CELEX: 62004CJ0274
Žemės ūkis
Reglamentas (EEB) Nr. 3665/87
Eksporto grąžinamosios išmokos
Sankcijos taikymas įsigaliojus sprendimui dėl grąžinamosios išmokos grąžinimo
Galimybė peržiūrėti sprendimą dėl sankcijos

1       Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 1987 m. lapkričio 27 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3665/87, nustatančio
išsamias bendrąsias eksporto grąžinamųjų išmokų už žemės ūkio produktus sistemos taikymo taisykles (OL L 351, p. 1), su pakeitimais,
padarytais 1994 m. gruodžio 2 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2945/94 (OL L 310, p. 57, toliau − Reglamentas Nr. 3665/87)
11 straipsnio 1 ir 3 dalių išaiškinimo.
2       Šis prašymas pateiktas nagrinėjant ginčą tarp
ED & F Man Sugar Ltd
(toliau −
ED & F Man Sugar
) ir
Hauptzollamt Hamburg-Jonas
(toliau −
Haupzollamt
) dėl pastarosios šiai bendrovei paskirtos baudos, kurią numato Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalies pirmosios pastraipos
a punktas, po to kai pagal to paties straipsnio 3 dalį buvo priimti sprendimai dėl grąžinamųjų išmokų grąžinimo.

Teisinis pagrindas

Bendrijos teisės aktai
3       Reglamento Nr. 2945/94 pirma, antra, trečia ir penkta konstatuojamosios dalys yra suformuluotos taip:
„Kadangi galiojantys Bendrijos teisės aktai numato grąžinamųjų eksporto išmokų skyrimą tik remiantis objektyviais kriterijais,
būtent susijusiais su eksportuojamo produkto kiekiu, pobūdžiu ir savybėmis, bei su jo geografine paskirties vieta; kad atsižvelgiant
į įgytą patirtį turi būti sustiprinta kova su pažeidimais ir ypač su Bendrijos biudžetui žalą darančiu sukčiavimu; kad tuo
tikslu būtina numatyti netinkamai pervestų sumų grąžinimą bei sankcijas, kurios skatintų eksportuotojus laikytis Bendrijos
teisės aktų;
kadangi, siekiant užtikrinti gerą grąžinamųjų eksporto išmokų skyrimo funkcionavimą, reikia taikyti sankcijas už bet kokią
subjektyvią klaidą; kadangi vis dėlto reikia atsisakyti tam tikrais atvejais taikyti sankcijas, būtent kai kompetentinga institucija
nustato akivaizdžią klaidą, ir nustatyti didesnes sankcijas už tyčinį elgesį;
kadangi, jei eksportuotojas pateikia klaidingą informaciją ir klaida nėra išaiškinama, grąžinamoji išmoka gali būti nepagrįstai
pervesta; jei klaida išaiškinama, visiškai normalu eksportuotojui skirti kaip sankciją sumokėti sumą, proporcingą tai, kuri
būtų buvusi jam nepagrįstai sumokėta tuo atveju, jei klaida nebūtų išaiškinta < ... >.
<…>
kadangi patirtis ir teisės pažeidimai ir ypač sukčiavimas, nustatytas šioje srityje, rodo, kad ši priemonė yra būtina, proporcinga,
pakankamai įtikinama ir tinkama, kad ji bus vienodai taikoma visose valstybėse narėse“. (Šioje vietoje ir toliau pateikiamas
neoficialus Reglamento Nr. 3665/78 vertimas)
4       Reglamento Nr. 3665/78 3 straipsnio 1 ir 5 dalyse numatyta:
„1.      Eksporto diena – tai ta diena, kurią muitinės tarnyba priima eksporto deklaraciją, kurioje nurodoma, jog bus kreipiamasi dėl
grąžinamosios išmokos.
<…>
5      Kad už produktus būtų galima gauti grąžinamąją išmoką, eksporto dokumente turi būti nurodyta visa grąžinamosios išmokos dydžiui
apskaičiuoti reikalinga informacija, o būtent:
a)      produktų aprašas pagal nomenklatūrą, naudojamą grąžinamosioms išmokoms apskaičiuoti;
b)      produktų grynoji masė arba tam tikrais atvejais matavimo vienetais išreikštas kiekis, į kurį turi būti atsižvelgta apskaičiuojant
grąžinamąją išmoką;
c)      jei tai būtina grąžinamajai išmokai apskaičiuoti, duomenys apie produktų sudėtį arba atitinkama nuoroda.
Jei šioje straipsnio dalyje minimas dokumentas yra eksporto deklaracija, tokiame dokumente taip pat turi būti pateikiamos
ši informacija ir žyma „grąžinamosios išmokos kodas“.
5       Reglamento Nr. 3665/87 5 straipsnio 1 dalies pirmojoje pastraipoje numatyta:
„Diferencijuota arba nediferencijuota grąžinamoji išmoka, išskyrus atvejus, kai produktas tranzito metu sugenda dėl
force majeure
aplinkybių, mokama su sąlyga, kad iš Bendrijos muitų teritorijos išvežtas produktas per 12 mėnesių nuo eksporto deklaracijos
priėmimo dienos buvo importuotas į trečiąją šalį arba, jei reikia, į nustatytą trečiąją šalį:
a)      jeigu kyla rimtų abejonių dėl tikrosios produkto paskirties vietos
arba
b)      jeigu dėl skirtumo tarp grąžinamosios išmokos, taikomos eksportuojamam produktui eksporto deklaracijos priėmimo dieną, sumos
ir importo muito, taikomo tą pačią dieną tapačiam produktui, sumos produktas gali būti reimportuotas į Bendriją.“
6       Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalies pirmoji–ketvirtoji pastraipos, penktosios pastraipos pirmasis sakinys ir 3 dalis
yra suformuluoti taip:
„1.      Jeigu nustatoma, kad eksportuotojas, siekdamas gauti grąžinamąją eksporto išmoką, paprašė sumos, didesnės nei taikoma išmoka,
grąžinamoji išmoka už atitinkamus eksportuotus produktus bus ta, kuri taikoma iš tikrųjų eksportuotiems produktams, tačiau
sumažinta:
a)      puse skirtumo tarp prašomos grąžinamosios išmokos ir iš tikrųjų eksportuotiems produktams taikomos grąžinamosios išmokos;
b)      dvigubu skirtumu tarp prašomos grąžinamosios išmokos ir taikomos grąžinamosios išmokos, jei eksportuotojas sąmoningai pateikia
melagingą informaciją.
Prašoma grąžinamoji išmoka yra laikoma suma, kuri apskaičiuojama remiantis informacija, pateikiama pagal 3 straipsnį ar 25 straipsnio
2 dalį. Jeigu grąžinamoji išmoka susijusi su paskirties vieta, prašoma diferencijuota išmokos dalis apskaičiuojama atsižvelgiant
į informaciją, pateiktą pagal 47 straipsnį.
Sankcija, nurodyta a punkte, netaikoma:
–
force majeure
atveju,
–       tam tikrais išimtiniais atvejais dėl aplinkybių, kurių eksportuotojas negali kontroliuoti ir kurios atsiranda po to, kai kompetentingos
valdžios institucijos priima eksporto deklaraciją arba mokėjimo deklaraciją, su sąlyga, kad per 47 straipsnio 2 dalyje numatytą
laikotarpį, nuo tada, kai eksportuotojas pastebi tokias aplinkybes, jis apie tai praneša kompetentingoms valdžios institucijoms,
kol šios dar nėra nustačiusios prašomos grąžinamosios išmokos pažeidimo,
–       tuo atveju, kai prašant grąžinamosios išmokos padaroma akivaizdi klaida, kurią pripažįsta kompetentingos institucijos,
–       tais atvejais, kai prašomos grąžinamosios išmokos atitinka Reglamento (EB) Nr. 1222/94 <...> nuostatas, ypač jo 3 straipsnio
2 dalį, ir kai jos buvo apskaičiuotos pagal vidutinius kiekius, panaudotus per nustatytą laikotarpį,
–       tuo atveju, kai patikslinamas svoris, jeigu svorio skirtumas atsirado dėl svėrimo būdo.
Jeigu dėl a ir b punktuose numatyto sumažinimo gaunama neigiama suma, eksportuotojas ją sumoka.
Jeigu kompetentingos institucijos nustato, kad prašoma grąžinamoji išmoka yra neteisinga ir kad produktai nebuvo eksportuoti,
todėl negalima išmokos sumažinti, eksportuotojas moka sumą, atitinkančią a arba b punktuose numatytą baudą. <...>
<…>
3.      Nepažeidžiant įsipareigojimo sumokėti neigiamą sumą pagal 1 dalies ketvirtąją pastraipą, gavėjas grąžina neteisingai gautas
grąžinamąsias išmokas, įskaitant visas baudas, taikomas pagal 1 dalies pirmąją pastraipą, ir delspinigius, apskaičiuotus už
laikotarpį nuo išmokų sumokėjimo iki jų grąžinimo. <...>
<…>“

Nacionaliniai teisės aktai
7       1976 m. gegužės 25 d. Administracinio proceso įstatymo (
Verwaltungsverfahrensgesetz
) (BGBl. 1976 I, p. 1253) 48 straipsnis numato:
„Neteisėto administracinio akto panaikinimas
Netgi įsigalioję neteisėti administraciniai aktai gali būti visiškai ar iš dalies panaikinti nuo jų priėmimo dienos. Naujai
nustatantis tam tikras teises arba teisinius pranašumus arba apie juos paskelbiantis administracinis aktas (teises sukuriantis
administracinis teisės aktas) gali būti panaikintas tik pagal 2–4 dalių nuostatas.
<…>“
8       Šio įstatymo 51 straipsnis suformuluotas taip:
„Procedūros peržiūra
Valdžios institucija pagal suinteresuoto asmens prašymą privalo nuspręsti dėl galutinai įsigaliojusio administracinio akto
panaikinimo arba pakeitimo:
1.      jei faktinės ar teisinės aplinkybės, dėl kurių administracinis aktas buvo priimtas, pasikeitė suinteresuoto asmens naudai;
2.       jei atsiranda naujų įrodymų, dėl kurių suinteresuoto asmens atžvilgiu gali būti priimtas palankesnis sprendimas;
3. jei atsiranda motyvų peržiūrėti pagal Civilinio proceso kodekso (
Zivilprozessordnung
) 580 straipsnį.
<…>“

Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
9       1998 m. vasario mėn.
ED & F Man Sugar
pateikė atitinkamai Vokietijos muitinės tarnybai keturias eksporto deklaracijas dėl Lenkijai skirtų 100 tonų baltojo cukraus
siuntų, už kurias ji paprašė skirti eksporto gražinamąsias išmokas. Keturiais 1998 m. balandžio 6 d. sprendimais
Hauptzollamt
jai suteikė prašomas gražinamąsias eksporto išmokas.
10     Po to, kai Kelno kriminalinė muitinės tarnyba (
Zollkriminalamt Köln
) atskleidė faktus, iš kurių galima daryti prielaidą, kad baltasis cukrus, kuris turėjo būti eksportuotas į Lenkiją, Čekijos
Respubliką ir Šveicariją, nepasiekė trečiųjų paskirties valstybių,
Hauptzollamt
, tirdama
ED & F Man Sugar
pateiktus dokumentus, patvirtinančius prekių gavimą, konstatavo, kad šie su pirmesniame punkte nurodytu prekybos sandoriu
susiję dokumentai neįrodo eksportuotas prekes esant pateiktas į laisvą apyvartą Lenkijoje, o tik pateiktas pagerinti.
ED & F Man Sugar
savo nesugebėjimą pateikti papildomos informacijos apie šių produktų likimą pagrindė tuo, kad ji jos negali gauti iš kitos
sandorio šalies. Remdamasi Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 3 dalies pirmąja pastraipa, skaitoma kartu su paminėto reglamento
5 straipsnio 1 dalies pirmosios pastraipos a punktu,
Hauptzollamt
keturiais 2000 m. balandžio 17 d. ištaisančiais klaidas sprendimais pareikalavo iš
ED & F Man Sugar
visiškai grąžinti pervestas gražinamąsias išmokas (toliau − sprendimai dėl išmokų grąžinimo), kuri grąžino reikalaujamas
sumas nepateikdama ieškinio dėl šių sprendimų.
11     Vėliau, remdamasi Reglamentu Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalies pirmosios pastraipos a punktu,
Hauptzollamt
keturiais 2000 m. birželio 5 d. sprendimais (toliau − sprendimai dėl sankcijos) paskyrė
ED & F Man Sugar
sankcijas. Remdamasi įsigaliojusiais sprendimais dėl grąžinimo, ji manė, kad yra akivaizdu, jog ši bendrovė prašė didesnės
nei taikoma išmokos.
12
Hauptzollamt
atmetus
ED & F Man Sugar
skundą dėl paminėtų sprendimų dėl sankcijų, pastaroji pateikė prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui ieškinį,
kuriame nurodė, kad
Hauptzollamt
neturėjo teisės taikyti jai sankcijos, nes ji neturėjo teisės reikalauti grąžinti pervestą išmoką. Iš tiesų Teisingumo Teismas
2000 m. gruodžio 14 d. sprendime
Emsland-Stärke
(C‑110/99, Rink. p. I‑11569) nusprendė, kad, remiantis Reglamento Nr. 3665/87 5 straipsnio 1 dalimi, galima reikalauti įrodyti,
kad prekės buvo importuotos į trečiąją paskirties šalį tik prieš sumokant eksporto grąžinamąją išmoką. Šiomis aplinkybėmis
prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nusprendė, kad bylai išspręsti būtinas Bendrijos teisės, šiuo atveju
Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 ir 3 dalių, išaiškinimas.
13     Šiomis aplinkybėmis
Finanzgericht Hamburg
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1)      Ar nacionalinės valdžios institucijos ir teismai, nagrinėjantys apeliacinį skundą dėl pagal Reglamento Nr. 3665/871 11 straipsnio
1 dalies pirmąją pastraipą paskirtos sankcijos, turi teisę patikrinti, ar eksportuotojas yra pateikęs prašymą dėl didesnės
nei priklauso grąžinamosios išmokos, jeigu sprendimas dėl grąžinamosios išmokos grąžinimo, priimtas remiantis Reglamento Nr. 3665/87
11 straipsnio 3 dalies pirmąja pastraipa, įsigaliojo iki sprendimo dėl sankcijos paskyrimo priėmimo?
2)      Tuo atveju, jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar tam, kad būtų atsižvelgta į jau pateiktą Bendrijos teisės
išaiškinimą, nagrinėjant ginčą dėl sprendimo skirti sankciją pagal Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalies pirmąją pastraipą,
šioje nutartyje išdėstytomis aplinkybėmis galima patikrinti, ar eksportuotojas nėra pateikęs prašymo dėl didesnės nei taikoma
grąžinamosios išmokos?“

Dėl pirmojo klausimo
14     Kaip konstatavo generalinis advokatas savo išvados 41 punkte, priešingai nei sprendimu dėl grąžinimo, kurio tikslas yra paprasčiausiai
susigrąžinti neteisėtai gautą finansinę naudą, sprendimu dėl sankcijos labai sumažinama grąžinamoji išmoka arba, reikalui
esant, jei tokio sumažinimo rezultatas yra neigiama suma, skiriama piniginė bauda.
15     Šiuo atžvilgiu Teisingumo Teismas ne kartą nusprendė, kad sankcija, nors ji ir nėra baudžiamojo pobūdžio, gali būti paskirta,
tik jei ji turi aiškų ir nedviprasmišką teisinį pagrindą (1984 m. rugsėjo 25 d. Sprendimas
Könecke
, 117/83, Rink. p. 3291, 11 punktas; minėto sprendimo
Emsland‑Stärke
56 punktas ir 2002 m. liepos 11 d. Sprendimas
Käserei
Champignon Hofmeister
, C‑210/00, Rink. p. I‑6453, 52 punktas).
16     Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa numato, kad sankcija skiriama, jeigu nustatoma, kad eksportuotojas,
siekdamas gauti grąžinamąją eksporto išmoką, paprašė sumos, didesnės nei taikoma išmoka.
17     Iš šios nuostatos neišplaukia, kad ši sprendimui dėl sankcijos priimti būtina sąlyga laikoma įvykdyta vien dėl tos priežasties,
kad yra priimtas sprendimas dėl išmokos grąžinimo, remiantis šio Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 3 dalies pirmąja pastraipa,
arba gali būti išvesta vien iš to fakto, kad ūkio subjektas neginčijo šio sprendimo dėl išmokos grąžinimo.
18     Teisėtumo ir teisinio saugumo principai reikalauja, kad, tikrindami sprendimo dėl sankcijos, priimto remiantis Reglamento
Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalies pirmąja pastraipa, teisėtumą, kompetentingos nacionalinės institucijos ir teismai taip
pat patikrintų, ar eksportuotojas iš tikrųjų paprašė didesnės sumos nei taikoma išmoka šios nuostatos prasme, nepaisant to,
kad ankstesnis sprendimas dėl išmokos grąžinimo, priimtas remiantis šio reglamento 11 straipsnio 3 dalies pirmąja pastraipa,
yra įsigaliojęs.
19     Remiantis tuo, kas išdėstyta, į pirmąjį klausimą reikia atsakyti taip, kad Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalies pirmoji
pastraipa turi būti aiškinama taip, kad nacionalinės valdžios institucijos ir teismai, nagrinėjantys ieškinius dėl šia nuostata
pagrįstų sprendimų dėl sankcijos, turi teisę patikrinti, ar eksportuotojo paprašyta grąžinamoji išmoka nėra didesnė nei taikoma
grąžinamoji išmoka šios nuostatos prasme, nepaisant to, kad sprendimas dėl minėto straipsnio 3 dalies pirmojoje pastraipoje
numatyto grąžinamosios išmokos susigrąžinimo įsigaliojo iki sprendimo dėl sankcijos paskyrimo priėmimo.

Dėl antrojo klausimo
20     Atsižvelgiant į Teisingumo Teismo pateiktą atsakymą į pirmąjį klausimą, į antrąjį klausimą atsakyti nereikia.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
21     Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų nacionalinio teismo nagrinėjamoje byloje, išlaidų klausimą
turi spręsti prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikęs teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui,
išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:
1987 m. lapkričio 27 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3665/87, nustatančio išsamias bendrąsias grąžinamųjų išmokų už žemės
ūkio produktus sistemos taikymo taisykles, su pakeitimais, padarytais 1994 m. gruodžio 2 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2945/94,
11 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa turi būti aiškinama taip, kad nacionalinės valdžios institucijos ir teismai, nagrinėjantys
ieškinius dėl šia nuostata pagrįstų sprendimų dėl sankcijos, turi teisę patikrinti, ar eksportuotojo paprašyta grąžinamoji
išmoka nėra didesnė nei taikoma grąžinamoji išmoka šios nuostatos prasme, nepaisant to, kad sprendimas dėl minėto straipsnio
3 dalies pirmojoje pastraipoje numatyto grąžinamosios išmokos susigrąžinimo įsigaliojo iki sprendimo dėl sankcijos paskyrimo
priėmimo.
Parašai.
*
Proceso kalba: vokiečių.