CELEX: 62008TJ0377
Apellatsioonkaebus
Avalik teenistus
Ametnikud
Sotsiaalkindlustus

1.
Ametnikud – Sotsiaalkindlustus – Ravikindlustus – Ravikulud – Hüvitamine – Keeldumine – Kaebus – Rahuldamata jätmise otsus
– Põhjendamiskohustus
(Personalieeskirjade artikkel 90 lõige 2)
2.
Ametnikud – Sotsiaalkindlustus – Ravikindlustus – Ravikulud – Hüvitamine – Keeldumine – Kohtulik kontroll – Piirid
(Personalieeskirjade artikkel 72)
3.
Ametnikud – Haldusorgani hoolitsemiskohustus – Ametniku huvide arvesse võtmine
(Haiguskindlustuse eeskirjade artikli 35 lõige 2)
1.
Selle otsuse põhjendused, millega kaebus rahuldamata jäeti, kattuvad selle otsuse põhjendustega, mille peale kaebus esitati.
Seega, kui arveldusbüroo keeldub meditsiinikomisjoni arvamusest lähtudes katmast teatud ühiseeskirjade artikli 20 kohaseid
ravikulusid ja asjaomane isik esitab kaebuse, milles ta väidab, et seda keeldumist on põhjendatud liiga üldiselt ja lühidalt,
võib ametiasutus selleks, et nimetatud kaebusele vastata, esitada kohtueelses menetluses üksikasjalikumad põhjendused. Neid
konkreetse juhtumi kohta käivaid üksikasjalikke põhjendusi, mis esitatakse enne kohtumenetluse algatamist, peetakse kattuvaks
keeldumisotsuses esitatud põhjendustega ja neid tuleb seega kõnealuse otsuse õiguspärasuse hindamisel pidada asjakohaseks
teabeks.
(vt punktid 55 ja 56)
Viited: Euroopa Kohus, 9. detsember 1993, kohtuasi C‑115/92 P: parlament
vs.
Volger (EKL 1993, lk I‑6549, punkt 22); Euroopa Kohus, 23. september 2004, kohtuasi C‑150/03 P: Hectors
vs
. parlament (EKL 2004, lk I‑8691, punktid 47–49); Esimese Astme Kohus, 22. märts 1995, kohtuasi T‑586/93: Kotzonis
vs
. MSK (EKL 1995, lk II‑665, punkt 105); Esimese Astme Kohus, 11. märts 1999, kohtuasi T‑66/98: Gaspari
vs
. parlament (EKL AT 1999, lk I‑A‑55 ja II‑287, punktid 30–33); Esimese Astme Kohus, 11. mai 2000, kohtuasi T‑34/99: Pipeaux
vs
. parlament (EKL AT 2000, lk I‑A‑79 ja II‑337, punktid 18 ja 19); Esimese Astme Kohus, 6. juuli 2004, kohtuasi T‑281/01: Huygens
vs
. komisjon (EKL AT 2004, lk I‑A‑203 ja II‑903, punkt 107)
2.
Kohtulik kohtroll ei laiene meditsiinilisele hinnangule, mida tuleb pidada lõplikuks, kui see on esitatud nõuetekohaselt.
Arsti ja meditsiinikomisjoni arvamus, mis vaidlustatakse üksnes ühes, pelgalt tehnilises küsimuses, kas defektset ratastooli
– võttes arvesse materjali, millest see on valmistatud, ja seda, et tooli seljatugi purunes – võib parandada, või on turvalisust
silmas pidades põhjendatud uue ratastooli soetamine, ei sisalda arstlikku arvamust. Seega ei kuulu sellisel juhul kohaldamisele
arstliku arvamuse analüüsiga piirduvat kohtulikku kontrolli käsitlev kohtupraktika.
(vt punktid 68–70)
Viited: Euroopa Kohus, 19. jaanuar 1988, kohtuasi 2/87: Biedermann
vs
. kontrollikoda (EKL 1988, lk 143, punkt 8); Esimese Astme Kohus, 16. märts 1993, liidetud kohtuasjad T‑33/89 ja T‑74/89:
Blackman
vs
. parlament (EKL 1993, lk II‑249, punkt 44); Esimese Astme Kohus, 12. mai 2004, kohtuasi T‑191/01: Hecq
vs
. komisjon (EKL AT 2004, lk I‑A‑147 ja II‑659, punkt 62)
3.
Haldusorgani hoolitsemiskohustus, mis väljendab vastastikuste õiguste ja kohustuste tasakaalu, mille personalieeskirjad on
kehtestanud ametiasutuse ja avalike teenistujate vahelistes suhetes, tähendab eeskätt seda, et võttes vastu konkreetset ametnikku
puudutava otsuse, võtab ametiasutus arvesse kõiki otsust mõjutavaid asjaolusid, nii teenistuse kui ka asjaomase ametniku huve.
Ametisse nimetav asutus rikkus oma hoolitsemiskohustust, kui ta ei võtnud arvesse hageja – kes on pensionile jäänud ametnik
– olukorda, kus on vaja hüvitada tema tütre defektse ratastooli asendamisega seotud kulud, kui nimetatud ametiasutusele on
teada see, et hageja elab muus liikmesriigis kui riik, kus elab ta tütar ja et ratastool osteti esimeses liikmesriigis ja
parandati teises liikmesriigis. See olukord muudab hageja jaoks eriti keeruliseks tõendada seda, et ratastool oli defektne
ja et tema parapleegiat põdev tütar vajab uut ratastooli, et tal oleks võimalik elada normaalset isiklikku ja tööalast elu.
Neil asjaoludel on ametisse nimetav asutus kohustatud selles asjas aktiivsemalt tegutsema, nähes eeskätt ette, et analoogia
alusel tuleb kohaldada Euroopa ühenduste ametnike haiguskindlustuse eeskirjade artikli 35 lõiget 2, mille kohaselt võib ametiasutus
enne kaebuse osas otsuse tegemist – juhul kui tegemist on meditsiinilise vaidlusega – taotleda meditsiinieksperdi arvamust,
kusjuures „ekspertiisikulud tasutakse ühiseeskirjades sätestatud korra kohaselt”. Kui tegemist on tehnilise vaidlusega, peab
ametiasutus välja selgitama, kas rahalisest seisukohast on eelistatav see, kui ta ühineb hageja tehnilise ekspertiisi taotlusega,
mille kulud kaetakse ravikindlustusskeemi alusel, või tuleks lubada hagejal soetada uus ratastool teatud ülemmääraga summa
ulatuses.
(vt punktid 87–89)
Viited: Euroopa Kohus, 28. mai 1980, liidetud kohtuasjad 33/79 ja 75/79: Kuhner
vs
. komisjon (EKL 1980, lk 1677, punkt 22); Euroopa Kohus, 29. juuni 1994, kohtuasi C‑298/93 P: Klinke
vs
. Euroopa Kohus (EKL 1994, lk I‑3009, punkt 38); Esimese Astme Kohus, 27. september 2006, kohtuasi T‑156/05: Lantzoni
vs
. Euroopa Kohus (EKL AT 2006, lk I‑A‑2‑189 ja II‑A‑2‑969, punkt 88)