CELEX: 62008CJ0033
Захар
Временна схема за преструктуриране на захарната индустрия
Член 11 от Регламент (ЕО) № 320/2006
Изчисляване на временната сума за преструктуриране
Включване на частта от квотата, която е била предмет на предпазно изтегляне
Принципи на пропорционалност и на недопускане на дискриминация

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването и валидността на член 11 от Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността и за изменение на Регламент (ЕО) № 1290/2005 относно финансиране на Общата селскостопанска политика (
ОВ L 58, стр. 42
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 70, стр. 118).
Запитването е отправено във връзка с иск, предявен от Agrana Zucker GmbH (наричано по-нататък „Agrana Zucker“), срещу решение на Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft (федерално министерство на селското стопанство, лесовъдството, околната среда и водите) от 16 април 2007 г. относно временната сума за преструктуриране (наричана по-нататък „временната сума“) за периода 2006/2007 г.
Правна уредба
В рамките на проведената през 2006 г. реформа на общата организация на пазарите в сектора на захарта Съветът на Европейския съюз приема Регламент (ЕО) № 318/2006 от 20 февруари 2006 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (
ОВ L 58, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 70, стр. 77), както и Регламент № 320/2006 от същата дата за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия. В съответствие с предвиденото в член 44 от Регламент № 318/2006 Комисията на Европейските общности приема Регламент (ЕО) № 493/2006 от за установяване на преходни мерки в рамките на реформата на общата организация на пазарите в сектора на захарта и за изменение на Регламенти (ЕО) № 1265/2001 и (ЕО) № 314/2002 (
ОВ L 89, стр. 11
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 71, стр. 94).
Регламент № 318/2006
Съображение 22 от Регламент № 318/2006 гласи, както следва:
„Необходимо е да бъдат въведени нови пазарни средства, които Комисията за [да се чете: „да“] управлява. На първо място, ако пазарните цени спаднат под референтната цена за бяла захар, следва, при условия, които Комисията ще определи, икономическите субекти да могат да се възползват от схема за складиране в частни складове. На второ място, за да се поддържа структурният баланс на пазарите на захар на ценово равнище близко до референтната цена, следва Комисията да може да взема решение за изтегляне на захарта от пазара за периода, необходим за ребалансиране на пазара.“
Член 19 от Регламент № 318/2006 гласи:
„1.   За да бъде запазено структурното равновесие на пазара при ценово равнище, близко до референтната цена, като се вземат предвид поетите задължения от Общността по силата на сключените споразумения съгласно член 300 от Договора, определен процент, общ за всички държави членки, от квотата за захар […] може да бъде изтеглен от пазара преди началото на следващата пазарна година.
[…]
2.   Процентът изтеглени количества, упоменат в параграф 1, се определя най-късно до 31 октомври през въпросната пазарна година въз основа на очакваните пазарни тенденции през същата пазарна година.
3.   Всяко предприятие, на което е предоставена квота, съхранява за своя сметка по време на периода на изтегляне на количествата захар, който съответства [да се чете: „съхранява за своя сметка по време на периода на изтегляне количествата захар, които съответстват“] на начисляването на процента, посочен в параграф 1 върху неговата продукция съгласно квотата за съответната пазарна година.
Количествата захар, изтеглени през дадена пазарна година, се считат за първите количества, произведени в рамките на квотата за следващата пазарна година. При все това, като се вземат предвид очакваните пазарни тенденции, може да бъде решено, по реда на член 39, параграф 2, за текущата и/или за следващата пазарна година цялото или част от изтегленото количество захар, […] да се считат за:
—
излишък от захар […], който е на разположение за обработка като промишлена захар […],
или
—
временно производство в рамките на квота, част от което може да бъде запазена за износ при спазване на поетите задължения от Общността по силата на сключените споразумения съгласно член 300 от Договора.
[…]“.
Регламент № 320/2006
Регламент № 320/2006 гласи в съображения 1, 2, 4 и 5 по-специално следното:
„(1)
[…] За да бъде приведена системата на Общността за производство и търговия на захар в съответствие с международните изисквания и да се осигури нейната конкурентоспособност в бъдеще, е необходимо да започне процес на основно преструктуриране на производствения капацитет в Общността [да се чете: „процес на основно преструктуриране, водещ до значително намаляване на нерентабилния производствен капацитет в Общността“]. За тази цел като предпоставка за въвеждането на функционираща нова организация на пазара на захар би следвало да бъде внедрена самостоятелна и автономна временна схема за преструктурирането на захарната промишленост в Общността. […]
(2)
Би следвало да бъде създаден временен фонд за преструктуриране, който да финансира мерките за преструктуриране за захарната промишленост в Общността. […].
[…]
(4)
Мерките за преструктуриране, предвидени в настоящия регламент, би следвало да бъдат финансирани чрез набирането на временни суми от тези производители на захар, изоглюкоза и инулинов сироп, които в последствие биха се възползвали от процеса на преструктуриране. Тъй като тази сума попада извън обхвата на традиционно познатите такси в рамките на общата организация на пазара на захар, приходите от набирането ѝ би следвало да се смятат за „възложен приход“ [да се чете:„целеви приходи“], както е предвидено в Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. за приложимия финансов регламент към общия бюджет на Европейските общности [да се чете: „Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности]“ […].
(5)
Би трябвало да бъде въведен важен икономически стимул, под формата на адекватна помощ за преструктуриране, за предприятията от захарната промишленост с най-ниска продуктивност да се откажат от част от отпуснатата им производствена квота. За тази цел би трябвало да бъде въведена такъв вид помощ за преструктуриране, която да създава стимул за отказ от производството на захар в рамките на квота и отхвърляне на [другаде в текста: „отказ от“] съответните квоти […]. Помощта следва да бъде отпускана в продължение на четири пазарни години с цел намаляване на производството до необходимата степен за постигане на равновесна пазарна обстановка в Общността.“
Според член 3 от Регламент № 320/2006, изменен с Регламент (ЕО) № 2011/2006 на Съвета от 19 декември 2006 година (
ОВ L 384, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 81, стр. 40):
„1.   Всяко предприятие, произвеждащо захар, […], на което е отпусната квота до 1 юли 2006 г. или до по отношение на България и Румъния, има право да получи помощ за преструктуриране за всеки тон отказана квота, при условие че през една от пазарните години 2006—2007, 2007—2008, 2008—2009 и 2009—2010 предприятието:
а)
откаже възложената от него квота на една или повече от неговите фабрики и демонтира изцяло производствените съоръжения на въпросните фабрики;
или
б)
откаже възложената от него квота на една или повече от неговите фабрики, частично демонтира производствените съоръжения на въпросните фабрики и не използва останалите производствени съоръжения на същите фабрики за производството на продуктите, обхванати от общата организация на пазара на захар,
или
в)
откаже част от възложената от него квота на една или повече от неговите фабрики и не използва производствените съоръжения на въпросните фабрики за рафиниране на нерафинирана захар.
[…]“
Член 11 от Регламент № 320/2006 гласи:
„1.   Предприятията, на които е отпусната квота, заплащат временна сума […] еднократно за дадена пазарна година на тон отпусната квота.
Квотите, които са отказани от дадено предприятие, считано от началото на дадена пазарна година, съгласно член 3, параграф 1, са освободени от заплащане на временната сума […] за същата и за следващите пазарни години.
2.   Временната сума […] по отношение на захарта […] се определя в размер на:
—
126,40 EUR на тон квота за 2006—2007 пазарна година,
—
173,8 EUR на тона квота за 2007—2008 пазарна година,
—
113,3 EUR на тон квота за 2008—2009 пазарна година.
[…]
3.   Държавите членки носят отговорност пред Общността за събирането на сумата […] на тяхна територия.
[…]
5.   Общите размери на временните суми […], които подлежат на изплащане съгласно точка 3, се разпределя от държавата член между предприятията на нейна територия в съответствие с отпусната квота за въпросната пазарна година.
[…]“
Регламент № 493/2006
Сред преходните мерки, предвидени в Регламент № 493/2006, изменен с Регламент (ЕО) № 1542/2006 на Комисията от 13 октомври 2006 година (
ОВ L 283, стр. 24
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 76, стр. 64, наричан по-нататък „Регламент № 493/2006“), фигурира „предпазното изтегляне“.
Във връзка с това съображение 6 от Регламент № 493/2006 посочва, както следва:
„За да бъде подобрено равновесието на пазара в Общността, без да се създават нови стокови наличности от захар през пазарната 2006—2007 година, следва законодателно да бъде предвидена преходна мярка за намаляване на допустимото производство в рамките на квота по отношение на тази пазарна година. Следва да бъде определен праг, над който произведените количества в рамките на квота за всяко предприятие да се смятат за оттеглени [другаде в текста: „изтеглени“] по смисъла на член 19 от Регламент […] № 318/2006 или, по молба на предприятието, за производство в превишение на квотата по смисъла на член 12 от същия регламент. С оглед на прехода между двата режима, този праг следва да бъде изчислен чрез комбинация, в равно съотношение, от метода съгласно член 10 от Регламент (ЕО) № 1260/2001 и този съгласно член 19 от Регламент […] № 318/2006 и да отчита специалните усилия, положени от някои държави членки в рамките на фонда за преструктуриране, създаден с Регламент […] № 320/2006 […].“
Член 3 от Регламент № 493/2006 определя, както следва, преходните разпоредби относно предпазното изтегляне:
„1.   За всяко предприятие делът на продукцията от захар […] за пазарната 2006/2007 година, произведен по квота, разпределена в съответствие с квотите, определени в приложение IV и който надхвърля прага, установен в съответствие с параграф 2 от настоящия член, се счита за изтеглен по смисъла на член 19 от Регламент […] № 318/2006 или, по молба на предприятието, представена преди 31 януари 2007 г., се счита за изцяло или частично произведен извън квотата по смисъла на член 12 от посочения регламент
2.   За всяко предприятие прагът, посочен в параграф 1, се установява като неговата квота, посочена в параграф 1, се умножи по сумата на следните коефициенти:
a)
коефициентът, определен за съответната държава членка в приложение I;
б)
коефициентът, получен като общата сума на квотите, които са били отказани за пазарната 2006/2007 година в съответната държава членка съгласно член 3 от Регламент […] № 320/2006, се раздели на квотата, определена за тази държава членка в приложение IV към настоящия регламент. Комисията определя този коефициент не по-късно от 15 октомври 2006 г.
Когато обаче сумата на коефициентите превиши 1,0000, прагът е равен на квотата, посочена в параграф 1.“
Спорът по главното производство и преюдициалните въпроси
През 2006 г. компетентният административен орган отпуска на Agrana Zucker квота от 405812,4 тона за производството на захар за пазарните години 2006/2007—2014/2015. В приложение на член 3 от Регламент № 493/2006 същият орган определя праг на производство от 348565,56 тона за пазарната 2006/2007 година, като налага по този начин на дружеството предпазно изтегляне на 57246,84 тона.
С решение от 16 януари 2007 г. Agrarmarkt Austria (надзорен орган) иска от Agrana Zucker да заплати първата вноска от временната сума за пазарната 2006/2007 година, която възлиза на 30776812,42 EUR.
Като се оплаква, че временната сума е изчислена въз основа на отпуснатата му квота и следователно въз основа и на оттеглените 57246,84 тона захар, които то не може да продава като произведено в рамките на квота количество захар, Agrana Zucker подава жалба срещу решението на Agrarmarkt Austria пред Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft. Последното отхвърля жалбата с решение от 16 април 2007 г., което е предмет на производството пред запитващата юрисдикция.
От акта за преюдициално запитване следва, че Agrana Zucker поддържа в главното производство, че вземането предвид на количеството захар, което е било предмет на изтегляне от пазара, при изчисляване на временната сума нарушава принципа на пропорционалност и този на недопускане на дискриминация, както е установен в член 34, параграф 2 ЕО.
При тези условия Verwaltungsgerichtshof решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Трябва ли член 11 от Регламент […] № 320/2006 […] да се тълкува в смисъл, че квота за захар, която не може да бъде използвана изцяло поради предпазно изтегляне от пазара по силата на член 3 от Регламент […] № 493/2006 […], трябва да се включи при изчислението на временната сума […]?
2)
При положителен отговор на първия въпрос:

Съвместим ли е член 11 от Регламент […] № 320/2006 с първичното право, по-специално с произтичащия от член 34 ЕО принцип на недопускане на дискриминация, както и с принципа на защита на оправданите правни очаквания?“
По преюдициалните въпроси
По първия въпрос
С първия си въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали член 11 от Регламент № 320/2006 трябва да се тълкува в смисъл, че частта от отпуснатата на дадено предприятие квота за захар, която е била предмет на предпазно изтегляне в приложение на член 3 от Регламент № 493/2006, се включва в основата за изчисляване на временната сума.
Следва да се напомни, че член 11, параграф 1, първа алинея от Регламент № 320/2006 гласи, че предприятията, на които е отпусната квота, заплащат временна сума за дадена пазарна година на тон отпусната квота.
От тази разпоредба следва, че основата за изчисляване на дължимата от дадено предприятие временна сума се състои от общия брой тонове от отпуснатата му квота за захар за съответната пазарна година.
Единственото освобождаване от заплащането на временната сума, установено с Регламент № 320/2006, е предвиденото в член 11, параграф 1, втора алинея от посочения регламент за квотите, които са отказани от дадено предприятие съгласно член 3, параграф 1 от същия регламент. Става въпрос за квоти, от които предприятие, което демонтира изцяло или частично производствените си съоръжения или не ги използва, се отказва през една от посочените в тази разпоредба пазарни години и на това основание има право да получи помощ за преструктуриране за тон отказана квота.
Във връзка с това следва да се отбележи, на първо място, че в рамките на реформата на общата организация на пазара на захарта предвиденият в член 3, параграф 1 от Регламент № 320/2006 отказ от квота е инструмент, твърде различен от изтеглянето от пазара по смисъла на член 19 от Регламент № 318/2006, както и от предпазното изтегляне по смисъла на член 3 от Регламент № 493/2006, чиито същност и цел са различни.
Всъщност както посочва генералният адвокат в точки 40—43 от заключението си, отказът на предприятието от квота, придружен от демонтирането или неизползването на производствените му съоръжения, е окончателен. Както следва по-специално от съображения 1 и 5 от Регламент № 320/2006, той представлява едно от средствата за преструктуриране на сектора на захарта с оглед на намаляване на нерентабилния производствен капацитет в Общността и се цели с установяването на икономически стимул, под формата на помощ за преструктуриране, за предприятията от захарната индустрия с най-ниска продуктивност да се откажат от част от отпуснатата им производствена квота.
За разлика от това, изтеглянето от пазара, за което Комисията взема решение, е временно. Според член 19, параграф 1 от Регламент № 318/2006 съответните количества захар се изтеглят от пазара преди началото на следващата пазарна година и могат да се складират или пласират извън квотите. Както следва от тази разпоредба и от съображение 22 от същия регламент, този инструмент цели да бъде запазено структурното равновесие на пазара при ценово равнище, близко до референтната цена, като се вземат предвид поетите от Общността международни задължения.
Същото важи за предпазното изтегляне, предвидено в член 3 от Регламент № 493/2006, което според съображение 6 от този регламент представлява преходна мярка, чиято цел е да бъде подобрено равновесието на пазара в Общността, без да се създават нови стокови наличности от захар през пазарната 2006/2007 година.
На второ място, тъй като отказът от квота, изтеглянето от пазара и предпазното изтегляне са част от една и съща поредица от мерки, целящи да реформират общата организация на пазарите в сектора на захарта, може да се направи заключението, че общностният законодател умишлено не е предвидил в член 11 от Регламент № 320/2006 освобождаване от временната сума за изтеглените от пазара количества захар, както това е предвидено за отказаните квоти.
Предвид тези съображения, на първия въпрос следва да се отговори, че член 11 от Регламент № 320/2006 трябва да се тълкува в смисъл, че частта от отпуснатата на дадено предприятие квота за захар, която е била предмет на предпазно изтегляне в приложение на член 3 от Регламент № 493/2006, се включва в основата за изчисляване на временната сума.
По втория въпрос
Вторият въпрос се отнася до валидността на член 11 от Регламент № 320/2006. Въпреки че въпросът споменава принципа на защита на оправданите правни очаквания, съображенията в акта за преюдициално запитване се отнасят единствено до принципите на пропорционалност и на недопускане на дискриминация. Поради тази причина валидността на посочения член 11 следва да се разгледа през призмата на последните два принципа.
По валидността на член 11 от Регламент № 320/2006 с оглед на принципа на пропорционалност
От акта за преюдициално запитване следва, че жалбоподателят в главното производство поддържа по същество, че определянето на временната сума, дължима от дадено предприятие, в зависимост от отпуснатата му квота, включваща частта от квотата, която е била предмет на изтегляне от пазара, му налагало непропорционална тежест, тъй като вследствие на това нетната цена на произведената в рамките на квотата захар била много по-ниска от референтната цена. Освен това тъй като изтеглената от пазара част от квотата през пазарната 2006/2007 година се пренасяла към следващата пазарна година, тя щяла да бъде включена отново при изчисляването на временната сума за следващата година.
Така начинът за определяне на временната сума противоречал на целта на реформата в сектора на захарта, а именно засилване на конкурентоспособните предприятия. Освен това той противоречал на принципа на пропорционалност, както и на съображение 4 от Регламент № 320/2006, според което мерките за преструктуриране би следвало да бъдат финансирани чрез набирането на временни суми от тези производители на захар, които впоследствие биха се възползвали от процеса на преструктуриране.
Литовското правителство също е на мнение, че вземането предвид в основата за изчисляване на временната сума на частта от квотата, която е била предмет на изтегляне от пазара, води за съответните предприятия до необоснована и непропорционална финансова тежест и следователно до неоснователно облагане, което им пречи да се възползват от процеса на преструктуриране. То смята, че начинът на разсъждение, следван в Решение от 8 май 2008 г. по дело Zuckerfabrik Jülich и др. (C-5/06 и C-23/06—C-36/06, Сборник, стр. I-3231) може да се възприеме в настоящото решение.
Във връзка с това следва да се напомни, че принципът на пропорционалността, който е част от общите принципи на общностното право, изисква актовете на общностните институции да не надхвърлят границите на подходящото и необходимото за постигането на легитимните цели, следвани от разглежданата правна уредба, като се има предвид, че когато съществува избор между няколко подходящи мерки, трябва да се прибегне до мярката, която създава най-малко ограничения, а породените от нея неудобства не трябва да са несъразмерни с тези цели (Решение от 7 септември 2006 г. по дело Испания/Съвет,
C-310/04, Recueil, стр. I-7285
, точка 97 и посочената съдебна практика).
Що се отнася до съдебния контрол върху условията за прилагането на подобен принцип, предвид широкото право на преценка, с което разполага общностният законодател в областта на общата селскостопанска политика, единствено явно неподходящият характер на приета в тази област мярка с оглед на целта, която компетентната институция възнамерява да постигне, може да засегне законосъобразността на подобна мярка (Решение по дело Испания/Съвет, посочено по-горе, точка 98 и посочената съдебна практика).
Следователно трябва да се установи не дали приетата от законодателя мярка е била единствената или най-добрата възможна, а дали тя е била явно неподходяща (Решение по дело Испания/Съвет, посочено по-горе, точка 99 и посочената съдебна практика).
В конкретния случай от съображение 1 от Регламент № 320/2006 следва, че Съветът е сметнал за необходимо, за да бъде приведена системата на Общността за производство и търговия на захар в съответствие с международните изисквания и да се осигури нейната конкурентоспособност в бъдеще, да започне процес на основно преструктуриране, водещ до значително намаляване на нерентабилния производствен капацитет в Общността. За тази цел той създава чрез посочения регламент самостоятелна и автономна временна схема за преструктурирането на захарната индустрия в Общността.
В рамките на тази временна схема Регламент № 320/2006 въвежда, както следва от съображение 5 от него, икономически стимул, под формата на помощ за преструктуриране, за предприятията от захарната индустрия с най-ниска продуктивност да се откажат от част от отпуснатата им производствена квота. За тази цел посоченият регламент предвижда в член 3 помощ за преструктуриране, отпускана в продължение на четири пазарни години, а именно годините 2006/2007—2009/2010, с цел намаляване на производството до степента, необходима за постигане на равновесие на пазара в Общността.
За да финансира предвидените в Регламент № 320/2006 мерки за преструктуриране, Съветът създава временен фонд за преструктуриране, и по-специално решава, както е посочено в съображение 4 от Регламента, че финансирането на тези мерки ще се осигури чрез набирането на временни суми от тези производители на захар, изоглюкоза и инулинов сироп, които впоследствие биха се възползвали от процеса на преструктуриране. Приходите от набирането се смятат за „целеви приходи“ по смисъла на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (
ОВ L 248, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).
По този начин целта на предвидената в член 11 от Регламента временна сума е самофинансиране от производителите на временната схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността, което включва бюджетно равновесие между възникналите разходи и получените приходи за съответните четири пазарни години.
В отговор на писмен въпрос на Съда обаче Комисията представя таблица с предвидените разходи и приходи на временния фонд за преструктуриране за периода от 2007 г. до 2013 г., както и баланс за пазарната 2006/2007 година. От тях следва, от една страна, че предвидените приходи и разходи се уравновесяват за период от три години, като излишъкът от събраните приходи за пазарната 2006/2007 година трябва да послужи за финансиране на предвидените за следващите пазарни години разходи, и от друга страна, че установените в края на тази първа пазарна година разходи чувствително надхвърлят предвидените разходи.
Тези данни потвърждават, че определянето на дължимата от производителя на захар временна сума в зависимост от отпуснатата му квота, а не в зависимост от квотата, която действително е могъл да пусне на пазара след изтеглянето от пазара на една част от тази квота, не е явно неподходящо за постигане целта на Регламент № 320/2006, както тя е описана в точка 34 от настоящото решение.
Във връзка с това въпросната мярка се различава от мярката, разглеждана по дело Zuckerfabrik Jülich и др., посочено по-горе, в което Съдът приема, че начинът за изчисляване на налозите, анализирани в точки 57—60 от това решение, излиза извън пределите на необходимото за постигането на целта на Регламент № 1260/2001 на Съвета от 19 юни 2001 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (
ОВ L 178, стp. 1
), който цели да наложи на производителите да понесат изцяло по справедлив и ефикасен начин разходите за реализацията на излишъците от продукцията на Общността съгласно принципа на самофинансирането.
Напротив, да се извади от основата за изчисляване на временната сума частта от квотата, която е била предмет на изтегляне от пазара за дадена пазарна година, би нарушило планираното бюджетно равновесие, нарушавайки стабилността и предвидимостта на приходите. Следователно този начин би застрашил желаното от общностния законодател самофинансиране на мерките за преструктуриране, а също и функционирането и целта на временната схема за преструктуриране на захарната индустрия, създадена с Регламент № 320/2006.
Освен това що се отнася до тежестите, които тази схема налага на обхванатите от нея предприятия, следва да се подчертае временният характер на въпросната схема, конкретният характер на предпазното изтегляне, както и ползата, която тези предприятия могат да очакват, от една страна, от отказа от квоти, който общностният законодател е имал намерение да стимулира, и от друга страна, от поддържането на цената на захарта в рамките на квота, което е възможно поради изтеглянето от пазара, и по-специално поради предпазното изтегляне. Тази полза е от естество да компенсира възникналите от въпросната схема неудобства, включително факта, че върху изтегленото от пазара количество захар през една пазарна година се заплаща и временната сума, приложима спрямо квотата, отпусната за следващата пазарна година, ако това количество е пренесено към нея и не е продадено като промишлена захар или извън квотата на световния пазар.
От всичко гореизложено следва, че определянето на временната сума в зависимост от отпуснатата квота, евентуално включваща частта от квотата, която е била предмет на изтегляне от пазара, не е явно неподходящо за постигане на преследваната цел и следователно не може да се счита за противоречащо на принципа на пропорционалност.
По валидността на член 11 от Регламент № 320/2006 от гледна точка на принципа на недопускане на дискриминация
От акта за преюдициално запитване следва, че жалбоподателят в главното производство поддържа, че включването в основата за изчисляване на временната сума на количеството захар, което е било предмет на предпазно изтегляне, противоречи на принципа на недопускане на дискриминация, установен в член 34, параграф 2 ЕО. Той изтъква основно че поради начина на изчисляване на предвидения в член 3 от Регламент № 493/2006 праг на производство вземането предвид на така изтегленото количество захар засягало дискриминационно предприятията от държавите членки, в които е отказан малък брой квоти за пазарната 2006/2007 година, в сравнение с предприятията от държавите членки, които, обратно, окончателно са се отказали от голям брой квоти за тази пазарна година. Първите били поставени в по-неблагоприятно положение спрямо вторите, тъй като за количеството захар в рамките на квота, което им остава след предпазното изтегляне, получавали цена, много по-ниска от получената от вторите.
Литовското правителство посочва също че подобен начин на определяне на временната сума е от естество да породи необосновано неравно третиране на предприятията, които не са се изтеглили от пазара, тъй като тежестта на временната сума е разпределена по различен начин между производителите на захар, които се намират в сходно положение, но са установени в различни държави членки, с оглед на фактори, които не зависят от тях.
Във връзка с това следва да се напомни, че според установената съдебна практика член 34, параграф 2, втора алинея ЕО, който забранява всякаква дискриминация в рамките на общата селскостопанска политика, е само специфичен израз на общия принцип на равенство, който изисква да не се третират по различен начин сходни положения и да не се третират еднакво различни положения, освен ако такова разграничаване не е обективно обосновано (Решение на Съда от 11 юли 2006 г. по дело Franz Egenberger,
C-313/04, Recueil, стр. I-6331
, точка 33 и цитираната съдебна практика).
В конкретния случай, както следва от съображение 6 от Регламент № 493/2006, в рамките на установените с въпросния регламент преходни мерки, чиято цел е да се осигури преходът в сектора на захарта между схемата преди Регламент № 318/2006 и установената с последния схема, предпазното изтегляне представлява преходна мярка за намаляване на допустимото производство в рамките на квота по отношение на пазарната 2006/2007 година, за да бъде подобрено равновесието на пазара в Общността, без да се създават нови стокови наличности от захар през същата пазарна година. За прилагането му член 3 от посочения регламент определя праг, над който произведените от всяко предприятие количества в рамките на квота да се смятат за изтеглени по смисъла на член 19 от Регламент № 318/2006.
Според член 3, параграф 2 от Регламент № 493/2006 този праг се установява, като квотата, разпределена на предприятието, се умножи по сумата на два коефициента, вторият от които зависи от сумата на квотите, които са били отказани за пазарната 2006/2007 година в съответната държава членка по силата на член 3 от Регламент № 320/2006.
От това следва, че размерът на наложеното на предприятията за тази пазарна година предпазно изтегляне е различен, по-специално според държавата членка, в която те са установени. Следователно частта от платената от тях временна сума, съответстваща на частта от квотата им, която е била предмет на такова предпазно изтегляне, също е по-голяма или по-малка според това в коя държава членка са установени.
В този смисъл определянето на временната сума, предвидено в член 11 от Регламент № 320/2006, е следствие от различно третиране на предприятията, които се намират евентуално в сходно положение, но са установени в различни държави членки.
Такова третиране на предприятията обаче изглежда обективно обосновано. Всъщност тъй като разпределението на квотите между предприятията и управлението им се извършват от държавите членки, отказът от квоти също е организиран от всяка една от тях и се различава според държавата членка. В този контекст, както следва от съображение 6 от Регламент № 493/2006, прилагането на различен коефициент според съответната държава членка като предвидения в член 3, параграф 2 от посочения регламент има за цел да отчете усилията, положени от държавите членки за окончателен отказ от квотите, и по този начин да допринесе за намаляване на производството в едно и също съотношение във всички държави членки, за да се достигне до равновесие на производството в цялата Общност.
От това следва, че включването в основата за изчисляване на временната сума на количеството захар, което е било предмет на предпазно изтегляне, не може да се счита за противоречащо на принципа на недопускане на дискриминация.
Като се имат предвид всички изложените по-горе съображения, на втория въпрос следва да се отговори, че при разглеждането му не са установени никакви обстоятелства, засягащи валидността на член 11 от Регламент № 320/2006.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (втори състав) реши:

1)
Член 11 от Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността и за изменение на Регламент (ЕО) № 1290/2005 относно финансиране на Общата селскостопанска политика трябва да се тълкува в смисъл, че частта от отпуснатата на дадено предприятие квота за захар, която е била предмет на предпазно изтегляне в приложение на член 3 от Регламент (ЕО) № 493/2006 на Комисията от за установяване на преходни мерки в рамките на реформата на общата организация на пазарите в сектора на захарта и за изменение на Регламенти (ЕО) № 1265/2001 и № 314/2002, изменен с Регламент (ЕО) № 1542/2006 на Комисията от , се включва в основата за изчисляване на временната сума.

2)
При разглеждането на втория въпрос не са установени никакви обстоятелства, засягащи валидността на член 11 от Регламент № 320/2006.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.