CELEX: 61998CJ0014
Beskyttelse mod plantesygdomme og skadegørere på planter
Direktiv 77/93/EØF
Direktiv 92/76/EØF
Forbud mod indbringelse i Italien af planter af arten Citrus hidrørende fra tredjelande
Tidsmæssig begrænsning

1 Ved kendelse afsagt den 18. december 1997, indgaaet til Domstolen den 22. januar 1998, har Pretura circondariale di Torino i medfoer af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) forelagt tre praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets direktiv 77/93/EOEF af 21. december 1976 om foranstaltninger mod indslaebning i medlemsstaterne af skadegoerere paa planter eller planteprodukter (EFT 1977 L 26, s. 20), som aendret bl.a. ved Raadets direktiv 91/683/EOEF af 19. december 1991 (EFT L 376, s. 29) og ved Kommissionens direktiv 96/14/EF af 12. marts 1996 (EFT L 68, s. 24), og af Kommissionens direktiv 92/76/EOEF af 6. oktober 1992 om anerkendelse af beskyttede zoner, som er udsat for saerlige plantesundhedsrisici i Faellesskabet (EFT L 305, s. 12), som aendret ved Kommissionens direktiv 95/40/EF af 19. juli 1995 (EFT L 182, s. 14) og Kommissionens direktiv 96/15/EF af 14. marts 1996 (EFT L 70, s. 35).
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag mellem det italienske selskab Battital Srl (herefter »Battital«), der importerer planteprodukter fra tredjelande, og Regione Piemonte i anledning af en boede, som sidstnaevnte havde paalagt Battital for ulovlig indfoersel og besiddelse med henblik paa salg paa italiensk omraade af 250 kg appelsiner hidroerende fra Sydafrika og 680 kg citroner hidroerende fra Argentina.
De relevante faellesskabsretlige bestemmelser
3 Artikel 4, stk. 2, litra a), i direktiv 77/93, som aendret ved direktiv 91/683, indeholder foelgende bestemmelse:
»Medlemsstaterne foreskriver, at planter, planteprodukter og andre objekter, som er opfoert i bilag III, del B, fra den 1. januar 1993 ikke maa foeres ind i de paagaeldende beskyttede zoner, der ligger paa deres omraade.«
4 Artikel 2, stk. 1, litra h), i direktiv 77/93, som aendret ved direktiv 91/683, indeholder foelgende definition af begrebet »beskyttet zone«:
»... et omraade i Faellesskabet:
- hvor én eller flere af de planteskadegoerere, som er opfoert i dette direktiv, og som er etableret i en eller flere dele af Faellesskabet, ikke er hverken endemiske eller etableret, selv om der er gunstige betingelser for deres etablering, eller
- hvor der er fare for etablering af visse planteskadegoerere paa grund af gunstige oekologiske betingelser for saa vidt angaar saerlige afgroeder, selv om naevnte planteskadegoerere ikke er hverken endemiske eller etableret i Faellesskabet,
og som efter fremgangsmaaden i artikel 16a er anerkendt som opfyldende betingelserne i foerste og andet led ...«
5 Artikel 16a i direktiv 77/93, som blev indsat ved Raadets direktiv 89/439/EOEF af 26. juni 1989 (EFT L 212, s. 106), fastlaegger den fremgangsmaade, som Kommissionen skal foelge i forbindelse med udstedelse af regler om anerkendelse af beskyttede zoner.
6 I bilag III til direktiv 77/93, som aendret ved Kommissionens direktiv 92/103/EOEF af 1. december 1992 (EFT L 363, s. 1), opregnes de planter, planteprodukter og andet, som skal forbydes indfoert enten i samtlige medlemsstater (del A) eller i bestemte beskyttede zoner (del B). Del B omfatter to spalter.
7 Venstre spalte, der beskriver de planter, planteprodukter og andet, som forbuddet omfatter, naevner bl.a.: »3. Frugter af Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. og hybrider heraf, bortset fra Citrus paradisi Macf., med oprindelse i tredjelande«. De hermed naevnte frugter tilhoerer citron-, appelsin- og grapefrugtfamilien.
8 I hoejre spalte, der angiver de beskyttede zoner, som forbuddet gaelder for, naevnes Italien.
9 Artikel 1 i direktiv 92/76 bestemmer:
»De zoner i Faellesskabet, der er anfoert i bilaget, anerkendes for en periode, der udloeber den 31. december 1994, som 'beskyttede zoner', i henhold til artikel 2, stk. 1, litra h), foerste afsnit, i direktiv 77/93/EOEF, for saa vidt angaar de planteskadegoerere, der er anfoert ud for disse zoner i bilaget.«
10 Direktivets artikel 2 bestemmer:
»En forlaengelse af anerkendelsen ud over den i artikel 1 naevnte dato og aendringer af listen over de i artikel 1 omhandlede beskyttede zoner foretages efter proceduren i artikel 16a i direktiv 77/93/EOEF ...«
11 I bilaget til direktiv 92/76, jf. bilagets litra a), punkt 17, litra b), punkt 3, litra c), punkt 5, og litra d), punkt 3, naevnes Italien som en af de zoner, der er beskyttet mod indslaebning af »alle ukendte ikke-europaeiske skadegoerere paa frugt af Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. og hybrider heraf«, for saa vidt angaar angreb paa disse frugter af insekter, mider og nematoder, bakterier, svampe samt virus og viruslignende organismer.
12 Det fremgaar af sjette betragtning til direktiv 92/76, at anerkendelsen af de i direktivet naevnte zoner kun var foreloebig. Oprindelig anerkendtes zonerne foreloebigt for en periode, der udloeb den 31. december 1994. Perioden blev senere forlaenget til den 1. juli 1995 ved Kommissionens direktiv 94/61/EF af 15. december 1994 om forlaengelse af perioden for foreloebig anerkendelse af visse beskyttede zoner som omhandlet i artikel 1 i direktiv 92/76 (EFT L 330, s. 63), hvoraf det ogsaa fremgik, at forlaengelsen af anerkendelse var foreloebig. Perioden blev senere forlaenget til den 1. april 1996, bl.a. for saa vidt angaar anerkendelsen af Italien som en zone, der er beskyttet mod skadegoerere, ved direktiv 95/40, hvoraf det fremgik, at perioden for anerkendelse blev forlaenget foreloebigt.
13 Ved artikel 1 i direktiv 96/15 blev datoen for ophoeret af gyldighedsperioden for anerkendelsen af visse beskyttede zoner aendret. Med hensyn til Italiens status som zone, der er beskyttet mod skadegoerere, fastholdt direktivet imidlertid ophoersdatoen den 1. april 1996, idet direktivets artikel 1, stk. 1, bestemte foelgende:
»I direktiv 92/76/EOEF foretages foelgende aendringer:
1. Artikel 1, foerste afsnit, affattes saaledes:
'De zoner i Faellesskabet, der er anfoert i bilaget, anerkendes som "beskyttede zoner" i henhold til artikel 2, stk. 1, litra h), foerste afsnit, i direktiv 77/93/EOEF, for saa vidt angaar de planteskadegoerere, der er anfoert ud for disse zoner i bilaget; naar det gaelder litra a), punkt 17, litra b), punkt 3, litra c), punkt 5, og litra d), punkt 3, anerkendes naevnte zoner for en periode, der udloeber den 1. april 1996 ...'«
14 I syvende og ottende betragtning til direktiv 96/15 anfoeres foelgende:
»Det boer fastslaas, at en forlaengelse af anerkendelsen ud over den i artikel 1 naevnte dato og aendringer af listen over de i artikel 1 omhandlede beskyttede zoner foretages efter proceduren i artikel 16a i direktiv 77/93/EOEF ...
Uden en forlaengelse af anerkendelsen ud over de i artikel 1 naevnte datoer ophoerer de paagaeldende beskyttede zoner paa disse datoer med at vaere 'beskyttede zoner' i henhold til Raadets direktiv 77/93/EOEF inklusive bilagene til direktivet.«
15 Efter artikel 2, stk. 1, foerste afsnit, i direktiv 96/15 skulle dette vaere gennemfoert i medlemsstaterne med virkning fra den 1. april 1996.
De relevante nationale bestemmelser
16 Lovdekret nr. 536 af 30. december 1992 indeholder i artikel 8 foelgende bestemmelse:
»Landbrugs- og skovbrugsministeren (nu ministeren for landbrugsressourcer) angiver ved dekret paa grundlag af oplysninger fra Faellesskabet de beskyttede zoner ...«
17 I dekretets artikel 9 bestemmes, at enhver, der til italiensk omraade indbringer planter og plantematerialer, hvis indfoersel er forbudt, straffes med boede paa mellem 10 mio. og 60 mio. ITL.
18 Artikel 10 i landbrugs- og skovbrugsministerens dekret af 18. juni 1993 indeholder foelgende bestemmelse:
»Planter og planteprodukter samt andre i bilag III, del B, naevnte produkter maa ikke indbringes i de tilsvarende beskyttede zoner.«
19 Bilag III, del B, punkt 3, forbyder indbringelse af »frugter af Citrus, Fortunella Swingle, Poncirus Raf. og hybrider heraf, undtagen frugt af Citrus Paradisi Macf Merr, hidroerende fra tredjelande«. Denne del af bilag III angiver som beskyttet zone »Italien«.
20 Det af den italienske minister for landbrugsressourcer udstedte dekret af 31. januar 1996 indeholder i artikel 10 foelgende bestemmelse:
»Det er forbudt at indfoere, forhandle og i de tilsvarende beskyttede zoner besidde planter, planteprodukter og andre i bilag III, del B, naevnte produkter.«
21 I henhold til udtalelse fra Generaldirektoratet for Landbrugspolitik og Landbrugsindustri under ministeren for landbrugsressourcer har der, mens det afventes, at Kommissionen udsteder nye faellesskabsbestemmelser, i italiensk ret fortsat bestaaet et forbud under henvisning til dekretet af 31. januar 1996 mod indfoersel til og forhandling i Italien af de i sagen omhandlede planter og planteprodukter.
22 Bilag VI til dekretet af 31. januar 1996 svarer til bilaget til direktiv 92/76 og angiver de zoner, der er beskyttet mod de saerlige skadegoerere. Litra a), punkt 17, litra b), punkt 3, litra c), punkt 5, og litra d), punkt 3, der angav Italien som beskyttet zone, blev ophaevet med virkning fra den 4. januar 1998 ved ministerielt dekret af 27. november 1997, hvorved direktiv 96/14 og 96/15 blev gennemfoert.
Tvisten i hovedsagen
23 Kriminalpolitiet i Torino fastslog den 4. oktober 1996 paa markedet for frugt og groentsager i Torino, at Battital havde gjort sig skyldig i et strafbart forhold ved besiddelse med henblik paa salg inden for det italienske territorium, der er en beskyttet zone, hvortil der ikke fra tredjelande maa importeres planter af arten Citrus, af 250 kg appelsiner hidroerende fra Sydafrika og 680 kg citroner hidroerende fra Argentina. Disse citrusfrugter blev derefter konfiskeret og destrueret, og praesidenten for regionen Piemonte paalagde Battital en boede paa 20 mio. ITL.
24 Battital anfaegtede for den forelaeggende ret dette boedepaalaeg og anfoerte herved, at det fremgik af direktiv 95/40, 96/14 og 96/15, at de beskyttede zoner for saa vidt angaar indfoersel af citrusfrugter fra tredjelande var blevet ophaevet fra den 1. april 1996, og at de i hovedsagen omtvistede appelsiner og citroner derfor kunne indfoeres til og saelges i Italien.
25 Regione Piemonte gjorde paa sin side gaeldende, at Italien efter de gaeldende faellesskabsbestemmelser fortsat var en beskyttet zone for saa vidt angaar disse citrusfrugter.
De praejudicielle spoergsmaal
26 Pretura circondariale di Torino har paa baggrund heraf besluttet at udsaette sagen og anmode Domstolen om en praejudiciel afgoerelse af foelgende tre spoergsmaal:
»1) Er forbuddet mod indfoersel af planter af arten Citrus ifoelge artikel 1 i direktiv 95/40/EF af 19. juli 1995, artikel 2 i direktiv 96/14/EF af 12. marts 1996 og artikel 1 i direktiv 96/15/EF af 14. marts 1996 stadigt gaeldende i Italien (eller i omraader i Italien)?
2) Er dette forbud bortfaldet fra den 1. april 1996?
3) Er, som det synes at fremgaa af bestemmelserne i direktiv 95/40/EF af 19. juli 1995, sammenholdt med artikel 2 i direktiv 96/14/EF af 12. marts 1996 og artikel 1 i direktiv 96/15/EF af 14. marts 1996, det italienske landbrugsministeriums dekret af 31. januar 1996, hvorved bestemmelserne i direktiv 95/40/EF inkorporeres i italiensk ret, for saa vidt uforeneligt med bortfaldet af forbuddet mod indfoersel paa det italienske omraade (eller en del af dette) af planter eller planteprodukter af arten Citrus?«
27 Indledningsvis bemaerkes det, at det tredje spoergsmaal, som Kommissionen med foeje har bemaerket, vedroerer spoergsmaalet, om de italienske regler om gennemfoerelse af de i hovedsagen omhandlede direktiver er forenelige med faellesskabsretten.
28 Ifoelge fast retspraksis (jf. navnlig dom af 15.7.1964, sag 6/64, Costa, Sml. 1954-1964, s. 531, org. ref.: Rec. s. 1141, paa s. 1158, af 12.10.1978, sag 13/78, Eggers, Sml. s. 1935, praemis 19, og af 1.4.1982, forenede sager 141/81, 142/81 og 143/81, Holdijk m.fl., Sml. s. 1299, praemis 8) tilkommer det ikke Domstolen inden for rammerne af en procedure indledt i henhold til traktatens artikel 177 at udtale sig om, hvorvidt nationale bestemmelser er forenelige med faellesskabsretten. Domstolen har derimod kompetence til at give den nationale ret alle de fortolkningselementer vedroerende faellesskabsretten, ved hjaelp af hvilke naevnte ret kan afgoere, om disse regler er forenelige med faellesskabsretten.
29 Ved besvarelsen af de praejudicielle spoergsmaal maa det undersoeges, indtil hvilket tidspunkt det efter direktiv 77/93, som aendret ved direktiv 96/14, og efter direktiv 92/76, som aendret ved direktiv 95/40 og 96/15, var forbudt at indfoere citrusfrugter (Citrus L., Poncirus Raf., Fortunella Swingle og hybrider heraf) til Italien, ligesom det maa afgoeres, om faellesskabsretten er til hinder for, at de nationale myndigheder opretholder forbuddet mod indfoersel af disse frugter efter dette tidspunkt.
30 Parterne i hovedsagen er foerst og fremmest uenige om, hvilken sammenhaeng der er mellem paa den ene side direktiv 77/93, der fastsatte det oprindelige forbud mod indfoersel af citrusfrugter til Italien, og paa den anden side direktiv 92/76, hvorved Italien blev anerkendt som beskyttet zone for saa vidt angaar visse skadegoerere indtil den 1. april 1996.
31 Regione Piemonte goer saaledes gaeldende, at disse to direktiver, saavel som de senere aendringer af disse, har forskellige anvendelsesomraader, og at direktiv 92/76 saaledes ikke har aendret direktiv 77/93. Foelgelig er forbuddet mod at indfoere citrusfrugter hidroerende fra tredjelande forblevet i kraft ogsaa efter den 1. april 1996, fra hvilken dato Italien ikke laengere anerkendtes som beskyttet omraade i henhold til direktiv 92/76, som aendret ved direktiv 95/40 og 96/15.
32 Battital og Kommissionen mener omvendt, at i det omfang forbuddet mod indfoersel af en frugt, der potentielt er baerer af skadegoerere, kun er en ledsageforanstaltning til forbuddet mod indfoersel af selve denne skadegoerer, maa bortfaldet af sidstnaevnte forbud noedvendigvis medfoere, at ogsaa det foerstnaevnte forbud bortfalder. Herefter kunne Italien ikke, efter at det var ophoert med at vaere en zone, der var beskyttet mod skadegoerere, retmaessigt forbyde indfoersel af citrusfrugter.
33 Som generaladvokaten har anfoert i punkt 28-35 i forslaget til afgoerelse, viser de aendringer, som direktiv 77/93 og 92/76 i tidens loeb er undergaaet, at der er en naer sammenhaeng mellem direktivernes bestemmelser, saaledes at forstaa, at det var hensigten med direktiv 92/76 at supplere direktiv 77/93.
34 Begrebet »beskyttet zone« blev saaledes indsat i direktiv 77/93 ved direktiv 91/683, og efter at denne aendring var sket, blev der ved direktiv 92/76 opstillet en liste over zoner, der blev anerkendt som beskyttede zoner som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra h), i direktiv 77/93. Indfoerselsforbuddet ifoelge bilag III, del B, til direktiv 77/93 haenger derfor direkte sammen med anerkendelsen i henhold til direktiv 92/76 af en beskyttet zone.
35 Det fremgaar i oevrigt af selve ordlyden af direktiv 77/93, at anerkendelsen af en beskyttet zone skal ske efter en bestemt procedure, der angives i artikel 16a i direktivet efter indsaettelsen af denne bestemmelse ved direktiv 89/439, og en saadan anerkendelse kan derfor ikke have stiltiende hjemmel i andre bestemmelser.
36 Fra det tidspunkt, hvor anerkendelsen af en beskyttet zone i henhold til bilaget til direktiv 92/76 ophoerte i medfoer af direktiv 95/40 og 96/15, havde forbuddet mod indfoersel ifoelge artikel 4, stk. 2, litra a), i direktiv 77/93 og dettes bilag III, del B, ikke laengere nogen genstand, selv om sidstnaevnte direktiv endnu ikke var blevet aendret paa dette tidspunkt.
37 Endvidere viser formaalet med direktiv 77/93, at faellesskabslovgiver har lagt saerlig vaegt paa beskyttelsen mod indslaebning eller spredning i de beskyttede zoner af skadegoerere, mens planter og planteprodukter kun er inddraget i det omfang, de kan udgoere baerere af saadanne skadegoerere.
38 Saaledes udgoer, som Battital og Kommissionen med foeje har fremhaevet, forbuddene mod indfoersel af planter accessoriske forbud, der mister enhver berettigelse, naar den midlertidige anerkendelse som zone, der er beskyttet mod skadegoerere, der kan angribe planter, ophoerer.
39 Heraf foelger, at den omstaendighed, at et omraade ophoerer med at vaere en zone, der er beskyttet mod indslaebning af skadegoerere, noedvendigvis indebaerer, at forbuddet mod at indfoere frugter af arten Citrus ophaeves.
40 Specielt med hensyn til den i hovedsagen foreliggende situation bemaerkes det, at bestemmelserne i direktiv 77/93 og 92/76 med senere aendringer tilsammen medfoerer, at forbuddet mod at indfoere citrusfrugter til Italien blev ophaevet den 1. april 1996.
41 Af det anfoerte foelger, at nationale bestemmelser, der efter denne dato opretholder forbuddet mod indfoersel af citrusfrugter, ikke kan vaere begrundet i Faellesskabets bestemmelser om plantebeskyttelse.
42 Endvidere har medlemsstaterne ikke, naar bortses fra den undtagelsessituation, der er omhandlet i artikel 15 i direktiv 77/93, som aendret ved Raadets direktiv 90/168/EOEF af 26. marts 1990 (EFT L 92, s. 49) og ved direktiv 91/683, men som er uden relevans i hovedsagen, kompetence til ensidigt at traeffe foranstaltninger for at forbyde indfoerslen af citrusfrugter til deres omraade.
43 Endelig affoeder de i hovedsagen omhandlede bestemmelser i direktiv 77/93 og 92/76 med senere aendringer rettigheder, som private kan paaberaabe sig for de nationale domstole. Disse bestemmelser er nemlig efter deres formulering tilstraekkelig praecise og ubetingede til, at borgerne kan paaberaabe sig dem for at anfaegte bestemmelser i national ret, der ikke er i overensstemmelse med disse direktiver.
44 Paa baggrund af det anfoerte skal de forelagte spoergsmaal besvares paa foelgende maade:
Forbuddet mod at indfoere frugter af arten Citrus i den beskyttede zone, som Italien udgoer, jf. artikel 4, stk. 2, litra a), i direktiv 77/93, er blevet uanvendeligt i naevnte medlemsstat med virkning fra den 1. april 1996, paa hvilken dato anerkendelsen af Italien som zone, der er beskyttet i henhold til direktiv 92/76, ophoerte i henhold til direktiv 95/40 og 96/15.
Disse direktiver er til hinder for anvendelse af nationale bestemmelser, der opretholder et saadant forbud efter denne dato.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
45 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
(Anden Afdeling)
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Pretura circondariale di Torino ved kendelse af 18. december 1997, for ret:
Forbuddet mod at indfoere frugter af arten Citrus i den beskyttede zone, som Italien udgoer, jf. artikel 4, stk. 2, litra a), i Raadets direktiv 77/93/EOEF af 21. december 1976 om foranstaltninger mod indslaebning i medlemsstaterne af skadegoerere paa planter eller planteprodukter, er ophaevet i naevnte medlemsstat med virkning fra den 1. april 1996, paa hvilken dato anerkendelsen af Italien som zone, der er beskyttet i henhold til Kommissionens direktiv 92/76/EOEF af 6. oktober 1992 om anerkendelse af beskyttede zoner, som er udsat for saerlige plantesundhedsrisici i Faellesskabet, ophoerte i henhold til Kommissionens direktiv 95/40/EF af 19. juli 1995 og Kommissionens direktiv 96/15/EF af 14. marts 1996.
Disse direktiver er til hinder for anvendelse af nationale bestemmelser, der opretholder et saadant forbud efter denne dato.