CELEX: 62009CJ0111
44/2001/EK rendelet
A biztosítótól eltérő tagállamban lakóhellyel rendelkező kötvénytulajdonos ellen egy biztosító által a székhelye szerint illetékes bíróság előtt biztosítási díj megfizetése iránt indított kereset
Az alperesnek az eljáró bíróság előtti megjelenése
Joghatósági kifogás hiánya és érdemi védekezés
Joghatóságot megalapozó megjelenés

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről
és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22‑i 44/2001/EK tanácsi rendelet (HL L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet,
4. kötet, 42. o.) 24. és 26. cikkének értelmezésére vonatkozik.
Ezt a kérelmet a Česká podnikatelská pojišťovna as, Vienna Insurance Group (a továbbiakban: ČPP), a Cseh Köztársaságban székhellyel
rendelkező biztosítótársaság és M. Bilas, szlovákiai lakóhelyű biztosításikötvény-jogosult között biztosításidíj-fizetés tárgyában
folyamatban lévő eljárásban terjesztették elő.

Jogi háttér
A biztosítási ügyekre vonatkozó joghatósági szabályokat a 44/2001 rendelet II. fejezetének a rendelet 8–14. cikkét magában
foglaló 3. szakasza állapítja meg.
E rendelet 8. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Biztosítási ügyekben a joghatóságot e szakasz határozza meg a 4. cikk és az 5. cikk 5. pontjának sérelme nélkül.”
Az említett rendelet 12. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A 11. cikk (3) bekezdésének sérelme nélkül a biztosító csak annak a tagállamnak a bíróságai előtt indíthat eljárást, ahol
az alperes lakóhelye található, tekintet nélkül arra, hogy az alperes biztosítási kötvény jogosultja, biztosított vagy kedvezményezett.”
Ugyanezen rendelet 13. cikke szerint:
„E szakasz rendelkezéseitől kizárólag olyan megállapodással lehet eltérni, amely:
l)      a jogvita keletkezését követően jött létre; vagy
[…]”
A 44/2001 rendelet II. fejezetének 6. szakaszában található 22. cikk tartalmazza a „Kizárólagos joghatóság” szabályait.
E rendelet II. fejezetének a „Megállapodás joghatóságról” címet viselő 7. szakaszában található 24. cikke a következőket állapítja
meg:
„E rendelet egyéb rendelkezései alapján fennálló joghatóságtól eltekintve, valamely tagállamnak az a bírósága rendelkezik
joghatósággal, amely előtt az alperes megjelenik. E szabály nem alkalmazható, amennyiben az alperes a bíróság joghatósága
hiányának kifogásolása céljából jelent meg a bíróságon, vagy amennyiben a 22. cikk alapján más bíróság kizárólagos joghatósággal
rendelkezik.”
A 44/2001 rendelet II. fejezetének „A joghatóság és az elfogadhatóság vizsgálata” címet viselő 8. szakasza tartalmazza a 25.
és 26. cikket.
Az említett rendelet 25. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Amennyiben valamely tagállam bíróságához olyan keresettel fordulnak, amelyre a 22. cikk alapján más tagállam bírósága kizárólagos
joghatósággal rendelkezik, a bíróság hivatalból megállapítja joghatóságának hiányát.”
Ugyanezen rendelet 26. cikkének (1) bekezdése a következőket állapítja meg:
„Amennyiben a valamely tagállamban lakóhellyel rendelkező alperes ellen másik tagállam bíróságán indítanak peres eljárást,
és az alperes a bíróság előtt nem jelenik meg, a bíróság hivatalból megállapítja joghatóságának hiányát, kivéve, ha e rendelet
rendelkezései alapján joghatósággal rendelkezik.”
A 44/2001 rendeletnek az „Elismerés és végrehajtás” címet viselő II. fejezetének az „Elismerés” címet viselő 1. szakaszában
található 35. cikke a következőképpen szól:
„(1)      A határozat nem ismerhető el továbbá, amennyiben a II. fejezet 3., 4. és 6. szakaszának rendelkezéseivel ellentétes, illetve
a 72. cikkben meghatározott esetben.
[...]
(3)      Az (1) bekezdésre is figyelemmel a származási tagállam bíróságának joghatósága nem vizsgálható felül. A közrendnek a 34.
cikk 1. pontjában említett vizsgálata a joghatósággal kapcsolatos szabályokra nem alkalmazható.”

Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
2008. április 14‑én a kérdést előterjesztő bíróság előtt a ČPP eljárást indított M. Bilas ellen, a felek között 2002. május
30‑án létrejött biztosítási szerződés alapján esedékes biztosítási díjként 1755 CZK (cseh korona) és késedelmi kamatai megfizetésére
kötelezés iránt.
Az Okresní soud v Chebu felhívta M. Bilast észrevételei előterjesztésére, ő pedig érdemben vitatta a ČPP állítását, és nem
terjesztett elő az eljáró bíróság joghatóságának hiányára alapított kifogást.
Előzetes döntéshozatalra utaló határozatában az Okresní soud v Chebu rámutatott arra, hogy a 44/2001 rendelet szerint ilyen
kifogás hiányában nem vizsgálhatja meg a joghatóságát, mivel a jogvita nem tartozik az e rendelet 25. és 26. cikkében foglalt
esetek közé.
Ezenkívül rámutat arra, hogy ha érdemi határozatot hozna, anélkül hogy a joghatóságát megvizsgálná, a 44/2001 rendelet 35. cikkének
(1) bekezdése értelmében a határozata nem lenne elismerhető. E rendelkezés alapján ugyanis nem ismerhető el valamely tagállamban
az a határozat, amelyet nem az e rendelet II. fejezetének 3., 4. és 6. szakasza alapján joghatósággal rendelkező bíróság hozott.
Márpedig az Okresní soud v Chebu szerint mivel az e rendelet 12. cikkének (1) bekezdését megsértve indítottak előtte eljárást,
a határozatát nem lehetne másik tagállamban elismerni.
A kérdést előterjesztő bíróság bizonytalan a tekintetben, hogy ez a következtetés helyes‑e. Rámutat arra, hogy vagy lehetségesnek
kell lennie számára, hogy joghatóságát a rendelet 26. cikkétől függetlenül vizsgálja, vagy hogy az ügyre vonatkozó joghatóságára
annak ellenére is a 24. cikket alkalmazza, hogy a 8. cikk nem ad kifejezetten lehetőséget a 24. cikk alkalmazására.
Ezen észrevételekre figyelemmel az Okresní soud v Chebu felfüggesztette az eljárást, és előzetes döntéshozatal végett az alábbi
kérdéseket terjesztette a Bíróság elé:
„1)      Úgy kell‑e értelmezni a […] 44/2001/EK tanácsi rendelet […] 26. cikkét, hogy az abban az esetben sem engedi meg a bíróság
számára joghatóságának vizsgálatát, ha az alperes részt vesz az eljárásban, annak ellenére, hogy az ügyre [e] rendelet [II. fejezetének]
3. szakasza szerinti kötelező joghatóságra vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni, és a keresetet e szabályok megsértésével
nyújtották be?
2)      Pusztán az eljárásban való részvétele alapján megalapozhatja‑e az alperes a bíróságnak a [44/2001] rendelet 24. cikke értelmében
vett joghatóságát még abban az esetben is, ha az eljárásra egyébként [e] rendelet [II. fejezetének] 3. szakasza szerinti kötelező
joghatóságra vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni, és a keresetet e szabályok megsértésével nyújtották be?
3)      Ha a második kérdésre adott válasz nemleges, értelmezhető‑e a [44/2001] rendelet 13. cikkének (1) bekezdése értelmében vett
joghatóság kikötésére vonatkozó megállapodásként az a tény, hogy az alperes egy olyan bíróság előtti eljárásban vesz részt,
amelynek biztosítási jogviszonyt érintő kérdésben [e] rendelet szerint nincs joghatósága?”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről

A második kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság második kérdése lényegében arra irányul, hogy úgy kell‑e értelmezni a 44/2001 rendelet 24. cikkét,
hogy az eljáró bíróság abban az esetben is joghatósággal rendelkezik, ha a rendelet II. fejezetének 3. szakaszában foglalt
szabályok be nem tartása mellett az alperes megjelenik előtte, és nem terjeszt elő a bíróság joghatóságának hiányára vonatkozó
kifogást.
Ez a kérdés arra irányul, hogy az eljáró bíróság joghatóságát nem kifogásoló alperes megjelenése azokban a jogvitákban is
a joghatóság hallgatólagos kiterjesztésének minősül‑e, amelyekre a 44/2001 rendelet különös joghatósági szabályait, így a
rendelet II. fejezetének 3. szakaszában foglalt, biztosítási ügyekre vonatkozó joghatósági szabályokat kell alkalmazni.
E tekintetben rá kell mutatni arra, hogy a 44/2001 rendelet 24. cikkének első mondata az alperes megjelenésén alapuló joghatósági
szabályt ír elő minden olyan jogvitára, amelyben az eljáró bíróság joghatósága nem következik e rendelet egyéb rendelkezéseiből.
Ezt a rendelkezést abban az esetben is alkalmazni kell, amikor a bíróság előtt az említett rendelet rendelkezéseit megsértve
indítottak eljárást, és azt jelenti, hogy az alperes megjelenése az eljáró bíróság joghatósága hallgatólagos elismerésének,
és ezért a joghatósága kiterjesztésének tekinthető.
A 44/2001 rendelet 24. cikkének második mondata kivételeket fogalmaz meg ezen általános szabály alól. Úgy rendelkezik, hogy
nem terjeszthető ki hallgatólagosan az eljáró bíróság joghatósága, ha az alperes a joghatóság hiányára vonatkozó kifogást
terjeszt elő, kifejezve ezzel azt a szándékát, hogy nem fogadja el ennek a bíróságnak a joghatóságát, vagy ha olyan jogvitáról
van szó, amelyre az említett rendelet 22. cikke kizárólagos joghatósági szabályt ír elő.
Ez a második mondat olyan normát tartalmaz, amely meghatározza az általános szabály hatályát. Következésképpen – ahogyan erre
a cseh, a német és a szlovák kormány, valamint az Európai Bizottság is rámutatott – kivételnek kell tekinteni és megszorítóan
kell értelmezni.
Ebből következően a 44/2001 rendelet 24. cikkének második mondatát nem lehet úgy értelmezni, hogy az alapján ki lehetne zárni
az ugyanezen cikk első mondatában megfogalmazott általános szabály alkalmazását azokra a jogvitákra, amelyekre nem utal kifejezetten.
A polgári és kereskedelmi ügyekben irányadó bírósági joghatóságról és a bírósági határozatok végrehajtásáról szóló, 1968.
szeptember 27‑i egyezménynek (HL 1972. L 299., 32. o.) a 44/2001 rendelet 24. cikkével lényegében megegyező 18. cikkére vonatkozó
ítélkezési gyakorlat szerint ugyanis azokban az esetekben, amelyek nem szerepelnek kifejezetten az említett 18. cikk második
mondatában foglalt kivételek között, a joghatóság hallgatólagos kiterjesztésére vonatkozó általános szabályt kell alkalmazni.
A Bíróság olyan jogvitával kapcsolatban, amelyben a felek joghatóság kikötésére vonatkozó megállapodást kötöttek, azt mondta
ki, hogy az említett egyezménynek sem általános felépítésével, sem célkitűzéseivel nem indokolható az a megállapítás, hogy
a felek nem terjeszthetik elő jogvitájukat a megállapodásban kikötött bíróságon kívüli más bíróság előtt (lásd a 150/80. sz.
Elefanten Schuh ügyben 1981. június 24‑én hozott ítélet [EBHT 1981., 1671. o.] 10. pontját, valamint a 48/84. sz. Spitzley‑ügyben
1985. március 7‑én hozott ítélet [EBHT 1985., 787. o.] 24. és 25. pontját).
Ilyen feltételek mellett, mivel a 44/2001 rendelet II. fejezetének 3. szakaszában megállapított joghatósági szabályok nem
kizárólagos joghatósági szabályok, az eljáró bíróságnak, amennyiben az említett szabályokat nem tartották be, meg kell állapítania
a joghatóságát, ha az alperes megjelenik előtte, és nem terjeszt elő joghatóság hiányára vonatkozó kifogást.
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatában az Okresní soud v Chebu azt kérdezi, hogy ha a 44/2001 rendelet 24. cikke
alapján megállapítaná a joghatóságát, de a rendelet II. fejezetének 3. szakaszában foglalt szabályokat nem tartották be, akkor
fennállna‑e az a lehetőség, hogy határozatát az említett rendelet 35. cikkének (1) bekezdése alapján nem ismerik el.
E tekintetben rá kell mutatni arra, hogy az említett 35. cikk szerint az elismerés megtagadásának oka lehet a különös joghatósági
szabályok ‑ különösen a biztosítási ügyekre vonatkozó, a gyengébb félnek fokozott védelmet biztosítani kívánó joghatósági
szabályok ‑ megsértése.
Ez a rendelkezés olyan, joghatósággal nem rendelkező bíróság által hozott határozatok elismerésének megtagadására vonatkozik,
amely ezeket a szabályokat megsértve járt el. Nem alkalmazható tehát arra a határozatra, amelyet joghatósággal rendelkező
bíróság hozott. Különösen igaz ez arra az eljáró bíróságra – még ha nem is tartották be az említett különös szabályokat ‑,
amely előtt az alperes megjelenik, és nem terjeszt elő joghatóság hiányára vonatkozó kifogást. Az ilyen bíróság ugyanis joghatósággal
rendelkezik a 44/2001 rendelet 24. cikke alapján. Ennélfogva e rendelet 35. cikke nem akadálya az ezen bíróság által hozott
határozat elismerésének.
Következésképpen, bár az ugyanezen rendelet II. fejezetének 3‑5. szakaszával érintett területeken a joghatósági szabályok
célja az, hogy a gyengébb félnek fokozott védelmet biztosítsanak (lásd e tekintetben a C‑463/06. sz. FBTO Schadeverzekeringen
ügyben 2007. december 13‑án hozott ítélet [EBHT 2007., I‑11321. o.] 28. pontját), az ezekben a szakaszokban meghatározott
joghatóság nem kényszeríthető rá erre a félre. Ha a bíróság előtti megjelenés mellett dönt, a 44/2001 rendelet lehetőséget
ad neki arra, hogy az említett szakaszokban meghatározott bíróságokon kívüli más bíróságon terjesszen elő érdemi védekezést.
A cseh és a szlovák kormány észrevételeiben hangsúlyozza, hogy olyan jogvitában, mint amilyenről az alapeljárásban szó van,
csak akkor lehet az alperes megjelenését a joghatóság kiterjesztésének tekinteni, ha az alperes teljes mértékben tisztában
lehet azzal, milyen következményekkel jár az érdemi védekezése. Az eljáró bíróságnak ezért a gyengébb fél védelme érdekében
hivatalból kell vizsgálnia, hogy az alperes akaratnyilvánítása valóban tudatos és a bíróság joghatóságának megalapozására
irányul.
Rá kell mutatni arra, hogy ilyen kötelezettséget csak úgy lehetne előírni, ha a 44/2001 rendelet erre vonatkozó kifejezett
szabályt tartalmazna. Az eljáró bíróságnak az e rendelet II. fejezetének 3‑5. szakaszából következő joghatósági szabályok
céljára – a gyengébbnek minősülő félnek nyújtandó fokozott védelemre – tekintettel azonban továbbra is lehetősége van arra,
hogy meggyőződjön arról, hogy az előtte beperelt alperes ezen feltételek mellett teljes mértékben tisztában van azzal, milyen
következményekkel jár, ha beleegyezik a megjelenésbe.
A fentiekből következően a második kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 44/2001 rendelet 24. cikkét úgy kell értelmezni,
hogy az eljáró bíróságnak abban az esetben, ha nem tartják be a rendelet II. fejezetének 3. szakaszában foglalt szabályokat,
meg kell állapítania a joghatóságát, ha az alperes megjelenik előtte, és nem terjeszt elő a bíróság joghatóságának hiányára
vonatkozó kifogást, mivel az alperes megjelenése a joghatóság hallgatólagos kiterjesztésének minősül.

Az első és a harmadik kérdésről
A második kérdésre adott igenlő válaszra tekintettel a Bíróságnak nem szükséges megvizsgálnia a harmadik kérdést, mivel az
csak arra az esetre vonatkozott, ha a második kérdésre adott válasz nemleges.
A 44/2001 rendelet 26. cikke (1) bekezdésének értelmezésére vonatkozó első kérdéssel kapcsolatban elegendő azt megállapítani,
hogy mivel a Bíróság által a második kérdésre adott válaszból az következik, hogy a kérdést előterjesztő bíróságnak a jelen
ügyben e rendelet alapján meg kell állapítania a joghatóságát, egyáltalán nem releváns az említett rendelkezésnek a vizsgálata,
amely megfogalmazása szerint csak akkor alkalmazandó, ha van olyan bíróság, amely e rendelet rendelkezései alapján nem rendelkezik
joghatósággal.

A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás
egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült
költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (negyedik tanács) a következőképpen határozott:
A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december
22‑i 44/2001/EK tanácsi rendelet 24. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az eljáró bíróságnak abban az esetben, ha nem tartják
be a rendelet II. fejezetének 3. szakaszában foglalt szabályokat, meg kell állapítania a joghatóságát, ha az alperes megjelenik
előtte, és nem terjeszt elő a bíróság joghatóságának hiányára vonatkozó kifogást, mivel az alperes megjelenése a joghatóság
hallgatólagos kiterjesztésének minősül.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: cseh.