CELEX: 62001CJ0319
Fördragsbrott
Bedömning av vissa projekts inverkan på miljön
Rådets direktiv 97/11/EG

Domskäl
1 Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 14 augusti 2001, med stöd av artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (EGT L 73, s. 5), genom att inte ha antagit alla de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att helt följa detta direktiv, eller i andra hand genom att inte ha underrättat kommissionen om sådana bestämmelser.
Tillämpliga bestämmelser och det administrativa förfarandet
2 Genom direktiv 97/11 har rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (EGT L 175, s. 40; svensk specialutgåva, område 15, volym 6, s. 226) ändrats och kompletterats i syfte att säkerställa att nämnda direktiv tillämpas på ett alltmer harmoniserat och effektivt sätt. Genom direktivet har bland annat bestämmelser som syftar till att säkerställa att tillstånd söks för de projekt som kräver en bedömning införts. Genom direktivet har vidare den förteckning över de projekt som omfattas av ett bedömningskrav som avses i bilaga I i direktiv 95/227 kompletterats, och de förutsättningar enligt vilka medlemsstaterna kan besluta om att sådana projekt som avses i bilaga II i nämnda direktiv skall omfattas av ett sådant krav har preciserats.
3 I artikel 3.1 första stycket i direktiv 97/11 föreskrivs att medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet senast den 14 mars 1999, och att de genast skall underrätta kommissionen om detta.
4 De belgiska myndigheterna har i enlighet med den sistnämnda bestämmelsen i skrivelse av den 8 juli 1999 underrättat kommissionen om regionen Valloniens dekret av den 11 mars 1999 om miljötillstånd (Moniteur Belge av den 8 juni 1999, s. 21114, nedan kallat dekretet av den 11 mars 1999), genom vilket dekretet av den 11 september 1985 om organisationen av bedömningen av inverkan på miljön i regionen Vallonien (Moniteur Belge av den 24 januari 1986) har ändrats.
5 Då kommissionen inte erhöll någon annan underrättelse än den som avsåg nämnda dekret, sände den i enlighet med artikel 226 EG den 5 augusti 1999 en formell underrättelse till Konungariket Belgien och anmodade denna stat att yttra sig inom två månader.
6 I skrivelse av den 27 oktober 1999 underrättade den belgiska regeringen kommissionen om huvudstadsregionen Bryssels beslut av den 22 april 1999 om fastställelse av en förteckning över de anläggningar som omfattas av klass IA enligt artikel 4 i beslutet av den 5 juni 1997 om miljötillstånd (Moniteur Belge av den 5 augusti 1999, s. 29209, nedan kallat beslutet av den 22 april 1999), samt om huvudstadsregionen Bryssels regerings kungörelse av den 4 mars 1999 om fastställelse med tillämpning av artikel 4 i beslutet av den 5 juni 1997 om miljötillstånd av en förteckning över de anläggningar som omfattas av klasserna IB, II och III (Moniteur Belge av den 7 augusti 1999, s. 29713, nedan kallad kungörelsen av den 4 mars 1999).
7 De belgiska myndigheterna underrättade genom en skrivelse av den 20 december 1999 vidare kommissionen om ett förslag till kunglig kungörelse med allmänna bestämmelser om skydd av befolkningen, arbetstagarna och miljön mot joniserande strålning. I en skrivelse samma dag underrättade de dessutom kommissionen om lagen av den 20 januari 1999 om skydd av havsmiljön i belgiska territorialvatten (Moniteur Belge av den 12 mars 1999, s. 8033, nedan kallad lagen av den 20 januari 1999). Många av bestämmelserna i sistnämnda lag rörde bedömningar av vissa projekts inverkan på miljön, särskilt på kontinentalsockeln.
8 Då kommissionen inte erhöll någon ytterligare underrättelse från de belgiska myndigheterna avseende införlivandet av direktiv 97/11/EG, riktade den genom en skrivelse av den 19 maj 2000 ett motiverat yttrande till Konungariket Belgien och anmodade denna medlemsstat att vidta nödvändiga åtgärder inom två månader från delgivningen av yttrandet.
9 Som svar på detta yttrande sände den belgiska regeringen i en skrivelse av den 10 juli 2000 på nytt beslutet av den 22 april 1999 och kungörelsen av den 4 mars 1999 till kommissionen, tillsammans med en tabell över hur införlivandet hade genomförts i denna region.
10 Den 9 augusti 2000 sände den belgiska regeringen ett förslag till hur direktiv 97/11 skulle införlivas i regionen Vallonien till kommissionen. Förslaget skulle enligt planerna antas vid utgången av det första halvåret 2001.
11 Den 8 december 2000 sände den belgiska regeringen ett förslag till kunglig kungörelse om förfarandet för beviljande av tillstånd till vissa verksamheter i de belgiska territorialvattnen till kommissionen. Denna kungörelse hade antagits den 20 september 2000 (Moniteur Belge av den 25 januari 2001, s. 2104), samtidigt som den kungliga kungörelsen av den 20 december 2000 om fastställelse av regler för bedömningen av inverkan på miljön i enlighet med lagen av den 20 januari 1999 (Moniteur Belge av den 25 januari 2001, s. 2113, nedan gemensamt kallade kungörelserna av den 20 december 2000). Dessa kungörelser sändes till kommissionen genom en skrivelse av den 2 februari 2001 från de belgiska myndigheterna.
12 I en skrivelse av den 23 maj 2001 underrättade den belgiska regeringen kommissionen om förslag till ministerkungörelser, som med syftet att genomföra dekretet av den 11 mars 1999 hade antagits i andra läsningen av den vallonska regeringen.
13 Eftersom kommissionen anser att de bestämmelser som den därmed har underrättats om inte säkerställer att direktiv 97/11 fullständigt har införlivats i hela Belgien, har den väckt förevarande talan.
Huruvida fördragsbrott föreligger
14 Enligt fast rättspraxis skall för det första förekomsten av ett fördragsbrott bedömas mot bakgrund av den situation som rådde i medlemsstaten vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet (se bland annat dom av den 15 mars 2001 i mål C-147/00, kommissionen mot Frankrike, REG 2001, s. I 2387, punkt 26), och för det andra kan en medlemsstat inte åberopa bestämmelser, praxis eller förhållanden i sin interna rättsordning som grund för att underlåta att iaktta skyldigheter och tidsfrister som föreskrivs i ett direktiv (se bland annat dom av den 7 december 2000 i mål C-374/98, kommissionen mot Frankrike, REG 2000, s. I-10799, punkt 13).
Införlivande av direktiv 97/11 i huvudstadsregionen Bryssel
H15 Huvudstadsregionen Bryssel har antagit beslutet av den 22 april 1999 och kungörelsen av den 4 mars 1999 i syfte att säkerställa införlivandet av direktiv 97/11, såsom har angetts i punkt 6 i förevarande dom.
16 Dessa författningstexter överlämnades formellt till kommissionen den 27 oktober 1999, redan före det att det motiverade yttrandet expedierades. Kommissionen har dessutom genom en skrivelse av den 10 juli 2000 erhållit en tabell, genom vilken samtliga de bestämmelser som de regionala myndigheterna antagit i syfte att följa direktivet, och som var i kraft vid utgången av den frist som fastställts i det motiverade yttrandet, redovisades i förhållande till varje artikel i direktiv 85/337, i dess lydelse enligt direktiv 97/11.
17 Kommissionen har emellertid varken i domstolen eller under det administrativa förfarandet angett på vilket sätt de åtgärder som därmed har vidtagits fortfarande ansågs otillräckliga för att helt införliva direktiv 97/11 vid utgången av den frist som fastställts i det motiverade yttrandet. Kommissionen har i sin replik endast anfört att den har underrättats om nämnda åtgärder före det att den beslutade att väcka talan i domstolen, utan att den dragit några slutsatser av detta och utan att den på något vis angett vilka bestämmelser i direktiv 97/11 som inte har införlivats av huvudstadsregionen Bryssel.
18 De åtgärder som omfattas av den regionala behörigheten kan emellertid inte i sig säkerställa att direktivet införlivas fullständigt i denna del av Belgien. Även de åtgärder om omfattas av de federala myndigheternas behörighet måste nämligen beaktas vid bedömningen av om direktivet fullständigt har införlivats i denna region.
De belgiska federala myndigheternas införlivande av direktiv 97/11
19 Av handlingarna i målet framgår att kommissionen vid utgången av den frist som fastställts i det motiverade yttrandet inte hade erhållit annan information om de federala belgiska myndigheternas införlivande av direktiv 97/11 än ett exemplar av lagen av den 20 januari 1999 samt ett förslag till kungörelse med allmänna bestämmelser om skydd av befolkningen, arbetstagarna och miljön mot joniserande strålning.
20 Såsom de belgiska myndigheterna angett i sitt svaromål kunde lagen av den 20 januari 1999 emellertid inte börja tillämpas förrän från och med den 25 januari 2001, dagen för offentliggörandet av de kungliga kungörelserna av den 20 december 2000.
21 Även den kungliga kungörelsen med allmänna bestämmelser om skydd av befolkningen, arbetstagarna och miljön mot joniserande strålning antogs inte förrän den 20 juli 2001 och offentliggjordes i Moniteur Belge den 30 augusti 2001 (s. 28909), det vill säga efter det att den frist som fastställts i det motiverade yttrandet hade löpt ut.
22 I de områden som omfattas av de federala myndigheternas behörighet säkerställdes det fullständiga införlivandet av direktivet således inte förrän då den sistnämnda kungörelsen trädde i kraft, det vill säga efter det att den frist som fastställts i det motiverade yttrandet hade löpt ut.
23 Talan skall således bifallas i den del den avser de federala belgiska myndigheternas införlivande av direktiv 97/11.
Införlivandet av direktiv 97/11 i regionerna Flandern och Vallonien
24 I sitt svaromål har den belgiska regeringen gjort gällande att regionen Flandern förbereder ett omfattande dekret som syftar till att införliva direktiv 97/11 tillsammans med rådets direktiv 96/82/EG av den 9 december 1996 om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår (EGT L 10, s. 13) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG av den 27 juni 2001 om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan (EGT L 197, s. 30). Detta lagstiftningsarbete, som har omnämnts i skrivelser till kommissionen av den 21 mars respektive den 4 september 2001, har dock fördröjts på grund av bland annat det sena offentliggörandet av den nederländska språkversionen av direktiv 2001/42. Enligt nämnda regering kommer dekretet att offentliggöras i Moniteur Belge i mars 2002 och tillämpningskungörelser kommer att antas i juni 2002.
25 Vad gäller regionen Vallonien har den belgiska regeringen anfört att det på grund av det komplicerade sakområdet har visat sig vara svårt att utarbeta tre tillämpningskungörelser till regionen Valloniens dekret av den 11 mars 1999, vilka kungörelser är nödvändiga för att dekretet skall kunna träda i kraft. Kungörelserna kommer enligt nämnda regering att antas vid slutet av år 2001.
26 Den belgiska regeringen har således inte bestritt att kommissionens kritik, att direktiv 97/11 inte fullständigt har införlivats inom den föreskrivna fristen i regionerna Flandern och Vallonien, är välgrundad.
27 Den belgiska regeringens förklaringar avseende sakområdets komplexitet och de praktiska svårigheter som uppstått under arbetet med de lagtexter som är nödvändiga för genomförandet av direktiv 97/11 kan inte godtas, vilket följer av den rättspraxis som erinrats om i punkt 14 i förevarande dom.
28 Mot denna bakgrund skall talan bifallas i den del som rör införlivandet av direktiv 97/11 i regionerna Flandern och Vallonien.
29 Domstolen konstaterar att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktiv 97/11, genom att inte inom den föreskrivna fristen sätta i kraft alla de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa nämnda direktiv.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
30 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Konungariket Belgien skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Konungariket Belgien har tappat målet, skall denna stat förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN (sjätte avdelningen)
följande dom:
1) Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, genom att inte inom den föreskrivna fristen sätta i kraft alla de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa nämnda direktiv.
2) Konungariket Belgien skall ersätta rättegångskostnaderna.