CELEX: 61997CJ0425
Direktiv 83/189/EØF
Tekniske forskrifter
Anmeldelsespligt
Forbud mod vækstfremmere

1 Ved tre mellemdomme af 11. november 1997, indgaaet til Domstolen den 16. december 1997, har Gerechtshof, Hertogenbosch (Nederlandene), i medfoer af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets direktiv 83/189/EOEF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (EFT L 109, s. 8), som aendret ved Raadets direktiv 88/182/EOEF af 22. marts 1988 (EFT L 81, s. 75, herefter »direktiv 83/189«).
2 Dette spoergsmaal er rejst under straffesager, som er anlagt ved den forelaeggende ret mod Albers, van den Berkmortel og Nuchelmans, som er tiltalt for at have holdt fedekvaeg, som er blevet indgivet stoffer med sympatomimetisk virkning med indhold af clenbuterol.
3 Verordening stoffen met sympathico mimetische werking (PVV) af 1991 (bekendtgoerelse om stoffer med sympatomimetisk virkning, herefter »bekendtgoerelsen«), som er udstedt af direktoratet Produktschap voor Vee en Vlees (offentligt organ vedroerende kvaeg og koed) og godkendt af landbrugsministeren, indeholder i artikel 1 en definition af stoffer med sympatomimetisk virkning. Det er uomtvistet, at clenbuterol hoerer til disse stoffer.
4 Det bestemmes i bekendtgoerelsens artikel 2: »Det er forbudt i fedekvaeg, som er mere end fjorten uger gammelt, at indgive veterinaermedicinske praeparater med sympatomimetisk virkning, som indeholder clenbuterol, eller at give tilladelse til indgivelse af disse praeparater i det naevnte fedekvaeg.«
5 Det bestemmes i bekendtgoerelsens artikel 3, stk. 1: »Det er forbudt at holde eller opstalde, koebe eller saelge fedekvaeg, som i strid med artikel 2 er blevet indgivet de heri omhandlede stoffer med sympatomimetisk virkning.«
6 Ifoelge artikel 1, nr. 5, i direktiv 83/189 er en »teknisk forskrift« i direktivets forstand »tekniske specifikationer, herunder de administrative bestemmelser, der gaelder herfor, som retligt eller faktisk skal overholdes, for at et produkt kan markedsfoeres eller anvendes i en medlemsstat eller i en vaesentlig del af denne stat, bortset fra de specifikationer, som de lokale myndigheder fastsaetter«. I overensstemmelse med samme artikels nr. 1 forstaas ved »tekniske specifikationer« i direktiv 83/189's forstand »en specifikation, der indeholdes i et dokument, som fastlaegger karakteristika for et produkt ... samt fremstillingsmetoder og -processer for landbrugsprodukter efter traktatens artikel 38, stk. 1, for produkter til konsum og foder ...«.
7 Ifoelge artikel 8 og 9 i direktiv 83/189 skal medlemsstaterne dels sende Kommissionen udkast til de tekniske forskrifter, som henhoerer under direktivets anvendelsesomraade, dels i visse tilfaelde udsaette vedtagelsen af udkast til tekniske forskrifter i flere maaneder for at give Kommissionen mulighed for enten at fastslaa, om disse udkast er i overensstemmelse med faellesskabsretten, eller at fremsaette forslag om eller udstede et direktiv paa omraadet.
8 Det bestemmes i artikel 10 i direktiv 83/189: »Artikel 8 og 9 finder ikke anvendelse, naar medlemsstaterne opfylder deres forpligtelser, der foelger af faellesskabsdirektiver.«
9 I dommen af 30. april 1996 (sag C-194/94, CIA Security International, Sml. I, s. 2201, praemis 54, herefter »CIA Security-dommen«) udtalte Domstolen, at direktiv 83/189 skulle fortolkes saaledes, at en tilsidesaettelse af anmeldelsespligten, som er fastsat i direktivets artikel 8 og 9, medfoerer, at de paagaeldende tekniske forskrifter ikke kan bringes i anvendelse, saaledes at de foelgelig ikke kan goeres gaeldende over for borgerne. Domstolen fastslog herefter, at borgerne kan paaberaabe sig bestemmelserne i artikel 8 og 9 i direktiv 83/189 for en national ret, og at det paahviler denne at afslaa at anvende en national teknisk forskrift, der ikke er blevet meddelt i overensstemmelse med direktivet.
10 Forekomsten af clenbuterol blev konstateret i urinproever fra kvaeg, som befandt sig paa bedrifter tilhoerende de tre tiltalte i hovedsagerne, som er kvaegopdraettere i Nederlandene. Anklagemyndigheden indledte herefter straffesager mod dem for overtraedelse af bekendtgoerelsen.
11 I foersteinstansen blev Albers og van den Berkmortel ved domme afsagt den 14. december 1995 af economische politierechter ved Arrondissementsrechtbank, Hertogenbosch, og Nuchelmans ved dom afsagt den 6. juni 1996 af economische politierechter ved Arrondissementsrechtbank, Maastricht, doemt for at have holdt fedekvaeg, som var blevet indgivet stoffer med sympatomimetisk virkning med indhold af clenbuterol. De tiltalte appellerede disse domme til Gerechtshof, Hertogenbosch.
12 Det foelger af forelaeggelsesafgoerelserne, at de tiltalte under appelsagen med henvisning til CIA Security-dommen gjorde gaeldende, at bekendtgoerelsen, som efter deres opfattelse indeholder tekniske forskrifter og ikke er blevet anmeldt til Kommissionen, »maa lades ude af betragtning«.
13 Under disse omstaendigheder besluttede den nationale ret at udsaette sagerne og i hver af hovedsagerne at forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:
»Indeholder den nederlandske bekendtgoerelse af 1991 om stoffer med sympatomimetisk virkning, naermere bestemt denne bekendtgoerelses artikel 3, stk. 1, tekniske forskrifter, der ifoelge artikel 8 i direktiv 83/189/EOEF, saaledes som dette direktiv var affattet paa tidspunktet for bekendtgoerelsens ikrafttraeden, forud skulle anmeldes til Kommissionen?«
14 Ved kendelse afsagt af Domstolens praesident den 26. januar 1998 er de tre sager blevet forenet med henblik paa den skriftlige og mundtlige forhandling samt dommen.
15 Med spoergsmaalet oensker den nationale ret naermere bestemt oplyst, om en forskrift som den i bekendtgoerelsens artikel 3, stk. 1, omhandlede, naar den laeses i sammenhaeng med bekendtgoerelsens artikel 2, udgoer en teknisk forskrift i direktiv 83/189's forstand, og i bekraeftende fald, om den medlemsstat, som har vedtaget en saadan forskrift, i henhold til direktivets artikel 10 er fritaget for den i direktivets artikel 8 fastsatte anmeldelsespligt til Kommissionen.
16 Med hensyn til den foerste del af spoergsmaalet bemaerkes, som anfoert af den nederlandske regering og af Kommissionen, at forskrifter som de i denne sag omhandlede, som sigter mod at forebygge indgivelse af stoffer med sympatomimetisk virkning i fedekvaeg, som er mere end fjorten uger gammelt, udgoer tekniske specifikationer efter betydningen i artikel 1, nr. 1, i direktiv 83/189.
17 Saadanne forskrifter definerer saaledes fremstillingsmetoder og -processer for landbrugsvarer efter EF-traktatens 38, stk. 1 (efter aendring nu artikel 32, stk. 1, EF), for produkter til konsum.
18 Da de endvidere hidroerer fra nationale administrative myndigheder og finder anvendelse paa hele det nederlandske omraade og er obligatoriske for dem, de er stilet til, foreligger der tekniske forskrifter efter betydningen i artikel 1, nr. 5, i direktiv 83/189.
19 Med hensyn til den anden del af det praejudicielle spoergsmaal har den nederlandske og den irske regering samt Kommissionen gjort gaeldende, at de nederlandske myndigheder ifoelge artikel 10 i direktiv 83/189 ikke var forpligtet til at anmelde den i hovedsagerne omhandlede tekniske forskrift til Kommissionen, eftersom de ved at vedtage denne blot opfyldte deres forpligtelser i henhold til faellesskabsdirektiver.
20 I den forbindelse skal der, som det navnlig er anfoert af Kommissionen, naermere bestemt henvises til Raadets direktiv 86/469/EOEF af 16. september 1986 om undersoegelse af dyr og fersk koed for restkoncentrationer (EFT L 275, s. 36), som finder anvendelse paa kvaeg.
21 Ifoelge niende betragtning til direktiv 86/469 har direktivet, som fremhaevet af Kommissionen, til formaal at indfoere faelles kontrolforanstaltninger til at fastslaa og fjerne aarsagen til restkoncentrationer i dyr og fersk koed og at sikre, at koed, hvori der konstateres restkoncentrationer, som overstiger det tilladte niveau, ikke anvendes til konsum. Saaledes skal de kompetente myndigheder ifoelge direktivets artikel 9, stk. 3, litra b), drage omsorg for, »at der nedlaegges forbud imod, at dyrene afsaettes til konsum eller foderbrug, saafremt der ved undersoegelsen [officiel proeve] paavises tilstedevaerelse af forbudte stoffer«.
22 I bilag I til direktiv 86/469 opregnes de grupper af stoffer, som er omfattet af direktivets anvendelsesomraade. Clenbuterol henhoerer under punkt B, som baerer overskriften »Saerlige grupper«, gruppe I, »Anden medicin«, undergruppe c) »Anden veterinaermedicin«.
23 Det foelger heraf, at den nederlandske regering, da den vedtog et forbud mod at indgive clenbuterol i fedekvaeg, som er mere end fjorten uger gammelt, og mod at holde, opstalde, koebe eller saelge fedekvaeg, som er blevet indgivet dette stof, opfyldte de forpligtelser, der foelger af direktiv 86/469.
24 Paa baggrund af ovenstaaende skal det forelagte spoergsmaal besvares saaledes, at en forskrift som den i sagen omhandlede udgoer en teknisk forskrift i direktiv 83/189's forstand, og at den medlemsstat, som har vedtaget en saadan forskrift, i henhold til direktivets artikel 10 er fritaget for den i direktivets artikel 8 fastsatte anmeldelsespligt til Kommissionen.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagsomkostninger
25 De udgifter, der er afholdt af den nederlandske og den irske regering samt af Kommissionen, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagernes parter udgoer et led i de sager, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagsomkostningerne.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
(Femte Afdeling)
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Gerechtshof, Hertogenbosch, ved mellemdomme af 11. november 1997, for ret:
En forskrift som den, der er fastsat i artikel 3, stk. 1, i Verordening stoffen met sympathico mimetische werking (PVV) af 1991, udgoer, naar den laeses i sammenhaeng med artikel 2 i samme Verordening, en teknisk forskrift efter betydningen i Raadets direktiv 83/189/EOEF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter, som aendret ved Raadets direktiv 88/182/EOEF af 22. marts 1988, og den medlemsstat, som har vedtaget en saadan forskrift, er i henhold til direktivets artikel 10 fritaget for den i direktivets artikel 8 fastsatte anmeldelsespligt til Kommissionen.