CELEX: 62008CJ0569
Internets
Pirmā līmeņa domēns .eu
Regula (EK) Nr. 874/2004
Domēna nosaukumi
Pakāpeniska reģistrācija
Īpašas rakstu zīmes
Spekulatīva un ļaunprātīga reģistrācija
"Ļaunprātības" jēdziens

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par Komisijas 2004. gada 28. aprīļa Regulas (EK) Nr. 874/2004, ar ko nosaka sabiedriskās
kārtības noteikumus par pirmā līmeņa domēna .eu ieviešanu un darbību, kā arī principiem, kas reglamentē reģistrāciju (OV L 162,
40. lpp.), 21. panta interpretāciju.
Šis lūgums tika iesniegts tiesvedības ietvaros starp
Internetportal und Marketing GmbH
, sabiedrību, kura izmanto interneta vietnes un tirgo preces internetā un kurai pieder Zviedrijas preču zīme “&R&E&I&F&E&N&”,
un R. Šlihtu, Beniluksa preču zīmes “Reifen” īpašnieku, par domēna nosaukumu “www.reifen.eu”.

Atbilstošās tiesību normas
Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 22. aprīļa Regulas (EK) Nr. 733/2002 par .eu pirmā līmeņa domēna ieviešanu
(OV L 113, 1. lpp.) 1. pantu tajā ir ietverti vispārēji pirmā līmeņa domēna .eu ieviešanas nosacījumi, tostarp reģistra noteikšana,
un ar to tiek noteikti vispārēji noteikumi šī reģistra darbībai.
Saskaņā ar šīs regulas preambulas sešpadsmito apsvērumu “tādu sabiedriskās kārtības [vispārēju] noteikumu pieņemšanai, kas
attiecas uz spekulatīvu un aizskarošu [ļaunprātīgu] domēnu nosaukumu reģistrāciju, būtu jānodrošina tas, ka valstu un/vai
Kopienas izveidotu vai atzītu pirmtiesību īpašniekiem un sabiedriskām organizācijām tiek dots noteikts laiks (“sākumlaiks”
[
sunrise period
]), kurā to domēnu nosaukumu reģistrācija tiek ekskluzīvi rezervēta šiem [..] īpašniekiem un sabiedriskām organizācijām”.
Minētās regulas 5. panta 1. punkta b) apakšpunktā ir paredzēts, ka “Komisija pieņem sabiedriskās kārtības noteikumus, kas
[galvenokārt] attiecas uz spekulatīvu un aizskarošu [ļaunprātīgu] domēnu nosaukumu reģistrāciju, ietverot iespēju domēnu nosaukumus
reģistrēt pakāpeniski, lai nodrošinātu pienācīgas pagaidu iespējas valstu un/vai Kopienas izveidotu vai atzītu pirmtiesību
īpašniekiem un sabiedriskām organizācijām reģistrēt savus nosaukumus”.
Piemērojot šo tiesību normu, Komisija pieņēma Regulu Nr. 874/2004.
Šīs regulas preambulas divpadsmitajā apsvērumā ir noteikts:
“Lai aizsargātu pirmtiesības, kas atzītas saskaņā ar Kopienas vai attiecīgās valsts tiesību aktiem, jāievieš pakāpeniskas
reģistrācijas kārtība. Pakāpeniskā reģistrācija notiek divos posmos, lai nodrošinātu to, ka pirmtiesību īpašniekiem ir pienācīgas
iespējas reģistrēt vārdus, attiecībā uz kuriem tiem ir pirmtiesības. Reģistrs nodrošina, ka tiesību pārbaudi veic iecelti
izvērtētāji. Ņemot vērā pieteikumu iesniedzēju sniegtos pierādījumus, izvērtētājiem jāpārbauda tiesības, ko prasa īstenot
attiecībā uz konkrēta vārda reģistrāciju. Ja par domēna vārda reģistrāciju pieteikumu ir iesniegušas divas vai vairākas personas,
kurām visām ir pirmtiesības, minēto vārdu piešķir rindas kārtībā.”
Šīs pašas regulas 10. pantā ar nosaukumu “Personas, kam ir tiesības iesniegt reģistrācijas pieteikumus, un vārdi, ko tās var
reģistrēt” ir noteikts:
“1.      Pirmtiesību īpašnieki, kas atzīti un reģistrēti saskaņā ar valsts un/vai Kopienas tiesībām, un valsts iestādes ir tiesīg[i]
iesniegt domēna vārda reģistrācijas pieteikumu pakāpeniskās reģistrācijas laikā, pirms ir sākusies vispārējā .eu domēna reģistrācija.
“Pirmtiesības”
inter alia
attiecas uz reģistrētām valsts un Kopienas preču zīmēm, ģeogrāfiskiem apzīmējumiem vai izcelsmes apzīmējumiem un, ciktāl
tie ir aizsargāti saskaņā ar valsts tiesību aktiem dalībvalstī, kurā tie pastāv: nereģistrētām preču zīmēm, komercnosaukumiem,
uzņēmumu identifikācijas zīmēm, uzņēmumu nosaukumiem, uzvārdiem un aizsargātu literāru un mākslas darbu nosaukumiem.
[..]
2.      Reģistrācija uz pirmtiesību pamata ir tā pilna vārda/nosaukuma reģistrācija, attiecībā uz kuru pastāv pirmtiesības, kā tas
rakstīts dokumentos, kuri apliecina, ka šādas tiesības pastāv.
[..]”
Minētās regulas 11. pantā ar nosaukumu “Īpašas rakstu zīmes” ir noteikts šādi:
“[..]
Ja vārds/nosaukums, par ko prasa īstenot pirmtiesības, ietver īpašas rakstu zīmes, atstarpes vai pieturzīmes, tās pilnībā
svītro no attiecīgā domēna vārda, aizstāj ar defisēm vai, ja iespējams, pārraksta [izmantojot parastās rakstu zīmes].
Šā panta otrajā daļā minētās īpašās rakstu zīmes un pieturzīmes ietver šādas rakstu zīmes:
~ @ # $ % ˆ & * ( ) + = < > { } [ ] \ /: ; ‘ , . ?
[..]”
Regulas Nr. 874/2004 12. panta 2. punktā pakāpeniskajai reģistrācijai ir noteikts četru mēnešu laikposms, vispārējā domēna
nosaukumu reģistrācija nesākas, pirms nav beidzies paredzētais pakāpeniskās reģistrācijas laikposms.
Šajā pašā tiesību normā ir paredzēts, ka pakāpenisko reģistrāciju veido divas daļas un katra daļa ilgst divus mēnešus. Pirmajā
daļā domēna nosaukumu reģistrācijai var pieteikt tikai reģistrētas valstu un Kopienas preču zīmes, ģeogrāfiskās izcelsmes
norādes, kā arī valsts iestāžu nosaukumus vai akronīmus.
Pakāpeniskās reģistrācijas otrajā daļā domēna nosaukumu reģistrācijai var pieteikt nosaukumus, ko var reģistrēt pirmajā daļā,
kā arī nosaukumus, kuru pamatā ir visas citas pirmtiesības.
Regulas Nr. 874/2004 21. pantā ar nosaukumu “Spekulatīva un ļaunprātīga reģistrācija” ir noteikts:
“1.      Reģistrētu domēna vārdu var atcelt, izmantojot attiecīgu ārpustiesas vai tiesas procedūru, ja šis vārds ir identisks vai ļoti
līdzīgs vārdam, attiecībā uz kuru saskaņā ar attiecīgās valsts un/vai Kopienas tiesību aktiem ir atzītas tiesības, piemēram,
10. panta 1. punktā minētās tiesības, un ja:
a)      šo vārdu tā īpašnieks ir reģistrējis, nepastāvot tiesībām vai leģitīmām interesēm uz vārdu, vai arī
b)      tas ir reģistrēts vai tiek izmantots ļaunprātīgi.
[..]
3.      Par ļaunprātīgu 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē uzskata šādu rīcību:
a)      ja apstākļi norāda, ka domēna vārds ir reģistrēts vai iegūts galvenokārt ar mērķi to pārdot, iznomāt vai citādi nodot īpašniekam,
kura tiesības uz šo vārdu ir atzītas saskaņā ar attiecīgās valsts un/vai Kopienas tiesību aktiem, vai valsts iestādei, vai
b)      domēna vārds ir reģistrēts, lai neļautu šā vārda īpašniekam, kura tiesības uz šo vārdu ir atzītas saskaņā ar attiecīgās valsts
un/vai Kopienas tiesību aktiem, vai valsts iestādei ietvert šo vārdu atbilstošā domēna vārdā, ja vien:
i)      šādu pieteikuma iesniedzēja rīcību var pierādīt; vai
ii)      domēna vārds nav pienācīgi izmantots vismaz divus gadus no reģistrācijas dienas; vai
iii)      apstākļos, ja uzsākta alternatīvā strīdu izšķiršanas procedūra, domēna vārda īpašnieks, kura tiesības uz šo vārdu ir atzītas
saskaņā ar attiecīgās valsts un/vai Kopienas tiesību aktiem, vai valsts iestādes domēna vārda īpašnieks ir paziņojis par savu
nodomu attiecīgi izmantot šo domēna vārdu, bet to nav darījis sešos mēnešos no dienas, kad uzsākta alternatīvās strīdu izšķiršanas
procedūra;
c)      domēna vārds ir reģistrēts ar nolūku traucēt konkurenta profesionālo darbību; vai
d)      domēna vārds ir speciāli lietots, lai nolūkā gūt komerciālu labumu pievērstu interneta lietotājus domēna vārda īpašnieka tīmekļa
vietnei vai citai tiešsaistes vietnei, radot līdzību ar vārdu, attiecībā uz kuru saskaņā ar attiecīgās valsts un/vai Kopienas
tiesību aktiem ir atzītas tiesības, vai ar valsts iestādes nosaukumu, šādai līdzībai izrietot no minētās domēna vārda īpašnieka
tīmekļa vietnes vai tiešsaistes vietnes, vai arī tīmekļa vietnē vai tiešsaistes vietnē norādīta ražojuma vai pakalpojuma avota,
sponsorējuma, piederības vai vizēšanas; vai
e)      reģistrētais domēna vārds ir personas vārds, attiecībā uz kuru nepastāv pierādāma saikne starp domēna vārda īpašnieku un reģistrēto
domēna vārdu.
[..]”
Regulas Nr. 874/2004 22. pantā ar nosaukumu “Alternatīva strīdu izšķiršanas (
ADR
) procedūra” ir noteikts:
“1.      Alternatīvu strīdu izšķiršanas procedūru var uzsākt ikviena persona, ja:
a)      reģistrācija ir spekulatīva vai ļaunprātīga 21. panta nozīmē; vai
b)      reģistra pieņemtais lēmums ir pretrunā ar šo regulu vai Regulu (EK) Nr. 733/2002.
[..]
11.      Izskatot prasību pret domēna vārda īpašnieku, alternatīvo strīdu izšķiršanas komisija pieņem lēmumu par domēna vārda atsaukšanu,
ja tā konstatē, ka reģistrācija bijusi spekulatīva vai ļaunprātīga, kā norādīts 21. pantā. Domēna vārdu nodod sūdzības iesniedzējam,
ja tas iesniedz pieteikumu par šo domēna vārdu un atbilst vispārējiem atbilstības kritērijiem, kas noteikti Regulas (EK) Nr. 733/2002
4. panta 2. punkta b) apakšpunktā.
Ja izskata prasību pret reģistru, alternatīvās strīdu izšķiršanas komisija lemj, vai lēmums, ko pieņēmis reģistrs, nav pretrunā
ar šo regulu vai Regulu (EK) Nr. 733/2002. Alternatīvās strīdu izšķiršanas komisija pieņem lēmumu par minētā reģistra lēmuma
anulēšanu un var attiecīgā gadījumā nolemt, ka attiecīgo domēna vārdu nodod citai personai, anulē vai piešķir, ja vien vajadzības
gadījumā ir ievēroti Regulas (EK) Nr. 733/2002 4. panta 2. punkta b) apakšpunktā noteiktie vispārējie atbilstības kritēriji.
[..]
13.      Alternatīvās strīdu izšķiršanas procedūras rezultāti ir saistoši pusēm un reģistram, ja vien 30 kalendāro dienu laikā pēc
tās procedūras rezultātu paziņošanas pusēm kāda no tām neuzsāk tiesvedību.”
Ar 2003. gada 21. maija lēmumu (OV L 128, 29. lpp.) Komisija, piemērojot Regulas Nr. 733/2002 3. panta 1. punktu, izvēlējās
Briselē reģistrētu bezpeļņas organizāciju “European Registry for Internet Domains” (turpmāk tekstā – “
EURid
”) par pirmā līmeņa domēna .eu reģistru, kura pienākumos ietilpst minētā domēna organizēšana, vadīšana un pārvaldīšana.

EURid
Regulas Nr. 874/2004 22. pantā paredzētās alternatīvās strīdu izšķiršanas pilnvaras uzticēja Čehijas Republikas Ekonomikas
palātas un Čehijas Republikas Agrārās palātas šķīrējtiesai (turpmāk tekstā – “šķīrējtiesa”).

Pamata lieta un prejudiciālie jautājumi
Prasītāja pamata lietā, akciju sabiedrība ar juridisko adresi Zalcburgā [
Salzburg
] (Austrija), izmanto interneta vietnes un nodarbojas ar preču tirdzniecību internetā. Lai varētu reģistrēt domēnu nosaukumus
Regulā Nr. 874/2004 paredzētās pakāpeniskās reģistrācijas pirmajā posmā, prasītāja veiksmīgi iesniedza Zviedrijas Preču zīmju
reģistram kopumā 33 sugas vārdu reģistrācijas pieteikumus, lūdzot tos reģistrēt kā preču zīmes un katru no tiem rakstot, izmantojot
īpašo zīmi “&” pirms un pēc katra burta. Prasītāja 2005. gada 11. augustā iesniedza pieteikumu par vārdiskas preču zīmes “&R&E&I&F&E&N&”
reģistrāciju pārskatītā un grozītā 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīguma par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju
preču zīmju reģistrācijas vajadzībām (turpmāk tekstā – “Nicas nolīgums”) 9. klasē, kas atbilst apzīmējumam “drošības jostas”.
2005. gada 25. novembrī šī preču zīme tika reģistrēta ar numuru 376729.
Tomēr no lietas materiāliem izriet, ka prasītājai pamata lietā nekad nav bijis nodoma minēto preču zīmi izmantot drošības
jostām.
Vēlāk prasītāja pamata lietā, pamatojoties uz tās Zviedrijas preču zīmi “&R&E&I&F&E&N&”, pakāpeniskas reģistrācijas pirmajā
posmā, piemērojot vienu no Regulas Nr. 874/2004 11. pantā norādītajiem transkripcijas noteikumiem un no preču zīmes izņemot
īpašo rakstu zīmi “&”, reģistrēja domēna nosaukumu “www.reifen.eu”.
Saskaņā ar iesniedzējtiesas lēmumā ietverto faktisko apstākļu konstatāciju, reģistrējot domēna nosaukumu “www.reifen.eu”,
kur jēdziens “Reifen” vācu valodā nozīmē “riepas”, prasītājas pamata lietā mērķis bija izmantot interneta vietni riepu tirdzniecībai,
tomēr prasītāja vēl nebija veikusi nozīmīgus sagatavošanās pasākumus šīs vietnes izmantošanai, ņemot vērā notiekošo tiesas
procesu iesniedzējtiesā un pirms tam izmantoto alternatīvo strīdu risināšanas procedūru.
No iesniedzējtiesas lēmuma arī izriet, ka pamata lietā aplūkotā domēna nosaukuma reģistrācijas brīdī prasītāja pamata lietā
nepazina atbildētāju pamata lietā.
Turklāt no iesniedzējtiesas lēmuma izriet, ka prasītāja pamata lietā iesniedza reģistrācijas pieteikumus 180 domēna nosaukumiem
un to visu pamatā ir sugas vārdi.
Atbildētājs pamata lietā ir vārdiskas preču zīmes “Reifen” īpašnieks, kura 2005. gada 28. novembrī Beniluksa Preču zīmju birojā
tika reģistrēta Nicas nolīguma 3. un 35. klasē, kuras attiecīgi atbilst šādiem aprakstiem: “mazgāšanas un balināšanas līdzekļi;
tīrīšanas līdzekļi, it īpaši tīrīšanas līdzekļi logu stikliem, kas satur nanodaļiņas”, un “šāda veida mazgāšanas līdzekļu
realizēšanas atbalsta pakalpojumi”. Prasītāja pamata lietā 2005. gada 10. novembrī lūdza arī reģistrēt Kopienu vārdisko preču
zīmi “Reifen” tajās pašās abās klasēs. Izmantojot šo preču zīmi, kuras nosaukums saskaņā ar lietas materiāliem ir radies no
vācu valodas vārdu “Reinigung” (tīrīšana) un “Fenster” (logs) pirmajiem trīs burtiem, prasītāja paredz visā Eiropā tirgot
tīrīšanas līdzekļus virsmām, kas līdzīgas logu stikliem. Šo līdzekļu izstrādi prasītāja uzticēja uzņēmumam
Bergolin GmbH & Co KG
. 2006. gada 10. oktobrī bija pieejams tīrīšanas šķīduma I (
Reifen A
) paraugs.
Atbildētājs pamata lietā vērsās šķīrējtiesā pret domēna nosaukuma “www.reifen.eu” reģistrēšanu prasītājai pamata lietā. Ar
2006. gada 24. jūlija nolēmumu (lieta 00910) arbitrāža viņa prasību apmierināja, atceļot prasītājai pamata lietā minēto domēna
nosaukumu, lai to nodotu atbildētājam pamata lietā. Šajā nolēmumā šķīrējtiesa uzskatīja, ka īpašā rakstu zīme “&” preču zīmē
nav jāsvītro, bet gan jātranskribē. Šī tiesa uzskatīja, ka prasītāja pamata lietā acīmredzami ar visu domēna nosaukumu reģistrācijas
iesniegumu sēriju esot vēlējusies apiet Regulas Nr. 874/2004 11. panta otrajā daļā paredzētos tehniskos noteikumus. Tādējādi,
iesniedzot savu pieteikumu par pamata lietā apstrīdētā domēna reģistrāciju, tā esot rīkojusies ļaunprātīgi.
Prasītāja pamata lietā šo nolēmumu apstrīdēja, saskaņā ar Regulas Nr. 874/2004 22. panta 13. punktu iesniedzot prasību tiesā.
Tā kā šī prasība pirmajā instancē tika atzīta par nepamatotu un prasība tika noraidīta apelācijas stadijā, prasītāja pamata
lietā iesniedza ārkārtas “Revision” [kasācijas] lūgumu iesniedzējtiesā.
Uzskatot, ka strīda risinājums ir atkarīgs no Eiropas Savienības tiesību, īpaši Regulas Nr. 874/2004 21. panta, interpretācijas,
Oberster Gerichtshof
(Augstākā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību lietā un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)      Vai Regulas (EK) Nr. 874/2004 21. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesības šā noteikuma nozīmē
pastāv arī tad:
a)      ja preču zīme tiek reģistrēta tikai tādēļ, lai pakāpeniskās reģistrācijas pirmajā posmā varētu iesniegt reģistrācijas pieteikumu
attiecībā uz domēna nosaukumu, kas atbilst sugas vārdam vācu valodā, bez nodoma izmantot šo preču zīmi attiecībā uz precēm
vai pakalpojumiem;
b)      ja domēna [nosaukuma] reģistrācijas pamatā esošā preču zīme, kas atbilst sugas vārdam vācu valodā, no domēna atšķiras tiktāl,
ciktāl preču zīmē ir īpašas rakstu zīmes, kuras domēna nosaukumā ir svītrotas, lai gan īpašās rakstu zīmes bija iespējams
transkribēt, un svītrošanas rezultātā domēna nosaukums var atšķirties no preču zīmes, neradot sajaukšanas iespēju?
2)      Vai Regulas (EK) Nr. 874/2004 21. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka leģitīmas intereses ir vienīgi
21. panta 2. punkta a)–c) apakšpunktā minētajos gadījumos?
3)      [Noliedzošas atbildes gadījumā] – vai arī tās ir leģitīmas intereses Regulas (EK) Nr. 874/2004 21. panta 1. punkta a) apakšpunkta
nozīmē, ja domēna nosaukuma īpašnieks domēna nosaukumu, kas atbilst sugas vārdam vācu valodā, vēlas izmantot tematiskai interneta
vietnei?
[..]
4)      [Ja uz pirmo un trešo jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde] – vai Regulas (EK) Nr. 874/2004 21. panta 3. punkts ir
jāinterpretē tādējādi, ka vienīgi šīs tiesību normas a)–e) apakšpunktā minētie apstākļi ir ļaunprātīgas reģistrācijas pamatojums
Regulas (EK) Nr. 874/2004 21. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē?
[..]
5)      [Noliedzošas atbildes gadījumā] – vai arī tā ir ļaunprātīga reģistrācija Regulas (EK) Nr. 874/2004 21. panta 1. punkta b) apakšpunkta
nozīmē, ja domēna nosaukums ir reģistrēts pakāpeniskās reģistrācijas pirmajā posmā, pamatojoties uz preču zīmi, kas atbilst
sugas vārdam vācu valodā, kuru domēna nosaukuma īpašnieks ir ieguvis tikai tādēļ, lai varētu iesniegt domēna nosaukuma reģistrācijas
pieteikumu pakāpeniskās reģistrācijas pirmajā posmā, tātad agrāk nekā citi interesenti un katrā ziņā arī preču zīmes īpašnieki?”

Par prejudiciālajiem jautājumiem

Ievada apsvērumi
Prasītāja pamata lietā sākumā norāda, ka pret to nevar vērsties saistībā ar iespējamām kļūdām, kuras ir pieļāvis reģistrs
saistībā ar pamata lietā apstrīdēto domēna nosaukumu reģistrāciju. Uz šādām kļūdām esot bijis jānorāda tiesvedības pret reģistru
ietvaros saskaņā ar Regulas Nr. 874/2004 22. panta 1. punkta b) apakšpunktu, nevis tiesvedības ietvaros pret attiecīgā domēna
nosaukuma īpašnieku.
Lai gan iesniedzējtiesa nav uzdevusi jautājumu par šo problēmu, ar LESD 267. pantu ieviestās valsts tiesu un Tiesas sadarbības
procedūras ietvaros un tiktāl, ciktāl prasītājas pamata lietā tēze var ietekmēt pamata lietas risinājumu, Tiesai ir jāsniedz
šai tiesai lietderīga atbilde, kas ļautu tai atrisināt strīdu, kuru tā izskata (skat. pēc analoģijas 1999. gada 17. jūnija
spriedumu lietā C‑295/97
Piaggio
,
Recueil
, I‑3735. lpp., 25. punkts).
Šajā sakarā ir jānorāda, ka Regulas Nr. 874/2004 22. panta 11. punkta pirmajā un otrajā daļā ikvienai personai [lietas dalībniekam]
ir atļauts uzsākt alternatīvu strīdu izšķiršanas procedūru vai nu pret domēna nosaukuma īpašnieku, ja reģistrācija ir spekulatīva
vai ļaunprātīga, vai pret reģistru, ja kāds no tā lēmumiem ir pretrunā Regulai Nr. 733/2002 vai Regulai Nr. 874/2004. Tā kā
pamata strīda, kurš tika uzsākts saskaņā ar Regulas Nr. 874/2004 22. panta noteikumiem, priekšmets ir, iespējams, spekulatīva
vai ļaunprātīga reģistrācija, tiesvedību pamatoti varēja uzsākt pret domēna nosaukuma īpašnieku.
Šajā sakarā prasītājas pamata lietā tēze tādējādi nav pamatota.

Par ceturto jautājumu
Uzdodot ceturto jautājumu, kurš ir jāaplūko kā pirmais, iesniedzējtiesa būtībā vēlas uzzināt, vai apstākļi, kas ļauj pamatot
ļaunprātību, Regulas Nr. 874/2004 21. panta 3. punkta a)–e) apakšpunktā ir uzskaitīti izsmeļoši.
Vispirms ir jānorāda, ka pastāv zināmas atšķirības starp dažādām Regulas Nr. 874/2004 21. panta 3. punkta valodu versijām.
Šīs tiesību normas vācu valodas versijā ir noteikts: “Bösgläubigkeit im Sinne von Absatz 1 Buchstabe b) liegt vor, wenn [..].”
Šis formulējums, kurš burtiski tiek tulkots “ļaunprātība 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē ir [..]”, varētu nozīmēt, ka šīs
regulas 21. panta 1. punkta b) apakšpunktā norādītās ļaunprātības hipotēzes ir ierobežotas ar minētajā 3. punktā skaidri norādītajiem
gadījumiem.
Tomēr attiecīgā tiesību norma nav vērtējama tikai vācu valodas versijā, jo Savienības tiesību normas ir interpretējamas un
piemērojamas vienveidīgi, ņemot vērā visu Savienības oficiālo valodu versijas (šajā ziņā skat. 2005. gada 8. decembra spriedumu
lietā C‑280/04
Jyske Finans
, Krājums, I‑10683. lpp., 31. punkts, un 2008. gada 3. aprīļa spriedumu lietā C‑187/07
Endendijk
, Krājums, I‑2115. lpp., 22. punkts).
Tomēr no tām Regulas Nr. 874/2004 21. panta 3. punkta valodu versijām, kuras nav vācu valodā, izriet, ka šajā tiesību normā
ietverto apstākļu, kuri rada ļaunprātību, uzskaitījums ir sniegts vienīgi kā piemērs. Minētās tiesību normas franču valodas
versija ir izteikta šādā redakcijā: “Par ļaunprātīgu [minētā panta] 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē uzskata [var tikt uzskatīta]
šādu rīcību [..].” Doma, kura ir izteikta ar darbības vārdu “var”, ir atrodama arī citu valodu versijās, proti, angļu valodā
(“may”), itāļu valodā (“può”), spāņu valodā (“podrá”), poļu valodā (“można”), portugāļu valodā (“pode”), holandiešu valodā
(“kan”), kā arī bulgāru valodā (“може”).
Šajā sakarā ir jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru nepieciešamība vienveidīgi piemērot un līdz ar to interpretēt
Kopienu tiesību aktu nepieļauj, ka tas tiek ņemts vērā atsevišķi vienā no tā redakcijām, bet gan prasa, lai to interpretē,
pamatojoties gan uz tā autora faktisko nolūku, gan arī uz mērķi, ko tas vēlas sasniegt, ņemot vērā esošās redakcijas visās
valodās (skat. it īpaši 1969. gada 12. novembra spriedumu lietā 29/69
Stauder
,
Recueil
, 419. lpp., 3. punkts; 2009. gada 22. oktobra spriedumu apvienotajās lietās C‑261/08 un C‑348/08
Zurita García
un
Choque Cabrera
, Krājums, I‑0000. lpp., 54. punkts, kā arī 2010. gada 28. janvāra spriedumu lietā C‑473/08
Eulitz
, Krājums, I‑0000. lpp., 22. punkts).
Turklāt šajā sakarā ir jāuzsver, ka Regulas Nr. 733/2002 mērķis galvenokārt ir izveidot tādu vispārējo interešu politiku spekulatīvu
un ļaunprātīgu domēnu nosaukumu reģistrācijas jomā, kam būtu jānodrošina, ka tiek ievērotas valsts un/vai Savienības tiesībās
atzītas vai radušās pirmtiesības. Šāda vispārējo interešu politika precīzāk ir īstenota ar Regulas Nr. 874/2004 21. pantu,
ar kuru būtībā ir paredzēts atteikt tādu domēna nosaukumu, kurš ir reģistrēts spekulatīvā vai ļaunprātīgā veidā.
Tomēr mērķis tādējādi likt šķērsli domēna nosaukumu, kurus to būtības dēļ var raksturot ar dažādiem faktiskiem un juridiskiem
apstākļiem, spekulatīvai vai ļaunprātīgai reģistrācijai būtu apdraudēts, ja ļaunprātību Regulas Nr. 874/2004 21. panta 1. punkta
b) apakšpunkta izpratnē varētu pierādīt vienīgi ar apstākļiem, kuri ierobežotā veidā ir uzskaitīti minētā panta 3. punkta
a)–e) apakšpunktā.
Visbeidzot, no Regulas Nr. 874/2004 preambulas sešpadsmitā apsvēruma izriet, ka reģistram ir jāņem vērā labākā starptautiskā
prakse attiecīgajā jomā un īpaši Pasaules Intelektuālā īpašuma organizācijas [
World Intellectual Property Organization
] (
WIPO
) attiecīgie ieteikumi, lai pēc iespējas nodrošinātu izvairīšanos no spekulatīvas un ļaunprātīgas reģistrācijas. Kā to norāda
Komisija, no
WIPO
1999. gada 30. aprīļa galīgā ziņojuma par konsultāciju procesu par domēna nosaukumiem internetā, it īpaši no 2. punkta Ieteikumā
Nr. 171 par “ļaunprātības” jēdzienu, skaidri izriet, ka to apstākļu saraksts, kuri rada ļaunprātību, kurš turklāt lielākoties
atbilst Regulas Nr. 874/2004 21. panta 3. punktā pārņemtajam sarakstam, nav izsmeļošs.
Tādējādi uz uzdoto ceturto jautājumu ir jāatbild, ka Regulas Nr. 874/2004 21. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka
ļaunprātību var pierādīt arī ar apstākļiem, kuri nav uzskaitīti šīs tiesību normas a)–e) apakšpunktā.

Par piekto jautājumu
Uzdodot piekto jautājumu, kurš ir jāaplūko kā otrais, iesniedzējtiesa būtībā lūdz Tiesu interpretēt ļaunprātības jēdzienu
Regulas Nr. 874/2004 21. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē.
Saskaņā ar šo tiesību normu, ja reģistrētais domēna nosaukums ir identisks vai ir ļoti līdzīgs nosaukumam, attiecībā uz kuru
saskaņā ar valsts un/vai Savienības tiesību aktiem ir atzītas tiesības, to atceļ, ja tas ir reģistrēts vai tiek izmantots
ļaunprātīgi.
Ļaunprātības esamība ir jāvērtē visaptveroši, ņemot vērā visus uz šo lietu attiecināmos faktorus (skat. pēc analoģijas 2009. gada
11. jūnija spriedumu lietā C‑529/07
Chocoladefabriken Lindt

&

Sprüngli
, Krājums, I‑0000. lpp., 37. punkts).
Precīzāk, attiecībā uz elementiem, ar kuriem tiek raksturota prasītājas pamata lietā uzvedība, ņemot vērā iesniedzējtiesas
lēmumā ietverto faktisko apstākļu konstatāciju, ir jāsniedz šādi precizējumi.
Pirmkārt, ir jāizvērtē apstākļi, kādos tika reģistrēta vārdiskā preču zīme “&R&E&I&F&E&N&”.
Šajā sakarā, pirmkārt, kā subjektīvs elements, kas ir jānosaka, atsaucoties uz izskatāmās lietas objektīvajiem apstākļiem,
ir jāņem vērā prasītājas pamata lietā nodoms šīs preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas brīdī (šajā ziņā skat.
iepriekš minēto spriedumu lietā
Chocoladefabriken Lindt

&

Sprüngli
, 41. un 42. punkts).
Fakts, ka preču zīmes reģistrācija ir lūgta bez nodoma to izmantot, bet gan ar vienīgo vēlmi, pamatojoties uz tiesībām uz
šo preču zīmi, vēlāk reģistrēt .eu pirmā līmeņa domēna nosaukumu Regulā Nr. 874/2004 paredzētās pakāpeniskās reģistrācijas
pirmā posma laikā, noteiktos apstākļos var raksturot ļaunprātīgu uzvedību šīs regulas 21. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē.
Šajā gadījumā no iesniedzējtiesas lēmuma izriet, ka prasītāja, lai arī vārdisko preču zīmi “&R&E&I&F&E&N&” Zviedrijā reģistrēja
attiecībā uz drošības jostām, patiesībā vēlējās izmantot interneta vietni, kura ir veltīta riepu tirdzniecībai un kuru tā
bija paredzējusi reģistrēt.
Attiecīgi saskaņā ar iesniedzējtiesas konstatētajiem faktiem un kā tam piekrīt pat pati prasītāja pamata lietā, prasītājai
nebija nekāda nodoma izmantot šādi reģistrēto preču zīmi precēm, kurām tā tika reģistrēta.
Otrkārt, lai novērtētu, vai pastāv ļaunprātīga rīcība Regulas Nr. 874/2004 21. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, var
būt nozīme arī attiecīgās preču zīmes noformējumam (skat. pēc analoģijas iepriekš minēto spriedumu lietā
Chocoladefabriken Lindt

&

Sprüngli
, 50. punkts).
Iesniedzējtiesa šajā sakarā norāda, ka, abstrahējoties no īpašajām rakstu zīmēm, kuras ietver katru burtu, vārdiskā preču
zīme “&R&E&I&F&E&N&” atbilst sugas vārdam vācu valodā, proti, “Reifen” (“riepas”). Turklāt ir jānorāda, ka šai preču zīmei
ir raksturīgs neparasts un lingvistiski – no semantiskā un vizuālā viedokļa – neracionāls noformējums. Īpašajai rakstu zīmei
“&”, kura tika ievietota pirms un pēc katra burta, tādējādi, šķiet, nav nekādas semantiskas nozīmes. Šāds noformējums tādējādi
varētu nozīmēt, ka šī īpašā rakstu zīme tika ievietota tikai tādēļ, lai maskētu aiz minētās preču zīmes slēpto vārdu.
Treškārt, lai novērtētu, vai rīcība ir uzskatāma par ļaunprātību Regulas Nr. 874/2004 21. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē,
var tikt ņemta vērā arī rīcības atkārtošanās. Šajā sakarā iesniedzējtiesa norāda, ka Zviedrijā prasītāja pamata lietā ir reģistrējusi
pavisam 33 preču zīmes, kuras atbilst sugas vārdiem vācu valodā, katru reizi lietojot īpašo rakstu zīmi “&” pirms un pēc visiem
zīmēs, kuru reģistrācija tika lūgta, iekļautajiem burtiem.
Ceturtkārt, arī notikumu hronoloģija var būt novērtējumam būtisks apstāklis. Šajā gadījumā apstāklim, ka prasītāja pamata
lietā vārdisko preču zīmi “&R&E&I&F&E&N&” reģistrēja vienīgi neilgi pirms .eu pirmā līmeņa domēna nosaukumu pakāpeniskās reģistrācijas
pirmā posma sākuma, arī ir jāpievērš īpaša nozīme, lai novērtētu, vai, iespējams, pastāv ļaunprātība. Šajā sakarā no iesniedzējtiesas
lēmuma izriet, ka prasītāja pamata lietā kompetentajai Zviedrijas valsts iestādei lūdza minētās preču zīmes reģistrāciju 2005. gada
11. augustā, šī iestāde šo lūgumu apmierināja 2005. gada 25. novembrī, kamēr
EURid
bija paziņojusi, ka .eu pirmā līmeņa domēna nosaukumu reģistrācija tikšot sākta 2005. gada 7. decembrī.
Šādā kontekstā, ja ir taisnība, ka Zviedrijas vārdiskā preču zīme “&R&E&I&F&E&N&” joprojām ir spēkā, jo to nav lūgts atzīt
par atceltu vai spēkā neesošu, apstākļi, kādos šī preču zīme tika reģistrēta, var radīt ļaunprātīgu rīcību Regulas Nr. 874/2004
21. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē.
Otrkārt, attiecībā uz apstākļiem, kādos domēna nosaukums “www.reifen.eu” tika reģistrēts, pirmkārt, ir jānorāda, ka īpašas
rakstu zīmes vai pieturzīmes ļaunprātīga izmantošana nosaukumā, uz kura tiesībām atsaucas, ņemot vērā Regulas Nr. 874/2004
11. panta transkripcijas noteikumus, var būt būtisks faktors, lai novērtētu domēna nosaukuma īpašnieka ļaunprātīgas rīcības
esamību.
Minētā panta otrajā daļā ir noteikts, ka, ja nosaukums, par ko prasa īstenot pirmtiesības, ietver īpašas rakstu zīmes, piemēram,
rakstu zīmi “&”, tās “svītro no attiecīgā domēna vārda, aizstāj ar defisēm vai, ja iespējams, pārraksta”. No iesniedzējtiesas
lēmuma izriet, ka, pamatojoties uz šo pirmo iespēju, prasītāja varēja panākt visu rakstu zīmju “&” svītrošanu no mutiskās
preču zīmes “&R&E&I&F&E&N&” un tādējādi reģistrēt domēna nosaukumu “www.reifen.eu”.
Šajā sakarā nevar atbalstīt Komisijas tēzi, saskaņā ar kuru Regulas Nr. 874/2004 11. panta otrajā daļā iekļautie trīs transkripcijas
noteikumi būtu jāsakārto pēc hierarhijas principa. Šī iestāde uzskata, ka īpašas rakstu zīmes, kurām ir semantiska nozīme,
esot jāatveido, izmantojot parastās rakstu zīmes, tās zīmes, kurām ir nodalīšanas funkcijas, būtu jāaizstāj ar defisi un vienīgi
tās zīmes, kurām nav nedz semantiskas nozīmes, nedz nodalīšanas funkcijas, būtu jāsvītro.
Tomēr, kā to norāda prasītāja pamata lietā un Čehijas valdība, nekas Regulas Nr. 874/2004 11. panta otrās daļas redakcijā
neļauj secināt, ka starp šiem trīs transkripcijas noteikumiem būtu jebkādas hierarhiskas attiecības.
Faktam, ka šajā tiesību normā ir paredzēts, ka īpašās rakstu zīmes, “ja iespējams”, ir jāaizstāj ar parastām rakstu zīmēm,
nav nozīmes šajā sakarā. Šī frāze ir jāsaprot nevis tādējādi, ka ar to tiek ieviesta kāda veida hierarhija starp dažādajām
transkripcijas iespējām, bet gan, ka ar to tiek paredzēta neiespējamība konkrētas īpašās rakstu zīmes aizvietot ar parastajām
rakstu zīmēm.
Turklāt spekulatīvas vai ļaunprātīgas reģistrācijas gadījumos Komisijas tēzes rezultātā tiktu dota priekšroka tādu īpašo rakstu
zīmju izmantošanai, kuru aizstāšana izrādītos iespējama, savukārt labticīgas reģistrācijas gadījumos prasītājiem nebūtu nekādas
izvēles iespējas attiecībā uz īpašo rakstu zīmju transkripciju, līdz ar to tiem varētu tikt likts izmantot tādu .eu pirmā
līmeņa domēna nosaukumu, kurš, viņuprāt, neatbilst nosaukumam, uz kura pirmtiesībām viņi ir atsaukušies.
Šajā sakarā ir jānorāda, ka no Regulas Nr. 874/2004 10. panta 2. punkta izriet, ka .eu pirmā līmeņa domēna nosaukuma reģistrācija
uz pirmtiesību pamata ir tā pilna nosaukuma reģistrācija, attiecībā uz kuru pastāv pirmtiesības, kā tas ir rakstīts dokumentos,
kuri apliecina, ka šādas tiesības pastāv.
Tā kā noteiktas īpašās rakstu zīmes, kuras var atrasties nosaukumā, uz kura pirmtiesībām atsaucas, tomēr nevar atrasties domēna
nosaukumā tehnisku ierobežojumu dēļ, likumdevējs Regulas Nr. 874/2004 11. panta otrajā daļā ir paredzējis šādu īpašo rakstu
zīmju transkripcijas noteikumus.
Tādējādi no Regulas Nr. 874/2004 10. panta 2. punkta un 11. panta kopējas interpretācijas izriet, ka minētā 11. panta otrajā
daļā paredzēto transkripcijas noteikumu piemērošana ir pakļauta mērķim garantēt identisku vai pēc iespējas lielāku atbilstību
starp domēna nosaukumu, kura reģistrācija tiek lūgta, un nosaukumu, uz kura pirmtiesībām atsaucas.
Īpašu rakstu zīmju esamība nosaukumā, uz kura pirmtiesībām atsaucas, kā arī prasītāja veiktā izvēle attiecībā uz Regulas Nr. 874/2004
11. panta otrajā daļā ietverto šādu rakstu zīmju trim transkripcijas noteikumiem, proti, svītrošanu, aizstāšanu ar defisi
vai pārrakstīšanu, izmantojot parastās rakstu zīmes, tādējādi var norādīt uz ļaunprātīgas rīcības esamību šīs regulas 21. panta
1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, tostarp gadījumā, kad domēna nosaukums, kura reģistrācija tiek lūgta, neatbilst nosaukumam,
uz kura pirmtiesībām atsaucas.
Šajā sakarā no iesniedzējtiesas lēmuma izriet, ka īpašās rakstu zīmes, kuras lingvistiski neracionālā veidā tika iekļautas
nosaukumā, uz kura pirmtiesībām atsaucas, tika svītrotas no domēna nosaukuma, kura reģistrācija tika lūgta, nevis aizstātas
ar defisi vai pārrakstītas, izmantojot parastās rakstu zīmes, tādējādi ir apdraudēta saskaņotība starp minēto domēna nosaukumu
un nosaukumu, uz kuru ir pirmtiesības.
Otrkārt, ir jāatgādina, ka, lai pirmtiesību īpašniekiem garantētu piemērotas iespējas reģistrēt nosaukumus, uz kuriem tiem
ir tiesības, ar Regulu Nr. 874/2004, kā tas izriet no tās preambulas divpadsmitā apsvēruma, tika ieviesta pakāpeniskās reģistrācijas
procedūra.
Piemērojot minētās regulas 12. pantu, šajā procedūrā ir divi posmi. Pirmā posma laikā domēna nosaukuma reģistrācijas pieteikuma
priekšmets var būt vienīgi reģistrētas valsts un Kopienas preču zīmes, ģeogrāfiskās izcelsmes norādes, kā arī valsts iestāžu
nosaukumi un akronīmi. Otrais posms attiecas uz nosaukumiem, kurus var reģistrēt pirmā posma laikā, kā arī nosaukumiem, uz
kuriem attiecas visas citas pirmtiesības.
Tādējādi .eu pirmā līmeņa domēna nosaukumu vispārējai reģistrācijai bija jātiek sāktai vienīgi pēc pakāpeniskajai reģistrācijai
paredzētā laikposma.
Tādējādi šķiet, ka pamata lietā aplūkotais domēna nosaukums, kurš pats par sevi atbilst vēlamajam sugas vārdam, pakāpeniskās
reģistrācijas pirmā posma laikā varēja tikt reģistrēts vienīgi ar viltību, izmantojot preču zīmi, kura ir izveidota un reģistrēta
šim nolūkam.
Ja prasītāja pamata lietā nebūtu varējusi reģistrēt vārdisko preču zīmi, tai, lai varētu iesniegt savu pieteikumu, būtu jāgaida
.eu pirmā līmeņa domēna nosaukumu vispārējās reģistrācijas sākums, tādējādi, kā jebkura cita persona, kuru interesē šis pats
domēna nosaukums, riskējot, ka to saskaņā ar rindas kārtības principu apsteigs cits reģistrācijas pieteikums, kurš būs iesniegts
pirms prasītājas pieteikuma.
Tādējādi rīcība, ar kuru domāts acīmredzami apiet Regulā Nr. 874/2004 ieviesto pakāpeniskās reģistrācijas procedūru, ir jāņem
vērā, novērtējot ļaunprātīgas rīcības esamību minētās regulas 21. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē.
Treškārt, arī fakts, ka tika iesniegts liels skaits reģistrācijas pieteikumu domēna nosaukumiem, kuri atbilst sugas vārdiem,
var būt būtiska norāde, lai novērtētu ļaunprātīgas rīcības esamību, ņemot vērā Regulas Nr. 874/2004 mērķi novērst vai izvairīties
no domēna nosaukumu spekulatīvas vai ļaunprātīgas reģistrācijas un izmantošanas. Šajā nolūkā no iesniedzējtiesas lēmuma izriet,
ka prasītāja pamata lietā ir iesniegusi 180 šāda veida pieteikumus.
Turpretī iesniedzējtiesas lēmumā minētajam apstāklim, ka pamata lietā apstrīdētā domēna nosaukuma reģistrācijas brīdī prasītāja
pamata lietā nepazina atbildētāju pamata lietā, nav nozīmes.
Prasītāja pamata lietā šajā sakarā norāda, ka pamata lietā runa ir par tāda domēna nosaukuma reģistrāciju, kuru veido sugas
vārds, kas nekādā ziņā nevarot apdraudēt trešo personu tiesības, ņemot vērā, ka nevienam nav ekskluzīvu tiesību uz sugas vārdiem.
Tādējādi tāda spekulatīva vai ļaunprātīga rīcība, kādu vēlas apkarot ar Regulas Nr. 874/2004 21. panta 3. punktā uzskaitītajiem
ļaunprātības gadījumiem, pēc definīcijas esot izslēgta gadījumos, kad tiek reģistrēti domēna nosaukumi, kuri sastāv no sugas
vārdiem. Attiecīgi prasītāja pamata lietā neesot rīkojusies ļaunprātīgi minētā 21. panta 3. punkta izpratnē.
Šāda tēze ir divkārt kļūdaina. Pirmkārt, tās pamatā ir premisa, kura tika noraidīta šī sprieduma 31.–39. punktā, saskaņā ar
kuru Regulas Nr. 874/2004 21. panta 3. punktā ietvertajam ļaunprātības gadījumu uzskaitījumam ir izsmeļošs raksturs. Otrkārt,
netiek ņemts vērā, ka pirmtiesības uz sugas vārdiem var būt likumā noteiktā kārtībā. Kā Tiesa jau ir noteikusi, Savienības
tiesības, īpaši Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas Nr. 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā
uz preču zīmēm (OV 1989, L 40, 1. lpp.), 3. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts neiestājas pret to, ka dalībvalstī kā valsts
preču zīme tiek reģistrēts no citas dalībvalsts valodas aizgūts vārds, kurā tam nepiemīt atšķirtspēja vai kurā tas apraksta
preces vai pakalpojumus, par kuriem ir iesniegts reģistrācijas pieteikums, ja vien ieinteresētās personas dalībvalstī, kurā
reģistrācijas pieteikums ir iesniegts, nevar identificēt šī vārda nozīmi (2006. gada 9. marta spriedums lietā C‑421/04
Matratzen Concord
, Krājums, I‑2303. lpp., 26. un 32. punkts, kā arī rezolutīvā daļa).
Tā kā tādējādi pirmtiesību esamība uz nosaukumu, kurš atbilst sugas vārdam, nevar tikt izslēgta, prasītāja pamata lietā rīcības
pieļaušana ietver risku apdraudēt šādu tiesību īpašniekus.
Turklāt šī sprieduma 70. punktā raksturotās rīcības pieļaušana nozīmētu, ka tiek meklēta iespēja gūt nepamatotas priekšrocības,
kaitējot visām pārējām personām, kuras interesē šis pats domēna nosaukums, kurām nav pirmtiesību, uz kurām atsaukties, un
kurām tādējādi ir jāgaida .eu pirmā līmeņa domēna nosaukumu reģistrācijas vispārējā sākšanās, lai varētu iesniegt reģistrācijas
pieteikumu.
Tādējādi uz uzdoto piekto jautājumu ir jāatbild tādējādi, ka, lai novērtētu, vai pastāv ļaunprātīga rīcība Regulas Nr. 874/2004
21. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, lasot to kopā ar šī paša panta 3. punktu, valsts tiesai ir jāņem vērā visi būtiskie
faktori, kam ir nozīme attiecīgajā lietā, īpaši apstākļi, kādos tika panākta preču zīmes reģistrācija, un apstākļi, kādos
tika reģistrēts .eu pirmā līmeņa domēna nosaukums.
Attiecībā uz apstākļiem, kādos tika panākta preču zīmes reģistrācija valsts tiesai it īpaši ir jāņem vērā:
–        nolūks neizmantot preču zīmi tirgū, kurā tika lūgta tās aizsardzība;
–        preču zīmes noformējums;
–        fakts, ka ir ticis reģistrēts liels skaits citu preču zīmju, kuras atbilst sugas vārdiem, un
–        fakts, ka preču zīme tika reģistrēta īsu laiku pirms .eu pirmā līmeņa domēna nosaukumu pakāpeniskās reģistrācijas sākuma.
Attiecībā uz apstākļiem, kādos tika reģistrēts .eu pirmā līmeņa domēna nosaukums, valsts tiesai it īpaši ir jāņem vērā:
–        īpašo rakstu zīmju vai pieturzīmju ļaunprātīga izmantošana Regulas Nr. 974/2004 11. panta izpratnē, lai piemērotu šajā pantā
norādītos transkripcijas noteikumus;
–        reģistrācija šajā regulā paredzētās pakāpeniskās reģistrācijas pirmajā posmā, pamatojoties uz preču zīmi, kura tika iegūta
pamata lietā minētajos apstākļos, un
–        fakts, ka tika iesniegts liels skaits reģistrācijas pieteikumu domēna nosaukumiem, kuri atbilst sugas vārdiem.

Par pirmo, otro un trešo jautājumu
Ņemot vērā uz ceturto un piekto prejudiciālo jautājumu sniegtās atbildes, kā arī pamata lietas apstākļus, uz pirmajiem trīs
uzdotajiem jautājumiem nav jāatbild.

Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamata lietas dalībniekiem šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās
izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto lietas dalībnieku tiesāšanās
izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (otrā palāta) nospriež:
1)
Komisijas 2004. gada 28. aprīļa Regulas (EK) Nr. 874/2004, ar ko nosaka sabiedriskās kārtības noteikumus par pirmā līmeņa
domēna .eu ieviešanu un darbību, kā arī principiem, kas reglamentē reģistrāciju, 21. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi,
ka ļaunprātību var pierādīt arī ar apstākļiem, kuri nav uzskaitīti šīs tiesību normas a)–e) apakšpunktā;
2)
lai novērtētu, vai pastāv ļaunprātīga rīcība Regulas Nr. 874/2004 21. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, lasot to kopā
ar šī paša panta 3. punktu, valsts tiesai ir jāņem vērā visi būtiskie faktori, kam ir nozīme attiecīgajā lietā, īpaši apstākļi,
kādos tika panākta preču zīmes reģistrācija, un apstākļi, kādos tika reģistrēts .eu pirmā līmeņa domēna nosaukums.
Attiecībā uz apstākļiem, kādos tika panākta preču zīmes reģistrācija, valsts tiesai it īpaši ir jāņem vērā:
–
nolūks neizmantot preču zīmi tirgū, kurā tika lūgta tās aizsardzība;
–
preču zīmes noformējums;
–
fakts, ka ir ticis reģistrēts liels skaits citu preču zīmju, kuras atbilst sugas vārdiem, un
–
fakts, ka preču zīme tika reģistrēta īsu laiku pirms .eu pirmā līmeņa domēna nosaukumu pakāpeniskās reģistrācijas sākuma.
Attiecībā uz apstākļiem, kādos tika reģistrēts .eu pirmā līmeņa domēna nosaukums, valsts tiesai it īpaši ir jāņem vērā:
–
īpašo rakstu zīmju vai pieturzīmju ļaunprātīga izmantošana Regulas Nr. 874/2004 11. panta izpratnē, lai piemērotu šajā pantā
norādītos transkripcijas noteikumus;
–
reģistrācija šajā regulā paredzētās pakāpeniskās reģistrācijas pirmajā posmā, pamatojoties uz preču zīmi, kura tika iegūta
pamata lietā minētajos apstākļos, un
–
fakts, ka tika iesniegts liels skaits reģistrācijas pieteikumu domēna nosaukumiem, kuri atbilst sugas vārdiem.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – vācu.