CELEX: 62005CJ0300
Direktīva 91/628/EEK
Dzīvnieku aizsardzība pārvadāšanas laikā
Dzirdīšanas un barošanas intervāli, brauciena laiks un atpūtas laiks
Jēdziens "pārvadāšana" ("Transportdauer")
Dzīvnieku iekraušanas un izkraušanas ilguma ņemšana vērā

Lūgums sniegt prejudiciālo nolēmumu ir par to, kā interpretēt jēdzienu “pārvadāšana”, kas paredzēts 48. panta 4. punkta d) apakšpunktā
pielikumā Padomes 1991. gada 19. novembra Direktīvai 91/628/EEK par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā, ar kuru groza
Direktīvas 90/425/EEK un 91/496/EEK (OV L 340, 17. lpp.) un kurā izdarīti grozījumi ar Padomes 1995. gada 29. jūnija Direktīvu 95/29/EK
(OV L 148, 52. lpp., turpmāk tekstā – “Direktīva 91/628”).
Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar tiesvedību
Hauptzollamt Hamburg‑Jonas
[Hamburgas‑Jonas Galvenā muitas pārvalde] (turpmāk tekstā – “Galvenā muitas pārvalde”) pret
ZVK Zuchtvieh‑Kontor GmbH
(turpmāk tekstā – “
ZVK
”) sakarā ar eksporta kompensācijas avansa maksājumu par dzīvu vēršu eksportu uz Ēģipti.

Atbilstošās tiesību normas
Direktīvas 91/628 (tās sākotnējā redakcijā) otrais un astotais apsvērums bija formulēti šādi:
“tā kā, lai novērstu tehniskus šķēršļus dzīvu dzīvnieku tirdzniecībā un ļautu attiecīgajām tirgus organizācijām vienmērīgi
darboties, vienlaikus nodrošinot attiecīgajiem dzīvniekiem apmierinošu aizsardzības līmeni, Kopiena ir pieņēmusi noteikumus
šajā jomā;
[..]
tā kā dzīvnieku, tostarp kaušanai paredzētu dzīvnieku, labturības dēļ tāla pārvadāšana pēc iespējas jāsamazina”.
Saskaņā ar Direktīvas 91/628 2. panta 2. punktu piemēro šādas definīcijas:
“a)      “transportlīdzeklis” – tās ceļa transportlīdzekļu, dzelzceļa transportlīdzekļu, kuģu un lidaparātu daļas, ko izmanto dzīvnieku
iekraušanai un vešanai, kā arī konteineri sauszemes, jūras vai gaisa transportam;
b)      “pārvadāšana” – jebkura dzīvnieku pārvietošana, ko veic ar transportlīdzekli un kas ietver dzīvnieku iekraušanu vai izkraušanu;
[..]
e)      “izbraukšanas vieta” – vieta, kur, neierobežojot 1. panta 2. punkta b) apakšpunkta noteikumus, dzīvnieku pirmoreiz iekrauj
transportlīdzeklī, vai jebkura vieta, kur dzīvnieki ir izkrauti vai izmitināti vismaz 10 stundas, padzirdīti, pabaroti un
vajadzības gadījumā aprūpēti, bet izņemot jebkuru pieturvietu vai pārvietošanas punktu.
[..]
f)      “galapunkts” – vieta, kur dzīvniekus pilnībā izkrauj no transportlīdzekļa, bet izņemot pieturvietu vai pārvietošanas punktu;
g)      “brauciens” – pārvadāšana no izbraukšanas vietas līdz galapunktam.”
Direktīvas 91/628 pielikuma VII nodaļas ar nosaukumu “Dzirdīšanas un barošanas intervāls, brauciena laiks un atpūtas laiks”
48. pants noteic:
“[..]
4.      Dzirdīšanas un barošanas intervāli, brauciena laiki un atpūtas laiki, ja izmanto autotransporta līdzekļus, kuri atbilst 3. punktā
minētajām prasībām, ir noteikti šādi:
[..]
d)      visiem pārējiem 1. punktā minēto sugu dzīvniekiem pēc 14 brauciena stundām jādod vismaz vienu stundu ilgs atpūtas laiks, lai
tos varētu padzirdīt un, ja vajadzīgs, pabarot. Pēc šāda atpūta laika tos var transportēt vēl 14 stundas.
5.      Pēc noteikta brauciena laika dzīvnieki ir jāizkrauj, jāpabaro, jāpadzirda, kā arī tiem jādod atpūta vismaz 24 stundas.
[..]”

Pamata prāva un prejudiciālais jautājums
2000. gada rudenī
ZVK
eksportēja uz Ēģipti 28 dzīvus vēršus un saņēma par to eksporta kompensācijas avansa maksājumu.
Tomēr Galvenā muitas pārvalde pieprasīja atmaksāt šo avansu un papildus samaksāt 10 %, motivējot ar to, ka
ZVK
nebija ievērojusi direktīvas pielikuma 48. panta 4. punkta d) apakšpunktā paredzēto maksimālo atļauto transportēšanas laiku
bez atpūtas. Faktiski no maršruta plāna izrietēja, ka vēršu pārvadāšana ar kravas automašīnu, kas tika uzsākta 2000. gada
6. novembrī plkst. 22.00, tika pārtraukta tikai plkst. 13.00 nākamajā dienā, t.i., pēc piecpadsmit stundām.

ZVK
un Galvenā muitas pārvalde nav vienisprātis šajā jautājumā. Faktiski
ZVK
apgalvo, ka transportēšanas ilgums ir jāaprēķina, sākot ar brīdi, kad transportlīdzeklis atstāja izbraukšanas vietu, tādējādi
attiecīgā pārvadāšana esot ilgusi tikai trīspadsmit stundas un 30 minūtes. Pretēji tam Galvenā muitas pārvalde uzskata, ka
minētā pārvadāšana ietver arī iekraušanas un izkraušanas laiku, kas to padarot vairāk nekā četrpadsmit stundas ilgu.

Finanzgericht Hamburg
(Hamburgas Finanšu tiesa) apmierināja prasību, ko
ZVK
cēla par Galvenās muitas pārvaldes lēmumu.
Pēc tam Galvenā muitas pārvalde iesniedza
Bundesfinanzhof
(Federālā Finanšu tiesa) lūgumu par Hamburgas Finanšu tiesas sprieduma pārskatīšanu.
Federālā Finanšu tiesa uzskata, ka pamata prāvas iznākums ir atkarīgs no jautājuma par to, vai vēršu iekraušanas laiks transportlīdzeklī
ir daļa no pārvadāšanas Direktīvas 91/628 pielikuma 48. panta 4. punkta d) apakšpunkta izpratnē. Ja atbilde uz šo jautājumu
ir apstiprinoša, tad esot ticis pārsniegts šajā normā noteiktais maksimālais atļautais pārvadāšanas laiks – četrpadsmit stundas.
Savukārt šis laiks esot ticis ievērots, ja iekraušanas laiks ir iekļauts pārvadāšanā minētās normas izpratnē.
Iesniedzējtiesa šajā sakarā norāda, ka, lai gan no Direktīvas 91/628 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta skaidri izriet, ka
pārvadāšana ietver dzīvnieku iekraušanu un izkraušanu, minētās direktīvas pielikuma 48. panta 5. punkts, kā arī atšķirības,
kas redzamas šī paša pielikuma 48. panta 4. punkta tekstā dažādās valodās, rada neskaidrību attiecībā uz pārvadāšanas jēdziena
precīzu nozīmi.
Pastāvot šiem apstākļiem, Federālā Finanšu tiesa nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālo jautājumu:
“Vai iekraušanas un izkraušanas laiks ir daļa no “pārvadāšanas” [Direktīvas 91/628] pielikuma 48. panta 4. punkta d) apakšpunkta
izpratnē?”

Par prejudiciālo jautājumu
Ar savu jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vēlas saņemt interpretāciju jēdzienam “pārvadāšana” Direktīvas 91/628 pielikuma 48. panta
4. punkta d) apakšpunkta izpratnē, ņemot vērā neskaidrības, kas varētu izrietēt no šī pielikuma 48. panta 5. punkta definīcijas
un atšķirībām, kuras ir minētā pielikuma 48. panta 4. punkta tekstā dažādās valodās.
Vispirms ir jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, interpretējot Kopienu tiesību normu, ir jāņem vērā ne tikai tās
teksts, bet arī tās konteksts un tiesību aktā, kurā šī norma ir ietverta, izvirzītie mērķi (skat. it īpaši 2000. gada 18. maija
spriedumu lietā C‑301/98
KVS International
,
Recueil
, I‑3583. lpp., 21. punkts; 2000. gada 19. septembra spriedumu lietā C‑156/98 Vācija/Komisija,
Recueil
, I‑6857. lpp., 50. punkts, un 2006. gada 6. jūlija spriedumu lietā C‑53/05 Komisija/Portugāle, Krājums, I‑6215. lpp., 20. punkts).
Turklāt attiecībā uz iespējamajām valodu atšķirībām Tiesa jau ir nospriedusi, pirmkārt, ka Kopienu tiesību vienotas interpretācijas
nepieciešamība izslēdz iespēju aplūkot attiecīgo tekstu izolēti, bet prasa, lai šaubu gadījumā tas tiktu interpretēts un piemērots,
ievērojot tekstus citās valodās un, otrkārt, ka Kopienu dokumentu teksti dažādās valodās ir jāinterpretē vienoti, un tādēļ
atšķirību gadījumā starp šīm valodām attiecīgā norma ir jāinterpretē atkarībā no tiesību akta, kura elements tā ir, vispārējās
jēgas un mērķa (šajā sakarā skat. 1990. gada 27. marta spriedumu lietā 372/88
Cricket St Thomas
,
Recueil
, I‑1345. lpp., 19. punkts, kā arī 2006. gada 9. marta spriedumu lietā C‑174/05
Zuid‑Hollandse Milieufederatie
un
Natuur en Milieu
, Krājums, I‑2443. lpp., 20. punkts un tajā minētā judikatūra).
Attiecībā uz Direktīvas 91/628 pielikuma 48. panta 4. punkta d) apakšpunktā minēto “pārvadāšanas” jēdzienu ir jānorāda, ka
šī norma nesniedz nekādu norādi, kas ļautu noteikt, vai šajā jēdzienā ir vai nav iekļauts iekraušanas un izkraušanas laiks.
Tomēr no Direktīvas 91/628 2. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētā “pārvadāšanas” jēdziena skaidri izriet, ka pārvadāšana
ietver dzīvnieku iekraušanu un izkraušanu.
Šāda pārvadāšanas jēdziena definīcija atbilst Direktīvas 91/628 mērķiem, kas izriet no tās otrā un astotā apsvēruma tās sākotnējā
redakcijā, – nodrošināt dzīvniekiem apmierinošu aizsardzības līmeni, kā arī dzīvnieku labturības apsvērumu dēļ pēc iespējas
samazināt to pārvadāšanu tālos attālumos.
Attiecīgi, tā kā direktīvā nav ietverti nekādi dzīvnieku iekraušanas vai izkraušanas laika ierobežojumi kā tādi, no tā izriet
– ja Direktīvas 91/628 pielikuma 48. panta 4. punkta d) apakšpunkts būtu interpretējams tādējādi, ka šis laiks nav iekļauts
pārvadāšanas laikā, iekraušanas un izkraušanas darbību laiku nekādi nevarētu ņemt vērā, kā rezultātā minētā norma zaudētu
lietderīgo iedarbību.
Pastāvot šiem apstākļiem, pārvadāšanas jēdziens ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ietver dzīvnieku iekraušanu un izkraušanu.
Šādu interpretāciju turklāt apstiprina Direktīvas 91/628 pielikuma 48. panta 4. punkta d) apakšpunkta teksts dažādās valodās.
Faktiski no minēto valodu lielākās daļas izriet, ka pārvadāšanas jēdziens ir jāsaprot kā tāds, kas ietver dzīvnieku iekraušanu
un izkraušanu.
Katrā ziņā šādu pārkraušanas jēdziena interpretāciju, kas ir piemērojama attiecībā uz visām direktīvas normām, nevar apstrīdēt
tikai tādēļ vien, ka Direktīvas 91/628 pielikuma 48. panta 5. punktā ir norādīts, ka dzīvnieki ir jāizkrauj pēc noteikta brauciena
laika.
Ievērojot iepriekš minētos apsvērumus, uz uzdoto jautājumu ir jāatbild, ka Direktīvas 91/628 pielikuma 48. panta 4. punkta
d) apakšpunktā paredzētais jēdziens “pārvadāšana” ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ietver dzīvnieku iekraušanu un izkraušanu.

Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz lietas dalībniekiem pamata lietā šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par
tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies sakarā ar apsvērumu iesniegšanu Tiesai, izņemot minēto lietas dalībnieku
izdevumus, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (otrā palāta) nospriež:
Jēdziens “pārvadāšana”, kas ir paredzēts 48. panta 4. punkta d) apakšpunktā pielikumā Padomes 1991. gada 19. novembra Direktīvai 91/628/EEK
par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā, ar kuru groza Direktīvas 90/425/EEK un 91/496/EEK un kurā izdarīti grozījumi
ar Padomes 1995. gada 29. jūnija Direktīvu 95/29/EK, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ietver dzīvnieku iekraušanu un izkraušanu.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – vācu.