CELEX: 61994CJ0287
Kapitaltilførsel
Kapitaltilførselsafgift
Et moderselskabs rentefrie lån til sit datterselskab
Indkomstbeskatning af selskaber

Dommens præmisser
1 Ved beslutning af 6. oktober 1994, indgaaet til Domstolen den 21. oktober 1994, har OEstre Landsret i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 4, stk. 2, litra b), og artikel 10 i Raadets direktiv 69/335/EOEF af 17. juli 1969 om kapitaltilfoerselsafgifter (EFT 1969 II, s. 405, herefter "direktivet").
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag, som foeres af et dansk selskab, A/S Richard Frederiksen & Co., mod Skatteministeriet vedroerende indkomstbeskatning i forbindelse med et rentefrit laan fra selskabet til et af dets datterselskaber.
3 I direktivets artikel 4 opregnes de dispositioner, der skal vaere undergivet kapitaltilfoerselsafgift, og de dispositioner, som efter medlemsstaternes valg kan undergives kapitaltilfoerselsafgift. Til den sidstnaevnte kategori af dispositioner henregnes efter artikel 4, stk. 2, litra b):
"udvidelse af selskabsformuen i et kapitalselskab ved ydelser fra en deltager, der ikke medfoerer nogen udvidelse af kapitalen, men modsvares af en aendring af selskabsrettighederne eller er egnet til at oege selskabsandelenes vaerdi".
4 Direktivets artikel 10 har foelgende ordlyd: "Bortset fra kapitaltilfoerselsafgiften opkraever medlemsstaterne af selskaber, personsammenslutninger eller juridiske personer med erhvervsformaal ingen andre skatter eller afgifter af nogen art."
5 A/S Richard Frederiksen & Co. (herefter "moderselskabet") erhvervede samtlige aktier i Sydjysk Sten og Grus A/S (herefter "datterselskabet") og ydede efter fire maaneders forloeb datterselskabet et rentefrit laan, som beloeb sig til 8 519 285 DKR.
6 Det fremgaar af forelaeggelsesbeslutningen, at skattemyndighederne, i tilfaelde hvor der sker en vilkaarlig indkomstoverfoersel, efter retspraksis i Danmark kan foretage en korrektion af selvangivelserne for saa vidt angaar aftaler mellem interesseforbundne parter, f.eks. selskaber i samme koncern. En saadan korrektion kan ske, hvor skattemyndighederne godtgoer, at dispositionen efter sit indhold eller sin udformning er usaedvanlig i forhold til en normal markedsbestemt disposition, og at det maa antages, at de usaedvanlige vilkaar er et produkt af interessefaellesskabet.
7 I henhold til den naevnte retspraksis foretog skattemyndighederne en korrektion af moderselskabets selvangivelser, saaledes at selskabet blev beskattet af en indtaegt svarende til renten, beregnet til 11%, af det gennemsnitlige udlaan i hvert enkelt indkomstaar. De sparede renteudgifter blev saaledes medregnet i moderselskabets indkomst, mens datterselskabet havde fradragsret for samme rentebeloeb.
8 De danske skattemyndigheder fandt anledning til at forhoeje moderselskabets indkomst med 1 518 000 DKR for skatteaaret 1986/87, med 1 948 061 DKR for skatteaaret 1987/88 og med 898 621 DKR for skatteaaret 1988/89.
9 Moderselskabet paaklagede afgoerelsen til Landsskatteretten, Koebenhavn, som stadfaestede den.
10 Sagen blev derefter indbragt for OEstre Landsret, som besluttede at udsaette den, indtil Domstolen har truffet praejudiciel afgoerelse om foelgende to spoergsmaal:
"1) Skal artikel 4, stk. 2, litra b), i Raadets direktiv af 17. juli 1969 om kapitaltilfoerselsafgifter (69/335/EOEF) forstaas saaledes, at bestemmelsen omfatter den loebende vaerdi af et rentefrit laan?
2) Skal direktivets artikel 10 forstaas saaledes, at bestemmelsen udelukker indkomstbeskatning af et moderselskab af en fikseret rente paa et rentefrit udlaan til et datterselskab, saafremt rentebesparelsen anses som en kapitaltilfoersel til datterselskabet i direktivets forstand?"
Spoergsmaal 1
11 Med dette spoergsmaal oensker den forelaeggende ret i det vaesentlige oplyst, om direktivets artikel 4, stk. 2, litra b), i tilfaelde hvor et selskab har modtaget et rentefrit laan, omfatter de sparede renteudgifter.
12 Det bemaerkes, at ydelse af et rentefrit laan til et selskab giver selskabet adgang til at raade over kapital, uden at det skal afholde omkostningerne derved. De sparede renteudgifter vil resultere i en foroegelse af selskabsformuen, idet de saetter selskabet i stand til at undgaa en udgift, det ellers ville have (dom af 5.2.1991, sag C-249/89, Trave Schiffahrts-Gesellschaft, Sml. I, s. 257, praemis 12).
13 For saa vidt som ydelse af et rentefrit laan giver selskabet adgang til at raade over kapital, uden at det skal baere omkostningerne herved, bidrager dette desuden til at styrke selskabets oekonomiske kapacitet. En saadan disposition maa derfor anses for at vaere egnet til at foroege selskabsandelenes vaerdi (dommen i sagen Trave Schiffahrts-Gesellschaft, jf. ovenfor, praemis 14).
14 Det foerste praejudicielle spoergsmaal maa herefter besvares med, at direktivets artikel 4, stk. 2, litra b), skal fortolkes saaledes, at bestemmelsen, i tilfaelde hvor et selskab har modtaget et rentefrit laan, omfatter de sparede renteudgifter.
Spoergsmaal 2
15 Med dette spoergsmaal oensker den nationale ret oplyst, om direktivets artikel 10 er til hinder for, at et moderselskab, der har ydet et rentefrit laan til et af sine datterselskaber, indkomstbeskattes paa grundlag af en fikseret rente.
16 Det foelger af direktivets artikel 10, at direktivet, inden for graenserne af sit anvendelsesomraade, tager sigte paa at harmonisere skatter og afgifter paa kapitaltilfoersler ved hjaelp af et forbud mod enhver beskatning ud over kapitaltilfoerselsafgiften. Der skal saaledes tages stilling til, om indkomstbeskatning af selskaber falder ind under direktivets anvendelsesomraade.
17 Indledningsvis bemaerkes, at direktivet ifoelge sin titel angaar "kapitaltilfoerselsafgifter".
18 Desuden hedder det i anden betragtning til direktivet, at "de afgifter, der i oejeblikket bestaar i medlemsstaterne paa kapitaltilfoersel ... er aarsag til forskelsbehandling, dobbeltbeskatning og uligheder, der haemmer de frie kapitalbevaegelser og derfor boer afskaffes ved en harmonisering".
19 Endelig udtales det i sidste betragtning til direktivet, "at opretholdelse af andre afgifter med samme kendetegn som afgiften paa kapitaltilfoersler eller stempelafgiften paa vaerdipapirer strider mod de maal, der forfoelges med de i ... [direktivet] indeholdte forholdsregler; som foelge deraf er det paakraevet at ophaeve disse afgifter".
20 Heraf fremgaar det klart, at direktivet tager sigte paa at ophaeve andre afgifter ° ud over kapitaltilfoerselsafgiften ° som har samme kendetegn som denne. Denne begraensning af direktivets anvendelsesomraade til kun at omfatte indirekte beskatning (eksempelvis paa fransk "impôts indirects" og paa engelsk "indirect taxes") fremgaar i oevrigt af de forskellige sprogversioner, med undtagelse af den danske version, der ikke er tilsvarende praecis paa dette punkt.
21 Det maa herefter konstateres, at den med direktivet tilsigtede harmonisering ikke angaar direkte skatter, der ° som indkomstbeskatningen af selskaber ° henhoerer under medlemsstaternes egen kompetence.
22 Herefter maa det andet praejudicielle spoergsmaal besvares med, at direktivets artikel 10 ikke er til hinder for, at et moderselskab, der har ydet et rentefrit laan til et af sine datterselskaber, indkomstbeskattes paa grundlag af en fikseret rente.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
23 De udgifter, der er afholdt af den danske, den belgiske, den graeske og den italienske regering, af Det Forenede Kongeriges regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN (Sjette Afdeling)
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af OEstre Landsret ved beslutning af 6. oktober 1994, for ret:
1) Artikel 4, stk. 2, litra b), i Raadets direktiv 69/335/EOEF af 17. juli 1969 om kapitaltilfoerselsafgifter skal fortolkes saaledes, at bestemmelsen, i tilfaelde hvor et selskab har modtaget et rentefrit laan, omfatter de sparede renteudgifter.
2) Artikel 10 i direktiv 69/335 er ikke til hinder for, at et moderselskab, der har ydet et rentefrit laan til et af sine datterselskaber, indkomstbeskattes paa grundlag af en fikseret rente.