CELEX: 62004TJ0452
Kilpailu
Yrityskeskittymät
Ranskankielinen kustannusala
Päätös, jolla todetaan yrityskeskittymä yhteismarkkinoille soveltuvaksi edellyttäen, että omaisuuseriä luovutetaan edelleen
Edelleen luovutettavien omaisuuserien ostajan hyväksymistä koskeva päätös
Ostajaehdokkaan, joka ei tullut valituksi, nostama kumoamiskanne
Toimitsijamiehen riippumattomuus
Asetus (ETY) N:o 4064/89

Asian tausta
Vivendi Universal SA (jäljempänä VU ) päätti 25.9.2002 myydä tytäryhtiönsä Vivendi Universal Publishing SA:n (jäljempänä VUP)
Euroopassa olevan kustannustoiminta-alan.
Lagardère SCA ilmoitti olevansa kiinnostunut ostamaan tämän omaisuuden, joka muodostui VUP:ssä määräysvaltaa antavista osuuksista
ja varoista (jäljempänä kyseessä olevat omaisuuserät).
Kävi kuitenkin ilmi, että VU:n, joka halusi myydä kyseessä olevat omaisuuserät ja saada niistä hinnan mahdollisimman nopeasti,
laatima luovutusaikataulu ei ollut sen aikataulun mukainen, jota tarvittiin tämän ostohankkeen osalta toimivaltaisten kilpailuviranomaisten
ennakkoluvan edellyttämien muodollisuuksien täyttämiseen.
Lagardère pyysi näin ollen Natexis Banques Populaires SA:ta (jäljempänä NBP) tulemaan tilalleen NBP:n yhden tytäryhtiön välityksellä
siten, että tämä hankkisi kyseessä olevat VUP:n omaisuuserät, pitäisi niitä väliaikaisesti hallussaan ja myisi ne edelleen
Lagardèrelle, kun lupa kyseessä olevien omaisuuserien ostohankkeelle olisi saatu.
NBP hyväksyi 8.10.2002 päivätyllä kirjeellä Lagardèren pyynnön.
Lagardère ja NBP esittivät NBP:n kyseessä olevien omaisuuserien hankintaa koskevat tärkeimmät edellytykset Euroopan komissiolle,
joka hyväksyi ne.
Lagardère esitti tämän jälkeen VU:lle kyseessä olevien omaisuuserien ostotarjouksensa, jonka mukaan NBP tai mikä tahansa tämän
konsernin yksikkö tulisi Lagardèren tilalle.
VU hyväksyi 29.10.2002 kyseessä olevien omaisuuserien myynnin Lagardèrelle.
Investima 10 SAS, joka on Ecrinvest 4 SA:n kokonaan omistama tytäryhtiö – Ecrinvest 4 SA on itse NBP:n yksinomaisessa määräysvallassa
olevan Segex Sarl:n kokonaan omistama tytäryhtiö –, allekirjoitti 3.12.2002 VUP:tä koskevan esisopimuksen kyseessä olevien
omaisuuserien hankkimisesta.
Samana päivänä Segex ja Ecrinvest 4 tekivät Lagardèren kanssa luovutussopimuksen (jäljempänä luovutussopimus), jonka mukaan
Lagardère saattoi (Ecrinvest 4:n välityksellä) sen jälkeen, kun komissio olisi antanut luvan suunnitellulle keskittymälle,
hankkia Investima 10:n, jonka omistuksessa kyseessä olevat omaisuuserät olivat, kaikki osakkeet edellyttäen, että VUP hyväksyy
edellä mainitun esisopimuksen. Lagardère oli maksanut ennakolta näiden osuuksien ostohinnan Segexille, joka oli Ecrinvest
4:n koko osakepääoman haltija.
VUP hyväksyi 20.12.2002 Investima 10:n esisopimuksen, ja Investima 10 teki samana päivänä VUP:n kanssa kyseessä olevien omaisuuserien
ostosopimuksen.
Samana päivänä NBP julkaisi seuraavan lehdistötiedotteen:
”NBP hankkii kaikki luovutettavat omaisuuserät ja myy ne edelleen [Lagardèrelle] kilpailuviranomaisten myönnettyä tähän luvan.
Tästä päivästä lähtien VUP:n omaisuuserät ovat Investima 10 -yhtiön omistuksessa, ja Investima 10 on välillisesti ja kokonaan
NBP:n omistuksessa.
Tästä osakeyhtiöstä, jolla on hallitus ja hallintoneuvosto, tulee niiden yhtiöiden emoyhtiö, jotka muodostavat luovutettavan
kokonaisuuden.
– –”
Luovutussopimuksen 4 artiklan 1 kohdassa todetaan seuraavaa:
”ii) [Segex] vakuuttaa, että Ecrinvest 4, ja Ecrinvest 4 sitoutuu siihen, että
– –
c)      [Investima 10] nimeää hallituksensa jäseniksi – – yhden tai useamman riippumattoman kolmannen, jotka eivät tule [Segex-] tai
[Lagardère]-konsernista
– –
e)      [Investima 10:n] yhtiöjärjestyksessä annetaan yksinoikeudella yhdelle hallituksen jäsenelle tehtävät, joita hallituksella
voi tämän sopimuksen mukaan olla – – komissioon tai mihin tahansa muuhun toimivaltaiseen kilpailuviranomaiseen nähden, ja
tätä varten on nimettävä riippumaton kolmas – –”
Investima 10:n hallitus muodostettiin 20.12.2002, ja B, joka on toimisto S:n johtaja, nimettiin luovutussopimuksen 4 artiklan
1 kohdan ii alakohdan e alakohdassa tarkoitetuksi ”riippumattomaksi kolmanneksi” hallituksen jäseneksi.
Ecrinvest 4:n ja toimisto S:n 19.12.2002 allekirjoittaman sopimuksen 2 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa täsmennetään,
että toimeksiantonsa puitteissa B toimii Investima 10:n ja kyseessä olevien omaisuuserien edun mukaisesti ja erityisesti siten,
että niiden elinkelpoisuus, taloudellinen arvo ja kilpailukyky säilytetään.
Tässä tarkoituksessa sopimuksen 2 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa täsmennetään, että B:n on noudatettava ja hänen on
varmistuttava siitä, että Investima 10:n hallitus noudattaa
”i)      luovutussopimuksen 4 artiklan [määräyksiä], jotka liittyvät – – omaisuuserien huolellisen hoidon periaatteisiin, joita hallituksen
ja omistusosuuksista vastuussa olevien yhtiön elinten on noudatettava luovutettavien omaisuuserien jatkuvuuden ja arvon säilyttämiseksi.
– –”
Lagardère ilmoitti 14.4.2003 yrityskeskittymien valvonnasta 21.12.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 (oikaisu
EYVL 1990, L 257, s. 13), sellaisena kuin se on muutettuna 30.6.1997 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1310/97 (EYVL
L 180, s. 1), 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissiolle ostohankkeestaan, joka koski VUP:n kyseessä olevia omaisuuseriä.
Komissio, joka totesi, että ilmoitettu keskittymähanke aiheutti vakavia epäilyjä sen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille, ryhtyi
5.6.2003 tekemällään päätöksellä tarkastelemaan syvemmin tätä keskittymää asetuksen N:o 4064/89 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan
perusteella.
Osapuolten kirjelmistä ilmenee, että Investima 10:stä tuli Editis SA 14.10.2003.
Komissio osoitti 27.10.2003 Lagardèrelle väitetiedoksiannon, jossa se esitti tälle kilpailuun liittyvät ongelmat, joita ilmoitettu
yrityskeskittymä aiheutti, ja Lagardère vastasi tähän väitetiedoksiantoon 17.11.2003.
Tämän mukaisesti Lagardère esitti komissiolle 2.12.2003 tiettyjä korjaustoimenpiteitä, jotka muodostuivat kyseessä olevien
omaisuuserien edelleen luovuttamiseen liittyvistä sitoumuksista.
Komission asetuksen N:o 4064/89 8 artiklan 2 kohdan perusteella 7.1.2004 tekemässä päätöksessä 2004/422/EY (Asia N:o COMP/M.2978
– Lagardère/Natexis/VUP) (EYVL L 125, s. 54) (jäljempänä 7.1.2004 tehty päätös) säädetään seuraavaa:
”1 artikla
Tämä ilmoitettu yrityskeskittymä – sellaisena kuin se on muutettuna 21.12.2003 tehdyllä sitoumuspaketilla –, jolla Lagardère
saa yksinomaisen määräysvallan VUP:n, jota kutsutaan jäljempänä nimellä Editis, [kyseessä oleviin omaisuuseriin] todetaan
yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi.
2 artikla
1 artiklaa sovelletaan edellyttäen, että Lagardère noudattaa täysimääräisesti liitteessä II mainittuja sitoumuksia.
3 artikla
Tähän päätökseen liittyy vaatimus siitä, että Lagardère noudattaa täysimääräisesti liitteessä II kuvailtuja muita sitoumuksia.”
Liitteessä II esitettyjen Lagardèren sitoumusten 1 kohdan mukaan tämän on luovutettava edelleen kaikki Editisin omaisuuserät
(jäljempänä edelleen luovutettavat omaisuuserät) tässä kohdassa tyhjentävästi lueteltuja eriä lukuun ottamatta (jäljempänä
säilytettävät omaisuuserät).
Edelleen luovutettavat omaisuuserät edustivat noin 60–70:tä prosenttia VUP:n maailmanlaajuisesta liikevaihdosta ja 70–80:tä
prosenttia liikevaihdosta, jonka VUP oli saanut ranskankielisen kustannusalan markkinoilta, joita hyväksytty keskittymä (jäljempänä
keskittymä) koskee.
Lagardèren sitoumusten 2 kohdassa täsmennetään, että säilytettävien omaisuuserien luettelo esitetään kyseisten sitoumusten
liitteessä 1.
Näiden sitoumusten 3 kohdan mukaan Lagardère sitoutuu tekemään edelleen luovuttamista koskevia sopimuksia, joita ei voida
peruuttaa, luottamuksellisena pidetyssä määräajassa ehdollisen lupapäätöksen vastaanottamispäivästä lukien ja suorittamaan
tosiasialliset edelleen luovutukset luottamuksellisena pidetyssä määräajassa sopimuksen tekemisestä lukien.
Lagardèrella oli oikeus valita edelleen luovutettavien omaisuuserien ostaja näiden sitoumusten 10 kohdassa seuraavasti määriteltyjen
valintakriteerien mukaisesti:
”Toimivan kilpailun säilyttämiseksi asianomaisilla markkinoilla ilmoituksen tekijä sitoutuu luovuttamaan kyseessä olevat omaisuuserät
yhdelle tai useammalle, ilmoituksen tekijästä riippumattomalle luovutuksensaajalle, joka täyttää seuraavat edellytykset:
a)      Lagardèrella ei saa olla huomattavaa välitöntä tai välillistä intressiä luovutuksensaajassa tai -saajissa
b)      luovutuksensaajan tai -saajien on oltava elinkelpoisia ja kykeneviä toimijoita, joilla on taloudellinen kannustin ylläpitää
tai kehittää toimivaa kilpailua, tämän sanamuodon sulkematta a priori pois mitään teollista tai taloudellista ostajaryhmää
c)      se, että potentiaalinen ostaja ostaa yhden tai useamman luovutetun omaisuuserän, ei myöskään saa olla omiaan aiheuttamaan
uusia kilpailuongelmia eikä uhata viivästyttää sitoumusten täytäntöönpanoa. Ilmoituksen tekijän on kyettävä osoittamaan komissiolle,
että ostaja täyttää sitoumuksissa vahvistetut edellytykset ja että luovutettu omaisuuserä tai luovutetut omaisuuserät luovutetaan
näiden sitoumusten mukaisesti
d)      luovutuksensaajan tai -saajien on pitänyt saada tai on kohtuudella voitava olettaa saavan kaikki tarvittavat luvat luovutettujen
omaisuuserien hankkimiseksi ja hyödyntämiseksi.”
Lagardèren sitoumusten 14 kohdassa täsmennetään, että luovutuksensaajan tai -saajien valinta edellyttää komission hyväksyntää
ja että asianomaisten tätä koskeva hakemus sisältää tarvittavat tiedot, jotta komissio voi varmistaa, että ostajaehdokas tai
-ehdokkaat täyttävät edellä 27 kohdassa mainitussa 10 kohdassa määritellyt edellytykset.
Lagardèren oli nimettävä toimitsijamies, joka täytti edellytykset, jotka vahvistetaan seuraavasti sen sitoumusten 15 kohdassa:
”Ilmoituksen tekijä nimeää toimitsijamiehen jäljempänä määriteltyjen tehtävien hoitamiseksi. Toimitsijamiehen on oltava Lagardèresta
ja Editisista riippumaton, tällä on oltava tarvittava pätevyys tehtävänsä hoitamiseksi eli tämän on oltava esimerkiksi asiantuntijapankki,
konsultti tai tilintarkastaja ja tähän ei saa kohdistua eturistiriitoja. Lagardère maksaa toimitsijamiehelle korvauksen tavalla,
joka ei haittaa tämän velvollisuuksien asianmukaista hoitoa eikä tämän riippumattomuutta.”
Lagardèren sitoumusten 9 kohdassa määrätään seuraavasti erillisten omaisuuserien varainhoitajan (Hold Separate Manager) nimeämisestä:
”Ilmoituksen tekijä nimeää [Hold Separate Managerin], jonka tehtävänä on hoitaa luovutettuja omaisuuseriä toimitsijamiehen
valvonnassa. Tämän [Hold Separate Managerin] on hoidettava luovutettuja omaisuuseriä riippumattomasti ja tavanomaisen liiketoiminnan
puitteissa niiden taloudellisen elinkelpoisuuden, myyntikelpoisuuden, kilpailukyvyn ja riippumattomuuden takaamiseksi säilytettäviin
omaisuuseriin ja Lagardèren muuhun toimintaan nähden. Tilanteessa, jossa Editisin tytäryhtiön, jota koskee luovutusta koskeva
sitoumus, johtaja ei jatka tehtävässään, [Hold Separate Manager] voi nimittää tämän seuraajan toimitsijamiehen valvonnassa.”
Toimitsijamiehen tehtävä määritellään seuraavasti Lagardèren sitoumuksissa:
”20.               Toimitsijamiehen toimilla pyritään varmistamaan näiden sitoumusten toteutuminen. Komissio toimittaa toimitsijamiehelle oma-aloitteisesti
tai toimitsijamiehen tai ilmoituksen tekijän pyynnöstä ohjeet, joilla pyritään varmistamaan näiden sitoumusten toteutuminen.
21.       Toimitsijamiehen tehtävänä on
a)      varmistaa, että luovutettuja omaisuuseriä säilytetään ja niitä hoidetaan säilytettävistä omaisuuseristä ja Lagardèren muusta
toiminnasta erillään ja niistä riippumattomina luovutettujen omaisuuserien tosiasialliseen luovutuspäivään saakka
b)      varmistaa, että [Hold Separate Manager] säilyttää luovutettujen omaisuuserien elinkelpoisuuden ja myyntikelpoisuuden, ja hoitaa
ja käyttää hyväksi luovutettuja omaisuuseriä tavanomaisen liiketoiminnan puitteissa aikaisemman käytännön mukaisesti luovutettujen
omaisuuserien tosiasialliseen luovutuspäivään saakka
c)      varmistaa, että toteutetaan tehokkaita toimenpiteitä, jotta kilpailun kannalta arkaluonteisia tietoja, jotka liittyvät luovutettuihin
omaisuuseriin, ei toimiteta ilmoituksen tekijälle sellaisia tietoja lukuun ottamatta, jotka ovat tarpeen luovutettujen omaisuuserien
luovuttamiseksi parhain mahdollisin ehdoin näiden sitoumusten mukaisesti
d)      varmistaa, että uudelleenjärjestelyä koskevat toimenpiteet toteutetaan näiden sitoumusten mukaisesti, olla tietoinen Lagardèren
ja Editisin välisistä neuvotteluista, jotka koskevat omaisuuserien erittelyä, ja tarvittaessa osallistua näihin neuvotteluihin
– –
f)      varmistaa yleisesti luovutettujen omaisuuserien täysimääräisen taloudellisen arvon ja kilpailukyvyn säilyttäminen ja toteuttaa
kaikki tätä edistävät toimenpiteet
g)      valvoa yleisesti sitä, että ilmoituksen tekijä panee nämä sitoumukset tyydyttävällä tavalla täytäntöön.”
Lisäksi sitoumusten 24 kohdassa täsmennetään seuraavaa:
”Jos Lagardère ja Editis eivät ole yksimielisiä näiden sitoumusten toteuttamisen edellyttämistä uudelleenjärjestelyä koskevista
toimenpiteistä, jompikumpi niistä voi ilmoittaa tästä toimitsijamiehelle kirjatulla kirjeellä, josta on toimitettava jäljennös
toiselle osapuolelle. Toimitsijamies antaa tämän jälkeen mahdollisimman nopeasti kumpaakin osapuolta kontradiktorista periaatetta
noudattaen kuultuaan suosituksen tarpeellisten uudelleenjärjestelyä koskevien toimenpiteiden laajuudesta. Toimitsijamies toimittaa
komissiolle kertomuksen, jolla se ilmoittaa tälle suosituksestaan. Jos erimielisyys Lagardèren ja Editisin välillä jatkuu,
jompikumpi voi pyytää komissiota vahvistamaan kumpaakin osapuolta kontradiktorista periaatetta noudattaen kuultuaan tarpeellisten
uudelleenjärjestelyä koskevien toimenpiteiden laajuuden.”
Osastoon ”Editisin yhtiömuodon muuttaminen” kuuluvissa Lagardèren sitoumuksissa todetaan lopuksi seuraavaa:
”30. Kun komissio on hyväksynyt uuden yhtiöjärjestyksen, ilmoituksen tekijä muuttaa Editisin société par actions simplifiée
-muotoiseksi yhtiöksi (yksinkertaistettu osakeyhtiö, jäljempänä SAS-muotoinen yhtiö). Tämän muutoksen jälkeen Editisin hallintoelimiin
kuuluvat – – toimitusjohtaja, joka vastaa [Hold Separate Manager] -tehtävistä, ja – – osakkeenomistajien komitea, joka muodostuu
kolmesta – – edellä 15 kohdassa mainitun toimitsijamiehen edustajasta ja kahdesta – – Lagardèren edustajasta.
31.      SAS-muotoisen yhtiön organisaatio on seuraava:
a)      Editisin johdosta vastaa sen toimitusjohtaja toimitsijamiehen valvonnassa tämän edellä määriteltyjen tehtävien rajoissa
b)      osakkeenomistajien komitea valvoo säilytettävien omaisuuserien hoitoa, ja sillä on tässä tarkoituksessa oikeus tutustua kaikkiin
näitä omaisuuseriä koskeviin tietoihin
c)      luovutettujen omaisuuserien osalta osakkeenomistajien komitealla on toimitsijamiehen valvonnassa oikeus tutustua tietoihin,
jotka koskevat kaikkia päätöksiä tai tapahtumia, jotka voivat vaikuttaa Lagardèren varallisuusintresseihin luovutettujen omaisuuserien
yhteydessä, ja erityisesti seuraaviin tietoihin: juokseva liiketoiminta, investointipäätökset, omaisuuserien myynti tai osto,
jonka vaikutus on yli 200 000 euroa, yhtiön velkaantumiseen vaikuttavat päätökset ja kaikenlaiset vakuudet sekä kaikki strategiset
päätökset tai juoksevaan liiketoimintaan kuulumattomat päätökset. Toimitsijamies varmistaa kuitenkin, että luovutettuja omaisuuseriä
koskevia luonteeltaan kaupallisia tai operatiivisia luottamuksellisia tietoja, mukaan lukien mahdollisesti edellisessä virkkeessä
mainittuja tietoja, ei toimiteta Lagardèrelle.
32.      Siitä lähtien, kun komissio tekee päätöksen ilmoitetun keskittymän hyväksymisestä, siihen saakka, kunnes Editis on muutettu
SAS-muotoiseksi yhtiöksi, Editistä johtavat tällä hetkellä olemassa olevat yhtiöelimet yhdessä toimitsijamiehen kanssa. Tänä
ajanjaksona Lagardèrella on Editisin osakkeenomistajana oikeus tutustua kaikkiin säilytettäviä omaisuuseriä koskeviin tietoihin.
Luovutetuista omaisuuseristä toimitsijamies varmistaa edellä 31 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen tietojen toimittamisen
Lagardèrelle.”
Komissio toimi 5.2.2004 seuraavasti:
–        se hyväksyi A. K:n Hold Separate Manageriksi ja hyväksyi 30.1.2004 toimitetun esityksen tämän tehtävänkuvasta
–        se hyväksyi toimitsijamieheksi toimisto S:n, jota edustaa sen johtaja B, ja hyväksyi 30.1.2004 tehdyn esityksen tämän tehtävänkuvasta.
Lagardère nimitti 9.2.2004 toimisto S:n toimitsijamieheksi.
Editis muutettiin 25.3.2004 Lagardèren sitoumusten 30 kohdan mukaisesti SAS-muotoiseksi yhtiöksi, jonka johtoelimiin kuuluivat
tästä lähtien toimitusjohtajan, joka hoitaa Hold Separate Managerin tehtäviä, ohella osakkeenomistajien komitea, joka muodostuu
kolmesta toimitsijamiehen ja kahdesta Lagardèren edustajasta.
Lagardère lähestyi useita yrityksiä, kantaja mukaan luettuna, jotka saattoivat ostaa edelleen luovutettavia omaisuuseriä.
Kantaja ilmaisi kiinnostuksensa tähän liiketoimeen. Se ilmoitti ostotarjouksensa Lagardèrelle 28.4.2004 päivätyllä faksilla.
Tiedonannossa, joka oli päivätty 19.5.2004, Lagardère ilmoitti, että se oli saanut ostotarjouksen viideltä potentiaaliselta
ostajalta, joihin kantaja kuului, ja että se antaisi yksinoikeuden 25.5.2004 keskiyöhön saakka yhdelle niistä eli Wendel Investissement SA:lle
(jäljempänä Wendel).
Lagardère ja Wendel hyväksyivät 28.5.2004 sopimusluonnoksen luovutettujen omaisuuserien ostamisesta.
Lagardère pyysi 4.6.2004 päivätyllä kirjeellä komissiota hyväksymään Wendelin näiden omaisuuserien ostajaksi.
Toimisto S esitti 5.7.2004 komissiolle yhteenvetonsa, jonka mukaan Wendelin ostajaehdokkuus oli Lagardèren sitoumusten 10
kohdassa määriteltyjen hyväksymiskriteerien mukainen.
Komissio hyväksyi Wendelin 30.7.2004 tekemällään päätöksellä (2004) D/203365 luovutettujen omaisuuserien ostajaksi todettuaan,
että tämä täytti Lagardèren sitoumusten 10 kohdassa vahvistetut hyväksymiskriteerit.
Tämä päätös tehtiin Lagardèren sitoumusten 14 kohdan mukaisesti ja edellä mainitun hyväksymistä koskevan pyynnön, siihen liitetyn
luovutussopimusluonnoksen, toimisto S:n kertomuksen, Lagardèren ja Wendelin komission tietojensaantipyyntöön antamien kirjallisten
vastausten, Wendelin komission yksiköiden kanssa pitämän kokouksen aikana toimittamien tietojen sekä Editisin henkilöstöä
ja kolmansia, joita asia koskee, edustavien elinten kanssa käydyn sellaisen näkemystenvaihdon perusteella, joka koski Wendelin
ostajaehdokkuutta.
Kantaja nosti unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 8.7.2004 jättämällään kannekirjelmällä kumoamiskanteen 7.1.2004 tehdystä
päätöksestä (asia T‑279/04).
Komissio toimitti 27.8.2004 päivätyllä faksilla kantajalle tämän pyynnöstä päätöksen, jolla Wendel hyväksyttiin luovutettujen
omaisuuserien ostajaksi.
Näiden nimellä Nouvel Editis kutsuttujen omaisuuserien omistusoikeus siirrettiin Wendelille 30.9.2004.

Oikeudenkäyntimenettely
Kantaja nosti tämän kumoamiskanteen 30.7.2004 tehdystä hyväksymispäätöksestä (jäljempänä 30.7.2004 tehty päätös) 8.11.2004
jättämällään kannekirjelmällä.
Tänään antamallaan tuomiolla unionin yleinen tuomioistuin (kuudes jaosto) hylkäsi kantajan asiassa T-279/04 nostaman kumoamiskanteen
7.1.2004 tehdystä päätöksestä.
Wendel ja Lagardère pyysivät 25.1. ja 24.3.2005 toimittamillaan asiakirjoilla saada osallistua asian käsittelyyn väliintulijoina
komission vaatimusten tukemiseksi unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 115 artiklan mukaisesti.
Kantaja pyysi yhtäältä 3.3. ja 18.4.2005 toimittamillaan asiakirjoilla, että työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohdan mukaisesti
tietyt kannekirjelmään liitetyt asiakirjat ja tämän asiakirjan sekä vastineen tietyt osat jätetään Wendelille ja Lagardèrelle
toimitettavien oikeudenkäyntiasiakirjojen ulkopuolelle, ja se esitti toisaalta tätä toimittamista varten ei-luottamuksellisen
version asianomaisista asiakirjoista.
Neljännen jaoston puheenjohtajan 11.5. ja 25.10.2005 antamilla määräyksillä Lagardère ja Wendel hyväksyttiin väliintulijoiksi
asian käsittelyyn komission vaatimusten tukemiseksi, ja unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamolle annettiin ohje toimittaa
näille ei-luottamuksellinen versio oikeudenkäyntiasiakirjoista.
Lagardère riitautti unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 10.6.2005 jättämällään asiakirjalla kantajan pyynnön, joka koski
luottamuksellista käsittelyä.
Lagardère ja Wendel jättivät väliintulokirjelmänsä 16.9.2005 ja 27.4.2006.
Kantaja esitti vastauksena huomautuksensa 8.11.2005 ja 4.7.2006 jättämillään kirjelmillä.
Neljännen jaoston puheenjohtaja hylkäsi 19.6.2007 antamallaan määräyksellä kantajan esittämän pyynnön luottamuksellisesta
käsittelystä Lagardèreen nähden ja kehotti unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoa toimittamaan Lagardèrelle asianomaisten
asiakirjojen alkuperäisversion.
Unionin yleisen tuomioistuimen jaostojen kokoonpanon muutoksen vuoksi esittelevä tuomari nimettiin kuudenteen jaostoon, jolle
tämä asia näin ollen siirrettiin 24.10.2008.
Unionin yleinen tuomioistuin (kuudes jaosto) päätti esittelevän tuomarin kertomuksen perusteella aloittaa suullisen käsittelyn,
ja se kehotti asianosaisia vastaamaan kirjallisesti tiettyihin kysymyksiin. Asianosaiset noudattivat tätä kehotusta asetetussa
määräajassa.
Asianosaisten suulliset lausumat ja vastaukset unionin yleisen tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin kuultiin 28.1.2010 pidetyssä
istunnossa.
Unionin yleinen tuomioistuin kumosi asiassa T-237/05, Éditions Odile Jacob vastaan komissio, 9.6.2010 antamallaan tuomiolla
(ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) komission 7.4.2005 tekemän päätöksen hylätä kantajan hakemus, jolla pyrittiin
Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin
ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43) mukaisesti saamaan oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin,
jotta niitä voitaisiin käyttää tämän kanteen tukemiseksi.
Kantaja pyysi 21.6.2010 jättämällään kirjeellä päätösneuvottelujen lykkäämistä esillä olevassa asiassa kohtuulliseksi ajaksi
siitä lukien, kun komissio toimittaa asianomaiset asiakirjat.

Asianosaisten ja väliintulijoiden vaatimukset
Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
–        kumoaa 30.7.2004 tehdyn päätöksen
–        velvoittaa komission ja Lagardèren korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Komissio, jota Lagardère ja Wendel tukevat, vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
–        hylkää kanteen
–        velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudellinen arviointi
Kanteensa tueksi kantaja esittää neljä kanneperustetta, joiden mukaan komissio ensinnäkin laiminlöi velvollisuuttaan valvoa
edelleen luovutettavien omaisuuserien ostajaehdokkaiden valintaa, toiseksi hyväksyi Wendelin sellaisen kertomuksen perusteella,
jonka oli laatinut toimitsijamies, joka ei ollut Editisistä, Lagardèresta ja Wendelistä riippumaton, kolmanneksi laiminlöi
perusteluvelvollisuuttaan ja neljänneksi teki ilmeisen virheen sen arvioinnissa, oliko Wendelin ehdokkuus niiden edellytysten
mukainen, jotka koskivat edelleen luovutettavien omaisuuserien ostajan hyväksymistä ja jotka määriteltiin Lagardèren sitoumusten
10 kohdan b alakohdassa.
Ensin on tutkittava toista kanneperustetta, jolla kantaja väittää, että 30.7.2004 tehty päätös tehtiin sellaisen toimitsijamiehen
laatiman kertomuksen perusteella, joka ei ollut Editisistä riippumaton.
Asianosaisten ja väliintulijoiden lausumat
Kantaja väittää, että kun Lagardère nimesi 9.2.2004 sitoumustensa 15 kohdan mukaisesti toimisto S:n, jota sen johtaja B edustaa,
toimitsijamieheksi, B oli ollut 20.12.2002 lähtien Investima 10:n, josta tuli 14.10.2003 Editis, kuten edellä 19 kohdassa
todettiin, hallituksen jäsen.
Kantajan mukaan Editisin johtajana, jolla on kolmansiin nähden kaikki valtuudet, jotka hallituksen jäsenille annetaan, B ei
siis ollut Editisistä riippumaton vastoin kyseisen 15 kohdan vaatimuksia.
Riippumattoman toimitsijamiehen, jonka tehtävänä on komission nimissä ja tämän puolesta valvoa myytävien omaisuuserien edelleen
luovuttamista, tehtävien hoitaminen merkitsee, että asianomaisella henkilöllä ei ole minkäänlaisia yhteyksiä yksikköön, jonka
omaisuuserien edelleen luovuttamista hänen on valvottava, eikä varsinkaan luonteeltaan taloudellisia yhteyksiä. B sai kuitenkin
korvauksen hallituksen jäsenen tehtävistään.
B oli lisäksi Editisin hallituksen jäsen 25.3.2004 saakka, minkä vuoksi hän hoiti 9.2.2004 lähtien ja kyseiseen päivään saakka
samanaikaisesti kahta valvontatehtävää, jotka koskivat Editisin myyntiä Lagardèrelle ja tämän jälkeen edelleen luovutettavien
omaisuuserien myyntiä kolmannelle.
Kantaja toteaa lopuksi, että jopa sen jälkeen, kun B ei enää toiminut Editisin hallituksen jäsenenä, hän oli väistämättä edelleen
sidoksissa Editisiin, koska hän saattoi edelleen olla siviili- ja rikosoikeudellisessa vastuussa usean vuoden ajan osakkeenomistajiin
ja kolmansiin nähden.
Pelkästään epäily siitä, että toimitsijamies ei ole riippumaton, riittää kantajan mukaan siihen, että edelleen luovutettavia
omaisuuseriä koskeva menettely ja näin ollen 30.7.2004 tehty päätös on mitätön. Toimitsijamiehen laatima ostajaehdokkaan arviointikertomus
on nimittäin perustavanlaatuinen ja ratkaiseva tekijä komission päätöksessä hyväksyä tai olla hyväksymättä ostajaehdokasta.
Jollei kyseenalaisteta toimitsijamiehen varsinaista roolia omaisuuserien luovutusmenettelyssä, tämän kertomuksessa esitetyillä
päätelmillä oli väistämättä ratkaiseva vaikutus 30.7.2004 tehtyyn päätökseen. Pelkkä toimitsijamiehen kertomuksen päätelmien
ja 30.7.2004 tehdyn päätöksen vertailu riittää sen toteamiseen, että tämä päätös perustuu suoraan kertomuksen tekstiin, joka
on sen mallina monilta osin.
Komissio kiistää kantajan argumentit. Se muistuttaa, että kun VUP siirtyi NBP:n määräysvaltaan, B, joka on toimisto S:n johtaja,
nimettiin Investima 10:n, joka on NBP:n tytäryhtiö ja jonka hallussa kyseessä olevat omaisuuserät olivat, hallituksen jäseneksi
luovutussopimuksen 4 artiklan 1 kohdan ii alakohdan e alakohdan mukaisesti.
Koska asianomaisen henkilön velvollisuutena oli Investima 10:n, josta on tullut Editis, hallituksessa toimiminen riippumattoman
kolmannen ominaisuudessa toimivaltaisiin kilpailuviranomaisiin nähden, tämä tehtävä on komission mukaan rinnastettavissa Lagardèren
sitoumusten 15 kohdassa tarkoitetun toimitsijamiehen tehtävään.
Sen jälkeen, kun toimisto S oli nimetty sen johtajan B:n ominaisuudessa toimitsijamieheksi, jonka tehtävänä oli valvoa Lagardèren
edelleen luovuttamista koskevia sitoumuksia Lagardèren hankittua Editisin määräysvaltaansa, B toimi komission mukaan edelleen
tilapäisesti NBP:n palkkaamana Editisin hallituksen riippumattomana kolmantena jäsenenä sen Editisiä koskevan tietämyksensä
vuoksi, jonka hän oli hankkinut tässä ominaisuudessa.
B:n jatkuva läsnäolo Editisin hallituksessa ei komission mukaan suinkaan luonut minkäänlaista riippuvuussuhdetta B:n ja Editisin
välille, vaan se oli täysin 7.1.2004 tehdyn päätöksen ja Lagardèren sitoumusten mukainen. Päämääränä oli estää Lagardèren
vaikutus Editisin johtoon siirtymäajan, jonka yhtiön elinten, jotka oli perustettu sen jälkeen, kun NBP oli hankkinut määräysvallan
VUP:ssä, oli Lagardèren sitoumusten 30 kohdan mukaisesti jatkettava tehtävissään, kunnes Editis muutettaisiin SAS-muotoiseksi
yhtiöksi, mikä tapahtui 25.3.2004.
B:lle 25.3.2004 alkaen siihen asti, kun Wendelille siirrettiin luovutettavien omaisuuserien omistusoikeus, myönnetty asema
Editisin osakkeenomistajien komitean jäsenenä oli myös Lagardèren sitoumusten mukainen. Sitoumusten 30 kohdassa täsmennetään
komission mukaan, että toimitsijamiehen edustajilla oli oltava enemmistö osakkeenomistajien komiteassa sen takaamiseksi, että
riippumaton kolmas eli toimitsijamies varmistaa sen, että Lagardère ei voi vaikuttaa Editisin johtoon.
Koska toimisto S nimettiin toimitsijamieheksi sen johtajan ominaisuudessa vasta NBP:n myytyä Editisin Lagardèrelle, toimisto
S:n ja NBP:n välisillä aiemmilla tai myöhemmillä yhteyksillä ei komission mukaan ole merkitystä arvioitaessa sen riippumattomuutta
Editisiin nähden, koska sitoumusten täytäntöönpanohetkellä NBP:llä ei enää ollut määräysvaltaa Editisissä. Mahdolliset yhteydet
toimitsijamiehen ja NBP:n, joka oli niiden omaisuuserien entinen omistaja, joita keskittymän ehdollinen hyväksymispäätös koski,
välillä eivät voineet vaarantaa niiden edelleen luovutusten toteuttamista, joilla pyrittiin ratkaisemaan kilpailuongelmat,
jotka aiheutuivat näiden kyseessä olevien omaisuuserien sulautumisesta Lagardèren omaisuuserien kanssa.
Komission mukaan kantajan todisteet siitä, että toimitsijamies ei ollut Editisistä riippumaton, perustuvat pelkästään toteamukseen
siitä, että tämä ei ollut täysin vailla yhteyksiä tai kontaktia Editisiin. Edellytyksen, joka koski riippumattomuutta Editisiin
nähden ja jota komissio vaati toimitsijamieheltä, tarkoituksena oli kuitenkin varmistaa, että edelleen luovutettavien omaisuuserien
ostajaehdokkaan valvonta perustui yksinomaan näiden omaisuuserien elinkelpoisuuteen ja kilpailukykyyn kaikki henkilökohtaiset
näkökohdat pois sulkien. Toimitsijamiestä ei näin ollen voida pätevästi moittia siitä, että tällä oli intressi toimia Editisin
hyväksi, koska tämä oli tarpeellinen edellytys sitoumusten täysimääräiselle toteuttamiselle ja toimivan kilpailun säilyttämiselle.
Jotta toimitsijamiehen riippumattomuuden puuttuminen – jos tämä näytetään toteen – aiheuttaisi 30.7.2004 tehdyn päätöksen
kumoamisen, on myös osoitettava, että tämä sääntöjenvastaisuus sai asianomaisen henkilön laatimaan kertomuksen, joka ei ollut
objektiivinen, ja että tällä asiakirjalla oli ratkaiseva vaikutus kyseisen päätöksen sisältöön.
Paitsi että kantaja ei komission mukaan esitä mitään, millä voitaisiin osoittaa, että toimitsijamies olisi laatinut virheellisen
tai puolueellisen kertomuksen, se ei myöskään osoita mitenkään, että tällä asiakirjalla olisi ollut ratkaiseva vaikutus 30.7.2004
tehdyn päätöksen sisältöön.
Edelleen luovutettavien omaisuuserien ostajan lopullista hyväksymispäätöstä varten toimitsijamiehen tehtävänä oli komission
mukaan yksinomaan esittää arviointi ostajasta ja mainita, täyttikö tämä sen mukaan sitoumuksissa vahvistetut edellytykset.
Tosiasiassa 30.7.2004 tehty komission päätös ei perustunut yksinomaan tai ratkaisevasti toimitsijamiehen kertomukseen vaan
kaikkiin tietoihin, toimitsijamiehen toimittamat tiedot mukaan lukien.
Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Lagardèren sitoumusten 15 kohdan mukaan toimitsijamiehen, jonka Lagardère nimesi sitoumustensa tyydyttävän täytäntöönpanon
valvomiseksi, oli oltava siitä ja Editisistä ”riippumaton – – ja tähän ei saa kohdistua eturistiriitoja”. Tässä kohdassa täsmennettiin
myös, että ”Lagardère maksaa toimitsijamiehelle korvauksen tavalla, joka ei haittaa tämän velvollisuuksien asianmukaista hoitoa
eikä tämän riippumattomuutta”.
On muistutettava, että sen jälkeen, kun NBP oli suostunut tulemaan Lagardèren tilalle ja hankkimaan tilapäisesti kyseessä
olevat omaisuuserät NBP:n täysimääräisessä määräysvallassa olevien tytäryhtiöiden Segexin ja Ecrinvest 4:n välityksellä, nämä
tekivät 3.12.2002 Lagardèren kanssa luovutussopimuksen, jolla ne siirsivät Lagardèrelle Investima 10:n, joka oli Segexin kokonaan
omistaman tytäryhtiön Ecrinvest 4:n kokonaan omistama tytäryhtiö, kaikki osakkeet edellyttäen, että komissio ensin hyväksyy
keskittymän, Investima 10:n saatua kyseessä olevat omaisuuserät VUP:ltä 20.12.2002.
Investima 10, jonka hallussa kyseessä olevat omaisuuserät olivat, nimesi 20.12.2002 luovutussopimuksen 4 artiklan 1 kohdan
ii alakohdan c alakohdan mukaisesti B:n, joka on toimisto S:n johtaja, tässä säännöksessä tarkoitetuksi hallituksen jäseneksi
4 artiklan 1 kohdan ii alakohdan e alakohdan mukaisena riippumattomana kolmantena.
Tässä ominaisuudessa B, jolle NBP maksoi korvauksen, sai luovutussopimuksen 4 artiklan 1 kohdan ii alakohdan e alakohdan mukaisesti
”yksinoikeudella” hoidettavakseen ”tehtävät, jotka hallituksella voi [luovutus]sopimuksen mukaan olla – – komissioon – – nähden
– –”.
Lisäksi sitoumustensa, jotka toistetaan 7.1.2004 tehdyn päätöksen liitteessä II, 15 kohdan mukaisesti Lagardère nimesi 9.2.2004
toimisto S:n toimitsijamieheksi, jonka tehtävänä oli kyseisten sitoumusten 21 kohdan g alakohdan perusteella ”valvoa yleisesti
sitä, että [Lagardère] panee – – tyydyttävällä tavalla täytäntöön” sitoumukset, jotka koskevat edelleen luovutettavien omaisuuserien
luovutusta, ja tämä sai tässä ominaisuudessa korvauksen Lagardèrelta. B oli kyseisenä päivänä toimisto S:n johtaja, ja komissio
on myöntänyt, että B suoritti 7.1.2004 tehdyssä päätöksessä vahvistetut toimitsijamiehen tehtävänsä.
Toimisto S nimettiin näin ollen Lagardèren sitoumusten 15 kohdassa tarkoitetuksi toimitsijamieheksi, ja sen johtaja suoritti
tähän toimeksiantoon liittyvät tehtävät, vaikka sama henkilö oli Investima 10:n, josta sittemmin tuli Editis, hallituksen
jäsen.
Lisäksi B toimi samanaikaisesti Editisin hallituksen jäsenenä ja toimitsijamiehenä toimisto S:n nimittämispäivästä 9.2.2004
lähtien 25.3.2004 saakka, jolloin Editis muutettiin SAS-muotoiseksi yhtiöksi.
Lagardèren sitoumusten 32 kohdan mukaisesti Editistä johdettiin edelleen sen olemassa olleilla elimillä 7.1.2004 tehdystä
päätöksestä 25.3.2004 saakka, jolloin Editis muutettiin SAS-muotoiseksi yhtiöksi.
Vastauksena unionin yleisen tuomioistuimen kysymykseen komissio täsmensi, että B oli toiminut Investima 10:n / Editisin hallituksessa
esillä olevassa asiassa sovellettavan Ranskan kauppalain mukaan ja että näin ollen sellaisten tehtävien hoitaminen, jotka
hänelle uskottiin riippumattomana kolmantena tämän hallituksen sisällä, eivät sulkeneet mitenkään pois sitä, että hän hoiti
lakiin perustuvia tehtäviä, joita kaupallisen yhtiön hallituksen jäsenten on edellä mainitun lain mukaan hoidettava.
Lain L 225-64 §:n ensimmäisen momentin ensimmäisessä virkkeessä säädetään seuraavaa: ”Hallituksella on laajimmat mahdolliset
valtuudet toimia joka tilanteessa yhtiön nimissä.”
Ennen kuin toimisto S, jota sen johtaja B edustaa, oli nimetty toimitsijamieheksi, B oli siis Editisin hallituksen jäsen ja
pysyi tämän hallituksen jäsenenä yli kuukauden tämän nimityksen jälkeen.
Koska B oli Investima 10:n, josta on tämän jälkeen tullut Editis, hallituksen jäsen päivänä, jona toimisto S, jonka johtaja
hän oli, nimettiin toimitsijamieheksi, ja koska hän toimi samanaikaisesti hallituksen jäsenenä ja hoiti toimitsijamiehen tehtäviään,
jotka toimisto S oli hänelle antanut, hän oli sellaisessa riippuvuussuhteessa Editisiin, joka oli omiaan aiheuttamaan epäilyn
siitä, oliko hän sillä tavalla puolueeton kuin hänen oli näitä tehtäviä hoitaessaan oltava.
On lisättävä, että toimitsijamiehenä, jonka tehtävänä oli Lagardèren sitoumusten 21 kohdan g alakohdan perusteella varmistaa,
että tämä täyttää tyydyttävällä tavalla edelleen luovutettavien omaisuuserien luovutusta koskevat sitoumuksensa, ja jolle
Lagardère maksoi tässä ominaisuudessa korvauksen, toimisto S:n tehtävänä oli sen johtajan B:n ominaisuudessa varmistaa, että
Lagardère luopui edelleen luovutettavista omaisuuseristä sitoumustensa 1 kohdassa mainittujen edelleen luovutusten mukaisesti.
Tämä toimi muodostui komission itsensä mukaan ”omaisuuserien erityisen hankalasta erittelystä ennen sitä, kun Lagardère luovuttaa
ne kolmannelle”.
Toimitsijamiehen tehtävänä oli Lagardèren sitoumusten 21 kohdan d alakohdan mukaan erityisesti ”varmistaa, että uudelleenjärjestelyä
koskevat toimenpiteet toteutetaan [Lagardèren] sitoumusten mukaisesti”, ja hänen oli oltava ”tietoinen Lagardèren ja Editisin
välisistä neuvotteluista, jotka koskevat omaisuuserien erittelyä, ja tarvittaessa osallistuttava näihin neuvotteluihin”.
Samojen sitoumusten 24 kohdassa todetaan, että ”jos Lagardère ja Editis eivät ole yksimielisiä näiden sitoumusten toteuttamisen
edellyttämistä uudelleenjärjestelyä koskevista toimenpiteistä”, toimitsijamiehen on annettava ”kumpaakin osapuolta kontradiktorista
periaatetta noudattaen kuultuaan suositus tarpeellisten uudelleenjärjestelyä koskevien toimenpiteiden laajuudesta” ja toimitettava
komissiolle kertomus, jolla se ilmoittaa tälle suosituksestaan.
Asiakirja-aineistosta ilmenee, että Lagardèren ja Editisin välillä todella oli erimielisyyksiä. Komissio nimittäin vahvisti
vastauksessa, että sille oli säännöllisesti kerrottu Lagardèren – jonka edun mukaista oli se, että Editisin omaisuuserät,
jotka se saattoi 7.1.2004 tehdyn päätöksen mukaan pitää itsellään, määriteltiin mahdollisimman laajasti – ajoittain aiheuttamista
jännitteistä. Komissio totesi vastauksessa niin ikään, että toimitsijamies oli useaan otteeseen vastustanut Lagardèrea edelleen
luovutettaviin omaisuuseriin liittyvien intressien puolustamiseksi neuvoteltuaan ensin komission kanssa.
B:n toimiminen yhtiön, joka omisti kaikki Editisin varat, hallituksen jäsenenä oli omiaan vaikuttamaan riippumattomuuteen,
jota B:n oli osoitettava laatiessaan suosituksia, jotka koskivat tarvittavia uudelleenjärjestelytoimenpiteitä, sekä kertomusta,
jolla hän ilmoitti komissiolle näistä suosituksista.
Ecrinvest 4:n ja toimisto S:n 19.12.2002 tekemän sopimuksen 2 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan B nimittäin toimi
20.12.2002 lähtien ”toimeksiantonsa puitteissa – – Investima 10:n ja kyseessä olevien omaisuuserien edun mukaisesti ja erityisesti
siten, että niiden elinkelpoisuus, taloudellinen arvo ja kilpailukyky säilytetään”.
B:n oli lisäksi saman sopimuksen 2 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaan noudatettava ja varmistuttava siitä, että Investima
10:n hallitus noudattaa luovutussopimuksen 4 artiklan määräyksiä, jotka liittyivät kyseessä olevien omaisuuserien ”huolellisen
hoidon periaatteisiin”, joita hallituksen oli noudatettava ”luovutettavien omaisuuserien jatkuvuuden ja arvon säilyttämiseksi”.
Edellä olevasta 92 kohdasta ilmenee, että sen nimenomaisen tehtävän ohella, joka B:lle oli annettu hallituksessa ja joka muodostui
niiden tehtävien hoitamisesta, joista hallitus voi luovutussopimuksen perusteella olla vastuussa komissioon tai muuhun kilpailuviranomaiseen
nähden, hän oli Investima 10:n ja sittemmin Editisin hallituksen jäsenen ominaisuudessa väistämättä mukana käyttämässä kaikkia
kaupallisen yhtiön hallituksen jäsenillä olevia lakiin perustuvia valtuuksia, kun oli kyse näiden kahden yhtiön peräkkäin
omistamista kyseessä olevista omaisuuseristä.
Tästä seuraa, että kun B toimi 20.12.2002–25.3.2004 Investima 10:n, josta on tullut Editis, hallituksen jäsenenä tämän yhtiön
edun mukaisesti niin, että hän toimi toimeksiantonsa mukaisesti ”huolellisen hoidon periaatteita” noudattaen, hän ei voinut
enää hoitaa täysin riippumattomasti Lagardèren sitoumusten 15 kohdassa tarkoitetun riippumattoman toimitsijamiehen tehtäviä.
Komissio ei siis voi pätevästi väittää, että sillä, että B hoiti riippumattoman kolmannen tehtäviä ja oli Editisin hallituksen
jäsen ja sittemmin riippumaton toimitsijamies, pyrittiin estämään Lagardèrea vaikuttamasta asianomaisten omaisuuserien hoitoon
ja että toimitsijamiestä ei voida moittia siitä, että tällä oli intressi toimia Editisin hyväksi, koska tällainen intressi
oli välttämätön edellytys Lagardèren sitoumusten täysimääräiselle toteuttamiselle ja toimivan kilpailun säilyttämiselle.
Koska 7.1.2004 tehdyllä päätöksellä Lagardèrelle oli annettu lupa säilyttää kyseessä olevat omaisuuserät, jotka lueteltiin
tyhjentävästi sen sitoumusten 1 kohdassa, toimitsijamiehen velvollisuutena oli päinvastoin varmistaa täysin riippumattomasti,
että Lagardère täyttää tämän määräyksen mukaisesti yksinomaan niiden omaisuuserien edelleen luovuttamista koskevat sitoumukset,
joita komissio itse piti riittävinä, jotta keskittymän osapuolten sopimusvapautta kunnioittaen säilytetään tehokas kilpailu
ja näin ollen tehdään tästä keskittymästä yhteismarkkinoille soveltuva.
Näin ollen kertomus, jossa arvioitiin Wendeliä edelleen luovutettavien omaisuuserien ostajaehdokkaana ja johon 30.7.2004 tehty
päätös perustui, oli sellaisen toimitsijamiehen laatima, joka ei täyttänyt riippumattomuutta Editisiin nähden koskevaa edellytystä,
jota Lagardèren sitoumusten, jotka määritellään 7.1.2004 tehdyn päätöksen liitteessä II, 15 kohdassa vaaditaan.
Kertomuksen vaikutuksesta 30.7.2004 tehdyn päätöksen sisältöön on muistutettava, kuten kyseisen päätöksen 5 kohdasta ilmenee,
että toimisto S:ää pyydettiin tämän toimitsijamiehen ominaisuudessa esittämään komissiolle kertomus, jossa arvioitiin Wendeliä
edelleen luovutettavien omaisuuserien ostajaehdokkaana niiden hyväksymiskriteerien valossa, jotka oli vahvistettu Lagardèren
sitoumusten, jotka on liitetty 7.1.2004 tehtyyn päätökseen, 10 kohdassa.
Lisäksi 30.7.2004 tehdyn päätöksen 6 kohdasta ilmenee, että kyseinen päätös perustuu muun muassa toimitsijamiehen kertomukseen.
Vaikka on totta, että 30.7.2004 tehty päätös ei perustu yksinomaan tähän kertomukseen, on kuitenkin ilmeistä, että tämä asiakirja
vaikutti ratkaisevasti kyseiseen päätökseen.
Toimitsijamiehen kertomuksen ja 30.7.2004 tehdyn päätöksen vertailusta on nimittäin pääteltävissä, että kyseinen kertomus
innoitti huomattavasti tätä päätöstä.
Sen osoittamiseksi, että Wendel kykenee säilyttämään Novel Editisin ja kehittämään sitä, toimitsijamies korostaa näin ollen
kertomuksessaan ja komissio 30.7.2004 tekemässään päätöksessä Nouvel Editisin ”suppeaa alaa” ja sitä, että Wendel säilyttää
Novel Editisille tarpeelliset ”johto-, kustannus- ja tukiresurssit”.
Näissä kahdessa asiakirjassa todetaan identtisin sanamuodoin, että Wendelin investoinnin hyödyntäminen edellyttää ”Interforumin
jakelukeskuksen tehtävien uudelleenjärjestämistä ja kehittämistä”.
Sekä toimitsijamies että komissio viittaavat Wendelin enemmistöomistusrakenteeseen ja sen ”omistuslähtöiseen” lähestymistapaan,
joka poikkeaa perinteisten sijoitusrahastojen lähestymistavasta ja jonka vuoksi voidaan olettaa, että Wendelin sitoumus Editisissä
on näiden rahastojen lyhytaikaisia tulevaisuudennäkymiä pitkäaikaisempi.
Kun toimitsijamies katsoo, että Wendel on ostajaehdokas, joka todennäköisesti panee viivytyksettä täytäntöön Lagardèren sitoumukset,
komissio puolestaan toteaa, että se, että Wendel hankkii Lagardèren myymät omaisuuserät, ei ole omiaan luomaan uusia kilpailuongelmia,
jotka viivästyttäisivät näiden sitoumusten toteuttamista.
Lopuksi toimitsijamiehen, joka katsoo, että Wendelin investoinnin kesto on viidestä seitsemään vuoteen, mikä on tarpeen yrityksen
”konsolidoimiseksi”, tavoin komissio katsoo puolestaan, että Wendelin ”luopuminen” Nouvel Editisin osuuksista lyhyellä aikavälillä
on epätodennäköistä ja että tämä vaikuttaa riittävältä ”yrityksen vakauttamiseksi”.
Lisäksi komissio viittaa itse useaan otteeseen toimitsijamiehen kertomuksen päätelmiin kiistääkseen väitteen, joka esitettiin
kantajan neljännessä kumoamisperusteessa ja jonka mukaan se oli syyllistynyt ilmeiseen virheeseen arvioinnissaan, joka koski
sitä, oliko Wendelin ostajaehdokkuus Lagardèren sitoumusten 10 kohdan b alakohdassa määriteltyjen hyväksymisedellytysten mukainen.
Todettu lainvastaisuus on näin ollen luonteeltaan sellainen, että sen vuoksi 30.7.2004 tehty päätös ei ole laillinen.
Tämä päätös on näin ollen kumottava, eikä muita perusteita, jotka kantaja esitti kumoamisvaatimustensa tueksi, ole tarpeen
tutkia.

Päätösneuvottelujen lykkäämistä koskeva vaatimus
Kaiken edellä esitetyn perusteella on ilmeistä, että unionin yleinen tuomioistuin on voinut lausua hyödyllisesti kanteesta
asianosaisten kirjallisen ja suullisen käsittelyn kuluessa esittämien vaatimusten, perusteiden ja argumenttien perusteella.
Kantajan vaatimus, joka koskee päätösneuvottelujen lykkäämistä, on näin ollen hylättävä.

Oikeudenkäyntikulut
Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan
oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut.
Koska komissio ja Lagardère ovat hävinneet asian, ne on kantajan vaatimusten mukaisesti velvoitettava paitsi vastaamaan omista
oikeudenkäyntikuluistaan myös korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.
Koska kantaja ei ole vaatinut Wendelin velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikuluja, tämä vastaa yksinomaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Näillä perusteilla
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (kuudes jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Wendel Investissement SA:n hyväksymisestä keskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi
7.1.2004 tehdyn komission päätöksen 2004/422/EY (Asia N:o COMP/M.2978 – Lagardère/Natexis/VUP) mukaisesti luovutettujen omaisuuserien
ostajaksi 30.7.2004 tehty komission päätös (2004)D/203365 kumotaan.
2)
Euroopan komissio ja Lagardère SCA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Éditions Odile
Jacob SAS:n oikeudenkäyntikulut.
3)
Wendel Investissement vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Meij
Vadapalas
Truchot
Julistettiin Luxemburgissa 13 päivänä syyskuuta 2010.
Allekirjoitukset
? Oikeudenkäyntikieli: ranska.