virkninger for sagsoegeren som den oprindeligt oenskede anvendelse af artikel 17 , stk . 2 , litra b ).
Realiteten
22 Der skal foerst tages stilling til anbringenderne vedroerende afvisningen af sagsoegerens klage .
23 I sit foerste anbringende har sagsoegeren anfoert , at Raadets afvisning af at anvende artikel 17 , stk . 2 , litra b ), stoettes paa en fortolkning , som er i strid med bestemmelsens formaal .
24 Han har her under henvisning til dom af 4 . februar 1982 ( Adam , 828/79 , Sml . s . 269 ) gjort gaeldende , at artikel 17 , stk . 2 , litra b ), skal goere det muligt for en tjenestemand , der goer tjeneste i et land med svag valuta , at foretage overfoersler til daekning af sine oekonomiske forpligtelser i staerk valuta for samme andel af sine samlede indtaegter som en tjenestemand , der goer tjeneste i et land med staerk valuta . Da valget af valuta ved overfoersler efter artikel 17 , stk . 2 , litra b ), ikke er betinget af nationalitet eller oprindelse , som det er tilfaeldet for overfoersler efter litra a ) og litra c ), skal der alene tages hensyn til , om overfoerslerne vedroerer regelmaessige forpligtelser uden for tjenestelandet . Dette kriterium skal ifoelge sagsoegeren ikke forstaas bogstaveligt , idet det ud fra et oekonomisk synspunkt ikke er kreditors hjemsted eller betalingsstedet , men udelukkende kontraktvalutaen , som er afgoerende for , om der er tale om forpligtelser uden for tjenestelandet . I den foreliggende sag er der tale om tilbagebetaling af et hypoteklaan optaget i en tysk bank i tyske mark , og som er underlagt forholdene paa det tyske kapitalmarked . Sagsoegerens forpligtelser boer derfor ifoelge denne anses for forpligtelser uden for Belgien . Foelgelig er det uden betydning , at laanekontrakten er oprettet i Belgien , og at den behaeftede ejendom ligger i Belgien .
25 Ifoelge Raadet er det for anvendelsen af artikel 17 , stk . 2 , litra b ), afgoerende , at der er tale om forpligtelser og dertil knyttede udgifter uden for tjenestelandet . Raadet har anfoert , at den valuta , hvori forpligtelserne er indgaaet , ikke kan tages i betragtning ved afgoerelsen af , til hvilket land forpligtelserne er knyttet , da valget af en anden kontraktvaluta end tjenestelandets ikke noedvendigvis indebaerer , at der er tale om kontraktlige forpligtelser uden for tjenestelandet . Saafremt et saadan kriterium anvendes , kan tjenestemaendene omgaa princippet om , at tjenestemandens vederlag betales i det lands valuta , hvor han goer tjeneste . I den foreliggende sag udgoer den valuta , hvori forpligtelserne ifoelge laanet er udtrykt , den eneste tilknytning til Forbundsrepublikken Tyskland .
26 Det bemaerkes foerst , at ifoelge artikel 17 , stk . 1 , i bilag VII til vedtaegten udbetales de ydelser , tjenestemanden er berettiget til , paa det sted og i det lands valuta , hvor denne goer tjeneste . For at loese det af sagsoegeren rejste fortolkningsproblem er det noedvendigt at gennemgaa indholdet af og formaalet med undtagelserne fra denne hovedregel i henhold til artikel 7 , stk . 2 , saaledes som de er fastlagt i ordningen til gennemfoerelse af denne bestemmelse .
27 Artikel 17 , stk . 2 , litra a ), aabner mulighed for , at en tjenestemand gennem den institution , han tilhoerer , kan lade en del af sit vederlag overfoere i en anden valuta end tjenestelandets . Der gaelder dog visse begraensninger , idet der hoejst kan overfoeres et beloeb svarende til udlandstillaegget eller det saerlige udlandstillaeg , og overfoerslen kun kan foretages i visse valutaer , herunder navnlig valutaen i den medlemsstat , hvor tjenestemanden er statsborger , eller i den medlemsstat , i hvilken han har bopael , eller hvor et familiemedlem , han har forsoergerpligt over for , opholder sig . Ifoelge stk . 2 , litra c ), meddeles der yderligere undtagelsesvis tilladelse til ligeledes i saerlige tilfaelde at foretage overfoersler i de under litra a ) anfoerte valutaer . Arten af disse undtagelser fra hovedreglen viser , at de har til formaal at hjaelpe den tjenestemand , som er flyttet for at kunne udfoere sine opgaver paa tjenestestedet , med at varetage sine personlige eller familiemaessige interesser , som han fortsat maatte have , navnlig i det land , hvorfra han kommer , eller i det land , hvor et familiemedlem , han har forsoergerpligt over for , opholder sig .
28 Artikel 17 , stk . 2 , litra b ), udvider mulighederne efter litra a ), for saa vidt bestemmelsen giver mulighed for regelmaessige overfoersler af beloeb , som overstiger maksimumbeloebet efter litra a ). Selv om anvendelsen af denne bestemmelse tilsyneladende ikke er begraenset til bestemte valutaer , fremgaar det dog af ordlyden , at de paagaeldende overfoersler skal vedroere betaling af udgifter , som navnlig skyldes de regelmaessige forpligtelser , som tjenestemanden skal opfylde uden for det land , hvor hans institutions hovedsaede er beliggende , eller det land , hvor han goer tjeneste . Det fremgaar af artikel 2 i gennemfoerelsesordningen , som indeholder en oversigt over de udgifter , som kan begrunde saadanne overfoersler , at der isaer er tale om udgifter vedroerende visse forpligtelser _ altid uden for tjenestelandet _ som vedroerer familie , bidrag til tillaegspension og tjenestemandens bolig . Med et tilsvarende formaal som bestemmelserne under litra a ) og c ) skal undtagelsesbestemmelsen under litra b ) saaledes goere det muligt for den paagaeldende tjenestemand fortsat at varetage visse interesser uden for tjenestelandet , som navnlig vedroerer hans familieforhold , hans pension eller hans bolig .
29 Herefter maa begrebet regelmaessige forpligtelser uden for det land , i hvilket institutionen har saede , jfr . artikel 17 , stk . 2 , litra b ), i bilag VII til vedtaegten , som naermere uddybes i artikel 2 i gennemfoerelsesordningen , fortolkes saaledes , at disse forpligtelser er omfattet af tjenestemandens varetagelse af visse interesser uden for tjenestelandet , som vedroerer hans familieforhold , hans pension eller hans bolig .
30 Heraf foelger , at sagsoegerens anbringende , hvorefter denne undtagelsesbestemmelse finder anvendelse , hvis blot der vaelges en anden valuta end tjenestelandets , ikke kan laegges til grund .
31 I sit andet anbringende har sagsoegeren anfoert , at betingelserne i kontrakterne med Commerzbank i det vaesentlige er identiske med betingelserne for de laan , som regelmaessigt optages af Faellesskabetss tjenestemaend i BHW . Efter sagsoegerens opfattelse kan hverken BHW ' s vedtaegter , hvorefter der er tale om et privatretligt tysk selskab ligesom Commerzbank , eller den omstaendighed , at betalingerne til BHW i tyske mark finder sted paa selskabets hjemsted i Tyskland , begrunde , at han udsaettes for forskelsbehandling i forhold til de tjenestemaend , som med henblik paa tilbagebetaling af deres laan til BHW er omfattet artikel 17 , stk . 2 , litra b ).
32 Ifoelge Raadet kan sagsoegerens situation ikke sammenlignes med de tjenestemaends , som har optaget et laan i BHW . Oprindelig haevdede Raadet , at BHW er et offentligretligt tysk organ oprettet med det formaal at yde laan til en gunstig rentesats til tyske tjenestemaend og , i videre forstand , til EF-tjenestemaend . Under den mundtlige forhandling har Raadet imidlertid anerkendt , at overfoerslerne i tyske mark til BHW i henhold til artikel 17 , stk . 2 , litra b ), med henblik paa tilbagebetaling af laan optaget i tyske mark , naar alt kommer til alt adskiller sig fra de overfoersler til Commerzbank , som sagsoegeren har ansoegt om tilladelse til , alene af den grund , at der er tale om overfoersler til BHW ' s hjemsted i Forbundsrepublikken Tyskland . Raadet har haevdet , at denne forskel begrunder en anden behandling .
33 Uden at tage stilling til , om de af sagsoegeren anfoerte overfoersler til BHW er lovlige , hvilket spoergsmaal ikke er rejst for Domstolen i den foreliggende sag , skal Domstolen blot fastslaa , at forskellen mellem de to situationer , som Raadet har paaberaabt sig , og som er af ren formel art , ikke kan begrunde en forskelsbehandling . Anbringendet om forskelsbehandling kan derfor laegges til grund .
34 Raadets afgoerelse _ som blev meddelt sagsoegeren ved skrivelse af 29 . januar 1982 _ om ikke at efterkomme sagsoegerens ansoegning om tilladelse til overfoersler til Commerzbank , jfr . artikel 17 , stk . 2 , litra b ), i bilag VII til vedtaegten , vil herefter vaere at annullere .
35 Foelgelig har sagsoegeren ikke laengere interesse i annullation af afgoerelse nr . 629/82 om tilbagekaldelse af afgoerelsen , hvorved der blev meddelt ham en saerlig tilladelse i henhold til artikel 17 , stk . 2 , litra c ), i bilag VII .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
36 I henhold til procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , doemmes den part , der taber sagen , til at afholde sagens omkostninger . Raadet har tabt sagen og boer derfor betale omkostningerne .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( foerste afdeling )
1 ) Raadets afgoerelse _ som blev meddelt sagsoegeren ved skrivelse af 29 . januar 1982 _ om ikke at efterkomme sagsoegerens ansoegning om tilladelse til overfoersler til Commerzbank , jfr . artikel 17 , stk . 2 , litra b , i bilag VII til vedtaegten , annulleres .
2 ) Raadet betaler sagens omkostninger .