CELEX: 62002TJ0311
Bendrijos prekių ženklas
Žodinio prekių ženklo LIMO paraiška
Absoliutūs atmetimo pagrindai
Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai

Ginčo aplinkybės
1       1999 m. rugpjūčio 26 d. V. Lissotschenko ir J. Hentze (toliau – ieškovai) pagal iš dalies pakeistą 1993 m. gruodžio 20 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1) pateikė Vidaus rinkos derinimo tarnybai
(prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) Bendrijos prekių ženklo paraišką.
2       Prašomas įregistruoti prekių ženklas yra žodinis žymuo LIMO.
3       Pagal peržiūrėtą ir pakeistą 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutartį dėl tarptautinės prekių ir paslaugų ženklų registravimo
klasifikacijos prekės, kurioms prašoma įregistruoti prekių ženklą, priklauso 9, 10 ir 11 klasėms bei atitinka šį kiekvienos
klasės aprašymą:
–       9 klasė: „Lazeriai, skirti ne medicininiam panaudojimui, būtent diodiniai lazeriai, lazeriai, skirti matavimo technikai, medžiagų
apdirbimui, spausdinimo technikai, medžiagų arba kokybės kontrolei, duomenų apdorojimui ir perdavimui; optiniai ir (arba)
elektriniai aparatai ir instrumentai, būtent atvaizdavimo sistemos, mikrooptinės sistemos, perdavimo mechanizmų elektroninės
sudėtinės dalys, optinės sistemos su elektroniniais ir (arba) integruotais šviesos šaltiniais sudėtinės dalys; objektyvai;
optinės linzės, papildomos linzės, linzių korektūra, difrakcijos aparatai (mikroskopija)“,
–       10 klasė: „Lazeriai, skirti medicininiam panaudojimui“,
–       11 klasė: „Apšvietimo aparatai ir įrangos, elektrospinduliuojantys diodai“.
4       2000 m. kovo 14 d. sprendimu, remdamasis Reglamento Nr. 40/94 38 straipsniu, ekspertas paraišką atmetė, motyvuodamas tuo,
kad prašomas įregistruoti prekių ženklas apibūdina atitinkamas prekes ir neturi jokio skiriamojo požymio Reglamento Nr. 40/94
7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų prasme.
5       2000 m. balandžio 4 d. remdamiesi Reglamento Nr. 40/94 59 straipsniu ieškovai pateikė apeliaciją dėl eksperto sprendimo VRDT.
6       2002 m. liepos 31 d. sprendimu (toliau – ginčijamas sprendimas) VRDT antroji apeliacinė taryba visų pirma patvirtino teisinį
pagrindą, susijusį su ieškovų teisės būti išklausytiems pažeidimu, ir todėl eksperto sprendimą panaikino, įpareigodama grąžinti
ieškovams apeliacijos mokestį. Be to, taikydama Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktus ji atmetė prekių
ženklo paraišką 9 ir 10 klasių prekėms, motyvuodama tuo, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas neturi skiriamojo požymio
ir yra sudarytas tik iš apibūdinančių šių prekių rūšį ir (arba) paskirtį elementų. Galiausiai, pakeisdama eksperto sprendimą,
Apeliacinė taryba leido paskelbti Bendrijos prekių ženklo LIMO paraišką 11 klasės prekėms.
7       Konkrečiai kalbant apie atsisakymą įregistruoti prašomą įregistruoti prekių ženklą 9 ir 10 klasių prekėms, Apeliacinė taryba
pirmiausia pripažino, kad elektronikos srityje raidžių junginys „LIMOS“ naudojamas kaip
Laser Intensity
Modulation
System
(lazerio stiprumo moduliacijos sistema) santrumpa. Šiuo atžvilgiu Apeliacinė taryba rėmėsi eksperto jau minėtu leidiniu
Abkürzungen in der Elektronik
(Santrumpos elektronikos srityje),
Schönborn
(Berlynas, 1993), ir Internete atliktos paieškos rezultatu, kaip pavyzdį nurodydama dviejų Interneto tinklalapių, susijusių
su įmonių „Toshiba“ ir „Minolta“ kopijavimo aparatais, adresus.
8       Be to, Apeliacinė taryba nurodė, kad 9 ir 10 klasių prekės gali būti naudojamos kaip sudėtinės lazerio stiprumo moduliacijos
sistemos dalys, todėl žymuo LIMOS apibūdina šių prekių, kurios, jos manymu, skirtos specialių žinių turinčiam vartotojui arba
puikiai žinančiam šį žymenį lazerių srityje profesionalui, rūšį ir (arba) paskirtį.
9       Apeliacinė taryba pridūrė, kad ištrynus raidę „s“ žymens LIMOS galūnėje jis netampa mažiau apibūdinančiu nagrinėjamas prekes
prekių ženklu, kadangi „LIMO“ yra išraiški didesnės sintagmos „Laser Intensity Modulation System“ dalies, t. y. „Laser Intensity
Modulation“ (Lazerio modeliavimo stiprumas) santrumpa. Šiuo atžvilgiu Apeliacinė taryba nusprendė, kad specialių žinių turintis
vartotojas gali nustatyti tiesioginį ir vienareikšmį ryšį tarp 9 ir 10 klasių prekių ir žymens LIMO, kurį jis suvoks kaip
sintagmos „Laser Intensity Modulation“ santrumpą.
10     Galiausiai Apeliacinė taryba nusprendė, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas taip pat neturi skiriamojo požymio 9 ir 10 klasių
prekių atžvilgiu. Jos manymu, atitinkamas vartotojas, kuris yra profesionalas, nematys žymenyje LIMO jokios šių prekių komercinės
kilmės nuorodos, bet veikiau sintagmos „Laser Intensity Modulation“ santrumpą.

Šalių reikalavimai
11     Ieškovai Pirmosios instancijos teismo prašo:
–       panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo atsisakoma įregistruoti prašomą įregistruoti prekių ženklą 9 ir 10 klasių prekėms,
–       priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.
12     VRDT Pirmosios instancijos teismo prašo:
–       atmesti ieškinį,
–        priteisti iš ieškovų bylinėjimosi išlaidas.

Dėl teisės
13     Ieškovai teigia, kad Apeliacinė taryba, taikydama Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnį, neteisingai atmetė paraišką įregistruoti
prekių ženklą LIMO 9 ir 10 klasių prekėms. Grįsdami savo ieškinį jie remiasi iš esmės dviem pagrindais, susijusiais su atitinkamai
Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimu ir šio reglamento 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimu.

Dėl pagrindo, susijusio su Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimu
Šalių argumentai
14     Ieškovai ginčija, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas gali būti laikomas apibūdinančiu nagrinėjamų prekių rūšį ar paskirtį.
15     Visų pirma jie pastebi, kad suinteresuota visuomenė nežino žymenų LIMO ir LIMOS kaip pavadinimų „Laser Intensity Modulation“
arba „Laser Intensity Modulation System“ santrumpų. Todėl jie teigia, kad nėra reikalavimo neapriboti šių žymenų panaudojimo
galimybių.
16     Šiuo atžvilgiu ieškovai teigia, kad „Internationale Enzyklopädie der Abkürzungen und Akronyme in Wissenschaft und Technik“
(Tarptautinė santrumpų ir akronimų moksluose ir technikoje enciklopedija), kurią atnaujino M. Peschke (Munich 1998), nebenurodo
„LIMOS“ kaip sintagmos „Laser Intensity Modulation System“ santrumpos.
17     Beje, jie pastebi, kad žymuo LIMOS internete paprastai naudojamas kaip žodžio „limuzinas“ santrumpa automobilių srityje ir
tiktai kartais „Laser Intensity Modulation System“ prasme kalbant apie kopijavimo aparatus bei reprografijos sistemas. Iš
tiesų, ieškovų nuomone, aplinkybė, kad VRDT internete atliktų paieškų rezultatas yra tik trys nuorodos, apimančios „LIMOS“
santrumpą „Laser Intensity Modulation System“ prasme, įrodo, kad raidžių junginys „LIMOS“ nėra atitinkamos specialių žinių
turinčios visuomenės dalies apskritai nei žinoma, nei naudojama santrumpa.
18     Grįsdami savo argumentus ieškovai remiasi 2000 m. spalio 31 d. VRDT trečiosios apeliacinės tarybos sprendimu, priimtu byloje
R 294/2000‑3 dėl žymens DS kaip Bendrijos prekių ženklo įregistravimo prekėms ir paslaugoms, susijusioms su elektroninių fotoaparatų
ir nuotraukų ryškinimo sritimi. Šiame sprendime nurodyta, kad vertinant žymenį jo įregistravimo tikslais, žodynuose pateiktų
sąvokų vertė yra santykinė, būtent kai šiais žodynais pagrįstos analizės rezultatas nėra pagrįstas kita informacija ar įrodymais.
Ieškovai pabrėžia, kad minėtoje byloje eksperto sprendimas pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktus
atsisakyti registruoti prekių ženklą DS buvo pagrįstas santrumpų sąrašu, iš kurio buvo matyti, kad „DS“ yra žodžių „Digital
Signal“ santrumpa ir kad Apeliacinė taryba nurodydama, jog remiantis vien šiuo pagrindu neleidžiama daryti išvados, kad suinteresuotos
visuomenės dalis painios santrumpą „DS“ su pavadinimu „Digital Signal“ ir taip jį sutapatins su apibūdinamąja nuoroda, šį
sprendimą panaikino. Ieškovų manymu, panašios abejonės yra leistinos šioje byloje, nes „LIMOS“ kaip „Laser Intensity Modulation
System“ santrumpa pateikiama tik viename leidinyje ir dviejuose interneto tinklalapiuose.
19     Dėl žymens LIMO ieškovai pastebi, kad jo kaip „Laser Intensity Modulation“ santrumpos naudojimas nėra įrodytas VRDT savo vertinimams
pagrįsti pateiktais dokumentais ir interneto tinklalapiais, kuriuose yra tik žymuo LIMOS. Šiuo metu santrumpa „LIMO“ kalbant
apie lazerio stiprumo moduliacijos sistemą neegzistuoja, taigi jos atžvilgiu negali būti taikomas reikalavimas neapriboti
panaudojimo galimybių.
20     Šiuo atžvilgiu ieškovai nurodo, kad žymuo LIMO internete naudojamas kaip žodžių „limuzinas“ arba „limonadas“ ar dar ekonomikos
moksle naudojamo žodžių junginio „least input for the most output“ santrumpa. Todėl, ieškovų nuomone, kadangi santrumpos „LIMO“
reikšmė dviprasmiška, suinteresuotos visuomenės dalis, kurią sudaro specialistai, susidūrusi su šia santrumpa nenustatys jokio
ryšio su prekių ženklo paraiškoje nurodytomis 9 ir 10 klasių prekėmis.
21     Ieškovai taip pat nurodo 1998 m. birželio 2 d. priimtą Vokietijos federacinio patentų teismo (Deutsches Bundespatentgericht)
sprendimą dėl paraiškos įregistruoti žodinį žymenį CT kaip nacionalinį prekių ženklą, kuriuo, remiantis tuo, kad „santrumpa
„CT“ turi daug reikšmių, galinčių apibūdinti su ja susijusias prekes ir paslaugas“, buvo atsisakyta taikyti reikalavimą neapriboti
šio žymens panaudojimo galimybių.
22     Antra, ieškovai teigia, kad net jei žymenys LIMOS ir LIMO laikytini atitinkamai „Laser Intensity Modulation System“ ir „Laser
Intensity Modulation“ santrumpomis, jie neapibūdina Bendrijos prekių ženklo paraiškoje nurodytų prekių, nes šios prekės nėra
nei lazerio stiprumo modeliavimo sistemos, nei, priešingai negu „Laser Intensity Modulation“, metodai arba būdai, bet tiktai
individualios prekės, kurių derinys taip pat nesudaro vienos iš šių sistemų.
23     VRDT pritaria, kad Apeliacinės tarybos pateikti vertinimai dėl prašomo įregistruoti prekių ženklo apibūdinamojo pobūdžio pagrįsti.
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
24     Pagal Regalemnto Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktą neregistruojami „prekių ženklai, sudaryti tiktai iš žymenų arba
nuorodų, kurie prekyboje gali būti naudojami žymėti rūšiai, kokybei, kiekiui, paskirčiai, vertei, geografinei kilmei arba
prekių pagaminimo ar paslaugų suteikimo laikui, ar kitoms prekių ar paslaugų savybėms“.
25     Pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktą neleidžiama, kad jame nurodytus žymenis arba nuorodas dėl jų kaip
prekių ženklo įregistravimo galėtų naudoti tik viena bendrovė. Šia nuostata siekiama bendrojo intereso tikslo, kuriuo reikalaujama,
kad tokius žymenis arba nuorodas galėtų laisvai naudoti visi (2003 m. spalio 23 d. Teisingumo Teismo sprendimas
VRDT prieš Wrigley
, C‑191/01 P, Rink. p. I‑0000, 31 punktas; 2002 m. kovo 20 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas
DaimlerChrysler prieš VRDT (CARCARD)
, T‑356/00, Rink. p. II‑1963, 24 punktas ir 2003 m. lapkričio 27 d. Sprendimas
Quick prieš VRDT (Quick)
, Rink. p. I‑0000, 27 punktas).
26     Šiomis aplinkybėmis minėto reglamento 7 straipsnio 1 dalies c punkte nurodyti žymenys ir nuorodos yra tie, kurie, suinteresuotos
visuomenės dalies požiūriu, gali būti įprastai naudojami, tiesiogiai arba paminint vieną iš jų pagrindinių požymių, tokiai
prekei arba paslaugai, kuriai prašoma įregistruoti prekių ženklą, žymėti (2001 m. rugsėjo 20 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Procter & Gamble prieš VRDT
, C‑383/99 P, Rink. p. I‑6251, 39 punktas; minėto Pirmosios instancijos teismo sprendimo
CARCARD
25 punktas ir 2002 m. spalio 9 d. Sprendimo
Dart Industries prieš VRDT (UltraPlus)
, T‑360/00, Rink. p. II‑3867, 22 punktas).
27     Todėl žymens apibūdinamojo pobūdžio vertinimas gali būti atliekamas tik atsižvelgiant į atitinkamas prekes ar paslaugas ir
į nustatytos suinteresuotos visuomenės dalies supratimą apie jį (minėtų sprendimų
CARCARD
25 punktas ir
UltraPlus
22 punktas).
28     Šiuo atveju Apeliacinė taryba konstatavo, kad suinteresuotos visuomenės dalį sudaro specialių žinių turintys vartotojai (ginčijamo
sprendimo 17 punktas). Kadangi nagrinėjamos prekės yra skirtos profesionalams, o ne paprastiems vartotojams, šią Apeliacinės
tarybos analizę reikia patvirtinti. Beje, ieškovai jos neginčijo. Taigi suinteresuota visuomene laikytina turinti specialių
žinių, pakankamai informuota, pastabi bei nuovoki visuomenė (žr. 2002 m. vasario 27 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Eurocool Logistik prieš VRDT (EUROCOOL)
, T‑34/00, Rink. p. II‑683, 47 punktą).
29     Pirmiausia dėl ieškovų argumentų, kad žymenų LIMOS ir LIMO atžvilgiu nekeliamas panaudojimo galimybių neapribojimo reikalavimas,
nes jie nėra naudojami kasdieninėje specializuotoje kalboje apibūdinant atitinkamas prekes, nurodytina, kad Teisingumo Teismas
1999 m. gegužės 4 d. Sprendimo
Windsurfing Chiemsee
(C‑108/97 ir C‑109/97, Rink. p. I‑2779) 35 punkte patvirtino, jog 1998 m. gruodžio 21 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 89/104/EEB
valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 40, 1989, p. 1) 3 straipsnio 1 dalies c punkto,
kuris yra išdėstytas kaip ir Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktas, taikymas nepriklauso nuo konkretaus, realaus
ir svarbaus reikalavimo neapriboti panaudojimo galimybių egzistavimo.
30     Todėl Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto taikymo tikslais, remiantis atitinkama nagrinėjamo žodinio žymens
reikšme, reikia tik išnagrinėti, ar tikslinės visuomenės dalies požiūriu egzistuoja pakankamai tiesioginis ir konkretus ryšys
tarp žymens ir prekių ar paslaugų, kurioms prašoma įregistruoti prekių ženklą (2002 m. vasario 27 d. Pirmosios instancijos
teismo sprendimo
Streamserve prieš VRDT (STREAMSERVE)
, T‑106/00, Rink. p. II‑723, 40 punktas, patvirtintas 2004 m. vasario 5 d. Teisingumo Teismo nutartimi
Streamserve prieš VRDT
, C‑150/02 P, Rink. p. I‑0000, ir minėto sprendimo
CARCARD
28 punktas).
31     Reikia pastebėti, kad Apeliacinė taryba neteigė, jog žymuo LIMO specializuotoje kalboje yra kasdien naudojamas kaip sintagmos
„Laser Intensity Modulation“ santrumpa. Šiuo atžvilgiu ieškovai pastebi, kad žymens LIMO nėra nei specializuotuose leidiniuose,
nei internete, kur jis, priešingai, pateikiamas kaip žodžių „limuzinas“ arba „limonadas“ ar ekonomikos moksle naudojamo žodžių
junginio „least input for the most output“ santrumpa.
32     Tačiau tai, kad specialių žinių turinti visuomenė žymens LIMO paprastai nevartoja kaip sintagmos „Laser Intensity Modulation“
santrumpos, nėra pakankamas pagrindas siekiant pašalinti
a priori
jo apibūdinantį pobūdį. Iš tiesų pastebėtina, jog tam, kad VRDT, remdamasi Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktu,
atsisakytų įregistruoti, nėra būtina, kad šiame straipsnyje nurodyti prekių ženklą sudarantys žymenys ir nuorodos paraiškos
įregistruoti prekių ženklą pateikimo metu būtų realiai naudojami apibūdinant prekes arba paslaugas, kurioms pateikta paraiška,
arba šių prekių ar paslaugų savybes. Kaip nurodyta pačiame šios nuostatos tekste, pakanka, kad šiuos žymenis ir nuorodas būtų
galima naudoti šiems tikslams (minėto sprendimo
VRDT prieš Wrigley
32 punktas ir 2004 m. vasario 5 d. Teisingumo Teismo nutarties
Telefon & Buch prieš VRDT
, C‑326/01 P, Rink. p. I‑0000, 28 punktas).
33     Tačiau šiuo atveju Apeliacinė taryba savo analizėje, kuria siekė nustatyti, ar žymuo LIMO gali būti naudojamas siekiant apibūdinti
Bendrijos prekių ženklo paraiškoje nurodytas 9 ir 10 klasių prekes arba šių prekių savybes, pirmiausia konstatavo, kad „LIMOS“
yra žinoma sintagmos „Laser Intensity Modulation System“ santrumpa nagrinėjamų prekių srityje, todėl ji apibūdina jų rūšį
ir (arba) paskirtį. Be to, ji nusprendė, kad ištrinant raidę „s“ raidžių junginio „LIMOS“ sutrumpinimas iki „LIMO“ negali
pašalinti prašomo prekių ženklo apibūdinamojo pobūdžio.
34     Kalbant apie žymenį LIMOS, Apeliacinė taryba ginčijamo sprendimo 16 punkte padarė teisingą išvadą, kad jis naudojamas elektronikos
srityje kaip sintagmos „Laser Intensity Modulation System“ santrumpa, remdamasi tuo, kad ši jo reikšmė taip pat nurodyta ir
leidinyje dėl elektronikos srityje naudojamų santrumpų, ir interneto tinklalapiuose.
35     Iš tiesų tokios santrumpos įtraukimas į leidinį, skirtą santrumpoms elektronikos srityje, turi ypatingą reikšmę, į kurią negalima
nekreipti dėmesio vien tik todėl, kad ieškovų nurodyta enciklopedija (žr. 16 punktą) nenurodo „LIMOS“ kaip santrumpos.
36     Be to, realaus „LIMOS“ naudojimo kaip „Laser Intensity Modulation System“ santrumpos įrodymas išplaukia ne tik iš žodyne pateikto
apibrėžimo, bet taip pat iš komercinio pobūdžio dokumentų. Iš tikrųjų iš Apeliacinės tarybos kaip pavyzdžių minėtų interneto
tinklalapių matyti, kad „LIMOS“ yra sintagmos „Laser Intensity Modulation System“, kuri šiuose tinklalapiuose nurodo kopijavimo
sistemą („copying system“), naudojamą spalvotuose Toshiba FC 70 modelio ir Minolta CF 9001 modelio kopijavimo aparatuose,
santrumpa.
37     Šiomis aplinkybėmis ieškovų kaltinimas, kad Apeliacinė taryba tariamai nesilaikė savo sprendime dėl prekių ženklo DS paraiškos
(žr. 18 punktą) nurodytų analizės kriterijų, yra akivaizdžiai nepagrįstas. Be to, primintina, kad šioje byloje suinteresuotos
visuomenės dalis yra specialių žinių turinti visuomenė, skirtingai nuo buvusiosios toje byloje, kurioje buvo priimtas šis
sprendimas, kuriame siekdama padaryti išvadą, kad ekspertas remdamasis tik nuoroda, esančia akronimų ir santrumpų žodyne,
negalėjo nuspręsti, jog ši visuomenė raides „DS“ galės suvokti kaip reiškiančias „Digital Signal“. Apeliacinė taryba būtent
rėmėsi aplinkybe, kad suinteresuotos visuomenės dalis yra paprasti vartotojai, o ne profesionalai. Todėl ieškovai tam, kad
pagrįstų savo argumentus, tikrai negali remtis šiuo sprendimu.
38     Dėl žymens LIMOS apibūdinančio pobūdžio konstatuotina, kaip tai padarė Apeliacinė taryba ginčijamo sprendimo 17 punkte, kad
ieškovai savo 2000 m. birželio 7 d. paaiškinimų, nurodančių jų apeliacijos VRDT pagrindus, 3 puslapyje pripažino, jog „paraiškoje
nurodytos prekės <…> yra prekės, kurios bet kuriuo atveju gali būti „Laser Intensity Modulation Systems“ sudėtinės dalys“,
net jei jie pridūrė, kad „vis dėlto nė viena iš šių prekių negali būti tiesiogiai nurodyta kaip tokia sistema“. Apeliacinė
taryba, atsižvelgdama į šį pripažinimą, kurį, beje, ieškovai pakartojo per 2004 m. balandžio 27 d. posėdį Pirmosios instancijos
teisme, nurodė, kad žymuo LIMOS apibūdina šių prekių „rūšį ir (arba) paskirtį“.
39     Šiuo atžvilgiu Pirmosios instancijos teismas teigia, kad nei Apeliacinė taryba savo sprendime, nei VRDT vykstant šiam procesui
neparodė, kaip žymuo LIMOS apibūdina 9 ir 10 klasių prekių rūšį.
40     Tačiau akivaizdu, kad šias prekes galima naudoti kaip sudedamąsias lazerio stiprumo moduliacijos sistemos dalis. Taigi ieškovai
nepateikė jokio svarbaus argumento, paneigiančio Apeliacinės tarybos išvadą, kad atsižvelgiant į šią nurodytų prekių savybę
žymuo LIMOS, kaip sintagmos „Laser Intensity Modulation System“ santrumpa, apibūdina bent jau jų paskirtį. Iš tiesų jie tik
iš esmės pažymėjo, kad „Laser Intensity Modulation System“ negalima gauti vien tik suderinus dvi ar daugiau nagrinėjamų prekių.
Tačiau toks patikslinimas, kuris nepašalina galimybės, kad kiekviena iš šių prekių, individualiai derinant su kitomis Bendrijos
prekių ženklo paraiškoje nenurodytomis prekėmis, gali būti naudojama siekiant sudaryti tokią sistemą, neturi reikšmės.
41     Kadangi visos nurodytos 9 ir 10 klasių prekės skirtos specialių žinių turinčiam vartotojui, galinčiam šį žymenį LIMOS žinoti
kaip „Laser Intensity Modulation System“ santrumpą tų pačių prekių, kurios gali būti integruotos tokioje sistemoje, srityje,
ieškovams nepateikus priešingų įrodymų, konstatuotina, kad šis žymuo apibūdina vieną iš galimų nagrinėjamų prekių paskirčių,
į kurią suinteresuota visuomenės dalis pasirinkdama gali atsižvelgti ir kuri dėl šios priežasties yra jo esminė savybė (šiuo
klausimu žr. 2003 m. lapkričio 26 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
HERON Robotunits prieš VRDT (ROBOTUNITS)
, T‑222/02, Rink. p. I‑0000, 44 punktą).
42     Tačiau jei žymuo LIMOS, suinteresuotos visuomenės dalies požiūriu, yra pakankamai tiesiogiai ir konkrečiai susijęs su 9 ir
10 klasių prekėmis, kurioms pateikta paraiška įregistruoti prekių ženklą, dar reikia patikrinti, ar tokia pati išvada darytina
kalbant apie žymenį LIMO, kurį prašoma įregistruoti kaip Bendrijos prekių ženklą.
43     Šiuo atžvilgiu Apeliacinė taryba teisingai nusprendė, kad ištrynus raidę „s“ žymens LIMOS galūnėje dėl to atsiradęs žymuo
nagrinėjamų prekių atžvilgiu netampa mažiau apibūdinančiu Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto prasme.
44     Iš tiesų nustatyta „LIMOS“ kaip sintagmos „Laser Intensity Modulation System“ santrumpos naudojimo aplinkybė jau nurodo, kad žymenį
LIMO galima naudoti ir suinteresuota visuomenės dalis jį gali suvokti kaip „Laser Intensity Modulation“ santrumpą. Fakto,
kad žymuo LIMO veikiau nei sistemą gali apibūdinti lazerio stiprumo moduliacijos fenomeną, nepakanka siekiant paneigti, kad
šis žymuo yra apibūdinamojo pobūdžio nagrinėjamų prekių atžvilgiu. Jeigu jos gali būti sudedamosios sistemos, kuri atlieka
lazerio stiprumo moduliavimą, dalys, šią moduliaciją žymintis žymuo visada išlieka apibūdinančiu galimą šių prekių paskirtį.
45     Taigi Apeliacinė taryba teisingai nusprendė, kad specialių žinių turintis vartotojas galės nustatyti pakankamai tiesioginį
ir konkretų ryšį tarp Bendrijos prekių ženklo paraiškoje nurodytų 9 ir 10 klasių prekių bei žymens LIMO bei suvoks šį žymenį
kaip „Laser Intensity Modulation“ santrumpą ir kaip nurodantį bent jau vieną iš galimų šių prekių paskirčių, t. y. jų integraciją
lazerio stiprumo moduliacijos sistemoje.
46     Galiausiai ieškovų argumentas, kad, atsižvelgiant į tariamai dviprasmišką žymens LIMO, naudojamo kaip žodžių „limuzinas“ ar
„limonadas“ arba žodžių junginio „least input for the most output“ santrumpa, arba suvokiamo kaip atitinkamos bendrovės socialinė
paskirtis, reikšmę, susidūrusi su šiuo žymeniu suinteresuotos visuomenės dalis nepagalvos apie 9 ir 10 klasių prekes, yra
taip pat atmestinas.
47     Šiuo atžvilgiu pakanka priminti, kad taikant Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktą turi būti atsisakoma registruoti
žodinį žymenį, jeigu bent viena iš galimų jo reikšmių apibūdinama atitinkamų prekių ar paslaugų savybė (minėto sprendimo
VRDT prieš Wrigley
32 punktas; minėtos nutarties
Telefon & Buch prieš VRDT
28 ir 37 punktai; minėto sprendimo
STREAMSERVE
42 punktas ir minėto sprendimo
CARCARD
30 punktas). Taigi iš nurodytų vertinimų matyti, kad viena iš galimų žymens LIMO reikšmių yra „Laser Intensity Modulation“
ir kad suinteresuotos visuomenės dalis puikiai gali šį žymenį suprasti kaip turintį tokią reikšmę.
48     Iš to išplaukia, kad pagrindas, susijęs su Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimu, yra atmestinas.
49     Šiomis aplinkybėmis nereikia nagrinėti pagrindo, susijusio su Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimu.
Iš tiesų iš nusistovėjusios teismų praktikos išplaukia, kad tam, jog žymuo nebūtų registruojamas kaip Bendrijų prekių ženklas,
pakanka, kad būtų taikomas vienas iš absoliučių atmetimo pagrindų (2002 m. rugsėjo 19 d. Teisingumo Teismo sprendimas
DKV prieš VRDT
, C‑104/00 P, Rink. p. I‑7561, 29 punktas; 2000 m. spalio 26 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas
Community Concepts prieš VRDT (Investorworld)
, T‑360/99, Rink. p. II‑3545, 26 punktas ir 2001 m. sausio 31 d. Sprendimas
Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld prieš VRDT (Giroform)
, T‑331/99, Rink. p. II‑433, 30 punktas bei 2002 m. lapkričio 20 d. Sprendimas
Bosch prieš VRDT (Kit Pro et Kit Super Pro)
, T‑79/01 ir T‑86/01, Rink. p. II‑4881, 36 punktas).
50     Todėl ieškinys yra atmestinas.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
51     Pagal Pirmosios instancijos teismo darbo reglamento 87 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi
išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to prašė. Kadangi ieškovai pralaimėjo bylą, jie turi padengti VRDT išlaidas pagal jos pateiktus
reikalavimus.
Remdamasis šiais motyvais,
PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMAS (pirmoji kolegija)
nusprendžia:
1.
Atmesti ieškinį.
2.
Priteisti iš ieškovų bylinėjimosi išlaidas.
Vesterdorf
Mengozzi
Martins Ribeiro
Paskelbta 2004 m. liepos 20 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Sekretorius

Pirmininkas
H. Jung

B. Vesterdorf
*
Proceso kalba : vokiečių.