CELEX: 62006TJ0363
Марка на Общността
Процедура по възражение
Заявка за словна марка на Общността "MAGIC SEAT"
По-ранна национална фигуративна марка "SEAT"
Относително основание за отказ
Вероятност от объркване
Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94

Обстоятелства, предхождащи спора
На 10 декември 2001 г. жалбоподателят Honda Motor Europe Ltd подава заявка за регистрация на марка на Общността в Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) въз основа на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от относно марката на Общността (
ОВ L 11, стр. 1
; Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146), изменен.
Марката, чиято регистрация се иска, е словният знак „MAGIC SEAT“.
Стоките, за които се иска регистрацията, спадат към клас 12 съгласно Ницската спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г., ревизирана и допълнена, и отговарят на следното описание: „Седалки за превозни средства и механизми на седалки за превозни средства, части, съставни части и аксесоари за тези стоки“.
Заявката е публикувана в Бюлетин за марките на Общността № 70/2002 от 2 септември 2002 г.
На 7 октомври 2002 г. Seat, SA прави възражение на основание член 42 от Регламент № 40/94 срещу регистрацията на заявената марка на Общността за всички посочени в нея стоки.
Възражението се основава по-конкретно на възпроизведената по-долу испанска фигуративна марка № 2189822, регистрирана на 3 март 1999 г. за стоки, попадащи в клас 12, „сухопътни превозни средства, съединителни елементи и трансмисионни предавки, както и други елементи и резервни части за сухопътни превозни средства, които не са включени в останалите класове; апарати за придвижване по земя, въздух или вода“:
Едно от изтъкнатите в подкрепа на възражението основания е вероятността от объркване по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 между заявената марка и по-ранната марка. В подкрепа на възражението Seat се позовава и на добрата репутация на марката си по-специално в Испания.
С решение от 10 юни 2005 г. отделът по споровете уважава възражението, с мотива че съществува вероятност от объркване между заявената и по-ранната марка предвид идентичността на стоките и приликата на разглежданите марки. Освен това той уточнява, че предвид този извод не било необходимо да се изследва ясно изразения отличителен характер на по-ранната марка.
На 5 август 2005 г. жалбоподателят подава жалба до СХВП срещу това решение.
С решение от 7 септември 2006 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“) първи апелативен състав отхвърля изцяло жалбата. Той мотивира своето решение, като посочва, че съществува вероятност от объркване между заявената марка и по-ранната марка, тъй като разглежданите стоки били идентични и конфликтните знаци подобни. Апелативният състав основава последния извод на констатацията, че конфликтните знаци били до известна степен подобни от визуална гледна точка, че били подобни от фонетична гледна точка и че имало вероятност да бъдат възприети като подобни от концептуална гледна точка. Той също отбелязва, че по-ранната марка имала повишен отличителен характер в Испания поради добрата си репутация. Апелативният състав допълва, че дори и потребителите да не смесват знаците помежду им и да забелязват техните различия, въпреки това съществува вероятност да ги асоциират и да допуснат, че те имат един и същи търговски произход.
Искания на страните
Жалбоподателят моли Първоинстанционния съд:
—
да отмени обжалваното решение,
—
да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
СХВП моли Първоинстанционния съд:
—
да отхвърли жалбата,
—
да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
От правна страна
В подкрепа на жалбата си жалбоподателят се позовава по същество на едно-единствено правно основание, което произтича от нарушението на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94.
Доводи на страните
Що се отнася до визуалното сравняване на разглежданите знаци, жалбоподателят поддържа, че апелативният състав е подценил значимостта на логото „S“ на по-ранната марка, приемайки, че то се възприемало като декоративен елемент или като първата буква от думата „seat“. Освен това този извод би противоречал на съдържащо се в обжалваното решение потвърждение, според което двете марки се различават визуално поради наличието на посоченото лого в по-ранната марка и наличието на думата „magic“ в заявената марка. Логото „S“ било доминиращият визуален елемент в по-ранната марка, докато в заявената марка думата „magic“ веднага привличала вниманието. Следователно апелативният състав е трябвало да направи извода, че е налице общо взето твърде слаба визуална прилика между конфликтните знаци. Освен това логото „S“ било много известен и отличителен знак по подобие на логото на Citroën, Peugeot, Audi, Mercedes, Toyota и Honda. Да се пренебрегне логото означава да се предостави чисто словна защита на една фигуративна или сложна марка, което е недопустимо в структурата на марката на Общността, тъй като марките доста често заслужават защита само благодарение на своя емблематичен елемент. Накрая фактът, че се пренебрегва емблематичният елемент в конкретния случай било недопустимо действие на „радикално разделяне на части“ на сложната марка (Решение на Първоинстанционния съд от 28 юни 2005 г. по дело Canali Ireland/СХВП — Canal Jean (CANAL JEAN CO. NEW YORK),
T-301/03, Recueil, стр. II-2479
, точка 48). В съдебно заседание жалбоподателят посочва в подкрепа на този довод и Решение на Съда от по дело Nestlé/СХВП (
C-193/06 P, Сборник, стp. I-114
*, резюме).
По отношение на фонетичното сравняване на разглежданите марки апелативният състав погрешно е направил извода, че знаците са подобни. От една страна, испанският потребител не би произнесъл термина „magic“ като испанска дума, тъй като тази дума не съществувала на този език и следователно заявената марка, разгледана в нейната цялост, не би се произнасяла също и като испански израз. От друга страна, апелативният състав не бил взел предвид и факта, че „magic“ е първата дума на марката „MAGIC SEAT“, така че фонетичните различия с по-ранната марка „SEAT“ се намирали в началото на заявената марка.
Що се отнася до концептуалното сравняване, жалбоподателят упреква апелативния състав, че е приел, че сама по себе си думата „seat“ няма никакво значение на испански, и че не е разгледал по-ранната марка в нейната цялост, която е съставена от думата „seat“ и логото „S“ и се възприема веднага и ясно от испанския потребител като означение на известния испански производител на автомобили Seat. Колкото до заявената марка „MAGIC SEAT“, въпреки че думата „magic“ има прилики с испанската дума „mágico“, тя би се възприела като имаща значение на английски или поне на език, различен от испански, но в никакъв случай като означение на испанското автомобилно дружество Seat. Следователно концептуалната разлика между марките би неутрализирала евентуална визуална или фонетична прилика. Освен това апелативният състав не бил взел предвид представените от жалбоподателя доказателства за начина, по който испанските потребители биха могли да възприемат марката „MAGIC SEAT“, по-специално доклада на г-н S., според който испанските потребители, които знаят да говорят английски, разпознавали в „magic“ английски термин, докато тези, които не знаят да го говорят, биха могли да я приемат като приличаща на испанската дума „mágico“, така че марката „MAGIC SEAT“ би се възприела в нейната цялост като английски израз или най-малкото като чуждестранен израз.
Що се отнася до вероятността от объркване, четири фактора са против нейното съществуване в конкретния случай. На първо място, седалките за лек автомобил понякога са доста скъпи и следователно купувачите явно показват по отношение на тях относително висока степен на внимание. На второ място, те обикновено се закупуват с помощта на професионалист. На трето място, дори когато тези стоки се закупуват без помощта на професионалисти, потребителите, вероятно любители на автомобили или членове на клуб на автомобилисти, все пак са добре информирани. Накрая, всяко лице, професионалист или не, следи особено да се увери, че закупува седалката, която отговаря на съответния лек автомобил. Впрочем апелативният състав бил пропуснал да вземе предвид становището на експерта г-н G., от което е видно, че седалките за леки автомобили обикновено се продават с посредничеството на оторизирани дистрибутори, че се продават или като оригинално оборудване, или като стоки на вторичния пазар на резервни части, че обикновено се закупуват от познавачи и дори че седалките за лек автомобил на вторичния пазар на резервни части изискват комплект за монтаж, съответстващ на модела лек автомобил.
СХВП оспорва доводите на жалбоподателя.
Съображения на Първоинстанционния съд
Съгласно член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 по възражение на притежателя на по-ранна марка се отказва регистрация на заявената марка, когато поради своята идентичност или прилика с по-ранната марка и поради идентичността или приликата на стоките или услугите, които двете марки обозначават, съществува вероятност от объркване в съзнанието на хората на територията, на която по-ранната марка е защитена; вероятността от объркване включва риска от свързване с по-ранната марка. Освен това по силата на член 8, параграф 2, буква а), подточка ii) от Регламент № 40/94 под по-ранни марки следва да се разбират по-конкретно марките, регистрирани в една държава членка, чиято дата на подаване на заявка е по-ранна от тази на подаване на заявката за регистрация на марка на Общността.
Според трайната съдебна практика вероятност от объркване представлява вероятността хората да могат да повярват, че разглежданите стоки или услуги произхождат от едно и също предприятие или евентуално от икономически свързани предприятия. Според същата съдебна практика вероятността от объркване трябва да се преценява цялостно, като се отчитат всички релевантни в конкретния случай фактори, по-специално взаимозависимостта между приликата на знаците и тази на обозначените стоки или услуги (вж. Решение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2003 г. по дело Laboratorios RTB/СХВП — Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS),
T-162/01, Recueil, стр. II-2821
, точки 30—33 и цитираната съдебна практика).
В конкретния случай по-ранната марка, на която се основава възражението, е испанската фигуративна марка „SEAT“. Както е констатирал апелативният състав в обжалваното решение, релевантната за целите на прилагането на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 територия е испанската. Освен това като се има предвид естеството на стоките, съответните потребители се състоят, от една страна, от дистрибутори на автомобили, от собственици на сервизи и механици, а от друга — от средни потребители, които вероятно биват подпомагани от механик или от други компетентни в тази област професионалисти при подмяната или поправката на всяка част, която може да бъде свързана със седалка на автомобил. Това определение на съответните потребители впрочем не се оспорва от жалбоподателя.
Що се отнася до сравняването на съответните стоки, апелативният състав правилно е приел, без жалбоподателят да оспорва това, че разглежданите стоки са идентични, доколкото обозначените в заявката за регистрация стоки, а именно „седалките за превозни средства и механизми на седалки за превозни средства и части, съставни части и аксесоари за тези стоки“, попадат в по-широкото определение на някои стоки, обхванати от по-ранната марка, а именно „части и резервни части за сухопътни превозни средства“.
По сравняването на знаците
Както е видно от постоянната съдебна практика, по отношение на визуалната, фонетичната или концептуалната прилика между конфликтните знаци общата преценка на вероятността от объркване трябва да се основава на създаденото от тях цялостно впечатление, като се имат предвид по-конкретно техните отличителни и доминиращи елементи (вж. Решение на Първоинстанционния съд от 14 октомври 2003 г. по дело Phillips-Van Heusen/СХВП — Pash Textilvertrieb und Einzelhandel (BASS),
T-292/01, Recueil, стр. II-4335
, точка 47 и цитираната съдебна практика).
На първо място, що се отнася до визуалното сравняване на конфликтните знаци, следва да се припомни, че няма никаква пречка да се провери съществуването на визуална прилика между словна и фигуративна марка, като се има предвид, че тези два вида марки имат графична конфигурация, която е в състояние да създаде визуално впечатление. (Решение на Първоинстанционния съд от 12 декември 2002 г. по дело Vedial/СХВП — France Distribution (HUBERT),
T-110/01, Recueil, стр. II-5275
, точка 51 и Решение от по дело Chum/СХВП — Star TV (STAR TV),
T-359/02, Recueil, стр. II-1515
, точка 43).
В това отношение следва да се приеме, че сложна марка, съставена едновременно от словни и фигуративни елементи, може да се приеме като имаща прилика с друга марка, идентична или имаща прилика с един от съставните елементи на сложната марка, само когато същият този елемент представлява доминиращият елемент в цялостното създадено от сложната марка впечатление. Такъв е случаят, когато този съставен елемент би могъл да доминира сам по себе си в изображението на тази марка, което съответните потребители запомнят по такъв начин, че всички останали съставни елементи на марката са пренебрежими в създаденото от нея цялостно впечатление (Решение на Първоинстанционния съд от 23 октомври 2002 г. по дело Matratzen Concord/СХВП — Hukla Germany (MATRATZEN),
T-6/01, Recueil, стр. II-4335
, точка 33 и Решение по дело STAR TV, посочено по-горе, точка 44).
Този подход не означава да се вземе предвид само един съставен елемент на дадена сложна марка, който да се сравни с друга марка. Напротив, такова сравнение трябва да се направи, като въпросните марки се разгледат всяка в нейната цялост. Това все пак не изключва факта, че цялостното впечатление, което остава в съзнанието на съответните потребители от дадена сложна марка, при определени обстоятелства би могло да бъде доминирано от един или няколко от тези съставни елемента (вж. Решение по дело MATRATZEN, посочено по-горе, точка 34, Решение на Първоинстанционния съд от 11 май 2005 г. по дело Grupo Sada/СХВП — Sadia (GRUPO SADA),
T-31/03, Recueil, стp. II-1667
, точка 49).
По отношение на оценката на доминиращия характер на един или повече определени съставни елементи на дадена сложна марка следва да се имат предвид по-специално вътрешно присъщите качества на всеки от тези съставни елементи, като те бъдат съпоставени с тези на останалите съставни елементи. (Решение по дело MATRATZEN, посочено по-горе, точка 35 и Решение по дело GRUPO SADA, посочено по-горе, точка 49).
В конкретния случай е необходимо да се констатира, че общото между двата сравнявани знака е думата „seat“, към която в по-ранната марка е добавено лого под формата на стилизирано „S“, а в заявената марка — думата „magic“.
Апелативният състав е приел, че терминът „seat“ представлява доминиращият елемент в по-ранната марка, а именно елементът, който испанските потребители ще цитират, когато се опитат да идентифицират марката в нейната цялост.
В това отношение следва да се припомни, че според съдебната практика, когато дадена марка е съставена от словни и фигуративни елементи, по принцип първите са по-отличителни от вторите, тъй като средният потребител ще направи по-лесно връзка с разглежданата стока, цитирайки името, отколкото описвайки фигуративния елемент на марката (вж. в този смисъл Решение на Първоинстанционния съд от 23 октомври 2002 г. по дело Oberhauser/СХВП — Petit Liberto (Fifties),
T-104/01, Recueil, стр. II-4359
, точка 47 и Решение от по дело Wassen International/СХВП — Stroschein Gesundkost (SELENIUM-ACE),
T-312/03, Recueil, стр. II-2897
, точка 37).
В конкретния случай следва да се констатира, че логото „S“ на по-ранната марка е леко стилизирано, но не изглежда да е оригинално или много изискано. Всъщност то представлява първата буква от словния елемент „seat“, който макар и разположен под логото „S“ и възпроизведен в много по-дребен шрифт от посоченото лого, въпреки това е написан с главни букви с голям размер, по-широк е от посоченото лого и е напълно четлив. По-нататък, както основателно поддържа СХВП и независимо от елементите, на които се позовава жалбоподателят, като възпроизвеждането на логото „S“ на корицата на годишния доклад на дружеството Seat или в предната част на търгуваните от посоченото дружество леки автомобили, посоченото лого няма вътрешно присъщо семантично съдържание, което да придаде на по-ранната марка нейния отличителен характер, а има за цел преди всичко да постави ударението на първата буква от думата „seat“.
Следователно правилно апелативният състав е възприел в точка 25 от обжалваното решение, че въпреки че логото като такова е разпознаваемо само по себе си, то се явява и неразривно свързано със словния елемент „seat“, който притежава повишен отличителен характер в Испания поради добрата си репутация. При това положение има вероятност по-ранната марка, анализирана в нейната цялост, да бъде идентифицирана посредством словния елемент „seat“, въпреки че логото ще бъде възприето като декоративен елемент или като инициала на „seat“. Следователно трябва да се потвърди изводът на апелативния състав, според който словният елемент „seat“ е доминиращ в по-ранната марка.
Противно на твърдяното от жалбоподателя, апелативният състав по този начин е приложил правилно съдебната практика, според която цялостното впечатление, което остава в паметта на съответните потребители от дадена сложна марка, може при определени обстоятелства да бъде доминирано от един или повече от нейните съставни елементи (вж. Решение по дело Nestlé/СХВП, посочено по-горе, точка 42).
От това следва също, че апелативният състав правилно е направил извода в точка 28 от обжалваното решение, че от визуална гледна точка разглежданите знаци са до определена степен подобни предвид наличието на общия елемент „seat“, но се различават поради присъстващия в по-ранната марка фигуративен елемент и думата „magic“, която ще се възприема в заявената марка като определяща думата „seat“ поради нейната прилика с испанския ѝ еквивалент „mágico“.
Накрая следва да се отхвърли и доводът на жалбоподателя, според който точки 25 и 28 от обжалваното решение били несъвместими, поради това че от точка 25 следвало, че логото на по-ранната марка е незначително, а от точка 28 — че двата знака се различават визуално поради наличието на посоченото лого в по-ранната марка и наличието на думата „magic“ в заявената марка. Действително, както бе изтъкнато по-горе, апелативният състав не е пренебрегнал логото „S“ в точка 25 от обжалваното решение, а е приел, че посочената марка, разглеждана в нейната цялост, е доминирана от словния елемент „seat“ и че логото се възприемало като декоративен елемент или като инициала на „seat“. По този начин макар в точка 28 от обжалваното решение апелативният състав несъмнено да признава, че във визуално отношение разглежданите марки се различават поради допълнителния фигуративен елемент на по-ранната марка и думата „magic“, присъстваща в заявката за регистрация на марка, той приема също, че посочените марки си приличат до известна степен поради наличието в двата знака на елемента „seat“ — елемент, който доминира в по-ранната марка.
На второ място, що се отнася до фонетичното сравняване на двата разглеждани знака, не се спори, че фигуративният елемент под формата на „S“ в по-ранната марка нe е замислен, за да бъде произнасян. Освен това следва да се приеме за установено, както правилно е отбелязал апелативният състав, без това да се оспорва от жалбоподателя, че словният елемент на по-ранната марка „seat“ ще се произнася от съответните потребители на две срички „se-at“.
Що се отнася до заявената марка, следва да се приеме за установено, че има вероятност терминът „seat“, възпроизведен в словната марка „MAGIC SEAT“, да не бъде възприет от съответните потребители като превод на английската дума „седалка“, включително и за потребителя, който разбира английски, доколкото тази дума веднага предизвиква асоциация с името на известния испански производител на автомобили Seat. Следователно обратно на твърдяното от жалбоподателя, има вероятност той да се произнася като испанска дума на две срички, а не на една, както на английски.
Що се отнася до довода на жалбоподателя, според който анализът на апелативния състав противоречал на съдебната практика, според която потребителите по принцип запаметяват повече началото на даден знак, отколкото неговия край, следва да се припомни, че това съображение не би могло да важи за всички случаи (вж. Решение на Първоинстанционния съд от 16 май 2007 г. по дело Trek Bicycle/СХВП — Audi (ALLTREK),
T-158/05, Сборник, стp. II-49
*, резюме, точка 70 и посочената съдебна практика) и във всеки случай да поставя под въпрос принципа, според който при изследването на приликата на марките трябва да взема предвид създаденото от тези марки цялостно впечатление, при положение че средният потребител възприема нормално дадена марка като цяло и не се отдава на изследване на различните ѝ детайли.
Както обаче бе посочено по-горе, терминът „magic“ ще се възприема от съответните потребители като определящ единствено думата „seat“ поради нейната прилика с испанския термин „mágico“, който е чисто хвалебствен. В това отношение следва да се отбележи, че според трайната съдебна практика по общо правило хората не считат даден описателен елемент, представляващ част от сложна марка, за отличителен или доминиращ елемент в създаденото от нея цялостно впечатление (Решение на Първоинстанционния съд от 3 юли 2003 г. по дело Alejandro/СХВП — Anheuser-Busch (BUDMEN),
T-129/01, Recueil, стр. II-2251
, точка 53 и Решение от по дело New Look/СХВП — Naulover (NLSPORT, NLJEANS, NLACTIVE и NLCollection),
T-117/03—T-119/03 и T-171/03, Recueil, стр. II-3471
, точка 34). По същата причина трябва да се отхвърли доводът, според който съответните потребители няма да произнасят „magic seat“ като испански израз, поради факта че думата „magic“ не съществува на този език.
От това следва, че не може да се изключи, че поне част от съответните потребители ще произнасят заявената марка като „ma-gic se-at“. При тези условия включването на единствения словен елемент на по-ранната марка в доминиращия елемент на заявената марка позволява да се направи изводът за значима фонетична прилика между разглежданите знаци, като направената по този въпрос от апелативния състав преценка трябва да бъде потвърдена. (вж. в този смисъл Решение по дело NLSPORT, NLJEANS, NLACTIVE и NLCollection, посочено по-горе, точка 37).
На последно място, що се отнася до концептуалното сравняване на двата разглеждани знака, следва да се вземе предвид евентуалното разбиране, което съответните потребители ще имат за разглежданите знаци, и най-вече в частност за доминиращия елемент на по-ранната марка „seat“, общ за двата знака.
По отношение на значението на по-ранната марка, от една страна следва да се припомни, че логото „S“ няма вътрешно присъщо семантично съдържание.
От друга страна, апелативният състав приема в точка 30 от обжалваното решение, че терминът „seat“ като такъв бил лишен от всякакво значение на испански език и представлявал акронимът на наименованието на дружеството — притежател на по-ранната марка, а именно Sociedad Española de Automóviles de Turismo. Той допълва, че поради придобитата от това дружество и от по-ранната марка добра репутация терминът „seat“ е станал разпознаваем като автомобилна марка.
Този анализ на апелативния състав следва да се потвърди. Действително терминът „seat“ не съществува в испанския език, но е придобил в него вторичен смисъл или собствено значение, доколкото ясно обозначава испанския производител на автомобили Seat (вж. в този смисъл и по аналогия Решение на Съда от 12 февруари 2004 г. по дело Koninklijke KPN Nederland,
C-363/99, Recueil, стр. I-1619
, точка 104). Освен това жалбоподателят признава, че по-ранната марка, съставена от логото и от термина „seat“, ще бъде веднага възприета от съответните потребители като обозначаваща известния испански производител на автомобили Seat.
По отношение на заявената марка „MAGIC SEAT“ апелативният състав по-нататък прави извода, че има вероятност тя да бъде възприета като имаща концептуална прилика с по-ранната марка „SEAT“, поради това че тя се състои от марка, която има повишен отличителен характер, към която е добавено хвалебственото прилагателно „magic“.
Този анализ трябва да бъде потвърден и доколкото не може да се изключи, че при наличието на марката „MAGIC SEAT“, с която се обозначават продавани от жалбоподателя седалки за превозни средства, съответният потребител ще асоциира посочената марка с по-ранната марка „SEAT“ и следователно с испанския производител на автомобили, предвид добрата репутация на по-ранната марка и чисто хвалебствения характер на прилагателното „magic“.
В това отношение трябва да се отхвърлят езиковите доказателства, които според жалбоподателя не са били взети предвид от апелативния състав. Обикновената декларация на експерта г-н S., според която по-голямата част от испанските потребители биха припознали в „magic“ английска дума и макар да могат да я счетат за подобна на испанската дума „mágico“, биха възприели въпреки това марката „MAGIC SEAT“, разглеждана в нейната цялост, като английски израз, не е достатъчна, за да докаже, че такава марка не би се разбирала поне от част от съответните потребители като испански израз.
Действително става въпрос за становище, което не почива на никакви статистически или научни данни, от естество да докажат, че съответните потребители разбират английски език. Както обаче бе отбелязано по-горе, съответните потребители се състоят, от една страна, от дистрибутори на автомобили, от собственици на сервизи и механици, а от друга — от средни потребители, които вероятно биват подпомагани от механик или от други компетентни в тази област професионалисти при подмяната или поправката на всяка част, която може да бъде свързана със седалка на автомобил. При тези обстоятелства посочената декларация не е достатъчна, за да изключи, че поне част от посочените съответни потребители не биха възприели заявената марка като не испански израз, а биха го асоциирали с испанския производител на автомобили Seat.
Следователно доколкото има вероятност двата разглеждани знака да бъдат възприети поне от част от съответните потребители като имащи връзка с производителя на автомобили Seat, апелативният състав правилно е приел, че те концептуално си приличат.
Тъй като няма концептуална разлика между двата конфликтни знака, която да може да неутрализира техните визуални и фонетични прилики, трябва да се отхвърли доводът на жалбоподателя, изведен от неприлагането от апелативния състав на правилото за неутрализиране.
От гореизложените съображения следва, че конфликтните знаци изглежда като цяло си приличат, като тази прилика произтича по-конкретно от възпроизвеждането на доминиращия елемент „seat“ на по-ранната марка в заявената марка.
По вероятността от объркване
Следва да се припомни, че според съдебната практика, тъй като вероятността от объркване е толкова по-голяма, колкото по-съществен е отличителният характер на по-ранната марка, марките, които имат повишен отличителен характер, или вътрешноприсъщ, или поради познаването на марката на пазара, се ползват с по-разширена защита, отколкото тези, чийто отличителен характер е по-слабо изразен (вж. по аналогия Решение на Съда от 22 юни 1999 г. по дело Lloyd Schufabrik Meyer,
C-342/97, Recueil, стр. I-3819
, точка 20 и цитираната съдебна практика).
Освен това, за да се прецени цялостно вероятността от объркване, се приема, че средният потребител на категорията разглеждани стоки е нормално осведомен и в разумни граници наблюдателен и съобразителен. При все това следва да се има предвид обстоятелството, че средният потребител рядко има възможност да направи пряко сравнение между различните марки, а трябва да се довери на запаметения от него несъвършен образ. Следва да се има предвид и фактът, че нивото на внимание на средния потребител може да варира в зависимост от категорията разглеждани стоки (вж. по аналогия Решение по дело Lloyd Schufabrik Meyer, посочено по-горе, точка 26), както и фактът, че потребители, които са професионалисти, специализирани в областта на разглежданите стоки, могат да покажат повишена степен на внимание по време на избора на тези стоки (вж. Решение на Първоинстанционния съд от 14 юли 2005 г. по дело Reckitt Benckiser (España)/СХВП — Aladin (ALADIN),
T-126/03, Recueil, стр. II-2861
, точка 96 и цитираната съдебна практика).
В конкретния случай апелативният състав прави извода за наличието на вероятност от объркване, с мотива че марките са подобни, че по-ранната марка има повишен отличителен характер в Испания поради добрата си репутация и че разглежданите стоки са идентични. Той уточнява по-специално, че дори и потребителите да не смесват знаците помежду им и да забелязват техните различия, въпреки това съществува вероятност да асоциират тези два знака и да допуснат, че обозначените с тях стоки имат един и същи търговски произход.
От изложения по-горе анализ е видно, че визираните от двата знака стоки са идентични и че двете марки като цяло са подобни.
Освен това не се спори, че по-ранната марка има повишен отличителен характер в Испания поради добрата си репутация, така че тя се ползва с по-разширена защита, отколкото марките, чиито отличителен характер е по-слабо изразен.
От това следва, че съществува вероятност съответните потребители да могат да повярват, че разглежданите стоки произхождат от едно и също предприятие или евентуално от икономически свързани предприятия. При това положение апелативният състав не е допуснал грешка в преценката, като е приел, че съществува вероятност от объркване или от асоцииране в очите на съответните потребители.
Този извод не може да бъде поставен под въпрос от доводите на жалбоподателя.
Що се отнася до довода, според който думата „seat“, съдържаща се в заявката за регистрация на марка на Общността, загубва своя второстепенен смисъл на индикатор за търговския произход поради асоциирането ѝ с английския термин „magic“, достатъчно е да се припомни, че предвид добрата репутация на марката „SEAT“ и описателния характер на термина „magic“ има вероятност последният да бъде възприет от съответните потребители като определящ думата „seat“, по-специално в израза „magic seat!“, както е изтъкнато от апелативния състав в точка 27 от обжалваното решение. Освен това, както СХВП подчертава в своето писмено становище, този извод се потвърждава от факта, че все по-често в държави членки, в които не се използва английски език, се рекламират марки, като се прибягва до английски термини, за да се увеличи техният международен имидж, и че употребата на английската дума „magic“ като хвалебствено определение е станала популярна.
Колкото до довода, изведен от четирите фактора, които трябвало да доведат апелативния състав до извода за липсата на вероятност от объркване, а именно относително високата цена на седалките за превозни средства, обичайното предоставяне на помощ от продавача при закупуването на тези стоки, добрите познания на потребителите на посочените стоки и факта, че всеки потребител, професионалист или не, следи да се увери в съвместимостта на седалката с разглеждания модел лек автомобил, той също трябва да бъде отхвърлен.
Необходимо е действително да се отбележи, че с излагането на тези четири фактора жалбоподателят изглежда поддържа, че нивото на внимание на съответните потребители, професионалисти или не, е повишено, което би им попречило да объркват двете разглеждани марки. В това отношение трябва да се потвърди преценката на апелативния състав, съдържаща се в точка 35 от обжалваното решение, според която съществуването на риск от объркване между двете разглеждани марки по никакъв начин не се засяга от факта, че потребителите са основно от специалисти. Всъщност, както изтъква апелативният състав, търговията с части и резервни части на автомобили не се ограничава до оторизираните дистрибутори на автомобили от една-единствена марка, така че не би могло да се изключи, че дистрибутор на автомобили или испански механик, снабдявайки се с части или резервни части, получени от различни производители, би предположил, че търгуваните под заявената марка стоки произхождат от Seat или от производител, който има икономическа връзка със Seat.
По-нататък, дори повишената степен внимание на съответните потребители да може несъмнено да ги доведе до техническите характеристики на седалките за лек автомобил, така че да могат да се уверят в тяхната съвместимост с разглеждания модел лек автомобил, следва да се приеме, че предвид идентичността на посочените стоки, приликата на конфликтните знаци и повишения отличителен характер на по-ранната марка обстоятелството, че съответните потребители са професионалисти, не е достатъчно, за да изключи, че те могат да повярват, че стоките произхождат от едно и също предприятие или евентуално от икономически свързани предприятия (вж. в този смисъл Решение по дело ALADIN, посочено по-горе, точка 100). Действително ако повишеното ниво на внимание на съответните потребители включва те да са осведомени за седалките за превозни средства и по този начин да могат да избегнат допускането на грешки относно тяхната съвместимост с разглеждания модел лек автомобил, това не би могло да им попречи да вярват, че обозначените с марката „MAGIC SEAT“ седалки са част от нова гама от стоки, разработени от известния испански производител на автомобили Seat.
Накрая, що се отнася до довода, изведен от твърдението, че апелативният състав не е взел предвид декларацията на експерта г-н G., от която според жалбоподателя било видно, че седалките за лек автомобил обикновено се търгуват с посредничеството на оторизирани дистрибутори и се продават или като оригинално оборудване, или като резервна част, той следва да се приеме за ирелевантен, доколкото понеже особените начини на продажба на обозначените с марките стоки могат да се променят във времето и да зависят от волята на притежателите на тези марки, прогностичният анализ на вероятността от объркване между две марки не може да зависи от търговските намерения на притежателите на марките, реализирани или не и субективни по своето естество (Решение на Съда от 15 март 2007 г. по дело T.I.M.E. ART/СХВП,
C-171/06 P, Сборник, стp. I-41
*, резюме, точка 59).
Освен това, доколкото жалбоподателят твърди, че апелативният състав не е взел предвид декларацията на експерта г-н G., според която седалките за лек автомобил обикновено били закупувани от познавачи, които не могат да станат жертви на объркване, и дори резервните седалки изисквали комплект за монтаж, съответстващ на разглеждания модел лек автомобил, неговият довод трябва да се отхвърли, тъй като по-горе бе установено, че ако повишеното ниво на внимание на съответните потребители би могло да доведе до избягването на грешки от тяхна страна относно съвместимостта на седалките с разглеждания модел лек автомобил, то не може да изключи вероятността от объркване или асоцииране, що се отнася до техния търговски произход.
От това следва, че единственото повдигнато по същество от жалбоподателя правно основание е неоснователно. Следователно настоящата жалба трябва да се отхвърли.
По съдебните разноски
Съгласно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане. Тъй като е загубил делото, жалбоподателят следва да се осъди да заплати направените от СХВП съдебни разноски, в съответствие с нейните искания.

По изложените съображения
ПЪРВОИНСТАНЦИОННИЯТ СЪД (четвърти състав)
реши:

1)
Отхвърля жалбата.

2)
Осъжда Honda Motor Europe Ltd да заплати съдебните разноски.

Czúcz
Cooke
Labucka
Постановено в открито съдебно заседание в Люксембург на 9 септември 2008 година.
Секретар
E. Coulon
Председател
O. Czúcz
(
*1
)	Език на производството: английски.