CELEX: 61994CJ0202
Rådets direktiv 79/409/EØF om beskyttelse af vilde fugle
anvendelsesområde
beskyttet art
anvendelse af direktivet på en underart, der ikke i vild tilstand har sit naturlige ophold på medlemsstaternes område i Europa

Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 5. juli 1994, indgaaet til Domstolen den 11. juli 1994, har Gerechtshof, Hertogenbosch, i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt Domstolen tre praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 1, stk. 1, og artikel 14 i Raadets direktiv 79/409/EOEF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (EFT L 103, s. 1, herefter "direktivet").
2 Disse spoergsmaal er blevet rejst under en straffesag mod Van der Feesten, der er tiltalt for overtraedelse af Vogelwet af 31. december 1936 (lov om fugle). Han havde paa sin bopael faaet konfiskeret nogle fugle tilhoerende underarten Carduelis carduelis caniceps eller graahovedet stillids, der var indfoert fra Danmark, hvorefter han indgav klage over konfiskation for at faa fuglene leveret tilbage.
3 Det fremgaar af sagen, at ifoelge Vogelwet er med visse undtagelser besiddelse, tilbud om koeb, koeb, udbud til salg, salg, levering, transport, tilbud om transport, import, transitimport eller eksport fra nederlandsk omraade af de fugle, der tilhoerer en af de arter, der i vild tilstand har deres naturlige ophold i Europa, forbudt. Forbuddet omfatter desuden produkter af eller fra disse fugle eller fra forarbejdning af dem.
4 Ifoelge direktivet og navnlig dettes artikel 5 og 6 gaelder der med forbehold af visse undtagelser et generelt forbud mod besiddelse af og handel med alle de fuglearter, som i vild tilstand har deres naturlige ophold paa medlemsstaternes omraade i Europa, hvor traktaten finder anvendelse.
5 Den nationale ret har i forelaeggelseskendelsen anfoert, at Carduelis carduelis, eller stillids, selv ligesom flere underarter af den tilhoerer en fugleart, som i vild tilstand har sit naturlige ophold paa medlemsstaternes omraade i Europa, hvor traktaten finder anvendelse. Carduelis carduelis caniceps er imidlertid en underart, der i vild tilstand naturligt kun opholder sig uden for det omhandlede europaeiske territorium.
6 Den forelaeggende ret har ud fra den opfattelse, at det var usikkert, om de nederlandske regler, i henhold til hvilke fuglene var blevet konfiskeret, udgjorde en korrekt gennemfoerelse af direktivet, besluttet at udsaette sagen og at anmode Domstolen om en praejudiciel afgoerelse af foelgende spoergsmaal:
"1) Kan det forenes med ordlyden af og formaalet med direktiv 79/409/EOEF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle med senere aendringer, i saerdeleshed med artikel 1, stk. 1, og artikel 14, at en national lovgivning indeholder bestemmelser om beskyttelse af vilde fugle (i direktivets forstand), naar det staar fast, at disse fugle tilhoerer en underart, der ikke i vild tilstand paa nogen maade har deres naturlige ophold paa medlemsstaternes omraade i Europa, og beskyttes af den simple grund, at (hoved)arten og/eller flere underarter derimod i vild tilstand har deres naturlige ophold paa medlemsstaternes omraade i Europa?
2) Har det nogen betydning for besvarelsen af spoergsmaal 1), om den paagaeldende medlemsstats myndigheder sammen med institutioner med den kraevede sagkyndskab kan fastslaa, at den omhandlede underart slet ikke eller naesten ikke er til at skelne fra fugle af hovedarten, respektiv skelne fra andre underarter heraf eller fra andre underarter?
3) Saafremt det maa antages, at der er tale om en strengere foranstaltning, jf. direktivets artikel 14, har det da nogen betydning, om de i den paagaeldende medlemsstat beslaglagte fugle af underarten er importeret fra en anden medlemsstat, som selv havde kunnet traeffe en strengere forholdsregel, men paa det paagaeldende tidspunkt ikke konkret havde, eller ikke endnu havde truffet en saadan forholdsregel?"
Det foerste spoergsmaal
7 Den nationale ret tilsigter med det foerste spoergsmaal at faa oplyst, om direktivet finder anvendelse paa underarter af fugle, der kun har deres naturlige ophold i vild tilstand uden for medlemsstaternes omraade i Europa, naar den art, de tilhoerer eller andre underarter af samme art, i vild tilstand har deres naturlige ophold paa dette omraade.
8 Der skal indledningsvis henvises til anden og tredje betragtning til direktivet, hvorefter
"... [der] paa medlemsstaternes omraade i Europa er ... konstateret en tilbagegang i bestanden af et stort antal vilde fuglearter; denne tilbagegang foregaar i visse tilfaelde meget hurtigt og udgoer en alvorlig fare for bevarelsen af det naturlige miljoe, navnlig paa grund af, at den biologiske ligevaegt hermed er truet".
"... effektiv beskyttelse af fuglene [navnlig af traekfuglearter, der udgoer en stor del af den faelles fuglearv] er et typisk graenseoverskridende miljoeproblem, som landene har et faelles ansvar for".
9 Direktivets artikel 1, stk. 1, indeholder for saa vidt angaar direktivets anvendelsesomraade foelgende bestemmelse: "Dette direktiv vedroerer beskyttelse af alle de fuglearter, som i vild tilstand har deres naturlige ophold paa medlemsstaternes omraade i Europa, hvor traktaten finder anvendelse. Det omhandler bevarelse, forvaltning og regulering af de paagaeldende arter og fastsaetter regler for udnyttelse af de naevnte arter."
10 Baade af de citerede betragtninger og af direktivets artikel 1 og mere i almindelighed af direktivet i det hele taget fremgaar det, at direktivet har til formaal at tilvejebringe en effektiv beskyttelse af den europaeiske fuglefauna, og at denne beskyttelse er opbygget med udgangspunkt i begrebet "art".
11 I fugletaksonomien omfatter begrebet art pr. definition alle underinddelinger heraf, som f.eks. racer og underarter. Et eksemplar af en underart tilhoerer derfor altid den art, som den paagaeldende underart henhoerer under.
12 Dersom det laegges til grund, at direktivets anvendelsesomraade bestemmes paa grundlag af det taksonomiske begreb "art", bliver resultatet, at naar en underart i vild tilstand har sit naturlige ophold paa medlemsstaternes omraade i Europa, hvor traktaten finder anvendelse, maa den art, som denne underart tilhoerer, anses for en europaeisk art, og derfor beroeres samtlige andre underarter, herunder ikke-europaeiske underarter af den paagaeldende art, af direktivet.
13 Det bemaerkes i den forbindelse, at begrebet "art" er ensbetydende med, at der foreligger en biologisk enhed, hvis videnskabelige definition anerkendes i vide kredse og bygger paa karakteristika, der er en del af den genetiske arv hos eksemplarer af den paagaeldende art, men at dette ikke gaelder for begrebet "underart". Hermed betegnes en bestand, der inden for en art adskiller sig fra andre bestande af samme art ved saeregenheder, der vedroerer deres morfologi, levesteder eller underartens eksemplarers adfaerd.
14 I forbindelse med disse konstateringer bemaerkes det, at som anfoert af den franske regering og Kommissionen er eksemplarer, der er opstaaet ved krydsning af eksemplarer af forskellige arter, saedvanligvis sterile, mens eksemplarer, der stammer fra krydsninger af eksemplarer, der tilhoerer underarter af samme arter, er formeringsdygtige.
15 Begrebet "underart" ses saaledes ikke at bygge paa lige saa praecise og objektive kriterier, som de kriterier, ved hjaelp af hvilke arterne afgraenses indbyrdes. Der er saaledes undertiden i videnskabelige kredse uenighed om muligheden for at udsondre visse underarter og skelne mellem dem.
16 Af det anfoerte foelger, at direktivet ° saafremt kun underarter, der lever paa det europaeiske omraade, var omfattet af dets anvendelsesomraade, saaledes at direktivet ikke omfattede ikke-europaeiske underarter ° som den franske regering og den nederlandske regering samt Kommissionen har betonet, vanskeligt ville kunne gennemfoeres i medlemsstaterne og saaledes kunne foere til en uensartet retsanvendelse i Faellesskabet. Et saadant resultat ville paa den ene side bryde med formaalet om effektiv beskyttelse af den europaeiske fuglefauna og paa den anden side kunne give anledning til konkurrencefordrejninger inden for Faellesskabet.
17 I oevrigt bemaerkes det, at saafremt ikke-europaeiske underarter frit kunne indfoeres til Faellesskabet, ville faren for, at eksotiske underarter, der slippes fri i naturen med en kunstig aendring af Faellesskabets naturlige fuglefauna til foelge, hvilket navnlig den franske regering og Kommissionen har anfoert, ikke kunne udelukkes. Dette kan ikke forenes med formaalet om beskyttelse af den biologiske ligevaegt, jf. omtalen heraf i anden betragtning til direktivet.
18 Paa baggrund af det anfoerte skal det foerste spoergsmaal besvares med, at direktivet finder anvendelse paa underarter af fugle, der kun har deres naturlige ophold i vild tilstand uden for medlemsstaternes omraade i Europa, naar den art, de tilhoerer, eller andre underarter af denne art i vild tilstand har deres naturlige ophold paa dette omraade.
De oevrige spoergsmaal
19 Paa baggrund af besvarelsen af det foerste spoergsmaal har det andet og det tredje spoergsmaal ikke laengere nogen genstand.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
20 De udgifter, der er afholdt af den nederlandske og den franske regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN (Tredje Afdeling)
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Gerechtshof, Hertogenbosch, ved kendelse af 5. juli 1994, for ret:
Raadets direktiv 79/409/EOEF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle finder anvendelse paa underarter af fugle, der kun har deres naturlige ophold i vild tilstand uden for medlemsstaternes omraade i Europa, naar den art, de tilhoerer, eller andre underarter af denne art i vild tilstand har deres naturlige ophold paa dette omraade.