CELEX: 62002CJ0406
Fördragsbrott
Underlåtelse att inkomma med de rapporter som avses i direktiven76/464/EEG, 78/659/EEG och 80/68/EEG
Standardisering och rationalisering av rapporteringen om genomförandet av vissa direktiv om miljön

Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 13 november 2002, med stöd av
artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt
rådets direktiv 76/464/EEG av den 4 maj 1976 om förorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i gemenskapens vattenmiljö
(EGT L 129, s. 23; svensk specialutgåva, område 15, volym 2, s. 46), rådets direktiv 78/659/EEG av den 18 juli 1978 om kvaliteten
på sådant sötvatten som behöver skyddas eller förbättras för att upprätthålla fiskbestånden (EGT L 222, s. 1; svensk specialutgåva,
område 15, volym 2, s. 93) och rådets direktiv 80/68/EEG av den 17 december 1979 om skydd för grundvatten mot förorening genom
vissa farliga ämnen (EGT L 20, 1980, s. 43; svensk specialutgåva, område 15, volym 2, s. 211), i deras lydelse enligt rådets
direktiv 91/692/EEG av den 23 december 1991 om att standardisera och rationalisera rapporteringen om genomförandet av vissa
direktiv om miljön (EGT L 377, s. 48; svensk specialutgåva, område 15, volym 10, s. 208), genom att, såvitt avser regionen
Bruxelles-Capitale, inte inom den föreskrivna fristen inkomma med de rapporter som föreskrivs i dessa direktiv.
Tillämpliga bestämmelser
Direktiv 91/692 avser standardisering och rationalisering av rapporteringen om genomförandet av vissa direktiv om miljön.
Det syftar till att harmonisera och komplettera bestämmelserna rörande de rapporter som skall ges in enligt dessa direktiv
för att göra rapporteringen mer enhetlig och komplettera bestämmelserna sektorsvis. I direktivet föreskrivs att en enda rapport
skall ges in.
I artikel 2.1 i direktiv 91/692 föreskrivs att de bestämmelser som anges i bilaga 1 skall ersättas med följande:
”Vart tredje år skall medlemsstaterna lämna uppgifter till kommissionen om genomförandet av detta direktiv genom en områdesrapport,
som även skall omfatta andra relevanta gemenskapsdirektiv. Rapporten skall utarbetas på grundval av frågeformulär eller mallar
som kommissionen fastställer enligt förfarandet i artikel 6 i direktiv 91/692/EEG … Frågeformuläret eller mallarna skall lämnas
till medlemsstaterna sex månader innan den period börjar som rapporten skall avse. Rapporten skall sändas till kommissionen
senast nio månader efter utgången av den treårsperiod som rapporten avser.
Den första rapporten skall omfatta perioden 1993–1995.
Kommissionen skall senast nio månader efter mottagandet av medlemsstaternas rapporter offentliggöra en gemenskapsrapport om
genomförandet av direktivet.”
De direktiv som omfattas av de nya bestämmelserna är bland annat följande:
–
direktiv 76/464,
–
direktiv 78/659,
–
direktiv 80/68.
De frågeformulär som skall ligga till grund för rapporterna förbereddes av kommissionen med stöd av en kommitté, och riktades
till medlemsstaterna, genom kommissionens beslut 92/446/EEG av den 27 juli 1992 om frågeformulär för direktiv inom vattenområdet
(EGT L 247, s. 10; svensk specialutgåva, område 15, volym 11, s. 177), sex månader innan den period som skulle täckas av rapporten
började.
Det administrativa förfarandet
Då kommissionen den 30 september 1996, vilket var den datumgräns som fastställts, ännu inte hade erhållit den rapport som
skall ges in enligt artikel 2.1 i direktiv 91/692 för åren 1993 till 1995, avseende regionen Bruxelles-Capitale och regionen
Vallonien, ansåg kommissionen att Konungariket Belgien hade underlåtit att uppfylla sina skyldigheter.
Följaktligen riktade kommissionen den 30 juni 1998 en formell underrättelse till denna medlemsstat.
Genom skrivelser av den 30 juli och den 11 september 1998 överlämnade Belgiens ständiga representation yttrandena från regionen
Vallonien och regionen Bruxelles-Capitale till kommissionen.
Med beaktande av dess yttranden vidhöll kommissionen endast sina invändningar rörande den senare regionen.
Kommissionen avgav den 22 december 1998 ett motiverat yttrande till Konungariket Belgien och anmodade denna medlemsstat att
inom två månader från delgivningen vidta nödvändiga åtgärder för att uppfylla de förpliktelser som följer av direktiven 76/464,
78/659 och 80/68, i deras lydelse enligt direktiv 91/692 (nedan kallade direktiv 76/464, direktiv 78/659 och direktiv 80/68)
och att i detta hänseende till kommissionen inkomma med den information som föreskrivs i sagda direktiv avseende regionen
Bruxelles-Capitale.
Genom telefax av den 17 maj 2000, som bekräftades genom en skrivelse av den 13 juni 2000, överlämnade Konungariket Belgien
ett svar på det motiverade yttrandet till kommissionen och klargjorde att de åtgärder som skulle säkerställa insamlingen av
de uppgifter som behövs för att skriva den rapport som skall lämnas in skulle vara operativa från år 2001.
Genom skrivelse av den 10 juli 2000 begärde kommissionen, som ansåg att denna fördröjning var för lång, att de belgiska myndigheterna
skulle vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att den nödvändiga infrastrukturen för att samla in de begärda uppgifterna
skulle upprättas så snart som möjligt.
Genom telefax av den 19 juni 2001, som bekräftades genom en skrivelse av den 20 juni 2001, överlämnade de belgiska myndigheterna
ett kompletterande yttrande till kommissionen som svar på det motiverade yttrandet.
Kommissionen, som ansåg att denna information inte var tillfredsställande, beslutade emellertid att väcka talan vid domstolen.
Fördragsbrottet
Kommissionen har återkallat sin talan i den del den avser den information som borde ha givits in i enlighet med direktiv 80/68.
Kommissionen har medgivit att, trots att informationen överlämnades sent, Konungariket Belgien har inkommit med tillfredsställande
information.
Kommissionen har emellertid vidhållit att Konungariket Belgien inte inom fristen har inkommit med den information som krävs
enligt direktiven 76/464 och 48/659.
Till sitt försvar har Konungariket Belgien hävdat dels att det i sin lagstiftning har inlett genomförandet av de direktiv
i vilka de rapporter som kommissionen har efterfrågat föreskrivs, dels att det till kommissionen den 17 januari 2003 har ingivit
de rapporter som åsyftas i direktiven 76/464 och 78/659 för perioderna från år 1993 till år 1995, från år 1996 till år 1998
och från år 1999 till år 2001.
Konungariket Belgien har, i motsats till vad kommissionen har gjort gällande, hävdat att rapporten för perioden 1993–1995,
det vill säga den rapport vars försenade leverans ligger till grund för det påstådda fördragsbrottet, innehåller detaljerad
information för vart och ett av de berörda åren, i enlighet med vad som föreskrivs i direktiv 91/692.
Denna regering har dessutom gjort gällande att alla tillgängliga uppgifter läggs fram i sagda rapport och att de frågor som
inte besvarats beträffande år 1993 inte kunde få något svar, med hänsyn till att frågeformuläret var nytt. I detta hänseende
har den understrukit att det i kommissionens beslut 95/337/EG av den 25 juli 1995 om ändring av beslut 92/446 (EGT L 200,
s. 1) förutses att det eventuellt kan vara omöjligt att besvara frågeformulären avseende investeringar i infrastruktur för
vattenrening.
Även om det vore styrkt att den inlämnade rapporten skall anses vara tillfredsställande, konstaterar domstolen emellertid
att detta saknar betydelse för bedömningen av fördragsbrottet, vilket uteslutande avser den försening som den belgiska regeringen
gjorde sig skyldig till i samband med att rapporten ingavs till kommissionen.
Den belgiska regeringen har inte förnekat att den inte inkommit med denna rapport före den 30 september 1996, vilket var datumgränsen
avseende bestämmelserna i direktiv 91/692, och inte heller att den inte inkommit med den inom den tidsfrist som uppställdes
i det motiverade yttrandet.
Förekomsten av ett fördragsbrott skall bedömas mot bakgrund av den situation som rådde i medlemsstaten vid utgången av den
frist som har angivits i det motiverade yttrandet (se bland annat dom av den 5 juni 2003 i mål C‑83/02, kommissionen mot Grekland,
REG 2003, s. I‑5639, punkt 10).
Konungariket Belgien har sålunda underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktiv 91/692 genom att, såvitt avser
regionen Bruxelles-Capitale, inte till kommissionen inom den föreskrivna tidsfristen inkomma med den rapport som föreskrivs
i artikel 2.1 i detta direktiv.
Rättegångskostnader
Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats.
Kommissionen har yrkat att Konungariket Belgien skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Konungariket
Belgien har tappat målet, skall kommissionens yrkande bifallas.
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN (tredje avdelningen)
följande dom:
1)
Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 91/692/EEG av den 23 december 1991
om att standardisera och rationalisera rapporteringen om genomförandet av vissa direktiv om miljön genom att, såvitt avser
regionen Bruxelles‑Capitale, inte inom den föreskrivna tidsfristen till kommissionen inkomma med den rapport som föreskrivs
i artikel 2.1 i detta direktiv.
2)
Konungariket Belgien skall ersätta rättegångskostnaderna.
Gulmann
Puissochet
Macken
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 12 februari 2004.
R. Grass
V. Skouris
Justitiesekreterare
Ordförande
–
Rättegångsspråk: franska.