CELEX: 62006FJ0085
Offentlig tjänst
Tjänstemän

1.
Tjänstemän – Tillfälligt anställda – Tillfälligt anställd utnämnd till provanställd tjänsteman – Utnämning som innebär att
det anställningsförhållande som regleras i anställningsvillkoren för övriga anställda avslutas fullständigt
2.
Tjänstemän – Tillfälligt anställda – Tillfälligt anställd utnämnd till provanställd tjänsteman – Uppsägning av kontraktet
som tillfälligt anställd utan att institutionen iakttagit uppsägningstiden
(Anställningsvillkor för övriga anställda, artikel 47)
3.
Tjänstemän – Tillfälligt anställda – Avgångsvederlag – Villkor för beviljande
(Tjänsteföreskrifterna, bilaga VIII, artikel 12; anställningsvillkor för övriga anställda, artiklarna 39 och 40 första stycket)
1.
När en tillfälligt anställd som godtar en utnämning till provanställd tjänsteman, omfattas denne hädanefter enbart av tjänsteföreskrifterna.
Tillämpningen av dessa innebär att ett anställningsförhållande som dessförinnan reglerades i anställningsvillkoren för övriga
anställda avslutas fullständigt utan att administrationen behöver uttryckligen behöver avsluta den tillfälliga anställningen.
Det är dock även rättsenligt för en gemenskapsinstitution att välja att formellt säga upp den tillfälligt anställdes kontrakt
innan den beslutar att utnämna personen i fråga till provanställd tjänsteman, förutsatt att uppsägningen sker i behörig ordning
och med iakttagande av gällande bestämmelser.
(se punkterna 51–53)
Hänvisning till domstolen: 25 juni 1981, Desmedt, 105/80, REG 1981, s. 1701, punkterna 14 och 15
2.
En tillfälligt anställd som blir utnämnd till provanställd tjänsteman har ingen rätt till ersättning på grund av att tillsättningsmyndigheten
inte har iakttagit uppsägningstiden i artikel 47 c i i anställningsvillkoren för övriga anställda.
För det första har gemenskapsinstitutionerna ett stort utrymme för skönsmässig bedömning vad gäller att utforma sin interna
organisation utifrån de uppgifter de anförtrotts och att placera sin personal med hänsyn till detta. Det är förenligt med
denna rätt att utforma sin organisation att den rättsliga ställningen för en tillfälligt anställd som utnämns till provanställd
tjänsteman i samband med att en viss kategori av anställd allmänt tas bort vid en institution. Institutionen är därvid för
övrigt skyldig att, för att förena tjänstens intresse med iakttagande av principen om likabehandling, utnämna tjänstemännen
vid närmast möjliga tillfällen. Det kan då inte krävas av tillsättningsmyndigheten att denna erbjuder den berörde tillfälligt
anställde en möjlighet att uttömma den maximalt tillåtna anställningstiden om sex år för tillfälligt anställda med tidsbegränsad
anställning, då tillsättning av varje tjänst i första hand måste grunda sig på tjänstens intresse. Övergången från tillfälligt
anställd till tjänsteman uppfyller för övrigt kraven på stabilitet i personalstyrkan, vilket är i tjänstens intresse. Institutionen
kan för övrigt inte klandras för att även ha beaktat den fördel en sådan övergång innebär för institutionens budget, då budgetutrymme
är en av de faktorer som administrationen tar hänsyn till i sin personalpolitik.
För det andra är den rättsakt varigenom tillsättningsmyndigheten unilateralt utnämnde den tillfälligt anställde utnämndes
till tjänsteman inte bindande, då den berörda personen kunde avböja utnämningen, vilken liknar ett anställningserbjudande.
För det tredje, att lämna ersättning till en person för att uppsägningstiden inte iakttagits, när personen i fråga under denna
tid arbetade för samma institution i enlighet med tjänsteföreskrifterna, är jämförbart med obehörig vinst. Förbud mot obehörig
vinst är en av gemenskapsrättens allmänna principer. Analogt med bestämmelserna om att pension inte kan förenas med lön, medför
nödvändigheten av att skydda gemenskapens tillgångar att den lön som en provanställd tjänsteman uppbär inte får kombineras
med utbetalning av ersättning för uppsägningstid beträffande en tillfällig anställning, när uppsägningen omedelbart föregick
utnämningen till provanställd tjänsteman, i den mån denna ersättning skulle betalas ut av de resurser som tilldelas någon
av institutionerna nämnda i Europeiska gemenskapernas allmänna budget.
(se punkterna 60–64, 66 och 67)
Hänvisning till domstolen: 17 december 1981, Bellardi-Ricci m.fl. mot kommissionen, 178/80, REG 1981, s. 3187, punkt 19; 10
juli 1990, Grekland mot kommissionen, C-259/87, REG 1990, s. I‑2845, punkt 26
Förstainstansrätten: 12 juli 1990, Scheiber mot rådet, T-111/89, REG 1990, s. II‑429, punkt 28; 10 oktober 2001, Corus UK
mot kommissionen, T-171/99, REG 2001, s. II‑2967, punkt 55; 11 juli 2002, Martínez Páramo m.fl. mot kommissionen, T-137/99
och T-18/00, REGP 2002, s. I‑A‑119 och II‑639, punkt 95 och där angiven rättspraxis; 3 april 2003, Vieira m.fl. mot kommissionen,
T-44/01, T-119/01 och T-126/01, REG 2003, s. II‑1209, punkt 86; 14 november 2006, Neirinck mot kommissionen, T-494/04, REGP
2006, s. I-A-2-259 och II-A-2-1345, punkterna 162–167, överklagad till domstolen, C-17/07 P
3.
En tillfälligt anställd kan bara ha rätt till avgångsvederlag om denne definitivt lämnar sitt arbete, det vill säga när dennes
tillfälliga anställningskontrakt avslutas, på grund av att det sägs upp eller löper ut, utan att följas av en utnämning till
tjänsteman under en period på minst två månader efter att det tillfälliga anställningskontraktet avslutades. Ett försök att
komma i åtnjutande av båda avgångsvederlag och utnämning till tjänsteman skulle vara att begära att institutionen, ensam eller
tillsammans med en annan gemenskapsinstitution, kringgick bestämmelsen i artikel 40 första stycket i anställningsvillkoren
för övriga anställda.
(se punkt 73)