CELEX: 62009CJ0481
Nesplnění povinnosti státem
Životní prostředí
Směrnice 2006/7/ES
Jakost vod ke koupání
Neprovedení ve stanovené lhůtě

Svou žalobou se Komise Evropských společenství domáhá, aby Soudní dvůr určil, že Česká republika tím, že nepřijala právní
a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/7/ES ze dne 15. února 2006
o řízení jakosti vod ke koupání a o zrušení směrnice 76/160/EHS (Úř. věst. L 64, s. 37; Zvl. vyd. 15/01, s. 26), nebo v každém
případě tím, že je nesdělila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice.
V souladu s článkem 18 směrnice 2006/7 měly členské státy uvést v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení
souladu s touto směrnicí do 24. března 2008 a uvědomit o nich Komisi.
Jelikož Komise nebyla uvědomena o předpisech, které Česká republika přijala pro zajištění provedení směrnice 2006/7 do svého
vnitrostátního práva a jelikož neměla k dispozici jiné informace, které by jí umožnily dospět k závěru, že tyto předpisy byly
přijaty, zahájila řízení podle článku 226 ES. Dopisem ze dne 23. května 2008 vyzvala Českou republiku k předložení vyjádření
ve lhůtě dvou měsíců od obdržení tohoto dopisu.
Ve své odpovědi ze dne 22. července 2008 Česká republika uvedla, že za účelem provedení směrnice 2006/7 budou v nejbližší
době Parlamentu předloženy ke schválení legislativní návrhy a bude přijata ministerská vyhláška.
Dopisem ze dne 19. března 2009 zaslala Komise České republice odůvodněné stanovisko, kterým tento členský stát vyzvala k přijetí
opatření nezbytných k tomu, aby tomuto stanovisku vyhověl ve lhůtě dvou měsíců od jeho obdržení.
V dopise ze dne 26. května 2009 sdělila Česká republika Komisi, že úplné provedení směrnice 2006/7 bude zajištěno přijetím
zákona, jehož návrh již byl předložen Parlamentu dne 16. dubna 2009, a přijetím ministerské prováděcí vyhlášky.
Jelikož Komise následně od České republiky neobdržela žádnou informaci a jelikož neměla k dispozici žádné poznatky, které
by jí umožňovaly dospět k závěru, že opatření nezbytná k provedení směrnice 2006/7 do vnitrostátního práva byla tímto členským
státem přijata, podala projednávanou žalobu.
Ve své žalobní odpovědi Česká republika nezpochybňuje uváděné nesplnění povinnosti. Tvrdí pouze, že právě probíhá proces přijímání
opatření nezbytných k provedení směrnice, a že jakmile bude ukončen, budou příslušné předpisy řádně sděleny Komisi, v důsledku
čehož se projednávaná žaloba stane bezpředmětnou.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury se existence nesplnění povinnosti musí posuzovat vzhledem
ke stavu, v němž se členský stát nacházel v době, kdy uplynula lhůta stanovená v odůvodněném stanovisku, a že změny, ke kterým
došlo následně, nemohou být Soudním dvorem brány v úvahu (viz zejména rozsudky ze dne 17. ledna 2008, Komise v. Německo, C‑152/05,
Sb. rozh. s. I‑39, bod 15; ze dne 20. května 2010, Komise v. Španělsko, C‑158/09, bod 7, a ze dne 24. června 2010, Komise
v. Řecko, C‑478/09, bod 9).
Krom toho je pouze věcí Komise, aby posoudila, v jakých případech je vhodné podat žalobu pro nesplnění povinnosti a na této
žalobě trvat (viz v tomto smyslu zejména rozsudek ze dne 22. června 1993, Komise v. Dánsko, C‑243/89, Recueil, s. I‑3353,
bod 30).
V projednávané věci je nesporné, že k okamžiku uplynutí lhůty stanovené v odůvodněném stanovisku Česká republika opatření
nezbytná k zajištění provedení směrnice 2006/7 do vnitrostátního práva nepřijala.
Žalobu podanou Komisí je tudíž třeba považovat za opodstatněnou.
V důsledku toho je třeba určit, že Česká republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala právní a správní předpisy nezbytné
pro dosažení souladu se směrnicí 2006/7, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

K nákladům řízení
Podle čl. 69 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to
účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že Komise náhradu nákladů řízení od České republiky
požadovala a Česká republika neměla ve věci úspěch, je důvodné jí uložit náhradu nákladů řízení.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (pátý senát) rozhodl takto:
1)
Česká republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského
parlamentu a Rady 2006/7/ES ze dne 15. února 2006 o řízení jakosti vod ke koupání a o zrušení směrnice 76/160/EHS, nesplnila
povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.
2)
České republice se ukládá náhrada nákladů řízení.
Podpisy.
*
Jednací jazyk: čeština.