CELEX: 62005CJ0169
Autoriõigus ja autoriõigusega kaasnevad õigused
Direktiiv 93/83/EÜ
Artikli 9 lõige 2
Kollektiivse esindamise organisatsiooni, keda loetakse volitatuks esindama sellele organisatsioonile oma õiguste haldamist mitteüleandnud õiguste omaniku õigusi, volituste ulatus
Kaabellevioperaatoril kaabli kaudu esituse taasedastamise lubamise või keelamise õiguse kasutamine

1       Eelotsusetaotlus käsitleb nõukogu 27. septembri 1993. aasta direktiivi 93/83/EMÜ teatavate satelliitlevile ja kaabli kaudu
taasedastamisele kohaldatavaid autoriõigusi ja sellega kaasnevaid õigusi käsitlevate eeskirjade kooskõlastamise kohta (EÜT
L 248, lk 15; ELT eriväljaanne 17/01, lk 134, edaspidi „direktiiv”) artikli 9 lõike 2 tõlgendamist.
2       Nimetatud taotlus esitati ühelt poolt Uradex SCRL-i (edaspidi „Uradex”) ja teiselt poolt Union Professionnelle de la Radio
et de la Télédistribution’i (edaspidi „RTD”) ning Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision’i (edaspidi „BRUTELE”)
vahelise kohtuvaidluse raames, milles Uradex taotleb, et RTD liikmeid, täpsemalt BRUTELE-t, kohustataks lõpetama Uradexi kataloogi
kuuluvate esituste kaabellevivõrgu kaudu taasedastamine.

Õiguslik raamistik

Ühenduse õigus
3       Direktiivi põhjendus 27 sätestab:
„[…] programmide taasedastamine kaabellevi kaudu teistest liikmesriikidest on toiming, mille suhtes rakendatakse autoriõigust
ja vajaduse korral autoriõigusega kaasnevaid õigusi; seepärast peab kaabellevivõrgu operaator saama iga taasedastatava programmi
osa kohta loa kõigilt õiguste omanikelt; käesoleva direktiivi kohaselt tuleb sellised load anda lepingutega […]”.
4       Direktiivi põhjenduse 28 kohaselt:
„[…] tagamaks, et lepinguliste kokkulepete sujuvat toimimist ei sea kahtluse alla programmi üksikosade suhtes õigusi omavate
kolmandate isikute sekkumine, tuleks kollektiivse esindamise organisatsiooni kasutamise kohustusega ette näha ainult kollektiivse
loa andmise õigus kuivõrd seda eeldab kaabellevi kaudu taasedastamise iseärasus; lubade andmise õigus kui selline jääb terviklikuks
ja teataval määral reguleeritakse vaid selle õiguse teostamist, [...] kaabellevi kaudu taasedastamise loa andmise õiguse võib
siiski loovutada […]”.
5       Direktiivi artikli 8 lõige 1 sätestab:
„Liikmesriigid tagavad, et kui teistest liikmesriikidest taasedastatakse programme kaabli kaudu nende territooriumile, peetakse
kinni kohaldatavast autoriõigusest ja sellega kaasnevatest õigustest ning selline taasedastamine toimub autoriõiguse omanike,
autoriõigusega kaasnevate õiguste omanike ja kaabellevivõrgu operaatorite vaheliste individuaalsete või kollektiivsete lepinguliste
kokkulepete põhjal.”
6       Direktiivi artikkel 9 peakirjaga „Kaabellevi kaudu taasedastamise õiguse teostamine” on sõnastatud järgmiselt:
„1.      Liikmesriigid tagavad, et autoriõiguse omanikud ja autoriõigusega kaasnevate õiguste valdajad kasutavad oma õigust lubada
või keelata kaabellevioperaatoril kaabli kaudu taasedastamine ainult kollektiivse esindamise organisatsioonide vahendusel.
2.      Kui õiguste omanik ei ole andnud oma õiguste haldamist üle kollektiivse esindamise organisatsioonile, loetakse, et sama kategooria
õigusi haldav kollektiivse esindamise organisatsioon on volitatud haldama kõnealuse omaniku õigusi. Kui asjaomase kategooria
õigusi haldab rohkem kui üks kollektiivse esindamise organisatsioon, on õiguste omanikul vabadus valida, milline neist kollektiivse
esindamise organisatsioonidest loetakse volitatuks esindama tema õigusi. Käesolevas lõikes osutatud õiguste omanikul [on]
kaabellevivõrgu operaatori ja õiguste omaniku õigusi haldama volitatud kollektiivse esindamise organisatsiooni vahelisest
kokkuleppest tulenevalt samad õigused ja kohustused nagu õiguste omanikel, kes on andnud kõnealusele kollektiivse esindamise
organisatsioonile oma volitused […]
[…]”

Siseriiklikud õigusnormid
7       30. juuni 1994. aasta
loi relative au droit d’auteur et aux droits voisins
’i (seadus autoriõiguse ja autoriõigusega kaasnevate õiguste kohta) (
Moniteur belge
, 27.7.1994, lk 19297, edaspidi „seadus”) artikli 36 esimene lõik näeb ette:
„Teistsuguse kokkuleppe puudumisel loovutab autor või esitaja oma […] esituse audiovisuaalse kasutamise ainuõiguse audiovisuaalse
teose fonogrammitootjale”
8       Seaduse jaos „Taasedastamine kaabellevivõrgu kaudu” sisalduv artikkel 51 sätestab:
„Kooskõlas eelnevate peatükkidega ja vastavalt allpool määratletud korrale on autoril ja autoriõigusega kaasnevate õiguste
omanikel ainuõigus lubada oma teose või esituse taasedastamist kaabellevivõrgu kaudu”.
9       Seaduse samas jaos on artikli 53 lõigetega 1 ja 2 Belgia õigusesse üle võetud direktiivi artikli 9 lõiked 1 ja 2.

Põhikohtuasi
10     Uradex, kes on autorite ja esitajate autoriõigusega kaasnevate õiguste kollektiivse esindamise organisatsioon, esitas Tribunal
de première instance de Bruxelles’ile (Brüsseli esimese astme kohus) taotluse, milles palus tuvastada, et taasedastades kaabellevivõrgu
kaudu ilma Uradexi loata ja järelikult seaduse artikleid 51 ja 53 rikkudes viimase kataloogi kuuluvaid esitusi, on RTD, täpsemalt
BRUTELE liikmeteks olevad kaabellevivõrgu operaatorid rikkunud Uradexi hallatavaid autoriõigusega kaasnevaid õigusi. Lisaks
taotles ta, et kõiki asjaomaseid operaatoreid kohustataks lõpetama nimetatud esituste taasedastamine kaabellevivõrgu kaudu.
11     Kuna tema taotlus jäeti rahuldamata, esitas Uradex apellatsioonkaebuse Cour d’appel de Bruxelles’ile (Brüsseli apellatsioonikohus).
12     Cour d’appel de Bruxelles leidis seoses audiovisuaalsete ja muude esitustega esiteks, et kuigi kollektiivse esindamise organisatsioonidel
on ainuõigus lubada või keelata nende esituste taasedastamine kaabellevivõrgu kaudu (edaspidi „taasedastamise õigus”), piirdub
see õigus õigustega, mille haldamine on neile organisatsioonidele üle antud.
13     Cour d’appel on seisukohal, et seaduse artikli 53 lõige 2, millega võetakse üle direktiivi artikli 9 lõige 2, ei anna kollektiivse
esindamise organisatsioonile selliste esitajate taasedastamise õigust, kes ei ole talle oma õiguste haldamist üle andnud,
erinevalt vastavalt seaduse artikli 53 lõikele 1 esitajatest, kes on seda teinud.
14     Seaduse artikli 53 lõige 2 sätestab üksnes, et selline organisatsioon „loetakse volitatuks esindama tema õigusi”, mis selle
esindamise peamiselt varahalduslikku laadi silmas pidades seisneb sisuliselt nende esituste eest tasu kokkukogumises ja üleandmises
nende esitustega seotud õiguste omanikele.
15     Cour d’appel leidis lisaks, et seoses audiovisuaalsete esitustega ei ole Uradexil vastavalt seaduse artiklile 36 kaabellevi
kaudu taasedastamise õigust, isegi kui tegemist on esitajatega, kes on talle oma õiguste haldamise üle andnud. See säte kehtestab
õigusliku eelduse, et esitaja on loovutanud oma taasedastamise õiguse fonogrammitootjale. Samas tegutseb kollektiivse esindamise
organisatsioon nende autorite või esitajate nimel, keda ta esindab, ning ta ei saa hallata suuremal arvul õigusi, kui on tema
esindatavatel. Uradexi luba on niisiis vaja üksnes juhul, kui ta lükkab kooskõlas artikliga 36 selle eelduse ümber, tõendades,
et vastavad autorid on sõlminud fonogrammitootjatega lepingud, mis välistavad taasedastamise õiguse loovutamise; või, selliste
lepingute puudumisel, et ta esindab audiovisuaalsete teoste fonogrammitootjaid. Käesolevas asjas ei ole seda tõendatud.
16     Eelnevast nähtub, et Cour d’appel leidis, et apellatsioonkaebus on ainult osaliselt põhjendatud. Esiteks leidis ta, et muid
kui audiovisuaalseid esitusi edastades rikkus BRUTELE nende autorite ja esitajate autoriõigusega kaasnevaid õigusi, kes olid
nende õiguste haldamise üle andnud Uradexile, ja seetõttu kohustas kohus lõpetama nende esituste Uradexi loata taasedastamise.
Ülejäänud osas jättis kohus hagi rahuldamata.
17     Uradex esitas kassatsioonkaebuse Cour de cassation’ile, väites esiteks seoses nende autoriõigustega kaasnevate õigustega,
mille haldamist nende omanikud ei ole temale üle andnud, et seaduse artiklist 53 ja direktiivi artiklist 9 tuleneb, et kollektiivse
esindamise organisatsiooni ei loeta omamavat volitusi üksnes seoses haldusega, mis piirdub tasu kokkukogumisega, vaid need
artiklid sätestavad ka taasedastamise õiguse. Lisaks on sellel organisatsioonil Uradexi väitel selline õigus ka audiovisuaalsete
esituste suhtes, kuna need artiklid ei tee vahet, kas taasedastamise õigus on kolmandale isikule üle antud või mitte.
18     Neil asjaoludel otsustas Cour de cassation kohtuliku arutamise peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas [direktiivi] artikli 9 [lõiget] 2 tuleb tõlgendada selliselt, et kui kollektiivse esindamise organisatsiooni loetakse
volitatuks haldama autoriõiguse omaniku õigusi või autoriõigusega kaasnevaid õigusi, ilma et omanik oleks andnud oma õiguste
haldamist üle kollektiivse esindamise organisatsioonile, siis ei ole see organisatsioon volitatud kasutama selle omaniku õigust
lubada või keelata kaabellevioperaatoril saate edastamist kaabli kaudu, kuna ta on volitatud haldama vaid ülalnimetatud omaniku
rahalisi õigusi?”

Eelotsuse küsimus
19     Direktiivi artikli 8 lõikest 1 ja direktiivi põhjendusest 27 tuleneb, et kaabellevioperaator võib kõnealuseid saateid taasedastada
ainult juhul, kui saab selleks lepingulise volituse kõigilt vastavate õiguste omanikelt; s.o nii neilt, kes on oma õiguste
haldamise kollektiivse esindamise organisatsioonile üle andnud, kui ka neilt, kes ei ole seda teinud. Vastutasuks selle volituse
eest saavad õiguste omanikud põhimõtteliselt tasu.
20     Sellest hoolimata on õiguskindluse huvides, selleks et kaabellevioperaatorid võiksid olla kindlad, et nad tõepoolest on omandanud
kõik taasedastatavate programmidega seotud õigused ning et nende programmide taasedastamist võimaldavate lepinguliste kokkulepete
sujuvat toimimist ei saaks kahtluse alla seada programmi üksikosade suhtes õigusi omavate kolmandate isikute sekkumine, direktiivi
artikli 9 lõikes 1 ette nähtud, et nimetatud õiguste omanikud saavad taasedastamine õigust kasutada ainult kollektiivse esindamise
organisatsioonide vahendusel. Sel viisil piirab direktiiv isikute arvu, kellega kaabellevioperaatorid peavad – eriti vastutasuks
makstava tasu eest – taasedastamise õiguse saamiseks läbi rääkima, ilma et nad rikuks omanike autoriõigusi ja autoriõigusega
kaasnevaid õigusi.
21     See on kontekst, milles direktiivi artikli 9 lõige 2 näeb ette, et kui õiguste omanik ei ole oma õiguste haldamist kollektiivse
esindamise organisatsioonile üle andnud, loetakse sama kategooria õigusi haldav kollektiivse esindamise organisatsioon volitatuks
haldama kõnealuse omaniku õigusi. Niisiis täpsustab see säte kõnealuse artikli 9 lõikes 2 ettenähtud normi sellise õiguse
omaniku konkreetsest olukorrast lähtuvalt.
22     Sätestades, et kollektiivse esindamise organisatsiooni loetakse volitatuks haldama „kõnealuse omaniku õigusi”, ei sisalda
artikli 9 lõige 2 lisaks piiranguid omaniku õiguste haldamise ulatuse osas. Niisiis ei tulene selle sätte sõnastusest, et
õiguste haldamine peaks puudutama üksnes kõnealuste õiguste rahalist külge, nii et taasedastamise õigus oleks välistatud.
23     Lisaks tähendab direktiivi artikli 9 pealkiri „Kaabellevi kaudu taasedastamise õiguse teostamine”, et kõik selle artikli sätted
on seotud just selle õigusega.
24     Sellest hoolimata tuleb põhikohtuasja asjaoludel lisada, nagu on öeldud direktiivi põhjenduses 28, et see ei välista taasedastamise
õiguse loovutamise võimalust. See loovutamine võib toimuda lepingu või õigusliku eelduse alusel. Niisiis ei välista direktiiv,
et autor, esitaja või fonogrammitootja kaotab siseriiklikust õigusest tuleneva sätte alusel, nagu seda on seaduse artikli 36
lõige 2, oma staatuse „õiguse omanikuna” direktiivi artikli 9 lõike 2 tähenduses, mille tagajärjeks on selle sätte alusel
tema ja kollektiivse esindamise organisatsiooni vahel tekkinud õigusliku seose katkemine.
25     Eelnevat arvesse võttes peab esitatud küsimusele vastama, et direktiivi artikli 9 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et kui kollektiivse
esindamise organisatsiooni loetakse volitatuks haldama sellise autoriõiguse või autoriõigusega kaasnevate õiguste omaniku
õigusi, kes ei ole oma õiguste haldamist kollektiivse esindamise organisatsioonile üle andnud, on sellel organisatsioonil
õigus kasutada selliste õiguste omaniku õigust lubada või keelata kaabellevioperaatoril kaabli kaudu teatava saate taasedastamine
ja seetõttu ei ole kõnealuse organisatsiooni poolt vastava õiguste omaniku õiguste esindamine piiratud nende õiguste rahalise
küljega.

Kohtukulud
26     Et põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab
kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud,
ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kolmas koda) otsustab:
Nõukogu 27. septembri 1993. aasta direktiivi 93/83/EMÜ teatavate satelliitlevile ja kaabli kaudu taasedastamisele kohaldatavaid
autoriõigusi ja sellega kaasnevaid õigusi käsitlevate eeskirjade kooskõlastamise kohta artikli 9 lõiget 2 tuleb tõlgendada
nii, et kui kollektiivse esindamise organisatsiooni loetakse volitatuks haldama sellise autoriõiguse või autoriõigusega kaasnevate
õiguste omaniku õigusi, kes ei ole oma õiguste haldamist kollektiivse esindamise organisatsioonile üle andnud, on sellel organisatsioonil
õigus kasutada selliste õiguste omaniku õigust lubada või keelata kaabellevioperaatoril kaabli kaudu teatava saate taasedastamine
ja seetõttu ei ole kõnealuse organisatsiooni poolt vastava õiguste omaniku õiguste esindamine piiratud nende õiguste rahalise
küljega.
Allkirjad
*
Kohtumenetluse keel: prantsuse.