CELEX: 62008CJ0007
Oslobodenie od dovozného cla
Nariadenie (EHS) č. 918/83
Článok 27
Tovar nepatrnej individuálnej hodnoty zasielaný ako skupinová zásielka
Zásielky zasielané priamo z tretieho štátu príjemcovi v Spoločenstve

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 27 nariadenia Rady (EHS) č. 918/83 z 28. marca 1983 ustanovujúceho systém spoločenstva pre oslobodenie od cla (
Ú. v. ES L 105, s. 1
; Mim. vyd. 02/001, s. 419) zmeneného a doplneného nariadením (EHS) č. 3357/91 zo (
Ú. v. ES L 318, s. 3
; Mim. vyd. 02/004, s. 236, ďalej len „zmenené a doplnené nariadenie č. 918/83“).
Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi Har Vaessen Douane Service BV (ďalej len „Har Vaessen“), spoločnosťou založenou podľa holandského práva, ktorá je usadená v Holandsku, a Staatssecretaris van Financiën vo veci zamietnutia zo strany posledného menovaného orgánu priznania Har Vaessen oslobodenia upraveného v článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83 na dovoz kompaktných diskov a magnetofónových kaziet.
Právny rámec
Kapitola I nariadenia č. 918/83 s názvom „Oslobodenie od dovozného cla“ obsahuje článok 27, ktorý v pôvodnom znení znie takto:
„Za podmienok ustanovených v článku 28 sa akékoľvek zásielky, ktoré obsahujú tovar v hodnote nepresahujúcej 10 [eur], doručené adresátovi poštovou listovou alebo balíkovou zásielkou, prepúšťajú bez dovozných ciel.“
Toto ustanovenie bolo zmenené a doplnené nariadením Komisie (EHS) č. 2287/83 z 29. júla 1983, ktorým sa vykonáva článok 127 nariadenia č. 918/83 [
neoficiálny preklad
] (
Ú. v. ES L 220, s. 12
). Článok 1 nariadenia č. 2287/83 stanovuje, že:
„Oslobodenie od cla v zmysle článku 27 základného nariadenia platí iba pre zásielky odoslané poštou listami alebo poštovými balíkmi, ktoré sú odosielané priamo z tretej krajiny fyzickej alebo právnickej osobe, ktorá sa nachádza v Spoločenstve.“ [
neoficiálny preklad
]
Dôvod zmeny zavedenej článkom 27 nariadenia č. 918/83 vyplýva z tretieho odôvodnenia nariadenia č. 2287/83:
„Je potrebné zabrániť narušeniam hospodárskej súťaže a spoločného trhu, ku ktorým môže dôjsť tak, že hospodárske subjekty využijú [oslobodenie uvedené v článku 27 nariadenia č. 918/83] vytvorením špeciálnych pre tento účel stanovených činností alebo umelým premiestením existujúcich činností; na účely zabránenia takýmto narušeniam sa zdá byť vhodné vylúčiť, aby sa od dovozného cla oslobodili vyššie uvedené zásielky, ktoré pred svojím prepustením do voľného obehu podliehali inému colnému režimu; oslobodenie od cla je preto možné pripustiť iba pri zásielkach vyššie uvedenej kategórie, ktoré sa priamo z tretej krajiny odosielajú fyzickej alebo právnickej osobe, ktorá sa nachádza v Spoločenstve.“ [
neoficiálny preklad
]
Článok 1 nariadenia č. 3357/91 ruší obmedzenie článku 27 nariadenia č. 918/83 na zásielky odoslané poštou.
Prvé odôvodnenie tohto nariadenia v tejto súvislosti odôvodňuje zmenu zavedenú článkom 27 nariadenia č. 918/83 takto:
„keďže administratívne zjednodušenie uvedené v článku 27 nariadenia… (EHS) č. 918/83… naposledy zmeneného a doplnené nariadením (EHS) č. 4235/88…, musí byť, ak má byť účinné, uplatňované na všetky dovozy zásielok pozostávajúcich z tovaru nepatrnej hodnoty“.
Článok 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83 teda odvtedy stanovuje:
„Podľa článku 28 všetky zásielky pozostávajúce z tovaru nepatrnej hodnoty odoslané priamo z tretej krajiny príjemcovi v spoločenstve sú prepustené s oslobodením od cla.
‚Tovarom nepatrnej hodnoty‘ je tovar, ktorého úhrnná hodnota nepresahuje 22 [eur] na jednu zásielku.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Har Vaessen je špedičnou spoločnosťou, ktorá v období od 12. novembra 1998 do podala v mene ECS Media B.V. (ďalej len „ECS“), podniku so sídlom v Holandsku, colné vyhlásenia navrhujúce prepustenie kompaktných diskov a magnetofónových pások do voľného obehu.
Tento tovar, ktorého individuálna hodnota je nižšia než 22 eur, si jednotliví zákazníci vopred objednali u ECI voor Boeken en Platen BV (ďalej len „ECI“), materskej spoločnosti ECS, ktorá je tiež usadená v Holandsku. Podľa dohody medzi ECS a ECI prevádza ECI objednávky na ECS, ktorá tovar následne pripravuje na expedovanie z distribučného centra vo Švajčiarsku. Tovar je teda odovzdaný Har Vaessen ako skupinová zásielka, ktorá je krytá dokumentom T, na prepravu do distribučného centra v Holandsku, odkiaľ sa tovar zasiela individuálne zákazníkom ECI prostredníctvom PTT Post BV (ďalej len „PTT“), holandského podniku.
Na každom jednotlivom balíku je uvedené meno zákazníka, ktorému sa má tovar doručiť, a obsahuje aj platobnú poukážku na zaplatenie.
V colnom vyhlásení navrhujúcom prepustenie daného tovaru do voľného obehu požiadal Har Vaessen o priznanie oslobodenia od cla v zmysle článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83, čo mu však bolo zamietnuté. Rozhodnutím o vymeraní cla z 29. decembra 1999 bol z tohto dôvodu vyzvaný zaplatiť najmä clo vo výške 436907,60 NLG, t. j. približne 198260,02 eura.
Po tom, čo Staatssecretaris van Financiën po neúspešnej námietke zo strany Har Vaessen potvrdil danú výzvu na zaplatenie, podala uvedená spoločnosť proti tomuto rozhodnutiu odvolanie na Tariefcommissie (tarifná komisia), ktorá bola v priebehu konania nahradená Gerechtshof te Amsterdam.
Tento súd zamietol žalobu Har Vaessen z toho dôvodu, že v zmysle článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83 sa musí považovať za príjemcu sporného tovaru ECI a nie zákazníci, ktorí individuálne zadali objednávky. Uvedení zákazníci totiž nie sú účastníkmi konania o colnom vyhlásení, nie sú ani dlžníkmi colného dlhu, ani vlastníkmi odoslaného tovaru. Za týchto okolností daný súd rozhodol, že sporný tovar nebol priamo odoslaný jednotlivým zákazníkom ako príjemcom v zmysle článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83.
Har Vaessen podal proti tomuto rozsudku kasačný opravný prostriedok na vnútroštátny súd.
Hoge Raad der Nederlanden pochybuje, že možno priznať oslobodenie od cla skupinovej zásielke, o akú ide vo veci samej, a to z dvoch dôvodov.
Na jednej strane, hoci skupinová zásielka pozostáva z rôznych tovarov individuálnej nepatrnej hodnoty a každá zásielka má odlišné konečné určenie, cieľ administratívneho zjednodušenia, ktorý odôvodňuje uplatnenie oslobodenia upraveného v článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83, nemá pre vec samu nijaký význam, pretože náklady spojené s výberom cla nie sú vyššie než celkovo vybrané clo.
Na druhej strane na účel zabránenia zneužitiu oslobodenia upraveného v článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83, by pojem „priame odoslanie“ mohol byť chápaný tak, že je obmedzený na prípad, keď zmluvný partner príjemcu tovaru je usadený v treťom štáte. Vo veci samej však ide o zásielku pozostávajúcu z rôznych tovarov, ktorých príjemcovia usadení v Holandsku sú zákazníkmi spoločnosti, ktorá je takisto usadená v Holandsku.
Za týchto okolností Hoge Raad der Nederlanden rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa článok 27 zmeneného a doplneného nariadenia [č. 918/83] vykladať tak, že je možné odvolávať sa na oslobodenie uvedené v tomto článku v prípade zásielok tovarov, ktoré síce, ak sú posudzované jednotlivo, majú zanedbateľnú hodnotu, ktoré sú však prezentované ako skupinová zásielka s celkovou hodnotou takto zasielaného tovaru, ktorá prekračuje hranicu hodnoty uvedenej [v tomto článku] 27?
2.
Je potrebné v prípade uplatnenia článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia [č. 918/83] uvedeného nariadenia vychádzať z toho, že pojem,odosielanie z tretej krajiny príjemcovi v Spoločenstve sa týka aj prípadu, keď sa tovar pred odoslaním príjemcovi síce nachádza v tretej krajine, avšak zmluvná strana príjemcu má sídlo v Spoločenstve?“
O prejudiciálnych otázkach
Svojimi dvomi prejudiciálnymi otázkami, ktoré treba skúmať spoločne, sa vnútroštátny súd pýta, či skutočnosť, že na jednej strane tovar sporný vo veci samej s individuálnou hodnotou nižšou než 22 eur, ktorý je v colnom konaní prezentovaný vo forme skupinovej zásielky s hodnotou, ktorá prekračuje hodnotu uvedenú v článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83, a na druhej strane skutočnosť, že zmluvný partner zákazníkov objednávajúcich tovar, t. j. ECI, je usadený v Spoločenstve, bráni uplatneniu oslobodenia upraveného v tomto ustanovení na uvedený tovar.
Na úvod treba pripomenúť, že ustanovenia priznávajúce oslobodenie od cla sa majú vykladať podľa ich znenia (pozri analogicky rozsudok z 12. decembra 1996, Olasagasti a i.,
C-47/95 až C-50/95, C-60/95, C-81/95, C-92/95 a C-148/95, Zb. s. I-6579
, bod 20).
V danej veci článok 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83 uvádza, že zásielky pozostávajúce z tovaru nepatrnej hodnoty, t. j. nižšej hodnoty než 22 eur, odoslané priamo z tretej krajiny príjemcovi nachádzajúcemu sa v Spoločenstve sú prepustené s oslobodením od dovozného cla.
Jednou z podmienok, ktorá musí byť pre priznanie oslobodenia splnená, je v zmysle tohto ustanovenia hodnota zasielaného tovaru, táto hodnota musí byť nižšia než 22 eur.
Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu vyplýva, že zásielky sporné vo veci samej, pri ktorých bolo oslobodenie holandskými colnými orgánmi zamietnuté z dôvodu, že ich celková hodnota prekročila 22 eur, pozostávali z balíkov, ktorých individuálna hodnota bola nižšia než 22 eur, avšak boli na prepustenie do voľného obehu v Spoločenstve predložené ako skupinová zásielka. Tieto balíky odoslané najskôr do distribučného centra PTT skupinovo mali byť následne cez PTT distribuované individuálne zákazníkom ECI.
Ako zdôrazňuje vnútroštátny súd, za daných okolností v nadväznosti na osobu príjemcu tovaru, t. j. zákazníkov ECI alebo PTT, musí byť pre uplatnenie článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83 zohľadnená hodnota tých zásielok, ktoré boli vo veci samej predložené.
Vo veci samej je nepochybné, že na každom balíku je od ich prevzatia zo strany Har Vaessen uvedená adresa zákazníka ECI.
Holandská vláda však uvádza, že formulár colného vyhlásenia v kolónke č. 8 uvádza ako príjemcu zásielky PTT.
Toto tvrdenie nie je samo osebe relevantné. Odhliadnuc od skutočnosti, že mohlo ísť o chybu, zo spisu vyplýva, ako uviedla v bode 34 svojich návrhov generálna advokátka, že zoznam zákazníkov ECI, ktorým boli individuálne balíky určené, bol priložený k formuláru sporného colného vyhlásenia.
Navyše tovar obsiahnutý v balíku je v konečnom dôsledku určený na použitie zákazníkom ECI, ktorý je jeho individuálnym príjemcom. Tovar si totiž u ECI objednali individuálne zákazníci, ktorí na základe tohto faktu môžu byť považovaní za užívateľov, na rozdiel od Har Vaessen a PTT, ktorí sú ako prepravcovia len jedným z článkov dodávateľského reťazca medzi ECI a jeho zákazníkmi, ktorí sú konečnými príjemcami tovaru.
Z toho vyplýva, že zásielky sporné vo veci samej musia byť považované za zoskupenie rôznych balíkov s hodnotou nižšou než 22 eur, ktorých príjemcami sú zákazníci ECI, a z tohto dôvodu musia byť považované za tovar, ktorému možno priznať oslobodenie podľa článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83.
Tento výklad potvrdzuje znenie článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83, ktorý na účely priznania oslobodenia nerozlišuje medzi spôsobmi prepravy tovaru, a z tohto dôvodu sa vo veci samej nemožno domnievať, že zákazníci ECI nie sú príjemcami tovaru, ak tovar opustil tretí štát, a zároveň sa nemožno domnievať, že tento tovar nemôže byť oslobodený.
Zatiaľ čo pôvodné znenie článku 27 nariadenia č. 918/83 obmedzovalo oslobodenie na zásielky tovaru s nižšou hodnotou než 10 eur zaslané poštou, článok 1 nariadenia č. 3357/91 zrušil podmienku, ktorá sa týkala spôsobu doručenia, takže aj iné spôsoby prepravy môžu viesť k uplatneniu oslobodenia uvedeného v článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83. Takže preprava tovaru takým odosielateľom ako Var Haessen, ktorý z logistických dôvodov pred predložením zásielky colným orgánom zoskupí jednotlivé balíky, nemôže zapríčiniť zamietnutie oslobodenia tohto tovaru od cla, aj keď nie je zaslaný poštou, ale spĺňa podmienky uvedené v článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83.
Okrem toho tento výklad je v súlade s cieľom tohto článku 27 uvedeným v prvom odôvodnení nariadenia č. 3357/91, a to, že cieľom oslobodenia upraveného v tomto ustanovení je administratívne zjednodušenie colných konaní.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že Rada Európskej únie pri prijímaní predpisov priznávajúcich oslobodenie od cla predovšetkým musí zohľadniť ťažkosti, ktorým musia čeliť vnútroštátne colné správy (pozri analogicky rozsudok z 3. decembra 1998, Schoonbroodt,
C-247/97, Zb. s. I-8095
, bod 23).
Ak sa podľa tvrdenia holandskej vlády v jej pripomienkach takýto cieľ administratívneho zjednodušenia môže vzťahovať na situácie, keď náklady spojené s výberom cla sú vyššie ako samotné clo, môže sa takýto cieľ vzťahovať aj na iné situácie.
Zamietnutie priznania oslobodenia uvedeného v článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83 zásielkam, o ktoré ide vo veci samej, napriek tomu, že jednotlivé balíky majú nižšiu hodnotu než 22 eur, by mohlo viesť k tomu, že odosielateľ by v colnom konaní predložil každý balík individuálne s cieľom dosiahnuť uvedené oslobodenie. No takýto nárast konaní odporuje sledovanému cieľu administratívneho zjednodušenia.
Aj keby sa na sporné zásielky neuplatnilo oslobodenie, bolo by povinnosťou vnútroštátnych colných orgánov určiť celkovú colnú hodnotu zásielky, ktorá pozostáva z väčšieho počtu tovarov. Takýto prípad by tiež nebol v súlade s cieľom administratívneho zjednodušenia sledovaného zákonodarcom Spoločenstva.
Skutočnosť, že balíky sporné vo veci samej s individuálnou hodnotou nižšou než 22 eur sú predložené v colnom konaní vo forme skupinovej zásielky, nie je vzhľadom na ich spôsob zaslania do Spoločenstva prekážkou pre priznanie ich oslobodenia, pretože od okamihu ich odoslania z tretieho štátu je známy adresát každého z balíkov.
Z tretieho odôvodnenia nariadenia č. 2287/83 však vyplýva, že takéto oslobodenie sa má zamietnuť, ak predstavuje zneužitie práva.
To v podstate vnútroštátny súd vytýka v druhej prejudiciálnej otázke a zdôrazňuje, že vo veci, ktorá mu bola predložená na prejednanie, zmluvná strana príjemcov tovarov prepustených do voľného obehu, t. j. ECI, je usadená v Spoločenstve, a teda nie je usadená v treťom štáte odoslania.
Po prvé treba konštatovať, že znenie článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83 pre priznanie oslobodenia na uvedený tovar nestanovuje vo vzťahu k zmluvnej strane príjemcov tovarov podmienku usadenia sa mimo územia Spoločenstva.
Po druhé treba uviesť, že cieľom tretieho odôvodnenia nariadenia č. 2287/83 je zabrániť akémukoľvek zneužitiu oslobodenia od cla a narušeniu hospodárskej súťaže tým spôsobom, že sa oslobodia od dovozného cla zásielky tovaru, ktoré sa pred prepustením do voľného obehu nachádzali v inom colnom režime. Z tohto dôvodu sa oslobodenie od cla vzťahuje len na zásielky, ktoré sa priamo z tretieho štátu odosielajú fyzickej alebo právnickej osobe, ktorá sa nachádza v Spoločenstve.
Samotná skutočnosť, že ECI je usadený v Spoločenstve, sama osebe neumožňuje domnievať sa, že zásielky tovaru sporného vo veci samej boli pred prepustením do voľného obehu v Spoločenstve umiestnené do iného colného režimu. S výhradou preskúmania vnútroštátnym súdom v danom zmysle v každom prípade zo spisu, ktorý bol predložený Súdnemu dvoru, nevyplýva, že to tak je v prípade sporných zásielok.
Holandská vláda však uvádza, že vzhľadom na skutkové okolnosti veci samej zneužitie práva ani tak nespočíva v získaní oslobodenia od cla, ale skôr v snahe ECI byť oslobodený od dane z obratu. Článok 101 holandského colného nariadenia totiž stanovuje, že tovar oslobodený od cla v zmysle článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83 je súčasne oslobodený aj od dane z obratu a z tohto dôvodu ECI využíva distribučné centrum, ktoré sa nachádza mimo územia Spoločenstva, aby dosiahla jednak oslobodenie od cla a jednak s ním spojené oslobodenie od dane z obratu. Tento podnik získa finančnú výhodu, ktorá narušuje hospodársku súťaž voči ostatným podnikom pôsobiacim v rovnakej oblasti, ktorý doručujú tovar svojim klientom z územia Spoločenstva.
V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že výklad článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83 predložený holandskou vládou slúži ako prevencia na zabránenie zneužitiu oslobodenia od dane z obratu a nie na zabránenie oslobodenia od cla upraveného v tomto ustanovení.
Ako uviedla generálna advokátka v bodoch 56 až 60 svojich návrhov, na jednej strane si Holandské kráľovstvo samo vybralo systém oslobodenia dane z obratu prepojený s oslobodením od cla upraveným v článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83. Na druhej strane holandskou vládou citovaná judikatúra Spoločenstva v jej pripomienkach poskytuje určitý priestor na to, aby členské štáty mohli zamietnuť poskytnutie daňovej výhody v oblasti dane z pridanej hodnoty, pokiaľ jej poskytnutie je zneužitím práva. Boj proti oslobodeniu od dane z obratu spôsobom zneužívajúcim právo však nemôže slúžiť na podporu výkladu článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83.
Na druhej strane, pokiaľ ide o údajné narušenia hospodárskej súťaže uskutočnené vo veci samej v prospech ECI, treba uviesť, že tomu podniku, ktorý zasiela tovar z tretieho štátu, nevyhnutne vznikajú náklady na prepravu tovaru, ako aj poplatky spojené s dovoznými colnými konaniami, hoci podniky podnikajúce v rovnakej oblasti, ktoré zasielajú tovar z colného územia Spoločenstva, tieto náklady nevyhnutne neznášajú.
Z tohto dôvodu a s výhradou preskúmaní, ktoré patria do právomoci vnútroštátneho súdu, využitie oslobodenia uvedeného v článku 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83 nemôže byť za okolností sporu vo veci samej zamietnuté len z dôvodu, že ECI je usadená v Spoločenstve.
Zo všetkých týchto úvah vyplýva, že článok 27 zmeneného a doplneného nariadenia č. 918/83 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby sa skupinovým zásielkam tovaru, ktorých celková skutočná hodnota prekračuje hranicu uvedenú v tomto článku 27, ale ktoré, ak sú posudzované zvlášť, majú nepatrnú hodnotu, priznalo oslobodenie od dovozného cla pod podmienkou, že každý balík skupinovej zásielky je adresovaný individuálne príjemcovi v Spoločenstve. V tejto súvislosti skutočnosť, že zmluvný partner týchto príjemcov je takisto usadený v Spoločenstve, je irelevantná, pokiaľ sa tovar zasiela priamo z tretieho štátu týmto príjemcom.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:

Článok 27 nariadenia Rady (EHS) č. 918/83 z 28. marca 1983, ustanovujúceho systém spoločenstva pre oslobodenie od cla, zmeneného a doplneného nariadením (EHS) č. 3357/91 zo , nebráni tomu, aby sa skupinovým zásielkam tovaru, ktorých celková skutočná hodnota prekračuje hranicu uvedenú v tomto článku 27, ale ktoré, ak sú posudzované zvlášť, majú nepatrnú hodnotu, priznalo oslobodenie od dovozného cla pod podmienkou, že každý balík skupinovej zásielky je adresovaný individuálne príjemcovi v Európskom spoločenstve. V tejto súvislosti skutočnosť, že zmluvný partner týchto príjemcov je takisto usadený v Európskom spoločenstve, je irelevantná, pokiaľ sa tovar zasiela priamo z tretieho štátu týmto príjemcom.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: holandčina.