CELEX: 62005CJ0010
Laisvas asmenų judėjimas
Darbuotojai
Šeimos nariai
Bendrijos piliečio sutuoktinio, kuris yra trečiosios valstybės pilietis, teisė įsidarbinti
Sąlygos

1       Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 1968 m. spalio 15 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1612/68 dėl laisvo darbuotojų
judėjimo Bendrijoje (OL L 257, p. 2) su pakeitimais, padarytais 1992 m. liepos 27 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2434/92
(OL L 245, p. 1, toliau – Reglamentas), 11 straipsnio išaiškinimu.
2       Šis prašymas buvo pateiktas nagrinėjant ginčą tarp C. Mattern ir H. Cikotic bei
ministre du Travail et de L'Emploi
dėl sprendimo, kuriuo pastarasis atsisakė išduoti darbo leidimą H. Cikotic.

Teisinis pagrindas

Bendrijos teisės aktai
3       EB 39 straipsnio 2 dalis nustato, kad darbuotojų judėjimo laisvė reiškia, jog įdarbinimo, darbo užmokesčio ir kitų darbo bei
užimtumo sąlygų atžvilgiu panaikinama bet kokia valstybių narių darbuotojų diskriminacija dėl pilietybės.
4       Pagal EB 39 straipsnio 3 dalį darbuotojų judėjimo laisvė „suteikia teisę, kurią galima riboti tik viešosios tvarkos, visuomenės
saugumo ir visuomenės sveikatos sumetimais:
<...>
c)      apsigyventi bet kurioje valstybėje narėje siekiant dirbti pagal tos valstybės piliečių įsidarbinimą reglamentuojančius įstatymus
ir kitus teisės aktus;
<...>“
5       Reglamento 3 straipsnio 1 dalyje numatyta:
„Pagal šį reglamentą, valstybės narės įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatos arba jos administracinė praktika netaikomi:
–       jeigu jomis yra ribojamas prašymų įdarbinti ir pasiūlymų įsidarbinti pateikimas ar užsienio piliečių teisė įsidarbinti ir
dirbti arba jei tam yra keliamos sąlygos, kurios netaikomos tos šalies piliečiams,
–       jeigu jų vienintelis ir išskirtinis tikslas, nepaisant pilietybės, yra neleisti kitų valstybių narių piliečiams užimti laisvų
darbo vietų.
–       <...>“
6       Reglamento 11 straipsnyje yra numatyta:
„Jeigu valstybės narės pilietis užsiima veikla kaip pagal darbo sutartį arba savarankiškai dirbantis asmuo kitos valstybės
narės teritorijoje, jo sutuoktinis ir vaikai iki 21 metų amžiaus arba jo išlaikytiniai, net ir nebūdami jokios valstybės narės
piliečiai, turi teisę imtis bet kokios veiklos kaip pagal darbo sutartį dirbantys asmenys tos pačios valstybės narės teritorijoje.“

Nacionalinė teisė
7       1972 m. gegužės 12 d. Didžiosios Hercogystės reglamento, nustatančio užsienio darbuotojų įdarbinimui Liuksemburgo Didžiosios
Hercogystės teritorijoje taikomas priemones (
Mémorial
A 1972, p. 945), su pakeitimais, padarytais 1994 m. birželio 17 d. Didžiosios Hercogystės reglamentu (
Mémorial
A 1994, p. 1034, toliau − 1972 m. Didžiosios Hercogystės reglamentas), 1 straipsnyje numatyta:
„Nepažeidžiant atvykimo ir gyvenimo Liuksemburgo Didžiojoje Hercogystėje nuostatų, joks užsienietis Liuksemburgo teritorijoje
negali dirbti kaip darbininkas ar darbuotojas, negavęs leidimo pagal šio reglamento nuostatas.
<…>
Šio reglamento nuostatos netaikomos Europos Sąjungos valstybės narės arba valstybės, kuri yra Europos ekonominės erdvės susitarimo
šalis, pilietybę turintiems darbuotojams <...>“
8       Pagal 1972 m. Didžiosios Hercogystės reglamento 10 straipsnį užsienio darbuotojui gali būti atsisakyta išduoti darbo leidimą
ar jį pratęsti dėl pagrindų, susijusių su darbo rinkos situacija, vystymusi ir organizavimu.

Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
9       Iš Teisingumo Teismui pateiktų bylos dokumentų matyti, kad H. Cikotic yra trečiosios valstybės pilietis, vedęs C. Mattern,
kuri turi Liuksemburgo pilietybę, ir kad jie gyvena Belgijoje.
10     C. Mattern Belgijoje profesinėje vidurinėje mokykloje mokėsi bendruomenės ir medicinos slaugytojos profesijos. Ji taip pat
2003 m. kovo ir birželio mėn. šioje valstybėje narėje atliko slaugės profesinę praktiką.
11     2003 m. liepos 14 d. sprendimu
ministre du Travail et de l'Emploi,
remdamasis patvirtinimu dėl įdarbinimo, atmetė H. Cikotic Liuksemburgo
administration de l'emploi
2003 m. kovo 18 d. pateiktą prašymą dėl darbo leidimo.
12
Tribunal administratif
pateiktame skunde dėl šio sprendimo ieškovai pagrindinėje byloje teigė, kad H. Cikotic nereikia darbo leidimo dėl to, kad
jis kaip trečiosios valstybės pilietis, susituokęs su Bendrijos piliete, remiantis laisvo darbuotojų judėjimo principu, turi
teisę dirbti pagal darbo sutartį Liuksemburgo teritorijoje.
13     2004 m. kovo 29 d. sprendimu
Tribunal administratif
atmetė šį skundą nurodydamas, kad C. Mattern Belgijoje nebuvo įsidarbinusi, todėl Reglamentas šiuo atveju netaikytinas.
14     Gavęs apeliacinį skundą dėl šio sprendimo,
Cour administrative
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumą Teismui tokį prejudicinį klausimą:
„Ar Bendrijos teisės nuostatos dėl laisvo darbuotojų judėjimo yra taikomos tuo atveju, kai Bendrijos piliečio sutuoktinis,
kuris yra trečiosios valstybės pilietis, remdamasis tuo pagrindu, kad jo sutuoktinis mokėsi ir atliko profesinę praktiką kitoje
valstybėje narėje, gali manyti, kad, atsižvelgiant į Bendrijos piliečių ir jų šeimos narių, kurie yra trečiųjų valstybių piliečiai,
laisvą darbuotojų judėjimą užtikrinančias nuostatas, jis neprivalo gauti leidimo dirbti?“

Dėl prejudicinio klausimo
15     Pagal Reglamento 11 straipsnį, jeigu valstybės narės pilietis užsiima veikla kaip pagal darbo sutartį arba savarankiškai dirbantis
asmuo kitos valstybės narės teritorijoje, jo sutuoktinis ir vaikai iki 21 metų amžiaus arba jo išlaikytiniai, net ir nebūdami
jokios valstybės narės piliečiai, turi teisę įsidarbinti tos pačios valstybės narės teritorijoje.
16     Teisė, kurią šis straipsnis suteikia darbuotojo migranto sutuoktiniui, yra susijusi su teisėmis, kurias šis darbuotojas turi
pagal EB 39 straipsnį (žr. 1986 m. gegužės 7 d. Sprendimo
Gül
, 131/85, Rink. p. 1573, 20 punktą).
17     Iš to išplaukia, kad trečiosios valstybės piliečio, kuris yra Bendrijos piliečio sutuoktinis, teisė įsidarbinti valstybėje
narėje priklauso nuo teisių, kurias šiam Bendrijos piliečiui numato EB 39 straipsnis, ir ypač nuo jo kaip darbuotojo statuso.
18     Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad „darbuotojo“ sąvoka pagal EB 39 straipsnį yra Bendrijos terminas ir neturi būti aiškinama
siaurai. „Darbuotoju“ turi būti laikomas bet kuris asmuo, kuris užsiima realia ir faktine veikla, išskyrus nereikšmingą ir
pagalbinę veiklą. Pagal šią Teisingumo Teismo praktiką darbo santykių požymis yra tai, kad asmuo tam tikra laiką, kito asmens
naudai ir jo vadovaujamas vykdo veiklą, už kurią gauna atlyginimą (žr., be kita ko, 1986 m liepos 3 d. Sprendimo
Lawrie-Blum
, 66/85, Rink. p. 2121, 16 ir 17 punktus bei 2004 m. rugsėjo 7 d. Sprendimo
Trojani
, C‑456/02, Rink. p. I-7573, 15 punktą).
19     Šiuo atveju, kaip išplaukia iš sprendimo kreiptis dėl prejudicinio sprendimo priėmimo, užbaigusi Belgijoje mokslus profesinėje
vidurinėje mokykloje, C. Mattern šioje valstybėje narėje atliko slaugės profesinę praktiką.
20     Ši aplinkybė C. Mattern gali suteikti darbuotojo Bendrijos teisės prasme statusą.
21     Iš tiesų remiantis nusistovėjusia teismo praktika, jei praktika atliekama kaip reali ir faktinė apmokama veikla, tai, kad
praktika gali būti laikoma su pačios profesinės veiklos vykdymu susijusiu praktiniu parengimu, nėra kliūtis taikyti EB 39 straipsnį
(žr., be kita ko, minėto sprendimo
Lawrie-Blum
19 punktą ir 2005 m. kovo 17 d. Sprendimo
Kranemann
, C‑109/04, Rink. p. I-2421, 13 punktą).
22     Be to, nors ir yra aišku, kad atlyginimas už atliktas paslaugas yra vienas esminių darbo santykių požymių, tai dar nereiškia,
kad nei ribotas šio atlyginimo dydis, nei lėšų jam išmokėti kilmė negali turėti kokių nors pasekmių jo kaip darbuotojo statusui
pagal Bendrijos teisę (žr. 1982 m. kovo 23 d. Sprendimo
Levin
, 53/81, Rink. p. 1035, 16 punktą ir minėto sprendimo
Kranemann
17 punktą).
23     Nacionalinis teismas, vertindamas faktus, kuriuos tik jis vienas yra kompetentingas vertinti, privalo nustatyti, ar C. Mattern,
atlikdama profesinę praktiką, buvo realiai ir faktiškai įsidarbinusi, ir tai leistų ją laikyti darbuotoja EB 39 straipsnio
prasme.
24     Tačiau iš Reglamento 11 straipsnio formuluotės išplaukia, kad trečiosios valstybės piliečio, kuris yra Bendrijos piliečio
sutuoktinis, teisė įsidarbinti gali būti įgyvendinta tik toje valstybėje narėje, kurioje šis Bendrijos pilietis dirba pagal
darbo sutartį arba yra savarankiškai dirbantis asmuo.
25     Kaip teisingai nurodė generalinė advokatė išvados 33 punkte, teisė įsidarbinti pagal darbo sutartį pagal Reglamento 11 straipsnį
nesuteikia darbuotojo migranto šeimos nariams jokios teisės laisvai judėti, nes ši nuostata daugiau skirta darbuotojams migrantams,
kurių šeimos nariai – sutuoktiniai ar išlaikomi vaikai – yra trečiosios valstybės piliečiai.
26     Tačiau yra aišku, kad pagrindinės bylos aplinkybių metu C. Mattern kitoje valstybėje narėje, neskaitant Belgijos, nedirbo
pagal darbo sutartį arba nebuvo savarankiškai dirbantis asmuo.
27     Tai reiškia, kad H. Cikotic galėjo pasinaudoti Reglamento 11 straipsniu tik Belgijoje, norėdamas įsidarbinti šioje valstybėje
narėje tokiomis pat sąlygomis, kokios yra numatytos šios valstybės piliečiams.
28     Remiantis tuo, kas išdėstyta, į pateiktą klausimą reikia atsakyti taip, kad Reglamento 11 straipsnis nesuteikia trečiosios
valstybės piliečiui teisės įsidarbinti kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje yra ar buvo įsidarbinęs jo sutuoktinis, laisvo
judėjimo teise pasinaudojęs Bendrijos pilietis.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
29     Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikusio teismo nagrinėjamoje
byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui,
išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:
Tokiomis aplinkybėmis, kokios yra pagrindinėje byloje, 1968 m. spalio 15 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1612/68 dėl laisvo
darbuotojų judėjimo Bendrijoje su pakeitimais, padarytais 1992 m. liepos 27 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2434/92, 11 straipsnis
nesuteikia trečiosios valstybės piliečiui teisės įsidarbinti kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje yra ar buvo įsidarbinęs
jo sutuoktinis, laisvo judėjimo teise pasinaudojęs Bendrijos pilietis.
Parašai.
*
Proceso kalba: prancūzų.