CELEX: 62009CJ0175
Šestá směrnice o DPH
Osvobození od daně
Článek 13 část B písm. d) bod 3
Operace týkající se plateb a převodů
Vymáhání dluhů
Platební plány pro účely poskytování zubní péče
Služby inkasování a zpracování plateb ve prospěch zákazníků poskytovatele služeb

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 13 části B písm. d) bodu 3 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne
17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané
hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23, dále jen „šestá směrnice“), který stanoví, že
od daně z přidané hodnoty (dále jen „DPH“) jsou osvobozeny operace týkající se mimo jiné plateb a převodů.
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (dále jen „Commissioners“)
a společností AXA UK plc (dále jen „AXA“) ohledně povinnosti zaplatit DPH z poplatků, které vybírá společnost Denplan Ltd
(dále jen „Denplan“) jako protiplnění za poskytování služeb svým zákazníkům, které by podle společnosti AXA měly být osvobozeny
od DPH.

Právní rámec

Právní úprava Unie
Podle čl. 2 bodu 1 šesté směrnice DPH podléhají „dodání zboží nebo poskytování služeb za protiplnění uskutečněná v tuzemsku
osobou povinnou k dani, která jedná jako taková“.
Článek 13 šesté směrnice, nazvaný „Osvobození od daně v tuzemsku“, stanoví:
„[...]
B.      Ostatní případy osvobození
Aniž jsou dotčeny jiné předpisy Společenství, osvobodí členské země od daně následující plnění, a to za podmínek, které samy
stanoví k zajištění správného a jednoznačného uplatňování těchto osvobození a k zamezení jakýchkoli daňových úniků, vyhýbání
se daňovým povinnostem či zneužití daňového režimu:
[…]
d)      tyto operace:
[…]
3.      operace včetně sjednání týkající se vkladových a běžných účtů, plateb, převodů, dluhů, šeků a dalších převoditelných cenných
papírů, s výjimkou vymáhání dluhů;
[…]“

Vnitrostátní právní úprava
Osvobození od daně upravené v čl. 13 části B písm. d) bodu 3 šesté směrnice bylo ve Spojeném království provedeno ustanovením
přílohy 9 skupiny 5 bodu 1 zákona o DPH z roku 1994 (Value Added Tax Act 1994), které osvobozuje od DPH „vydání, převod nebo
přijetí peněz, peněz zajištěných cennými papíry, nebo jakékoli poukázky či příkazy k úhradě, jakož i jakoukoli operaci s penězi
či obdobnými prostředky“.

Spor v původním řízení a předběžné otázky
AXA je zástupkyní skupiny podléhající DPH, jejíž součástí je společnost Denplan. Denplan poskytuje různé služby zubním lékařům
k usnadnění provozu jejich praxe, z nichž nejdůležitější je správa platebních plánů ve vztazích mezi zubními lékaři a jejich
pacienty. Podle těchto platebních plánů poskytují zubní lékaři svým pacientům určitou úroveň dlouhodobé zubní péče, která
zahrnuje pravidelné kontroly nebo jakékoli nezbytné ošetření, anebo obě tyto služby za úhradu stanovené měsíční platby pacientem.
Pokud se pacient zubního lékaře, který využívá služeb společnosti Denplan, rozhodne pro platební plán, podepíše se svým zubním
lékařem smlouvu, jejíž podmínky jsou uvedeny ve standardizovaném formuláři připraveném společností Denplan, v němž je obecně
stanoveno, že pacient musí hradit měsíční příspěvky společnosti Denplan, která jedná jako zástupce zubního lékaře při přijímání
plateb, jež mu pacienti dluží. Pacient zároveň vyplní a podepíše standardizovaný formulář „zplnomocnění“ pro společnost Denplan
v souladu s úpravou „přímého inkasa“ platnou ve Spojeném království. Zplnomocnění k „přímému inkasu“ spočívá v trvalém příkazu,
který zřídí zákazník banky, v daném případě pacient, na jehož základě banka provádí veškeré platby na žádost určené třetí
osoby, v daném případě společnosti Denplan. Uvedený formulář obsahuje název a adresu pacientovy banky, jakož i číslo jeho
bankovního účtu.
Jakmile Denplan obdrží kopii smlouvy a formulář zplnomocnění k „přímému inkasu“ vyplněný pacientem, zaznamená do svého počítačového
systému jeho údaje, a to především jméno a adresu, a předá prostřednictvím elektronického systému údaje o tomto zplnomocnění
bance pacienta. Uvedené zplnomocnění zůstává v platnosti jako trvalý příkaz u pacientovy banky, dokud pacient neoznámí bance,
že si přeje své zplnomocnění odvolat.
V určitý den každého měsíce Denplan provede inkaso plateb, které pacienti dluží svým zubním lékařům. Za tímto účelem vytvoří
pro každého pacienta elektronický soubor, který použije k předání údajů do Bankers’ Automated Clearing System (mezibankovní
automatický zúčtovací systém, dále jen „BACS“), což je systém automatického elektronického zúčtování vytvořený a provozovaný
společností, jejímiž členy jsou všechny banky se sídlem ve Spojeném království. Údaje, které Denplan předává do BACS, zahrnují
u každého pacienta číslo jeho bankovního účtu a částku, která bude z tohoto účtu stržena. BACS poté předá tyto údaje do střediska
pro zpracování plateb dotyčné banky.
Pokud pacient neodvolal zplnomocnění k „přímému inkasu“ a má na svém účtu, který zůstal otevřený, dostatečný zůstatek k úhradě
platby, odepíše jeho banka z uvedeného účtu finanční částku a oznámí tuto skutečnost BACS. Tento systém poté připíše odpovídající
částku ve prospěch banky společnosti Denplan, která tuto částku připíše ve prospěch účtu společnosti Denplan. Tímto způsobem
dochází k převodu požadované částky z bankovního účtu pacienta na bankovní účet společnosti Denplan. BACS zasílá společnosti
Denplan výpisy provedených i neprovedených plateb. Denplan pak zasílá výpisy dále dotyčným zubním lékařům a rovněž kontaktuje
pacienty, od nichž neobdržela platby.
Přibližně 10 dnů poté, co Denplan obdrží platby na svůj účet, vyúčtuje každému zubnímu lékaři platby, které obdržela z účtů
jejich pacientů a odečte některé dohodnuté srážky. Denplan tuto operaci provádí tak, že vlastní bance vystaví příkaz, aby
z jejího účtu převedla na bankovní účet zubního lékaře částku, která odpovídá celkové částce dlužné dotyčnému zubnímu lékaři.
Jednou ze srážek, které společnost Denplan provádí z každé platby, již obdrží ve prospěch zubního lékaře, je poplatek, který
mu tato společnost fakturuje. Tato srážka odpovídá určitému procentu z každé obdržené platby. Podle předkládacího rozhodnutí
představuje část poplatků sražených z částek zaplacených pacienty protiplnění za službu inkasa plateb, již zajišťuje Denplan
jménem zubních lékařů a která spočívá v inkasování plateb z bankovních účtů zákazníků přes systém „přímého inkasa“ a jejich
vyúčtování zubním lékařům. Ve sporu před předkládajícím soudem je sporný právě tento úkon a jeho zatížení DPH.
Rozhodnutím přijatým v červnu 2006 zamítl Commissioners stížnost společnosti AXA ohledně přeplatku DPH, kterou zaplatila za
zdaňovací období od března 2002 do prosince 2004. Druhým rozhodnutím ze září 2006 Commissioners vyměřil DPH dlužnou za služby,
které byly poskytnuty ve zdaňovacích obdobích od března 2005 do března 2006. Obě tato rozhodnutí vycházela ze závěru, že poplatky
fakturované společností Denplan zubním lékařům představují protiplnění za poskytování služeb podléhajících DPH.
V červenci a říjnu 2006 podala AXA proti těmto rozhodnutím odvolání k VAT and Duties Tribunal v Londýně, který rozhodl, že
uvedené poplatky jsou osvobozeny od DPH z důvodu, že představují protiplnění za finanční službu spadající do působnosti čl. 13
části B písm. d) bodu 3 šesté směrnice. Odvolání Commissioners proti tomuto rozsudku zamítl High Court of Justice (England
& Wales), Chancery Division, Revenue List. Commissioners poté podal žalobu u předkládajícího soudu.
Podle tohoto soudu je klíčovou otázkou, která mu byla předložena, to, zda se osvobození od DPH upravené v čl. 13 části B písm. d)
bodu 3 šesté směrnice, pokud jde o „operace […] týkající se […] plateb, převodů“, použije na službu poskytovanou zákazníkovi,
a to zubnímu lékaři, který si přeje získávat platby od třetích osob, tedy pacientů, kterážto spočívá v inkasování plateb z bankovních
účtů těchto třetích osob prostřednictvím systému „přímého inkasa“ a ve vyúčtování všech obdržených plateb zákazníkovi.
V této souvislosti předkládající soud odkazuje na rozsudek ze dne 5. června 1997, SDC (C‑2/95, Recueil, s. I‑3017), a především
na jeho body 53 a 66, v němž Soudní dvůr judikoval, že pokud jde o „operaci týkající se převodů“, musí mít poskytované služby
za účinek převod finančních prostředků a vyvolávat změny právní a finanční situace.
Vzhledem k tomu, že řešení sporu ve věci v původním řízení závisí na výkladu práva Unie, rozhodl Court of Appeal (England
& Wales) (Civil Division) přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)      Jaké jsou rysy osvobozené služby, která má „účinek spočívající v převodu finančních prostředků a zahrnuje změny právní a finanční
situace“? Zejména:
a)      Vztahuje se osvobození od daně na služby, které by jinak nemusely být poskytnuty žádným peněžním ústavem, který i) provádí
odepsání prostředků z jednoho účtu, ii) připsání odpovídající částky na jiný účet nebo iii) vykonává určité nezbytné zprostředkování
mezi úkony i) a ii)?
b)      Vztahuje se osvobození od daně na služby, které nezahrnují plnění úkolů spočívajících v odepsání prostředků z jednoho účtu
a připsání odpovídající částky na jiný účet, které však v případě, že dojde k převodu finančních prostředků, lze považovat
za příčinu tohoto převodu?
2)      Poskytuje ve světle [výše uvedeného] rozsudku SDC obchodník (který není bankou) službu osvobozenou od daně podle čl. 13 [částí
B písm. d) bodem 3 šesté směrnice], pokud úkoly, jež plní pro svého klienta,
a)      zahrnují inkasování, vyřízení a následnou úhradu peněžních částek, které zákazníkovi dluží třetí osoba; zejména úkoly, které
spočívají v:
–        předání údajů bance třetí osoby se žádostí o platbu z bankovního účtu třetí osoby na bankovní účet obchodníka na základě zmocnění
vydaného takovou třetí osobou příslušné bance (v režimu „přímého inkasa“), a následně, pokud banka takovou platbu provede,
–        vydání příkazu vlastní bance k převodu finančních prostředků z tohoto účtu na bankovní účet zákazníka,
ale
b)      nezahrnují úkoly spočívající v i) odepsání prostředků z jednoho účtu, ii) připsání takových prostředků na jiný účet nebo iii)
jakékoli zprostředkování mezi úkony i) a ii)?
3)      Je pro odpověď na druhou otázku relevantní, pokud je služba popsaná v uvedené otázce poskytována formou předávání údajů do
elektronického systému, který poté automaticky komunikuje s příslušnou bankou, byť takové předání údajů nemusí vždy vést k uskutečnění
převodu (např. proto, že třetí osoba zrušila své zplnomocnění nebo její účet nevykazuje dostatečný zůstatek)?“

K předběžným otázkám
Podstatou předběžných otázek předkládajícího soudu, které je třeba posoudit společně, je, zda musí být článek 13 část B písm. d)
bod 3 šesté směrnice vykládán v tom smyslu, že taková služba, jaká je dotčená ve věci v původním řízení, je, či není osvobozena
od DPH.
Tato služba „výběru plateb“, kterou poskytuje společnost Denplan svým zákazníkům, a která je popsána především ve druhé otázce
pod písm. a), zahrnuje inkasování, zpracování a následnou úhradu peněžních částek, které dluží třetí osoby, tedy pacienti,
zákazníkům společnosti Denplan, jimiž jsou zubní lékaři. Uvedená služba spočívá především v předání údajů bance třetí osoby
za účelem vyžádání převodu určité peněžní částky z bankovního účtu třetí osoby na bankovní účet poskytovatele služeb na základě
zplnomocnění vydaného touto třetí osobou její bance, jakož i v následném příkazu určeném bance poskytovatele služeb k převodu
finančních prostředků z jeho účtu na bankovní účet svého zákazníka. Mezitím zasílá poskytovatel služeb svému zákazníkovi výpisy
obdržených částek a kontaktuje třetí osoby, od nichž požadovanou částku neobdržel.
Vzhledem k tomu, že uvedená služba zahrnuje několik úkonů, je třeba zaprvé určit, zda z hlediska DPH, především pro účely
výkladu ustanovení, jehož se týkají položené otázky, poskytuje Denplan svým zákazníkům několik odlišných a samostatných plnění,
která musí být posuzována odděleně, nebo jediné komplexní plnění sestávající z více složek (viz v tomto smyslu především rozsudky
ze dne 27. října 2005, Levob Verzekeringen a OV Bank, C‑41/04, Sb. rozh. s. I‑9433, body 18 a 20; ze dne 21. února 2008, Part
Service, C‑425/06, Sb. rozh. s. I‑897, body 48 a 49, jakož i ze dne 19. listopadu 2009, Don Bosco Onroerend Goed, C‑461/08,
Sb. rozh. s. I‑11079, bod 34).
Za určitých okolností musí být totiž vícero formálně oddělených plnění, která by mohla být poskytnuta izolovaně, a vést tak
odděleně ke zdanění nebo osvobození od daně, považováno, pokud nejsou plnění samostatná, za jedinou operaci Tak je tomu především
v případě, kdy dvě nebo více dílčích plnění nebo úkonů poskytnutých osobou povinnou k dani zákazníkovi jsou tak těsně spojeny,
že objektivně tvoří jediné nedělitelné hospodářské plnění, jehož rozdělení by bylo umělé (viz v tomto smyslu výše uvedený
rozsudek Part Service, body 51 a 53; rozsudek ze dne 11. června 2009, RLRE Tellmer Property, C‑572/07, Sb. rozh. s. I‑4983,
body 18 a 19, jakož i výše uvedený rozsudek Don Bosco Onroerend Goed, body 36 a 37).
Jak vyplývá z judikatury Soudního dvora, pokud je plnění tvořeno souborem dílčích plnění a úkonů, je třeba vzít za účelem
určení toho, zda se jedná o dvě nebo více odlišných plnění, nebo o plnění jediné, v úvahu všechny okolnosti, za kterých k dotčenému
plnění došlo (viz v tomto smyslu zejména výše uvedený rozsudek Levob Verzekeringen a OV Bank, bod 19; rozsudek ze dne 29.
března 2007, Aktiebolaget NN, C‑111/05, Sb. rozh. s. I‑2697, bod 21, jakož i výše uvedený rozsudek Don Bosco Onroerend Goed,
bod 38).
Pokud jde o taková plnění, jaká jsou předmětem předkládacího rozhodnutí, nelze než konstatovat, že úkony společnosti Denplan,
zkoumané z hlediska DPH, jsou neoddělitelně spjaty. Hospodářským účelem těchto úkonů je převod dlužné částky od pacienta na
zubního lékaře, k němuž dochází každý měsíc. Převod dlužné částky na bankovní účet poskytovatele služeb je jeho zákazníkovi
k užitku jen, pokud je tato částka snížená o odměnu poskytovatele služeb následně vyplacena zákazníkovi a pokud mu poskytovatel
služeb vyúčtuje částky, které obdržel. V důsledku toho musí být služba dotčená ve věci v původním řízení za takových okolností,
jaké jsou popsány předkládajícím soudem, považována z hlediska DPH za jediné plnění.
Pokud jde zadruhé o otázku, zda taková služba, jaká je dotčena ve věci v původním řízení, spadá pod osvobození od DPH uvedené
v čl. 13 části B písm. d) bodu 3 šesté směrnice, které se vztahuje na operace týkající se plateb a převodů, je třeba připomenout,
že podle ustálené judikatury představují osvobození uvedená v tomto článku 13 autonomní pojmy práva Unie, jejichž účelem je
zabránit rozdílům v používání režimu DPH mezi jednotlivými členskými státy (viz zejména rozsudky ze dne 4. května 2006, Abbey
National, C‑169/04, Sb. rozh. s. I‑4027, bod 38; ze dne 19. dubna 2007, Velvet & Steel Immobilien, C‑455/05, Sb. rozh. s. I‑3225,
bod 15; ze dne 22. října 2009, Swiss Re Germany Holding, C‑242/08, Sb. rozh. s. I‑10099, bod 33, a ze dne 10. června 2010,
Future Health Technologies, C‑86/09, Sb. rozh. s. I‑0000, bod 28).
Z judikatury navíc vyplývá, že výrazy použité k vymezení osvobození od daně uvedených v článku 13 šesté směrnice je třeba
vykládat striktně, jelikož představují výjimky z obecné zásady, podle které je DPH vybírána z každého úplatného dodání zboží
a poskytnutí služeb, které uskutečnila osoba povinná k dani. Výklad uvedených výrazů musí nicméně dbát na to, aby dotčené
osvobození nebylo zbaveno svého užitečného účinku (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Don Bosco Onroerend Goed, bod
25 a citovaná judikatura; výše uvedený rozsudek Future Health Technologies, bod 30, jakož i rozsudek ze dne 30. září 2010,
EMI Group, C 581/08, Sb. rozh. s. I‑0000, bod 20).
Je třeba rovněž připomenout, že plnění osvobozená od daně na základě čl. 13 části B písm. d) bodu 3 šesté směrnice jsou vymezena
v závislosti na povaze poskytovaných služeb, a nikoliv v závislosti na poskytovateli nebo příjemci služby (viz výše uvedený
rozsudek SDC, body 32 a 56; rozsudek ze dne 26. června 2003, MKG-Kraftfahrzeuge-Factoring, C‑305/01, Recueil, s. I‑6729, bod
64, jakož i výše uvedený rozsudek Swiss Re Germany Holding, bod 44 a citovaná judikatura). Jakmile dotčená plnění spadají
do oblasti finančních operací, nepodléhá tedy osvobození od daně podmínce, aby plnění byla uskutečňována určitým typem zařízení
nebo právnické osoby. (viz v tomto smyslu výše uvedené rozsudky SDC, bod 38; Velvet & Steel Immobilien, bod 22, jakož i Swiss
Re Germany Holding, bod 46).
Konečně, pokud jde o jednotlivá osvobození od daně upravená v čl. 13 části B písm. d) šesté směrnice, Soudní dvůr rozhodl,
že k tomu, aby byly dotyčné služby kvalifikovány jako plnění osvobozená od daně, musí tvořit samostatnou skupinu posuzovanou
jako celek, jejímž účelem je plnění specifických a podstatných funkcí služby popsané v témže ustanovení [viz v tomto smyslu
výše uvedený rozsudek SDC, body 66 a 75, pokud jde o čl. 13 část B písm. d) body 3 a 5 šesté směrnice; rozsudek ze dne 13. prosince
2001, CSC Financial Services, C‑235/00, Recueil, s. I‑10237, body 25 a 27, pokud jde o tento čl. 13 část B písm. d) bod 5,
jakož i výše uvedený rozsudek Abbey National, bod 70, pokud jde o uvedený čl. 13 část B písm. d) bod 6].
Pokud jde o službu dotčenou ve věci v původním řízení, je třeba uvést, že jejím účelem je, aby zákazníci společnosti Denplan,
tedy zubní lékaři, obdrželi úhradu peněžních částek, které jim dluží jejich pacienti. Denplan je za odměnu pověřen úkolem
tyto pohledávky inkasovat a zajistit jejich vypořádání ve prospěch jejich majitele. Tato služba proto v zásadě představuje
operaci týkající se plateb, osvobozenou od daně podle čl. 13 části B písm. d) bodu 3 šesté směrnice, ledaže by se jednalo
o „vymáhání dluhů“, což je služba, kterou uvedené ustanovení na konci výslovně vylučuje z výčtu osvobození od daně.
Jelikož neexistuje definice pojmu „vymáhání dluhů“ v šesté směrnici, je třeba na čl. 13 část B bod 3
in fine
šesté směrnice nahlížet v jeho kontextu a vykládat jej s ohledem na duch dotčeného ustanovení, jakož i obecněji, strukturu
uvedené směrnice (výše uvedený rozsudek MKG-Kraftfahrzeuge-Factoring, bod 70; viz v tomto smyslu rovněž rozsudky ze dne 13.
července 1989, Henriksen, 173/88, Recueil, s. 2763, bod 11, a ze dne 3. března 1994, Tolsma, C‑16/93, Recueil, s. I‑743, bod
10).
Zatímco, jak bylo připomenuto v bodě 25 tohoto rozsudku, případy osvobození od daně uvedené v článku 13 šesté směrnice musí
být jakožto výjimky z obecného použití DPH vykládány restriktivně, pojem „vymáhání dluhů“ jakožto výjimka z takového odchylného
ustanovení z použití DPH, jehož účinkem je zdanění plnění, na která se vztahuje, což je zásadním pravidlem, na němž je založena
šestá směrnice, musí být vykládán široce (viz výše uvedený rozsudek MKG-Kraftfahrzeuge-Factoring, body 72, 73 a 75, jakož
i obdobně rozsudek ze dne 15. ledna 2002, Libéros v. Komise, C‑171/00 P, Recueil, s. I‑451, bod 27).
Podle judikatury Soudního dvora zahrnuje pojem „vymáhání dluhů“ ve smyslu čl. 13 části B písm. d) bodu 3 šesté směrnice finanční
operace směřující k zaplacení peněžního dluhu (viz výše uvedený rozsudek MKG-Kraftfahrzeuge-Factoring, bod 78).
Z této judikatury vyplývá, že služba dotčená ve věci v původním řízení, kterou poskytuje Denplan zubním lékařům, je zahrnuta
v pojmu „vymáhání dluhů“ ve smyslu čl. 13 části B písm.d) bodu 3 šesté směrnice.
Účelem této služby totiž je, aby zákazníci společnosti Denplan, tedy zubní lékaři, obdrželi úhradu peněžních částek, které
jim dluží jejich pacienti. Uvedená služba tedy směřuje k úhradě dluhů. Denplan tím, že je pověřen vybráním dluhů ve prospěch
majitelů těchto pohledávek, zprošťuje své zákazníky úkolů, které by bez jeho účasti museli jakožto věřitelé učinit sami a které
spočívají ve vyžádání převodu dlužných částek prostřednictvím systému „přímého inkasa“.
Na rozdíl od toho, co tvrdí Komise, je bezvýznamné, že je uvedená služba poskytována v době splatnosti dotyčných dluhů. Znění
čl. 13 části B písm. d) bodu 3
in fine
zahrnuje vymáhání dluhů všeho druhu, aniž omezuje svou působnost na dluhy, které nebyly v okamžiku své splatnosti uhrazeny.
Krom toho faktoring, jehož všechny formy jsou zahrnuty v pojmu „vymáhání dluhů“ (viz výše uvedený rozsudek MKG-Kraftfahrzeuge-Factoring,
bod 77) není omezen na dluhy, u nichž je již dlužník v prodlení. Jeho předmětem mohou být rovněž dluhy, které ještě nejsou
splatnými a které budou zaplaceny v době splatnosti.
Krom toho vzhledem k výkladu výjimky z odchylky z uplatňování DPH obsaženému v judikatuře citované v bodech 30 a 31 tohoto
rozsudku nemá vliv na kvalifikaci služby dotčené ve věci v původním řízení jako „vymáhání dluhů“ ani ta skutečnost, že dotčená
služba nepočítá s použitím donucovacích opatření za účelem řádného uhrazení dotyčných dluhů.
Vzhledem k výše uvedenému je třeba na položené otázky odpovědět tak, že čl. 13 část B písm. d) bod 3 šesté směrnice musí být
vykládán v tom smyslu, že se osvobození od DPH upravené v tomto ustanovení nevztahuje na poskytnutí služby, která spočívá
ve vyzvání banky třetí osoby k převodu, prostřednictvím systému „přímého inkasa“, peněžní částky, kterou dluží tato osoba
zákazníkovi poskytovatele služeb, na účet poskytovatele služeb, v zaslání výpisu získaných částek zákazníkovi, ve zkontaktování
třetí osoby, od níž poskytovatel služeb neobdržel platbu, a konečně v příkazu určenému bance poskytovatele služeb převést
na bankovní účet zákazníka získané platby snížené o odměnu náležející tomuto poskytovateli.

K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu
před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření
Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (třetí senát) rozhodl takto:
Článek 13 část B písm. d) bod 3 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských
států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládán v tom smyslu,
že se osvobození od DPH upravené v tomto ustanovení nevztahuje na poskytnutí služby, která spočívá ve vyzvání banky třetí
osoby k převodu, prostřednictvím systému „přímého inkasa“, peněžní částky, kterou dluží tato osoba zákazníkovi poskytovatele
služeb, na účet poskytovatele služeb, v zaslání výpisu získaných částek zákazníkovi, ve zkontaktování třetí osoby, od níž
poskytovatel služeb neobdržel platbu, a konečně v příkazu určeném bance poskytovatele služeb převést na bankovní účet zákazníka
získané platby snížené o odměnu náležející tomuto poskytovateli.
Podpisy.
*
Jednací jazyk: angličtina.