CELEX: 62006CJ0310
Gemensamma tulltaxan
Kombinerade nomenklaturen
Klassificering
Styckningsdelar av kyckling, benfria, frysta som saltats
Giltigheten av förordning (EG) nr 1223/2002

Begäran om förhandsavgörande avser giltigheten av rådets förordning (EG) nr 1223/2002 av den 8 juli 2002 om klassificering
av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen (EGT L 179, s. 8).
Begäran har framställts i ett mål mellan F.T.S. International BV (nedan kallat FTS) och Belastingdienst – Douane West (den
behöriga tullmyndigheten i västra Nederländerna) och avser tullklassificeringen av styckningsdelar av kyckling, benfria, frysta
som saltats.

Tillämpliga bestämmelser

Internationell rätt
Internationella konventionen om systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering (nedan kallat Harmoniserade systemet
eller HS), vilken ingicks i Bryssel den 14 juni 1983, samt ändringsprotokollet därtill av den 24 juni 1986 (nedan kallad HS-konventionen),
godkändes i Europeiska ekonomiska gemenskapens namn genom rådets beslut 87/369/EEG av den 7 april 1987 (EGT L 198, s. 1; svensk
specialutgåva, område 11, volym 12, s. 3).
Enligt artikel 3.1 i HS-konventionen förbinder sig varje fördragsslutande part att se till att dess tulltaxenomenklatur och
statistik överensstämmer med Harmoniserade systemet, använda alla nummer och undernummer i Harmoniserade systemet, utan tillägg
eller förändring, och därtill hörande nummerkoder, och följa den numeriska ordningsföljden i Harmoniserade systemet. I samma
bestämmelse föreskrivs att varje fördragsslutande part också förbinder sig att tillämpa de allmänna reglerna för tolkningen
av Harmoniserade systemet och alla anmärkningar till avdelningar, kapitel och undernummer samt att inte ändra omfattningen
av desamma.
Tullsamarbetsrådet (nu Världstullorganisationen), upprättad genom en internationell konvention, undertecknad i Bryssel den
15 december 1950, godkände, enligt villkoren i artikel 8 i HS-konventionen, de förklarande anmärkningarna till HS som HS-kommittén
antagit, enligt artikel 6 i densamma.
Förklarande anmärkning till HS-nummer 0207 med rubriken ”Kött och ätbara slaktbiprodukter av fjäderfä enligt nr 0105, färska,
kylda eller frysta” har följande lydelse:
”Detta nummer omfattar endast kött och ätbara slaktbiprodukter, färska, kylda eller frysta, av sådant fjäderfä som i levande
tillstånd klassificeras enligt nr 0105. …”
I förklarande anmärkning till HS-nummer 0210 med rubriken ”Kött och ätbara slaktbiprodukter, saltade, i saltlake, torkade
eller rökta; ätbart mjöl av kött eller slaktbiprodukter” anges följande:
”Detta nummer omfattar alla slag av kött och ätbara slaktbiprodukter som har behandlats på de sätt som beskrivs i numret,
med undantag av svinfett, inte innehållande magert kött och fjäderfäfett inte utsmält eller på annat sätt extraherat (nr 0209)
…”

De gemenskapsrättsliga bestämmelserna
Den version av Kombinerade nomenklaturen (nedan kallad KN eller Kombinerade nomenklaturen) som gäller från och med den 1 januari 2003
är den som framgår av kommissionens förordning (EG) nr 1832/2002 av den 1 augusti 2002 om ändring av bilaga I till rådets
förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 290, s. 1). Del 2 i
Kombinerade nomenklaturen innehåller en avdelning I med rubriken ”Levande djur; animaliska produkter” och kapitel 2 i samma
avdelning har rubriken ”Kött och andra ätbara slaktbiprodukter”.
KN-nummer 0207 har följande lydelse:
”0207 Kött och ätbara slaktbiprodukter av fjäderfä enligt nr 0105, färska, kylda eller frysta:
– Av höns av arten
Gallus domesticus
:
…
0207 14  – – Styckningsdelar samt slaktbiprodukter, frysta:
– – – Styckningsdelar:
0207 14 10 – – – – Benfria
– – – – Med ben:
...”
KN-nummer 0210 har följande lydelse:
”0210 Kött och ätbara slaktbiprodukter, saltade, i saltlake, torkade eller rökta; ätbart mjöl av kött eller slaktbiprodukter:
– Kött av svin:
…
0210 20 – Kött av nötkreatur eller andra oxdjur:
…
– Andra slag, inbegripet ätbart mjöl av kött eller slaktbiprodukter:
…
0210 99  – – Annat:
– – – Kött:
0210 99 10– – – – Kött av häst, saltat, i saltlake eller torkat
– – – – Kött av får eller get:
…
0210 99 31 – – – – Av ren
0210 99 39 – – – – Annat
…”
I kompletterande anmärkning 7 till kapitel 2 i dess lydelse enligt förordning nr 1832/2002 anges följande:
”Med kött och ätbara slaktbiprodukter, saltade, i saltlake, i nr 0210 förstås kött och ätbara slaktbiprodukter som saltats
djupgående och enhetligt i alla delar, med ett totalt saltinnehåll av minst 1,2 viktprocent.”
Europeiska gemenskapernas kommission har enligt rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen
och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, s. 1; svensk specialutgåva, område 11, volym 13, s. 22) behörighet att klarlägga innehållet
i ett tulltaxenummer. I artikel 9.1 i förordningen föreskrivs således följande:
”Åtgärder som hänför sig till de frågor som anges nedan skall vidtas i enlighet med det förfarande som definieras i artikel 10:
a)      Tillämpning av den kombinerade nomenklaturen och Taric [integrerad tulltaxa för Europeiska gemenskaperna], särskilt beträffande
–      klassificeringen av varor i de nomenklaturer som avses i artikel 8,
–      de förklarande kommentarerna.
b)      Ändringar av den kombinerade nomenklaturen för att tillgodose ändrade behov vad gäller statistik eller handelspolitik.
...
d)      Ändringar av den kombinerade nomenklaturen och anpassningar av tullsatser i enlighet med de beslut som fattats av rådet eller
kommissionen.
e)      Ändringar av den kombinerade nomenklaturen för att anpassa denna i enlighet med teknologisk eller kommersiell utveckling eller
för harmonisering eller förtydligande av texter.
…”
Artikel 9 i förordning nr 2658/87 utgör grunden för förordning nr 1223/2002. I förordning nr 1223/2002 föreskrivs att följande
varor skall klassificeras enligt KN-nummer 0207:
Varubeskrivning
KN-nr
Motivering
(1)
(2)
(3)
Styckningsdelar av kyckling, benfria, frysta som saltats i alla delar. De har ett saltinnehåll av 1,2−1,9 viktprocent.
Varan är djupfryst och måste förvaras vid en temperatur lägre än - 18°C för att säkerställa hållbarhet under åtminstone ett
år.
0207 14 10
Klassificering på grundval av de allmänna bestämmelserna 1 och 6 för tolkning av Kombinerade nomenklaturen och av texten till
KN-numren 0207, 0207 14 och 0207 14 10.
Varan utgörs av kycklingkött, som frysts för konservering under lång tid. Tillsats av salt ändrar inte varans karaktär av
fryst kött enligt nr 0207.
Genom kommissionens förordning nr 1871/2003 av den 23 oktober 2003 om ändring av bilaga I till förordning nr 2658/87 (EUT L 275,
s. 5), som trädde i kraft den 14 november 2003 ersattes kompletterande anmärkning 7 i kapitel 2 i avdelning I i del 2 i Kombinerade
nomenklaturen med följande text:
”Med kött och ätbara slaktbiprodukter, saltade, i saltlake i nr 0210 förstås kött och ätbara slaktbiprodukter som saltats
djupgående och enhetligt i alla delar och som har ett totalt saltinnehåll av minst 1,2 viktprocent förutsatt att det är saltningen
som säkerställer varaktig konservering.”
Världshandelsorganisationens (WTO) tvistelösningsorgan angav den 27 september 2005 att styckningsdelar av kyckling, benfria,
frysta med ett saltinnehåll på 1,2–3 viktprocent borde klassificeras enligt KN-nummer 0210. Kommissionen antog till följd
av ovannämnda rekommendation förordning (EG) nr 949/2006 av den 27 juni 2006 om ändring av bilaga I till förordning nr 2658/87
(EUT L 174, s. 3). Genom förordning nr 949/2006, som trädde i kraft samma dag den antagits, upphävdes förordning nr 1223/2002,
och kompletterande anmärkning 7 i kapitel 2 i avdelning I i del 2 i Kombinerade nomenklaturen ersattes med följande bestämmelse:
”Med kött och ätbara slaktbiprodukter, saltade, i saltlake, enligt undernummer 0210 11–0210 93 avses kött och ätbara slaktbiprodukter
som saltats djupgående och enhetligt i alla delar och som har ett totalt saltinnehåll av minst 1,2 viktprocent, förutsatt
att det är saltningen som säkerställer varaktig konservering. Med kött och ätbara slaktbiprodukter, saltade, i saltlake, enligt
undernummer 0210 99 avses kött och ätbara slaktbiprodukter som saltats djupgående och enhetligt i alla delar och som har ett
totalt saltinnehåll av minst 1,2 viktprocent.”

Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågan
FTS importerade den 5 augusti 2003–11 augusti 2003 styckningsdelar av kyckling, benfria, frysta från Brasilien med ett saltinnehåll
på 1,4–2,9 viktprocent till Nederländerna.
I enlighet med förordning nr 1223/2002 klassificerade de nederländska tullmyndigheterna varorna enligt undernummer 0207 14 10.
Belastingdienst – Douane West avslog FTS:s klagomål att varorna skulle klassificeras enligt undernummer 0210 99 39. FTS väckte
därför talan mot tullmyndighetens beslut vid tullavdelningen vid Gerechtshof te Amsterdam.
Gerechtshof te Amsterdam bedömde att förordning nr 1223/2002, som var tillämplig vid den tidpunkt när de faktiska omständigheterna
i målet vid den nationella domstolen ägde rum, var oförenlig med kompletterande anmärkning 7 i kapitel 2 i avdelning I i del
2 i Kombinerade nomenklaturen, i dess vid denna tidpunkt gällande lydelse enligt förordning nr 1832/2002, och beslutade därför
att vilandeförklara målet och att hänskjuta följande tolkningsfråga till domstolen med begäran om förhandsavgörande:
”Är förordning nr 1223/2002 … giltig? ”

Prövning av tolkningsfrågan
FTS har hävdat att förordning nr 1223/2002 är ogiltig och har bland annat påpekat att förordningen är oförenlig med kompletterande
anmärkning 7 i kapitel 2 i bilaga I i del 2 i Kombinerade nomenklaturen samt med de förklarande anmärkningarna till HS-numren
0207 och 0210. I dessa HS-nummer anges att kött som har saltats skall klassificeras enligt nummer 0210, vilket även överensstämmer
med den bedömning som gjordes av WTO:s tvistelösningsorgan.
Den nederländska och den italienska regeringen samt kommissionen anser däremot att förordning nr 1223/2002 är giltig. De har
hävdat att styckningsdelar av kyckling, benfria, frysta som saltats djupgående och enhetligt i alla delar och som har ett
saltinnehåll på 1,2–1,9 viktprocent skall klassificeras enligt KN‑nummer 0207. Kommissionen har tillfogat att det saknar betydelse
för frågan huruvida förordning nr 1223/2002 är gemenskapsrättsligt giltig om den är oförenlig med WTO-reglerna. WTO-reglerna
har nämligen inte direkt effekt och kommissionen har i detta sammanhang hänvisat till dom av den 23 november 1999 i mål C‑149/96,
Portugal mot rådet, REG 1999, s. I‑8395, och av den 1 mars 2005 i mål C‑377/02, Van Parys, REG 2005, s. I‑1465.
Domstolen erinrar inledningsvis om att rådet enligt fast rättspraxis har tillerkänt kommissionen ett stort utrymme för att,
i samarbete med tullexperter från medlemsstaterna, efter eget skön precisera innehållet i de tulltaxenummer som skall beaktas
vid klassificeringen av en viss vara. Den behörighet som kommissionen har att besluta om åtgärder i enlighet med artikel 9.1
a, b, d och e i förordning nr 2658/87 innebär emellertid inte att den har behörighet att ändra innehållet i de tulltaxenummer
som har fastställts på grundval av HS, som har inrättats genom konventionen, vars räckvidd gemenskapen enligt artikel 3 har
åtagit sig att inte ändra (se dom av den 14 december 1995 i mål C‑267/94, Frankrike mot kommissionen, REG 1995, s. I‑4845,
punkterna 19 och 20, och av den 27 april 2006 i mål C‑15/05, Kawasaki Motors Europe, REG 2006, s. I‑3657, punkt 35).
Frågan är således huruvida kommissionen genom att anta förordning nr 1223/2002 har ändrat KN-nummer 0210 och därmed överskridit
sin behörighet enligt artikel 9 i förordning nr 2658/87.
I kompletterande anmärkning 7 i kapitel 2 i bilaga I i del 2, i den lydelse som var gällande vid den tidpunkt när de faktiska
omständigheterna i målet vid den nationella domstolen ägde rum, föreskrivs endast att med ”saltade” i den mening som avses
i KN-nummer 0210 skall förstås ”kött och ätbara slaktbiprodukter som saltats djupgående och enhetligt i alla delar, med ett
saltinnehåll av minst 1,2 viktprocent”. Följaktligen skall styckningsdelar av kyckling, benfria, frysta som saltats i alla
delar och vars saltinnehåll är åtminstone 1,2 viktprocent klassificeras enligt nummer 0210 enligt denna bestämmelse.
Om varor vars saltinnehåll ligger mellan 1,2–1,9 viktprocent skall klassificeras enligt undernummer 0207 14 10 medför det
att tröskeln för saltinnehåll hos varor som skall klassificeras enligt nummer 0210 har höjts genom förordning nr 1223/2002
till ett saltinnehåll över 1,9 viktprocent, så att varor vars saltinnehåll ligger mellan 1,2–1,9 viktprocent och som hittills
klassificerats enligt nummer 0210 inte längre skall göra det utan klassificeras enligt undernummer 0207 14 10 med höjd tullsats
som följd.
Genom att klassificera kycklingkött vars saltinnehåll ligger mellan 1,2–1,9 viktprocent enligt undernummer 0207 14 10 har
kommissionen begränsat räckvidden för nummer 0210 och följaktligen överskridit sin behörighet enligt artikel 9 i förordning
nr 2658/87. Förordning nr 1223/2002 skall således ogiltigförklaras.
För att den hänskjutande domstolen skall få ett användbart svar, som möjliggör för den att döma i målet skall det prövas hur
de berörda varorna i målet vid den nationella domstolen skall klassificeras.
Det framgår av fast rättspraxis att, av hänsyn till rättssäkerheten och i syfte att underlätta kontroll, det avgörande kriteriet
för klassificering av varor i allmänhet skall vara deras objektiva kännetecken och egenskaper, såsom de definieras i rubriken
till numret i KN och i anmärkningarna till avdelningarna eller kapitlen (dom av den 16 september 2004 i mål C‑396/02 , DFDS,
REG 2004, s. I‑8439, punkt 27, och av den 15 september 2005 i mål C‑495/03, Intermodal Transports, REG 2005, s. I‑8151, punkt 47).
Det framgår av den första allmänna bestämmelsen för tolkning av Kombinerade nomenklaturen att varors rättsenliga klassificering
bestäms med ledning av lydelsen av HS-numren, av anmärkningarna till avdelningarna eller kapitlen och, om inte annat föreskrivs
i HS-numren eller i anmärkningarna, med ledning av de andra allmänna bestämmelserna för tolkning. I den tredje allmänna bestämmelsen
för tolkning av Kombinerade nomenklaturen, som avser just den situation att varor kan klassificeras enligt flera nummer, anges
att ”[d]et HS-nummer som har den mest specificerade varubeskrivningen skall tillämpas framför ett HS-nummer som har en mera
allmän varubeskrivning”.
I nummer 0207 avses ”[k]ött och ätbara slaktbiprodukter av fjäderfä enligt nr 0105 färska, kylda eller frysta”. Det varken
föreskrivs eller utesluts genom numrets rubrik eller innehåll att det skall tillämpas på saltat kött.
I nummer 0210 däremot avses ”[k]ött och ätbara slaktbiprodukter, saltade, i saltlake, torkade eller rökta; ätbart mjöl av
kött eller slaktbiprodukter” För dessa varor föreskrivs det i kompletterande anmärkning 7 i kapitel 2 i bilaga I i del 2 i
Kombinerade nomenklaturen, i dess lydelse enligt förordning nr 1832/2002, att varorna skall ha ett totalt saltinnehåll av
minst 1,2 viktprocent, och det föreskrivs dessutom att de skall ha ”saltats djupgående och enhetligt i alla delar”.
Vid den tidpunkt när de faktiska omständigheterna i målet vid den nationella domstolen ägde rum klassificerades de styckningsdelar
av kyckling, benfria, frysta, som saltats djupgående och enhetligt i alla delar, med ett totalt saltinnehåll av minst 1,2
viktprocent enligt undernummer 0210 99 39 i Kombinerade nomenklaturen.
Kommissionen ansåg emellertid att nummer 0210 endast avser kött som har saltats i konserveringssyfte. Om konserveringen däremot
möjliggörs av frysningen skall köttet klassificeras enligt nummer 0207, oavsett om det är saltat eller inte. Kommissionen
har i detta sammanhang hänvisat till dom av den 17 mars 1983 i mål 175/82, Dinter, REG 1983, s. 969, och av den 27 maj 1993
i mål C‑33/92, Gausepohl-Fleisch, REG 1993, s. I‑3047.
Argumentet kan inte godtas. Det föreskrivs nämligen inte uttryckligen i någon bestämmelse i Kombinerade nomenklaturen, som
var tillämplig vid den tidpunkt när de faktiska omständigheterna i målet vid den nationella domstolen ägde rum, att klassificering
enligt nummer 0210 var avhängig av om syftet med saltningen var en varaktig konservering av det berörda köttet. Vad beträffar
relevansen av domarna i de ovannämnda målen Dinter och Gausepohl-Fleisch skall det påpekas att dessa avgöranden avsåg andra
faktiska omständigheter än dem som gäller i målet vid den nationella domstolen, såtillvida att det inte har antagits någon
bestämmelse som motsvarar kompletterande anmärkning 7 i kapitel 2 i avdelning I i del 2 i Kombinerade nomenklaturen för att
klargöra räckvidden av termen ”saltade” i den mening som avses i nummer 0210 (se analogt dom av den 8 februari 1990 i mål C‑233/88,
van de Kolk, REG 1990, s. I‑265, punkterna 14 och 15).
Det ankommer på den hänskjutande domstolen att klassificera de varor som avses i målet vid den nationella domstolen mot bakgrund
av vad som anförts ovan.
Svaret till den hänskjutande domstolen är således att förordning nr 1223/2002 är ogiltig.

Rättegångskostnader
Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma
mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till
domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.
Mot denna bakgrund beslutar domstolen (tredje avdelningen) följande:
Kommissionens förordning (EG) nr 1223/2002 av den 8 juli 2002 om klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen
är ogiltig.
Underskrifter
*
Rättegångsspråk: nederländska.