CELEX: 62004TJ0255
Viešoji tarnyba
Pareigūnai

Pareigūnai – Motinystės atostogos – Trukmė – Pradžios momentas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 58 ir 59 straipsniai)
Pareigūnų tarnybos nuostatuose įtvirtinta aiški ir nedviprasmiška motinystės atostogų apskaičiavimo tvarka, skirta, atsižvelgiant
į teisinio saugumo principą, iš anksto ir konkrečiai nustatyti atostogų pradžios momentą, kad prieš išeidama motinystės atostogų
nėščioji žinotų savo administracinę situaciją. Pagal šią tvarką Paskyrimų tarnyba neturi įgaliojimų laisvai nustatyti motinystės
atostogų pradžios ir pabaigos. Taigi, nors nustatydama pareigūnės grįžimo į darbą datą ji privalo atsižvelgti į tikrąją gimdymo
datą, nustatydama motinystės atostogų pradžią ji turi atsižvelgti tik į tikėtiną pareigūnės gimdymo datą, nurodytą medicinos
pažymoje, ir bet kuriuo atveju negali jos nustatyti vėliau, remdamasi tikrąja gimdymo data. Todėl jeigu tikroji gimdymo data
yra ankstesnė už tikėtiną gimdymo datą, reikia laikyti, kad motinystės atostogų pradžios momentas nesikeičia ir kad suinteresuotajai
pareigūnei po gimdymo turi būti suteikiamos papildomos atostogos, kad būtų užtikrintos Pareigūnų tarnybos nuostatuose numatytos
minimalios, t. y. šešiolikos savaičių trukmės motinystės atostogos.
Ši išvada nesikeičia, jeigu iki motinystės atostogų pradžios dėl su nėštumu susijusių priežasčių nėščioji jau buvo laikinojo
nedarbingumo atostogose, nes Pareigūnų tarnybos nuostatų 58 straipsnyje šiuo atžvilgiu nenumatytas joks atskyrimas. Šios nuostatos
taikymo metodas, pagal kurį tokiu atveju motinystės atostogų pradžios punktas nustatomas vėliau pagal tikrąją gimdymo datą,
paverčiant motinystės atostogų dienomis laikinojo nedarbingumo atostogų dienas, patenkančias į šešių savaičių, einančių iki
šios datos, laikotarpį, pažeidžia Pareigūnų tarnybos nuostatų 58 ir 59 straipsnį. Iš tikrųjų nėštumas neturi būti laikomas
liga ir nė viena Pareigūnų tarnybos nuostatų nuostata negali būti aiškinama kaip leidžianti transformuoti šias dvi atostogų
rūšis, kurių tikslai ir pobūdis skiriasi. Be to, taikant tokį metodą būtų nevienodai vertinamos nėščiosios, kurių nėštumas
buvo sklandus ir todėl nebuvo poreikio imti laikinojo nedarbingumo atostogas, ir nėščiosios, kurios, negalėdamos dirbti, prieš
motinystės atostogas turėjo imti laikinojo nedarbingumo atostogas.
(žr. 50–56 ir 58–61 punktus)