CELEX: 62003CJ0333
Tagállami kötelezettségszegés
A 98/50/EK irányelv átültetésének elmulasztása
Vállalkozás átruházása
A munkavállalók jogainak védelme

A Bíróság Hivatalához 2003. július 30-án benyújtott keresetlevelével az Európai Közösségek Bizottsága az EK 226. cikk alapján
keresetet indított annak megállapítása iránt, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti
és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a munkavállalók jogainak a vállalkozások, üzletek
és üzletrészek átruházása esetén történő védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 77/187/EGK irányelv
módosításáról szóló, 1998. június 29-i 98/50/EK tanácsi irányelvnek (HL L 201, 88. o., a továbbiakban: irányelv), vagy legalábbis
a Bizottsággal nem közölte ezeket a rendelkezéseket – nem teljesítette az irányelvből eredő kötelezettségeit.

Jogi háttér és a pert megelőző eljárás
Az irányelv 2. cikke szerint:
„1. A tagállamok legkésőbb 2001. július 17-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket,
amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek.[…]
2. Amikor a tagállamok elfogadják az 1. cikk szerinti intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz
hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
A tagállamok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot a jelen irányelv végrehajtása érdekében elfogadott intézkedésekről.”
Az 1977. február 14-i 77/187/EGK tanácsi irányelvet (HL L 61., 26. o.) a munkavállalók jogainak a vállalkozások, üzletek vagy
ezek részeinek átruházása esetén történő védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2001. március 12-i
2001/23/EK tanácsi irányelv (HL L 82., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 98. o.) hatályon kívül helyezte.
A 2001/23 irányelv 12. cikke szerint a módosított 77/187 irányelv hatályát veszti, a 2001/23 irányelv I. melléklet B részében
a tagállamok részére a végrehajtásra megállapított határidőkre vonatkozó kötelezettségek sérelme nélkül. Az említett I. melléklet
B része az irányelv átültetésére rendelkezésre álló határidőt 2001. július 17-ben határozta meg.
Mivel az irányelvet átültető nemzeti intézkedésekről nem kapott értesítést, a Bizottság az EK 226. cikk alapján megindította
a tagállami kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárást. Miután a Luxemburgi Nagyhercegséget felszólította észrevételei
megtételére, 2003. április 3-án indokolással ellátott véleményt adott, amelyben felhívta e tagállamot arra, hogy a kézhezvételétől
számított két hónapos határidőn belül, a szükséges intézkedések elfogadásával, tegyen eleget a véleményben foglaltaknak.
Tekintettel arra, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség nem válaszolt e véleményre, a Bizottság a jelen kereset benyújtása mellett
döntött.

A keresetről

A felek érvei
A Bizottság megállapítja, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség nem fogadta el azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz,
hogy megfeleljen az irányelvnek, vagy legalábbis vele nem közölte ezeket, így tehát nem teljesítette az említett irányelvből
eredő kötelezettségeit.
A Luxemburgi Nagyhercegség érvelése szerint a munkavállalók jogainak a vállalkozások, üzletek vagy üzletrészek átruházása
esetén történő védelméről szóló, 4896. sz. törvényjavaslat 2001. december 27-én a Chambre des députés (képviselőház) elé került,
az irányelv átültetésének céljából. A Conseil d’État (Államtanács) által 2003 májusában és júniusában adott két vélemény következtében
a Chambre des députés munka- és foglalkoztatásügyi bizottsága 2003. július 7-én módosításokat fogadott el a törvényjavaslat
szövegében. E módosításokat 2003. július 18-án a Conseil de gouvernement (kabinet) jóváhagyta, és továbbította a Conseil d’État
részére. 2003. július 7-i ülésen a nevezett bizottság úgy határozott, hogy a törvénytervezet kerüljön a Chambre des députés
napirendjére azért, hogy a törvényt 2003 októberében el lehessen fogadni.

A Bíróság álláspontja
Az állandó ítélkezési gyakorlatból következik, hogy a kötelezettségszegés megtörténtét a tagállamnak az indokolással ellátott
véleményben meghatározott határidő végén fennálló helyzete alapján kell megítélni (lásd különösen a C-147/00. sz., Bizottság
kontra Franciaország ügyben 2001. március 15-én hozott ítélet [EBHT 2001., I-2387 o.] 26.pontját és a C-173/01. sz., Bizottság
kontra Görögország ügyben 2002. július 4-én hozott ítélet [EBHT 2002., I-6129. o.] 7. pontját).
Márpedig az nem vitatható, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség az indokolással ellátott véleményben előírt határidőn belül nem
fogadta el az irányelv átültetésének biztosításához szükséges intézkedéseket.
Következésképpen megállapítható, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási
rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen az irányelvnek – nem teljesítette az irányelvből eredő kötelezettségeit.

A költségekről
Az eljárási szabályzat 69. cikkének 2. §-a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél
ezt kérte. A Luxemburgi Nagyhercegséget – mivel pervesztes lett – a Bizottság kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek
viselésére.
A fenti indokok alapján
A BÍRÓSÁG (harmadik tanács)
a következőképpen határozott:
1)
A Luxemburgi Nagyhercegség – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek
ahhoz, hogy megfeleljen a munkavállalók jogainak a vállalkozások, üzletek és üzletrészek átruházása esetén történő védelmére
vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 77/187/EGK irányelv módosításáról szóló, 1998. június 29-i 98/50/EK tanácsi
irányelvnek – nem teljesítette az irányelvből eredő kötelezettségeit.
2)
A Bíróság a Luxemburgi Nagyhercegséget kötelezi a költségek viselésére.
Rosas
Schintgen
Colneric
Kihirdetve Luxembourgban, a 2004. június 10-i nyilvános ülésen.
R. Grass

A. Rosas
hivatalvezető                                              a harmadik tanács elnöke
*
Az eljárás nyelve: francia.