CELEX: 61990CJ0320
Begäran om förhandsavgörande enligt artikel 177 i EEG-fördraget
Villkor

1 Genom beslut av den 4 september 1990, som inkom till domstolen den 22 oktober 1990, har Pretura di Frascati ställt två frågor enligt artikel 177 i EEG-fördraget om tolkningen av fördragets konkurrensbestämmelser för att kunna bedöma huruvida vissa sidor av ett nationellt system för fördelning av frekvenser för TV-sändningar är förenliga med gemenskapsrätten.
2 Dessa frågor har uppkommit inom ramen för tvister som pågår mellan å ena sidan bolagen Telemarsicabruzzo, Telaltitalia och Telelazio, vilka äger televisionssändare, och å andra sidan Circostel (Circolo Costruzioni Telegrafiche e Telefoniche di Roma, en inrättning för uppbyggnad av telegraf- och telefonnät i Rom), post- och telekommunikationsministeriet och försvarsministeriet.
3 Pretura di Frascati har som förklaring till dessa frågor i målen C-320/90 och C-322/90, efter att ha citerat artikel 86 i EEG-fördraget, endast gjort gällande att denna bestämmelse innebär ett förbud mot alla former av monopol. I mål 321/90 har den nationella domstolen tillagt att det vid den väckts en behörighetsfråga. Den nationella domstolen är emellertid av den uppfattningen att den med hänsyn till gemenskapsrättens företräde inte kan pröva denna invändning förrän den har begärt förhandsavgörande från domstolen. Den har härutöver anfört att även om den saknar behörighet, är dessa frågor befogade av processekonomiska skäl.
4 De frågor som ställts av Pretura di Frascati har följande lydelse:
"1.  Utgör det ett åsidosättande av artiklarna 85.3 och 86 i fördraget att den italienska regeringen har förbehållit sig användandet av vissa kanaler för TV-sändning och därigenom hindrar den privata sektorn från att utnyttja UHF-kanalerna 67 till 99, i synnerhet kanalerna 67, 68 och 69, utan att utfärda några samordningsregler rörande användandet av dessa kanaler?
2.  Är ett sådant beteende förenligt med Romfördraget och dess konkurrensregler?"
5 Kommissionen har inledningsvis anfört att besluten om hänskjutande är synnerligen kortfattade och sparsamma med upplysningar om de rättsliga och faktiska omständigheter som skulle göra det möjligt att fastställa syftet med de frågor som ställts och därmed förstå deras betydelse och räckvidd.
6 Det skall anmärkas att det, eftersom det är nödvändigt att komma fram till en tolkning av gemenskapsrätten som är användbar för den nationella domstolen, krävs att den nationella domstolen klargör den faktiska och rättsliga bakgrunden till de frågor som ställs eller att den åtminstone förklarar de faktiska omständigheter som ligger till grund för dess frågor.
7 Detta krav är av särskild betydelse på konkurrensområdet, vilket kännetecknas av komplicerade faktiska och rättsliga förhållanden.
8 Besluten om hänskjutande innehåller emellertid inga sådana upplysningar.
9 Domstolen har visserligen försetts med vissa upplysningar genom den nationella domstolens akt och de skriftliga yttrandena, vilket framgår av förhandlingsrapporten, liksom genom parternas yttranden vid den muntliga förhandlingen. Dessa upplysningar är emellertid fragmentariska och gör det inte möjligt för domstolen att - i avsaknad av tillräcklig kännedom om de faktiska omständigheter som ligger till grund för tvisten vid den nationella domstolen - tolka gemenskapsrättens konkurrensregler mot bakgrund av de förhållanden som är föremål för denna tvist, vilket den nationella domstolen har begärt.
10 Under dessa omständigheter saknas det anledning att besvara de frågor som ställts av Pretura di Frascati.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
11 De kostnader som har förorsakats den italienska regeringen och Europeiska gemenskapernas kommission, som har inkommit med yttrande till domstolen, är inte ersättningsgilla. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN
-angående de frågor som genom beslut av den 4 september 1990 förts vidare av Pretura di Frascati - följande dom:
Anledning saknas att besvara de ställda frågorna.