CELEX: 62004CJ0030
Migráns munkavállalók szociális biztonsága
1408/71/EGK rendelet
Öregségi nyugdíj
Az ellátás elméleti összegének kiszámítása
A nemzeti jogban előírt minimálnyugdíj eléréséhez szükséges összeg figyelembevétele

1       Az előzetes döntéshozatali kérelem tárgya az 1983. június 2-i 2001/83/EGK tanácsi rendelettel (HL L 230., 6. o.) módosított
és naprakésszé tett és az 1995. december 22-i 3096/95/EK tanácsi rendelettel (HL L 335., 10. o.) módosított, a szociális biztonsági
rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló,
1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL L 149., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o.)
(a továbbiakban: 1408/71 rendelet) 46. cikke (2) bekezdése b) pontjának értelmezése.
2       A kérelmet U. Koschitzki és az Istituto nazionale della previdenza sociale (Nemzeti társadalombiztosítási hivatal, a továbbiakban:
INPS) között folyamatban levő eljárásban terjesztették elő U. Koschitzki időarányos öregségi nyugdíjának kiszámítása tárgyában.

Jogi háttér

A közösségi szabályozás
3       Az 1408/71 rendelet 1. cikke értelmében:
„E rendelet alkalmazásában:
[...]
t) »ellátások« és »nyugdíjak«: valamennyi ellátás és nyugdíj, azok közpénzekből fizetett valamennyi eleme, az értékállóságot
biztosító növekmény és a kiegészítő ellátás a III. cím rendelkezéseire is figyelemmel, valamint a nyugdíjak helyett fizetendő
pénzbeli ellátás, illetve a járulékok visszatérítésének formájában kifizetett ellátás”.
4       Az 1408/71 rendelet 46. cikkének „Ellátások megállapítása” című (1)–(3) bekezdése értelmében:
„(1) Ha az egyik tagállam jogszabályainak az ellátásokra való jogosultságra vonatkozó feltételei anélkül teljesültek, hogy
a 45. cikket vagy a 40. cikk (3) bekezdését alkalmazni kellett volna, a következő szabályokat kell alkalmazni:
a) az illetékes intézmény kiszámítja az ellátásnak azt az összegét, amely a következők szerint járna:
i. egyrészről csak az általa alkalmazott jogszabályok rendelkezései szerint;
ii. másrészről a (2) bekezdés szerint.
[...]
(2) Ha az egyik tagállam jogszabályainak az ellátásokra való jogosultságra vonatkozó feltételei csak a 45. cikk vagy a 40. cikk
(3) bekezdése alkalmazását követően teljesültek, a következő szabályokat kell alkalmazni:
a)       az [helyesen: az illetékes] intézmény meghatározza azt az elméleti összeget, amelyet az érintett személy igényelhetne, ha
az összes olyan biztosítási, illetve tartózkodási időt, amelyet a tagállamok azon jogszabályai szerint szerzett, amelyek hatálya
alá a munkavállaló vagy önálló vállalkozó tartozott, az adott tagállamban a tagállam által az ellátások megállapításának időpontjában
alkalmazott jogszabályok szerint szerezett [helyesen: szerezte] volna. Ha az ellátás összege e szabályozás értelmében független
a megszerzett idő tartamától, ezt az összeget az e pontban említett elméleti összegnek kell tekinteni;
b)       az illetékes intézmény ezt követően meghatározza az ellátás tényleges összegét az előző pontban említett elméleti összeg alapján,
valamint az ezen intézmény által alkalmazott jogszabályok szerint a biztosítási esemény bekövetkezését megelőzően szerzett
biztosítási vagy tartózkodási időnek az összes érintett tagállam jogszabályai szerint a biztosítási esemény bekövetkezését
megelőzően szerzett biztosítási vagy tartózkodási időhöz viszonyított arányában.
(3) Az érintett személy jogosult az (1) és (2) bekezdés szerint kiszámított legmagasabb összegre minden egyes tagállam illetékes
intézményétől, azon jogszabályok által előírt, csökkentésre, felfüggesztésre vagy visszavonásra vonatkozó rendelkezések sérelme
nélkül, amely jogszabályok szerint ellátás jár.
Ha ez a helyzet, akkor az elvégzendő összehasonlítás az említett rendelkezések alkalmazása után meghatározott összegekre vonatkozik.”
5       Ugyanezen rendelet „A tagállamok jogszabályai szerint rokkantságra, öregségre vagy túlélő hozzátartozói ellátásokra alkalmazandó
csökkentésre, felfüggesztésre vagy visszavonásra vonatkozó általános rendelkezések” című 46a. cikkének (3) bekezdése értelmében:
„(3) Egy tagállam jogszabályaiban megállapított, csökkentésre, felfüggesztésre vagy visszavonásra vonatkozó rendelkezések
alkalmazására a rokkantsági, öregségi vagy túlélő hozzátartozói ellátás és egy azonos típusú vagy különböző típusú ellátás,
illetve egyéb jövedelem halmozódása esetén a következő szabályokat kell alkalmazni:
a)       egy másik tagállam jogszabályai szerint megszerzett ellátásokat vagy egy másik tagállamban megszerzett egyéb jövedelmet csak
akkor kell figyelembe venni, ha az első tagállam jogszabályai előírják a külföldön megszerzett ellátások vagy jövedelem figyelembevételét;
b)       egy másik tagállam által nyújtandó ellátások összegét az adók, szociális biztonsági járulékok, valamint egyéb hozzájárulások
levonása előtt figyelembe kell venni;
c)       a másik tagállam jogszabályai szerint megszerzett, önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosítás alapján megállapított
ellátások összegét nem kell figyelembe venni;
d)       ha a csökkentésre, felfüggesztésre vagy visszavonásra vonatkozó rendelkezések csak egy tagállam jogszabályai szerint alkalmazandók
amiatt, hogy az érintett személy más tagállamok jogszabályai szerint fizetendő hasonló vagy különböző típusú ellátásokban
vagy más tagállam területén szerzett egyéb jövedelemben részesül, az első tagállam jogszabályai szerinti fizetendő ellátás
csak a többi tagállam jogszabályai szerint fizetendő ellátások vagy a többi tagállam területén belül megszerzett jövedelem
összegének határán belül csökkenthető.”
6       Az 1408/71 rendeletnek a „46a. cikk (1) bekezdésében említett egy vagy több ellátás és különböző típusú, egy vagy több ellátás
vagy egyéb jövedelem halmozódása esetén alkalmazandó különleges rendelkezések, ha két vagy több tagállam érintett” című 46c. cikkének
(2) bekezdése értelmében:
„Ha az adott ellátást a 46. cikk (2) bekezdésének megfelelően kell kiszámítani, a többi tagállamból származó különböző típusú
ellátást vagy ellátásokat, illetve egyéb jövedelmet és a tagállam jogszabályai által a csökkentésre, felfüggesztésre vagy
visszavonásra vonatkozó rendelkezések alkalmazására előírt minden egyéb tételt a 46. cikk (2) bekezdésének b) pontjában említett
biztosítási, illetve tartózkodási idő arányában kell figyelembe venni, és az említett ellátás kiszámításánál fel kell használni.”

A nemzeti szabályozás
7       A minimálnyugdíj összegének elérését célzó kiegészítés az Olasz Köztársaság által az INPS-en keresztül a rokkantsági, öregségi
vagy túlélő hozzátartozói nyugdíj jogosultjának nyújtott nyugdíjkiegészítő ellátás, amelyet akkor folyósítanak, ha a befizetett
járulékok kiszámítása során a nyugdíj összege nem éri el a „létminimumot”. A minimálnyugdíj finanszírozása teljes mértékben
az adókból történik, évente meghatározott összege pedig egyes jövedelemmel kapcsolatos feltételek függvénye.
8       A szociális biztonsággal és a közkiadások ellenőrzésével kapcsolatos sürgős intézkedésekről, valamint több közigazgatási ágazatra
vonatkozó rendelkezésekről és egyes határidők meghosszabbításáról szóló 1983. szeptember 12-i 463. törvényrendelet (GURI [az
Olasz Köztársaság Hivatalos Lapja] 250., 1983. szeptember 12., a továbbiakban: 463/83 törvényrendelet) 6. cikke, jelenleg,
módosítást követően, az 1983. november 11-i 638. törvény (GURI 310., 1983. november 11., a továbbiakban: 638/83 törvény) a
kiegészítéshez való jogot ahhoz az általános feltételhez kötötte, hogy a jogosult jövedelme ne haladjon meg egy bizonyos meghatározott
összeget, valamint a jogosult és házastársa összevont jövedelme se haladjon meg egy meghatározott – az előzőnél magasabb –
összeget, amely alól azonban a törvény bizonyos kivételeket enged.
9       Az 1992. december 30-i 503. törvényerejű rendelet (a 305. sz. GURI általános kiegészítő kiadványa, 1992. december 30., a továbbiakban:
503/92 törvényerejű rendelet) újraszövegezte a 638/83 törvény 6. cikkét és a kiegészítés megszerzéséhez új kereseti határt
állapított meg. A kereseti határ kiszámításakor a törvény szerint és ténylegesen együtt élő házastárs jövedelmét is figyelembe
kell venni.
10     A kötelező és kiegészítő nyugdíjrendszer reformjáról szóló, 1995. augusztus 8-i 335. törvény 1. cikkének (16) bekezdése (a
190. sz. GURI általános kiegészítő kiadványa, 1995. augusztus 16., a továbbiakban: 335/95 törvény) azt az általános elvet
fogalmazza meg, amelynek értelmében „a minimumösszeg elérését célzó kiegészítésre vonatkozó rendelkezések nem alkalmazandóak
a kizárólag a járulékfizetésen alapuló rendszer alapján megállapított nyugdíjakra”.
11     A 335/95 törvény 3. cikkének (15) bekezdése értelmében:
„Jelen törvény hatálybalépésétől kezdve a biztosítási idő, valamint a szociális biztonsággal kapcsolatos nemzetközi megállapodások
és egyezmények által előírt járulékok halmozódása alapján megszerzett jogosultságnak megfelelő nyugdíj havi összege éves járulékfizetési
időszakonként nem lehet kevesebb a jelen törvény hatálybalépésekor vagy – ha ez a későbbi időpont – a nyugdíjkorhatár elérése
idején hatályos minimálnyugdíj egy negyvened részérénél. Töredékév esetén az említett összeg nem lehet kevesebb havi 6000
líránál.”

Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
12     U. Koschitzki 1996 októbere óta olasz öregségi nyugdíjat kap. Olaszországban 262, Németországban pedig 533 (összesen 795)
héten át fizetett járulékot.
13     U. Koschitzki 1996 októberében az 503/92 törvényerejű rendelet 4. cikkében meghatározott kereseti határt meghaladó családi
jövedelemmel rendelkezett. 1996-ban családi jövedelme a saját és a vele együtt élő házastársának jövedelméből állt, amelynek
összege 39 769 000 ITL, azaz 20 538.97 euró volt. Ugyanebben az évben az 503/92 törvényerejű rendelet 4. cikkével módosított
638/83 törvény 6. cikkében meghatározott kereseti határ havonta 660 300 ITL, azaz 341.01 euró volt.
14     U. Koschitzki és az INPS abban a kérdésben nem ért egyet, hogy az időarányos nyugdíj kiszámításakor alapul veendő nyugdíj
elméleti összegének meghatározása során figyelembe kell-e venni az olasz minimálnyugdíj összegének elérését célzó kiegészítést.
15     A C‑132/96. sz., Stinco és Panfilo ügyben 1998. szeptember 24-én hozott ítéletre (EBHT 1998., I‑5225. o.) hivatkozva U. Koschitzki
álláspontja szerint a kérdésre igenlő választ kell adni. Állítása szerint az olasz nyugdíj időarányos összege – amelyre 1996.
október 1-től kezdődően jogosult – az alábbi módon számítandó ki: az 1996-os minimálnyugdíj (660 300 ITL = 341.01 euró) szorozva
az 1408/71 rendelet 46. cikke (2) bekezdésének b) pontjában előírt arányos csökkentési együtthatóval (262 hét : 795 hét =
0,32956), amely egyenlő 217 600 ITL (112.38 euró) összeggel.
16     Az INPS szerint az elméleti összeg meghatározásához jelen esetben nem kell figyelembe venni a szóban forgó kiegészítést. Az
összeg 36 540 ITL (18.87 euró), amely alapján havonta időarányosan 12 042 ITL (6.21 euró) olasz nyugdíj jár.
17     Az INPS végül 83 000 ITL, azaz 42.86 euró összegű nyugdíj folyósításáról határozott.
18     Előzetes döntéshozatalra utaló határozatában a Tribunale di Bolzano megállapította, hogy a fent hivatkozott Stinco és Panfilo
ügyben hozott ítélet szövege a számítás módját illetően látszólag U. Koschitzkinek ad igazat. Azonban úgy tűnt, ez az ítélet
nem fejtette ki pontosan, hogy az említett – az olasz időarányos nyugdíj kiszámításakor alapul vett – kiegészítést még akkor
is mindig figyelembe kell-e venni, ha a családi jövedelem meghaladja az olasz törvényben előírt maximumot.
19     Az alapügyben a családi jövedelem – vagyis U. Koschitzki és vele együttélő házastársának jövedelme – kétségtelenül meghaladta
a jövedelem felső határértékét. Az olasz szabályozás értelmében U. Koschitzki nem jogosult az olasz minimálnyugdíj elérésére
irányuló kiegészítésre.
20     A kérdést előterjesztő bíró előadja, hogy az INPS véleménye alapján a felperes által javasolt számítási mód az olasz és a
„nemzetközi” nyugdíjasok közötti egyenlő bánásmódot sértő méltánytalan eredményhez vezetne. Ha a Bíróság az INPS-nek adna
igazat, a fent hivatkozott Stinco és Panfilo ügyben hozott ítélet rendelkező részét ki kellene egészíteni azzal, hogy „amennyiben
az abban foglalt kereseti határt és egyéb feltételeket nem haladja meg”.
21     Mindezek alapján a kérdést előterjesztő bíróság úgy határozott, hogy eljárását felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából
az alábbi kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„Az EK [...] 42. cikke [...] alapján – amely előírja a szociális biztonság területén azon intézkedések elfogadását, amelyek
a munkavállalók szabad mozgásának biztosításához szükségesek – az 1408/71/EGK rendelet 46. cikke (2) bekezdésének b) pontja
úgy értelmezendő-e, hogy az olasz időarányos nyugdíj kiszámításakor a minimumnyugdíj elérése érdekében kiegészített elméleti
nyugdíj összegét kell figyelembe venni még akkor is, ha az meghaladja az olasz törvényben a minimálnyugdíj eléréséhez szükséges
kiegészítésre való jogosultság feltételéül előírt kereseti határt (az 503/92 törvényerejű rendelet 4. cikkével módosított
638/83 törvény 6. cikke), vagy úgy, hogy ha a nyugdíjas keresete meghaladja az olasz törvényben a fent hivatkozott kiegészítés
megszerzéséhez szükséges határt, az említett alap kiszámításakor csak tisztán az elméleti nyugdíjat (az elméleti nyugdíj kiegészítés
nélküli összegét) kell figyelembe venni?”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
22     Az 1408/71 rendelet 46. cikke (2) bekezdésének b) pontja – amelyre a feltett kérdés vonatkozik – az ugyanezen bekezdés a)
pontjában előírt elméleti összegre hivatkozik. A kérdést előterjesztő bíróság lényegében azt kérdezi, hogy az 1408/71 rendelet
46. cikke (2) bekezdése a) pontjának alkalmazása során az időarányos nyugdíj kiszámításakor alapul veendő nyugdíj elméleti
összegének meghatározásakor figyelembe kell-e venni a minimálnyugdíj olasz szabályozás által előírt összegének elérését célzó
kiegészítést, ha a nemzeti szabályozásban e kiegészítés alkalmazására vonatkozó kereseti határt túllépték.
23     A kérdés megválaszolása céljából emlékeztetni kell arra, hogy a fent hivatkozott Stinco és Panfilo ítélet 22. pontjában a
Bíróság kimondta, hogy az 1408/71 rendelet 46. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az időarányos nyugdíj
kiszámításakor alapul veendő nyugdíj elméleti összegének meghatározatásakor az illetékes intézmény köteles figyelembe venni
a nemzeti jogban előírt minimálnyugdíj eléréséhez szükséges kiegészítést.
24     Az említett ítélet alapjául szolgáló ügyben az INPS A. Stinconak és C. Panfilonak az 1408/71 rendelet 46. cikkének (2) bekezdése
alapján időarányos nyugdíjat ítélt meg, amelyet azon elméleti nyugdíj alapján számított ki, amelyre a felperesek jogosultak
lettek volna, ha munkavégzésük helye teljes pályafutásuk során Olaszországban lett volna. Ezen elméleti nyugdíjak összege
olyan mértékű volt, hogy – ha az érdekeltek ténylegesen jogosultak lettek volna ezen összegű nemzeti nyugdíjra – az olasz
törvényben előírt, a minimálnyugdíj elérését célzó kiegészítést is megkapták volna (lásd a Stinco és Panfilo ítélet [hivatkozás
fent] 8. pontját).
25     Jelen esetben – a nemzeti szabályozásban a minimálnyugdíj elérését célzó kiegészítésre való jogosultsághoz előírt kereseti
határ túllépése miatt – az U. Koschitzkihoz hasonló helyzetben levő biztosított, aki szakmai tevékenységét mindvégig a szóban
forgó tagállamban végezte, nem tarthat igényt erre a kiegészítésre.
26     Annak meghatározásához, hogy e körülmények esetén a szóban forgó kiegészítést az 1408/71 rendelet 46. cikke (2) bekezdésének
a) pontjában előírt elméleti összeg kiszámítása során figyelembe kell-e venni, az említett rendelkezés értelmezésekor annak
szövegezését és célját kell figyelembe venni.
27     Az 1408/71 rendelet 46. cikke (2) bekezdése a) pontjának kifejezett rendelkezéseiből következik, hogy az elméleti összeget
úgy kell kiszámítani, mintha a biztosított teljes szakmai tevékenységét az adott tagállamban végezte volna (lásd a 793/79. sz. Menzies-ügyben
1980. június 26-án hozott ítélet [EBHT 1980., 2085. o.] 10. pontját).
28     E cikk céljával kapcsolatban a Bíróság már kimondta, hogy az e rendelkezés alapján történő számítás célja annak biztosítása,
hogy a munkavállalónak azt a legmagasabb elméleti összeget kapja meg, amelyet akkor igényelhetne, ha teljes biztosítási idejét
a szóban forgó tagállamban szerezte volna meg (a Menzies-ítélet [hivatkozás fent] 11. pontja).
29     Ebből következően, ha a szóban forgó tagállam szabályozása a kiegészítéshez való jogot ahhoz az általános feltételhez kötötte,
hogy a jogosult jövedelme ne haladjon meg egy bizonyos meghatározott összeget, valamint a jogosult és házastársa összevont
jövedelme se haladjon meg egy meghatározott – az előzőnél magasabb – összeget, e rendelkezést az 1408/71 rendelet 46. cikke
(2) bekezdésének a) pontjában előírt elméleti összeg kiszámítása során is figyelembe kell venni.
30     U. Koschitzki ugyanakkor azt állítja, hogy létezik más megoldás is. Erre vonatkozóan előadja, hogy egyrészt az „ellátás” szónak
az 1408/71 rendelet 1. cikkének t) pontjában írt meghatározását kell figyelembe venni, amely szerint „»ellátások« és »nyugdíjak«:
valamennyi ellátás és nyugdíj, azok közpénzekből fizetett valamennyi eleme […]”. Ebből következően tehát alapellátási tétel
esetén a minimálnyugdíj elérésére irányuló kiegészítést nem lehet kizárni az elméleti nyugdíj összegének meghatározásakor.
31     Ugyanakkor a nyugdíj elméleti összegének meghatározásakor az említett kiegészítésnek az 1408/71 rendelet 1. cikkének t) pontja
alapján „ellátás”-ként való minősítése egyáltalán nem határozza meg a kiegészítés figyelembevételének módját. A kiegészítés
figyelembevételére vonatkozó kötelezettség nem jelent arra vonatkozó kötelezettséget, hogy azt a nemzeti szabályozásban meghatározottól
eltérő tartalommal ruházzák fel.
32     Mindebből következően a minimálnyugdíj elérését célzó kiegészítés „ellátás[ként]” való minősítése nem kötelez arra, hogy az
1408/71 rendelet 46. cikke (2) bekezdésének a) pontjában előírt elméleti összeg meghatározása során beszámítsanak valamely
olyan kiegészítést, amelyet a nyugdíjas nem igényelhetne, ha kizárólag a nemzeti szabályozás hatálya alá tartozna.
33     Másrészt U. Koschitzki az 1408/71 rendelet 46. cikke (3) bekezdésének, 46a. és 46c. cikkének értelmezésére alapított érveket
is felhoz. Állítása szerint először is a felső jövedelemhatár meghatározására vonatkozó olasz szabályozást, mint az említett
rendelet 46a. és 46c. cikke szerinti csökkentésre vonatkozó rendelkezést kell megvizsgálni. Másodsorban szerinte az említett
rendelet 46. cikkének (3) bekezdése értelmében az ugyanezen cikk (2) bekezdése szerinti nyugdíjjogosultság kiszámításakor
első lépésben nem kell figyelembe venni a nemzeti szabályozásnak a csökkentésre vonatkozó rendelkezéseit. Ezen rendelkezéseket
a számítás második fázisában azt követően kell csak figyelembe venni, hogy megtörtént – alkalmazva a nemzeti szabályozásnak
a halmozódás tilalmára vonatkozó szabályozását – a kizárólag a nemzeti szabályozás, illetve – alkalmazva a közösségi jognak
a halmozódás tilalmára vonatkozó szabályozását – a közösségi jog alapján járó ellátás összegének összehasonlítása. U. Koschitzki
ezzel kapcsolatban hivatkozik a C‑90/91. és C‑91/91. sz., Di Crescenzo és Casagrande egyesített ügyekben 1992. június 11-én
hozott ítélet (EBHT 1992., I‑3851. o.) 27. pontjára.
34     Ezek a megállapítások az 1408/71 rendelet téves értelmezésén alapulnak.
35     Az állandó ítélkezési gyakorlatból következik, hogy valamely nemzeti szabályt akkor kell az 1408/71 rendelet értelmében csökkentésre
vonatkozó rendelkezésnek minősíteni, ha az abban előírt számítás eredményeként az érdekelt által igényelhető nyugdíj összege
azért csökken, mert valamely másik tagállamban ellátásban részesül (lásd különösen a C‑143/97. sz. Conti-ügyben 1998. október
22-én hozott ítélet [EBHT 1998., I‑6365. o.] 25. pontját, valamint a C‑107/00. sz. Insalaca-ügyben 2002. március 7-én hozott
ítélet [EBHT 2002., I‑2403. o.] 16. pontját).
36     Az 1408/71 rendelet 46. cikke (3) bekezdésének, 46a. és 46c. cikkének értelmében azonban az alapügyben szereplőhöz hasonló
nemzeti szabályozás nem minősül csökkentésre vonatkozó rendelkezésnek.
37     A Di Crescenco és Casagrande ítélet [hivatkozás fent] olyan helyzetre vonatkozott, amelynek tárgya az 1408/71 rendelet értelmében
vett ellátás csökkentésére vonatkozó rendelkezés volt. Ez az ítélet tehát nem támasztja alá a felperes érvelését.
38     Mindebből következően a feltett kérdésre tehát azt a választ kell adni, hogy az 1408/71 rendelet 46. cikke (2) bekezdésének
a) pontja úgy értelmezendő, hogy az időarányos nyugdíj kiszámításakor alapul veendő nyugdíj elméleti összegének meghatározatásakor
az illetékes intézmény nem köteles figyelembe venni a nemzeti jogban előírt minimálnyugdíj elérését célzó kiegészítést, ha
a szakmai tevékenységét mindvégig az adott tagállamban végző biztosított az e kiegészítés alkalmazására vonatkozó nemzeti
jogszabályok által meghatározott kereseti határ túllépése miatt e kiegészítést nem igényelheti.

A költségekről
39     Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás
egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült
költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (első tanács) a következőképpen határozott:
Az 1983. június 2-i 2001/83/EGK tanácsi rendelettel módosított és naprakésszé tett és az 1995. december 22-i 3096/95/EK tanácsi
rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra
és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet 46. cikke (2) bekezdésének
b) pontja úgy értelmezendő, hogy az időarányos nyugdíj kiszámításakor alapul veendő nyugdíj elméleti összegének meghatározatásakor
az illetékes intézmény nem köteles figyelembe venni a nemzeti jogban előírt minimálnyugdíj elérését célzó kiegészítést, ha
a szakmai tevékenységét mindvégig az adott tagállamban végző biztosított az e kiegészítés alkalmazására vonatkozó nemzeti
jogszabályok által meghatározott kereseti határ túllépése miatt e kiegészítést nem igényelheti.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: olasz.