CELEX: 62004CJ0125
Előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
A Bírósághoz fordulás
Az EK 234. cikke szerinti tagállami bíróság
Választottbíróság

1       Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a szervezett utazási formákról szóló, 1990. június 13‑i 90/314/EGK tanácsi irányelv
értelmezésére vonatkozik (HL L 158., 59. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet 10. kötet, 132. o.; a továbbiakban: az
irányelv).
2       A kérelmet a Guy Denuit és Betty Cordenier kontra Mosaïque Voyages et Culture SA utazási iroda (a továbbiakban: az iroda)
ügyben egy Egyiptomba szervezett út ára miatt folyamatban lévő eljárás keretében nyújtották be.

A jogi háttér
3       Az irányelv 4. cikke (4) bekezdésének a) pontja a következőket írja elő:
A szerződésben megállapított árak nem képezik felülvizsgálat tárgyát, hacsak a szerződés kifejezetten nem rendelkezik az árak
csökkentéséről vagy emeléséről, és pontosan meg nem határozza, hogyan kell a módosított árat kiszámítani, valamint kizárólag
a következők változtatását teszi lehetővé:
–       szállítási költségek, beleértve az üzemanyagköltséget,
–       bizonyos szolgáltatásokért felszámított illetékek, adók vagy díjak, mint pl. repülőtéri illetékek, vagy behajózási, illetve
kihajózási illetékek a kikötőkben és a repülőtereken,
–       az adott szervezett utazási forma esetében alkalmazott átváltási árfolyamok.
4       Az irányelvet a belga jogba az utazásszervezői és utazásközvetítői szerződésekről szóló, 1994. február 16‑i törvény ültette
át (
Moniteur belge
1994. április 1., 8928. o.), amely 11. cikkének (1) bekezdése az irányelv 4. cikke (4) bekezdésének a) pontja felel meg,
és amely a következőket írja elő:
„A szerződésben rögzített, megegyezés szerinti árak nem képezik felülvizsgálat tárgyát, hacsak a szerződés kifejezetten nem
rendelkezik e lehetőségről és a kiszámítás pontos módjáról, valamint ha a módosítás a következő tényezők módosulása miatt
következik be:
a)      az utazás esetében alkalmazott átváltási árfolyamok, és/vagy
b)      szállítási költségek, beleértve az üzemanyagköltséget, és/vagy
c)      bizonyos szolgáltatásokért felszámított illetékek, adók vagy díjak.
Ilyen esetben az említett módosulások az ár csökkentését vonják maguk után.”

Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
5       Guy Denuit és felesége, Betty Cordenier, az alapeljárás felperesei az irodánál lefoglaltak maguk és gyermekük, Thierry részére
egy egyiptomi szervezett társasutazást és ott-tartózkodást 2765 euró összárért, amely magában foglalta a repülővel történő
utazásukat Brüsszelből Egyiptomba és vissza, valamint a Níluson való körutazást 2003. március 2.  és 9. között.
6       Az iroda speciális üzleti feltételeiben a következő szerepel: „E szolgáltatás árának számítása az e brosúra nyomtatásakor
érvényes dollárárfolyam alapján történt (2002. január – árfolyam 1 euró = 0,91 USD). Ha az utazás megkezdése előtt az árfolyam
10%‑kal csökken vagy növekszik, az árat ehhez igazíthatjuk”.
7       Az utazást követően az alapeljárás felperesei felszólították az irodát, hogy térítsék vissza az általuk már megfizetett összár
egy részét − nevezetesen 217,61 eurót −, arra hivatkozva, hogy az árat csökkenteni kell a szolgáltatások dollárban kifejezett
összegének megfelelően, mivel e deviza árfolyama módosult, és indulásuk napján egy euró 1,08 USD volt.
8       Az iroda megtagadta a visszatérítést az alapeljárás felperesei számára, mégpedig a 1994. február 16‑i törvény 11. cikkének
(1) bekezdésére hivatkozva.
9       Az alapeljárás felperesei ezután a Collège d’arbitrage de la Commission de Litiges Voyages-hoz (Utazási jogviták bizottsága
melletti választottbíróság) fordultak, amely haszonszerzési cél nélkül, a belga jog szerint működő szövetség.
10     Mivel a jogvita, amelyben eljár, az irányelv 4. cikke (4) bekezdésének értelmezését teszi szükségessé, a Collège d’arbitrage
de la Commission de Litiges Voyages úgy döntött, hogy felfüggeszti az eljárást, és a következő kérdéseket terjeszti előzetes
döntéshozatal céljából a Bíróság elé:
„1)      amikor a fogyasztó és a szervező, illetve a közvetítő között létrejött szerződés kikötése kizárólag az ár felülvizsgálatának
emeléssel történő lehetőségéről rendelkezik, és pontosan meghatározza, hogyan kell a módosított árat kiszámítani, miközben
kizárólag az irányelv 4. cikke (4) bekezdésének a) pontjában kimerítően felsorolt változások figyelembevételét teszi lehetővé,
az említett cikket úgy kell‑e értelmezni, hogy az hallgatólagosan előírja az árak ugyanazon számítási mód szerint csökkentéssel
történő felülvizsgálatát?
2)      amikor a fogyasztó és a szervező, illetve a közvetítő között létrejött szerződés kikötése rendelkezik az ár felülvizsgálatának
mind emeléssel, mind csökkentéssel történő lehetőségéről anélkül, hogy pontosan meghatározná, hogyan kell a módosított árat
kiszámítani, miközben kizárólag az irányelv 4. cikke (4) bekezdésének a) pontjában kimerítően felsorolt változások figyelembevételét
teszi lehetővé, az említett cikket úgy kell‑e értelmezni, hogy az előírja a teljes kikötés semmisségét, vagy a semmisséget
az árak emeléssel történő felülvizsgálatára korlátozza?
3)      amikor a fogyasztó és a szervező, illetve a közvetítő között létrejött szerződés kikötése kizárólag a szervező és/vagy a közvetítő
javára rendelkezik az ár felülvizsgálatának mind emeléssel, mind csökkentéssel történő lehetőségéről, és pontosan meghatározza,
hogyan kell a módosított árat kiszámítani, miközben kizárólag az irányelv 4. cikke (4) bekezdésének a) pontjában kimerítően
felsorolt változások figyelembevételét teszi lehetővé, az említett cikket úgy kell‑e értelmezni, hogy az előírja a teljes
kikötés semmisségét, vagy a semmisséget az árak emeléssel történő felülvizsgálatára korlátozza?
4)      amikor a fogyasztó és a szervező, illetve a közvetítő között létrejött szerződés kikötése mind a fogyasztó, mind a szervező
és/vagy a közvetítő javára rendelkezik az ár felülvizsgálatának mind emeléssel, mind csökkentéssel történő lehetőségéről,
és pontosan meghatározza, hogyan kell a módosított árat kiszámítani, miközben kizárólag az irányelv 4. cikke (4) bekezdésének
a) pontjában kimerítően felsorolt változások figyelembevételét teszi lehetővé, az említett cikket úgy kell‑e értelmezni, mint
amely kötelezi az utazásszervezőt, illetve a közvetítőt, hogy árcsökkentéssel vizsgálja felül az árat, akkor is, ha azt a
fogyasztó nem kérte?”

A Bíróság hatásköréről
11     Bevezetésképpen meg kell vizsgálni, hogy a Collège d’arbitrage de la Commission de Litiges Voyages-t az EK 234. cikk értelmében
bíróságnak kell‑e tekinteni.
12     Annak mérlegeléséhez, hogy a kérdést előterjesztő szerv rendelkezik‑e tagállami bírósági jelleggel az EK 234. cikk értelmében,
a Bíróság egy sor tényezőt vesz figyelembe, mint például, hogy a szervet jogszabály hozta‑e létre, állandó jellegű‑e, hatásköre
kötelező‑e, az eljárás kontradiktórius jellegű‑e, a szerv jogszabályokat alkalmaz‑e, valamint hogy független‑e (lásd különösen
a C‑54/96. sz. Dorsch Consult ügyben 1997. szeptember 17‑én hozott ítélet [EBHT 1997., I‑4961. o.] 23. pontját és az idézett
ítélkezési gyakorlatot, valamint a C‑516/99. sz. Schmid‑ügyben 2002. május 30‑án hozott ítélet [EBHT 2002., I‑4573. o.] 34. pontját).
13     A Bíróság ítélkezési gyakorlata alapján a szerződésben kikötött választottbíróság nem minősül tagállami bíróságnak az EK 234. cikk
értelmében, mivel a szerződő felek sem jogilag, sem ténylegesen nem kötelesek arra, hogy vitás ügyüket a választottbíróságra
bízzák, és mivel az érintett tagállam hatóságainak nincs befolyásuk a választottbírósági út választására, és hivatalból sem
kell beavatkozniuk a választottbíró előtt folyó eljárásba (lásd a 102/81. sz. „Nordsee” Deutsche Hochseefischerei ügyben 1982.
március 23‑án hozott ítélet [EBHT 1982., 1095. o.] 10–12. pontját és a C‑126/97. sz. Eco Swiss ügyben 1999. június 1‑jén hozott
ítélet [EBHT 1999., I‑3055. o.] 34. pontját).
14     Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy az alapeljárásban a Collège d’arbitrage de la Commission de Litiges
Voyages megkeresésére a felek közötti választottbírósági szerződés nyomán került sor.
15     A belga jog nem írja elő, hogy a Collège d’arbitrage de la Commission de Litiges Voyages eljárása a magánszemély és az utazásközvetítő
közötti jogvita eldöntésének egyetlen eszköze. A rendes bíróság azonban, ha választottbírósági szerződés tárgyát képező jogvitát
terjesztenek elé, a belga bíróságokról szóló törvénykönyv 1679. cikkének (1) bekezdése alapján megállapítja hatáskörének hiányát.
Mindazonáltal a Collège d’arbitrage de la Commission de Litiges Voyages hatásköre nem kötelező abban az értelemben, hogy a
felek közötti választottbírósági szerződés hiánya esetén a magánszemély jogvita rendezése végett a rendes bíróságokhoz fordulhat.
16     Mivel az alapeljárásban a szerződő felek sem jogilag, sem ténylegesen nem kötelesek arra, hogy vitás ügyüket a választottbíróságra
bízzák, és mivel az érintett tagállam hatóságainak nincs befolyásuk a választottbírósági út választására, a Collège d’arbitrage
de la Commission de Litiges et Voyages az EK 234. cikk értelmében nem tekinthető tagállami bíróságnak.
17     Mindebből az következik, hogy a Bíróságnak nincs hatásköre, hogy a Collège d’arbitrage de la Commission de Litiges et Voyages
által előterjesztett kérdésekre választ adjon.

A költségekről
18     Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a Collège d’arbitrage de la Commission de Litiges et Voyages
előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével
kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (negyedik tanács) a következőképpen határozott:
A Bíróságnak nincs hatásköre, hogy a Collège d’arbitrage de la Commission de Litiges et Voyages által előterjesztett kérdésekre
választ adjon.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: francia.