CELEX: 62005CJ0375
Говеждо месо
Премия за отглеждане на стадо крави с бозаещи телета

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 4a, трето тире, подточка ii) от Регламент (ЕИО) № 805/68 на Съвета от 27 юни 1968 година относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо (
ОВ L 148, стр. 24
), изменен с Регламент (ЕО) № 2222/96 на Съвета от 18 ноември 1996 г. (
ОВ L 296, стр. 50
, наричан по-нататък „Регламент № 805/68“) относно заместването на крави с бозаещи телета, както и на член 33, параграфи 2 и 4 от Регламент (ЕИО) № 3886/92 на Комисията от 23 декември 1992 г. относно въвеждане на подробни правила за прилагането на схемите за премия, предвидени от Регламент № 805/68 и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 1244/82 и Регламент (ЕИО) № 714/89 (
ОВ L 391, стр. 20
), изменен с Регламент (ЕО) № 2311/96 на Комисията от 2 декември 1996 г. (
ОВ L 313, стр. 9
, наричан по-нататък „Регламент № 3886/92“) относно обратното прехвърляне на правата на премия в националния резерв.
Запитването е отправено в рамките на спор между г-н Geuting и Direktor der Landwirtschaftskammer Nordrhein-Westfalen für den Bereich Landwirtschaft (директор на селскостопанската камара на Северен Рейн-Вестфалия за сектор „Земеделие“), понастоящем Direktor der Landwirtschaftskammer Nordrhein-Westfalen (директор на селскостопанската камара на Северен Рейн-Вестфалия), относно заявление за премия за крава с бозаещо теле, подадена от г-н Geuting за пазарна година 1998.
Правна уредба
Член 4a, трето тире от Регламент № 805/68 определя понятието за „крава с бозаещо теле“ по следния начин:
„i)
крава от порода за производство на месо или родена от кръстоска с порода за производство на месо и принадлежаща към стадо, предназначено за отглеждане на телета за производство на месо,
и
ii)
бременна юница, която отговаря на същите условия и замества крава с бозаещо теле.“ [неофициален превод]
Член 4г, параграф 5, първа алинея от Регламент № 805/68 предвижда:
„Премията се отпуска на всеки производител, който не доставя мляко или млечни продукти от своето стопанство в продължение на 12 месеца от деня на подаване на заявлението и в продължение на шест последователни месеца, считано от деня на подаване на заявлението, притежава брой крави с бозаещи телета, най-малко равен на този, за който е поискана премията.“ [неофициален превод]
Член 4е, параграфи 1, 2 и 4 от Регламент № 805/68 предвиждат:
„1.   Всяка държава-членка създава начален резерв, равен най-малко на 1 % и най-много на 3 % от общия брой животни, за които е отпусната премия за крава с бозаещо теле през референтната година на производителите, чиито стопанства се намират на нейна територия. […]
2.   Държавите-членки използват националните си резерви за предоставяне, в техните граници, на права, по-специално на посочените по-долу производители:
а)
производители, които са представили заявление за премия преди 1 януари 1993 г. и са доказали по удовлетворителен за компетентния орган начин, че прилагането на индивидуалните тавани в съответствие с член 4г, параграф 2 би създало опасност за жизнеспособността на тяхното стопанство, предвид изпълнението на инвестиционна програма в сектора на едрия рогат добитък, установена преди 1 януари 1993 г.;
б)
производители, които през референтната година са представили заявление за премия, което поради изключителни обстоятелства не отговаря на действителното положение, установено през предходните години;
в)
производители, които редовно са представяли заявления за премии, без обаче да са представили заявление за референтната година;
г)
производители, които са представили заявление за премия за първи път за годината, която следва референтната година или последващите години;
д)
производители, придобили част от площите, които по-рано са били предназначени за отглеждането на едър рогат добитък от други производители;
[…]
4.   Комисията приема подробни правила за прилагане на настоящия член според процедурата, предвидена в член 27.
Според същата процедура се приемат:
—
мерките, приложими, когато в дадена държава-членка не е използван националният резерв,
—
мерките относно индивидуалните права, които не са използвани през 1997 и 1998 г. и които са прехвърлени обратно в националния резерв,
—
преходните мерки, необходими за улесняване на преминаването от предишния режим към предвидения в настоящия регламент, и по-конкретно тези относно производителите, които са се ползвали от премията за крава с бозаещо теле за първи път през 1991 или 1992 г., в случай че тази година пряко следва референтната година, избрана от съответната държава-членка.“ [неофициален превод]
Член 33 от Регламент № 3886/92 съдържа разпоредби за изпълнение, свързани с националния резерв, които са предвидени в член 4е от Регламент № 805/68. Посоченият член има следното съдържание:
„1.   Производител, който притежава права, може да ги използва, като сам се възползва от тези права и/или като ги прехвърли временно на други производители.
2.   В случай че производител не използва най-малко 70 % от правата си през всяка година, неизползваната част се прехвърля обратно в националния резерв, освен в следните случаи:
—
когато става дума за производител, който притежава най-много седем права на премия. Когато този производител не използва най-малко 70 % от правата си по време на всяка една от две календарни години, частта, която не е използвал през последната календарна година, се прехвърля към националния резерв,
—
когато става дума за производител, който участва в програма за екстензификация, призната от страна на Комисията,
—
когато става дума за производител, участващ в призната от Комисията схема за ранно пенсиониране, в която прехвърлянето и/или временното прехвърляне на права не е задължително,
или
—
при изключителни и надлежно обосновани обстоятелства.
[…]
4.   През 1997 и 1998 г., посочените в параграф 2 и параграф 3, първа алинея 70 % са заменени с 90 %. В този случай прехвърлените обратно в националния резерв права не могат да бъдат преразпределени за 1998 г. и 1999 г.“ [неофициален превод]
Член 10 от Регламент (ЕИО) № 3887/92 на Комисията от 23 декември 1992 г. за установяването на подробни правила за прилагането на интегрираната система за администриране и контрол за някои схеми за помощ на Общността (
ОВ L 391, стр. 36
) определя основата за изчисляване на премиите, за които съществува индивидуална граница, както и намаляването на тези премии в определени случаи. Този член предвижда:
„[…]
2.   Ако броят животни, декларирани в заявление за помощ, надхвърля установения по време на проверка, помощта трябва да бъде изчислена за броя на установените животни. […]
[…]
4.   Предвид се взимат само тези говеда, които са посочени в заявлението за помощ, или в случай на приложение на параграф 3 — тези, които са посочени в регистъра.
Крава с бозаещо теле обаче, декларирана за получаване на премия, или говедо, което е декларирано за [компенсаторна] парична помощ, предвидена в Регламент (ЕИО) № 2328/91, може да бъде заместена съответно от друга крава с бозаещо теле или от друго говедо, при условие че това заместване се осъществи в срок от двадесет дни след датата на напускане на стопанството и че това заместване бъде вписано в конкретния регистър до три дни след заместването.“ [неофициален превод]
В съответствие с член 1 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (
ОВ L 312, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166):
„1.   За целите на защитата на финансовите интереси на Европейските общности, с настоящото се приемат общи правила, отнасящи се до единните проверки и до административните мерки и санкции, касаещи нередностите по отношение на правото на Общността.
2.   „Нередност“ означава всяко нарушение на разпоредба на правото на Общността, в резултат на действие или бездействие от икономически оператор, което е имало или би имало за резултат нарушаването на общия бюджет на Общностите или на бюджетите, управлявани от тях, или посредством намаляването или загубата на приходи, произтичащи от собствени ресурси, които се събират направо от името на Общностите или посредством извършването на неоправдан разход.“
Член 1 от Регламент (ЕИО) № 1244/82 на Комисията от 19 май 1982 г. относно правилата за прилагане на режима за премия за отглеждане на крави с бозаещи телета (
ОВ L 143, стр. 20
), изменен с Регламент (ЕИО) № 2079/90 на Комисията от 20 юли 1990 г. (
ОВ L 190, стр. 15
, наричан по-нататък „Регламент № 1244/82“) има следният текст:
„Заявленията за премия за отглеждане на крави с бозаещи телета се подават пред компетентния орган, определен от всяка държава-членка, между 15 юни и 31 януари на следващата година за притежаваните крави с бозаещи телета към деня на подаване на заявлението. Държавите-членки обаче през този период могат да определят един или повече периоди за подаване на заявление.
Броят крави, който се взима предвид за предоставяне на премия, е равен или по-малък на броя крави с бозаещи телета, с изключение на бременните юници, които се намират в стопанството към деня на подаване на заявлението.
Производителят може да подаде само едно заявление за периода 15 юни—31 януари на следващата година.“ [неофициален превод]
Фактите и преюдициалните въпроси
На 20 април 1998 г. жалбоподателят в главното производство подава заявление за премия за крави с бозаещи телета за пазарна година 1998 общо за 64 крави с бозаещи телета, като посочва, че неговият индивидуален таван е 65,3 права за получаване на премии. 47 от тези животни несъмнено са крави с бозаещи телета. 17 от заявените са бременни юници, които жалбоподателят в главното производство е посочил в заявлението си като животни, заместващи кравите с бозаещи телета.
10 от тези 17 юници вече са били посочени от жалбоподателя в главното производство през периода на задържане от предходната година като заместващи кравите с бозаещи телета, които са напуснали стадото на 21 октомври 1997 г. Другите 7 са посочени като заместващи кравите с бозаещи телета, които са напуснали стадото в периода 21 януари—17 април 1998 г. 13 от тези бременни юници са се отелили преди 15 май 1998 г. — датата, на която изтича периодът, предвиден за подаване на заявление за премия.
С решение от 3 май 1999 г. ответникът в главното производство е намалил индивидуалния таван на правата на премия на жалбоподателя в главното производство на 47 крави с бозаещи телета, считано от 10 юни 1998 г., като е посочил, че бременните юници не могат да се считат за крави с бозаещи телета. Според първия, жалбоподателят в главното производство не е използвал най-малко 90 % от правата си на премия през 1998 г., така че неизползваната част от тези права трябва да бъде прехвърлена обратно в националния резерв.
С решение от 23 август 2001 г. ответникът в главното производство отхвърля изцяло заявлението за премия на жалбоподателя в главното производство за пазарна година 1998 и изисква връщане на аванса, платен на това основание, заедно с лихва, поради това че разликата между броя посочени животни и броя на животните, установени при проверката, е по-голяма от 20 %.
Подадените от жалбоподателя в главното производство жалби са отхвърлени с решения на ответника в главното производство от 5 ноември 1999 г. и от 11 януари 2002 г. Сезиран с жалби, подадени срещу тези решения, Bundesverwaltungsgericht (Федералният административен съд) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
[Относно] тълкуването на член 4a, трето тире, подточка ii) от [Регламент № 805/68]:
a)
Дали бременната юница се счита за крава с бозаещо теле по смисъла на първи раздел от регламента [№ 805/68] само ако замести крава с бозаещо теле, за която е подадено заявление за премия?
б)
Дали бременната юница се счита за крава с бозаещо теле по смисъла на първи раздел от посочения регламент, когато е заместила за предходната пазарна година крава с бозаещо теле, за която е подадено заявление за премия и която е отговаряла на условията за отпускане на тази премия?
в)
Дали бременна юница, за която е подадено заявление за премия, отговаря на условията за отпускане на премия, когато се отели преди изтичането на срока, предвиден за подаване на заявлението за премия?
2)
[Относно тълкуването] на член 33, параграфи 2 и 4 от [Регламент № 3886/92]:
a)
Дали се счита, че даден производител не е използвал правото си на премия в хода на определена пазарна година, когато несъмнено е поискал да се ползва от тази премия, но неговото заявление е отхвърлено поради това, че въпросните животни не отговарят на условията за отпускане на премия?
Важи ли същото и когато няма никакво основание да се счита, че въпросното заявление е подадено с цел злоупотреба?
Дали това положение е съвместимо с принципа на пропорционалност на общностното право?
б)
Дали член 33, параграф 2 от [Регламент № 3886/92] следва да се тълкува в смисъл, че в случаи като настоящия производителите продължават да се ползват от правото на премия поради наличието на изключително обстоятелство (надлежно обосновано)?
в)
Трябва ли правата, които са отнети на производител на основание член 33, параграф 4 [от Регламент № 3886/92] поради това, че несъмнено е използвал поне 70 % от правата си, но по-малко от 90 % [от тях] в хода на пазарна година 1998, да му бъдат възстановени с предимство след двегодишния период на преустановяване?“
По преюдициалните въпроси
По първия въпрос, буква а)
С този въпрос препращащата юрисдикция иска да се установи дали бременната юница се счита за крава с бозаещо теле по смисъла на член 4a, трето тире, подточка ii) от Регламент № 805/68 само ако замести крава с бозаещо теле, за която е подадено заявление за премия.
Първо, следва да се отбележи, че в съответствие с тази разпоредба само бременната юница, която замества крава с бозаещо теле, може да бъде счетена за крава с бозаещо теле по смисъла на посочената разпоредба. Разпоредбата обаче не уточнява дали заместването се отнася за крава с бозаещо теле, която вече е посочена в заявлението за премия, или се отнася за която и да е крава с бозаещо теле от стадото на въпросния производител.
От друга страна, член 10, параграф 4 от Регламент № 3887/92 изрично предвижда, че само говедата, посочени в заявлението за отпускане на помощи, могат да бъдат взети предвид, като е уточнено, че тези животни могат да бъдат заместени с други, при условие че това заместване се осъществява в срок от двадесет дни след датата на напускането им на стопанството и че това заместване е вписано в конкретния регистър в срок от три дни. Вследствие на това е невъзможно бременна юница да замести крава с бозаещо теле, която не е посочена в заявлението за премия.
Относно датата на заместване препращащата юрисдикция правилно изтъква, че текстът на член 4a, трето тире от Регламент № 805/68 не конкретизира дали заместването трябва непременно да се осъществи след подаването на заявлението за премия или може да се направи в предходния период. Последващото развитие на общностното право, приложимо към тази материя, обаче дава разяснения относно това. Така член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо (
ОВ L 160, стр. 21
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 28, стр. 80), който от 1 януари 2000 г. замества Регламент № 805/68, позволява занапред да се предоставя премия както за кравите с бозаещи телета, така и за юниците. Впрочем от седмо съображение на Регламент № 1254/1999 следва, че законодателят е възнамерявал да предостави повече гъвкавост на производителите, като допуска премията за крава с бозаещо теле да обхване и юниците, които отговарят на същите изисквания в животновъдството, както кравите с бозаещи телета. Тъй като ясната цел на новото законодателство е да измени старото, като се допуска подаването на заявление за премия и за юници, от това следва да се направи извод, че те не са били обхванати от предходната уредба, която е приложима към главното производство.
Тълкуването на член 4a, трето тире, подточка ii) от Регламент № 805/68, според което бременните юници не могат от самото начало да станат предмет на заявление за премия, също се потвърждава от предходната правна уредба. Премията за крава с бозаещо теле е въведена с Регламент (ЕИО) № 1357/80 на Съвета от 5 юни 1980 г. относно въвеждане на премия за отглеждане на крави с бозаещи телета (
ОВ L 140, стр. 1
), който се допълва от Регламент № 1244/82. Член 1, параграф 1, втора алинея от последния формулира, че „броят крави, който се взима предвид за предоставяне на премия, е равен на броя крави с бозаещи телета, с изключение на бременните юници, които се намират в стопанството към деня на подаване на заявлението“ [неофициален превод]. Съгласно тази разпоредба, заявление за премия за крава с бозаещо теле не може да бъде подадено за бременни юници. Впоследствие Регламент № 3886/92 отменя Регламент № 1244/82, като възпроизвежда по същество режима на премията за крава с бозаещо теле, който произтича от последния регламент. В действителност седмото съображение на Регламент № 3886/92 изтъква в тази връзка волята на общностния законодател да продължи да прилага правилата за управление, които са били валидни при стария режим на премията за крава с бозаещо теле. Все пак умишлено са били въведени някои изменения като свързаните с видовете, които отговарят на условията за отпускане на премия. Разпоредбата относно това, че бременните юници не отговарят на тези условия, не присъства сред тези изменения и може да се направи извод, че по това време общностният законодател не е имал намерение да измени това правило.
Така от развитието на приложимото общностно право произтича, че за да може бременна юница да се счете за крава с бозаещо теле по смисъла на член 4a, трето тире, подточка ii) от Регламент № 805/68, заместването трябва да е осъществено след подаването на заявлението за премия.
Следователно на буква a) от първия въпрос трябва да се отговори, че член 4a, трето тире, подточка ii) от Регламент № 805/68 следва да се тълкува в смисъл, че бременна юница може да се счита за крава с бозаещо теле по смисъла на първи раздел от този регламент само ако замества, след подаването на заявлението за премия за пазарната година, крава с бозаещо теле, която е посочена в това заявление.
По първи въпрос, буква б)
С този въпрос препращащата юрисдикция цели по същество да се установи дали бременната юница се счита за крава с бозаещо теле по смисъла на Регламент № 805/68, когато е заместила за предходната пазарна година крава с бозаещо теле, за която е подадено заявление за премия и която е отговаряла на условията за отпускане на тази премия.
Според ответника в главното производство, на посочения въпрос следвало да се отговори отрицателно. Според него положителен отговор в действителност би означавал, че заместването продължава, докато бременната юница се отели, дори ако междувременно е започнала нова пазарна година.
Анализът на ответника в главното производство обаче следва да бъде отхвърлен, тъй като се основава на твърде тясно разбиране на случаите, обхванати от настоящия преюдициален въпрос. Предвид деветмесечния период на бременност на говедата всъщност е възможно бременна юница да замести крава с бозаещо теле в края на дадена пазарна година и през следващата година, без да се е отелила, да замести отново друга крава с бозаещо теле, която е посочена в заявлението за премия за втората пазарна година.
В това отношение Комисията правилно отбелязва, че само обстоятелството, че жалбоподателят в главното производство е посочил някои бременни юници като животни за заместване за 1997 г., не изключва вероятността тези юници да заместят кравите с бозаещи телета отново през 1998 г., така че следва да се провери дали през 1998 г. посочените юници удовлетворяват условията за ново заместване на крави с бозаещи телета. В действителност приложимите разпоредби не забраняват една и съща бременна юница да замести кравите с бозаещи телета по време на две последователни пазарни години, доколкото тя отговаря на всички условия за тази цел, и по-конкретно на условията, които са изложени в рамките на отговора на първи въпрос, буква a).
На първи въпрос, буква б) тогава следва да се отговори, че бременна юница, която за дадена пазарна година е заместила крава с бозаещо теле, за която е подадено заявление за премия и която е отговаряла на условията за отпускане на тази премия, може да се счита за крава с бозаещо теле по смисъла на член 4a, трето тире, подточка ii) от Регламент № 805/68, когато през следващата година отново отговаря на условията за заместване на крава с бозаещо теле.
По първи въпрос, буква в)
С този въпрос препращащата юрисдикция цели да се установи дали член 4a, трето тире, подточка ii) от Регламент № 805/68 следва да се тълкува в смисъл, че бременна юница, за която е подадено заявление за премия, отговаря на условията за отпускане на премия, когато се отели преди изтичането на срока, предвиден за подаване на заявлението за премия.
Според жалбоподателя в главното производство тринадесетте юници, които са се отелили преди изтичане на този срок, 15 май 1998 г., задължително отговаряли на условията за получаване на премия, тъй като обстоятелството, че той е подал заявлението си по-рано, а именно на 20 април 1998 г., не можело да бъде в негова вреда.
Следователно е необходимо да се определи дали животните, за които е подадено заявление за премия, трябва да притежават всички изискуеми характеристики за нея, по-конкретно да не бъдат вече бременни юници, а крави с бозаещи телета към момента на подаване на заявлението за премия, или е достатъчно те да удовлетворяват тези условия към крайния срок за подаване на заявление. В действителност към крайния срок тринадесетте въпросни животни в главното производство са станали крави с бозаещи телета.
В това отношение първо следва да се посочи, че според Съда интегрираната система за администриране и контрол, въведена с Регламент № 3887/92, изисква информацията, която заявителят за помощ предоставя за отпускане на помощи, да бъде пълна и точна от самото начало, за да му даде възможност да представи правилно заявление за предоставяне на компенсаторни плащания и да избегне налагането на санкции. При подаване на заявление за помощи земеделският производител трябва да декларира животните, които отговарят на различните условия, наложени от общностната уредба за отпускане на посочените помощи (вж. в този смисъл Решение от 16 май 2002 г. по дело Schilling и Nehring,
C-63/00, Recueil, стр. I-4483
, точки 34 и 33).
Освен това член 4г, параграф 5 от Регламент № 805/68 уточнява, че премията се отпуска на всеки производител, който не доставя мляко или млечни продукти от своето стопанство в продължение на 12 месеца от деня на подаване на заявлението и в продължение на шест последователни месеца, считано от деня на подаване на заявлението, притежава брой крави с бозаещи телета, най-малко равен на този, за който е поискана премията. Тъй като подаването на заявлението за премия определя началото на периода на задържане и броят крави с бозаещи телета е изчислен към този момент, от това следва, че и към тази дата животните трябва да притежават всички необходими характеристики за получаване на премия.
На последно място, в съответствие с член 41, параграф 2 от Регламент № 3886/92 държавата-членка може да предвиди възможността производител да подаде отново заявление за премия за новата крава с бозаещо теле, в границите на индивидуалния си таван, в предвидения срок за подаване на такова заявление. Независимо обаче от въпроса дали Федерална република Германия е използвала тази възможност, от преписката, представена пред Съда, става ясно, че в конкретния случай жалбоподателят в главното производство е имал възможност за подаде заявлението за премия, след като бременните юници са се отелили, но преди изтичането на срока за подаване на това заявление, така че тя да удовлетворява изискуемите условия за предоставяне на правото на премия.
Следователно на буква в) от първия въпрос трябва да се отговори, че член 4a, трето тире, подточка ii) от Регламент № 805/68 следва да се тълкува в смисъл, че бременна юница, за която е подадено заявление за премия, не отговаря на условията за получаване на премия, когато се отели преди изтичане на срока, предвиден за подаване на посоченото заявление.
По втори въпрос, буква а)
С този въпрос, който се отнася до тълкуване на член 33, параграфи 2 и 4 от Регламент № 3886/92, препращащата юрисдикция иска по същество да се установи дали правата на премия на даден производител трябва да се считат за използвани, когато той несъмнено е поискал да се ползва от тези премии, но неговото заявление е отхвърлено, поради това че въпросните животни не отговарят на условията за отпускане на премия. При условията на евентуалност тя поставя въпроса дали евентуален отрицателен отговор трябва да се поддържа, когато няма никакво основание, което да навежда на мисълта, че въпросното заявление е подадено с цел злоупотреба, а при положителен отговор — дали такова положение е в съответствие с принципа на пропорционалност.
Жалбоподателят в главното производство в действителност е подал заявление за премия за крава с бозаещо теле за 64 животни, като обаче му е отпусната премия само за 47 животни, което представлява по-малко от 90 % от правата, с които той разполага. Тогава се поставя въпросът дали при подаване на заявлението му той е използвал правото си на премия за всичките 64 животни или, както поддържа ответникът в главното производство, първият е направил само опит да използва правата си за 17 от тях, така че условията, определени в член 33, параграфи 2 и 4 от Регламент № 3886/92, да бъдат изпълнени, и че следователно правата трябва да бъдат прехвърлени обратно в националния резерв.
В това отношение следва да се отбележи, че според деветото съображение от Регламент № 3886/92 „предвид регулаторния ефект върху пазара на режима на индивидуалните тавани, следва да се предвиди обратното прехвърляне в националния резерв на правата на премия, които не са били използвани от притежателя им през определен период“ [неофициален превод]. Освен това четвъртото съображение от Регламент (ЕО) № 1846/95 на Комисията от 26 юли 1995 г. за изменение на Регламент № 3886/92 (
ОВ L 177, стр. 28
), с който се въвеждат параграфи 1—3 на член 33 от Регламент № 3886/92, посочва намерението „да се осигури по-добро осъществяване на правата на премия, които са на разположение, а не са използвани“. Целта на системата на прехвърляне на неизползвани права обратно към националния резерв следователно е всички съществуващи права на премия да се използват ефективно, за да се избегне възможността някои производители, които не са се възползвали от тях веднага, да ги натрупат и поради това да попречат на други производители да се ползват от тези права. Така притежаваните права на премия трябва да бъдат в съответствие с действителното и актуално положение на стопанството.
Към момента на подаване на заявление за премия обаче е невъзможно да се знае дали положението, описано в посоченото заявление, реално отговаря на това в стопанството. Още повече, за да бъдат използвани правата на премия, е нужно положението на стопанството да отговаря на изискуемите условия за отпускане на исканите премии, което изисква преценка от страна на компетентните национални органи. В случай, какъвто е налице в спора по главното производство, когато положението на стопанството не удовлетворява тези условия, поради това че посочените животни в заявлението за премия не отговарят на тях, правата на премии не могат да бъдат счетени за използвани.
Препращащата юрисдикция пита по-конкретно относно съответствието на такова тълкуване с принципа на пропорционалност. Подобно тълкуване според нея би могло в действителност да бъде равностойно на допълнителна санкция за нередности, допуснати при подаване на заявлението, която санкция поради дългосрочните последици от намаляване на индивидуалния таван е толкова строга, че противоречи на принципа за пропорционалност.
Тази теза обаче трябва да бъде отхвърлена. В действителност от гореспоменатите съображения на Регламент № 3886/92 и Регламент № 1864/95 произтича, че целта на системата на обратното прехвърляне на правата на премия в националния резерв не е да се санкционират злоупотребите. Всъщност, макар че би могла да доведе до неблагоприятни последици за съответния производител, тази мярка няма характера на санкция при липса на нередност по смисъла на член 1 от Регламент № 2988/95, от която посочената мярка да предпазва и която да санкционира. В действителност единственото нарушение на разпоредба на правото на Общността в резултат на действие или бездействие от икономически оператор, което би имало за резултат нарушаването на общия бюджет на Общностите и може да съставлява нередност по смисъла на параграф 2 от посочения член, е подаването на заявление за премия, което съдържа погрешни данни. Ще се окаже обаче, че таванът на даден производител, който в съответствие с предписанията на общностното право иска да използва правата си на премия за точен брой крави с бозаещи телета, но по-малък от неговия индивидуален таван, е намален по същия начин като този на производителя, подал погрешно заявление. Така последиците са едни и същи, независимо дали е било налице неправомерно поведение или не. След като съответната мярка очевидно не цели да санкционира нередности, тя не може да се квалифицира като санкция по смисъла на Регламент № 2988/95.
Поради това, че няма характер на санкция по смисъла на Регламент № 2988/95, последиците, предвидени в член 33, параграфи 2 и 4 от Регламент № 3886/92, представляват само мярка, която цели да приспособи индивидуалния таван към действителното състояние на стопанството.
Освен това, като се има предвид, че намаляването на индивидуалния таван вследствие на обратното прехвърляне в националния резерв не представлява санкция, а просто следствие, свързано с обективно положение, умисълът за осъществяване на поведение, което води до такова намаляване и правомерността на характера на това поведение, са ирелевантни фактори, така че не следва да се поставя въпросът дали заявление за премия, което е отхвърлено частично, е било подадено с цел злоупотреба или не.
Освен това, при условие че не става дума за санкция, въпросът за съответствието на мярката, която се състои в намаляване на индивидуалния таван, с принципа на пропорционалност, се поставя по начин, различен от предложения от препращащата юрисдикция, тъй като се касае не за пропорционалността на двойна санкция, а само за пропорционалността на посочената мярка, която произтича от броя животни, отговарящи на условията за отпускане на премия.
В това отношение следва да се напомни постоянната съдебна практика на Съда относно принципа на пропорционалност, който се прилага по-конкретно в рамките на общата селскостопанска политика.
Общностният законодател разполага в тази област с широко право на преценка, което съответства на политическите отговорности, които членове 34—37 ЕО му предоставят. Вследствие на това контролът на общностния съд трябва да се ограничи до проверка на това дали разглежданата мярка не е опорочена от явна грешка или от злоупотреба с власт или дали въпросният орган не е явно надхвърлил границите на своето право на преценка (вж. в този смисъл Решение от 9 септември 2004 г. по дело Испания/Комисия,
C-304/01, Recueil, стр. I-7655
, точка 23 и Решение от 7 септември 2006 г. по дело Испания/Съвет,
C-310/04, Recueil, стр. I-7285
, точка 96).
Що се отнася до контрола за пропорционалност, следва да се напомни, че принципът на пропорционалност, който е част от общите принципи на общностното право, изисква актовете на общностните институции да не надхвърлят границите на подходящото и необходимото за постигането на легитимните цели, следвани от разглежданата правна уредба, като се има предвид, че когато съществува избор между няколко подходящи мерки, трябва да се прибегне до мярката, която създава най-малко ограничения, а породените от нея неудобства не трябва да са несъразмерни с тези цели (Решение от 12 юли 2001 г. по дело Jippes и др.,
C-189/01, Recueil, стр. I-5689
, точка 81 и цитираната съдебна практика, както и Решение по дело Испания/Съвет, посочено по-горе, точка 97).
Що се отнася до съдебния контрол върху условията за прилагането на подобен принцип, предвид широкото право на преценка, с което разполага общностният законодател в областта на общата селскостопанска политика, единствено явно неподходящият характер на една приета в тази област мярка по отношение на целта, която компетентната институция има намерение да преследва, може да засегне законността на подобна мярка (Решение от 10 януари 2006 г. по дело IATA и ELFAA,
C-344/04, Recueil, стр. I-403
, точка 80, както и Решение по дело Испания/Съвет, посочено по-горе, точка 98).
Така възниква въпросът не дали приетата от законодателя мярка е единствената или възможно най-добрата, а дали е явно неподходяща (Решение по дело Испания/Съвет, посочено по-горе, точка 99).
От точка 36 от настоящото решение, както и от посочените в него съображения, произтича, че обратното прехвърляне в националния резерв на неизползваните права цели да гарантира, че всички права на премия ще бъдат ефикасно използвани. Следователно тази мярка представлява подходящ способ за постигане на целта за по-добро осъществяване на правата на премия, които са на разположение и не са използвани. Впрочем следва да се отбележи, че възможността посочената мярка да бъде явно неподходяща не е изтъкната от нито едно от заинтересованите лица, които са представили становища пред Съда.
Като се има предвид, че обратното прехвърляне в националния резерв не съставлява явно неподходящ способ за постигане на преследваната цел, следва, че оспорваната мярка не противоречи на принципа на пропорционалност.
Следователно на буква a) от втори въпрос трябва да се отговори, че член 33, параграфи 2 и 4 от Регламент № 3886/92 следва да бъде тълкуван в смисъл, че трябва да се счита, че даден производител не е използвал правата си на премия през определена пазарна година, когато е подал заявление за премия, но то е било отхвърлено, тъй като съответните животни не отговарят на условията за отпускането й това е валидно и когато посоченото заявление не е подадено с цел злоупотреба. Подобно тълкуване не е в противоречие с принципа за пропорционалност.
По втори въпрос, буква б)
С този въпрос препращащата юрисдикция иска да се установи, при условията на евентуалност, дали в случай като този в главното производство може да се приеме, че е налице изключително и надлежно обосновано обстоятелство по смисъла на член 33, параграф 2, последно тире от Регламент № 3886/92.
Първо, следва да се отбележи, че наличието на изключително и надлежно обосновано обстоятелство позволява дерогиране на правилото за обратно прехвърляне в националния резерв на частта от правата на премия, която не е използвана и в тази връзка трябва да се тълкува ограничително. Това тълкуване се налага поради използването на термина „изключителни“ в тази разпоредба.
Член 33, параграф 2, последно тире от Регламент № 3886/92 се явява, с оглед на общата структура на тази разпоредба, като обща клауза за справедливост, предназначена да обхване случаи, различни от изтъкнатите от предходните тирета, при които прилагането на общото правило може да се разглежда като изключително строго, но не всички от които могат да бъдат определени поотделно. Подобно на споменатите случаи в предходните тирета, става въпрос за положения, в които би било справедливо производителят да може да използва по-късно правата си на премия, макар че временно не е възможно да ги използва поради изключителни причини.
Нито разпоредбите на посочения регламент, нито съображенията към него определят видовете критерии, които следва да се вземат предвид за доказване наличието на такова изключително обстоятелство. Ето защо трябва да се приеме за установено, че общностният законодател не е искал да уточнява повече това понятие, нито да го свързва с особени критерии. Следователно трябва да се има предвид съвкупността от обективни и субективни условия, за да се определи дали сред тях е налице един или няколко елемента, годни да обосноват съществуването на изключително обстоятелство. Тази преценка може да се осъществи само при разглеждане на всеки отделен случай от органите, натоварени с приложението на член 33, параграф 2, последно тире от Регламент № 3886/92. Задачата на препращащата юрисдикция, разглеждаща главното дело, която единствена може да установи относимите факти, е да осъществи тази преценка в рамките на посоченото дело, като в същото време отчита необходимостта от ограничително прилагане на тази разпоредба.
При всички случаи, при отсъствието на особени обстоятелства неправилното тълкуване на приложимото законодателство не може да съставлява изключително обстоятелство по смисъла на член 33, параграф 2, последно тире от Регламент № 3886/92.
Освен това следва да се изтъкне, че в съответствие със същата разпоредба, за да може да бъде приложена тя, е необходимо производителят надлежно да е обосновал поради какви причини положението, в което се намира, е изключително.
Ето защо на буква б) от втория въпрос следва да се отговори, че препращащата юрисдикция следва да реши, предвид всички надлежно обосновани обстоятелства, които характеризират положението на жалбоподателя в главното производство, дали са налице изключителни обстоятелства, които изискват да се приложи дерогиращата разпоредба на член 33, параграф 2, последно тире от Регламент № 3886/92, като в същото време отчита необходимостта от ограничително прилагане на тази разпоредба.
По втори въпрос, буква в)
На последно място, отново при условията на евентуалност, препращащата юрисдикция иска да се установи дали правата на премия, които са отнети от производител на основание член 33, параграф 4 от Регламент № 3886/92, поради това че е използвал най-малко 70 %, но не повече от 90 % от правата си през пазарна година 1998, трябва да му бъдат възстановени с предимство след двугодишния период на преустановяване. Тя счита, че в действителност принципът на пропорционалност би могъл да наложи да се даде предимство на предишните им притежатели, чието положение е било сериозно засегнато от увеличаването на използвания процент от 70 % на 90 % в рамките на изключителните мерки, приети вследствие на т.нар. криза „луда крава“.
Предоставянето от държавите-членки на права на премия, които са част от националния резерв, е предмет на член 4е, параграф 2 от Регламент № 805/68, изброяващ производителите, които могат да се ползват от нея. Използването на израза „по-специално“ в текста на тази разпоредба указва, че не става въпрос за изчерпателен списък.
Комисията правилно е отбелязала, че член 4е, параграф 4, втора алинея от Регламент № 805/68 ѝ дава право да определи мерките относно индивидуалните права, които не са използвани през 1997 и 1998 г. и са прехвърлени обратно в националния резерв, но че такива мерки не са били приети. Следователно държавите-членки запазват пълна свобода за действие относно използването на техния национален резерв. Вследствие на това те могат да предвидят предоставянето с предимство на права на премия за производителите, които е трябвало да прехвърлят обратно правата си в този резерв, поради това че са използвали най-малко 70 %, но по-малко от 90 % от тях през пазарна година 1998.
Предвид гореизложеното, на буква в) от втория въпрос следва да се отговори, че член 33, параграф 4 от Регламент № 3886/92 във връзка с член 4е, параграф 4 от Регламент № 805/68 трябва да се тълкува в смисъл, че държавите-членки могат да възстановят с предимство на производител, след двугодишния период на преустановяване, правата на премия, които са му били отнети, поради това че е използвал най-малко 70 % от правата си, но по-малко от 90 % от тях през пазарна година 1998.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред препращащата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (първи състав) реши:

1)
Член 4a, трето тире, подточка ii) от Регламент (ЕИО) № 805/68 на Съвета от 27 юни 1968 година относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо, изменен с Регламент (ЕО) № 2222/96 на Съвета от 18 ноември 1996 г., следва да се тълкува в смисъл, че бременна юница може да се счита за крава с бозаещо теле по смисъла на първи раздел от този регламент само ако замества, след подаването на заявлението за премия за пазарната година, крава с бозаещо теле, която е посочена в това заявление.

2)
Бременна юница, която за дадена пазарна година е заместила крава с бозаещо теле, за която е подадено заявление за премия и която е отговаряла на условията за отпускане на тази премия, може да се счита за крава с бозаещо теле по смисъла на член 4a, трето тире, подточка ii) от Регламент № 805/68, изменен с Регламент № 2222/96, когато през следващата година отново отговаря на условията за заместване на крава с бозаещо теле.

3)
Член 4a, трето тире, подточка ii) от Регламент № 805/68, изменен с Регламент № 2222/96, трябва да се тълкува в смисъл, че бременна юница, за която е подадено заявление за премия, не отговаря на условията за получаване на премия, когато се отели преди изтичане на срока, предвиден за подаване на посоченото заявление.

4)
Член 33, параграфи 2 и 4 от Регламент (ЕИО) № 3886/92 на Комисията от 23 декември 1992 година относно въвеждане на подробни правила за прилагането на схемите за премия, предвидени от Регламент № 805/68 и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 1244/82 и Регламент (ЕИО) № 714/89, изменен с Регламент (ЕО) № 2311/96 на Комисията от 2 декември 1996 г., следва да бъде тълкуван в смисъл, че трябва да се счита, че даден производител не е използвал правата си на премия през определена пазарна година, когато е подал заявление за премия, но то е било отхвърлено, тъй като съответните животни не отговарят на условията за отпускането ѝ; това е валидно и когато посоченото заявление не е подадено с цел злоупотреба. Подобно тълкуване не е в противоречие с принципа за пропорционалност.

5)
Препращащата юрисдикция следва да реши, предвид всички надлежно обосновани обстоятелства, които характеризират положението на жалбоподателя в главното производство, дали са налице изключителни обстоятелства, които изискват да се приложи дерогиращата разпоредба на член 33, параграф 2, последно тире от Регламент № 3886/92, изменен с Регламент № 2311/96, като в същото време отчита необходимостта от ограничително прилагане на тази разпоредба.

6)
Член 33, параграф 4 от Регламент № 3886/92, изменен с Регламент № 2311/96 във връзка с член 4е, параграф 4 от Регламент № 805/68, изменен с Регламент № 2222/96, трябва да се тълкува в смисъл, че държавите-членки могат да възстановят с предимство на производител, след двегодишния период на преустановяване, правата на премия, които са му били отнети поради това, че е използвал най-малко 70 % от правата си, но по-малко от 90 % от тях през пазарна година 1998.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.