CELEX: 61997CJ0416
Traktatbrudssøgsmål
Direktiverne 93/119/EF, 94/42/EF, 94/16/EF og 93/118/EF
Manglende gennemførelse inden for de fastsatte frister

1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 9. december 1997 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det fastslaas, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til
- Raadets direktiv 93/119/EF af 22. december 1993 om beskyttelse af dyr paa slagte- eller aflivningstidspunktet (EFT L 340, s. 21)
- Raadets direktiv 94/42/EF af 27. juli 1994 om aendring af direktiv 64/432/EOEF om veterinaerpolitimaessige problemer ved handel inden for Faellesskabet med kvaeg og svin (EFT L 201, s. 26)
- Kommissionens direktiv 94/16/EF af 22. april 1994 om aendring af Raadets direktiv 74/63/EOEF om uoenskede stoffer og produkter i foderstoffer (EFT L 104, s. 32), og
- Raadets direktiv 93/118/EOEF af 22. december 1993 om aendring af direktiv 85/73/EOEF om finansiering af sundhedsmaessig undersoegelse og kontrol af fersk koed og fjerkraekoed (EFT L 340, s. 15),
ved ikke inden for de fastsatte frister at have vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme disse direktiver, eller ved ikke at have givet Kommissionen meddelelse herom.
2 Ifoelge artikel 18, stk. 1, foerste afsnit, i direktiv 93/119, artikel 2, stk. 1, foerste afsnit, i direktiv 94/42 og artikel 2, stk. 1, i direktiv 94/16, skulle medlemsstaterne saette de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme disse direktiver, henholdsvis den 1. januar 1995 for de to foerstes vedkommende og den 1. marts 1995 for det tredjes vedkommende. Ifoelge artikel 3, stk. 1, foerste afsnit, i direktiv 93/118 skulle medlemsstaterne saette de noedvendige foranstaltninger i kraft for at efterkomme visse bestemmelser senest den 31. december 1993 og for andre bestemmelsers vedkommende senest den 31. december 1994.
3 Da Kommissionen ikke havde modtaget underretning vedroerende gennemfoerelsen af disse direktiver i den italienske retsorden og i oevrigt ikke besad oplysninger, paa grundlag af hvilke den kunne fastslaa, at Den Italienske Republik havde opfyldt de paagaeldende forpligtelser, indledte Kommissionen ved skrivelser af 2. august 1995 vedroerende de tre foerste direktiver og ved skrivelse af 16. maj 1995 vedroerende det sidste direktiv proceduren efter traktatens artikel 169 med opfordring til medlemsstaten om at fremsaette sine bemaerkninger inden for en frist paa to maaneder.
4 Ved skrivelse af 26. september 1995 meddelte den italienske regering Kommissionen, at de italienske myndigheder var i gang med at forberede de noedvendige foranstaltninger til efterkommelse af direktiverne 93/118, 94/42 og 94/16.
5 Da Kommissionen ikke modtog yderligere meddelelse fra de italienske myndigheder, tilstillede den den 19. september 1996 Den Italienske Republik tre begrundede udtalelser og opfordrede den til at traeffe de noedvendige bestemmelser for at efterkomme forpligtelserne ifoelge de omhandlede direktiver inden for en frist paa to maaneder fra meddelelsen af de naevnte udtalelser.
6 Da den italienske regering ikke besvarede de begrundede udtalelser, har Kommissionen anlagt naervaerende sag.
7 Eftersom Den Italienske Republik imidlertid har meddelt Kommissionen, at direktiverne 94/16 og 93/119 er blevet gennemfoert i den italienske retsorden - det foerste ved ministerialdekret af 11. maj 1998 og det andet ved lovdekret af 1. september 1998 - har Kommissionen ved dokumenter indgivet til Domstolen henholdsvis den 20. oktober 1998 og den 10. december 1998 haevet sagen for saa vidt angaar den manglende gennemfoerelse af direktiv 94/16 og 93/119. I medfoer af artikel 69, stk. 5, i Domstolens procesreglement har Kommissionen fremsat begaering om, at Den Italienske Republik paalaegges at betale sagens omkostninger. Der skal derfor ikke laengere traeffes afgoerelse vedroerende paastanden om manglende gennemfoerelse af disse direktiver inden for den deri fastsatte frist.
8 Vedroerende direktiv 94/42 og 93/118 har Den Italienske Republik i svarskriftet bemaerket, at de vil blive gennemfoert ved lovdekret eller forvaltningsanordning, saa snart lov om gennemfoerelse af faellesskabsbestemmelser 1995-1997 er blevet vedtaget og er traadt i kraft.
9 Da gennemfoerelsen af disse to direktiver ikke har fundet sted inden for de deri fastsatte frister, maa der gives Kommissionen medhold i paastanden vedroerende dem.
10 Det maa foelgelig fastslaas, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktiv 94/42 og direktiv 93/118, da den ikke inden for de fastsatte frister har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme disse direktiver.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
11 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger, saafremt der er nedlagt paastand herom. Tillige bestemmer samme artikels stk. 5, foerste afsnit, at det paa begaering af den haevende part kan fastsaettes, at den anden part skal betale sagens omkostninger, hvis dette findes berettiget som foelge af denne parts forhold.
12 I denne sag har Den Italienske Republik tabt sagen vedroerende direktiv 94/42 og 93/118. Angaaende direktiv 94/16 og 93/119 samt de herpaa foelgende haevelser bemaerkes, at disse er resultatet af medlemsstatens adfaerd, da der ikke gaves Kommissionen meddelelse om foranstaltningerne til gennemfoerelse af direktiverne foer efter sagens anlaeg.
13 Den Italienske Republik paalaegges derfor at betale sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
(Fjerde Afdeling)
1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til
- Raadets direktiv 94/42/EF af 27. juli 1994 om aendring af direktiv 64/432/EOEF om veterinaerpolitimaessige problemer ved handel inden for Faellesskabet med kvaeg og svin, og
- Raadets direktiv 93/118/EF af 22. december 1993 om aendring af direktiv 85/73/EOEF om finansiering af sundhedsmaessig undersoegelse og kontrol af fersk koed og fjerkraekoed,
ved ikke inden for de fastsatte frister at have vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme disse direktiver.
2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.