CELEX: 62005CJ0457
Tavaroiden vapaa liikkuvuus
Direktiivi 75/106/ETY
Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen
Valmispakkauksiin pakatut nesteet
Pakkaaminen tilavuuden mukaan
5 artiklan 3 kohdan b ja d alakohta
Baileys Minis
Kaupan pitäminen nimellistilavuudeltaan 0,071 litran kokoisissa valmispakkauksissa

Ennakkoratkaisupyyntö koskee tiettyjen nesteiden pakkaamista valmispakkauksiin tilavuuden mukaan koskevan jäsenvaltioiden
lainsäädännön lähentämisestä 19.12.1974 annetun neuvoston direktiivin 75/106/ETY (EYVL 1975, L 42, s. 1), sellaisena kuin
se on muutettuna asiakirjalla Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan,
Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja
niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL 2003, L 236, s. 33; jäljempänä direktiivi 75/106),
5 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan viimeisen virkkeen tulkintaa, luettuna yhdessä kyseisen artiklan 3 kohdan
d alakohdan ja tämän direktiivin liitteessä III olevan 4 kohdan kanssa.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV (jäljempänä Schutzverband)
ja Diageo Deutschland GmbH (jäljempänä Diageo) ja jossa on kyse Baileys-nimisen juoman pitämisestä kaupan Saksassa nimellistilavuudeltaan
0,071 litran kokoisissa pakkauksissa.

Asiaa koskevat oikeussäännöt
Direktiivin 75/106 johdanto-osan ensimmäinen, neljäs ja kuudes perustelukappale kuuluvat seuraavasti:
”valmispakkauksissa olevien nesteiden myyntiä varten tapahtuvan esillepanon edellytyksiä koskevat useimmissa jäsenvaltioissa
velvoittavat säännökset, jotka eroavat jäsenvaltiosta toiseen, mikä estää siten valmispakkauksien kauppaa; sen vuoksi näitä
säännöksiä on lähennettävä,
– –
on tarpeen siinä määrin kuin mahdollista vähentää sisältöjen tilavuuksien lukumäärää, jotka ovat saman tuotteen osalta liian
lähellä toisiaan ja jotka sen vuoksi saattavat johtaa kuluttajaa harhaan; huomioon ottaen kuitenkin valmispakkausten erittäin
suuret varastot yhteisössä tämä vähentäminen voidaan toteuttaa vain asteittain,
– –
liian nopea muutos kansallisilla säännöksillä säännellyissä keinoissa päättää sisällön määrästä ja uusien valvontalajien järjestelmässä
samoin kuin uuden mittausjärjestelmän hyväksymisessä merkitsisi vaikeuksia tietyille jäsenvaltioille; näitä jäsenvaltioita
varten on tarpeen säätää siirtymäaika, joka ei kuitenkaan saa haitata yhteisön sisäistä kauppaa kysymyksessä olevilla tuotteilla
tai vaarantaa direktiivin voimaan saattamista muissa jäsenvaltioissa”.
Kyseisen direktiivin 5 artikla kuuluu seuraavasti:
”1.      Jäsenvaltiot eivät saa kieltää, estää eivätkä rajoittaa sellaisten valmispakkausten saattamista markkinoille alueellaan, jotka
täyttävät tämän direktiivin vaatimukset, perusteilla, jotka liittyvät valmispakkauksien tilavuuden määrittämiseen tai menetelmiin,
joilla ne on tarkastettu, taikka nimellistilavuuksiin, jos nämä on esitetty liitteessä III olevassa I sarakkeessa.
– –
3.
b)      Valmispakkauksia, jotka sisältävät liitteessä III olevassa 1 kohdan a ja b alakohdassa luetteloituja tuotteita, voidaan pitää
kaupan 31 päivän joulukuuta 1988 jälkeen vain, jos niillä on mainitussa liitteessä olevassa I sarakkeessa esitetyt nimellistilavuudet.
Pakkauksia, jotka sisältävät liitteessä III olevassa 2 kohdan a alakohdassa luetteloituja tuotteita, voidaan pitää kaupan
31 päivän joulukuuta 1990 jälkeen vain, jos niillä on kyseisen liitteen I sarakkeessa esitetyt nimellistilavuudet. Niitä valmispakkauksia,
jotka on mainittu liitteessä III olevassa 4 kohdassa, voidaan pitää kaupan joulukuun 31 päivän 1991 jälkeen vain, jos niillä
on mainitussa I sarakkeessa ilmoitetut nimellistilavuudet.
c)      – –
d)      Liitteessä III olevassa 4 kohdassa lueteltuja tuotteita, joilla on 0,071 litran tilavuus, saadaan pitää kaupan Irlannissa
ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta b alakohdan soveltamista.
– –”
Direktiivin 75/106 liitteessä III olevassa I sarakkeessa, jossa määritetään pysyvästi sallitut nimellistilavuudet, säädetään
tämän liitteen 4 kohdassa lueteltujen tuotteiden osalta seuraavat nimellistilavuudet: 0,02 l – 0,03 l – 0,04 l – 0,05 l –
0,10 l – 0,20 l – 0,35 l – 0,50 l – 0,70 l – 1 l – 1,125 l – 1,5 l – 2 l – 2,5 l – 3 l – 4,5 l – 5 l – 10 l.

Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
Schutzverband on yhdistys, jonka tehtävänä on valvoa Saksassa alkoholiteollisuuden alalla sovellettavien oikeussääntöjen noudattamista
ja täytäntöönpanoa.
Diageo on juomien valmistaja Diageo North America Inc:n saksalainen tytäryritys. Se myy Saksassa muun muassa olutta, viskiä,
giniä ja vodkaa monilla tuotemerkeillä.
Diageo on lokakuusta 2004 lähtien pitänyt Saksassa kaupan Baileys-juomaa Baileys Minis -nimellä nimellistilavuudeltaan 0,071
litran kokoisissa valmispakkauksissa, jotka valmistetaan ja täytetään Irlannissa.
Pääasian asianosaiset ovat eri mieltä siitä, onko näiden valmispakkausten pitäminen kaupan sallittua Saksassa.
Tässä tilanteessa Landgericht Wiesbaden päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)      Onko – – direktiivin 75/106/ETY – – 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan toista virkettä tulkittava yhdessä 5
artiklan 3 kohdan d alakohdan ja liitteessä III olevan 4 kohdan kanssa siten, että tuotteita, joiden pakkauskoko on 0,071
litraa ja joita laillisesti valmistetaan ja/tai pidetään kaupan Irlannissa tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa, saadaan pitää
kaupan myös kaikissa muissa yhteisön jäsenvaltioissa?
2)      Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko direktiivin 75/106/ETY 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan
toinen virke yhdessä 5 artiklan 3 kohdan d alakohdan ja liitteessä III olevan 4 kohdan kanssa yhteensopiva EY 28 ja EY 30
artiklan mukaisen tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen kanssa?”

Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
Näillä kysymyksillään, joita on syytä tarkastella yhdessä, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin haluaa tietää, onko direktiivin
75/106 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan viimeistä virkettä, luettuna yhdessä tämän artiklan 3 kohdan d alakohdan
ja tämän saman direktiivin liitteessä III olevan 4 kohdan kanssa ja ottaen huomioon EY 28 artiklan mukaisen tavaroiden vapaan
liikkuvuuden periaatteen, tulkittava siten, että siinä sallitaan se, että nimellistilavuudeltaan 0,071 litran kokoisia valmispakkauksia,
jotka sisältävät jotain 4 kohdassa mainittua tuotetta ja joita laillisesti valmistetaan ja pidetään kaupan Irlannissa tai
Yhdistyneessä kuningaskunnassa, voidaan pitää kaupan myös muissa jäsenvaltioissa.
Direktiivin 75/106 5 artiklan 1 kohdassa jäsenvaltioita kielletään toteuttamasta kyseisen direktiivin vaatimukset täyttävien
valmispakkausten osalta niiden markkinoille saattamista rajoittavia toimenpiteitä niiden tilavuuteen tai sen määrittämiseen
liittyvillä perusteilla (asia C-3/99, Ruwet, tuomio 12.10.2000, Kok. 2000, s. I-8749, 42 kohta).
Kyseisen artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan viimeisessä virkkeessä kielletään direktiivin 75/106 liitteessä III
olevassa 4 kohdassa luetteloituja tuotteita sisältävien valmispakkausten pitäminen kaupan 31.12.1991 jälkeen, jos niiden nimellistilavuus
poikkeaa kyseisen liitteen I sarakkeessa ilmoitetusta.
Tämän saman artiklan 3 kohdan d alakohdassa säädetään poikkeus tästä kaupan pitämistä koskevasta kiellosta.
Viimeksi mainitun säännöksen eri kieliversioiden vertailu ei kuitenkaan anna selkeää kuvaa tässä säännöksessä säädetyn poikkeuksen
tarkasta ulottuvuudesta.
Direktiivin 75/106 5 artiklan 3 kohdan d alakohdan joistakin kieliversioista nimittäin ilmenee, että tämän direktiivin liitteessä
III olevassa 4 kohdassa lueteltuja tuotteita, joilla on Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 0,071 litran tilavuus,
saadaan pitää kaupan, kun taas kyseisen säännöksen muiden kieliversioiden mukaan kyseisiä tuotteita, joilla on 0,071 litran
tilavuus, saadaan pitää kaupan Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yhteisön oikeuden määräysten ja säännösten yhdenmukaisen soveltamisen ja siten myös yhdenmukaisen
tulkinnan vaatimus edellyttää, ettei epävarmassa tilanteessa tietyn säännöksen sanamuotoa tarkastella irrallaan muista kieliversioista
vaan että sitä tulkitaan ja sovelletaan muilla virallisilla kielillä laadittujen versioiden valossa (asia 29/69, Stauder,
tuomio 12.11.1969, Kok. 1969, s. 419, Kok. Ep. I, s. 419, 3 kohta; asia 55/87, Moksel Import und Export, tuomio 7.7.1988,
Kok. 1988, s. 3845, 15 kohta; asia C-296/95, EMU Tabac ym., tuomio 2.4.1998, Kok. 1998, s. I-1605, 36 kohta ja asia C-63/06,
Profisa, tuomio 19.4.2007, 13 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
Yhteisön säädöksen erikielisten versioiden poiketessa toisistaan kyseessä olevaa säännöstä on tulkittava sen lainsäädännön
systematiikan ja tavoitteen mukaan, jonka osa säännös on (asia 30/77, Bouchereau, tuomio 27.10.1977, Kok. 1977, s. 1999, Kok.
Ep. III, s. 485, 14 kohta; asia C‑482/98, Italia v. komissio, tuomio 7.12.2000, Kok. 2000, s. I‑10861, 49 kohta; asia C‑1/02,
Borgmann, tuomio 1.4.2004, Kok. 2004, s. I‑3219, 25 kohta ja em. asia Profisa, tuomion 14 kohta).
Tältä osin on syytä palauttaa mieliin, että direktiivi 75/106 on annettu ETY:n perustamissopimuksen 100 artiklan (josta on
tullut EY:n perustamissopimuksen 100 artikla, josta on puolestaan tullut EY 94 artikla) nojalla jäsenvaltioiden sellaisten
lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämiseksi, jotka suoraan vaikuttavat yhteismarkkinoiden toteuttamiseen
tai toimintaan (em. asia Ruwet, tuomion 40 kohta).
Kyseisen direktiivin johdanto-osan ensimmäisestä perustelukappaleesta käy ilmi, että direktiivin tarkoituksena on vähentää
tiettyjen valmiiksi pakattujen nestemäisten elintarvikkeiden vapaalle liikkuvuudelle sen takia aiheutuvia esteitä, että useimmissa
jäsenvaltioissa on olemassa valmispakkauksia koskevia velvoittavia säännöksiä, jotka ovat eri jäsenvaltioissa erilaisia (em.
asia Ruwet, tuomion 41 kohta).
Lisäksi on tuotava esiin, että direktiivin 75/106 muuttamisesta 7.6.1988 annettu neuvoston direktiivi 88/316/ETY (EYVL L 143,
s. 26), jolla direktiiviin 75/106 sisällytettiin pääasiassa kyseessä olevat säännökset, on annettu ETY:n perustamissopimuksen
100 a artiklan (josta on tullut EY:n perustamissopimuksen 100 a artikla, josta on puolestaan muutettuna tullut EY 95 artikla)
nojalla ja että sen tarkoituksena on siis sisämarkkinoiden toteuttamista ja toimintaa koskevien edellytysten parantaminen
(asia C-376/98, Saksa v. parlamentti ja neuvosto, tuomio 5.10.2000, Kok. 2000, s. I‑8419, 83 kohta).
On myös huomautettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan johdettua yhteisön oikeutta on tulkittava niin pitkälti kuin
mahdollista siten, että sen sisältö on sopusoinnussa EY:n perustamissopimuksen määräysten ja yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden
kanssa (asia 218/82, komissio v. neuvosto, tuomio 13.12.1983, Kok. 1983, s.  4063, 15 kohta; yhdistetyt asiat 201/85 ja 202/85,
Klensch ym., tuomio 25.11.1986, Kok. 1986, s. 3477, Kok. Ep. VIII, s. 755, 21 kohta; asia C-314/89, Rauh, tuomio 21.3.1991,
Kok. 1991, s. I‑1647, 17 kohta; asia C-98/91, Herbrink, tuomio 27.1.1994, Kok. 1994, s. I-223, 9 kohta ja em. asia Borgmann,
tuomion 30 kohta).
Direktiivin 75/106 osalta yhteisöjen tuomioistuin on tässä asiayhteydessä jo todennut, että EY 28 artiklaa on lähtökohtaisesti
tulkittava siten, että sen vastaista on, että jäsenvaltio kieltää sellaisen valmispakkauksen kaupan pitämisen, jonka nimellistilavuus
poikkeaa yhteisön säädöksissä mainituista nimellistilavuuksista mutta jota laillisesti valmistetaan ja pidetään kaupan toisessa
jäsenvaltiossa (em. asia Ruwet, tuomion 57 kohta).
Ei kuitenkaan voi olla epäselvyyttä siitä, että direktiivin 75/106 5 artiklan 3 kohdan d alakohdan nojalla valmispakkausten,
jotka sisältävät kyseisen direktiivin liitteessä III olevassa 4 kohdassa lueteltuja tuotteita ja joiden tilavuus on 0,071
litraa, kaupan pitäminen on yhteensopivaa kyseisen direktiivin kanssa ainakin Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Koska kyseisiä valmispakkauksia voidaan laillisesti valmistaa ja pitää kaupan ainakin näissä kahdessa jäsenvaltiossa, EY 28
artiklan vastaista on näin ollen se, että niiden kaupan pitäminen kielletään muissa jäsenvaltioissa, jollei sellainen kielto
osoittaudu perustelluksi pakottavien vaatimusten vuoksi ja jollei kieltoa sovelleta erotuksetta sekä kotimaisiin tavaroihin
että tuontitavaroihin ja jollei se ole välttämätön kyseisen vaatimuksen täyttämiseksi ja oikeassa suhteessa tavoiteltuun päämäärään
ja jollei tätä päämäärää ole mahdollista saavuttaa yhteisön sisäistä kauppaa vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä (ks. vastaavasti
em. asia Ruwet, tuomion 50 ja 57 kohta).
Schutzverband ja Belgian hallitus väittävät, että direktiivin 75/106 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan viimeisessä
virkkeessä säädetty kaupan pitämistä koskeva kielto on perusteltu kuluttajien suojaa koskevan pakottavan vaatimuksen vuoksi.
Vaikka kyseisen direktiivin johdanto-osan neljännen perustelukappaleen mukaan direktiivillä pyritään estämään se, että kuluttaja
on vaarassa joutua harhaanjohdetuksi liian samankaltaisten nimellistilavuuksien takia, ottamalla lähtökohdaksi tavanomaisesti
valistuneen sekä kohtuullisen tarkkaavaisen ja huolellisen keskivertokuluttajan näkökulma (asia C-220/98, Estée Lauder, tuomio
13.1.2000, Kok. 2000, s. I-117, 30 kohta ja em. asia Ruwet, tuomion 53 kohta) voidaan katsoa, että tällaista vaaraa ei ole.
Direktiivin 75/106 4 artiklan 1 kohdassa nimittäin säädetään kyseisessä direktiivissä tarkoitettujen valmispakkausten osalta
velvollisuus ilmoittaa etiketissä pakkaukseen sisältyvän nesteen nettomäärä tilavuusyksikköinä (litra, senttilitra, millilitra
tapauksesta riippuen), minkä avulla voidaan estää se, että kuluttaja sekoittaa keskenään kaksi tilavuutta, ja minkä perusteella
kyseinen kuluttaja voi ottaa tilavuuksien eron huomioon vertaillessaan kahteen erilaiseen pakkaukseen pakatun saman nesteen
hintoja (em. asia Ruwet, tuomion 54 kohta).
Tältä osin on todettava, että direktiivissä 75/106 itsessään sallitaan liitteessä III olevassa 4 kohdassa luetelluille tuotteille
kyseisessä liitteessä olevassa I sarakkeessa säädettyjen nimellistilavuuksien osalta se, että samanaikaisesti on käytössä
nimellistilavuuksia (0,02 litraa, 0,03 litraa, 0,04 litraa ja 0,05 litraa), joiden välillä on eroa vain 0,01 litraa. On siis
katsottava, että 0,071 litran kaltainen nimellistilavuus, joka sijoittuu 0,05 litran ja 0,10 litran nimellistilavuuksien väliin,
jotka puolestaan kuuluvat yhteisön säädöksissä kyseisten tuotteiden osalta sallittuihin nimellistilavuuksiin, eroaa yli 0,01
litraa näistä kahdesta tilavuudesta, mikä on riittävää sen estämiseksi, että kuluttaja sekoittaa tilavuudet keskenään.
Lopuksi on otettava huomioon kuluttajansuojasta kuluttajille tarjottavien tuotteiden hintojen ilmoittamisessa 16.2.1998 annetusta
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivistä 98/6/EY (EYVL L 80, s. 27) johtuva velvollisuus ilmoittaa yksikköhinta valmispakkauksen
nimellistilavuudesta riippumatta (em. asia Ruwet, tuomion 56 kohta).
Edellä esitetystä seuraa, että kun otetaan huomioon direktiivin 75/106 systematiikka ja tavoite sekä EY 28 artiklassa taattu
tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaate, kyseisen direktiivin 5 artiklan 3 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että nimellistilavuudeltaan
0,071 litran kokoisia valmispakkauksia, jotka sisältävät tämän saman direktiivin liitteessä III olevassa 4 kohdassa lueteltuja
tuotteita ja joita laillisesti valmistetaan ja pidetään kaupan Irlannissa tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa, voidaan pitää
kaupan myös muissa jäsenvaltioissa.
Lisäksi direktiivin 75/106 systematiikan ja tavoitteen sekä tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen vastaista on se, että
kyseisen direktiivin 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan viimeisen virkkeen johdosta, luettuna yhdessä tämän
saman artiklan 3 kohdan d alakohdan kanssa, tämän direktiivin liitteessä III olevassa 4 kohdassa lueteltuja tuotteita kielletään
pitämästä kaupan nimellistilavuudeltaan 0,071 litran kokoisissa valmispakkauksissa muissa jäsenvaltioissa kuin Irlannissa
ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Koska näitä valmispakkauksia voidaan näiden säännösten mukaisesti saattaa markkinoille vain näistä kahdesta jäsenvaltiosta
käsin, tällainen kielto on omiaan asettamaan esteitä yhteisön sisäiselle kaupalle, koska siitä voi olla seurauksena se, että
niiden valmistaminen ja markkinoille saattaminen muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden valmistajien toimesta muuttuu vaikeammaksi
ja kalliimmaksi, ja jopa se, että kyseiset valmistajat luopuvat tällaisten valmispakkausten pitämisestä kaupan.
Jotta muuhun jäsenvaltioon kuin Irlantiin tai Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautunut valmistaja voi pitää kyseessä
olevia valmispakkauksia kaupan, sen on siten vietävä nämä valmispakkaukset näihin kahteen jäsenvaltioon tai valmistettava
ne siellä ennen niiden tuomista kyseisen valmistajan omaan jäsenvaltioon.
Tämä kaupan pitämistä koskeva kielto ei voi olla perusteltu, koska se on ilmeisessä ristiriidassa yhden niistä päämääristä
kanssa, joihin direktiivillä 75/106 itsellään pyritään, eli päämäärän, joka koskee esteiden poistamista kyseisen direktiivin
liitteessä III tarkoitettuja nesteitä sisältävien valmispakkausten vapaalta liikkuvuudelta. Vaaraa kuluttajan tulemisesta
harhaanjohdetuksi ei puolestaan ole tämän tuomion 27–30 kohdassa esitetyistä syistä.
Direktiivin 75/106 5 artiklan 3 kohdan d alakohdassa säädettyä mahdollisuutta saattaa nimellistilavuudeltaan 0,071 litran
kokoiset valmispakkaukset markkinoille ainoastaan Irlannista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta käsin ei puolestaan voida perustella
kyseisen säännöksen päämäärällä.
Koska tällainen mahdollisuus on myönnetty pysyvästi, se menee nimittäin pidemmälle kuin on tarpeen kyseisen päämäärän saavuttamiseksi,
eli kuten direktiivin 75/106 johdanto-osan kuudennesta perustelukappaleesta ilmenee, sen mahdollistamiseksi, että nämä kaksi
jäsenvaltiota sopeutuvat vaikeuksiin, joita aiheutuu nopeista muutoksista kansallisilla säännöksillä säännellyissä keinoissa
päättää sisällön määrästä, uusien valvontalajien järjestelmästä ja uuden mittausjärjestelmän hyväksymisestä.
Lisäksi on tuotava esiin, että tämän saman perustelukappaleen mukaan näistä vaikeuksista selviytymiseksi on tarpeen säätää
siirtymäaika, joka ei kuitenkaan saa haitata yhteisön sisäistä kauppaa tai vaarantaa direktiivin 75/106 voimaan saattamista.
Tästä seuraa, että direktiivin 75/106 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan viimeinen virke, luettuna yhdessä tämän
saman artiklan 3 kohdan d alakohdan kanssa, on pätemätön siltä osin kuin 0,071 litran nimellistilavuus on jätetty siinä pois
tämän direktiivin liitteessä III olevan 4 kohdan I sarakkeessa esitetyistä, yhteisön säädöksin yhdenmukaistetuista nimellistilavuuksista.
Esitettyihin kysymyksiin on kaiken edellä esitetyn perusteella vastattava, että
–        direktiivin 75/106 5 artiklan 3 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että nimellistilavuudeltaan 0,071 litran kokoisia
valmispakkauksia, jotka sisältävät tämän direktiivin liitteessä III olevassa 4 kohdassa lueteltuja tuotteita ja joita laillisesti
valmistetaan ja pidetään kaupan Irlannissa tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa, voidaan pitää kaupan myös muissa jäsenvaltioissa
–        direktiivin 75/106 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan viimeinen virke, luettuna yhdessä tämän saman artiklan
3 kohdan d alakohdan kanssa, on pätemätön siltä osin kuin 0,071 litran nimellistilavuus on jätetty siinä pois tämän direktiivin
liitteessä III olevan 4 kohdan I sarakkeessa esitetyistä, yhteisön säädöksin yhdenmukaistetuista nimellistilavuuksista.

Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä yhteisöjen tuomioistuimelle,
ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Tiettyjen nesteiden pakkaamista valmispakkauksiin tilavuuden mukaan koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
19.12.1974 annetun neuvoston direktiivin 75/106/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna asiakirjalla Tšekin tasavallan, Viron
tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan,
Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni
perustuu, 5 artiklan 3 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että nimellistilavuudeltaan 0,071 litran kokoisia valmispakkauksia,
jotka sisältävät tämän direktiivin liitteessä III olevassa 4 kohdassa lueteltuja tuotteita ja joita laillisesti valmistetaan
ja pidetään kaupan Irlannissa tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa, voidaan pitää kaupan myös muissa jäsenvaltioissa.
Direktiivin 75/106, sellaisena kuin se on muutettuna edellä mainitulla asiakirjalla, 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen
alakohdan viimeinen virke, luettuna yhdessä tämän saman artiklan 3 kohdan d alakohdan kanssa, on pätemätön siltä osin kuin
0,071 litran nimellistilavuus on jätetty siinä pois tämän direktiivin liitteessä III olevan 4 kohdan I sarakkeessa esitetyistä,
yhteisön säädöksin yhdenmukaistetuista nimellistilavuuksista.
Allekirjoitukset
*
Oikeudenkäyntikieli: saksa.