CELEX: 62008CJ0018
Gépjárműadó
1999/62/EK irányelv
A nehéz tehergépjárművekre egyes infrastruktúrák használatáért kivetett díjak
A 6. cikk (2) bekezdésének b) pontja
Mentességet jóváhagyó bizottsági határozat
Közvetlen hatály hiánya

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a nehéz tehergépjárművekre egyes infrastruktúrák használatáért kivetett díjakról szóló, 1999. június 17-i 1999/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (
HL L 187., 42. o.
; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 4. kötet, 372. o.) 6. cikke (2) bekezdése b) pontjának értelmezésére és az 1999/62 irányelv 6. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében Franciaország gépjárműadó alóli mentesség iránt benyújtott kérelméről szóló, 2005. június 20-i 2005/449/EK bizottsági határozat (
HL L 158., 23. o.
) értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet a Foselev Sud-Ouest SARL (a továbbiakban: Foselev) keresete alapján indult eljárás keretében terjesztették elő, amely kereset arra irányult, hogy az Administration des douanes et des droits indirects-et (vámok és közvetett adók hivatala) kötelezzék arra, hogy a felperes részére – kamatokkal és az eljárás költségeivel növelve – fizessen meg 1973,74 eurót, amelyet utóbbi 2005. június 20. és 2006. július 9. között jogalap nélkül fizetett nem kifejezetten személyszállítására szánt, legalább 12 tonna súlyú gépjárművekre kivetett tengelyadó címén.
Jogi háttér
Az 1999/62 irányelv 6. cikkének (2) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A tagállamok csökkentett mértékű adótételeket vagy adómentességet alkalmazhatnak:
[…]
b)
a bejegyzés szerinti tagállam közútjain csak alkalmi jelleggel közlekedő és olyan természetes vagy jogi személyek által üzemeltetett járművek vonatkozásában, akiknek/amelyeknek a főtevékenysége nem árufuvarozás, feltéve hogy az ilyen járművekkel végzett fuvarozási tevékenység nem idéz elő torzulásokat a versenyben, továbbá hogy a Bizottság a csökkentett mértékű adók vagy adómentesség alkalmazásához hozzájárul.”
A 2005/449 határozat rendelkező része a következőképpen szól:
„
1. cikk
Az 1999/62/EK irányelv 6. cikke (2) bekezdése b) pontjának megfelelően a Bizottság 2009. december 31-ig ezúton jóváhagyja a franciaországi közművesítési és ipari munkák keretében a járművekre kizárólag véglegesen felszerelt berendezések szállítására használt, legalább 12 tonna súlyú gépjárművekre kivetett adó alóli mentességet [helyesen: a Bizottság 2009. december 31-ig ezúton jóváhagyja a kizárólag franciaországi közmunkák és ipari építkezések keretében véglegesen felszerelendő berendezések szállítására használt, legalább 12 tonna súlyú gépjárművekre kivetett adó alóli mentességet] […].
2. cikk
E határozat címzettje a Francia Köztársaság.”
Az adóalap és az egyes közúti járművekre kivetett különös adó megállapításának a vámhivatalra történő átruházásáról szóló, 1970. december 23-i 70-1285. sz. rendeletet módosító 2006. július 7-i 2006-818. sz. rendelettel (JORF 2006. július 9., 10311. o.) a francia hatóságok végrehajtották a 2005/449 határozatot.
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy a Foselev az alábbi ágazatokban tevékenykedik: emelés, tehermozgatás, fuvarozás, ipari karbantartás, ipari csőszerelés és tisztítás, valamint moduláris építés. E társaság úgy érvel, hogy 2005. június 20-tól – a 2005/449 határozat elfogadásának időpontjától – kezdődően nem volt köteles fizetni a tengelyadót a határozat által érintett járművek vonatkozásában.
Az administration des douanes et droits indirects ezzel szemben úgy véli, hogy a Foselev által hivatkozott mentesség csupán a 2006-818. sz. rendeletnek a
Journal officiel de la République française-
ben történt közzététele napján, azaz 2006. július 9-én lépett hatályba.
A tribunal d’instance de Bordeaux – mivel úgy vélte, hogy az előtte folyamatban lévő jogvitában felmerült annak kérdése, hogy a 2005/449 határozat, amely engedélyezte Franciaország számára, hogy bizonyos egyértelműen meghatározott gépjárműveket mentesítsen a tengelyadó alól, kötelezi-e e tagállamot az ekképpen jóváhagyott mentesítések végrehajtására, és így közvetlen hatállyal bír-e a francia adóhatóságok és a Foselev közötti jogviszony tekintetében – úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„Az […] 1999/62 […] irányelv 6. cikke (2) [bekezdésének] b) [pontja] lehetőséget nyújt arra, hogy a tagállamok a gépjárművek bizonyos kategóriáit mentesítsék [a határozat által érintett adók alól]. Ennek keretében a Bizottság [2005/449] határozatában a gépjárművek bizonyos kategóriáinak [tengelyadó alóli] mentesítését illetően [a Francia Köztársaság] számára adott engedély közvetlenül alkalmazandó-e a magánszemélyekre, vagy [a Francia Köztársaságnak] címzett határozat lévén nemzeti átültető intézkedést tesz szükségessé?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság e kérdésével lényegében arra vár választ, hogy az 1999/62 irányelv 6. cikke (2) bekezdésének b) pontja alapján a Francia Köztársaság által tervezett, tengelyadó alóli mentességet jóváhagyó 2005/449 határozatra hivatkozhat-e magánszemély e tagállammal szemben avégett, hogy e mentességben a határozat kézbesítésének vagy közzétételének időpontjától kezdve részesüljön.
E tekintetben az EK 249. cikk negyedik bekezdése úgy rendelkezik, hogy a határozat teljes egészében kötelező azokra nézve, akiket címzettként megjelöl. Az alapügyet illetően meg kell állapítani, hogy a 2005/449 határozatnak a Francia Köztársaság a címzettje.
Egyébként emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság megállapította először is, hogy az EGK-Szerződés 189. cikke (módosítást követően az EK-Szerződés 189. cikke, jelenleg EK 249. cikk) által a határozatok számára biztosított kötelező erővel összeegyeztethetetlen lenne főszabályként kizárni azt, hogy az érintett személyek a határozat által előírt kötelezettségre hivatkozhassanak, és másodszor pedig, hogy hivatkozni lehessen a tagállamnak címzett határozat adott rendelkezésére e tagállammal szemben, amennyiben a szóban forgó rendelkezés feltétlen, kellően egyértelmű és pontos kötelezettséget ró a címzettjére (a
C-156/91. sz. Hansa Fleisch Ernst Mundt ügyben 1992. november 10-én hozott ítélet [EBHT 1992., I-5567. o.]
12. és 13. pontja, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Ennélfogva meg kell vizsgálni, hogy a 2005/449 határozat feltétlen, kellően egyértelmű és pontos kötelezettséget ró-e a Francia Köztársaságra.
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy e határozat jogalapja az 1999/62 irányelv 6. cikke (2) bekezdésének b) pontja, amely lehetőséget nyújt arra, hogy a tagállamok egyes járműveket mentesítsenek a gépjárművekre kiszabott adók alól, vagy csökkentett mértékű adótételeket alkalmazzanak ezek esetében.
Ráadásul – ugyanezen rendelkezés értelmében – az, hogy az adott tagállam él-e e lehetőséggel, attól is függ, hogy a Bizottság jóváhagyja-e a végrehajtási intézkedések tervét.
Ennélfogva meg kell állapítani, hogy a tagállamok a Bizottság beavatkozása ellenére széles mérlegelési jogkörrel bírnak mind az e lehetőséghez való folyamodásukkal kapcsolatos döntést, mind a tervezett intézkedés tartalmát illetően, anélkül hogy ezen intézkedés Bizottság általi jóváhagyása a tagállamok számára bármilyen kötelezettséget keletkeztetne e lehetőséggel kapcsolatban.
Ekképpen a 2005/449 határozatnak nem a Francia Köztársaságnak az engedélyezés iránti kérelem keretében tervezett mentesség nyújtására való kötelezése a célja és a hatása, hanem annak engedélyezése ezen ország számára, hogy amennyiben kívánja, végrehajthassa e mentesítést.
Egyébként azon tény, miszerint a 2005/449 határozat nem rögzíti az időpontot, amikortól alkalmazható, és csupán a jóváhagyott mentesség lejárta időpontjának 2009. december 31-ben való rögzítésére szorítkozik, nincs kihatással e határozat tárgyára és hatályára.
A 2005/449 határozat az EK 254. cikk (3) bekezdése értelmében valóban a címzettjének, jelen esetben a Francia Köztársaságnak az értesítésével lépett hatályba. Az is igaz azonban, hogy hatása egy akkor még nem létező, és végrehajtásához nemzeti jogi aktust igénylő mentesítés lehetővé tétele, és nem pedig egy ilyen mentesítés előírása.
A fentiekre tekintettel a feltett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 2005/449 határozatra nem hivatkozhat magánszemély a Francia Köztársasággal, a határozat címzettjével szemben avégett, hogy a határozat által engedélyezett mentességben annak kézbesítése vagy közzététele időpontjától kezdve részesüljön.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (második tanács) a következőképpen határozott:

A nehéz tehergépjárművekre egyes infrastruktúrák használatáért kivetett díjakról szóló, 1999/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 6. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében a Franciaország gépjárműadó alóli mentesség iránt benyújtott kérelméről szóló, 2005. június 20-i 2005/449/EK bizottsági határozatra nem hivatkozhat magánszemély a Francia Köztársasággal, a határozat címzettjével szemben avégett, hogy a határozat által engedélyezett mentességben annak kézbesítése vagy közzététele időpontjától kezdve részesüljön.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: francia.