CELEX: 62006TJ0287
Ochranná známka Spoločenstva
Námietkové konanie
Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Torre Albéniz
Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva TORRES
Relatívny dôvod zamietnutia
Neexistencia pravdepodobnosti zámeny

Okolnosti predchádzajúce sporu
Pani M
a
del Pilar Pérez Albéniz Iglesias podala 1. júna 1999 na Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ďalej len „Úrad“) prihlášku ochrannej známky Spoločenstva podľa nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (
Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1
; Mim. vyd. 17/001, s. 146) v znení zmien a doplnení.
Prihláška ochrannej známky bola podaná na zápis tohto obrazového označenia:
Výrobky a služby uvedené v prihláške patria do tried 32, 33 a 39 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a zodpovedajú tomuto opisu:
—
trieda 32: „Pivá, minerálne vody a iné nealkoholické nápoje, sirupy a iné prípravky na výrobu nápojov“,
—
trieda 33: „Vína“,
—
trieda 39: „Skladovacie služby, doručovanie, preprava, uskladnenie, balenie rozličných tovarov“.
Počas konania pred Úradom bola prihláška ochrannej známky postúpená vedľajšiemu účastníkovi konania Bodegas Peñalba López, SL. Táto spoločnosť zúžila prihlášku na výrobky triedy 33 a služby triedy 39.
Uvedená prihláška bola zverejnená 11. septembra 2000 vo
Vestníku ochranných známok Spoločenstva
č. 72/00.
Dňa 11. decembra 2000 žalobkyňa Miguel Torres, SA, podala námietku proti zápisu ochrannej známky Spoločenstva podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.
Námietka sa týkala týchto skorších zápisov:
—
zápis nižšie zobrazenej obrazovej ochrannej známky Spoločenstva č. 2783 vykonaný 1. februára 1999 pre výrobky patriace do triedy 33 [alkoholické nápoje (s výnimkou piva)]:
—
zápis nižšie zobrazenej obrazovej ochrannej známky Spoločenstva č. 376681 vykonaný 27. septembra 1999 pre výrobky patriace do triedy 33 [alkoholické nápoje (s výnimkou piva)]:
—
zápis nižšie zobrazenej obrazovej ochrannej známky Spoločenstva č. 376947 vykonaný 14. septembra 1999 pre výrobky patriace do triedy 33 [alkoholické nápoje (s výnimkou piva)]:
—
zápis slovnej ochrannej známky Spoločenstva VIÑA LAS TORRES č. 462267 vykonaný 3. februára 1999 pre výrobky patriace do triedy 33 [alkoholické nápoje (s výnimkou piva)],
—
zápis slovnej ochrannej známky Spoločenstva GRAN TORRES č. 466839 vykonaný 1. februára 1999 pre výrobky patriace do triedy 33 [alkoholické nápoje (s výnimkou piva)],
—
zápis slovnej ochrannej známky Spoločenstva TORRES 10 č. 466896 vykonaný 12. februára 1997 pre výrobky patriace do triedy 33 [alkoholické nápoje (s výnimkou piva)],
—
zápis slovnej ochrannej známky Spoločenstva 5 TORRES č. 466912 vykonaný 1. februára 1999 pre výrobky patriace do triedy 33 [alkoholické nápoje (s výnimkou piva)],
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 2234398 vykonaný 20. septembra 1999 pre výrobky patriace do triedy 33 [alkoholické nápoje (s výnimkou piva)]:
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 18132 vykonaný 7. januára 1911 pre výrobky patriace do triedy 33 (vína):
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 35802 vykonaný 8. apríla 1920 pre výrobky patriace do triedy 33 [brandy, destiláty a likéry (s výnimkou vína)]:
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 149441 vykonaný 13. októbra 1947 pre výrobky patriace do tried 30, 32 a 33 (vína, enologické postupy, mušty, pivá a octy):
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 1677345 vykonaný 5. októbra 1992 pre výrobky patriace do triedy 33 [alkoholické nápoje (s výnimkou piva) a najmä brandy]:
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 1751690 vykonaný 20. júla 1993 pre výrobky patriace do triedy 33 [alkoholické nápoje (s výnimkou piva) a najmä brandy]:
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 1677346 vykonaný 3. marca 1995 pre výrobky patriace do triedy 33 [alkoholické nápoje (s výnimkou piva) a najmä brandy]:
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 1718386 vykonaný 5. apríla 1994 pre výrobky patriace do triedy 33 (brandy):
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 1787982 vykonaný 3. apríla 1996 pre výrobky patriace do triedy 33 [alkoholické nápoje (s výnimkou piva)]:
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 397808 vykonaný 11. mája 1963 pre výrobky patriace do tried 1, 30, 32 a 33 (perlivé vína, enologické postupy, vína, mušty, pivá, octy a vínny kameň na spracovanie vína):
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 400056 vykonaný 17. januára 1963 pre výrobky zaradené do triedy 33 (všetky druhy vín, s výnimkou stolového bieleho vína, extra suché vína s podobnými vlastnosťami ako rýnske vína):
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 529931 vykonaný 2. septembra 1968:
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 592542 vykonaný 21. septembra 1971 pre výrobky patriace do triedy 33 (vína):
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 592543 vykonaný 8. januára 1972 pre výrobky patriace do triedy 33 (vína):
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 1119998 vykonaný 20. júna 1986 pre výrobky patriace do triedy 33 [alkoholické nápoje (s výnimkou piva)]:
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 1119999 vykonaný 5. februára 1987 pre výrobky patriace do triedy 33 (vína):
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 1172809 vykonaný 5. januára 1989 pre výrobky patriace do triedy 33 [alkoholické nápoje (s výnimkou piva)]:
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 1938607 vykonaný 5. marca 1996 pre výrobky zaradené do triedy 33 [alkoholické nápoje (s výnimkou piva) a najmä brandy]:
—
zápis nižšie zobrazenej španielskej obrazovej ochrannej známky č. 715533 vykonaný 11. novembra 1976 pre výrobky patriace do triedy 33 (liehoviny a likéry):
—
zápis nižšie zobrazenej obrazovej ochrannej známky Spojeného kráľovstva B 857391 vykonaný 3. decembra 1963 pre výrobky patriace do triedy 33 (vína):
—
zápis nižšie zobrazenej írskej obrazovej ochrannej známky B 87182 vykonaný 17. júla 1974 pre výrobky patriace do triedy 33 (vína):
—
zápis nižšie zobrazenej švédskej obrazovej ochrannej známky č. 238430 vykonaný 31. júla 1992 pre výrobky patriace do triedy 33 (všetky výrobky, najmä vína, šumivé vína, brandy a likéry):
—
zápis nižšie zobrazenej fínskej obrazovej ochrannej známky č. 33633 vykonaný 22. augusta 1977 pre výrobky patriace do triedy 33 (vína, liehoviny a likéry):
—
zápis nižšie zobrazenej obrazovej ochrannej známky Spojeného kráľovstva č. 113347 vykonaný 17. októbra 1995:
—
zápis nižšie zobrazenej dánskej obrazovej ochrannej známky č. 1373 vykonaný 11. apríla 1964:
Námietka sa zakladala na všetkých výrobkoch označených skoršou ochrannou známkou a smerovala len proti výrobkom „vína“ zaradeným do triedy 33 a označeným prihlasovanou ochrannou známkou.
Rozhodnutím z 18. mája 2004 a na základe porovnania uskutočneného medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršou obrazovou ochrannou známkou Spoločenstva TORRES č. 2783 (ďalej len „skoršia ochranná známka“) námietkové oddelenie vyhovelo námietke, pretože dospelo k záveru, že existuje pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami vzhľadom na výrobky označené týmito ochrannými známkami, určitú vizuálnu (zobrazenie veže a slovo „torres“) a fonetickú (slabiky „to“ a „rre“) podobnosť a všeobecnú známosť skoršej ochrannej známky.
Dňa 16. júla 2004 vedľajší účastník konania podal proti rozhodnutiu námietkového oddelenia odvolanie.
Rozhodnutím z 27. júla 2006 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) druhý odvolací senát Úradu zrušil rozhodnutie námietkového oddelenia z dôvodu, že podmienka podobnosti medzi kolidujúcimi ochrannými známkami nie je splnená, a teda že medzi nimi neexistuje pravdepodobnosť zámeny.
V tejto súvislosti odvolací senát usúdil najmä, že skutočnosť, že slovo „torre“ je umiestnené na začiatku prihlasovanej ochrannej známky, mu nepriznáva dominantný charakter vo vzťahu k ostatným prvkom tejto ochrannej známky. Rozlišovacia spôsobilosť prihlasovanej ochrannej známky totiž vyplýva z logického a koncepčného celku vytvoreného spojením dvoch výrazov „torre“ a „albéniz“ a posledný uvedený výraz bližšie špecifikuje vežu, čím získava v tejto ochrannej známke dominantný charakter (body 28 a 29 napadnutého rozhodnutia). Odvolací senát tiež usúdil, že ak všeobecná známosť skoršej ochrannej známky posilňuje jej rozlišovaciu spôsobilosť, neposilňuje za každých okolností rozlišovaciu spôsobilosť zhodného alebo podobného prvku kombinovanej ochrannej známky tak, že toto spojenie bude dominantným pri celkovom dojme vyvolanom touto ochrannou známkou, pokiaľ tento prvok tvorí spolu s ostatnými prvkami logický a koncepčný celok, neoddeliteľný, dokonale rozlíšiteľný a nespojiteľný so všeobecne známou skoršou ochrannou známkou (bod 30 napadnutého rozhodnutia). Odvolací senát ďalej usúdil, že kolidujúce ochranné známky vyvolávajú rozdielny celkový dojem, že zhodnosť prvku „torre“ je z fonetického hľadiska vyrovnávaná prvkom „albéniz“ a že čo sa týka koncepčného hľadiska, vnímanie príslušnej skupiny verejnosti bude záležať od toho, či pozná, alebo nepozná zmysel výrazu „torre“. U tých, ktorí rozumejú tomuto výrazu, by totiž mohol existovať koncepčný rozdiel, zatiaľ čo u tých, ktorí vo výraze „torre“ vôbec nevidia zmysel, bude koncepčná podobnosť málo relevantná (body 35 až 37 napadnutého rozhodnutia).
Návrhy účastníkov konania
Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
—
zrušil napadnuté rozhodnutie,
—
zaviazal Úrad na náhradu trov konania.
Úrad navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
—
zamietol žalobu,
—
zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.
Vedľajší účastník konania navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
—
zamietol žalobu,
—
zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.
Právny stav
Tvrdenia účastníkov konania
Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza jediný žalobný dôvod založený na porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.
Žalobkyňa tvrdí, že odvolací senát sa dopustil troch nesprávnych posúdení pri uplatnení pravidiel rozvinutých judikatúrou v súvislosti s výkladom tohto ustanovenia. Po prvé odvolací senát nezohľadnil všeobecnú známosť skoršej ochrannej známky pri určení dominantného prvku prihlasovanej ochrannej známky a skúmaní pravdepodobnosti zámeny. Po druhé toto skúmanie nezakladal na vnímaní príslušnou skupinou verejnosti (priemerný spotrebiteľ Európskej únie), ale ho urobil len na základe vnímania menšinovej skupiny spotrebiteľov (španielski, talianski a portugalskí spotrebitelia). Po tretie nezohľadnil skutočnosť, že ochranné známky žalobkyne predstavujú „príbuzné ochranné známky“ alebo „sériové ochranné známky“.
Tento žalobný dôvod je založený na štyroch tvrdeniach. Po prvé všeobecná známosť označenia TORRES v rámci celej Únie posilňuje rozlišovaciu spôsobilosť spoločného prvku kolidujúcich označení, ktorý sa stáva dominantným. Po druhé kolidujúce označenia vzhľadom na svoje rozlišovacie a dominantné prvky vykazujú fonetickú a vizuálnu zhodnosť a podobnosť. Po tretie všeobecná známosť označenia TORRES spolu so zhodnosťou výrobku pri posúdení pravdepodobnosti zámeny posilňuje
ius prohibendi
skorších ochranných známok. Po štvrté pravdepodobnosť zámeny by sa zvýšila existenciou „príbuzných ochranných známok“, ktoré obsahujú slovný prvok „torres“ a grafický prvok jednej alebo viacerých veží.
V súvislosti s prvým tvrdením žalobkyňa uvádza, že vzhľadom na všeobecnú známosť a udomácnenie označenia TORRES v rámci celej Únie je prvok „torre“ prihlasovanej ochrannej známky vnímaný príslušnou skupinou spotrebiteľov ako dominantný prvok celkového dojmu, ktorý vytvára uvedená ochranná známka.
Odkazujúc na španielsku judikatúru a právnu náuku, žalobkyňa tvrdí, že aj keď všeobecná známosť skoršej ochrannej známky posilňuje jej ochranu a jej rozlišovaciu spôsobilosť, rovnako posilňuje rozlišovaciu spôsobilosť zhodného alebo podobného prvku prihlasovanej ochrannej známky, ktorá je zloženou ochrannou známkou.
Po druhé žalobkyňa uvádza, že tvrdenie odvolacieho senátu, podľa ktorého prihlasovaná ochranná známka vytvára logický a koncepčne nedeliteľný celok, je relevantné len v Španielsku, Portugalsku a Taliansku, kde sa významu kolidujúcich ochranných známok rozumie alebo môže rozumieť. V ostatných krajinách, v ktorých sú ochranné známky TORRES tiež zapísané, by slová „torre“ a „albéniz“ nemali žiadny osobitný význam a mohli by byť teda ťažko považované za vlastný logický a koncepčný celok.
Žalobkyňa v tejto súvislosti zdôrazňuje, že postoj odvolacieho senátu, čo sa týka logického a koncepčného celku prihlasovanej ochrannej známky, je v rozpore s postojom, ktorý zaujal v bode 29 napadnutého rozhodnutia, v ktorom bolo uvedené, že výraz „albéniz“ bližšie špecifikuje vežu, ktorú označuje, a vzhľadom na to zohráva dominantnú a rozlišovaciu úlohu v prihlasovanej ochrannej známke. Väčšina príslušnej skupiny spotrebiteľov totiž nebude rozumieť zmyslu tohto výrazu ani ho nebude spájať so španielskym hudobníkom Albénizom.
Žalobkyňa po tretie uplatňuje, že tvrdenie, podľa ktorého skoršia ochranná známka nie je zhodná s prvkom „torre“ z dôvodu, že neobsahuje písmeno „s“, je nedostatočné, keďže písmeno „s“ vyjadruje množné číslo, ale v žiadnom prípade nemení zmysel podstatného mena.
Nakoniec sa domnieva, že ak umiestnenie jednej zo zložiek kombinovanej ochrannej známky nie je rozhodujúcim kritériom na určenie dominantného prvku, umiestnenie má každopádne úlohu pri posúdení spotrebiteľmi, ktorí poznajú slovo „torres“ alebo ktorým je tento výraz známy. Títo spotrebitelia by mali tendenciu skracovať prihlasovanú ochrannú známku a sústrediť sa hlavne na slovo „torre“. Všeobecná známosť skorších ochranných známok TORRES a umiestnenie slova „torre“ na začiatku prihlasovanej ochrannej známky by totiž viedlo príslušnú skupinu spotrebiteľov k sústredeniu sa najmä na toto slovo („torre“).
Čo sa týka druhého tvrdenia, žalobkyňa robí účinné porovnanie kolidujúcich označení, vychádzajúc z dôvodov hospodárnosti konania, z označení, ktoré námietkové oddelenie a odvolací senát porovnali vo svojich rozhodnutiach. Dospela k záveru, že kolidujúce označenia majú fonetickú podobnosť a vizuálnu zhodnosť, bez koncepčných rozdielov, ktoré by ich neutralizovali.
Čo sa týka vizuálneho hľadiska, žalobkyňa tvrdí, že na základe osobitnej vlastnosti vína je celkový dojem ochranných známok tohto výrobku určený hlavne ich slovnými prvkami, pričom obrazové prvky sú na druhom mieste. Podobnosť medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, ktorá vyplýva zo spoločného slovného prvku „torre(s)“, preto nebude neutralizovaná grafickým prvkom (zobrazenie veže), ktorý obsahuje prihlasovaná ochranná známka. V tejto súvislosti žalobkyňa pri konštatovaní, že takmer všetky nálepky nápojov triedy 33 uvedené na trh obsahujú ozdobné prvky, ktoré je ťažké si vybaviť pri objednaní výrobku, vychádza z judikatúry Súdu prvého stupňa.
Ďalej tvrdí, že zobrazenie veže na prihlasovanej ochrannej známke sa nachádza na všetkých skorších ochranných známkach žalobkyne, z ktorých niektoré obsahujú, podobne ako prihlasovaná ochranná známka, zobrazenie jednej veže. Okrem toho žalobkyňa pripomína, že obrazový prvok sám osebe zobrazením veže posilňuje spoločný slovný prvok „torre(s)“.
Žalobkyňa tvrdí, že z fonetického hľadiska prihlasovaná ochranná známka zahŕňa takmer väčšiu časť skoršej ochrannej známky, s jediným rozdielom posledného písmena „s“. Tvrdí, že zhoda slabík „to“ a „rre(s)“, zdôraznená ich umiestnením na začiatku oboch kolidujúcich ochranných známok, im dáva atraktívnejší vplyv ako slabiky „al“„bé“ a „niz“. Okrem toho slabiky „to“ a „rre(s)“ sú najťažšie vysloviteľné pre príslušnú skupinu spotrebiteľov z dôvodu dvojitého „r“, a teda sú to slabiky, ktoré určite najviac upútajú jej pozornosť.
Čo sa týka koncepčného rozdielu, žalobkyňa tvrdí, že neneutralizuje fonetické podobnosti a v menšej miere ani vizuálne, ktoré existujú medzi kolidujúcimi ochrannými známkami. Tam, kde väčšina príslušnej skupiny spotrebiteľov (rakúski, nemeckí, holandskí, anglickí, dánski, francúzski spotrebitelia atď.) nepozná význam slova „torre“ alebo jeho množného čísla „torres“, bude koncepčné porovnanie označení menej dôležité. Jediným možným koncepčným vnímaním kolidujúcich označení na týchto územiach by bolo skôr vnímanie skoršej ochrannej známky, a to z dôvodu jej udomácnenia, jej všeobecnej známosti a jej prítomnosti na príslušných územiach, a preto, že ide o výraz, ktorý uvádza obchodný pôvod zodpovedajúcich výrobkov.
V tejto súvislosti žalobkyňa dodáva, že ak je pravda, že pre španielskych, talianskych a portugalských spotrebiteľov predstavuje koncepčný prvok relevantný faktor pri porovnaní kolidujúcich označení, koncepčné vnímanie touto skupinou spotrebiteľov, nech už je akékoľvek, nemá vplyv na posúdenie vnímania ochranných známok čo najväčším počtom spotrebiteľov. Odkazujúc na judikatúru Súdneho dvora, žalobkyňa uvádza, že existencia pravdepodobnosti zámeny v časti Európskeho spoločenstva v zásade postačuje na to, aby sa článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 mohol uplatniť.
Žalobkyňa ďalej odkazuje na judikatúru Súdu prvého stupňa, pričom tvrdí, že v prípade, keď jeden z dvoch samostatných výrazov tvoriacich slovnú ochrannú známku je z vizuálneho a fonetického hľadiska zhodný s jediným výrazom tvoriacim skoršiu slovnú ochrannú známku a keď tieto výrazy, posudzované spoločne alebo oddelene, nemajú z koncepčného hľadiska pre príslušnú skupinu verejnosti nijaký význam, majú sa predmetné ochranné známky, posudzované každá vo svojej celosti, obvykle považovať za podobné v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.
Čo sa týka na jednej strane celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny, žalobkyňa sa domnieva, že uznanie všeobecnej známosti označenia TORRES v rámci celej Únie znamená väčšiu ochranu a silnejšiu rozlišovaciu spôsobilosť ochranných známok TORRES, väčšiu pravdepodobnosť zámeny a väčšiu presnosť pri porovnaní skoršej ochrannej známky s prihlasovanou ochrannou známkou.
Na druhej strane zhodnosť, ktorá existuje medzi výrobkami označenými kolidujúcimi ochrannými známkami, posilňuje dojem podobnosti kolidujúcich označení vzhľadom na to, že tieto ochranné známky sa nachádzajú v tom istom výrobnom, obchodnom a spotrebiteľskom sektore.
Okrem toho žalobkyňa uvádza, že nemožno tvrdiť, ako to robí odvolací senát, že spotrebiteľ vína je kvalifikovaným spotrebiteľom, ktorý rozlišuje ochranné známky bez problémov, pretože víno je výrobkom, ktorý konzumujú jednotlivci pochádzajúci zo všetkých spoločenských vrstiev a rozdielnych kultúrnych úrovní. Existujú špecializovaní spotrebitelia, ale ostatní si kúpia víno, pretože im je ochranná známka známa.
Odvolací senát tiež nemôže popierať účinok rozsudkov španielskych súdov v podobných veciach, ako je daný prípad.
Nakoniec žalobkyňa tvrdí, že pravdepodobnosť zámeny, ktorá existuje medzi prihlasovanou ochrannou známkou a všeobecne známymi ochrannými známkami žalobkyne, bola potvrdená na úrovni Spoločenstva v podobnom prípade, v ktorom sa riešila otázka možnosti súbehu ochranných známok TORRES a označenia pôvodu tvoreného výrazom „torres vedras“.
Navyše a nezávisle od výsledku porovnania prihlasovanej ochrannej známky a skorších ochranných známok žalobkyňa uvádza, že existencia „príbuzných ochranných známok“ alebo „sériových ochranných známok“, ktoré obsahujú slovný prvok „torres“ a zobrazenie jednej alebo viacerých veží, zvyšuje pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami.
Tieto ochranné známky by boli totiž všetky vytvorené z dvoch spoločných prvkov: slova „torres“ a zobrazenia jednej alebo viacerých veží. Niektoré by obsahovali tiež doplňujúci prvok. Žalobkyňa tým zdôrazňuje, že prvok „torre“ a zobrazenie veže na prihlasovanej ochrannej známke prirodzene navádzajú spotrebiteľa považovať túto ochrannú známku za patriacu medzi príbuzné ochranné známky žalobkyne.
Odkazujúc na rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. februára 2006, Il Ponte Finanziaria/ÚHVT — Marine Enterprise Projects (BAINBRIDGE) (
T-194/03, Zb. s. II-445
), žalobkyňa tvrdí, že preukázala obe podmienky potrebné na uznanie vplyvu existencie príbuzných ochranných známok na pravdepodobnosť zámeny, a teda na jednej strane používanie a uvedenie na trh všetkých ochranných známok, ktoré patria medzi príbuzné ochranné známky a na ktorých sa zakladá námietka, a na druhej strane u prihlasovanej ochrannej známky existenciu základného prvku identifikujúceho príbuzné ochranné známky.
Úrad aj vedľajší účastník konania namietajú tvrdenia žalobkyne.
Posúdenie Súdom prvého stupňa
Podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 sa na základe námietky majiteľa skoršej ochrannej známky nezapíše ochranná známka, o ktorej zápis sa žiada, ak pre jej zhodnosť alebo podobnosť so skoršou ochrannou známkou a zhodnosť alebo podobnosť tovarov alebo služieb, na ktoré sa vzťahujú tieto ochranné známky, existuje pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti, pokiaľ ide o územie, na ktorom je skoršia ochranná známka chránená.
Podľa ustálenej judikatúry pravdepodobnosť zámeny predstavuje pravdepodobnosť, keď sa verejnosť môže domnievať, že predmetné výrobky alebo služby pochádzajú od jedného podniku alebo prípadne od podnikov, ktoré sú ekonomicky prepojené. Pravdepodobnosť zámeny sa má posudzovať celkovo podľa toho, ako príslušná verejnosť vníma označenia a dotknuté výrobky alebo služby, berúc do úvahy všetky činitele, ktorými sa vyznačuje daný prípad [rozsudok Súdneho dvora z 22. júna 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer,
C-342/97, Zb. s. I-3819
, bod 17, a rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. júla 2003, Laboratorios RTB/ÚHVT — Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS),
T-162/01, Zb. s. II-2821
, body 30 a 31].
Toto celkové posúdenie zohľadňuje predovšetkým známosť ochrannej známky na trhu, ako aj stupeň podobnosti ochranných známok a tovarov a služieb označených ochrannou známkou. V tomto smere predpokladá určitú vzájomnú závislosť medzi zohľadňovanými okolnosťami, takže nízky stupeň podobnosti tovarov a služieb označených ochrannou známkou môže byť vyvážený vyšším stupňom podobnosti ochranných známok a naopak (rozsudok Súdneho dvora z 29. septembra 1998, Canon,
C-39/97, Zb. s. I-5507
, bod 17, a Lloyd Schuhfabrik Meyer, už citovaný, bod 19).
Okrem toho je vnímanie ochranných známok priemerným spotrebiteľom dotknutých tovarov alebo služieb určujúce pri celkovom posúdení pravdepodobnosti zámeny. Priemerný spotrebiteľ však vníma ochrannú známku spravidla ako celok a neskúma jej jednotlivé detaily (rozsudok Lloyd Schuhfabrik Meyer, už citovaný, bod 25). Na účely tohto celkového posúdenia sa za priemerného spotrebiteľa predmetného tovaru považuje riadne informovaný a primerane pozorný a obozretný spotrebiteľ. Rovnako treba zohľadniť skutočnosť, že stupeň pozornosti priemerného spotrebiteľa sa líši v závislosti od druhu dotknutých tovarov alebo služieb (rozsudok Lloyd Schuhfabrik Meyer, už citovaný, bod 26).
V danom prípade je príslušná skupina verejnosti zložená z priemerných spotrebiteľov členských štátov, v ktorých je skoršie označenie chránené.
Zhodnosť dotknutých prvkov účastníci konania nenamietajú.
Z ustálenej judikatúry vyplýva, že celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny vo vzťahu k vizuálnej, fonetickej a koncepčnej podobnosti predmetných ochranných známok sa má zakladať na celkovom dojme, ktorý tieto označenia vytvárajú, so zohľadnením najmä ich rozlišujúcich a prevládajúcich prvkov [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 11. júla 2006, Torres/ÚHVT — Bodegas Muga (Torre Muga), T-247/03, neuverejnený v Zbierke, bod 45 a tam citovanú judikatúru].
Okrem toho z ustálenej judikatúry vyplýva, že kombinovanú ochrannú známku a inú ochrannú známku, identickú alebo predstavujúcu podobnosť s niektorou zložkou kombinovanej ochrannej známky, možno považovať za podobné, len ak je tento prvok dominantným prvkom celkového dojmu kombinovanej ochrannej známky. Je to tak v prípade, keď táto zložka môže sama dominovať obrazu tejto ochrannej známky, ktorý si príslušná skupina verejnosti uchová v pamäti, takže všetky ostatné zložky ochrannej známky sú zanedbateľné pri celkovom dojme, ktorý vytvára ochranná známka (pozri rozsudok Torre Muga, už citovaný, bod 46 a tam citovanú judikatúru).
Je preto potrebné nezohľadniť iba jednu zo zložiek kombinovanej ochrannej známky a porovnať ju s inou ochrannou známkou. Naopak, pri preskúmaní dotknutých ochranných známok treba takéto porovnanie vykonať tak, že každú z nich treba posudzovať ako celok (pozri rozsudok Torre Muga, už citovaný, bod 47 a tam citovanú judikatúru).
Skoršia ochranná známka je v danom prípade zložená zo slova „torres“, ktoré je napísané veľkými písmenami a nachádza sa nad erbom, na ktorom sú vyobrazené tri veže, zatiaľ čo prihlasovanú ochrannú známku tvorí zobrazenie veže, pod ktorou sa nachádza výraz „torres albéniz“ napísaný kurzívou a špecifickým štýlom písma.
Na účely porovnania sporných označení žalobkyňa uviedla rôzne tvrdenia, ktorými sa snažila potvrdiť to, že slovo „torre“ predstavuje dominantný prvok prihlasovanej ochrannej známky. Vzhľadom na vplyv tejto otázky na posúdenie podobnosti označení je potrebné preskúmať tieto tvrdenia pred vykonaním porovnania kolidujúcich označení.
— O dominantnom charaktere prvku „torre“ v prihlasovanej ochrannej známke
Pokiaľ ide o účinok, ktorý by uznanie všeobecnej známosti označenia TORRES mohlo mať na skúmanie dominantného prvku prihlasovanej ochrannej známky a v dôsledku toho na podobnosť kolidujúcich ochranných známok, je potrebné uviesť, že všeobecná známosť skoršej ochrannej známky môže v závislosti od prípadu posilňovať rozlišovaciu spôsobilosť zhodného alebo podobného prvku kombinovanej ochrannej známky tak, že tento prvok sa stane jej dominantným prvkom.
Tak to však nie je v predmetnej veci.
Pokiaľ ide v prvom rade o tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého by všeobecná známosť skorších ochranných známok TORRES v rámci celej Únie, ako aj umiestnenie slova „torre“ na začiatku prihlasovanej ochrannej známky viedli príslušnú skupinu spotrebiteľov k sústredeniu sa osobitne na toto slovo a k prehliadaniu ostatných prvkov, ktoré tvoria prihlasovanú ochrannú známku, je potrebné uviesť, že na účely posúdenia dominantného charakteru jedného alebo viacerých prvkov kombinovanej ochrannej známky sa môže relatívne umiestnenie jednotlivých zložiek v usporiadaní takej ochrannej známky podporne zohľadniť [rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. októbra 2002, Matratzen Concord/ÚHVT — Hukla Germany (MATRATZEN),
T-6/01, Zb. s. II-4335
, bod 35], pričom toto relatívne umiestnenie v každom prípade nepriznáva dominantný charakter prvku ochrannej známky, ktorý v jej celkovom dojme robí ostatné prvky, ktoré tvoria túto ochrannú známku, zanedbateľnými (rozsudok Torre Muga, už citovaný, bod 50).
V predmetnej veci je potrebné uviesť, že skutočnosť, že výraz „torre“ sa nachádza na prvom mieste v prihlasovanej ochrannej známke, najmä z fonetického a koncepčného hľadiska nerobí výraz, ktorý sa nachádza na druhom mieste, a to „albéniz“, zanedbateľným v celkovom dojme, ktorý vytvára uvedená ochranná známka. Naopak, rozlišovacia spôsobilosť prihlasovanej ochrannej známky rozhodne vyplýva z kombinácie výrazov „torre“ a „albéniz“, ktoré spolu tvoria vlastný logický a koncepčný celok. Preto ak by aj bola skoršej ochrannej známke priznaná všeobecná známosť, nemožno poprieť existenciu ostatných prvkov, ktoré tvoria prihlasovanú ochrannú známku.
Je totiž potrebné konštatovať, že nič nenasvedčuje tomu, že priemerný spotrebiteľ, ktorý sa považuje za riadne informovaného a primerane pozorného a obozretného, bude systematicky prehliadať druhú časť slovného prvku ochrannej známky tak, že si z nej zapamätá len prvú časť, ako to uviedla žalobkyňa.
To je najmä prípad v sektore alkoholických nápojov, kde sú spotrebitelia naučení, že výrobky sú často označené ochrannými známkami, ktoré sa skladajú z viacerých slovných prvkov (rozsudok Torre Muga, už citovaný, body 52 a 53).
V predmetnej veci treba uviesť, že všeobecne známe skoršie označenie TORRES nie je zhodné s prvkom „torre“ prihlasovanej ochrannej známky vzhľadom na to, že tento výraz sa nekončí písmenom „s“. Ďalej je potrebné zohľadniť to, že na jednej strane sa slovný prvok prihlasovanej ochrannej známky „torre“ bežne používa na označenie dotknutých výrobkov a na druhej strane je toto slovo kombinované s prvkom „albéniz“ tak, že pokiaľ ide o schopnosť prihlasovanej ochrannej známky odlíšiť výrobky, ktoré označuje, tieto slová spolu vytvárajú určitý logický a koncepčný celok. Na základe týchto okolností nemožno tvrdiť, že slovo „torre“ robí ostatné zložky kombinovanej ochrannej známky zanedbateľnými v celkovom dojme, ktorý táto ochranná známka vytvára, aj keď by tento prvok predstavoval určitý stupeň podobnosti so značne rozlíšiteľným označením TORRES (pozri v tomto zmysle rozsudok Torre Muga, už citovaný, bod 57).
Pokiaľ ide ďalej o údajné protirečenie medzi na jednej strane konštatovaním odvolacieho senátu, podľa ktorého výraz obsiahnutý v prihlasovanej ochrannej známke vytvára vlastný logický a koncepčný celok, a na druhej strane konštatovaním, podľa ktorého výraz „albéniz“ má dominantné a rozlišovacie postavenie v prihlasovanej ochrannej známke, je potrebné uviesť, že príslušná skupina verejnosti bude vnímať prihlasovanú ochrannú známku ako syntaktický celok, nezávisle od porozumenia tomuto slovnému spojeniu. Pre časť tejto verejnosti, najmä španielskej, portugalskej alebo talianskej, ktorá rozumie významu týchto termínov alebo výrazov, je možné, že termín „torre“ má menší význam a že druhá časť prihlasovanej ochrannej známky, ktorá je osobitná a predstavuje miesto alebo osobu, je dominantnejšia.
Vzhľadom na vyššie uvedené je potrebné preskúmať, či sa na účely porovnania sporných označení odvolací senát nedopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď neuviedol, že termín „torre“ je dominantným prvkom v dojme, ktorý vyvoláva prihlasovaná ochranná známka.
— O vizuálnej podobnosti
Pokiaľ ide o vizuálne hľadisko, hoci z porovnania kolidujúcich označení vyplýva zhoda prvých piatich písmen jediného prvku označenia TORRES a prvku „torre“ prihlasovanej ochrannej známky, odvolací senát správne konštatoval, že každé sporné označenie vytvára celkovo rozdielny vizuálny dojem.
V prvom rade je totiž potrebné uviesť, že prvok „torre“ prihlasovanej ochrannej známky nie je zhodný s označením TORRES vzhľadom na to, že posledný uvedený výraz sa končí písmenom „s“, ktoré vyjadruje množné číslo.
Ďalej, zatiaľ čo je skoršia ochranná známka tvorená slovom „torres“, ktoré je napísané veľkými písmenami a nachádza sa nad erbom, na ktorom sú zobrazené tri veže, prihlasovanú ochrannú známku tvorí zobrazenie veže, pod ktorou sa nachádza výraz „torre albéniz“, napísaný kurzívou a špecifickým štýlom písma.
Hoci možno zastávať názor, ako uvádza žalobkyňa, že u prihlasovanej ochrannej známky má obrazový prvok vedľajší charakter vo vzťahu k slovnému prvku, ktorý má oveľa väčšiu schopnosť rozlíšiť označené výrobky a zaujať spotrebiteľa, je potrebné uviesť, že len slovný prvok „torre albéniz“ prihlasovanej ochrannej známky je v každom prípade dostatočne odlišný od označenia TORRES na to, aby z vizuálneho hľadiska rozdiely podobných aspektov pri vnímaní spotrebiteľom prevažovali. Tento záver nemôže zmeniť skutočnosť, ktorú uviedla žalobkyňa, že pozornosť verejnosti sa upriami aspoň s takou istou intenzitou na prvú časť slovného prvku prihlasovanej ochrannej známky ako na jeho druhú časť.
— O fonetickej podobnosti
Z fonetického hľadiska je potrebné uviesť, že skoršia ochranná známka sa skladá z jediného slova zloženého z dvoch slabík, „to“ a „rres“, zatiaľ čo prihlasovaná ochranná známka obsahuje dve slová, ktoré tvoria celkovo päť slabík, „to“, „rre“, „al“, „bé“ a „niz“. Za týchto podmienok nemôže skutočnosť, že prihlasovaná ochranná známka obsahuje takmer celú skoršiu ochrannú známku, okrem posledného písmena „s“, prevážiť nad fonetickými rozdielmi medzi označeniami, ktoré sú každé posudzované osobitne ako celok. Je preto potrebné uviesť, že odvolací senát správne právne vyvodil záver, že sporné označenia sú z fonetického hľadiska zreteľne rozdielne.
Toto posúdenie nemožno vyvrátiť ostatnými tvrdeniami žalobkyne v tejto súvislosti.
Aj keď nemožno popierať existenciu jednoznačne podobnej časti oboch kolidujúcich ochranných známok, táto skutočnosť je napriek tomu neutralizovaná zjavnými fonetickými rozdielmi medzi oboma označeniami, či už na základe počtu vyslovených slabík, alebo pokiaľ ide o prítomnosť termínu „albéniz“.
V tejto súvislosti treba zamietnuť tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého zhoda slabík „to“ a „rre(s)“ údajne zdôraznená ich umiestnením na začiatku oboch kolidujúcich ochranných známok im dáva väčšiu upútavaciu silu, čo je ešte posilnené skutočnosťou, že slabiky „to“ a „rre(s)“ sa vyslovujú zložitejšie ako druhý výraz, ktorý tvorí prihlasovanú ochrannú známku. Ako bolo uvedené v bode 55 vyššie, výrazy „torre“ a „albéniz“ tvoria vlastný logický a koncepčný celok. Pritom nebola uvedená žiadna skutočnosť, ktorá by mohla viesť k záveru, že tento celok by mohol byť značne oslabený jeho výslovnosťou. Navyše žalobkyňa ničím nepodložila tvrdenie, podľa ktorého sa práve slabiky „to“ a „rre(s)“ ťažšie vyslovujú príslušnou skupinou verejnosti z dôvodu dvojitého „r“. V tejto súvislosti treba konštatovať, že na viacerých príslušných územiach existujú slová s dvojitým „r“, a preto s výslovnosťou tejto hlásky neboli zistené žiadne problémy. Okrem toho je potrebné uviesť, že výslovnosť slabiky „bé“ v slove „albéniz“ je jasne zdôraznená a nemožno si ju nevšimnúť vo fonetickom celku vytvorenom výslovnosťou prihlasovanej ochrannej známky. To isté platí pre poslednú slabiku „niz“.
— O koncepčnej podobnosti
Pokiaľ ide o koncepčnú podobnosť, je potrebné rozlišovať medzi dojmom, ktorý vyvolávajú sporné označenia v krajine, kde spotrebitelia poznajú význam slova „torre“, čiže v Španielsku, Taliansku a Portugalsku, a dojmom, ktorý vyvolávajú v iných krajinách.
Pokiaľ ide o krajiny, v ktorých spotrebitelia poznajú význam slova „torre“, odvolací senát sa nedopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď uviedol, že predstavy, ktoré vyvoláva výraz „torres“ a výraz „torre albéniz“, sú rozdielne. Zatiaľ čo slovo „torres“ vyvoláva aspoň u španielskej verejnosti predstavu veže v množnom čísle, druhé slovo prihlasovanej ochrannej známky sa spája so slávnym španielskym hudobníkom. Hoci existuje určitý stupeň podobnosti, pravidelné používanie výrazu „torre“ na označenie dotknutých výrobkov v Španielsku, Taliansku a Portugalsku však bude spotrebiteľov v týchto krajinách viesť k tomu, aby neprehliadali prvok „albéniz“, ktorý obsahuje prihlasovaná ochranná známka, a tým viac vnímať koncepčný rozdiel medzi spornými označeniami.
Naopak v krajinách, kde význam slova „torre“ nie je známy, koncepčná podobnosť má, ako to uvádza aj žalobkyňa a Úrad, obmedzenú relevantnosť.
V tejto súvislosti žalobkyňa uvádza, že väčšina európskych spotrebiteľov nerozumie slovu „torre“ a že nemožno prijať na základe vnímania menšiny určenej verejnosti, že kolidujúce označenia predstavujú koncepčné rozdiely. Je však potrebné uviesť, že skutočnosť, že porovnanie sporných označení z koncepčného hľadiska má obmedzenú relevantnosť vo väčšine krajín Únie, nebráni tomu, aby sa v krajinách, kde je význam tohto slova verejnosti známy, zohľadnili koncepčné rozdiely medzi dotknutými označeniami.
Vzhľadom na to, čo bolo uvedené, je opodstatnené skonštatovať, že odvolací senát oprávnene dospel k záveru, že rozdiely medzi spornými označeniami sú dominantné z vizuálneho a fonetického hľadiska pre všetkých dotknutých spotrebiteľov, ako aj z koncepčného hľadiska pre španielsku, taliansku a portugalskú verejnosť. Z porovnania sporných označení totiž vyplýva, že tieto označenia pôsobia rozdielnym celkovým dojmom. Jediná zhodnosť medzi prvými piatimi písmenami skoršieho označenia a prvkom „torre“, ktorý obsahuje prihlasovaná ochranná známka, nemení nič na konštatovaní, podľa ktorého v celkovom dojme rozdiely medzi označeniami prevažujú nad slabými prvkami podobnosti.
— O celkovom posúdení pravdepodobnosti zámeny
Vzhľadom na rozdiely medzi kolidujúcimi označeniami odvolací senát správne vyvodil záver, že napriek zhodnosti dotknutých výrobkov medzi nimi neexistuje pravdepodobnosť zámeny. V rámci celkového posúdenia predmetných ochranných známok sú totiž vizuálne, fonetické a prípadne koncepčné rozdiely kolidujúcich označení, napriek zhodnosti označovaných tovarov a skutočnosti, že patria do rovnakého výrobného a obchodného sektora, dostatočné na zabránenie toho, aby v mysli dotknutého spotrebiteľa viedli podobnosti medzi kolidujúcimi označeniami k pravdepodobnosti zámeny (pozri v tomto zmysle rozsudok Torre Muga, už citovaný, bod 71 a tam citovanú judikatúru).
Pokiaľ ide o všeobecnú známosť označenia TORRES na všetkých príslušných územiach, je potrebné uviesť, že nemožno spochybniť tento záver. Ak z ustálenej judikatúry vyplýva, že pravdepodobnosť zámeny je o to vyššia, o čo silnejšia sa zdá rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky, je potrebné zdôrazniť, že pravdepodobnosť zámeny vyžaduje zhodnosť alebo podobnosť medzi označeniami. Rovnako všeobecná známosť ochrannej známky je prvkom, ktorý sám osebe nevyvoláva pravdepodobnosť zámeny, ale ktorý treba zohľadniť pri posúdení, či podobnosť medzi označeniami alebo medzi výrobkami a službami je postačujúca na to, aby vyvolala pravdepodobnosť zámeny (pozri rozsudok Torre Muga, už citovaný, bod 72 a tam citovanú judikatúru).
Ak aj v danom prípade odvolací senát potvrdil všeobecnú známosť označenia TORRES v Španielsku alebo i v iných členských štátoch, v ktorých je chránené, pri porovnaní sporných označení sa zistilo, že celkový dojem, ktorý vyvoláva prihlasovaná ochranná známka, vo veľkej miere závisí od dojmu, ktorý vyvoláva skoršia ochranná známka. Za týchto okolností nemôže vyššia rozlišovacia spôsobilosť skoršieho označenia vyplývajúca z toho, že ho verejnosť na trhu pozná, sama osebe vyvrátiť záver, podľa ktorého neexistuje pravdepodobnosť zámeny.
Tento záver nemožno spochybniť ani tvrdením žalobkyne odkazujúcim na označenie pôvodu obsahujúce výraz „torres vedras“, podľa ktorého normotvorca Spoločenstva najmä uznal, že názov zložený z výrazov „torres“ a „vedras“ by sa mohol mýliť s ochrannými známkami TORRES aj napriek existencii druhého slova „vedras“, a preto mal začleniť článok 23a do nariadenia Komisie (EHS) č. 3201/1990 zo 16. októbra 1990, ktorým sa vykonávajú ustanovenia týkajúce sa označovania a prezentácie vín a hroznových muštov [
neoficiálny preklad
] (
Ú. v. ES L 309, s. 1
), aby sa tak zamedzilo takémuto prípadu. V tejto súvislosti je potrebné konštatovať, že právna úprava, na ktorú žalobkyňa odkazuje, súvisí s ustanoveniami týkajúcimi sa akostných vín vyrobených vo vymedzených regiónoch a ustanoveniami upravujúcimi označenie a prezentáciu vín, najmä označovanie etiketami. Ak je teda pravda, že normotvorca Spoločenstva pripustil možnosť pravdepodobnosti zámeny nového akostného vína vyrobeného vo vymedzenom regióne s niektorými všeobecne známymi ochrannými známkami, a z toho dôvodu upresnil, akým spôsobom treba na označení uviesť názov vymedzeného regiónu, nemení to nič na tom, že žalobkyňa týmto odkazom nepreukázala existenciu pravdepodobnosti zámeny v predmetnej veci, a teda že prihlasovaná ochranná známka, ktorá obsahuje slovo „torre“, by mala byť zamietnutá.
Nakoniec čo sa týka vyjadrenia žalobkyne, podľa ktorého odvolací senát úplne popiera účinok rozsudkov španielskych súdov, je potrebné pripomenúť, že zákonnosť rozhodnutí odvolacích senátov sa posudzuje výlučne na základe nariadenia č. 40/94, tak ako je vykladané súdmi Spoločenstva [rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. októbra 2002 Glaverbel/ÚHVT (Povrch sklenej dosky),
T-36/01, Zb. s. II-3887
, bod 34].
— O tvrdení založenom na údajnej existencii „príbuzných ochranných známok“
Pokiaľ ide o tvrdenie žalobkyne, že jej skoršie ochranné známky sú „príbuznými ochrannými známkami“ alebo „sériovými ochrannými známkami“, ktoré zvyšujú pravdepodobnosť zámeny vo vzťahu k prihlasovanej ochrannej známke, je potrebné pripomenúť, že takýto predpoklad bol pripustený v rozsudku BAINBRIDGE, už citovanom, a potvrdený rozsudkom Súdneho dvora z 13. septembra 2007, Il Ponte Finanziaria (
C-234/06 P, Zb. s. I-7333
).
Podľa tejto judikatúry o „sériové“ alebo „príbuzné“ ochranné známky ide vtedy, keď tieto skoršie ochranné známky buď vyjadrujú integrálne rovnaký rozlišujúci prvok s pridaným grafickým alebo slovným prvkom, ktorý ich navzájom odlišuje, alebo sa v nich opakuje rovnaká predpona alebo prípona, ktorá je vyňatá z pôvodnej ochrannej známky (rozsudok BAINBRIDGE, už citovaný, bod 123). Za takéhoto predpokladu totiž môže byť pravdepodobnosť zámeny vyvolaná možnosťou asociácie medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršími ochrannými známkami, ktoré sú súčasťou série, ak sú medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršími ochrannými známkami podobnosti, ktoré môžu v spotrebiteľovi vyvolať predstavu, že prihlasovaná známka je súčasťou tejto série, a preto výrobky, ktoré označuje, majú rovnaký alebo príbuzný obchodný pôvod ako výrobky chránené skoršími ochrannými známkami. Takáto pravdepodobnosť asociácie medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršími sériovými ochrannými známkami, ktorá môže zahŕňať zámenu obchodného pôvodu výrobkov označených kolidujúcimi označeniami, môže existovať, aj keď porovnanie prihlasovanej ochrannej známky so skoršími ochrannými známkami zohľadnenými samostatne neumožňuje preukázať existenciu pravdepodobnosti priamej zámeny (rozsudok BAINBRIDGE, už citovaný, bod 124). V prípade existencie „príbuzných“ alebo „sériových“ ochranných známok vyplýva pravdepodobnosť zámeny presnejšie zo skutočnosti, že spotrebiteľ sa môže zmýliť v súvislosti s pôvodom výrobkov alebo služieb označených prihlasovanou ochrannou známkou a mylne sa domnievať, že sú súčasťou týchto „príbuzných“ alebo „sériových“ ochranných známok (rozsudok Il Ponte Finanziaria, už citovaný, bod 63).
Podľa ustálenej judikatúry sa však o pravdepodobnosť zámeny týkajúcej sa príbuzných skorších ochranných známok možno oprieť len vtedy, ak sú splnené dve kumulatívne podmienky. Po prvé skoršie ochranné známky, ktoré sú súčasťou „príbuzných ochranných známok“ alebo „série“, musia byť uvedené na trh. Po druhé prihlasovaná ochranná známka musí byť nie iba podobná ochranným známkam patriacim do série, ale musí mať aj vlastnosti, ktoré ju do nej zaraďujú. Tak by to nebolo v prípade, ak by spoločný prvok skorších sériových ochranných známok bol použitý v prihlasovanej ochrannej známke na inom mieste ako na mieste, na akom sa obvykle nachádza na sériových ochranných známkach, alebo by bol tento spoločný prvok použitý s rozdielnym sémantickým obsahom (rozsudok BAINBRIDGE, už citovaný, body 125 až 127).
V predmetnej veci je potrebné najprv uviesť, že spoločný prvok skorších slovných a obrazových ochranných známok, na ktorých sa zakladá námietka, tvorí slovo „torres“ a/alebo zobrazenie viacerých veží v rôznych formách, vo väčšine prípadov, ako to potvrdila aj žalobkyňa na pojednávaní, troch. Z toho vyplýva, že stály prvok skorších ochranných známok spočíva slovne, ako aj obrazovo v zobrazení viacerých veží.
Ďalej je potrebné konštatovať, že okrem množného čísla slova „torres“ a/alebo zobrazenia troch veží, skoršia ochranná známka v osobitnej a stálej forme nemá charakteristiky, ktoré by mohli viesť príslušnú skupinu spotrebiteľov k zámene prihlasovanej ochrannej známky so všetkými skoršími ochrannými známkami, ktoré sú chápané ako „príbuzné“ alebo „sériové“ ochranné známky, alebo sa mýliť v súvislosti s pôvodom výrobkov označených prihlasovanou ochrannou známkou. Totiž slovne, ako aj obrazovo sa označenie Torre Albéniz odlišuje od skorších ochranných známok svojou osobitosťou opísanou vyššie a najmä pripojením rozlišovacieho prvku „albéniz“.
Vzhľadom na to, že druhá podmienka uvedená v bode 81 vyššie nie je splnená, treba tvrdenie žalobkyne založené na existencii príbuzných ochranných známok zamietnuť bez toho, aby bolo potrebné v tomto kontexte skúmať prítomnosť skorších ochranných známok na trhu. Z toho vyplýva, že odvolací senát správne posúdil, že nie je potrebné sa domnievať, že výraz „torre“ by mohol u príslušnej skupiny spotrebiteľov vyvolať spojitosť s príbuznými ochrannými známkami TORRES.
Zo všetkého, čo bolo uvedené, vyplýva, že odvolací senát sa nedopustil nesprávneho posúdenia, keď určil, že neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi spornými označeniami.
Žaloba preto musí byť zamietnutá.
O trovách
Podľa článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže žalobkyňa nemala vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania v súlade s návrhmi Úradu a vedľajšieho účastníka konania.

Z týchto dôvodov
SÚD PRVÉHO STUPŇA (šiesta komora)
rozhodol a vyhlásil:

1.
Žaloba sa zamieta.

2.
Miguel Torres, SA, je povinná nahradiť trovy konania.

Meij
Šváby
Vadapalas
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 18. decembra 2008.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: španielčina.