CELEX: 62007CJ0164
EK 12. cikk
Állampolgárság alapján történő hátrányos megkülönböztetés
A Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d’autres infractions által nyújtott kártalanítás
Kizárás

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az EK 12. cikk első bekezdésének értelmezésére vonatkozik. Ezt a kérelmet a J. Wood, egyesült királysági állampolgár, és a Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d’autres infractions (a terrorizmus és más bűncselekmények áldozatainak garanciaalapja; a továbbiakban: Fonds de garantie) közötti jogvitában terjesztették elő, mivel a Fonds de garantie J. Woods esetében az állampolgársága miatt megtagadta a Franciaország területén kívül elkövetett bűncselekménnyel okozott kár megtérítésére szolgáló kárenyhítés nyújtását.
Nemzeti jogi háttér
A code de procédure pénale (a büntetőeljárásról szóló francia törvény) 706-3. cikke előírja:
„Minden olyan személy, akit olyan, szándékos vagy nem szándékos cselekmény miatt ér kár, amely kimeríti valamely bűncselekmény tényállását, a személyt ért sérelemből származó károk teljes mértékének megfelelő kárenyhítésben részesülhet, ha teljesülnek a következő feltételek:
1.
Ezek a jogsértések nem tartoznak sem a 2000. december 23-i 2000-1257. sz. Loi de financement de la sécurité sociale pour 2001 (a társadalombiztosítás 2001. évi finanszírozásáról szóló, törvény) 53. cikkének, sem a Code des assurances (biztosítási törvénykönyv) L. 126-1. cikkének, sem a 1985. július 5-i 85-677. sz. loi tendant à l’amélioration de la situation des victimes d’accidents de la circulation et à l’accélération des procédures d’indemnisation (a közlekedési balesetek sértettei helyzetének javításáról és a kárenyhítési eljárás felgyorsításáról szóló törvény) 1. fejezetének hatálya alá, és nem vadászathoz kapcsolódó cselekménynek vagy kártékony állatok elpusztításának a következményei;
2.
E cselekmények:
—
halált, tartós munkaképtelenséget vagy legalább egy hónap időtartamú teljes munkaképtelenséget okoztak;
—
vagy a code pénal (büntető törvénykönyv) 222-22–222-30. cikke, a 225-4-1–225-4-5. cikke és a 227-25–227-27. cikke által meghatározott és büntetendő cselekmények;
3.
A sértett francia állampolgár. Ettől eltérő esetben a cselekményeket belföldön követték el, és a sértett
—
vagy az Európai Gazdasági Közösség tagállamának állampolgára;
—
vagy a nemzetközi szerződésekre és megállapodásokra figyelemmel a bűncselekmény vagy a kérelmezés időpontjában jogszerűen tartózkodik Franciaországban.
A kárenyhítés megtagadható, vagy annak mértéke csökkenthető a sértett közrehatása esetén.”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
Helena Wood, londoni egyetemi hallgató Ausztráliában töltött gyakorlata során 2004. június 9-én közlekedési balesetben életét vesztette.
A szülei, James Wood és Evelyne Arraitz 2006. július 3-án a Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du tribunal de grande instance de Nantes-hoz (a nantesi-i fellebbviteli bíróság bűncselekmények sértettei számára nyújtott kárenyhítéssel foglalkozó bizottsága) fordultak, hogy az őket ért 398 euró összegű anyagi kár megtérítését és ezenfelül nem vagyoni káruk megtérítéseként fejenként 10000 euró összeget, illetve két fiatalabb gyermekük, Julia és Hugo Wood számára fejenként 7500 euró összeget kérjenek.
A Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du tribunal de grande instance de Nantes elnöke 2006. november 24-én jóváhagyta a Fonds de garantie-val kötött megállapodást a néhai H. Wood túlélő hozzátartozói részére fizetendő kárenyhítés összegét illetően, kivéve az apát, a brit állampolgársága miatt.
J. Wood 2007. január 11-én beadványt nyújtott be a kérdést előterjesztő bírósághoz, kérelmét az EK 12. cikk első bekezdésének a jogszabályi hierarchiában elsőbbséget élvező rendelkezéseire alapítva, amelyek szerint tilos az állampolgárság alapján történő bármely megkülönböztetés.
J. Wood, aki nyilatkozata szerint Franciaországban lakik, ott dolgozik, és ott is fizet adót, és francia állampolgárságú házastársával már több mint húsz éve él ebben az országban, úgy véli, hogy ez az egyenlőtlen bánásmód, amely abban áll, hogy megtagadták tőle a családja többi tagjának nyújtott kárenyhítést, ellentétes az EK 12. cikkben foglalt hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvével.
A Fonds de garantie a kérelmet ellenezte azzal az indokolással, hogy a kérelmező nem felel meg a code de procédure pénale 706-3. cikkében meghatározott kritériumoknak, és ezt a Cour de cassation (Semmítőszék) olyan állandó ítélkezési gyakorlatával támasztotta alá, amely az álláspontja mellett szólt.
E körülmények között a Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du Tribunal de grande instance de Nantes úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„Tekintettel az állampolgárság szerint történő hátrányos megkülönböztetés tilalmának általános elvére, amelyet [az EK 12. cikk] fogalmaz meg, a francia code de procédure pénale 706-3. cikkének rendelkezései összeegyeztethetők-e a közösségi joggal olyan esetben, amikor az Európai Közösségek valamely polgára, aki Franciaországban lakóhellyel rendelkezik, és akinek francia állampolgársággal rendelkező gyermeke Franciaország területén kívül hunyt el, kizárólag az állampolgársága miatt nem jogosult a Fonds de garantie által nyújtott kárenyhítésre?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a közösségi joggal ellentétes-e valamely tagállamnak az a jogszabálya, amely más tagállamoknak azon állampolgárait, akik a területén laknak és dolgoznak, kizárólag az állampolgárságuk miatt zárja ki a személy elleni jogsértésekből eredő, e tagállam területén kívül elkövetett bűncselekménnyel okozott kár megtérítésére szolgáló kárenyhítésből.
Amint az az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, az alapügyben J. Wood, brit állampolgár, az EK 39. cikk értelmében munkavállalóként a szabad mozgáshoz való jogával vagy az EK 43. cikk értelmében a letelepedési szabadsággal élt azáltal, hogy több mint 20 éve Franciaországban dolgozik és lakik.
Ennélfogva J. Wood helyzete az EK-Szerződés hatálya alá tartozik, tehát hivatkozhat arra a jogára, hogy az állampolgársága alapján ne érje hátrányos megkülönböztetés.
Ebben a tekintetben az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az egyenlő bánásmód elve megköveteli, hogy az összehasonlítható helyzeteket ne kezeljék eltérően, és az eltérő helyzeteket ne kezeljék ugyanúgy. Az ilyen eltérő bánásmód csak akkor igazolható, ha objektív, az érintett személyek állampolgárságától független, és a nemzeti szabályozás által jogosan megvalósítani kívánt célkitűzéssel arányos megfontolásokon nyugszik (lásd a
C-148/02. sz. Garcia Avello-ügyben 2003. október 2-án hozott ítélet [EBHT 2003., I-11613. o.
] 31. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
Az alapügyben J. Wood, brit állampolgár, 20 éve Franciaországban él, és a Közösség területén kívül bekövetkezett balesetben veszítette el a lányát. J. Wood a lánya halálára és az abból eredő kárra tekintettel a házastársával, E. Arraitz-szal összehasonlítható helyzetben van. Márpedig az alapügybeli nemzeti jogszabály értelmében a kárenyhítéshez való jogukat illetően a helyzetükben az egyetlen különbség az állampolgárságuk. Ugyanis e kár miatt a francia állampolgársága okán kizárólag E. Arraitz részesül kártérítésben.
Így ez a kifejezetten és kizárólag J. Wood állampolgárságán alapuló eltérő bánásmód közvetlen hátrányos megkülönböztetésnek minősül. Végeredményben azt maga a francia kormány is elismeri, hogy a jelen ügybelihez hasonló esetben nincs olyan indok, amely igazolhatja az ilyen eltérő bánásmódot.
A fentiekre tekintettel úgy kell válaszolni az előterjesztett kérdésre, hogy a közösségi joggal ellentétes valamely tagállamnak az a jogszabálya, amely más tagállamoknak azon állampolgárait, akik a területén laknak és dolgoznak, kizárólag az állampolgárságuk miatt zárja ki a személy elleni jogsértésekből eredő, e tagállam területén kívül elkövetett bűncselekménnyel okozott kár megtérítésére szolgáló kárenyhítésből.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (második tanács) a következőképpen határozott:

A közösségi joggal ellentétes valamely tagállamnak az a jogszabálya, amely más tagállamoknak azon állampolgárait, akik a területén laknak és dolgoznak, kizárólag az állampolgárságuk miatt zárja ki a személy elleni jogsértésekből eredő, e tagállam területén kívül elkövetett bűncselekménnyel okozott kár megtérítésére szolgáló kárenyhítésből.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: francia.