CELEX: 62008TJ0035
Ochranná známka Společenství
Námitkové řízení
Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ARTESA NAPA VALLEY
Starší obrazová ochranná známka Společenství ARTESO a starší národní slovní ochranná známka LA ARTESA
Relativní důvod pro zamítnutí
Nebezpečí záměny
Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009]

Dne 13. března 2003 podala žalobkyně, společnost Codorniu Napa, Inc., u Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky
a vzory) (OHIM) přihlášku ochranné známky Společenství na základě nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné
známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146), ve znění pozdějších předpisů [nahrazeného nařízením
Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1)].
Ochrannou známkou, jejíž zápis byl požadován, je následující obrazové označení:
Výrobky, pro které byl zápis požadován, spadají do třídy 33 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb
pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků, a odpovídají následujícímu popisu: „Vína vyrobená
a plněná do láhví v Napa Valley (Kalifornie, USA).“
Přihláška ochranné známky Společenství byla zveřejněna ve
Věstníku ochranných známek Společenství
č. 83/2003 ze dne 24. listopadu 2003.
Dne 23. února 2004 podala vedlejší účastnice, společnost Bodegas Ontañón, SA, proti zápisu ochranné známky požadované pro
výrobky uvedené v bodě 3 výše námitky na základě článku 42 nařízení č. 40/94 (nyní článek 41 nařízení č. 207/2009).
Námitky byly založeny na dvou označeních. Prvním označením byla obrazová ochranná známka Společenství vyobrazená níže, která
je předmětem zápisu č. 2 050 623
pro výrobky spadající do třídy 33 ve smyslu Niceské dohody a odpovídající následujícímu popisu: „Alkoholické nápoje, s výjimkou
piv“. Druhým označením byla španělská slovní ochranná známka LA ARTESA č. 844194 pro výrobky spadající do třídy 33 ve smyslu
Niceské dohody a odpovídající následujícímu popisu: „Víno, lihoviny a likéry“.
Důvodem uplatněným na podporu námitek byl důvod uvedený v čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b)
nařízení č. 207/2009].
Dne 31. března 2006 námitkové oddělení námitkám vyhovělo, když vycházelo pouze ze srovnání mezi starší obrazovou ochrannou
známkou Společenství ARTESO a přihlášenou ochrannou známkou. Ve svém rozhodnutí mělo námitkové oddělení za to, že je zbytečné
přezkoumávat, zda jsou důkazy o užívání španělské slovní ochranné známky LA ARTESA dostatečné k prokázání skutečného užívání
uvedené ochranné známky.
Dne 30. května 2006 podala žalobkyně u OHIM proti rozhodnutí námitkového oddělení odvolání na základě článků 57 až 62 nařízení
č. 40/94 (nyní články 58 až 64 nařízení č. 207/2009).
Rozhodnutím ze dne 20. listopadu 2007 (dále jen „napadené rozhodnutí“) čtvrtý odvolací senát OHIM odvolání zamítl. Měl konkrétně
za to, že slovní prvky „arteso“ a „artesa“ zaujímají centrální umístění a v kolidujících ochranných známkách převládají, že
grafický prvek přihlášené ochranné známky není zvláště rozlišující a že výraz „napa valley“ popisuje zeměpisný původ výrobků
a nemůže být považován za rozlišující a dominantní prvek. Dále měl odvolací senát za to, že jednak jsou dotčené výrobky totožné
a jednak uvedené ochranné známky sdílejí i přes zjevné odlišnosti mezi grafickými prvky kolidujících ochranných známek své
nejvíce rozlišující a dominantní prvky, přičemž tak vykazují určitý stupeň podobnosti ze vzhledového hlediska a jsou podobné
z fonetického hlediska. S ohledem na to odvolací senát dospěl k závěru, že mezi uvedenými označeními existuje nebezpečí záměny.
Pokud jde o důkazy o skutečném užívání španělské starší ochranné znánky, měl odvolací senát za to, že je zbytečné je přezkoumávat,
jelikož na základě jednoho ze starších práv bylo návrhovým žádáním osoby, která podala námitky, v plném rozsahu vyhověno.

Návrhová žádání účastníků řízení
Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
–        zrušil napadené rozhodnutí;
–        uložil OHIM náhradu nákladů řízení.
OHIM a vedlejší účastnice navrhují, aby Tribunál:
–        zamítl žalobu;
–        uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.

Právní otázky
Žalobkyně na podporu své žaloby vznáší jediný důvod, vycházející z porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94.
Argumenty účastníků řízení
Žalobkyně má za to, že dotčená označení nejsou dostatečně podobná, aby vyvolala nebezpečí záměny.
Tvrdí, že odvolací senát při hodnocení existence nebezpečí záměny nesledoval přístup přijatý v judikatuře Tribunálu, neboť
neprovedl globální analýzu dotčených označení. Odvolací senát se zejména omezil na to, že izoloval a srovnal slovní prvky,
když jim přiznal dominantní charakter, a oddělil grafické složky uvedených označení, když měl za to, že jsou druhořadé. Tyto
grafické prvky byly přezkoumány až poté, co byly srovnány slovní prvky, za účelem určení, zda představují rozlišující prvek
dostatečný pro vyloučení existence nebezpečí záměny.
Žalobkyně se domnívá, že slovní prvky kolidujících ochranných známek nedominují představě uvedených ochranných známek a že
obrazové prvky vzhledem k celkovému dojmu, který vyvolávají, nejsou zanedbatelné. Naopak mají význam obdobný významu slovních
prvků, neboť zaujímají místo přinejmenším rovnocenné místu uvedených prvků, jejich velikost je větší a označením propůjčují
velmi zvláštní a originální formu.
Tvrdí, že z fonetického hlediska jsou obě kolidující označení jasně odlišná, neboť přihlášená ochranná známka je tvořena třemi
slovy a sedmi slabikami („ar“, „te“, „sa“, „na“, „pa“, „va“, „lley“), zatímco starší ochranná známka obsahuje jediné trojslabičné
slovo („ar“, „te“, „so“). Stejně tak zdůrazňuje, že z fonetického hlediska je přihlášená ochranná známka delší než starší
ochranná známka.
Žalobkyně má za to, že na rozdíl od toho, co tvrdí odvolací senát, výraz „napa valley“ z fonetického srovnání kolidujících
označení vyloučit nelze, neboť veřejnost bude při nákupu výrobků užívat celý výraz „artesa napa valley“, který tak představuje
dodatečný rozlišující prvek přihlášené ochranné známky.
Uvádí, že z pojmového hlediska skutečnost, že slovní prvek přihlášené ochranné známky „artesa“ má určitý význam ve španělštině,
přispívá k neutralizaci fonetických podobností se starší ochrannou známkou, jejíž slovní prvek „arteso“, který ve španělštině
význam nemá, může evokovat mytologickou postavu, jako je postava nacházející se nad uvedeným prvkem.
Dodává, že obě ochranné známky vyvolávají odlišné pojmové dojmy, neboť výraz přihlášené ochranné známky „napa valley“ poskytuje
spotřebitelům jednoznačné pojmové informace a její grafický prvek vyjadřuje myšlenku modernosti. Naproti tomu slovní prvek
a obrazový prvek starší ochranné známky označení spojují s klasickou mytologií.
Žalobkyně upřesňuje, že vína a alkoholické nápoje obecně jsou uváděny na trh v supermarketech, obchodech s potravinami a restauracích,
což umožňuje spotřebitelům přezkoumat etikety na láhvích. Spotřebitelé tak dotčené ochranné známky vnímají spíše vzhledově
než foneticky.
Žalobkyně zdůrazňuje, že výraz „napa valley“ uvedený v přihlášené ochranné známce označuje zeměpisný původ odlišný od zeměpisného
původu výrobků, na které se vztahuje starší ochranná známka. Tato okolnost přispívá k odlišení přihlášené ochranné známky
od starší ochranné známky, neboť zeměpisný původ alkoholických nápojů je obvykle považován za zvláštnost, které průměrný spotřebitel
přisuzuje významnou pozornost.
Žalobkyně dospívá k závěru, že vzhledem k tomu, že označení vykazují významné grafické odlišnosti a že v odvětví dotčených
výrobků je vzhledový aspekt označení významnější než fonetický aspekt, kolidující obrazové ochranné známky mohou na trhu „pokojně
koexistovat“.
OHIM a vedlejší účastnice všechny argumenty uvedené žalobkyní zpochybňují.

Závěry Tribunálu
Podle čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 se na základě námitek majitele starší ochranné známky přihlášená ochranná známka
nezapíše, pokud z důvodu totožnosti nebo podobnosti se starší ochrannou známkou a totožnosti nebo podobnosti výrobků nebo
služeb, na které se ochranná známka vztahuje, existuje nebezpečí záměny u veřejnosti na území, na kterém je starší ochranná
známka chráněna. Nebezpečí záměny zahrnuje i nebezpečí asociace se starší ochrannou známkou. Krom toho se na základě čl. 8
odst. 2 písm. a) bodu i) nařízení č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 2 písm. a) bod i) nařízení č. 207/2009] staršími ochrannými známkami
rozumějí ochranné známky zapsané v Evropském společenství s dřívějším datem podání přihlášky, než je datum podání přihlášky
ochranné známky Společenství.
Podle ustálené judikatury představuje nebezpečí záměny nebezpečí, že se veřejnost může domnívat, že dotčené výrobky nebo služby
pocházejí od stejného podniku nebo od podniků hospodářsky propojených. Podle téže judikatury musí být nebezpečí záměny posuzováno
globálně podle toho, jak relevantní veřejnost vnímá dotčená označení a výrobky nebo služby, přičemž musí být zohledněny všechny
relevantní faktory projednávaného případu, zejména vzájemná závislost mezi podobností označení a podobností výrobků nebo služeb,
na které se vztahuje ochranná známka [rozsudek Tribunálu ze dne 9. července 2003, Laboratorios RTB v. OHIM – Giorgio Beverly
Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS), T‑162/01, Recueil, s. II‑2821, body 30 až 33, a rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2008,
Torres v. OHIM – Navisa Industrial Vinícola Española (MANSO DE VELASCO), T‑259/06, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, body
23 a 24].
Za účelem použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 předpokládá nebezpečí záměny zároveň totožnost nebo podobnost kolidujících
ochranných známek a totožnost nebo podobnost výrobků nebo služeb, na které se kolidující ochranné známky vztahují. Jedná se
o podmínky kumulativní [rozsudek Tribunálu ze dne 22. ledna 2009, Commercy v. OHIM – easyGroup IP Licensing (easyHotel), T‑316/07,
Sb. rozh. s. II‑43, bod 42, a rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2009, Viñedos y Bodegas Príncipe Alfonso de Hohenlohe v. OHIM
– Byass (ALFONSO), T‑291/07, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 25].
Krom toho podle judikatury v rámci globálního posouzení nebezpečí záměny je třeba vzít v úvahu průměrného spotřebitele dotčené
kategorie výrobků, běžně informovaného a přiměřeně pozorného a obezřetného. Je rovněž třeba zohlednit skutečnost, že úroveň
pozornosti průměrného spotřebitele se může měnit v závislosti na kategorii dotčených výrobků nebo služeb [rozsudek Tribunálu
ze dne 13. února 2007, Mundipharma v. OHIM – Altana Pharma (RESPICUR), T‑256/04, Sb. rozh. s. II‑449, bod 42, a výše uvedený
rozsudek ALFONSO, bod 27].
V projednávaném případě odvolací senát nebezpečí záměny posoudil s ohledem na dvě ochranné známky Společenství, přičemž starší
ochranná známka se vztahuje na „alkoholické nápoje, s výjimkou piv“ a přihlášená ochranná známka na „vína vyrobená a plněná
do láhví v Napa Valley (Kalifornie, USA)“. Odvolací senát měl v bodě 20 napadeného rozhodnutí za to, že výrobky, na které
se vztahuje starší ochranná známka, jsou totožné s výrobky, kterých se týká přihlášená ochranná známka, což žalobkyně přímo
nezpochybnila.
Stejně tak měl odvolací senát v bodě 16 napadeného rozhodnutí za to, že s ohledem na povahu dotčených výrobků a na skutečnost,
že starší ochrannou známkou je ochranná známka Společenství, tvoří relevantní veřejnost průměrní evropští spotřebitelé, což
žalobkyně rovněž nezpochybnila.
Ke srovnání kolidujících označení
Globální posouzení nebezpečí záměny, co se týče vzhledové, fonetické nebo pojmové podobnosti kolidujících označení, musí být
založeno na celkovém dojmu, kterým tato označení působí, s přihlédnutím zejména k jejich rozlišujícím a dominantním prvkům.
Vnímání ochranných známek průměrným spotřebitelem dotčených výrobků nebo služeb hraje rozhodující úlohu v globálním posouzení
tohoto nebezpečí. V tomto ohledu průměrný spotřebitel vnímá obvykle ochrannou známku jako celek a nezabývá se jejími jednotlivými
detaily (viz rozsudek Soudního dvora ze dne 12. června 2007, OHIM v. Shaker, C‑334/05 P, Sb. rozh. s. I‑4529, bod 35 a citovaná
judikatura).
Posouzení podobnosti mezi dvěma ochrannými známkami se nemůže omezit na to, že se zohlední pouze jedna složka kombinované
ochranné známky a srovná se s jinou ochrannou známkou. Naopak je třeba provést srovnání, při kterém budou dotčené ochranné
známky posuzovány každá ve svém celku, což nevylučuje, že celkovému dojmu, který kombinovaná ochranná známka vyvolává v paměti
relevantní veřejnosti, může za určitých okolností dominovat jedna nebo více jejích složek (viz výše uvedený rozsudek OHIM
v. Shaker, bod 41 a citovaná judikatura). Posoudit podobnost pouze na základě dominantního prvku je možné pouze v případě,
že všechny ostatní složky ochranné známkou jsou zanedbatelné (výše uvedený rozsudek Soudního dvora OHIM v. Shaker, bod 42,
a rozsudek Soudního dvora ze dne 20. září 2007, Nestlé v. OHIM, C‑193/06 P, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 43). Tak
tomu může být zejména v případě, kdy je tato složka sama o sobě způsobilá dominovat představě této ochranné známky, kterou
si relevantní veřejnost uchovává v paměti, takže všechny ostatní složky ochranné známky jsou v celkovém dojmu vyvolaném touto
ochrannou známkou zanedbatelné (výše uvedený rozsudek Nestlé v. OHIM, bod 43).
V projednávaném případě měl odvolací senát za to, že dotčené ochranné známky sdílejí své nejvíce rozlišující a dominantní
prvky, a vykazují tedy určitý stupeň podobnosti z vzhledového hlediska a jsou podobné z fonetického hlediska.
V tomto ohledu má žalobkyně za to, že grafický prvek není zanedbatelný v celkovém dojmu, kterým každé označení působí, a zpochybňuje
skutečnost, že odvolací senát v rámci posouzení nebezpečí záměny zohlednil výhradně slovní prvky.
–       Ke vzhledové podobnosti
V souladu s judikaturou je při posouzení dominantní povahy určité složky nebo určitých složek kombinované ochranné známky
třeba zohlednit zejména inherentní vlastnosti každé z těchto složek jejich porovnáním s vlastnostmi ostatních složek. Mimoto
a doplňkově může být vzato v úvahu vzájemné postavení jednotlivých složek v konfiguraci kombinované ochranné známky [rozsudek
Tribunálu ze dne 23. října 2002, Matratzen Concord v. OHIM – Hukla Germany (MATRATZEN), T‑6/01, Recueil, s. II‑4335, bod 35,
a rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2007, Cabrera Sánchez v. OHIM – Industrias Cárnicas Valle (el charcutero artesano),
T‑242/06, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 47].
Je tedy třeba přezkoumat, zda je slovní prvek dominantním prvkem v celkovém dojmu, kterým každá z kolidujících ochranných
známek působí.
Zaprvé je třeba uvést, že pokud označení spočívá současně v obrazových i ve slovních prvcích, neplyne z toho automaticky,
že za dominantní musí být vždy považován slovní prvek [viz v tomto smyslu rozsudek Tribunálu ze dne 24. listopadu 2005, Simonds
Farsons Cisk v. OHIM – Spa Monopole (KINJI by SPA), T‑3/04, Sb. rozh. s. II‑4837, bod 45]. V případě kombinované ochranné
známky totiž obrazový prvek může zaujímat místo rovnocenné místu slovního prvku [viz v tomto smyslu rozsudek Tribunálu ze
dne 12. prosince 2002, Vedial v. OHIM – France Distribution (HUBERT), T‑110/01, Recueil, s. II‑5275, bod 53, a výše uvedený
rozsudek el charcutero artesano, bod 55].
Zadruhé, jak bylo připomenuto v bodě 32 výše, posoudit podobnost pouze na základě dominantního prvku je možné pouze v případě,
že všechny ostatní složky ochranné známky jsou zanedbatelné.
V projednávaném případě na rozdíl od toho, k čemu dospěl odvolací senát, slovní prvek, který se vyskytuje v obou kolidujících
ochranných známkách, nepředstavuje dominantní prvek s ohledem jednak na různé obrazové prvky, z nichž se uvedené ochranné
známky skládají, a jednak na místo, které dotčené prvky v označeních zaujímají. Tyto obrazové prvky, zejména jejich tvar,
velikost a barva, umístěné nad slovními prvky, přispívají jednoznačně k určení představy každé dotčené ochranné známky, kterou
si relevantní veřejnost uchovává v paměti, takže je při vnímání těchto ochranných známek nelze zanedbat.
Představu, kterou spotřebitelé mají ze starší ochranné známky, totiž tvoří černobílé vyobrazení kentaura, na němž jede jezdec,
přičemž obě postavy drží tyč, na které je na každém jejím konci zavěšena amfora, a pod kresbou je velkými písmeny napsáno
slovo „arteso“. Naproti tomu pokud jde o přihlášenou ochrannou známku, představu, kterou mají spotřebitelé, tvoří svisle umístěný
obdélník, který obsahuje jednak ve své vrchní části na šedém pozadí trojúhelník, který sám obsahuje klikatý prvek, pod nímž
je velkými zlatými písmeny na černém pozadí napsáno slovo „artesa“, a jednak ve své spodní části výraz „napa valley“, který
je rovněž napsán velkými zlatými písmeny na černém pozadí.
Jak žalobkyně správně uvedla, vzhledové srovnání mezi kolidujícími označeními tedy musí být provedeno na základě všech jednotlivých
prvků, z nichž se skládají, a to obrazových i slovních.
Za těchto okolností je třeba analyzovat podobnost kolidujících označení v závislosti na celkovém dojmu, kterým všechny jednotlivé
prvky, z nichž se skládají, působí, a ověřit, zda závěr, ke kterému odvolací senát dospěl po provedení svého přezkumu, je
stižen pochybením, kterého se dopustil.
V souladu s judikaturou okolnost, že dvě kolidující ochranné známky obsahují podobné slovní prvky, sama o sobě neumožňuje
dospět k závěru, že mezi kolidujícími označeními existuje vzhledová podobnost. Skutečnost, že se v označeních vyskytují obrazové
prvky mající zvláštní konfiguraci, může mít za následek, že celkový dojem vyvolaný každým z označení je odlišný [viz v tomto
smyslu rozsudek Tribunálu ze dne 9. července 2003, Laboratorios RTB v. OHIM – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO AIRE), T‑156/01,
Recueil, s. II‑2789, body 73 a 74, a výše uvedený rozsudek KINJI by SPA, bod 48].
Zajisté, jak bylo zdůrazněno v bodě 39 výše, kolidující označení vykazují významné odlišnosti týkající se tvaru, velikosti
a barvy svých grafických prvků, které tvoří, pokud jde o starší ochrannou známku, černobílé vyobrazení kentaura, na němž jede
jezdec, a pokud jde o přihlášenou ochrannou známku, různobarevné vyobrazení trojúhelníku obsahujícího klikatý prvek a umístěného
do obdélníku. I přes tyto odlišnosti však srovnání mezi uvedenými označeními ukazuje silnou podobnost mezi slovními prvky
„arteso“ a „artesa“, které jsou napsány podobnými velkými písmeny, které se nacházejí na podobném místě, a sice pod grafickými
prvky, přičemž jejich jedinými odlišnostmi jsou barva a jejich poslední samohláska. Pokud jde o slovní prvek „napa valley“,
vzhledem k jeho umístění, velikosti jeho písmen, která jsou menší než písmena použitá pro prvek „artesa“, a nevýraznému oddělení
mezi písmeny, která jej tvoří, vystupuje tento slovní prvek z přihlášené ochranné známky jako celku jen velmi málo a v uvedené
ochranné známce se prezentuje jako druhotný prvek, který v rámci odlišení kolidujících označení ze vzhledového hlediska nemůže
hrát rozhodující úlohu. Na rozdíl od toho, co tvrdí žalobkyně, tedy přítomnost společné slovní části „artes“ v obou označeních
umožňuje konstatovat, že mezi těmito ochrannými známkami existuje nízký stupeň podobnosti z vzhledového hlediska.
S ohledem na předcházející má Tribunál za to, že kolidující označení vykazují nízký stupeň vzhledové podobnosti.
–       K fonetické podobnosti
Z fonetického hlediska nelze zpochybnit, že slovní prvky „arteso“ a „artesa“, které jsou uvedeny v obou dotčených ochranných
známkách, jsou si značně podobné. Jak již bylo uvedeno v bodě 44 výše, uvedená slova se totiž odlišují pouze svou poslední
samohláskou.
Žalobkyně však tvrdí, že odvolací senát pochybil, když při fonetickém srovnání kolidujících označení nezohlednil slovní prvek
„napa valley“ v přihlášené ochranné známce, který podle ní zesiluje odlišnosti mezi uvedenými označeními.
V tomto ohledu je třeba uvést, že výraz „artesa napa valley“ v přihlášené ochranné známce
a priori
vyvolává odlišný fonetický dojem od dojmu vyvolaného slovem „arteso“.
V projednávaném případě však výraz „napa valley“ zaujímá druhořadé místo v porovnání se slovem „artesa“, a jakožto druhořadý
prvek přihlášené ochranné známky jej relevantní veřejnost v okamžiku zmínění uvedené ochranné známky vynechá. Krom toho, jak
odvolací senát uvedl v bodě 32 napadeného rozhodnutí, relevantní anglicky hovořící veřejnost tento prvek bude vnímat spíše
jako označení zeměpisného původu předmětných výrobků, a nikoli jako rozlišující prvek přihlášené ochranné známky. V důsledku
toho je velmi pravděpodobné, že se spotřebitelé při odkazu na přihlášenou ochrannou známku omezí na zmínění slova „artesa“
[rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2007, Castell del Remei v. OHIM – Bodegas Roda (CASTELL DEL REMEI ODA), T‑101/06,
nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 66]. Na rozdíl od tvrzení žalobkyně tedy slovní prvek „napa valley“ není dostačující
k odstranění existence jakékoli fonetické podobnosti mezi kolidujícími označeními.
S ohledem na předcházející je třeba dospět k závěru, že mezi oběma kolidujícími označeními existuje silná fonetická podobnost.
–       K pojmové podobnosti
Podle judikatury mohou pojmové rozdíly neutralizovat vzhledové a fonetické podobnosti, jestliže alespoň jedna z dotčených
ochranných známek má pro relevantní veřejnost jasný a určitý význam, takže tato veřejnost je schopna jej okamžitě zachytit
[rozsudek Tribunálu ze dne 14. října 2003, Phillips-Van Heusen v. OHIM – Pash Textilvertrieb und Einzelhandel (BASS), T‑292/01,
Recueil, s. II‑4335, bod 54].
V projednávaném případě, jak odvolací senát zmínil v bodě 34 napadeného rozhodnutí a jak uvedl OHIM, slovo „arteso“ nemá žádnou
sémantickou náplň a slovo „artesa“, které označuje nádobu mající specifický tvar pro hnětení chleba, je ve španělštině velmi
málo používané, přičemž je jeho užívání omezeno na specializovanou veřejnost. Krom toho vzhledem k tomu, že výraz „artesa“
je španělským slovem, toto slovo nebude mít žádný význam pro zbývající relevantní veřejnost Společenství, která nehovoří španělsky.
Relevantní veřejnost, tak jak je vymezena v bodě 30 výše, tedy uvedeným slovním prvkům nepřisoudí pojmový obsah.
Na rozdíl od toho, co tvrdí žalobkyně, je třeba mít za to, že výraz „napa valley“ není dostatečný k zabránění tomu, aby se
veřejnost mohla domnívat, že dotčené výrobky pocházejí od stejného podniku nebo od podniků hospodářsky propojených. Zajisté,
jak bylo uvedeno v bodě 49 výše, podstatná část relevantní veřejnosti bude dotčený výraz vnímat jako označení zeměpisného
původu dotčených výrobků, aniž však bude relevantní veřejnost přisuzovat označení zvláštní pojmový obsah.
Argument žalobkyně, podle něhož obrazové prvky kolidujících označení evokují odlišné koncepty, tento závěr vyvrátit nemůže.
Jednak vyobrazení kentaura, na němž jede jezdec přepravující tyč s amforami, naznačuje mytologický původ vína, a odkazuje
tedy na víno a jeho výrobu. Označení tedy bude s ohledem na relevantní veřejnost evokovat víno, aniž by však toto evokování
mělo pro relevantní veřejnost jasný a určitý význam, který by mezi oběma označeními mohl založit pojmovou odlišnost.
Dále pak pokud jde o přihlášenou ochrannou známku, stylizace grafického prvku činí obtížným předání pojmového obsahu, a zejména
činí obtížným, aby byl tento pojmový obsah jasně vnímán průměrným spotřebitelem. Není tedy možné dospět k závěru, že přihlášená
ochranná známka v celkovém dojmu, který vyvolává, naznačuje myšlenku modernosti, kterou bude dotyčná veřejnost okamžitě vnímat.
S ohledem na vše předcházející je třeba dospět k závěru, že z pojmového hlediska spotřebitelé s ohledem na dotčená označení
neshledají žádnou zvláštní sémantickou konotaci, která by jim umožnila určit, že mezi oběma označeními existují odlišnosti
nebo podobnosti.
Ke globálnímu posouzení nebezpečí záměny
Globální posouzení nebezpečí záměny předpokládá určitou vzájemnou závislost mezi zohledněnými faktory, a zejména mezi podobností
ochranných známek a podobností výrobků nebo služeb, na které se ochranná známka vztahuje. Nízký stupeň podobnosti mezi výrobky
nebo službami, na které se ochranná známka vztahuje, tak může být vyvážen vysokým stupněm podobnosti mezi ochrannými známkami
a naopak [viz obdobně rozsudek Soudního dvora ze dne 29. září 1998, Canon, C‑39/97, Recueil, s. I‑5507, bod 17, a rozsudek
Tribunálu ze dne 14. prosince 2006, Mast-Jägermeister v. OHIM – Licorera Zacapaneca (VENADO s rámečkem a další), T‑81/03,
T‑82/03 a T‑103/03, Sb. rozh. s. II‑5409, bod 74].
V projednávaném případě měl odvolací senát za to, že srovnávaná označení mají určitý stupeň podobnosti z vzhledového hlediska
a jsou podobná z fonetického hlediska, a s ohledem na totožnost dotčených výrobků tedy dospěl k závěru, že mezi oběma ochrannými
známkami existuje nebezpečí záměny.
Naproti tomu má žalobkyně za to, že označení vykazují významné grafické odlišnosti a že vzhledem k významu vzhledového aspektu
označení v odvětví dotčených výrobků mohou kolidující ochranné známky na trhu „pokojně koexistovat“.
V tomto ohledu je třeba upřesnit, že v rámci globálního posouzení nebezpečí záměny nemají vzhledové, fonetické nebo pojmové
aspekty kolidujících označení vždy stejnou váhu a je tedy důležité analyzovat objektivní podmínky, za kterých se ochranné
známky mohou prezentovat na trhu [rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2004, New Look v. OHIM – Naulover (NLSPORT, NLJEANS,
NLACTIVE a NLCollection), T‑117/03 až T‑119/03 a T‑171/03, Sb. rozh. s. II‑3471, bod 49].
Význam podobných nebo rozdílných prvků mezi kolidujícími označeními může totiž záviset zejména na jejich inherentních charakteristikách
nebo na podmínkách uvádění výrobků nebo služeb, na které se tato kolidující označení vztahují, na trh. Jsou-li výrobky označené
dotčenými ochrannými známkami obvykle prodávány v obchodech, kde si spotřebitel sám vybírá výrobek, a tudíž se musí spoléhat
hlavně na zobrazení ochranné známky použité na tomto výrobku, vzhledová podobnost označení bude obecně důležitější (výše uvedené
rozsudky NLSPORT, NLJEANS, NLACTIVE a NLCollection, bod 49, a el charcutero artesano, bod 80). Pokud je naopak výrobek prodáván
především ústně, bude obvykle připisována vyšší váha fonetické podobnosti označení [rozsudek Tribunálu ze dne 8. února 2007,
Quelle v. OHIM – Nars Cosmetics (NARS), T‑88/05, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 68].
V odvětví vín, na rozdíl od nealkoholických nápojů uvedených ve výše uvedeném rozsudku KINJI by SPA (body 57 a 58), jsou spotřebitelé
těchto výrobků zvyklí je označovat a rozeznávat podle slovního prvku, který slouží k jejich identifikaci, zvláště v barech
nebo restauracích, ve kterých se vína objednávají ústně po zahlédnutí jejich názvu na lístku [rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2005,
Murúa Entrena v. OHIM – Bodegas Murúa (Julián Murúa Entrena), T‑40/03, Sb. rozh. s. II‑2831, bod 56, a rozsudek Tribunálu
ze dne 12. března 2008, Sebirán v. OHIM – El Coto De Rioja (Coto D’Arcis), T‑332/04, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod
38]. V projednávaném případě je zvláštní význam tedy třeba přiznat fonetické podobnosti mezi dotčenými označeními.
V projednávaném případě bylo konstatováno, že dotčené výrobky, kterých se týkají obě ochranné známky, a sice vína, jsou totožné
a že daná označení vykazují silnou fonetickou podobnost, jakož i slabou vzhledovou podobnost. Za těchto okolností má Tribunál
za to, že s ohledem na způsob, jakým spotřebitelé označují dotčené výrobky, a tudíž na význam, který je třeba přiznat fonetické
podobnosti, mezi oběma označeními existuje nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94.
Krom toho skutečnost, že výrobky, kterých se týká přihlášená ochranná známka, jsou vyráběny, jak je uvedeno na zmíněné ochranné
známce, v údolí Napa (Napa valley), nemůže zabránit existenci nebezpečí záměny. V souladu s judikaturou nebezpečí záměny může
existovat, i když mají dotčené výrobky pro veřejnost rozdílná místa výroby [výše uvedený rozsudek Canon, body 29 a 30, a rozsudek
Tribunálu ze dne 8. prosince 2005, Castellblanch v. OHIM – Champagne Roederer (CRISTAL CASTELLBLANCH), T‑29/04, Sb. rozh.
s. II‑5309, bod 52].
V důsledku toho je třeba zamítnout žalobní důvod, a tedy i žalobu v plném rozsahu.

K nákladům řízení
Podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení,
pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že OHIM a vedlejší účastnice požadovaly náhradu
nákladů řízení a žalobkyně neměla ve věci úspěch, je důvodné posledně uvedené uložit náhradu nákladů řízení.
Z těchto důvodů
TRIBUNÁL (druhý senát)
rozhodl takto:
1)
Žaloba se zamítá.
2)
Společnosti Codorniu Napa, Inc., se ukládá náhrada nákladů řízení.
Pelikánová
Jürimäe
Soldevila Fragoso
Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 23. listopadu 2010.
Podpisy.
*
Jednací jazyk: španělština.