CELEX: 62006FJ0028
Funcție publică
Funcționari
Acțiune în anulare
Motivare

1.
Funcționari – Evaluare – Raport asupra evoluției carierei – Intervenția validatorului în procedura de evaluare
(Statutul funcționarilor, art. 43)
2.
Funcționari – Evaluare – Raport asupra evoluției carierei – Întocmire –Evaluatori diferiți în cursul aceleași perioade de
evaluare
(Statutul funcționarilor, art. 43)
3.
Funcționari – Evaluare – Raport asupra evoluției carierei – Componența comisiei paritare de evaluare
(Statutul funcționarilor, art. 43)
4.
Funcționari – Evaluare – Raport asupra evoluției carierei – Rolul evaluatorului de apel
(Statutul funcționarilor, art. 43)
5.
Funcționari – Evaluare – Respectarea dreptului la apărare
(Statutul funcționarilor, art. 43)
6.
Funcționari – Evaluare – Raport asupra evoluției carierei – Coerența necesară între comentariile cu caracter descriptiv și
aprecierea în cifre
(Statutul funcționarilor, art. 43)
7.
Funcționari – Drepturi și obligații – Libertatea de exprimare – Exercitare – Limite
(Statutul funcționarilor, art. 12 și 21)
1.
Din articolul 2 alineatul (3) din Dispozițiile generale de aplicare a articolului 43 din statut adoptate de Comisie, potrivit
căruia validatorul contrasemnează raportul asupra evoluției carierei întocmit inițial de către evaluator, și din articolul
8 alineatul (8) primul paragraf din dispozițiile generale de aplicare menționate, potrivit căruia evaluatorul și validatorul
finalizează acest raport, rezultă că validatorul trebuie privit ca un evaluator în deplinul înțeles al cuvântului. În consecință,
împrejurarea că sistemul informatic menționează că validatorul a terminat evaluarea nu poate fi utilizată pentru a concluziona
că evaluatorul și‑a abandonat atribuțiile în favoarea validatorului.
(a se vedea punctul 43)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 25 octombrie 2005, Fardoom și Reinard/Comisia, T‑43/04, RecFP, p. I‑A‑329 și II‑1465, punctul
2.
Din dispozițiile articolului 1 alineatele (1) și (2) coroborate cu cele ale articolului 4 alineatele (1) și (2) din Dispozițiile
generale de aplicare a articolului 43 din statut adoptate de Comisie rezultă că raportul asupra evoluției carierei are ca
obiect evaluarea randamentului, a competențelor și a conduitei în serviciu de care a dat dovadă titularul postului în decursul
întregii perioade de evaluare. Evaluatorul este obligat, așadar, să procedeze la evaluarea, în lumina obiectivelor stabilite
anterior, a prestațiilor efectuate de către acest titular în decursul întregii perioade de evaluare, chiar dacă nu a fost
superiorul său ierarhic în decursul unei fracțiuni determinate din perioada amintită. Finalitatea raportului simplificat este,
așadar, de a furniza evaluatorului informațiile necesare pentru aprecierea funcțiilor pe care persoana evaluată le‑a exercitat
în decursul acestei fracțiuni determinate din perioada de evaluare. Prin urmare, împrejurarea că al doilea evaluator a preluat
aprecierile primului evaluator, pentru perioada de evaluare menționată, nu este de natură să dovedească că nu ar fi efectuat
evaluarea funcționarului respectiv.
(a se vedea punctul 49)
3.
Prezența, în timpul reuniunii comisiei paritare de evaluare, în cursul căreia a fost examinat apelul unui funcționar împotriva
raportului asupra evoluției carierei întocmit în privința sa, a unui membru cu care funcționarul respectiv a avut anterior
relații conflictuale nu viciază procedura desfășurată în fața acestui organ, din moment ce acest membru, care nu era decât
membru supleant al comisiei respective, nu a participat la vot și niciun element nu indică faptul că, prin simpla sa prezență,
ar fi putut influența votul.
(a se vedea punctele 59-61)
4.
Din articolul 9 alineatul (7) al doilea paragraf din Dispozițiile generale de aplicare a articolului 43 din statut adoptate
de Comisie rezultă că rolul evaluatorului de apel nu se confundă cu cel al evaluatorului sau al validatorului și că evaluatorul
de apel poate astfel, în cazul în care comisia paritară de evaluare nu i‑a adresat recomandări, să se limiteze la a adopta
în mod definitiv raportul asupra evoluției carierei fără a‑și justifica decizia printr‑o motivare detaliată.
(a se vedea punctul 78)
5.
Respectarea dreptului la apărare în orice procedură inițiată împotriva unei persoane și care poate conduce la un act care
o lezează constituie un principiu fundamental al dreptului comunitar. Acest principiu impune ca persoanei vizate să i se ofere
posibilitatea să își exprime în mod util punctul de vedere asupra elementelor care ar putea fi reținute în sarcina sa în actul
care urmează a fi adoptat. Acest obiectiv este atins, în special, prin intermediul Dispozițiilor generale de aplicare a articolului
43 din statut adoptate de Comisie care au ca obiect să asigure respectarea contradictorialității pe parcursul întregii proceduri
de evaluare a funcționarilor. Un reclamant care a putut invoca criticile sale în fiecare stadiu al acestei proceduri nu poate
pretinde că i‑ar fi fost încălcat dreptul la apărare.
(a se vedea punctele 87-90)
Trimitere la:
Curte: 10 iulie 1986, Belgia/Comisia, 234/84, Rec., p. 2263, punctul 27; 5 octombrie 2000, Germania/Comisia, C‑288/96, Rec.,
p. I‑8237, punctul 99
Tribunalul de Primă Instanță: 8 martie 2005, Vlachaki/Comisia, T‑277/03, RecFP, p. I‑A‑57 și II‑243, punctul 64
6.
În cadrul întocmirii rapoartelor asupra evoluției carierei, comentariile cu caracter descriptiv care figurează într‑un astfel
de raport au ca obiect să justifice aprecierile exprimate în puncte. Aceste comentarii cu caracter descriptiv servesc drept
bază pentru elaborarea evaluării, care constituie transcrierea exprimată în cifre a acestora, și permit funcționarului să
înțeleagă nota obținută. Prin urmare, în cadrul unui astfel de raport, comentariile cu caracter descriptiv trebuie să fie
coerente în raport cu aprecierile exprimate în puncte. Ținând seama de puterea de apreciere foarte extinsă care le este acordată
evaluatorilor în ceea ce privește judecarea muncii persoanelor pe care trebuie să le evalueze, o eventuală incoerență în cadrul
unui raport asupra evoluției carierei nu poate justifica totuși anularea acestuia decât în cazul în care incoerența este vădită.
(a se vedea punctul 109)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 25 octombrie 2006, Carius/Comisia, T‑173/04, RecFP, p. I-A-2-243 şi II‑A‑2‑1269, punctul 106
7.
Deși libertatea de exprimare este un drept fundamental de care beneficiază funcționarii comunitari, o astfel de libertate
nu poate justifica posibilitatea unui funcționar de a lansa la adresa superiorilor săi ierarhici susțineri nefondate care
pot să le discrediteze onorabilitatea acestora.
(a se vedea punctul 143)
Trimitere la:
Curte: 13 decembrie 1989, Oyowe și Traore/Comisia, C‑100/88, Rec., p. 4285, punctul 16
Tribunalul de Primă Instanță: 26 noiembrie 1991, Williams/Curtea de Conturi, T‑146/89, Rec., p. II‑1293, punctele 72 și 76