CELEX: 62007CJ0166
Žaloba o neplatnosť
Nariadenie (ES) č. 1968/2006
Finančné príspevky Spoločenstva do Medzinárodného fondu pre Írsko
Voľba právneho základu

Európsky parlament sa svojou žalobou domáha, aby Súdny dvor zrušil nariadenie Rady (ES) č. 1968/2006 z 21. decembra 2006 o finančných príspevkoch Spoločenstva do Medzinárodného fondu pre Írsko (2007 — 2010) (
Ú. v. EÚ L 409, s. 86
, ďalej len „napadnuté nariadenie“) z dôvodu, že nebolo prijaté na základe vhodného právneho základu.
Právny rámec
Medzinárodný právny kontext
Anglicko-írska dohoda z roku 1985
Politické rokovania medzi írskou vládou a vládou Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska v polovici osemdesiatych rokov, ktorých cieľom bolo upevnenie mieru a zmierenie oboch komunít v Severnom Írsku, vyústili 15. novembra 1985 do podpisu dohody medzi týmito dvoma vládami (
Zbierka dohovorov Organizácie spojených národov
, zv. 1413, č. I-23668, ďalej len „anglicko-írska dohoda“), ktorej článok 2 upravuje zriadenie medzivládnej konferencie na účely riešenia politických, bezpečnostných a právnych otázok vrátane výkonu spravodlivosti, ako aj podpory cezhraničnej spolupráce.
Podľa článku 4 písm. a) bodu ii) anglicko-írskej dohody sa tieto vlády zaväzujú v rámci tejto medzivládnej konferencie spolupracovať na účely upevňovania mieru, stability a prosperity na írskom ostrove podporovaním zmierenia, dodržiavania ľudských práv, spolupráce proti terorizmu, ako aj rozvoja hospodárskej, sociálnej a kultúrnej spolupráce.
Táto dohoda stanovuje okrem iného za oblasť činnosti cezhraničnú spoluprácu v bezpečnostných, hospodárskych, sociálnych a kultúrnych otázkach, pričom v danej oblasti budú obe vlády spolupracovať na základe článku 10 písm. a) uvedenej dohody s cieľom podporovať hospodársky a sociálny rozvoj v tých oblastiach oboch častí Írska, ktoré boli posledné roky najviac postihnuté dôsledkami nestability. Predmetné vlády na tento účel zvážia možnosť zabezpečiť medzinárodnú podporu.
Dohoda o Medzinárodnom fonde pre Írsko
Vlády Írska a Spojeného kráľovstva na základe článku 10 písm. a) anglicko-írskej dohody uzatvorili dohodu z 18. septembra 1986 o Medzinárodnom fonde pre Írsko (
Zbierka dohovorov Organizácie spojených národov
, zv. 1515, č. I-26244, ďalej len „dohoda o MFI“). Touto dohodou vytvorili Medzinárodný fond pre Írsko (ďalej len „Fond“), ktorého cieľom podľa jej článku 2 je podpora hospodárskeho a sociálneho pokroku a kontaktov, dialógu a zmierenia medzi nacionalistami a unionistami v Írsku.
Článok 4 tej istej dohody vymedzuje druhy projektov a činností, ktoré budú prednostne predmetom financovania zo strany MFI, ako je podpora investícií určených pre súkromný sektor, najmä prostredníctvom projektov zahŕňajúcich rizikové investície, podpora projektov cezhraničnej spolupráce v hospodárskej oblasti, v oblasti vzdelávania a výskumu, projekty určené na zlepšenie infraštruktúry, najmä v sociálnej, zdravotnej, vzdelávacej a environmentálnej oblasti, ako aj projekty odborného vzdelávania v zahraničí.
Fond je podľa článku 5 dohody o MFI medzinárodnou organizáciou s právnou subjektivitou, ktorej členmi sú obe vlády, ktoré dohodu uzatvorili. Na základe článku 6 uvedenej dohody Fond riadi rada, ktorej členov a predsedu vymenúvajú obe vlády. Svoje funkcie vykonávajú v súlade s pravidlami a podmienkami stanovenými týmito vládami. Štáty, ktoré do Fondu prispievajú, majú v prípade záujmu možnosť zaujať v tejto rade postavenie pozorovateľov.
Prispievateľmi do Fondu sú Spojené štáty americké, Kanada, Nový Zéland a Austrália, ako aj Európske spoločenstvo.
Právo Spoločenstva
Napadnuté nariadenie
Napadnuté nariadenie stanovuje právny rámec pre poskytovanie finančných príspevkov Spoločenstva do Fondu na obdobie rokov 2007 — 2010. Bolo prijaté na základe článku 308 ES.
Podľa odôvodnenia č. 2 tohto nariadenia Spoločenstvo uznáva, že ciele Fondu, do ktorého finančne prispieva od roku 1989, odrážajú ciele, ktoré samo napĺňa. Podľa odôvodnenia č. 3 uvedeného nariadenia, hodnotenia, ktoré sa vykonali v súlade s článkom 5 nariadenia Rady (ES) č. 177/2005 z 24. januára 2005 o finančných príspevkoch Spoločenstva do [Fondu] (2005 — 2006) (
Ú. v. EÚ L 30, s. 1
), potvrdili potrebu ďalších podporných činností Fondu a súčasne ďalšieho posilňovania synergie cieľov a koordinácie so zásahmi v rámci štrukturálnych fondov, najmä s osobitným programom pre mier a zmierenie v Severnom Írsku a pohraničných grófstvach Írska (ďalej len „program PEACE“).
Hlavným cieľom napadnutého nariadenia, ako vyplýva z jeho odôvodnenia č. 6, je podporovať mier a zmierenie širším spektrom činností, ako sú činnosti, ktoré pokrývajú štrukturálne fondy, pričom tieto činnosti zachádzajú za rozsah pôsobnosti politiky Spoločenstva týkajúcej sa hospodárskej a sociálnej súdržnosti. Pokiaľ ide o stratégiu týkajúcu sa poslednej etapy činnosti Fondu v období rokov 2006 — 2010, konečným cieľom Fondu, ako aj napadnutého nariadenia je podľa odôvodnenia č. 15 uvedeného nariadenia podpora zmierenia medzi komunitami. Odôvodnenia č. 16 a 17 uvedeného nariadenia ďalej uvádzajú, že podpora Spoločenstva prispeje k posilneniu solidarity medzi členskými štátmi a ich občanmi a že prijatie nariadenia sa považuje za potrebné na dosiahnutie cieľov Spoločenstva v rámci fungovania spoločného trhu.
Článok 1 napadnutého nariadenia určuje na predmetné obdobie referenčnú sumu finančných prostriedkov na uskutočňovanie činností Fondu.
Podľa článku 2 napadnutého nariadenia:
„Fond používa príspevok v súlade s [dohodou o MFI].
Pri prideľovaní príspevku fond uprednostňuje projekty cezhraničného charakteru alebo projekty spolupráce medzi komunitami tak, aby dopĺňali činnosti financované zo štrukturálnych fondov, a najmä činnosti v rámci programu PEACE, ktorý sa uskutočňuje v Severnom Írsku a pohraničných grófstvach Írska.
Príspevok sa využíva tak, aby v príslušných oblastiach vytvoril trvalo udržateľné hospodárske a sociálne zlepšenie. Nepoužíva sa ako náhrada za iné verejné alebo súkromné výdavky.“
Článok 3 uvedeného nariadenia stanovuje:
„Na zasadnutiach rady fondu… zastupuje Spoločenstvo Komisia ako pozorovateľ.
Fond je podľa potreby ako pozorovateľ zastúpený na zasadnutiach monitorovacieho výboru programu PEACE, ako aj pri iných intervenciách v rámci štrukturálnych fondov.“
Výdavky, ktoré môžu byť z Fondu hradené a vyplácanie finančných príspevkov Spoločenstva do fondu, podliehajú niekoľkým podmienkam stanovených v článkoch 6 až 11 napadnutého nariadenia. Článok 6 tak stanovuje, že ďalšie platby príspevkov Spoločenstva do Fondu sa môžu uskutočniť pod podmienkou, že Fond vopred predloží stratégiu ukončenia jeho činnosti a Komisia ju schváli. Článok 7 uvedeného nariadenia ďalej stanovuje, že príspevky do Fondu spravuje Komisia a že sa vyplácajú v splátkach, pričom prvá zálohová platba sa poukáže, keď Komisia dostane záväzok podpísaný predsedom rady Fondu, v ktorom sa tento Fond zaviaže dodržiavať podmienky na pridelenie príspevku uvedené v napadnutom nariadení.
Nariadenie (ES) č. 1083/2006 a program PEACE
Nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 z 11. júla 2006, ktorým sa ustanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde a Kohéznom fonde a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1260/1999 (
Ú. v. EÚ L 210, s. 25
), stanovuje všeobecné pravidlá pre štrukturálne fondy a Kohézny fond.
Program PEACE je iniciatívou Spoločenstva, ktorá vznikla v rámci štrukturálnych fondov. Podľa bodu 22 prílohy II nariadenia č. 1083/2006 sa tento program vykonáva ako cezhraničný program v zmysle článku 3 ods. 2 písm. c) uvedeného nariadenia v rámci cieľa Európska územná spolupráca. Zahŕňa hlavne opatrenia na podporu súdržnosti medzi spoločenstvami s cieľom podporiť sociálnu a hospodársku stabilitu v príslušných regiónoch. Oprávnenou oblasťou je celé Severné Írsko a pohraničné grófstva Írska.
Návrhy účastníkov konania
Parlament navrhuje, aby Súdny dvor:
—
zrušil napadnuté nariadenie,
—
zaviazal Radu Európskej únie na náhradu trov konania.
Rada navrhuje, aby Súdny dvor:
—
zamietol žalobu ako nedôvodnú,
—
zaviazal Parlament na náhradu trov konania,
—
subsidiárne na základe článku 231 druhého odseku ES zachoval účinky napadnutého nariadenia až do prijatia nového nariadenia a rozhodol, že zrušenie nebude mať vplyv na platnosť uskutočnených platieb ani záväzkov prijatých na základe napadnutého nariadenia.
Uznesením predsedu Súdneho dvora z 20. septembra 2007 sa vyhovelo návrhu Írska, Spojeného kráľovstva a Komisie na vstúpenie do tohto konania ako vedľajších účastníkov konania na podporu návrhov Rady.
O žalobe
Argumentácia účastníkov konania
Parlament na podporu svojej žaloby uvádza jeden žalobný dôvod založený na porušení Zmluvy ES v nadväznosti na nesprávnu voľbu článku 308 ES ako právneho základu.
Na základe článku 159 tretieho odseku ES má normotvorca Spoločenstva podľa Parlamentu potrebnú právomoc na prijatie napadnutého nariadenia. Toto ustanovenie priznáva inštitúciám právomoc prijať osobitné opatrenia, ktoré sa okrem štrukturálnych fondov ukážu byť nevyhnutné na dosiahnutie cieľov posilňovania hospodárskej a sociálnej súdržnosti Spoločenstva uvedených v článku 158 ES.
Výraz „posilňovanie hospodárskej a sociálnej súdržnosti“ použitý v tomto ustanovení zahŕňa všetky činnosti smerujúce k harmonickému rozvoju celého Spoločenstva, posilňovaniu sociálnej a územnej súdržnosti, ako aj k solidarite medzi členskými štátmi a obyvateľmi Spoločenstva.
Skutočnosti vyplývajúce z napadnutého nariadenia, nariadenia č. 1083/2006, ako aj zo správy [o Fonde] z 12. októbra 2006 vypracovanej podľa článku 5 nariadenia č. 177/2005 [KOM(2006) 563 v konečnom znení] umožňujú vyvodiť záver, že ciele Fondu zodpovedajú cieľom, ktoré Spoločenstvo sleduje v rámci štrukturálnych fondov prostredníctvom vlastných zásahov v dotknutých regiónoch oboch častí Írska, a že sa tieto ciele týkajú posilňovania sociálnej súdržnosti a solidarity medzi obyvateľstvom Severného Írska a pohraničných regiónov Írska.
Stratégie, ktorými sa v súčasnosti riadi tak program PEACE, ako aj Fond, teda kladú dôraz na zmierenie a zlepšenie vzťahov medzi komunitami. Činnosti, ktoré sú z oboch zdrojov financované na účely dosiahnutia týchto dvoch strategických priorít, sú úplne homogénne.
Činnosti podporujúce zmierenie medzi komunitami v Írsku sú pritom nevyhnutne neoddeliteľnou súčasťou politiky súdržnosti práve preto, lebo bez zmierenia a vzájomného porozumenia medzi komunitami nemôže v dotknutých regiónoch existovať hospodárska a sociálna súdržnosť.
Navyše sa zdá, že odôvodnenie č. 6 napadnutého nariadenia je len obyčajným ohlásením úmyslu Rady, ktoré má za cieľ odôvodniť použitie článku 308 ES. Článok 159 tretí odsek ES upravuje právomoc prijať osobitné opatrenia bez toho, aby stanovoval, v ktorých oblastiach alebo v akej forme môžu byť tieto opatrenia zavedené, čo umožňuje Spoločenstvu poskytovať finančné príspevky do Fondu.
Parlament takisto uvádza, že na účely určenia, či článok 308 ES mohol alebo nemohol slúžiť ako právny základ na prijatie napadnutého nariadenia, treba vziať do úvahy ciele, ktoré toto nariadenie sledovalo poskytovaním finančných príspevkov do Fondu, a nie posudzovať, aké sú samotné ciele Fondu. Za týchto okolností preto nie je podstatné, že Fond je medzivládnou organizáciou s právnou subjektivitou, do ktorej prispievajú tiež tretie štáty.
Rada podporovaná vedľajšími účastníkmi konania tvrdí, že hlava XVII Zmluvy ES obsahujúca články 158 ES až 162 ES neposkytuje potrebné právomoci v súvislosti s činnosťou Fondu, a nemôže byť preto primeraným právnym základom odôvodňujúcim poskytovanie finančných príspevkov do fondu.
Táto inštitúcia uvádza, že zo štruktúry a všeobecnej systematiky článkov 158 ES a 159 ES vyplýva, že pojem „osobitné opatrenia“ v zmysle tretieho odseku uvedeného článku 159 sa má chápať ako súčasť cieľov sledovaných článkom 158 ES. Prijatie osobitného opatrenia mimo rámca štrukturálnych fondov podľa nej teda predstavuje prostriedok, ktorý má byť používaný na rovnakom základe ako pôsobenie Spoločenstva prostredníctvom týchto fondov, s cieľom posilňovania hospodárskej a sociálnej súdržnosti Spoločenstva, a to v snahe o jeho celkový harmonický rozvoj.
Napadnuté nariadenie má naproti tomu za cieľ poskytovať finančné príspevky medzinárodnej organizácii, ktorá sa zaoberá najmä zmierením medzi írskymi komunitami, pričom zohľadňuje historické politické, kultúrne a náboženské aspekty konfliktu na území írskeho ostrova a zameriava sa na ne. Tieto ciele celkom zjavne nemôžu byť zahrnuté do pôsobnosti článku 158 ES, ktorého účelom je najmä znižovanie rozdielov medzi úrovňami rozvoja v jednotlivých regiónoch. Neexistencia zmieru medzi nacionalistami a unionistami na územiach, ktorých sa týka činnosť Fondu, je považovaná skôr za prekážku, ktorá môže brániť účinnému vedeniu politiky hospodárskej a sociálnej súdržnosti na týchto územiach.
Rada okrem toho poukazuje na to, že právny základ programu PEACE jej neposkytuje právomoc pokryť všetky činnosti, ktoré Fond v súčasnosti uskutočňuje, a to napriek tomu, že sa tieto dva nástroje vzájomne dopĺňajú a mali by spolupracovať a koordinovať svoju činnosť. Tieto dva nástroje sa súčasne zaoberajú jednak aspektmi politickej nestability a jednak hospodárskym a sociálnym rozvojom, pričom majú rôzny prístup, keďže Fond sa sústreďuje na dosiahnutie zmierenia, ktoré má uľahčiť súdržnosť, zatiaľ čo program PEACE sa zameriava na dosiahnutie súdržnosti, aby sa uľahčilo zmierenie. Hlavné ťažisko činnosti Fondu teda spadá mimo hlavy XVII Zmluvy ES.
Rada a Írsko zastávajú názor, že táto hlava sa týka prostriedkov na uskutočňovanie vlastnej činnosti Spoločenstva, ktoré sa riadia právnym rámcom Spoločenstva, vrátane jeho rozpočtového nariadenia. Okrem toho sa podľa Rady ani hlava XVII Zmluvy ES, ani právny rámec Spoločenstva nemôžu uplatňovať vo vzťahu k medzinárodnej organizácii, ktorej napokon Spoločenstvo ani nie je členom. Aj za predpokladu, že by sa od istého okamihu Fond viac zaoberal hospodárskou súdržnosťou než zmierením, poskytovanie príspevkov Spoločenstva by sa napriek tomu nemohlo zakladať na hlave XVII uvedenej Zmluvy.
Rada dodáva, že nepovažovala za relevantné zakladať napadnuté nariadenie na druhom právnom základe, ktorého účelom by bolo pokrytie cieľa hospodárskej a sociálnej súdržnosti, keďže cieľ spočívajúci v zmierení medzi írskymi komunitami je pre Fond prevažujúci a Fond je pre Spoločenstvo vonkajším subjektom. Cieľ hospodárskej a sociálnej súdržnosti je len dôsledkom snahy o zmierenie vyvíjanej činnosťou medzinárodnej organizácie, ktorá je vo vzťahu k Spoločenstvu externým subjektom.
Komisia zastáva názor, že predmet napadnutého nariadenia, čiže poskytnutie finančného príspevku Spoločenstva do Fondu na obdobie rokov 2007 až 2010, s tým, že príspevok musí byť použitý v súlade s dohodou o MFI, nevyhnutne zahŕňa odkaz na anglicko-írsku dohodu, ktorej jediným predmetom podľa jej preambuly, článku 2 písm. a) a článku 4 písm. a) bodu ii) je mier a zmierenie v záujme oboch zmluvných štátov, a najmä v záujme obyvateľstva Severného Írska. Východiskovým bodom je politická nestabilita a nie hospodárske a sociálne problémy. Ciele stanovené v článku 2 dohody o MFI slúžia na podporu cezhraničnej spolupráce uvedenej v článku 10 písm. a) anglicko-írskej dohody, pričom táto spolupráca je sama osebe prostriedkom k dosiahnutiu účelu tejto dohody, ktorým je mier a zmierenie v záujme oboch zmluvných štátov. V dôsledku toho hospodársky a sociálny rozvoj v zmysle anglicko-írskej dohody nebol nikdy cieľom sám osebe.
Komisia navyše uvádza, že hoci nepochybne existuje určité prekrývanie sa činností Fondu a činností štrukturálnych fondov, prvý z nich disponuje širokým rozsahom činností, ktoré presahujú pôsobnosť politiky Spoločenstva týkajúcej sa hospodárskej a sociálnej súdržnosti. Článok 4 dohody o MFI vymedzujúci druhy projektov a činností, ktoré budú prednostne predmetom financovania zo strany Fondu v súlade s cieľmi tejto dohody, neobsahuje taxatívny výpočet druhov opatrení a môže zahŕňať opatrenia spadajúce do politiky súdržnosti Spoločenstva bez toho, aby sa na ne však nejakým spôsobom obmedzoval.
Komisia napokon uvádza, že články hlavy XVII Zmluvy ES tvoria právny základ na prijímanie nástrojov Spoločenstva na vykonávanie politiky súdržnosti Spoločenstva. Vzhľadom na to, že Fond takým nástrojom nie je a jeho činnosti idú nad rámec tejto politiky, však napadnuté nariadenie nemohlo byť prijaté na základe ustanovení hlavy XVII uvedenej Zmluvy.
Írsko zastáva názor, že treba vziať do úvahy osobitný a mimoriadny charakter Fondu, ktorého cieľom je podporovať mier a zmierenie medzi komunitami. Záujem Fondu na hospodárskom a sociálnom rozvoji slúži naopak len ako nástroj na dosiahnutie cieľov Fondu. Tento rozvoj nie je cieľom sám osebe, ale prostriedkom pre zmierenie a politický pokrok. Štyri základné oblasti stratégie Fondu na obdobie rokov 2006 — 2010 dokazujú, že prvoradá je jeho úloha nástroja na dosiahnutie zmierenia medzi nacionalistami a unionistami.
Podľa vlády Spojeného kráľovstva články 158 ES a 159 ES slúžia na vyrovnanie hospodárskej a sociálnej nerovnováhy medzi rôznymi regiónmi Spoločenstva, a nie na podporu mieru a zmierenia medzi rôznymi komunitami jedného regiónu. Nová stratégia Fondu jasne kladie dôraz na zmierenie. Aj keď sa Fond a program PEACE v určitých aspektoch dopĺňajú, sú však rozdielne, keďže program PEACE bol zo strany Spoločenstva prijatý konkrétne s cieľom podpory hospodárskej a sociálnej súdržnosti v rámci Spoločenstva, zatiaľ čo Fond je zameraný na problematiku odlišnej povahy vymedzenú mimo rámca Spoločenstva.
Posúdenie Súdnym dvorom
Podľa ustálenej judikatúry je použitie článku 308 ES ako právneho základu aktu odôvodnené len vtedy, ak žiadne iné ustanovenie Zmluvy ES nezveruje inštitúciám Spoločenstva právomoc potrebnú na prijatie predmetného aktu (rozsudky z 12. novembra 1996, Spojené kráľovstvo/Rada,
C-84/94, Zb. s. I-5755
, bod 48; z , Parlament/Rada,
C-22/96, Zb. s. I-3231
, bod 22, ako aj z , Parlament/Rada,
C-436/03, Zb. s. I-3733
, bod 36 a citovaná judikatúra).
Tento právny základ má umožniť kompenzovať nedostatok právomoci v prípade, že osobitné ustanovenia Zmluvy ES výslovne alebo implicitne nezverujú inštitúciám Spoločenstva právomoc prijať akt, a ak je táto právomoc potrebná na to, aby Spoločenstvo mohlo vykonávať svoje úlohy na dosiahnutie niektorého z cieľov stanovených v tejto Zmluve (stanovisko 2/94 z 28. marca 1996, Zb. s. I-1759, bod 29, ako aj rozsudok z , Kadi a Al Barakaat International Foundation/Rada a Komisia, C-402/05 P a C-415/05 P, Zb. s. I-6351, bod 211).
V rámci systému právomocí Spoločenstva musí byť voľba právneho základu aktu založená na objektívnych skutočnostiach, ktoré môžu byť súdne preskúmateľné, a ku ktorým patria predovšetkým cieľ a obsah predmetného aktu (rozsudok z 29. apríla 2004, Komisia/Rada,
C-338/01, Zb. s. I-4829
, bod 54 a citovaná judikatúra, ako aj stanovisko 2/00 zo , Zb. s. I-9713, bod 22 a citovaná judikatúra).
Na základe vyššie uvedených kritérií treba teda preskúmať, či článok 159 tretí odsek ES v súlade s tvrdením Parlamentu predstavuje primeraný právny základ pre prijatie napadnutého nariadenia, a či preto malo byť napadnuté nariadenie prijaté na tomto právnom základe.
O hlave XVII Zmluvy ES
V tejto súvislosti treba preskúmať mechanizmus zavedený hlavou XVII Zmluvy ES, ktorá pozostáva z článkov 158 ES až 162 ES a priznáva Spoločenstvu právomoc viesť politiku Spoločenstva týkajúcu sa hospodárskej a sociálnej súdržnosti na účely podpory harmonického rozvoja celého Spoločenstva.
Na základe článku 159 prvého odseku ES musia tak členské štáty, ako aj Spoločenstvo prihliadať na ciele tejto politiky Spoločenstva, ktoré sú vymedzené v článku 158 ES, pri formulovaní a uskutočňovaní politík Spoločenstva. Spoločenstvo tiež podporuje dosiahnutie týchto cieľov najmä prostredníctvom svojej činnosti uskutočňovanej v rámci štrukturálnych fondov. Za určitých podmienok môže Spoločenstvo v tom istom kontexte konať na základe článku 159 tretieho odseku ES prostredníctvom osobitných opatrení mimo týchto fondov.
Je nepochybne pravdou, že toto posledné uvedené ustanovenie neupravuje formu, akú môžu takéto osobitné opatrenia mať. Ako však v podstate uviedli Írsko, Rada a Komisia, Spoločenstvo uskutočňuje prostredníctvom všetkých svojich činností samostatnú politiku Spoločenstva, takže hlava XVII Zmluvy ES poskytuje primeraný právny základ pre prijatie opatrení, ktoré sú opatreniami Spoločenstva, na ktoré sa vzťahuje právny rámec Spoločenstva a ktorých obsah nepresahuje pôsobnosť politiky Spoločenstva týkajúcej sa hospodárskej a sociálnej súdržnosti.
O cieli a obsahu napadnutého nariadenia
Vzhľadom na predchádzajúce treba preskúmať cieľ a obsah napadnutého nariadenia na účely určenia, či v čase jeho prijatia mohli viesť normotvorcu k použitiu článku 159 tretieho odseku ES ako právneho základu.
Pokiaľ ide o cieľ napadnutého nariadenia, z jeho odôvodnení č. 6, 15 a 16 vyplýva, že hlavným cieľom tohto nariadenia je podporovať mier a zmierenie medzi oboma komunitami v Severnom Írsku a že podpora Spoločenstva má prispieť k posilneniu solidarity medzi členskými štátmi a ich občanmi.
V tejto súvislosti treba tiež vziať do úvahy článok 2 napadnutého nariadenia, ktorý upravuje nielen podmienky použitia, ale aj ciele, na ktoré môžu byť finančné príspevky Spoločenstva zo strany Fondu použité.
Toto posledné uvedené ustanovenie na jednej strane stanovuje, že Fond uprednostňuje projekty cezhraničného charakteru alebo projekty spolupráce medzi komunitami tak, aby dopĺňali činnosti financované z programu PEACE, a že príspevky sa použijú tak, aby v príslušných oblastiach vytvorili trvalo udržateľné hospodárske a sociálne zlepšenie.
Na druhej strane toto ustanovenie odkazuje na dohodu o MFI. Hlavné ciele dohody o MFI uvedené v jej článku je tak treba považovať za súčasť napadnutého nariadenia. Podľa článku 2 uvedenej dohody je jej cieľom podpora hospodárskeho a sociálneho pokroku, ako aj kontaktov, dialógu a zmierenia medzi nacionalistami a unionistami v Írsku.
Tento záver je tiež potvrdený právnym kontextom, do ktorého sa napadnuté nariadenie začleňuje, osobitne anglicko-írskou dohodou, ktorá je základom dohody o MFI. Zatiaľ čo však hlavným cieľom anglicko-írskej dohody je podpora mieru a zmierenia medzi oboma komunitami v Severnom Írsku, cieľom oblasti činnosti, do ktorej spadá dohoda o MF, je, ako vyplýva z článku 10 písm. a) tejto dohody, podpora hospodárskeho a sociálneho rozvoja regiónov.
Z napadnutého nariadenia a odkazov na dohodu o MFI tak vyplýva, že cieľom tohto nariadenia je tak mier a zmierenie medzi oboma komunitami v Severnom Írsku, ako aj hospodársky a sociálny pokrok v oblastiach postihnutých ozbrojeným konfliktom.
Z toho vyplýva, že ciele napadnutého nariadenia zodpovedajú cieľom, ktoré sleduje politika Spoločenstva týkajúca sa hospodárskej a sociálnej súdržnosti, čo tiež potvrdzuje odôvodnenie č. 2 uvedeného nariadenia.
Pokiaľ ide o obsah napadnutého nariadenia, jeho článok 1 určuje výšku finančného príspevku Spoločenstva do Fondu na obdobie rokov 2007 — 2010. Vo svojich článkoch 2 až 11 odkazuje toto nariadenie, čo sa týka použitia týchto príspevkov Fondom, na dohodu o MFI, pričom stanovuje priority na ich použitie, spôsoby spolupráce medzi Spoločenstvom a Fondom, ako aj podmienky a spôsob platby uvedených príspevkov.
Článok 2 druhý odsek napadnutého nariadenia tak stanovuje, že pri prideľovaní príspevkov Spoločenstva Fond uprednostňuje projekty cezhraničného charakteru alebo projekty spolupráce medzi komunitami tak, aby dopĺňali činnosti financované zo štrukturálnych fondov, a najmä činnosti v rámci programu PEACE, ktorý sa uskutočňuje v Severnom Írsku a pohraničných grófstvach Írska. Podľa tretieho odseku uvedeného článku sa príspevky použijú tak, aby v príslušných oblastiach vytvorili trvalo udržateľné hospodárske a sociálne zlepšenie.
V tejto súvislosti z článkov 6 a 10 napadnutého nariadenia vyplýva, že ďalšie poskytovanie príspevkov Spoločenstva do Fondu a vyplácanie ich ročných splátok je podmienené tým, že Komisia schváli Fondom predloženú stratégiu ukončenia jeho činnosti. Okrem toho z článku 7 napadnutého nariadenia vyplýva, že vyplatenie podstatnej časti ročného príspevku je podmienené tým, že Komisia dostane záväzok Fondu týkajúci sa dodržiavania podmienok stanovených v uvedenom nariadení, ako aj schválením výročnej správy o činnosti Fondu Komisiou.
Z predchádzajúceho vyplýva, že finančný príspevok Spoločenstva do Fondu, pokiaľ sa odhliadne od otázky právneho rámca, ktorého je súčasťou, spadá medzi osobitné opatrenia, ktoré môžu byť, ak sa ukážu ako nevyhnutné na dosiahnutie cieľov uvedených v článku 158 ES mimo rámca štrukturálnych fondov, prijaté v súlade s článkom 159 tretím odsekom ES.
Ani spôsoby spolupráce medzi Spoločenstvom a Fondom, ani podmienky a spôsob platby finančných príspevkov Spoločenstva však neumožňujú, aby Spoločenstvo zabránilo tomu, že tieto príspevky Fond použije na činnosti, ktoré, hoci sú v súlade s cieľmi dohody o MFI, presahujú pôsobnosť politiky Spoločenstva týkajúcej sa hospodárskej a sociálnej súdržnosti alebo prinajmenšom sa neriadia podľa kritérií uplatňovaných Spoločenstvom v rámci tejto politiky.
Podľa článku 5 dohody o MFI je totiž Fond organizáciou, ktorá má podľa medzinárodného verejného práva právnu subjektivitu. Hoci má Spoločenstvo pri rokovaniach rady Fondu postavenie pozorovateľ a napadnuté nariadenie stanovuje, že medzi Fondom a štrukturálnymi fondmi, najmä programom PEACE, sa musí uskutočňovať koordinácia na všetkých úrovniach, Spoločenstvo predsa len nie je členom tejto organizácie a ani jej rady, ktorá na základe článku 6 dohody o MFI koná v súlade s postupmi a podmienkami stanovenými vládami oboch zmluvných strán.
Okrem toho článok 2 prvý odsek napadnutého nariadenia stanovuje, že Fond používa finančné príspevky Spoločenstva v súlade s dohodou o MFI, ktorá, ako správne uviedla Komisia, neurčuje z Fondu financované taxatívne činnosti, ale obmedzuje sa vo svojom článku 4 na stanovenie druhov činností, na ktoré sa majú prednostne poskytnúť príspevky. Týmto odkazom na dohodu o MFI umožňuje napadnuté nariadenie použitie týchto finančných príspevkov na činnosti, ktorých konkrétny účel a obsah nie je minimálne v čase prijatia napadnutého nariadenia známy, a to preto, lebo Spoločenstvu neprislúcha podieľať sa na ich plánovaní ani vykonávaní.
Navyše aj keď články 6, 7 a 10 napadnutého nariadenia stanovujú formálne podmienky pre vyplácanie finančných príspevkov Spoločenstva v prospech Fondu, nestanovujú však žiadne vecné podmienky, pokiaľ ide o činnosti financované z týchto príspevkov, ktoré sa líšia od činností uvedených článku 2 napadnutého nariadenia. Tieto ustanovenia napadnutého nariadenia tak na rozdiel od toho, čo tvrdí Parlament, nemôžu zaručiť, že všetky intervencie Fondu financované Spoločenstvom skutočne zodpovedajú účelom, ktoré sú charakteristické pre politiku Spoločenstva týkajúcu sa hospodárskej a sociálnej súdržnosti.
Za týchto podmienok mohol normotvorca Spoločenstva v odôvodnení č. 6 napadnutého nariadenia správne konštatovať, že spektrum činností financovaných pomocou napadnutého nariadenia presahuje pôsobnosť politiky Spoločenstva týkajúcej sa hospodárskej a sociálnej súdržnosti.
Ako bolo pritom uvedené v bode 46 tohto rozsudku, článok 159 ES pokrýva len samostatné činnosti Spoločenstva uskutočňované podľa právneho rámca Spoločenstva, ktorých obsah nepresahuje pôsobnosť jeho politiky týkajúcej sa hospodárskej a sociálnej súdržnosti.
Článok 159 tretí odsek ES teda sám osebe neposkytuje Spoločenstvu potrebnú právomoc na sledovanie cieľov jeho politiky týkajúcej sa hospodárskej a sociálnej súdržnosti prostredníctvom finančných príspevkov po splnení podmienok stanovených napadnutým nariadením.
O vhodnom právnom základe
Za týchto podmienok treba preskúmať, či bol normotvorca povinný použiť tak článok 308 ES, ako aj článok 159 tretí odsek ES na účely prijatia napadnutého nariadenia.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, ako bolo uvedené v bode 41 tohto rozsudku, že článok 308 ES má kompenzovať nedostatok právomoci v prípade, že osobitné ustanovenia Zmluvy ES výslovne alebo implicitne nezverujú inštitúciám Spoločenstva právomoc prijať akt, a ak je táto právomoc potrebná na to, aby Spoločenstvo mohlo vykonávať svoje úlohy na dosiahnutie niektorého z cieľov stanovených v tejto Zmluve. Navyše z článku 308 ES vyplýva, že na použitie tohto ustanovenia sa vyžaduje, aby predmetná činnosť súvisela s „fungovaním spoločného trhu“ (pozri rozsudok Kadi a Al Barakaat International Foundation/Rada a Komisia, už citovaný, bod 200).
Napadnuté nariadenie má za cieľ podporovať činnosť medzinárodnej organizácie založenej dvoma členskými štátmi, ktorej účelom je posilňovanie hospodárskej a sociálnej súdržnosti. Ako pritom vyplýva z článku 2 ES a článku 3 ods. 1 písm. k) ES, posilňovanie hospodárskej a sociálnej súdržnosti predstavuje pre Spoločenstvo jeden z jeho cieľov i mimo rámca hlavy XVII Zmluvy ES, ktorá priznáva Spoločenstvu právomoc viesť politiku Spoločenstva týkajúcu sa hospodárskej a sociálnej súdržnosti. Ako tiež vyplýva z odôvodnenia č. 17 napadnutého nariadenia, jeho účel spadá do rámca spoločného trhu, keďže má za cieľ priniesť hospodárske zlepšenia znevýhodneným oblastiam dvoch členských štátov, a teda aj zlepšenie fungovania spoločného trhu.
Z predchádzajúcich úvah vyplýva, že vzhľadom na to, že napadnuté nariadenie sleduje ciele uvedené v článku 2 ES, článku 3 ods. 1 písm. k) ES a hlave XVII Zmluvy ES bez toho, aby samotná táto hlava priznávala Spoločenstvu právomoc na ich dosiahnutie, mohol normotvorca Spoločenstva použiť ako právny základ spoločne článok 159 tretí odsek ES a článok 308 ES (pozri v tomto zmysle rozsudky z 30. mája 1989, Komisia/Rada, 242/87, Zb. s. 1425, body 6 a 37, ako aj Kadi a Al Barakaat International Foundation/Rada a Komisia, už citovaný, body 211 až 214) a dodržať legislatívne postupy, ktoré sú v nich stanovené, teda tak postup uvedený v článku 251 ES pod názvom „spolurozhodovanie“, ako aj jednomyseľné hlasovanie v Rade.
O návrhu na zachovanie účinkov napadnutého nariadenia
Rada, ktorú v tejto súvislosti podporujú všetci vedľajší účastníci konania, navrhuje, aby Súdny dvor v prípade, že zruší napadnuté nariadenie, zachoval na základe článku 231 druhého odseku ES účinky tohto nariadenia až do prijatia nového nariadenia a rozhodol, že zrušenie nemá vplyv na platnosť uskutočnených platieb ani záväzkov prijatých na základe napadnutého nariadenia.
Podľa Rady je zachovanie účinkov tohto nariadenia nevyhnutné z dôležitých dôvodov právnej istoty súvisiacich s prebiehajúcimi projektmi a zároveň s legitímnymi očakávaniami správy Fondu.
Podľa znenia článku 231 druhého odseku ES Súdny dvor môže pri vyhlásení nariadenia za neplatné uviesť, ak to považuje za potrebné, ktoré účinky nariadenia vyhláseného za neplatné sa považujú za zachované.
Napadnuté nariadenie podľa svojho článku 12 nadobudlo účinnosť 1. januára 2007 a účinnosť stráca . Ku zrušeniu napadnutého nariadenia tak dochádza v čase, keď najmenej dva zo štyroch ročných príspevkov, a teda významná časť im zodpovedajúcich platieb, boli už vyplatené a keď správa Fondu môže legitímne očakávať vyplatenie zostávajúcej časti prostriedkov.
Zrušenie napadnutého nariadenia bez zachovania jeho účinkov by teda mohlo mať nepriaznivé následky, najmä pokiaľ ide o finančné príspevky poskytnuté na plánované a prebiehajúce činnosti alebo projekty, a mohlo by spôsobiť neistotu, ktorá by bola na ujmu prebiehajúcim a budúcim finančným operáciám Fondu.
Za týchto okolností existujú dôležité dôvody právnej istoty, ktoré odôvodňujú, aby Súdny dvor použil právomoc, ktorú mu priznáva článok 231 druhý odsek ES, a uviedol, ktoré účinky nariadenia vyhláseného za neplatné sa považujú za zachované. Je teda opodstatnené rozhodnúť, že zrušenie napadnutého nariadenia nemá vplyv na platnosť uskutočnených platieb ani záväzkov prijatých na základe napadnutého nariadenia pred vyhlásením tohto rozsudku a že účinky napadnutého nariadenia sú zachované, dokým v primeranej lehote nenadobudne účinnosť nové nariadenie založené na vhodnom právnom základe.
O trovách
Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. V súlade s článkom 69 ods. 3 prvým pododsekom uvedeného rokovacieho poriadku však Súdny dvor môže rozdeliť náhradu trov konania medzi účastníkov konania alebo rozhodnúť tak, že každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania, ak účastníci konania mali úspech v časti predmetu konania alebo z výnimočných dôvodov.
Keďže v tejto veci Rada a Parlament nemali úspech v častiach svojich dôvodov, je opodstatnené rozhodnúť, že znášajú svoje vlastné trovy konania.
V súlade s článkom 69 ods. 4 rokovacieho poriadku členské štáty, ktoré vstúpili do konania ako vedľajší účastníci konania, znášajú svoje vlastné trovy konania.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (štvrtá komora) rozhodol a vyhlásil:

1.
Nariadenie Rady (ES) č. 1968/2006 z 21. decembra 2006 o finančných príspevkoch Spoločenstva do Medzinárodného fondu pre Írsko (2007 — 2010) sa zrušuje.

2.
Účinky nariadenia č. 1968/2006 sú zachované až do doby, kým v primeranej lehote nenadobudne účinnosť nové nariadenie založené na vhodnom právnom základe.

3.
Zrušenie nariadenia č. 1968/2006 nemá vplyv na platnosť uskutočnených platieb ani záväzkov prijatých na základe uvedeného nariadenia.

4.
Európsky parlament a Rada Európskej únie znášajú svoje vlastné trovy konania.

5.
Írsko, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, ako aj Komisia Európskych spoločenstiev znášajú svoje vlastné trovy konania.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: francúzština.