CELEX: 62004CJ0009
Direktiivi 88/378/ETY
Lelut
Direktiivi 91/338/ETY
Suurin sallittu kadmiumpitoisuus

1       Ennakkoratkaisupyyntö koskee lelujen turvallisuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 3 päivänä toukokuuta
1988 annetun neuvoston direktiivin 88/378/ETY (EYVL L 187, s. 1) liitteessä II olevan II osaston 3 kohdan ja tiettyjen vaarallisten
aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten
määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kymmenennen kerran 18 päivänä kesäkuuta 1991 annetun
neuvoston direktiivin 91/338/ETY (EYVL L 186, s. 59) 1 artiklan tulkintaa.
2       Tämä kysymys on esitetty Hoge Raad der Nederlandenissa vireille pannussa rikosasiassa, jossa vastaajana on Geharo BV (jäljempänä
Geharo), joka on pitänyt varastossa leluja, joiden kadmiumpitoisuus on suurempi kuin Alankomaiden lainsäädännössä sallittu
enimmäispitoisuus.

Asiaa koskevat oikeussäännöt

Yhteisön lainsäädäntö
3       Direktiivin 88/378 tavoitteena on yhtäältä poistaa jäsenvaltioiden välisen kaupan esteet vahvistamalla yhdenmukaistetut standardit
lelujen turvallisuusvaatimuksille ja toisaalta antaa sisämarkkinoiden kuluttajille, varsinkin lapsille, tehokas suoja niiden
käytön aiheuttamien vaarojen varalta.
4       Tässä tarkoituksessa kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ”leluja saadaan saattaa markkinoille vain,
jos ne eivät vaaranna niiden käyttäjien tai ulkopuolisten turvallisuutta tai terveyttä silloin kun niitä käytetään tarkoitetulla
tai ennakoitavissa olevalla tavalla ottaen huomioon lasten tavanomainen käyttäytyminen”.
5       Kyseisen direktiivin 3 artiklassa säädetään, että ”jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi,
että leluja ei voida saattaa markkinoille, elleivät ne täytä liitteessä II säädettyjä olennaisia turvallisuusvaatimuksia”.
6       Kyseisessä liitteessä II, jonka otsikkona on ”Lelujen olennaiset turvallisuusvaatimukset”, olevan II osaston 3 kohdan 1 alakohdassa
säädetään seuraavaa:
”Lelut on suunniteltava ja rakennettava siten, että – – ne eivät aiheuta terveydellistä haittaa tai ruumiillisen vamman vaaraa
joutuessaan ruoansulatus- tai hengityselimiin taikka joutuessaan kosketuksiin ihon, limakalvojen tai silmien kanssa.
Niiden on aina oltava asiaa koskevan, tiettyjä tuoteryhmiä tai tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden kieltoa, käytön
rajoittamista tai merkitsemistä koskevan yhteisön lainsäädännön asettamien vaatimusten mukaisia.”
7       Samassa liitteessä olevan II osaston 3 kohdan 2 alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Lasten terveyden turvaamiseksi erityisenä tavoitteena on, että lelujen käytöstä aiheutuva aineiden liukeneminen elimistössä
ei saa ylittää seuraavia määriä päivässä:
– –
0,6 µg kadmiumia,
– –
tai muita vastaavia määriä, jotka yhteisön lainsäädännössä mahdollisesti asetetaan näille tai muille aineille tieteellisen
näytön [pohjalta].(
)
Näiden aineiden elimistöön siirtyvällä määrällä tarkoitetaan lelusta liukenevaa ainetta, jolla on toksikologista merkitystä.”
8       Tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien,
asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY
(EYVL L 262, s. 201) 1 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Tämä direktiivi koskee liitteessä lueteltujen vaarallisten aineiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoittamista yhteisön
jäsenvaltioissa, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta asiaa koskevien muiden yhteisön säännösten soveltamista.”
9       Direktiiviä 76/769 muutettiin muun muassa direktiivillä 91/338, jolla pyritään yhtäältä yhdenmukaistamaan kadmiumia sisältävien
tuotteiden markkinoille saattamista ja käyttöä koskevia kansallisia sääntöjä ja toisaalta torjumaan kadmiumin aiheuttamaa
ympäristön pilaantumista ja suojelemaan ihmisten terveyttä.
10     Direktiivin 91/338 1 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Muutetaan direktiivin 76/769/ETY liitettä I tämän direktiivin liitteen mukaisesti. Uusia säännöksiä ei kuitenkaan sovelleta
kadmiumia sisältäviin tuotteisiin, joita koskevat muut yhteisön säännökset.”
11     Direktiivillä 91/338 tehdyllä muutoksella lisättiin direktiivin 76/769 liitteeseen I uusi 24 kohta, jossa luetellaan tiettyjen
tuotteiden joukon osalta kolme kadmiumin ja sen yhdisteiden – kuten värjäämisessä, stabilisoinnissa ja pintakäsittelyssä käytettävien
aineiden – käyttötapaa ja siinä säännellään tätä käyttöä.
12     Kyseisen 24 kohdan 1.1 alakohdan mukaan on kiellettyä saattaa markkinoille lopullisia tuotteita tai tuotteiden osia, jotka
on valmistettu edellä luetelluista kadmiumilla värjätyistä aineista ja valmisteista, jos niiden kadmiumpitoisuus on enemmän
kuin 0,01 painoprosenttia muovimateriaalista.

Kansallinen lainsäädäntö
13     Direktiivi 88/378 saatettiin osaksi Alankomaiden oikeusjärjestystä 29.5.1991 annetun kauppatavaroita koskevan lain nojalla
annetulla leluja koskevalla asetuksella; (Warenwetbesluit Speelgoed, Stb. 1991, nro 269). Kyseisen asetuksen liitteessä II
olevassa 11 kohdassa luetellaan vaarallisia aineita ja valmisteita sisältävien lelujen turvallisuuteen liittyvät määräykset
ja rajoitetaan elimistöön siirtyvän kadmiumin määrä 0,6 mikrogrammaan päivässä.
14     Tosiseikkojen tapahtumahetkellä 12.10.1990 annetun ympäristölle vaarallisia aineita koskevan lain nojalla direktiivien 76/769
ja 91/338 saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä annetun kadmiumasetuksen (Cadmiumbesluit Wet milieugevaarlijke
stoffen; Stb. 1990, nro 538) 2 §:n 1 momentissa kiellettiin kadmiumia sisältävien tuotteiden valmistus, niiden tuonti Alankomaihin,
niiden luovuttaminen kolmansien käyttöön tai niiden pitäminen varastossa.
15     Kadmiumasetuksen 1 §:n mukaan kadmiumia sisältävillä tuotteilla tarkoitetaan ”tuotteita, joissa kadmiumia käytetään stabiloimis-
tai väriaineena taikka pinnoitteena, sekä tuotteita, joissa on käytetty keinotekoisia aineita tai väriaineita ja joiden kadmiumpitoisuus
on yli 50 mg/kg”.

Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
16     Inspectie Gezondheidsbescherming Waren en Veterinaire zakenin (tavaroiden terveydensuojelusta ja eläinlääketieteellisistä
asioista vastaava toimisto) helmikuussa vuonna 1999 suorittaman tarkastuksen yhteydessä kävi ilmi, että Geharo piti varastossaan
leluja, joiden kadmiumpitoisuus oli suurempi kuin 100 mg/kg.
17     Kyseinen yhtiö, joka ensimmäisessä oikeusasteessa vapautettiin sitä vastaan nostetuista syytteistä, tuomittiin muutoksenhaun
johdosta kadmiumasetuksen rikkomisesta.
18     Geharo teki asiassa kassaatiovalituksen, jossa se väitti, että mainitun asetuksen soveltaminen on yhteisön direktiivien vastaista.
Tältä osin se huomauttaa, että direktiiviin 88/378 sisältyvät erityiset kadmiumia koskevat ja leluasetukseen otetut normit,
joita on noudatettu kyseisten lelujen osalta. Koska direktiiviä 91/338 ei sen 1 artiklan toisen virkkeen nojalla sovelleta
kadmiumia sisältäviin tuotteisiin, joita koskevat muut yhteisön normit, tämä viimeksi mainittu direktiivi, jonka säännökset
on otettu kadmiumasetukseen, ei sovellu nyt kyseessä oleviin leluihin.
19     Tässä yhteydessä Hoge Raad der Nederlanden päätti lykätä asia käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan
ennakkoratkaisukysymyksen:
”Estääkö direktiivin [91/338] 1 artiklan toinen virke soveltamasta tässä direktiivissä säädettyjä normeja kyseisen direktiivin
liitteessä tarkoitettujen (loppu)tuotteiden tai aineosien kadmiumpitoisuuden osalta direktiivissä [88/378] tarkoitettuihin
leluihin?”

Ennakkoratkaisukysymys
20     Kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin kysyy, onko direktiivin 91/338 1 artiklaa tulkittava siten, että se
estää siinä säädetyn kiellon markkinoida tuotteita, joiden kadmiumpitoisuus ylittää suurimman sallitun pitoisuuden, soveltamisen
direktiivin 88/378 soveltamisalaan kuuluviin leluihin.
21     Tältä osin on todettava, että sekä direktiivissä 88/378 että direktiivissä 91/338 säädetään kadmiumpitoisuutta koskevista
normeista. Nämä normit ovat kuitenkin toisistaan erilliset, ja niillä on eri tavoitteet.
22     Kuten julkisasiamies toteaa ratkaisuehdotuksensa 39–42 kohdassa, direktiivin 91/338 liitteellä I direktiivissä 76/769 käyttöön
otettu 0,01 painoprosentin enimmäispitoisuus muovimateriaalista kadmiumpohjaisia väriaineita käyttäen värjätyille tuotteille
liittyy siihen kadmiumin enimmäismäärään, jonka tuote voi sisältää, kun taas elimistöön siirtyvän kadmiumin 0,6 mikrogramman
enimmäismäärää koskeva normi, joka määritellään direktiivin 88/378 liitteessä II olevan II osaston 3 kohdan 2 alakohdassa,
koskee aineen, tässä tapauksessa kadmiumin, kykyä levitä ja imeytyä elimistöön.
23     Se seikka, että direktiiveissä 88/378 ja 91/338 vahvistetut normit määritellään suhteessa erilaisiin viitearvoihin, johtuu
kyseisten direktiivien erilaisista tavoitteista. Kun direktiivissä 88/378 nimittäin määritetään elimistöön siirtyvää kadmiumia
koskeva päivittäinen rajoitus, sillä pyritään suojaamaan lelun käyttäjää tuotteen kemiallisiin ominaisuuksiin liittyviltä
vaaroilta lelua käytettäessä, kun taas tuotteen kadmiummäärän rajoittaminen direktiivissä 91/338 on osa sellaista politiikkaa,
jolla pyritään suojelemaan väestöä yleensä kadmiumin leviämiseltä ympäristössä.
24     Kun otetaan huomioon kyseisten normien erilainen sisältö ja tarkoitus, kadmiummäärää koskevan rajoituksen, sellaisena kuin
siitä säädetään direktiivissä 91/338, soveltaminen direktiivin 88/378 piiriin kuuluviin leluihin ei ole yhteensopimaton samoihin
leluihin sovellettavan direktiivissä 88/378 säädetyn elimistöön siirtyvää kadmiumia koskevan rajoituksen kanssa.
25     Tähän päätelmään ei vaikuta direktiivin 91/338 1 artikla, jonka mukaan siinä käyttöön otettuja säännöksiä ei sovelleta kadmiumia
sisältäviin tuotteisiin, joita koskevat muut yhteisön säännökset.
26     Direktiivissä 91/338 käyttöön otettuja säännöksiä ei nimittäin voida ymmärtää siten, että niillä estetään kokonaan kadmiumpitoisuutta
sääntelevien normien kumulatiivinen soveltaminen. Tältä osin on muistutettava, että kyseisen direktiivin tavoitteena on lisätä
tiettyjä kadmiumia koskevia normeja direktiivin 76/769 liitteeseen I.  Direktiivillä 91/338 ei kuitenkaan muutettu direktiivin
76/769 1 artiklan 1 kohtaa, jonka mukaan liitteessä lueteltujen vaarallisten aineiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia
sovelletaan rajoittamatta asiaa koskevien muiden yhteisön säännösten soveltamista.
27     Kun otetaan huomioon kyseisten säännösten täydentävä luonne, direktiivissä 88/378 säädetyn elimistöön siirtyvää kadmiumia
koskevan rajoituksen soveltaminen leluihin ei sulje pois direktiivissä 91/338 myöhemmin vahvistetun kadmiumin enimmäispitoisuuden
soveltamista samoihin leluihin.
28     Itse direktiivillä 88/378 ennakoitiin sen omien normien ja muiden asiaan vaikuttavien normien kumulatiivista soveltamista.
Sen liitteessä II olevan II osaston 3 kohdan 1 alakohdassa nimittäin säädetään, että lelujen on aina oltava asiaa koskevan,
tiettyjä tuoteryhmiä tai tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden kieltoa, käytön rajoittamista tai merkitsemistä koskevan
yhteisön lainsäädännön asettamien vaatimusten mukaisia.
29     Esitettyyn kysymykseen on siten vastattava, että direktiivin 91/338 1 artiklan toista virkettä on tulkittava siten, että se
ei estä kyseisessä direktiivissä ilmaistun kiellon markkinoida tuotteita, joiden kadmiumpitoisuus on suurempi kuin sallittu
enimmäismäärä, soveltamista direktiivin 88/378 soveltamisalaan kuuluviin leluihin.

Oikeudenkäyntikulut
30     Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä yhteisöjen tuomioistuimelle,
ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien,
asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kymmenennen kerran 18
päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/338/ETY 1 artiklan toista virkettä on tulkittava siten, että se ei
estä kyseisessä direktiivissä ilmaistun kiellon markkinoida tuotteita, joiden kadmiumpitoisuus on suurempi kuin sallittu enimmäismäärä,
soveltamista lelujen turvallisuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 3 päivänä toukokuuta 1988 annetun
neuvoston direktiivin 88/378/ETY soveltamisalaan kuuluviin leluihin.
Allekirjoitukset
*
Oikeudenkäyntikieli: hollanti.
Lainausta on korjattu yhteisöjen tuomioistuimessa, koska direktiivin suomenkielinen versio on virheellinen.