CELEX: 62009CJ0224
Ennakkoratkaisupyyntö
Direktiivi 92/57/ETY
Turvallisuutta ja terveyttä koskevien vähimmäisvaatimusten täytäntöönpanosta tilapäisillä tai liikkuvilla rakennustyömailla
Direktiivin 3 artikla
Velvollisuus nimetä turvallisuuteen ja terveyteen liittyvien toimenpiteiden yhteensovittamisesta vastaava henkilö ja laatia turvallisuutta ja terveyttä koskeva suunnitelma

Ennakkoratkaisupyyntö koskee turvallisuutta ja terveyttä koskevien vähimmäisvaatimusten täytäntöönpanosta tilapäisillä tai
liikkuvilla rakennustyömailla 24.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/57/ETY (kahdeksas direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan
1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EYVL L 245, s. 6, ja sen oikaisu EYVL 1993, L 41, s. 50) tulkintaa.
Pyyntö on esitetty Nussbaumeria vastaan käydyssä rikosoikeudenkäynnissä, jossa häntä syytetään tilapäisillä tai liikkuvilla
työmailla rakennuttajalle tai urakoitsijalle kuuluvien työturvallisuutta koskevien velvoitteiden laiminlyönnistä.

Asiaa koskevat oikeussäännöt

Unionin säännöstö
Direktiivin 92/57 3 artiklassa, jonka otsikkona on ”Yhteensovittamisesta vastaavien henkilöiden nimeäminen – Turvallisuutta
ja terveyttä koskeva suunnitelma – Ennakkoilmoitus”, säädetään seuraavaa:
”1. Rakennushankkeen toteuttajan tai rakennushankkeen valvojan on nimettävä jokaiselle rakennustyöma[a]lle, jolla toimii useampia
yrityksiä, yksi tai useampia henkilöitä, jotka vastaavat turvallisuuteen ja terveyteen liittyvien toimenpiteiden yhteensovittamisesta
– –.
2.      Rakennushankkeen toteuttajan tai rakennushankkeen valvojan on varmistettava, että 5 artiklan b kohdan mukainen turvallisuutta
ja terveyttä koskeva suunnitelma laaditaan ennen rakennustyömaan käynnistämistä.
Jäsenvaltiot voivat työmarkkinaosapuolien kanssa neuvoteltuaan sallia ensimmäisestä kohdasta tehtäviä poikkeuksia, lukuun
ottamatta töitä:
–        joihin liittyy erityisiä vaaroja, kuten liitteessä II lueteltuja vaaroja
tai
–        jotka edellyttävät tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitettua ennakkoilmoitusta.
3.      Kun kyseessä on rakennustyömaa:
–        jolla työn arvioidaan kestävän yli 30 työpäivää ja jolla työskentelee samanaikaisesti yli 20 työntekijää,
tai
–        jolla työn määräksi arvioidaan yli 500 henkilötyöpäivää,
rakennushankkeen toteuttajan tai rakennushankkeen valvojan on annettava toimivaltaisille viranomaisille liitteen III mukaisesti
laadittu ennakkoilmoitus ennen töiden aloittamista.
Ennakkoilmoitus on asetettava selvästi näkyville rakennustyömaalle, ja se on tarvittaessa säännöllisesti päivitettävä.”
Direktiivin 5 artiklassa, jonka otsikkona on ”Rakennushankkeen valmisteluvaihe: yhteensovittamisesta vastaavien henkilöiden
tehtävät”, säädetään seuraavaa:
”Edellä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun nimetyn henkilön tai nimettyjen henkilöiden, jotka rakennushankkeen valmisteluvaiheessa
vastaavat turvallisuuden ja terveyden suojeluun liittyvien toimenpiteiden yhteensovittamisesta, on:
a)      sovitettava yhteen 4 artiklan säännösten täytäntöönpano,
b)      laadittava tai laaditutettava turvallisuus- ja terveyssuunnitelma, jossa määrätään kyseisellä rakennustyömaalla sovellettavat
säännöt, ottaen tarvittaessa huomioon rakennustyömaalla harjoitettavan teollisen toiminnan; tämän suunnitelman on sisällettävä
myös erityistoimet, jotka koskevat yhteen tai useampaan liitteessä II olevaan ryhmään kuuluvia töitä,
c)      laadittava rakennushankkeen luonnetta vastaava [asiakirja], joka sisältää tarkoituksenmukaiset turvallisuus- ja terveystiedot,
jotka on otettava huomioon suoritettaessa mahdollisia myöhempiä töitä.”
Direktiivin 6 artiklassa, jonka otsikkona on ”Rakennushankkeen toteuttamisvaihe: yhteensovittamisesta vastaavien henkilöiden
tehtävät”, säädetään seuraavaa:
”Henkilön tai henkilöiden, joka tai jotka on nimetty 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja joka tai jotka rakennushankkeen toteuttamisvaiheessa
vastaavat turvallisuuteen ja terveyteen liittyvien toimenpiteiden yhteensovittamisesta on:
a)      sovitettava yhteen yleisten turvallisuutta ja terveyttä uhkaavien vaarojen ennaltaehkäisyä koskevien periaatteiden täytäntöönpano:
–        teknisessä ja/tai organisointiin liittyvässä suunnittelussa samanaikaisesti tai peräkkäin tapahtuvien töiden tai työvaiheiden
määrittelemiseksi,
–        arvioitaessa tällaisten töiden tai työvaiheiden ennakoitavissa olevaa kestoa.
b)      sovitettava yhteen asiaa koskevien säännösten ja määräysten täytäntöönpano sen varmistamiseksi, että työnantajat, ja jos se
työntekijöiden turvallisuuden suojelemiseksi on tarpeellista, itsenäiset ammatinharjoittajat:
–        noudattavat johdonmukaisesti 8 artiklassa tarkoitettuja periaatteita,
–        noudattavat [vaadittaessa] 5 artiklan b kohdassa tarkoitettua turvallisuutta ja terveyttä koskevaa suunnitelmaa,
c)      tehtävä tai teetettävä 5 artiklan b kohdassa tarkoitettuun turvallisuutta ja terveyttä koskevaan suunnitelmaan ja 5 artiklan
c kohdassa tarkoitettuun ohjekirjaan tarvittavat muutokset työn edistymisen ja mahdollisten muutosten huomioon ottamiseksi,
– –”
Direktiivin 92/57 liitteessä II on luettelo, joka ei ole tyhjentävä, tämän direktiivin 3 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa
tarkoitetuista töistä, joihin liittyy erityisiä työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä uhkaavia vaaroja.

Kansallinen säännöstö
Direktiivi 92/57 on saatettu voimaan Italian oikeusjärjestyksessä 14.8.1996 annetulla asetuksella (decreto legislativo) nro
494 (GURI nro 223, Supplemento ordinario 23.9.1996), jota on muutettu 19.11.1999 annetulla asetuksella (decreto legislativo)
nro 528 (GURI nro 13, 18.1.2000, s. 20) ja 10.9.2003 annetulla asetuksella (decreto legislativo) nro 276 (GURI nro 235, Supplemento
ordinario 9.10.2003; jäljempänä asetus nro 494/96).
Asetus nro 494/96 kumottiin 9.4.2008 annetulla asetuksella (decreto legislativo) nro 81 (GURI nro 101, Supplemento ordinario
30.4.2008; jäljempänä asetus nro 81/08). Viimeksi mainitun asetuksen IV osastossa, joka koskee tilapäisiä ja liikkuvia työmaita,
on muun muassa 90 §, jossa vahvistetaan rakennuttajalle tai urakoitsijalle kuuluvat velvoitteet näiden työmaiden turvallisuuteen
liittyvien toimenpiteiden yhteensovittamiseksi.
Asetuksen nro 81/80 90 §:ssä säädetään seuraavaa:
”1.      Rakennuttajan tai urakoitsijan on rakennushanketta valmisteltaessa ja etenkin teknisiä valintoja tehtäessä, hanketta toteutettaessa
ja työmaan eri työvaiheita järjestettäessä noudatettava 15 §:ssä tarkoitettuja työsuojelutoimenpiteitä ja työsuojeluun liittyviä
yleisiä periaatteita. Jotta samanaikaisesti tai perättäin suoritettavien eri töiden tai työvaiheiden suorittaminen turvallisissa
olosuhteissa voitaisiin suunnitella, rakennuttajan tai urakoitsijan on vahvistettava hankkeeseen kuuluvien eri töiden tai
työvaiheiden pituus.
2.      Rakennuttaja tai urakoitsija arvioi rakennushanketta valmisteltaessa 91 §:n 1 momentin a ja b kohdassa tarkoitetut asiakirjat.
3.      Työmailla, joilla toimii useita yrityksiä, myös eri ajankohtina, rakennuttajan on, silloinkin kun se toimii itse urakoitsijana,
tai urakoitsijan silloin, kun hankkeen valmistelu annetaan sen toteutettavaksi, nimettävä valmistelua koordinoiva henkilö.
4.      Edellä 3 momentissa tarkoitetussa tapauksessa rakennuttaja tai urakoitsija nimeää ennen hankkeen toteuttajan valintaa, töiden
suorittamista koordinoivan henkilön, jonka on täytettävä 98 §:ssä vahvistetut vaatimukset.
5.      Edellä 4 momentissa vahvistettua säännöstä sovelletaan myös silloin, kun hankkeen toteuttajaksi on valittu yksi yritys, töiden
tai osan niistä suorittaminen uskotaan yhdelle tai useammalle yritykselle.
– –
11.      Kun kyse on yksityisistä rakennustöistä, edellä 3 kohdassa vahvistettua säännöstä ei sovelleta töihin, jotka eivät edellytä
rakennuslupaa. Kaikissa tapauksissa sovelletaan kuitenkin 92 §:n 2 momentin säännöksiä.”
Asetuksen nro 81/08 91 §:ssä määritellään hanketta koordinoivan henkilön velvollisuudet ja säädetään nimenomaisesti turvallisuutta
ja koordinointia koskevan suunnitelman laatimisesta.
Asetuksen 92 §:n 2 momentissa, joka koskee töiden suorittamista koordinoivan henkilön velvollisuuksia, säädetään seuraavaa:
”90 §:n 5 momentissa tarkoitetuissa tapauksissa töiden suorittamista koordinoivan henkilön on 1 momentissa tarkoitettujen
tehtävien lisäksi laadittava turvallisuutta ja koordinointia koskeva suunnitelma ja huolehdittava 91 §:n 1 momentin a ja b
kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen valmistelusta.”

Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
Bolzanon työsuojeluviraston tarkastajat suorittivat 20.6.2008 tarkastuksen Meranon kunnassa sijaitsevalla rakennustyömaalla,
jossa rakennettiin uutta kattoa noin 6–8 metriä korkeaan asuintaloon. Rakennuttajana oli Nussbaumer. Katon reunaa kiertävä
suojakaide, työtarvikkeiden nostamisessa käytetty nosturi ja työntekijät olivat peräisin kolmesta eri yrityksestä, jotka olivat
samanaikaisesti läsnä työmaalla. Sovellettavan Italian lainsäädännön mukaan töiltä ei edellytetty rakennuslupaa. Meranon kunnalle
oli sitä vastoin tehty ilmoitus töiden aloittamisesta.
Tarkastuksessa nousi esiin kysymys siitä, olisiko turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden yhteensovittamisesta vastaava
henkilö pitänyt nimetä sekä hankkeen valmisteluvaihetta että töiden toteutusvaihetta varten, kuten direktiivin 92/57 3 artiklan
1 kohdassa ja asetuksen nro 494/96 3 §:ssä säädetään, ja näin siitä huolimatta, ettei asetuksen nro 81/08 90 §:n 11 momentissa
edellytetä tällaisen henkilön nimeämistä.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa tästä, että asetuksen nro 81/08 90 §:n 3 ja 4 momentin mukaan hankkeen valmistelua
ja töiden suorittamista koordinoiva henkilö on nimettävä kaikille rakennustyömaille, joilla toimii useita yrityksiä. Asetuksen
90 §:n 11 momentin nojalla sen 3 momentin säännöksiä ei sovelleta niihin yksityisiin töihin, jotka eivät edellytä rakennuslupaa.
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan olettamalla, että yksityinen rakennustyömaa on kooltaan pienempi ja näin
riskitön, lainsäätäjä on jättänyt tunnustamatta sen, että myös sellaiset työt, jotka eivät edellytä rakennuslupaa, voivat
olla monimutkaisia ja vaarallisia ja edellyttää tämän vuoksi koordinoivan henkilön nimeämistä rakennushankkeen valmisteluun.
Lisäksi se toteaa, että koska 90 §:n 4 momentissa viitataan sen 3 momenttiin, rakennuttaja vapautettaisiin vastaavasti myös
velvollisuudesta nimetä töiden suorittamista koordinoiva henkilö.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on tämän vuoksi tuonut esiin epäilynsä niiden poikkeusten yhteensopivuudesta direktiivin
92/57 3 artiklan 1 kohdan säännösten kanssa, jotka Italian kansallisessa lainsäädännössä on säädetty velvollisuudesta nimetä
koordinoinnista vastaava henkilö.
Tribunale di Bolzano on tämän vuoksi päättänyt lykätä asian ratkaisua ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)      Onko [asetuksesta nro 81/08] ja erityisesti sen 90 §:n 11 momentilla käyttöön otetuista säännöksistä muodostuva kansallinen
lainsäädäntö siltä osin kuin siinä poiketaan sellaisen rakennustyömaan osalta, jolla toimii useita yrityksiä, rakennuttajalle
tai urakoitsijalle asetetusta velvollisuudesta nimetä kyseisen säännöksen 3 momentissa tarkoitettu rakennushankkeen valmistelun
koordinoinnista vastaava henkilö, kun kyse on yksityisistä rakennustöistä, jotka eivät edellytä rakennuslupaa, eikä siinä
velvoiteta arvioimaan rakennustöiden luonnetta ja [direktiivin 92/57] liitteessä II lueteltujen kaltaisia erityisiä vaaroja,
direktiivin 3 artiklassa vahvistettujen säännösten vastainen?
2)      Onko [asetuksesta nro 81/08] ja erityisesti sen 90 §:n 11 momentilla käyttöön otetuista säännöksistä muodostuva kansallinen
lainsäädäntö siltä osin kuin rakennuttajan tai urakoitsijan on siinä vaiheessa, kun hanketta toteutetaan rakennustyömaalla,
nimettävä töiden tyypistä riippumatta kaikissa tapauksissa koordinoinnista vastaava henkilö, eli myös silloin, kun kyse on
yksityisistä rakennustöistä, jotka eivät edellytä rakennuslupaa, koska myös tällaisiin töihin voi liittyä direktiivin [92/57]
liitteessä II tarkoitettuja vaaroja, direktiivin 3 artiklassa vahvistettujen säännösten vastainen?
3)      Rikkooko – – [asetuksen nro 81/80] 90 §:n 11 momentilla käyttöön otettu säännös siltä osin kuin siinä säädetään, että töiden
suorittamista koordinoivan henkilön on laadittava turvallisuutta koskeva suunnitelma, kun kyse on yksityisistä rakennustöistä,
jotka eivät edellytä rakennuslupaa, vain silloin, kun töiden suorittamiseen osallistuu sen yrityksen lisäksi, jolle hankkeen
toteuttaminen on alun perin uskottu, muita yrityksiä, – – direktiivin [92/57] 3 artiklaa, jossa säädetään velvollisuudesta
nimetä rakennushankkeen toteutuksen yhteensovittamisesta vastaava henkilö kaikissa tapauksissa töiden tyypistä riippumatta
ja jossa ei anneta mahdollisuutta poiketa velvollisuudesta laatia turvallisuutta ja terveyttä koskeva suunnitelma, kun kyse
on töistä, joihin liittyy direktiivin liitteessä II lueteltujen kaltaisia erityisiä vaaroja?”

Ennakkoratkaisukysymykset
Aluksi on syytä muistaa, että vaikka unionin tuomioistuimen tehtävänä ei ole SEUT 267 artiklan mukaisesti vireille pannussa
menettelyssä lausua kansallisen oikeuden yhteensopivuudesta yhteisön oikeuden kanssa eikä tulkita kansallista oikeutta, se
on kuitenkin toimivaltainen esittämään kansalliselle tuomioistuimelle kaikki sellaiset yhteisön oikeuden tulkintaan liittyvät
seikat, jotka saattavat auttaa kansallista tuomioistuinta sen arvioidessa tätä yhteensopivuutta sen käsiteltäväksi saatetussa
asiassa (ks. mm. asia C-292/92, Hünermund ym., tuomio 15.12.1993, Kok., s. I-6787, Kok. Ep. XIV, s. I‑515, 8 kohta ja yhdistetyt
asiat C-285/99 ja C-286/99, Lombardini ja Mantovani, tuomio 27.11.2001, Kok., s. I-9233, 27 kohta).
Tämän vuoksi esitetyt kysymykset, jotka on syytä käsitellä yhdessä, on ymmärrettävä siten, että ne koskevat asiallisesti sitä,
onko direktiivin 92/57 3 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa sallitaan
yhtäältä se, että sellaisista yksityisistä rakennustöistä, jotka eivät edellytä rakennuslupaa, muodostuvan työmaan, jolla
toimii useita yrityksiä, osalta poiketaan rakennuttajalle tai urakasta vastaavalle kuuluvasta velvollisuudesta nimetä sekä
rakennushankkeen valmisteluun että rakennustöiden suorittamiseen liittyvien toimenpiteiden yhteensovittamisesta vastaava henkilö,
ja jossa säädetään toisaalta tällaisen yhteensovittamisesta vastaavan henkilön velvollisuudesta laatia turvallisuutta ja terveyttä
koskeva suunnitelma ainoastaan silloin, kun yksityisistä rakennustöistä, jotka eivät edellytä rakennuslupaa, muodostuvalla
työmaalla töiden suorittamiseen osallistuu useita yrityksiä.
Heti alkuun on syytä todeta, että asiassa C-504/06, komissio vastaan Italia, 25.7.2008 antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin
on jo lausunut direktiivin 92/57 3 artiklan tulkinnasta.
Antamansa tuomion 28 kohdassa yhteisöjen tuomioistuin totesi, että direktiivin 92/57 3 artikla on jaettu kolmeen numeroituun
kohtaan, joissa on kolme selvästi toisistaan erillistä oikeussääntöä, joista yksi koskee yhteensovittamisesta vastaavien henkilöiden
nimeämistä, toinen turvallisuutta ja terveyttä koskevan suunnitelman laatimista ja kolmas tietynsuuruisiin rakennustöihin
liittyvää ennakkoilmoitusta. Erottelu kolmeen kohtaan perustuu 3 artiklan otsikossa olevaan jaotteluun: ”Yhteensovittamisesta
vastaavien henkilöiden nimeäminen – Turvallisuutta ja terveyttä koskeva suunnitelma – Ennakkoilmoitus”. Tämän rakenteen mukaisesti
vain artiklan 1 kohdassa säädetään yhteensovittamisesta vastaavien henkilöiden nimeämisestä, kun taas sen 2 kohdassa on säännöt
turvallisuutta ja terveyttä koskevan suunnitelman laatimisesta.
Yhteisöjen tuomioistuin on tämän perusteella todennut edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Italia antamansa tuomion
30 kohdassa, että 3 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa oleva poikkeus voi koskea ainoastaan sääntöä, joka on ilmaistu
välittömästi sitä ennen, eli sääntöä, joka koskee terveyttä ja turvallisuutta koskevan suunnitelman laatimista.
Näin ollen – ja kuten yhteisöjen tuomioistuin on edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Italia antamansa tuomion 35 kohdassa
jo todennut – direktiivin 92/57 3 artiklan 1 kohdassa, jonka sanamuoto on selvä ja yksityiskohtainen ja jossa säädetään yksiselitteisesti
velvollisuudesta nimetä turvallisuuteen ja terveyteen liittyvien toimenpiteiden yhteensovittamisesta vastaava henkilö kaikille
työmaille, joilla toimii useampia yrityksiä, ei sallita minkäänlaisia poikkeuksia tähän velvoitteeseen.
Näin ollen turvallisuuteen ja terveyteen liittyvien toimenpiteiden yhteensovittamisesta vastaava henkilö on aina nimettävä
työmaalle, jolla toimii useampia yrityksiä, siitä riippumatta, edellytetäänkö töiltä rakennuslupaa tai liittyykö työmaahan
erityisiä vaaroja.
Todettakoon siitä, millä hetkellä turvallisuuteen ja terveyteen liittyvien toimenpiteiden yhteensovittamisesta vastaava henkilö
on nimettävä, että direktiivin 92/57 5 ja 6 artiklasta seuraa, että tämä henkilö on nimettävä rakennushanketta valmisteltaessa
tai joka tapauksessa ainakin ennen töiden suorittamista.
Esitettyjen kysymysten, sellaisina kuin ne on muotoiltu uudelleen edellä 18 kohdassa, ensimmäiseen osaan voidaan tämän perusteella
vastata, että direktiivin 92/57 3 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että silloin kun on kyse työmaasta, jolla toimii useampia
yrityksiä, turvallisuuteen ja terveyteen liittyvien toimenpiteiden yhteensovittamisesta vastaava henkilö on aina nimettävä
rakennushanketta valmisteltaessa tai joka tapauksessa ainakin ennen töiden suorittamista.
Turvallisuutta ja terveyttä koskevasta suunnitelmasta, jota esitettyjen kysymysten, sellaisina kuin ne ovat uudelleen muotoiltuna,
toinen osa koskee, todettakoon, että suunnitelman laatimista koskevat vaatimukset on edellä 20 ja 21 kohdassa mainittuihin
syihin verrattavista syistä määriteltävä yksin direktiivin 92/57 3 artiklan 2 kohdan perusteella.
Toisin kuin direktiivin 92/57 3 artiklan 1 kohdassa, jossa ei sallita minkäänlaisia poikkeuksia, sen 2 kohdan toisessa alakohdassa
annetaan jäsenvaltioille oikeus työmarkkinaosapuolia kuultuaan poiketa velvollisuudesta laatia 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa
tarkoitettu turvallisuutta ja terveyttä koskeva suunnitelma, paitsi jos kyse on töistä, joihin liittyy direktiivin liitteessä
II tarkoitettuja erityisiä vaaroja, tai töistä, jotka edellyttävät tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitettua ennakkoilmoitusta.
Tästä seuraa, että direktiivin 92/57 3 artiklan 2 kohdan mukainen velvollisuus laatia turvallisuutta ja terveyttä koskeva
suunnitelma ennen työmaan käynnistämistä on ymmärrettävä siten, että se koskee kaikkia työmaita, joihin liittyy direktiivin
liitteessä II luetellun kaltaisia erityisiä vaaroja tai jotka edellyttävät ennakkoilmoitusta, ja ettei työmaalla toimivien
yritysten lukumäärällä ole tässä yhteydessä merkitystä.
Tämä artikla on näin ollen esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa rakennushankkeen toteuttamiseen liittyvien
toimenpiteiden yhteensovittamisesta vastaavan henkilön velvollisuutta laatia turvallisuutta ja terveyttä koskeva suunnitelma
rajoitetaan niin, että se koskee ainoastaan sitä tapausta, jossa yksityisistä rakennustöistä, jotka eivät edellytä rakennuslupaa
muodostuvalla työmaalla töiden suorittamiseen osallistuu useampia yrityksiä ja jossa tämän velvoitteen syntymisedellytyksenä
ei käytetä direktiivin liitteessä II lueteltujen kaltaisia vaaroja.
Jotta ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle voitaisiin antaa tyhjentävä vastaus, on vielä muistettava se, että vakiintuneen
oikeuskäytännön mukaan direktiivillä ei sellaisenaan voida luoda velvoitteita yksityiselle oikeussubjektille eikä direktiivin
säännökseen sellaisenaan voida näin ollen vedota tällaista yksityistä oikeussubjektia vastaan (ks. yhdistetyt asiat C-74/95
ja C-129/95, X, tuomio 12.12.1996, Kok., s. I-6609, 23–25 kohta ja yhdistetyt asiat C‑387/02, C‑391/02 ja C‑403/02, Berlusconi
ym., tuomio 3.5.2005, Kok., s. I-3565, 73 ja 74 kohta).
Edellä esitetyn perusteella esitettyihin kysymyksiin on vastattava, että direktiivin 92/57 3 artiklaa on tulkittava seuraavasti:
–        kyseisen artiklan 1 kohta on esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa sallitaan silloin, kun kyse on yksityisistä
rakennustöistä, jotka eivät edellytä rakennuslupaa, muodostuvasta työmaasta, jolle tulee useampia yrityksiä, poikkeaminen
rakennuttajalle tai urakasta vastaavalle kuuluvasta velvollisuudesta nimetä turvallisuuteen ja terveyteen liittyvien toimenpiteiden
yhteensovittamisesta vastaava henkilö rakennushanketta valmisteltaessa tai joka tapauksessa ainakin ennen töiden suorittamista
–        saman artiklan 2 kohta on esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa rakennushankkeen toteuttamiseen liittyvien
toimenpiteiden yhteensovittamisesta vastaavan henkilön velvollisuutta laatia turvallisuutta ja terveyttä koskeva suunnitelma
rajoitetaan niin, että se koskee ainoastaan sitä tapausta, jossa yksityisistä rakennustöistä, jotka eivät edellytä rakennuslupaa,
muodostuvalla työmaalla töiden suorittamiseen osallistuu useampia yrityksiä ja jossa tämän velvoitteen syntymisedellytyksenä
ei käytetä tämän direktiivin liitteessä II lueteltujen kaltaisia vaaroja.

Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle,
ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (viides jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Turvallisuutta ja terveyttä koskevien vähimmäisvaatimusten täytäntöönpanosta tilapäisillä tai liikkuvilla rakennustyömailla
24.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/57/ETY (kahdeksas direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi)
3 artiklaa on tulkittava seuraavasti:
–
kyseisen artiklan 1 kohta on esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa sallitaan silloin, kun kyse on yksityisistä
rakennustöistä, jotka eivät edellytä rakennuslupaa, muodostuvasta työmaasta, jolle tulee useampia yrityksiä, poikkeaminen
rakennuttajalle tai urakasta vastaavalle kuuluvasta velvollisuudesta nimetä turvallisuuteen ja terveyteen liittyvien toimenpiteiden
yhteensovittamisesta vastaava henkilö rakennushanketta valmisteltaessa tai joka tapauksessa ainakin ennen töiden suorittamista
–
saman artiklan 2 kohta on esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa rakennushankkeen toteuttamiseen liittyvien
toimenpiteiden yhteensovittamisesta vastaavan henkilön velvollisuutta laatia turvallisuutta ja terveyttä koskeva suunnitelma
rajoitetaan niin, että se koskee ainoastaan sitä tapausta, jossa yksityisistä rakennustöistä, jotka eivät edellytä rakennuslupaa,
muodostuvalla työmaalla töiden suorittamiseen osallistuu useampia yrityksiä ja jossa tämän velvoitteen syntymisedellytyksenä
ei käytetä tämän direktiivin liitteessä II lueteltujen kaltaisia vaaroja.
Allekirjoitukset
*
Oikeudenkäyntikieli: italia.