CELEX: 62007TJ0460
Ochranná známka Spoločenstva
Námietkové konanie
Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva LIFE BLOG
Skoršia národná slovná ochranná známka LIFE
Relatívny dôvod zamietnutia
Pravdepodobnosť zámeny
Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]
Čiastočné zamietnutie zápisu

Okolnosti predchádzajúce sporu
Dňa 7. januára 2004 žalobkyňa, Nokia Oyj, podala na Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) prihlášku ochrannej známky Spoločenstva podľa nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (
Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1
; Mim. vyd. 17/001, s. 146) v znení zmien a doplnení [nahradeného nariadením Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (
Ú. v. EÚ L 78, s. 1
)].
Prihláška ochrannej známky bola podaná na zápis slovného označenia LIFE BLOG.
Výrobky a služby uvedené v prihláške patria do tried 9, 38 a 41 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a zodpovedajú pre každú z týchto tried tomuto opisu:
—
trieda 9: „Prístroje a nástroje na vedecké, námorné, geodetické, fotografické, kinematografické, optické, signalizačné, kontrolné (inšpekcia), záchranné a vzdelávacie [použitie —
neoficiálny preklad
] a prístroje a nástroje na meranie a váženie; prístroje a nástroje na vedenie, distribúciu, transformáciu, akumuláciu, reguláciu alebo kontrolu elektrického prúdu; prístroje na nahrávanie, prenos a reprodukciu zvuku alebo obrazu; magnetické nosiče údajov, záznamové disky; predajné automaty a mechanizmy pre prístroje uvádzané do činnosti vhodením mince; registračné pokladne, počítacie stroje, zariadenia na spracovanie údajov a počítače; hasiace prístroje“,
—
trieda 38: „Telekomunikačné služby“,
—
trieda 41: „Vzdelávanie; zabezpečovanie výcvikov, kurzov a školení; zábava; športová a kultúrna činnosť“.
Uvedená prihláška bola zverejnená vo
Vestníku ochranných známok Spoločenstva
č. 2/2005 z 10. januára 2005.
Dňa 4. apríla 2005 podal vedľajší účastník konania, Medion AG, námietku proti prihlasovanej ochrannej známke, v ktorej namietal pravdepodobnosť zámeny podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009].
Námietka bola založená na všetkých výrobkoch a službách, na ktoré sa vzťahoval najmä nemecký zápis č. 39849644 týkajúci sa slovnej ochrannej známky LIFE, ktorej prihláška bola podaná 29. augusta 1998, pričom ochranná známka bola zapísaná 22. februára 1999 pre výrobky a služby spadajúce do tried 1, 7 až 11, 16, 21, 28, 37, 38, 41 a 42.
Námietka bola podaná proti všetkým výrobkom a službám, na ktoré sa vzťahovala prihlasovaná ochranná známka, s výnimkou „hasiacich prístrojov“ spadajúcich do triedy 9 a „športovej a kultúrnej činnosti“ spadajúcej do triedy 41.
Z dôvodu, že na nemeckom území existovala pravdepodobnosť zámeny, námietkové oddelenie rozhodnutím z 27. novembra 2006 vyhovelo námietke proti všetkým výrobkom a službám s výnimkou „záchrann[ých]… prístroj[ov] a nástroj[ov]“ a „predajn[ých] automat[ov] a mechanizm[ov] pre prístroje uvádzané do činnosti vhodením mince“ spadajúcich do triedy 9, ktoré boli považované za výrobky odlišujúce sa od výrobkov, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka.
Žalobkyňa podala 18. januára 2007 proti rozhodnutiu námietkového oddelenia odvolanie.
Rozhodnutím z 2. októbra 2007 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) druhý odvolací senát odvolanie zamietol. Odvolací senát uviedol, že žalobkyňa nepredložila nijaké tvrdenie odporujúce posúdeniu, podľa ktorého výrobky a služby, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka a ktoré spadajú do tried 9, 38 a 41, a výrobky a služby, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka, sú zhodné alebo podobné a následne potvrdil rozhodnutie námietkového oddelenia v tejto súvislosti. Odvolací senát, rovnako ako pred ním námietkové oddelenie, porovnal prihlasovanú ochrannú známku s jednou zo skorších ochranných známok vedľajšieho účastníka konania, ktorej pôsobnosť bola najširšia a ktorej vyobrazenie bolo najbližšie k ochrannej známke žalobkyne.
Pokiaľ ide o porovnanie dotknutých označení, odvolací senát v podstate v bode 24 napadnutého rozhodnutia usúdil, že výraz „life“ a jeho nemecký ekvivalent „Leben“ nemožno považovať za výrazy opisujúce dotknuté výrobky a služby. V bode 25 uvedeného rozhodnutia odvolací senát konštatoval, že je málo pravdepodobné, že by príslušná nemecká verejnosť spájala anglické slovo „life“ s konceptom dlhovekosti. Pokiaľ ide o oslabenie skoršej ochrannej známky z dôvodu údajnej koexistencie vysokého počtu podobných ochranných známok, odvolací senát v bodoch 26 a 27 napadnutého rozhodnutia (body 27 a 28 anglickej verzie tohto rozhodnutia) usúdil, že toto tvrdenie nemá oporu vo výpisoch z registra ochranných známok Spoločenstva ÚHVT, keďže niektoré z týchto ochranných známok ešte neboli zapísané a niektoré boli vzaté späť. Okrem toho odvolací senát poukázal v bode 28 napadnutého rozhodnutia (bod 29 anglickej verzie tohto rozhodnutia) na to, že Súdny dvor v rozsudku zo 6. októbra 2005, Medion (
C-120/04, Zb. s. I-8551
), uznal bežný rozlišovací charakter výrazu „life“.
Pokiaľ ide o výraz „blog“, odvolací senát v bodoch 30 a 32 napadnutého rozhodnutia (body 31 a 33 anglickej verzie tohto rozhodnutia) usúdil, že sa všeobecne akceptuje, že tento výraz je skratkou slova „weblog“ a znamená osobný denník, ktorý je pravidelne aktualizovaný na internete, pričom potvrdil konštatovania námietkového oddelenia, podľa ktorých v súvislosti s časťou dotknutých výrobkov a služieb, ktorá mohla zahŕňať výrobky a služby spojené s internetom, bolo slovo „blog“„dosť slabé“, pretože priemerný spotrebiteľ výrobkov a služieb spätých s informačnými technológiami by ho spájal s vlastnosťami týchto výrobkov a služieb.
Pokiaľ ide o ostatné výrobky a služby, odvolací senát v bode 32 napadnutého rozhodnutia (bod 33 anglickej verzie tohto rozhodnutia) usúdil, že Súdny dvor pri rozhodovaní o námietke medzi rovnakým označením LIFE a označením THOMSON LIFE rozhodol o existencii pravdepodobnosti zámeny. Keďže Súdny dvor dospel k takémuto záveru v kontexte, v ktorom sa slovný prvok „life“ nachádzal na druhom mieste a v ktorom boli výrobky aj elektrickými výrobkami, relatívna „sila“ alebo „slabosť“ výrazu „blog“ by nemala významne ovplyvniť definitívny záver.
Napokon, pokiaľ ide o posúdenie ochranných známok ako celku, odvolací senát v bodoch 33 a 34 napadnutého rozhodnutia (body 34 a 35 anglickej verzie tohto rozhodnutia) uviedol, že v zmysle rozsudku Medion, už citovaného v bode 11 vyššie, existuje pravdepodobnosť zámeny z dôvodu, že výraz „life“ má v prihlasovanom označení samostatnú rozlišovaciu funkciu, pričom ale nevytvára dominantný prvok, a že nemecká verejnosť by prihlasovanú ochrannú známku vnímala ako označenie, ktoré je hospodársky spojené so skoršou ochrannou známkou. Podľa odvolacieho senátu je tento záver predovšetkým založený po prvé na skutočnosti, že podobná alebo zhodná povaha dotknutých výrobkov a služieb kompenzuje zjavný fonetický a vizuálny rozdiel medzi ochrannými známkami, po druhé na skutočnosti, že pozornosť spotrebiteľa sa viac zameriava na začiatok označenia, ktorý sa preto ľahšie pamätá, a po tretie na skutočnosti, že koncepty vyplývajúce z dotknutých označení sa čiastočne prelínajú.
Návrhy účastníkov konania
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
—
zrušil napadnuté rozhodnutie,
—
zamietol námietku,
—
vrátil vec ÚHVT s cieľom zápisu prihlasovanej ochrannej známky,
—
zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.
ÚHVT a vedľajší účastník konania navrhujú, aby Všeobecný súd:
—
zamietol žalobu,
—
zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.
O prípustnosti druhého a tretieho návrhu
Tvrdenia účastníkov konania
ÚHVT navrhuje vyhlásiť druhý a tretí návrh žalobkyne, ktoré smerujú k zamietnutiu námietky a zápisu prihlasovanej ochrannej známky za neprípustné, a to z dôvodu, že ide o uloženie príkazov.
Posúdenie Všeobecným súdom
Je potrebné pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry je ÚHVT v súvislosti so žalobou podanou na súd Spoločenstva proti rozhodnutiu odvolacieho senátu v súlade s článkom 63 ods. 6 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 65 ods. 6 nariadenia č. 207/2009), povinný prijať opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s rozsudkom tohto súdu. Všeobecnému súdu preto neprináleží uložiť ÚHVT príkaz [rozsudky Súdu prvého stupňa z 31. januára 2001, Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld/ÚHVT (Giroform), T-331/99, Zb. s. II-433, bod 33, a zo 14. februára 2008, Orsay/ÚHVT — Jiménez Arellano (O orsay), T-39/04, bod 15].
Tretí návrh žalobkyne smerujúci k tomu, aby Všeobecný súd nariadil ÚHVT zápis prihlasovanej ochrannej známky, je teda potrebné zamietnuť ako neprípustný.
Pokiaľ ide o druhý návrh, postačí uviesť, že je potrebné ho preskúmať len v prípade, ak sa vyhovie návrhu na zrušenie napadnutého rozhodnutia.
O prípustnosti dokumentov predložených prvýkrát pred Všeobecným súdom
Tvrdenia účastníkov konania
ÚHVT a vedľajší účastník konania tvrdia, že prílohy žaloby A 1 až A 4, ktorých cieľom je dokázať koexistenciu ochranných známok obsahujúcich výraz „life“ na trhu, neboli nikdy predložené v rámci správneho konania pred ÚHVT, a musia byť preto vyhlásené za neprípustné.
Posúdenie Všeobecným súdom
Je potrebné pripomenúť, že cieľom žalôb podaných na Všeobecný súd je preskúmanie zákonnosti rozhodnutí odvolacích senátov ÚHVT v zmysle článku 63 nariadenia č. 40/94. Úlohou Všeobecného súdu preto nie je opätovne preskúmať skutkové okolnosti vo svetle dôkazov predložených prvýkrát v konaní pred ním [rozsudky Súdu prvého stupňa z 18. februára 2004, Koubi/ÚHVT — Flabesa (CONFORFLEX), T-10/03, Zb. s. II-719, bod 52, a z 27. októbra 2005, Éditions Albert René/ÚHVT — Orange (MOBILIX), T-336/03, Zb. s. II-4667, body 15 a 16].
V tejto súvislosti je potrebné poukázať na to, že v rámci konania pred ÚHVT žalobkyňa použila tvrdenie, podľa ktorého koexistencia skorších ochranných známok mohla poukázať na „stupeň oslabenia“ slova „life“ [pozri body 11, 23 a 27 napadnutého rozhodnutia (body 11, 23 a 28 anglickej verzie tohto rozhodnutia)], takže mala ÚHVT na podporu tejto argumentácie predložiť príslušné dokumenty.
Z toho vyplýva, že prílohy A 1 až A 4, ktorých cieľom je dokázať koexistenciu ochranných známok obsahujúcich výraz „life“ na trhu a ktoré neboli nikdy predložené v rámci konania na ÚHVT, musia byť vyhlásené za neprípustné.
O prípustnosti tvrdení a dôkazov, ktoré už boli predložené ÚHVT
Tvrdenia účastníkov konania
ÚHVT konštatuje, že skutočnosť, že žalobkyňa vo svojej žalobe všeobecne odkázala na písomnosti predložené v rámci konania na ÚHVT, nespĺňa požiadavky vyplývajúce z článku 44 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa. Tvrdenia žalobkyne týkajúce sa stupňa vnútornej rozlišovacej spôsobilosti skoršej ochrannej známky a rozdielov medzi dotknutými ochrannými známkami, sú preto neprípustné.
Posúdenie Všeobecným súdom
Treba poznamenať, že podľa článku 44 ods. 1 rokovacieho poriadku musí žaloba obsahovať zhrnutie dôvodov, na ktorých sa zakladá. Podľa judikatúry toto zhrnutie musí byť dostatočne jasné a presné, aby umožňovalo žalovanému pripraviť svoju obranu a Všeobecnému súdu rozhodnúť o žalobe prípadne bez inej podpornej informácie [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 21. apríla 2004, Concept/ÚHVT (ECA), T-127/02, Zb. s. II-1113, bod 17 a tam citovanú judikatúru].
Okrem toho, aj keď sa obsah žaloby môže v konkrétnych bodoch podoprieť a doplniť odkazom na výňatky z dokumentov, ktoré tvoria jej prílohu, všeobecný odkaz na iné písomnosti, aj keby boli prílohou žaloby, nemôže nahradiť neexistenciu základných prvkov právnej argumentácie, ktoré podľa vyššie uvedených ustanovení tvoria náležitosti žaloby (pozri rozsudok ECA, už citovaný v bode 26 vyššie, bod 18 a tam citovanú judikatúru).
Pokiaľ ide v prejednávanej veci po prvé o podobnosti a rozdiely dotknutých označení, žalobkyňa sa v žalobe obmedzila na toto tvrdenie (bod 29):
„Žalobkyňa sa nebude ďalej vyjadrovať v súvislosti s rozdielmi a podobnosťami medzi dotknutými ochrannými známkami, pretože sú evidentné a boli predmetom podrobného preskúmania v predchádzajúcom štádiu konania. Žalobkyňa preto z tohto dôvodu, ako aj s cieľom dodržať maximálny požadovaný počet strán, odkazuje na tvrdenia a dôkazy predložené ÚHVT a pred odvolacím senátom.“
Žalobkyňa teda neidentifikuje ani konkrétne časti žaloby, ktoré si želala týmto odkazom doplniť, ani písomnosti, v ktorých sú uvedené jej prípadné tvrdenia.
Za týchto okolností Všeobecný súd nemusí v uvedených písomnostiach a prílohách hľadať tvrdenia, na ktoré mohla žalobkyňa odkazovať, a ani ich skúmať, keďže takéto tvrdenia sú neprípustné.
Pokiaľ ide po druhé o tvrdenia týkajúce sa rozlišovacej spôsobilosti skoršej ochrannej známky, je nutné konštatovať, že aj keď žalobkyňa v bode 28 žaloby odkázala na tvrdenia a dôkazy predložené ÚHVT, osobitne v bodoch 22 až 27 žaloby ďalej rozvinula tvrdenia na podporu existencie nízkej rozlišovacej spôsobilosti uvedenej ochrannej známky. Všeobecný súd preto preskúma kritiku napadnutého rozhodnutia práve na základe týchto tvrdení.
Z rovnakých dôvodov, ako sú tie, ktoré boli uvedené v bodoch 26 až 30 vyššie, však Všeobecný súd nemôže byť povinný preskúmať „tvrdenia a dôkazy predložené ÚHVT a pred odvolacím senátom“ (bod 28 žaloby), ktoré neboli v žalobe ani identifikované, ani upresnené.
O návrhu na zrušenie napadnutého rozhodnutia
Tvrdenia účastníkov konania
Žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod založený na porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.
Žalobkyňa tvrdí, že odvolací senát sa tým, že vychádzal z rozsudku Medion, už citovaného v bode 11 vyššie, dopustil nesprávneho posúdenia, pretože kumulatívne podmienky formulované Súdnym dvorom podľa nej nie sú v prejednávanej veci splnené: prejednávaná vec sa netýka ochrannej známky kombinujúcej skoršiu ochrannú známku s názvom podniku, skoršia ochranná známka nemá bežnú rozlišovaciu spôsobilosť a neplní „samostatnú funkciu“ v rámci neskoršej ochrannej známky. Žalobkyňa upresňuje, že v rámci prihlasovanej ochrannej známky nie je výraz „blog“ obchodným menom žalobkyne.
Pojem „samostatná funkcia“ ochrannej známky znamená, že prvok, ktorý nepredstavuje spoločnú časť dotknutých ochranných známok, by tiež mal byť spôsobilý poukázať na pôvod tovarov a služieb nezávisle na zloženej ochrannej známke. Tým, že sa vedľa seba postavia nová ochranná známka a meno spoločnosti, by zložené označenie vyvolávalo dojem, že sa týka určitej rady výrobkov spomedzi výrobkov a služieb spoločnosti. Podľa žalobkyne by správna analýza v zmysle judikatúry Všeobecného súdu viedla v súvislosti s pravdepodobnosťou zámeny ku konštatovaniu, že prvok vytvárajúci skoršiu ochrannú známku je dominantným prvkom prihlasovanej ochrannej známky, čo nie je prípad výrazu „life“ v rámci prihlasovanej ochrannej známky, teda výrazu, ktorý je podľa žalobkyne menej rozlišujúci ako výraz „blog“.
Okrem toho žalobkyňa upresňuje, po prvé, že na rozdiel od konštatovania odvolacieho senátu, ktorý usúdil, že skoršia ochranná známka má bežnú rozlišovaciu spôsobilosť, je uvedená ochranná známka „spoľahlivá“, a po druhé, že Súdny dvor v rámci rozsudku Medion, už citovaného v bode 11 vyššie, nemohol pristúpiť k takejto kvalifikácii, pretože išlo o prejudiciálne konanie. Ďalej žalobkyňa poukazuje na to, že posúdiť rozlišovaciu spôsobilosť skoršej ochrannej známky prináleží odvolaciemu senátu.
Žalobkyňa napokon tvrdí, že prvok tvoriaci skoršiu ochrannú známku je výraz, ktorého používanie je v predmetnom sektore veľmi bežné, a že koexistuje na trhoch, pokiaľ ide o výrobky, služby, ako aj príslušných spotrebiteľov.
ÚHVT a vedľajší účastník konania navrhujú zamietnutie tohto žalobného dôvodu.
Posúdenie Všeobecným súdom
Podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009] sa na základe námietky majiteľa skoršej ochrannej známky ochranná známka, o ktorej zápis sa žiada, nezapíše „ak pre jej zhodnosť alebo podobnosť so skoršou ochrannou známkou a zhodnosť alebo podobnosť tovarov alebo služieb, na ktoré sa vzťahujú tieto ochranné známky, existuje pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti, pokiaľ ide o územie, na ktorom je skoršia ochranná známka chránená; pravdepodobnosť zámeny zahŕňa aj pravdepodobnosť asociácie so skoršou ochrannou známkou“.
Okrem toho podľa článku 8 ods. 2 písm. a) bodu ii) nariadenia č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 2 písm. a) bod ii) nariadenia č. 207/2009] za skoršie ochranné známky je potrebné považovať ochranné známky zapísané v členskom štáte, ktorých dátum podania prihlášky je skorší ako dátum podania prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.
Podľa ustálenej judikatúry pravdepodobnosť zámeny predstavuje pravdepodobnosť, že sa verejnosť môže domnievať, že predmetné tovary alebo služby pochádzajú z rovnakého podniku alebo z podnikov, ktoré sú hospodársky prepojené [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. septembra 2008, Boston Scientific/ÚHVT — Terumo (CAPIO), T-325/06, bod 70 a tam citovanú judikatúru; pozri tiež analogicky rozsudky Súdneho dvora z 29. septembra 1998, Canon, C-39/97, Zb. s. I-5507, bod 29, a z 22. júna 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer,
C-342/97, Zb. s. I-3819
, bod 17].
Okrem toho je nepochybné, že pravdepodobnosť zámeny vo vnímaní verejnosti sa má posudzovať celkovo so zohľadnením všetkých okolností týkajúcich sa konkrétnej veci (pozri rozsudok CAPIO, už citovaný v bode 41 vyššie, bod 71 a tam citovanú judikatúru; pozri tiež analogicky rozsudky Súdneho dvora z 11. novembra 1997, SABEL,
C-251/95, Zb. s. I-6191
, bod 22; Canon, už citovaný v bode 41 vyššie, bod 16, a Lloyd Schuhfabrik Meyer, už citovaný v bode 41 vyššie, bod 18).
Toto celkové posúdenie predpokladá určitú vzájomnú súvislosť medzi zohľadnenými okolnosťami a najmä medzi podobnosťou ochranných známok a podobnosťou označených tovarov alebo služieb. Nízka miera podobnosti medzi označenými tovarmi alebo službami môže byť kompenzovaná vysokou mierou podobnosti medzi ochrannými známkami a naopak [rozsudok Súdneho dvora z 13. septembra 2007, Il Ponte Finanziaria/ÚHVT, C-234/06 P, Zb. s. I-7333, bod 48; rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. októbra 2002, Matratzen Concord/ÚHVT — Hukla Germany (MATRATZEN), T-6/01, Zb. s. II-4335, bod 25; pozri tiež analogicky rozsudok Canon, už citovaný v bode 41 vyššie, bod 17]. Vzájomná súvislosť medzi týmito okolnosťami je vyjadrená v siedmom odôvodnení nariadenia č. 40/94 [odôvodnenie č. 8 nariadenia č. 207/2009], podľa ktorého je potrebné vykladať pojem podobnosti vo vzťahu k pravdepodobnosti zámeny, ktorej posúdenie závisí od množstva okolností, najmä od známosti ochrannej známky na trhu, od asociácií s používaným alebo zapísaným označením, ktoré by mohli byť vyvolané, od miery podobnosti medzi ochrannou známkou a označením a medzi označenými výrobkami alebo službami (pozri rozsudok CAPIO, už citovaný v bode 41 vyššie, bod 72 a tam citovanú judikatúru).
Okrem toho sa má celkové posúdenie z hľadiska vizuálnej, fonetickej alebo koncepčnej podobnosti kolidujúcich označení zakladať na celkovom dojme, ktorý tieto označenia vytvárajú, so zohľadnením najmä ich rozlišujúcich a dominantných prvkov. Zo znenia článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, podľa ktorého „existuje pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti“, totiž vyplýva, že vnímanie ochranných známok priemerným spotrebiteľom predmetných tovarov alebo služieb má v celkovom posúdení pravdepodobnosti zámeny určujúci význam. Priemerný spotrebiteľ pritom obvykle vníma ochrannú známku ako celok a nevenuje sa skúmaniu jej rôznych detailov (pozri rozsudok CAPIO, už citovaný v bode 41 vyššie, bod 73 a tam citovanú judikatúru; pozri tiež analogicky rozsudky SABEL, už citovaný v bode 42 vyššie, bod 23).
Na účely celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny sa má priemerný spotrebiteľ predmetných tovarov považovať za riadne informovaného a primerane pozorného a obozretného. Navyše je potrebné zobrať do úvahy skutočnosť, že priemerný spotrebiteľ má iba zriedka možnosť vykonať priame porovnanie rozličných ochranných známok, ale musí sa spoľahnúť na ich nedokonalý obraz, ktorý si uchoval v pamäti. Takisto je potrebné zobrať do úvahy skutočnosť, že úroveň pozornosti priemerného spotrebiteľa sa môže meniť v závislosti od kategórie predmetných tovarov alebo služieb [rozsudky Súdu prvého stupňa z 23. októbra 2002, Oberhauser/ÚHVT — Petit Liberto (Fifties), T-104/01, Zb. s. II-4359, bod 28, a z 30. júna 2004, BMI Bertollo/ÚHVT — Diesel (DIESELIT), T-186/02, Zb. s. II-1887, bod 38; pozri tiež analogicky rozsudok Lloyd Schuhfabrik Meyer, už citovaný v bode 41 vyššie, bod 26].
V prejednávanej veci je skoršia ochranná známa národnou ochrannou známkou zapísanou v Nemecku, pričom napadnuté rozhodnutie bolo prijaté vo vzťahu k tejto krajine. Ako teda konštatoval odvolací senát v bode 21 napadnutého rozhodnutia, preskúmanie sa musí obmedziť na nemecké územie.
Rovnako je nepochybné, ako to správne uviedol odvolací senát v rovnakom bode 21 napadnutého rozhodnutia, že príslušnú skupinu verejnosti vytvára priemerný nemecký spotrebiteľ, ktorý sa má považovať za riadne informovaného a primerane pozorného a obozretného. Keďže však niektoré z týchto výrobkov a služieb môžu byť drahé, pozornosť spotrebiteľov bude nevyhnutne vyššia. Tieto konštatovania, ktoré neboli spochybnené účastníkmi konania, musia byť potvrdené.
Práve vzhľadom na vyššie uvedené úvahy je potrebné preskúmať posúdenie pravdepodobnosti zámeny medzi kolidujúcimi označeniami odvolacím senátom.
O podobnosti výrobkov a služieb
V tejto súvislosti postačí konštatovať, že stanovisko odvolacieho senátu v bode 18 napadnutého rozhodnutia, odkazujúce na analýzu námietkového oddelenia, je potrebné potvrdiť, keďže žalobkyňa nepredniesla nijakú výhradu proti napadnutému rozhodnutiu v súvislosti so zhodnosťou alebo podobnosťou dotknutých výrobkov a služieb.
O podobnosti označení
Ako už bolo uvedené v bode 44 vyššie, celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny vo vzťahu k vizuálnej, fonetickej alebo koncepčnej podobnosti dotknutých ochranných známok sa musí zakladať na celkovom dojme, ktorý tieto ochranné známky vytvárajú, zohľadňujúc najmä ich rozlišovacie a dominantné prvky [pozri rozsudky Súdu prvého stupňa zo 14. októbra 2003, Phillips-Van Heusen/ÚHVT — Pash Textilvertrieb und Einzelhandel (BASS), T-292/01, Zb. s. II-4335, bod 47, a CAPIO, už citovaný v bode 41 vyššie, bod 88 a tam citovanú judikatúru; pozri analogicky rozsudok SABEL, už citovaný v bode 42 vyššie, bod 23].
Z judikatúry tiež vyplýva, že dve ochranné známky sú podobné vtedy, ak medzi nimi existuje z pohľadu príslušnej skupiny verejnosti aspoň čiastočná zhoda z jedného alebo viacerých relevantných hľadísk [rozsudky MATRATZEN, už citovaný v bode 43 vyššie, bod 30, a CAPIO, už citovaný v bode 41 vyššie, bod 89; pozri tiež analogicky rozsudok SABEL, už citovaný v bode 42 vyššie, bod 23).
Odvolací senát dospel v bode 35 napadnutého rozhodnutia (bod 36 anglickej verzie tohto rozhodnutia) k záveru, že na základe všeobecného posúdenia boli dotknuté ochranné známky podobné. Toto posúdenie je potrebné potvrdiť.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že porovnávanými označeniami sú na jednej strane LIFE a na strane druhej LIFE BLOG.
Po prvé, pokiaľ ide o vizuálne porovnanie, je potrebné konštatovať, že prihlasovaná ochranná známka je zložená z dvoch slov, napísaných veľkými písmenami, ktorých celkový počet je osem. Skoršia ochranná známka pozostáva z jedného slova tiež napísaného veľkými písmenami, ktorých celkový počet je štyri. Tieto rozdiely však kompenzuje skutočnosť, že slovo „life“ je pre obe označenie spoločné a predstavuje vernú reprodukciu skoršej ochrannej známky.
Z vizuálneho hľadiska preto existuje určitá podobnosť oboch kolidujúcich označení, lebo prvok, ktorý tvorí skoršiu ochrannú známku, je prvou zložkou tvoriacou prihlasovanú ochrannú známku. Navyše tým, že ide o dve slovné ochranné známky, sú obidve ochranné známky písané neštylizovaným spôsobom na účel posúdenia ich vizuálnej podobnosti. Tak môže priemerný spotrebiteľ, ktorý sa musí obvykle spoliehať na nedokonalý obraz ochranných známok, ktorý si uchováva v pamäti, vizuálne zameniť dotknuté ochranné známky [pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. mája 2005, Reemark/ÚHVT — Bluenet (Westlife), T-22/04, Zb. s. II-1559, bod 34].
Po druhé, pokiaľ ide o fonetické porovnanie, je potrebné uviesť, že prihlasovaná ochranná známka obsahuje dve slová a skoršia ochranná známka jedno. Obe označenia sa teda vyslovujú odlišne. Z dôvodu zhodnosti prvého slova prihlasovanej ochrannej známky a jediného slova, z ktorého pozostáva skoršia ochranná známka, pričom ide o slová, ktoré sa vyslovujú rovnako, však existuje medzi oboma označeniami posudzovanými v ich celku istá fonetická podobnosť [pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. septembra 2007, La Mer Technology/ÚHVT — Laboratoires Goëmar (LA MER), T-418/03, bod 123].
Po tretie, pokiaľ ide o koncepčné porovnanie, je nutné konštatovať, že výraz „life“ je bežné anglické slovo, ktorému môže priemerná germanofónna verejnosť ľahko porozumieť. Uvedený výraz „life“, ktorý je asociovaný so všetkými dotknutými výrobkami a službami, poukazuje na koncept života (life) a nie na konkrétnu trvácnosť týchto výrobkov a služieb. Rovnaký koncepčný obsah má aj prihlasovaná ochranná známka, ktorá odkazuje — aspoň pre tých, ktorí rozumejú slovu „blog“ — na osobný online denník.
Treba konštatovať, že ako uviedol ÚHVT, doplňujúci pojem „blog“ pripojený k prihlasovanej ochrannej známke, nemôže negovať odkaz na koncept života (life), ktorý je pre obe označenia spoločný, pričom tento odkaz nemožno považovať za nepodstatný alebo dokonca zanedbateľný, z čoho vyplýva, že medzi dotknutými označeniami existuje istá koncepčná podobnosť.
O pravdepodobnosti zámeny
Treba pripomenúť, že pravdepodobnosť zámeny medzi dotknutými označeniami existuje, ak je kumulatívny stupeň podobnosti dotknutých ochranných známok a stupeň podobnosti výrobkov alebo služieb označených týmito ochrannými známkami dostatočne vysoký (rozsudok MATRATZEN, už citovaný v bode 43 vyššie, bod 45).
Aj keď je pravda, že spotrebiteľ prikladá za normálnych okolností väčší význam prvej časti slov, keďže je vyslovovaná s väčším dôrazom [pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. februára 2008, Citigroup/ÚHVT — Link Interchange Network (WORLDLINK), T-325/04, bod 82], je v tejto súvislosti potrebné konštatovať, že ani prvok „life“, ani prvok „blog“ sa v prejednávanej veci jasne nejaví ako dominantný prvok prihlasovanej ochrannej známky. Z tohto hľadiska by bolo neprirodzené usúdiť, že výraz „life“ je dominantným z toho dôvodu, že je prvým z prvkov prihlasovanej ochrannej známky, ale nie je ani žiaden dôvod na to, aby sa za dominantný považoval prvok „blog“ (pozri v tomto zmysle rozsudok Westlife, už citovaný v bode 55 vyššie, bod 36).
Okrem toho je potrebné po prvé doplniť, že nie je možné účinne tvrdiť, že slovo „life“ je v akomkoľvek zmysle slovom opisujúcim príslušné výrobky a služby.
Po druhé, pokiaľ ide o výraz „blog“, je potrebné rozlišovať dotknuté výrobky a služby. Výraz „blog“ sa totiž pri jeho uplatnení na informatické výrobky alebo služby alebo v sektore telekomunikácií musí považovať za výraz, ktorého rozlišovacia spôsobilosť je obmedzená, keďže v súvislosti s touto oblasťou je tento výraz vo všeobecnosti — a aj zo strany priemerného nemeckého spotrebiteľa uvedených výrobkov a služieb — chápaný ako výraz odkazujúci na online denník (weblog). V rámci tejto kategórie má teda slovo „life“ vyššiu rozlišovaciu spôsobilosť ako slovo „blog“.
Naopak, pokiaľ ide o všetky ostatné výrobky alebo služby, ktoré neobsahujú informatický alebo telekomunikačný prvok a v súvislosti s ktorými výraz „blog“ nemá nijaký význam, je nutné konštatovať, že ani jeden z dvoch prvkov „life“ a „blog“ sa jasne nejaví ako prvok, ktorý by mal vyššiu rozlišovaciu spôsobilosť. Ako však správne uviedol ÚHVT, vyšší stupeň vnútornej rozlišovacej spôsobilosti výrazu „blog“ by bol za predpokladu, že sa preukáže, do istej miery kompenzovaný skutočnosťou, že výraz „life“ figuruje na začiatku označenia a pozornosť verejnosti sa za normálnych okolností zameriava na začiatok prihlasovaného označenia.
V prejednávanej veci už bolo v bode 49 vyššie konštatované, že dotknuté výrobky a služby sú čiastočne zhodné a čiastočne podobné. Ďalej, pokiaľ ide o konštatovania uvedené v bodoch 60 až 63 vyššie, celkový dojem kolidujúcich označení môže medzi nimi vytvoriť dostatočnú podobnosť na to, aby z toho vo vedomí spotrebiteľa vyplývala pravdepodobnosť zámeny. Okrem toho aj za predpokladu, že príslušná skupina verejnosti, vrátane tej, ktorej úroveň pozornosti je vyššia, môže sporné označenia rozlíšiť, mohla by, tak ako tvrdí ÚHVT, uveriť tomu, že ochranné známky pochádzajú od rovnakého podniku, prípadne od podnikov, ktoré sú hospodársky prepojené a identifikované na základe výrazu „life“.
Ako vyplýva z bodu 60 vyššie, v prejednávanej veci nič nenasvedčuje tomu, že v tomto prípade je slovo „life“ vyslovované v prihlasovanej ochrannej známke menej výrazne ako slovo „blog“. V prejednávanej veci sa zdá, že rozdielnosť dvoch dotknutých označení týkajúca sa posledného slova prihlasovanej ochrannej známky nie je dostatočná na to, aby kompenzovala podobnosť konštatovanú medzi jedným z dvoch prvkov prihlasovanej ochrannej známky a jediným prvkom tvoriacim skoršiu ochrannú známku.
Okrem toho je potrebné uviesť, že ak by aj v prejednávanej veci existoval skutočný koncepčný rozdiel medzi oboma označeniami, nemohol by sa považovať za faktor, ktorý by neutralizoval už konštatované vizuálne a fonetické podobnosti (pozri v tejto súvislosti rozsudok Súdneho dvora z 18. decembra 2008, Éditions Albert René/ÚHVT, C-16/06 P, Zb. s. I-10053, bod 98).
Napokon žalobkyňa nebola schopná preukázať oslabenie rozlišovacej spôsobilosti skoršej ochrannej známky, pretože dôkaz o koexistencii ochranných známok obsahujúcich výraz „life“ nebol predložený.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že nepochybne nie je úplne vylúčené, že v určitých prípadoch koexistencia skorších ochranných známok na trhu mohla prípadne znížiť pravdepodobnosť zámeny medzi dvomi kolidujúcimi ochrannými známkami konštatovanú orgánmi ÚHVT. Takúto možnosť však možno zobrať do úvahy, iba ak, aspoň v priebehu konania pred ÚHVT týkajúceho sa relatívnych dôvodov zamietnutia zápisu, prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva riadne preukázal, že predmetná koexistencia spočívala na absencii pravdepodobnosti zámeny vo vedomí príslušnej skupiny verejnosti medzi skoršími ochrannými známkami, na ktoré sa odvoláva, a skoršou ochrannou známkou vedľajšieho účastníka konania, na ktorej sú založené námietky, a s výhradou, že skoršie dotknuté ochranné známky a kolidujúce ochranné známky sú zhodné [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa zo 7. novembra 2007, NV Marly/ÚHVT — Erdal (Top iX), T-57/06, bod 97 a tam citovanú judikatúru].
Je však nutné konštatovať, že v prejednávanej veci nebol dôkaz týkajúci sa zhodnosti koexistujúcich zápisov na trhu predložený, ako správne tvrdí odvolací senát v bode 27 napadnutého rozhodnutia (bod 28 anglickej verzie tohto rozhodnutia). Okrem toho žalobkyňa v každom prípade nijako nedokázala, že uvedená koexistencia spočívala na neexistencii pravdepodobnosti zámeny [rozsudok Súdu prvého stupňa z 11. mája 2005, Grupo Sada/ÚHVT — Sadia (GRUPO SADA), T-31/03, Zb. s. II-1667, bod 87].
Okrem toho je potrebné pripomenúť, že aj v prípade, keď na strane jednej má skoršia ochranná známka nízku rozlišovaciu spôsobilosť a na strane druhej nie je prihlasovaná ochranná známka jej úplnou reprodukciou, môže existovať pravdepodobnosť zámeny predovšetkým pre podobnosť dotknutých označení a podobnosť tovarov alebo služieb, na ktoré sa vzťahujú (uznesenie Súdneho dvora z 27. apríla 2006, L’Oréal/ÚHVT, C-235/05 P, bod 53).
Z toho vyplýva, že pri kumulatívnom posúdení sú stupeň podobnosti dotknutých ochranných známok a zhodnosť alebo stupeň podobnosti výrobkov a služieb označených týmito ochrannými známkami dostatočne vysoké. Odvolací senát teda oprávnene rozhodol, že v súvislosti s dotknutou verejnosťou existuje medzi dotknutými označeniami pravdepodobnosť zámeny.
S ohľadom na závery odvolacieho senátu uvedené v bode 33 napadnutého rozhodnutia (bod 34 anglickej verzie tohto rozhodnutia) a bez toho, aby bolo nevyhnutné sa zaoberať relevantnosťou skutočnosti, že odvolací senát vychádzal najmä z rozsudku Medion, už citovaného v bode 11 vyššie, vzhľadom na to, že slovný prvok „blog“ nepredstavuje ani ochrannú známku, ani meno renomovanej spoločnosti, je potrebné konštatovať, že preskúmanie odvolacieho senátu týkajúce sa posúdenia pravdepodobnosti zámeny v súvislosti s podobnosťou dotknutých výrobkov a služieb, ako aj označení sa musí potvrdiť.
Okrem toho podľa judikatúry, keď je zložená ochranná známka vytvorená tak, že vedľa seba stoja prvok a iná ochranná známka, táto ochranná známka si môže, aj keď nie je dominantným prvkom v zloženej ochrannej známke, zachovať samostatné rozlišovacie postavenie v zloženej ochrannej známke. V takom prípade zloženú ochrannú známku a túto ďalšiu ochrannú známku možno považovať za podobné [rozsudok Súdu prvého stupňa z 2. decembra 2008, Harman International Industries/ÚHVT — Becker (Barbara Becker), T-212/07, Zb. s. II-3431, bod 37; pozri tiež rozsudok Medion, už citovaný v bode 11 vyššie, body 30 a 37]. V prejednávanej veci je nutné konštatovať, že vzhľadom na všetky konštatované okolnosti si prvok „life“ zachováva v prihlasovanej ochrannej známke samostatné rozlišovacie postavenie.
Jediný žalobný dôvod založený na porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, ako aj žaloba ako celok, preto musia byť zamietnuté ako nedôvodné bez toho, aby bolo potrebné rozhodnúť o prípustnosti druhého návrhu žalobkyne, ktorým navrhla, aby Všeobecný súd zamietol námietku vedľajšieho účastníka konania [pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. mája 2008, NewSoft Technology/ÚHVT — Soft (Presto! Bizcard Reader), T-205/06, bod 70].
O trovách
Podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže žalobkyňa nemala vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania v súlade s návrhmi ÚHVT a vedľajšieho účastníka konania.

Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (ôsma komora)
rozhodol a vyhlásil:

1.
Žaloba sa zamieta.

2.
Nokia Oyj je povinná nahradiť trovy konania.

Martins Ribeiro
Wahl
Dittrich
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 20. januára 2010.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: fínčina.