CELEX: 62007FJ0039
Funcție publică
Funcționari
Recrutare

Prin cererea introductivă primită prin fax la grefa Tribunalului la 23 aprilie 2007 (originalul fiind depus la 25 aprilie
2007), domnul Campos Valls a introdus prezenta acțiune având ca obiect anularea, pe de o parte, a deciziei autorității împuternicite
să facă numiri (denumită în continuare „AIPN”) privind numirea domnului G. în postul de șef al unității spaniole din Direcția
III Traducere și întocmire de documente din cadrul Direcției Generale (DG) A Personal și Administrație a Consiliului Uniunii
Europene (denumit în continuare „postul în litigiu”) și, pe de altă parte, a deciziei de respingere a candidaturii sale pentru
postul în litigiu.

Cadrul juridic
Conform articolului 4 din Statutul funcționarilor Comunităților Europene (denumit în continuare „statutul”):
„Orice numire sau promovare nu poate avea ca obiect decât ocuparea unui loc de muncă vacant, în condițiile prevăzute de prezentul
statut.
Orice loc de muncă vacant într‑o instituție este adus la cunoștința personalului instituției respective de îndată ce [AIPN]
decide ocuparea locului de muncă în cauză.
În cazul în care nu este posibilă ocuparea unui loc de muncă vacant prin transfer, prin numire, în temeiul articolului 45a,
sau prin promovare, locul de muncă vacant respectiv este adus la cunoștința personalului celorlalte instituții și/sau se organizează
un concurs intern.”
Potrivit articolului 7 alineatul (1) primul paragraf din statut:
„[AIPN] repartizează fiecare funcționar, prin numire sau prin transfer, într‑un post din grupa sa de funcții corespunzătoare
gradului său, acționând exclusiv în interesul serviciului și fără a ține seama de cetățenie.”
Articolul 29 alineatul (1) din statut prevede:
„În vederea ocupării posturilor vacante dintr‑o instituție, [AIPN], după ce a analizat:
(a)      posibilitățile de ocupare a unui post prin:
(i)      transfer sau
(ii)      numire în conformitate cu articolul 45a sau
(iii) promovare
în cadrul instituției;
[…]
inițiază procedura de concurs pe bază de dosare, pe bază de examene sau atât pe bază de dosare, cât și de examene. […]”
Articolul 45 alineatul (1) din statut prevede:
„Promovarea se acordă printr‑o decizie a [AIPN], ținând seama de dispozițiile articolului 6 alineatul (2). Aceasta presupune
numirea funcționarului în gradul superior din grupa de funcții în care este încadrat. O astfel de promovare se efectuează
exclusiv prin selecție din rândul funcționarilor care dovedesc că au cel puțin doi ani vechime în gradul respectiv, după o
analiză comparativă a meritelor funcționarilor cu drept de promovare. Atunci când efectuează analiza comparativă a meritelor,
[AIPN] ia în considerare, în mod special, rapoartele de evaluare a funcționarilor, utilizarea, în exercitarea atribuțiilor
lor, a altor limbi decât limba a cărei cunoaștere aprofundată au dovedit‑o în conformitate cu articolul 28 litera (f) și,
după caz, nivelul responsabilităților exercitate.”

Situația de fapt
La 15 martie 2006, Secretariatul General al Consiliului a publicat, în comunicarea către personal nr. 46/06, anunțul pentru
ocuparea unui post vacant nr. 60/06 în vederea ocupării postului de șef al unității spaniole din DG A Personal și administrație,
Direcția III Traducere și întocmire de documente (categoria A, gradul 14, 13 sau 12) (denumit în continuare „anunțul pentru
ocuparea unui post vacant”).
În rubrica „Fișa postului”, anunțul pentru ocuparea unui post vacant avea următorul conținut:
„–      Asumarea, sub coordonarea șefului [s]erviciului lingvistic, a răspunderii administrării unității de limbă spaniolă, atât din
punctul de vedere al resurselor umane (traducători, secretari și personal de sprijin), cât și al producției globale (pregătirea,
traducerea, revizuirea și prezentarea finală a documentelor, respectarea termenelor, precum și calitatea);
–        contribuie la definirea și la punerea în aplicare a principiilor directoare ale [Secretariatului General al Consiliului] în
materie lingvistică, în special în ceea ce privește limba spaniolă;
–        asigurarea contractelor individuale și organizarea cu regularitate a reuniunilor cu întreaga unitate sau cu unii dintre membrii
săi;
–        gestionarea, în ceea ce privește limba spaniolă, a contactelor și asigurarea cooperării cu omologii din alte instituții;
–        gestionarea schimbărilor structurale decise în cadrul reorganizării [Direcției III Traducere și întocmire de documente din
cadrul DG A Personal și Administrație] în urma ultimei extinderi.”
Rubrica intitulată „Calificări necesare” avea următorul conținut:
„–      să fie funcționar al Consiliului;
–        să aparțină categoriei A*, gradul 14, 13 sau 12;
–        să aibă capacitatea de a administra și sensul responsabilității necesar pentru a conduce o unitate lingvistică;
–        să aibă capacitatea de a gestiona schimbări organizaționale;
–        să cunoască bine activitatea [s]ecretariatului general și a procedurilor; să cunoască tehnicile de traducere și de organizare,
precum și metodele de lucru ale Secretariatului General al Consiliului;
–        să aibă capacitate de coordonare și capacitate organizatorică, precum și spirit social și capacitate de comunicare (lucrul
în echipă, rezolvarea conflictelor, flexibilitate, motivarea personalului, …);
–        să cunoască bine limba spaniolă și să cunoască limba engleză și/sau franceză, putând redacta texte în una dintre aceste două
limbi.”
Reclamantul, promovat la 22 decembrie 1994 în gradul LA 3 (devenit AD 14 de la 1 mai 2006) și repartizat la unitatea de limbă
spaniolă în calitate de consilier lingvistic, și‑a depus candidatura la postul în litigiu.
În raportul său din 30 mai 2006, comitetul de selecție, după ce a efectuat întrevederile cu patru candidați, printre care
domnul G. și reclamantul, a considerat că domnul G. era singurul candidat care îndeplinea condițiile impuse pentru ocuparea
postului în litigiu și, în consecință, a recomandat admiterea candidaturii sale.
Prin nota din 7 iunie 2006, reclamantul a fost informat că nu a fost admisă candidatura sa. Nota menționată arată că a fost
admisă „o altă candidatură care răspunde mai bine cerințelor [postului în litigiu]”.
La 9 iunie 2006, personalul Secretariatului General al Consiliului a fost informat despre decizia AIPN de numire a domnului
G. în postul în litigiu de la 1 iulie 2006.
La 6 septembrie 2006, reclamantul a introdus o reclamație în temeiul articolului 90 alineatul (2) din statut împotriva deciziei
de numire a domnului G. și a deciziei de respingere a propriei candidaturi.
Prin decizia din 8 ianuarie 2007, trimisă prin fax la 11 ianuarie 2007 avocatului reclamantului, AIPN a respins reclamația.

Procedura și concluziile părților
În cadrul măsurilor de organizare a procedurii, Tribunalul a invitat Consiliul, conform articolului 55 alineatul (2) litera
(d) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, să depună o copie integrală a anunțului pentru ocuparea unui post vacant
și o copie a dispozițiilor interne aplicabile în cadrul procedurii de selecție a candidaților.
Prin scrisoarea primită prin fax la grefa Tribunalului la 30 aprilie 2008 (originalul fiind depus la 8 mai 2008), Consiliul
a prezentat:
–        o copie integrală a anunțului pentru ocuparea unui post vacant;
–        o copie a comunicării către personalul Secretariatului General al Consiliului nr. 113/04 din 16 iulie 2004 privind Decizia
nr. 111/2004 a secretarului general adjunct având ca obiect aplicarea articolului 7 alineatul (4) din anexa XIII la statut
și care includea organigrama posturilor din Secretariatul General al Consiliului, precum și lista funcționarilor care le ocupau
la data de 30 aprilie 2004;
–        o copie a unei note din 17 iunie 2005 în atenția funcționarilor din categoria A* privind procedura în materia ocupării posturilor
de șef de unitate;
–        o copie a comunicării către personalul Secretariatului General al Consiliului nr. 188/04 din 9 noiembrie 2004 privind procedura
de selecție a șefilor de unitate.
În mesajul său de răspuns la măsurile de organizare a procedurii, Consiliul a explicat că se avea în vedere organizarea unei
noi proceduri pentru ocuparea posturilor de șef de unitate. Potrivit Consiliului, procedura respectivă urmărea aplicarea în
cazul selecției șefilor de unitate a practicii stabilite în materia ocupării posturilor de directori, cu unele adaptări. Consiliul
a adăugat că, în așteptarea unei oficializări a acestei proceduri, practica ar fi constat în urmarea,
mutatis mutandis
, a procedurii prevăzute pentru ocuparea posturilor de directori. Astfel, în materia ocupării posturilor de șef de unitate,
AIPN ar fi asistată de un comitet de selecție compus dintr‑un președinte (directorul general/directorul serviciului „solicitant”),
doi membri desemnați de AIPN și un membru desemnat de comitetul pentru personal.
În cadrul ședinței, Tribunalul a invitat Consiliul să prezinte dosarul candidaturii domnului G., precum și toate documentele
întocmite de comitetul de selecție în legătură cu aprecierea calificărilor necesare candidaților conform anunțului pentru
ocuparea unui post vacant, printre care, dacă este cazul, tabelul comparativ al meritelor candidaților care au participat
la selecție.
Prin scrisoarea primită prin fax la grefa Tribunalului la 17 iunie 2008 (originalul fiind depus la 20 iunie 2008), Consiliul
a dat curs solicitării Tribunalului. Prin scrisoarea primită prin fax la grefa Tribunalului la 7 iulie 2008 (originalul fiind
depus la 12 iulie 2008), reclamantul și‑a prezentat observațiile privind documentele depuse de Consiliu.
Prin Decizia din 12 iulie 2008, Tribunalul a declarat terminată procedura orală și a început deliberările.
Reclamantul solicită Tribunalului:
–        anularea deciziilor AIPN de respingere a candidaturii sale și de numire a domnului G. în postul în litigiu;
–        obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.
Consiliul solicită Tribunalului:
–        respingerea acțiunii;
–        obligarea fiecărei părți la plata propriilor cheltuieli de judecată.

În drept
În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă trei motive întemeiate pe o eroare vădită de apreciere, pe încălcarea anunțului
pentru ocuparea unui post vacant și pe încălcarea articolului 45 din statut.
Se impune examinarea împreună a motivelor invocate de reclamant, în condițiile în care au la bază aceeași argumentare.

Argumentele părților
Reclamantul amintește în primul rând că, printre calificările prevăzute de anunțul de ocupare a unui post vacant, se număra
faptul ca fiecare candidat să cunoască bine activitatea Secretariatului General al Consiliului, procedurile și metodele sale
de lucru, precum și să cunoască tehnicile de traducere și de organizare.
Or, potrivit reclamantului, după obținerea diplomei sale de licență în drept și în drept european, domnul G. și‑ar fi început
activitatea în cadrul serviciului de protecție a consumatorilor din cadrul Comisiei Comunităților Europene, apoi ar fi fost
repartizat succesiv la DG E 6 (Balkans), la DG H 1 Azil, din cadrul Secretariatului General al Consiliului, și, în sfârșit,
la Unitatea „Modernizare administrativă, monitorizarea auditurilor, egalitate de șanse” din cadrul serviciului însărcinat
cu probleme administrative generale. În consecință, domnul G. nu ar avea „pregătire și experiență profesională în domeniul
traducerii și mai precis a tehnicilor specifice de traducere, precum și a noilor metode de lucru legate de traducere ale [Secretariatului
General al Consiliului] (Trados și Euramis)”.
În memoriul său în replică, reclamantul susține că, deși atribuțiile de traducere și de control al calității nu sunt exercitate
de șefii de unitate din Direcția III Traducere și întocmire de documente din cadrul DG A Personal și administrație, ci de
traducătorii și de persoana responsabilă cu verificarea calității, nu este mai puțin adevărat că, potrivit redactării anunțului
pentru ocuparea unui post vacant, persoana care trebuia numită în postul în litigiu trebuie să își asume răspunderea administrării
unității de limbă spaniolă atât din punctul de vedere al resurselor umane, cât și din cel al producției globale (pregătire,
traducere, revizuire și prezentarea finală a documentelor, respectarea termenelor, precum și calitatea). Or, reclamantul se
întreabă dacă un șef de unitate este apt să își asume răspunderea în tot procesul de traducere fără a demonstra o cunoaștere
certă și dovedită a tehnicilor de traducere. Printre altele, șeful de unitate ar trebui să fie capabil să supervizeze activitatea
persoanei ce verifică traducerile din punctul de vedere al calității și a traducătorilor în vederea administrării resurselor
umane și a procedurii globale.
Deși a menționat cei patru ani de vechime ai domnului G. în conducerea administrativă, Consiliul nu ar fi în măsură să stabilească
faptul că acest candidat dispune de cunoștințe tehnice în privința traducerii. Presupunând că domnul G. dispune de anumite
cunoștințe în domeniul traducerii, nu ar putea fi vorba în niciun caz de o cunoaștere a tehnicilor de traducere comparabilă
cu cea a reclamantului, tehnici de traducere pe care acesta din urmă dovedește că le stăpânește de mulți ani.
În observațiile menționate la punctul 19 din prezenta hotărâre, reclamantul susține că s‑ar fi constatat de către comitetul
de selecție că domnul G. nu avea nici pregătire, nici experiență practică în calitate de lingvist și că abordarea sa putea
fi tehnocrată. În această privință, reclamantul se întemeiază pe grila de evaluare a comitetului de selecție, care arată,
la rubrica „Aspecte legate de post”, că domnul G. „nu are nici experiență practică, nici pregătire în calitate de lingvist”,
iar la rubrica „Aspecte legate de management și de lucrul în echipă”, că domnul G. „ar putea avea o abordare tehnocrată”.
În plus, reclamantul reproșează comitetului de selecție și AIPN că nu a luat în considerare ultimele trei rapoarte de evaluare
ale candidaților. Potrivit acestuia, rapoartele sale de evaluare dovedeau în mod suficient că are toate calificările necesare,
inclusiv capacitatea de administrare și simțul responsabilității necesare pentru a conduce o echipă lingvistică, precum și
capacitate de coordonare și de organizare.
În sfârșit, tot în observațiile sale menționate la punctul 19 din prezenta hotărâre, reclamantul consideră de asemenea că
a fost săvârșită o eroare vădită de apreciere de către comitetul de selecție prin constatarea, ca aspect negativ al candidaturii
sale, a unor cunoștințe puțin convingătoare de limbă engleză și prin nemenționarea ca aspect pozitiv a cunoașterii temeinice
a limbii franceze. În această privință, reclamantul remarcă faptul că acele calificări prevăzute de anunțul pentru ocuparea
unui post vacant impuneau numai o foarte bună cunoaștere a limbii spaniole și cunoașterea limbii engleze și/sau franceze care
să permită redactarea unor texte în una dintre cele două limbi.
Consiliul răspunde mai întâi că domnul G. îndeplinea toate condițiile prevăzute de anunțul pentru ocuparea unui post vacant
și că, în consecință, prin faptul că a decis să îl numească în postul în litigiu, AIPN nu a utilizat puterea sa de apreciere
în mod vădit eronat.
În plus, Consiliul subliniază că acele condiții prevăzute în anunțul pentru ocuparea unui post vacant trebuie interpretate
în lumina părții care vizează atribuțiile ce trebuie îndeplinite, astfel cum sunt descrise în anunțul respectiv. Or, anunțul
pentru ocuparea unui post vacant definește activitatea șefului de unitate ca fiind cea de a administra unitatea de limbă spaniolă
din Direcția III Traducere și întocmire de documente din cadrul DG A Personal și administrație, iar nu cea de a avea atribuții
de traducător supervizând traducerile membrilor unității.
În ceea ce privește în special cunoașterea tehnicilor de traducere prevăzută de anunțul pentru ocuparea unui post vacant,
Consiliul susține că rezultă clar din această condiție că nu este necesară o experiență profesională în materia traducerii,
ci numai cunoașterea tehnicilor traducerii. În această privință, Consiliul arată că reclamantul pare să confunde cunoștințele
din domeniul traducerii cu experiența în acest domeniu.
Consiliul indică de asemenea că domnul G. dobândise, în cadrul funcțiilor anterioare, cunoștințe tehnice specifice de traducere
și metode de lucru în acest domeniu, în special în ceea ce privește metodele care permit ameliorarea producției globale. În
schimb, reclamantul nu ar aduce niciun element în susținerea afirmației sale conform căreia acesta ar îndeplini toate condițiile
prevăzute în anunțul pentru ocuparea unui post vacant, contrar opiniei comitetului de selecție, care a considerat că domnul
G. era singurul care îndeplinește condițiile respective.
În sfârșit, Consiliul susține că motivul întemeiat pe încălcarea articolului 45 din statut este inadmisibil, întrucât reclamantul
nu ar explica în ce mod ar fi fost încălcată o astfel de dispoziție de către AIPN.
Cu privire la acest punct, Consiliu susține, în subsidiar, că articolul 45 din statut se referă la deciziile de promovare.
Or, în prezenta cauză, postul în litigiu ar fi fost ocupat în temeiul articolului 4, al articolului 7 alineatul (1) și al
articolului 29 alineatul (1) din statut, întrucât atât reclamantul, cât și domnul G. aveau un grad cuprins în intervalul de
grade prevăzut în anunțul pentru ocuparea unui post vacant (gradele 12-14).
Potrivit Consiliului, ar rezulta că argumentarea prezentată de reclamant în această privință nu poate fi interpretată decât
în sensul că se referă la evaluarea comparativă a candidaturilor pentru postul în litigiu. Or, o astfel de examinare ar fi
putut fi efectuată cu asistența comitetului de selecție. Prin urmare, argumentarea privind nerespectarea condițiilor prevăzute
de articolul 45 din statut coroborat cu articolul 29 alineatul (1) din statut nu ar fi întemeiată.
În duplica formulată, Consiliul precizează că faptul de a avea cunoștințe tehnice de traducere nu reprezintă decât una dintre
condițiile prevăzute de anunțul pentru ocuparea unui post vacant. Rolul șefului de unitate ar fi de a administra unitatea.
În această privință și spre deosebire de reclamant, domnul G. ar îndeplini condițiile din anunțul pentru ocuparea unui post
vacant.

Aprecierea Tribunalului
Reclamantul susține că domnul G., care a fost selectat pentru ocuparea postului în litigiu, nu îndeplinește calificările prevăzute
de anunțul pentru ocuparea unui post vacant. Domnul G. nu ar avea nicio pregătire și nici experiență profesională în domeniul
traducerii și mai precis al tehnicilor de traducere. În cadrul ședinței, reclamantul a precizat că decizia de a nu fi selectat
ar fi de asemenea viciată de o neregulă prin faptul că s‑ar fi considerat că el însuși nu îndeplinea condițiile prevăzute
de anunțul pentru ocuparea unui post vacant. Litigiul privește, prin urmare, aprecierea calificărilor reclamantului și ale
domnului G., având în vedere interpretarea care trebuie dată condițiilor prevăzute de anunțul pentru ocuparea unui post vacant.
Potrivit unei jurisprudențe constante, exercitarea largii puteri de apreciere de care dispune AIPN în materia numirii presupune
ca aceasta să examineze atent și imparțial dosarele de candidatură și să respecte cu conștiinciozitate cerințele prevăzute
de anunțul pentru ocuparea unui post vacant, astfel încât aceasta este obligată să respingă orice candidat care nu îndeplinește
aceste cerințe. Anunțul pentru ocuparea unui post vacant constituie un cadru legal pe care AIPN și‑l autoimpune și pe care
este obligată să îl respecte cu rigurozitate (Hotărârea Curții din 28 februarie 1989, van der Stijl și Cullington/Comisia,
341/85, 251/86, 258/86, 259/86, 262/86, 266/86, 222/87 și 232/87, Rec., p. 511, punctul 51, și Hotărârea Curții din 18 martie
1993, Parlamentul European/Frederiksen, C‑35/92 P, Rec., p. I‑991, punctele 15 și 16, Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță
din 12 mai 1998, Wenk/Comisia, T‑159/96, RecFP, p. I‑A‑193 și II-593, punctul 63, Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță
din 3 februarie 2005, Mancini/Comisia, T‑137/03, RecFP, p. I‑A‑7 și II‑27, punctul 85, Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță
din 4 mai 2005, Sena/AESA, T‑30/04, RecFP, p. I‑A‑113 și II-519, punctul 80, Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din
5 iulie 2005, Wunenburger/Comisia, T‑370/03, RecFP, p. I‑A‑189 și II‑853, punctul 51, și Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță
din 4 iulie 2006, Tzirani/Comisia, T‑45/04, RecFP, p. I‑A‑2‑145 și II‑A‑2‑681, punctul 46).
În vederea verificării dacă AIPN nu a depășit limitele cadrului legal, este de competența Tribunalului să examineze mai întâi
condițiile prevăzute în anunțul pentru ocuparea unui post vacant și apoi să verifice dacă acel candidat selectat de AIPN pentru
ocuparea postului vacant îndeplinește efectiv aceste condiții (Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 19 martie 1997,
Giannini/Comisia, T‑21/96, RecFP, p. I‑A‑69 și II-211, punctul 20, Hotărârile Tribunalului de Primă Instanță citate anterior
Wenk/Comisia, punctul 64, și Tzirani/Comisia, punctul 48). În sfârșit, Tribunalul trebuie să examineze dacă, în ceea ce privește
aptitudinile reclamantului, AIPN nu a săvârșit o eroare vădită de apreciere preferând în locul său un alt candidat (Hotărârile
citate anterior Wenk/Comisia, punctul 72, și Mancini/Comisia, punctul 92).
O astfel de examinare se limitează la problema dacă, având în vedere elementele pe care și‑a întemeiat aprecierea administrația,
aceasta s‑a menținut în limite rezonabile, în cadrul unei proceduri lipsite de nereguli, și nu a utilizat puterea sa în mod
vădit eronat. Aprecierea Tribunalului privind calificările candidaților nu poate înlocui aprecierea AIPN (Hotărârea Wenk/Comisia,
citată anterior, punctul 64, Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 19 septembrie 2001, E/Comisia, T‑152/00, RecFP,
p. I‑A‑179 și II-813, punctul 29, Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 14 octombrie 2003, Wieme/Comisia, T‑174/02,
RecFP, p. I‑A‑241 și II-1165, punctul 38, Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 11 noiembrie 2003, Faita/CES, T‑248/02,
RecFP, p. I‑A‑281 și II-1365, punctul 71, și Hotărârea Tzirani/Comisia, citată anterior, punctul 49).
Având în vedere principiile menționate mai sus, este important, în primul rând, să se identifice care erau calificările prevăzute
de anunțul pentru ocuparea unui post vacant pe care, conform reclamantului, nu le avea domnul G.
Anunțul pentru ocuparea unui post vacant cuprindea la rubrica „Fișa postului” cinci paragrafe, reproduse la punctul 7 din
prezenta hotărâre. În continuare, la rubrica „Calificări necesare”, anunțul respectiv indica, în șapte paragrafe, cerințele
reproduse la punctul 8 din prezenta hotărâre. Primele două dintre cele șapte paragrafe, care au un caracter general, prevedeau
cerința de a fi funcționar al Consiliului din categoria A*, gradul 14, 13 sau 12. Ultimul paragraf se referea la cunoștințele
lingvistice. Al treilea, al patrulea și al șaselea paragraf prevedeau printre altele capacitatea de administrare, de coordonare
și de organizare. În sfârșit, al cincilea paragraf impunea candidaților „să cunoască bine activitatea [s]ecretariatului general
și a procedurilor sale” și să cunoască „tehnicile de traducere și de organizare, precum și metodele de lucru ale Secretariatului
General al Consiliului”.
În condițiile în care reclamantul contestă cunoștințele domnului G. în domeniul traducerii, trebuie să se considere că, în
prezentul litigiu, în discuție este cerința privind tehnicile de traducere prevăzute la al cincilea paragraf în cadrul rubricii
„Calificări necesare” din anunțul pentru ocuparea unui post vacant. De altfel, în documentele prezentate, însuși reclamantul
invocă, printre altele, această condiție a anunțului respectiv.
În al doilea rând, trebuie subliniat că reclamantul nu pretinde că șeful unității de limbă spaniolă ar trebui să exercite
atribuții de traducere sau de verificare a calității traducerii. Cu toate acestea, reclamantul susține că, pentru a‑și asuma
funcțiile de administrare și răspunderea organizării, șeful unității respective trebuie să cunoască într‑o anumită măsură
tehnicile de traducere.
Astfel, în această privință, trebuie să se constate că din însuși modul de redactare a anunțului pentru ocuparea unui post
vacant rezultă că nu este suficient ca un candidat să aibă cunoștințe legate de administrarea, de organizarea, precum și de
funcționarea Secretariatului General al Consiliului. Candidații ar trebui de asemenea să aibă cunoștințe specifice în domeniul
traducerii, întrucât se impunea cunoașterea tehnicilor de traducere.
Prin urmare, trebuie să se determine, în al treilea rând, sensul și domeniul de aplicare al cerinței privind cunoașterea tehnicilor
de traducere.
După cum subliniază Consiliul, calificările prevăzute nu pot fi interpretate în mod independent de fișa postului (a se vedea
în acest sens Hotărârea Tzirani/Comisia, citată anterior, punctul 53). Or, acestea, enumerate la punctul 7 din prezenta hotărâre,
pun în evidență rolul de administrator și de organizator al titularului postului în litigiu. În consecință, cerința cunoașterii
tehnicilor de traducere trebuie interpretată în lumina acestui rol specific al titularului postului în litigiu.
În această privință, este important de observat că atribuțiile administrative care țin de postul în litigiu nu reprezintă
în mod direct atribuții de traducere sau de verificare a calității traducerii, ci constau în esență în atribuții de administrare
și de organizare, condiția cunoașterii tehnicilor de traducere neputând fi interpretată în sensul că impune aceleași calificări
precum cele necesare pentru ocuparea unui post de traducător sau al unui post ce presupune verificarea traducerilor. Pe de
altă parte, trebuie să se observe că anunțul pentru ocuparea unui post vacant nu include vreo condiție referitoare la pregătirea
sau la experiența în domeniul traducerii.
Această interpretare a rolului șefului de unitate este susținută de documente furnizate de Consiliu, care descriu noua structură
a Direcției III Traducere și întocmire de documente din cadrul DG A Personal și administrație, din care face parte serviciul
lingvistic și, în consecință, unitatea de limbă spaniolă. Rezultă în special din documentul intitulat „Modernizarea administrativă
a [Secretariatului General al Consiliului], raport privind o structură optimă pentru DG A [Personal și administrație, Direcția
III Traducere și întocmire de documente], nouă structură administrativă”, în versiunea sa din 8 iulie 2004, că șeful de unitate
„se află sub autoritatea [ș]efului serviciului lingvistic” și că trebuie „să își asume răspunderea administrării unității
și a producției globale”. Potrivit aceluiași document, în cadrul fiecărei unități lingvistice, o persoană responsabilă pentru
calitatea produsului își va asuma răspunderea calității documentelor în ansamblul lor.
Astfel, s‑ar părea că unul dintre obiectivele reorganizării Direcției III Traducere și întocmire de documente din cadrul DG
A Personal și administrație a fost să confere șefului de unitate un rol de administrator, în timp ce, în cadrul unității,
persoana responsabilă pentru calitatea produsului și‑ar asuma răspunderea pentru calitatea documentelor în ansamblul lor și
în special pentru traducerea lor.
Din această analiză a atribuțiilor șefului de unitate rezultă că AIPN nu și‑a depășit puterea de apreciere în ceea ce privește
interpretarea condiției privind cunoștințele tehnice de traducere prevăzute în anunțul pentru ocuparea unui post vacant.
În continuare, trebuie să se verifice dacă domnul G. îndeplinea această condiție.
Din documentele prezentate de Consiliu la cererea Tribunalului rezultă că, la 7 aprilie 2006, Consiliul a desemnat un comitet
de selecție compus din șase persoane. Comitetul de selecție a decis utilizarea unei grile de evaluare pentru orientarea aprecierii
sale cu ocazia întrevederilor cu candidații. Această grilă conținea trei rubrici, cu un număr maxim de puncte pentru fiecare
dintre ele, și anume 30 de puncte pentru rubrica „Aspecte personale”, 30 de puncte pentru rubrica „Aspecte legate de post”
și 40 de puncte pentru rubrica „Aspecte legate de management și de lucrul în echipă”. Comitetul de selecție a decis de asemenea
că numai candidații care au obținut un minimum de 50 de puncte din 100 ar putea fi recomandați pentru a ocupa postul în litigiu.
Comitetul de selecție a avut întrevederi cu patru candidați, printre care reclamantul și domnul G. După aceste întrevederi
a fost redactată o versiune consolidată a grilei de evaluare pentru fiecare candidat, care reflectă opinia ansamblului membrilor
comitetului de selecție. Această versiune indică de asemenea numărul de puncte atribuite fiecărui candidat pentru fiecare
dintre cele trei rubrici ale grilei, precum și numărul total de puncte obținute. Din aceste grile de evaluare rezultă că domnul
G. a obținut un total de 70 de puncte, dintre care 24 de puncte pentru rubrica „Aspecte personale”, 18 puncte pentru rubrica
„Aspecte legate de post” și 28 de puncte pentru rubrica „Aspecte legate de management și de lucrul în echipă”.
În cadrul rubricii „Aspecte legate de post” din grila de evaluare a domnului G. sunt menționate următoarele puncte pozitive:
„Cunoaște foarte bine funcționarea [Secretariatului General al Consiliului] (atât din punctul de vedere al problemelor politice,
cât și administrative) – A participat la elaborarea propunerii de reorganizare a [Direcției III Traducere și întocmire de
documente din cadrul DG A Personal și administrație] – A participat activ la [think‑tank] privind structura optimă a serviciului
lingvistic”. Punctul negativ al rubricii are următorul conținut: „nu are nici experiență practică, nici pregătire ca lingvist”.
Din documentele prezentate de Consiliu, în special din cererea de schimbare a repartizării și din curriculum‑vitae al domnului
G., reiese de asemenea că acesta a participat activ la reforma Direcției III Traducere și întocmire de documente din cadrul
DG A Personal și administrație, din care fac parte unitățile lingvistice, și că a fost, timp de mai mulți ani, „[r]esponsabil
de proiecte de [m]odernizare administrativă, în special cele privind descrierea posturilor, organigrama (inclusiv introducerea
în [Secretariatul General al Consiliului] a noțiunii de [ș]ef de [u]nitate), organizarea financiară, deconcentrarea administrativă,
reforma DG A [Personal și administrație, Direcția III Traducere și întocmire de documente], și de bunele practici administrative”.
În memoriul său în apărare, Consiliul arată, în plus, fără ca reclamantul să conteste acest aspect, că după repartizarea sa,
în ianuarie 2002, la Unitatea „Modernizare administrativă, monitorizarea auditurilor, egalitate de șanse” din cadrul serviciului
însărcinat cu probleme administrative generale, domnul G. a fost numit responsabil cu proiectul nr. 11 privind planul de acțiune
pentru modernizarea administrativă (PAMA) având ca obiect reforma DG A Personal și Administrație. Potrivit Consiliului, „acest
proiect era subdivizat în [cinci] sub‑proiecte privind [c]oordonarea centrală, serviciile lingvistice și serviciile de secretariat,
baza documentară și terminologică, organizarea adecvată a funcției de secretariat și a ajutorului în divizie și, respectiv,
serviciile tehnice de producție”. Consiliul arată în plus că, întrucât era șef de proiect, domnul G. era membru al „Grupului
de reflecție al [Direcției III Traducere și întocmire de documente din cadrul DG A Personal și administrație] privind planul
de acțiune [pentru] modernizarea administrativă a [Secretariatului General al Consiliului]”, grup care a redactat, între 2002
și 2004, rapoarte în atenția direcției din cadrul DG A Personal și Administrație”, Direcția III Traducere și întocmire de
documente, precum și în atenția directorului general însărcinat cu modernizarea administrativă, privind baza documentară și
terminologia, privind măsurile destinate să asigure calitatea, privind atribuțiile de traducere și revizuire, schimbul de
informații esențiale, utilizarea de către traducători a calculatorului și a programelor corespunzătoare.
În aceste condiții, ținând cont de interpretarea dată cerinței privind cunoștințele tehnice de traducere, reclamantul nu poate
susține că AIPN a încălcat condițiile prevăzute de anunțul pentru ocuparea unui post vacant, considerând că domnul G. îndeplinea
condițiile menționate. Trebuie adăugat că, dată fiind interpretarea condiției cunoștințelor privind tehnicile de traducere,
nu este pertinent argumentul reclamantului potrivit căruia grila de evaluare a domnului G. menționează la rubrica „Aspecte
legate de post” punctul negativ „nu are nici experiență practică, nici pregătire în calitate de lingvist”, această experiență
sau pregătire nefiind o condiție prevăzută în anunțul pentru ocuparea unui post vacant.
În sfârșit, trebuie să se verifice dacă, prin respingerea candidaturii reclamantului, AIPN nu a săvârșit o eroare vădită de
apreciere.
În această privință, trebuie să se constate că, în decizia de respingere a candidaturii reclamantului, AIPN a informat reclamantul
că a fost admisă o altă candidatură „care răspunde mai bine” cerințelor postului în litigiu.
În cadrul ședinței, reprezentanta Consiliului a explicat că, potrivit AIPN, reclamantul răspundea mai bine cerințelor postului
în litigiu decât domnul G.
După cum s‑a arătat deja la punctul 56 din prezenta hotărâre, comitetul de selecție stabilise că numai candidații care au
obținut un minimum de 50 de puncte din 100 din grila de evaluare puteau fi recomandați pentru a ocupa postul în litigiu. Pe
de altă parte, trebuie să se constate că niciuna dintre cele patru candidaturi prezentate de cei patru candidați convocați
la întrevederi nu a fost respinsă de comitetul de selecție pentru nerespectarea vreunei condiții prevăzute de anunțul pentru
ocuparea unui post vacant, iar întrevederile menționate au avut loc înainte de realizarea evaluării comparative a candidaturilor
de către comitetul de selecție.
Prin urmare, trebuie subliniat că reclamantului nu i‑a fost respinsă candidatura, pentru motivul că nu îndeplinea una dintre
calificările prevăzute în anunțul pentru ocuparea unui post vacant, ci în urma evaluării comparative a meritelor candidaților.
Or, faptul că un funcționar are merite evidente și recunoscute nu exclude ca, în cadrul evaluării comparative a meritelor
candidaților, alți funcționari să aibă merite superioare (Hotărârea Wunenburger/Comisia, citată anterior, punctul 74, și Hotărârea
Tribunalului din 22 octombrie 2008, Tzirani/Comisia, F‑46/07, nepublicată încă în Repertoriu, punctul 119).
Prin urmare, în scopul soluționării prezentului litigiu, trebuie să se examineze dacă AIPN a săvârșit o eroare vădită de apreciere
în compararea meritelor domnului G. cu cele ale reclamantului.
În această privință, trebuie observat că argumentarea reclamantului se bazează în principal pe premisa potrivit căreia interpretarea
sa privind condiția referitoare la cunoașterea tehnicilor de traducere ar fi reținută. Or, întrucât această interpretare trebuie
respinsă, după cum se arată la punctele 49-54 din prezenta hotărâre, reclamantul nu poate susține că AIPN a săvârșit o eroare
vădită de apreciere.
Astfel, în primul rând, trebuie să se constate că domnului G. și reclamantului le‑au fost atribuite de comitetul de selecție
note foarte diferite. După cum s‑a arătat la punctul 57 din prezenta hotărâre, domnul G. a obținut un total de 70 de puncte,
dintre care 24 de puncte pentru rubrica „Aspecte personale”, 18 puncte pentru rubrica „Aspecte legate de post” și 28 de puncte
pentru rubrica „Aspecte legate de management și de lucrul în echipă”. În ceea ce îl privește, reclamantul nu a obținut în
total decât 42 de puncte, reprezentând 10 puncte pentru rubrica „Aspecte personale”, 20 de puncte pentru rubrica „Aspecte
legate de post” și 12 puncte pentru rubrica „Aspecte legate de management și de lucrul în echipă”.
În al doilea rând, este important să se constate că, ținând cont de interpretarea ce trebuie reținută a condiției prevăzute
în anunțul pentru ocuparea unui post vacant în legătură cu cunoașterea tehnicilor de traducere, argumentarea reclamantului
nu repune în discuție structura grilei de evaluare utilizate de comitetul de selecție, în special în ceea ce privește ponderea
acordată condiției din anunțul respectiv privind capacitatea de administrare.
În al treilea rând, reclamantul nu dovedește că ar îndeplini mai bine decât domnul G. condițiile prevăzute de anunțul pentru
ocuparea unui post vacant, astfel cum acestea trebuie înțelese în ceea ce privește în special condiția legată de cunoștințele
tehnice de traducere.
În consecință, AIPN nu a săvârșit o eroare vădită de apreciere considerând că domnul G. corespundea mai bine cerințelor postului
în litigiu decât reclamantul.
Această concluzie nu poate fi infirmată de motivul întemeiat pe faptul că respectivul comitet de selecție nu ar fi ținut cont,
în cursul lucrărilor sale, de ultimele trei rapoarte de evaluare, cu încălcarea articolului 45 din statut. Mai întâi, în memoriul
său în apărare, Consiliul susține că ultimele trei rapoarte de evaluare au fost luate în considerare. Cu certitudine, în observațiile
menționate la punctul 19 din prezenta hotărâre, reclamantul constată că documentele supuse de Consiliu Tribunalului nu menționează
examinarea rapoartelor respective. Cu toate acestea, numai din lipsa unei mențiuni în grila de evaluare a candidaților a respectivelor
rapoarte de evaluare nu se poate deduce că aceste rapoarte nu au fost examinate (a se vedea în acest sens Hotărârea Tribunalului
din 25 septembrie 2008, Strack/Comisia, F‑44/05, nepublicată încă în Repertoriu, punctul 165). În plus, trebuie să se observe
că, deși rapoartele de evaluare ale reclamantului ar menționa capacitatea sa de administrare și de organizare, acesta nu a
dovedit că rapoartele menționate ar demonstra că AIPN a săvârșit o eroare vădită de apreciere considerând că, în raport cu
candidatura sa, cea a domnului G. îndeplinea mai bine cerințele postului în litigiu. Astfel, în această privință, trebuie
să se țină cont de diferența importantă evidențiată de comitetul de selecție în evaluarea comparativă a meritelor reclamantului
și a domnului G.
În sfârșit, chiar presupunând că o neregulă ar fi fost săvârșită de comitetul de selecție prin aprecierea făcută cu privire
la cunoașterea limbii engleze de către reclamant, aceasta nu poate fi suficientă pentru a demonstra că AIPN a săvârșit o eroare
vădită de apreciere. Astfel, trebuie să se țină seama și în legătură cu acest aspect de diferența importantă evidențiată de
comitetul de selecție în evaluarea comparativă a meritelor reclamantului și a domnului G. În plus, trebuie să se constate
că reclamantul a menționat în curriculum vitae nu numai cunoașterea limbii franceze, ci și a limbii engleze, pe care o califică
drept excelentă. În plus, în ceea ce privește nivelul de cunoaștere al limbii franceze al reclamantului, este important de
observat că faptul că în grila de evaluare comitetul de selecție nu a făcut nicio mențiune în acest sens, nici ca aspect pozitiv,
nici ca aspect negativ, nu demonstrează existența unei erori vădite de apreciere.
Din considerațiile de mai sus rezultă că motivele întemeiate pe o eroare vădită de apreciere, pe încălcarea anunțului pentru
ocuparea unui post vacant și pe încălcarea articolului 45 din statut trebuie respinse, fără a mai fi necesar să se dezbată
excepția de inadmisibilitate invocată de Consiliu privind motivul întemeiat pe încălcarea articolului 45 din statut. În consecință,
acțiunea trebuie respinsă în totalitate.

Cu privire la cheltuielile de judecată
În temeiul articolului 122 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, prevederile capitolului VIII al titlului II din
regulamentul menționat referitoare la cheltuieli nu se aplică decât cererilor înregistrate pe rolul Tribunalului începând
cu data intrării în vigoare a prezentului regulament de procedură, și anume 1 noiembrie 2007. Prevederile pertinente în materie
din Regulamentul de procedură al Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene continuă să se aplice
mutatis mutandis
cauzelor în curs de judecată înregistrate pe rolul Tribunalului înaintea acestei date.
În temeiul articolului 87 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului de Primă Instanță, partea care cade
în pretenții este obligată, la cerere, la plata cheltuielilor de judecată. Cu toate acestea, în temeiul articolului 88 din
același regulament, în litigiile dintre Comunități și agenții acestora, cheltuielile efectuate de instituții rămân în sarcina
acestora. Întrucât reclamantul a căzut în pretenții cu privire la acțiunea formulată, se impune să se decidă ca fiecare parte
să suporte propriile cheltuieli de judecată.
Pentru aceste motive,
TRIBUNALUL (Camera a treia)
declară și hotărăște:
1)
Respinge acțiunea.
2)
Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.
Mahoney
Kanninen
Gervasoni
Pronunțată astfel în ședință publică la Luxemburg, la 6 mai 2009.
Grefier

Președinte
W. Hakenberg

P. Mahoney
Textul prezentei decizii, precum și cel al deciziilor instanțelor comunitare citate în cuprinsul acesteia și nepublicate încă
în Repertoriu sunt disponibile pe pagina de internet a Curții de Justiție: www.curia.europa.eu
*
Limba de procedură: franceza.