CELEX: 62006FJ0054
Viešoji tarnyba
Pareigūnai

1.
Pareigūnai – Pensijos – Korekcinis koeficientas – Panaikinimas, taikomas teisėms į pensiją, įgytoms įsigaliojus Reglamentui
Nr. 723/2004
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 82 straipsnio 1 dalis ir XIII priedo 20 straipsnis, Tarybos reglamentas Nr. 723/2004)
2.
Pareigūnai – Pensijos – Korekcinis koeficientas – Panaikinimas, taikomas teisėms į pensiją, įgytoms įsigaliojus Reglamentui
Nr. 723/2004
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 82 straipsnio 1 dalis ir XIII priedo 20 straipsnis, Tarybos reglamentas Nr. 723/2004)
3.
Pareigūnai – Pensijos – Korekcinis koeficientas – Panaikinimas, taikomas teisėms į pensiją, įgytoms įsigaliojus Reglamentui
Nr. 723/2004
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 82 straipsnio 1 dalis)
4.
Laisvas asmenų judėjimas – Darbuotojas – Sąvoka – Bendrijų pareigūnas – Įtraukimas – Išėjęs į pensiją Bendrijos pareigūnas
– Netaikymas
(EB 18 ir 39 straipsniai)
5.
Europos Sąjungos pilietybė – Teisė laisvai judėti ir apsigyventi valstybių narių teritorijoje – Išėję į pensiją Bendrijos
pareigūnai
(EB 18 straipsnis, Pareigūnų tarnybos nuostatų 82 straipsnio 1 dalis)
1.
Vienodo požiūrio principas nepažeidžiamas, jei skirtingą požiūrį į skirtingas pareigūnų kategorijas galima pateisinti objektyviu
ir pagrįstu kriterijumi ir jei šie skirtumai yra proporcingi tikslui, kurio siekiama tokiu nevienodu traktavimu.
Kalbant apie Reglamentu Nr. 723/2004, iš dalies keičiančiu Pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygas,
įvykdytą korekcinių koeficientų panaikinimą teisėms į pensiją, įgytoms nuo 2004 m. gegužės 1 d., reikia pažymėti, kad skirtingas
požiūris į pareigūnus, išėjusius į pensiją įsigaliojus Pareigūnų tarnybos nuostatų reformai, ir į tuos, kurie išėjo į pensiją
likus keliems mėnesiams iki jos įsigaliojimo, nes tik pastarųjų atveju korekcinis koeficientas taikomas visai pensijai, atitinka
vienodo požiūrio principą. Šis skirtumas pateisinamas objektyviu ir pagrįstu kriterijumi, t. y. tuo, ar pareigūnai išėjo į
pensiją prieš Pareigūnų tarnybos nuostatų reformos įsigaliojimą, ar jai įsigaliojus. Be to, atsižvelgiant į minėtos Pareigūnų
tarnybos nuostatų reformos tikslus, laikantis tokio skirtingo požiūrio paisoma proporcingumo reikalavimo, nes, nepaisant to,
kad pirmajai kategorijai priklausantys pareigūnai į pensiją išėjo įsigaliojus Pareigūnų tarnybos nuostatų reformai, visoms
iki šios datos įgytoms jų teisėms toliau taikomi korekciniai koeficientai, kurie, beje, yra tokie patys kaip tie, kurie taikomi
pareigūnams, išėjusiems į pensiją iki šios datos. Šias išvadas patvirtina ir tai, kad teisės aktų leidėjas priėmė ne tik taisykles,
turinčias neigiamos įtakos teisėms į pensiją, įgytoms nuo 2004 m. gegužės 1 d., bet ir taisykles, turinčias neigiamos įtakos
teisėms į pensiją, įgytoms iki šios datos, pereinamuoju laikotarpiu iki 2008 m. balandžio 30 d. su kapitalu susijusius korekcinius
koeficientus laipsniškai pakeičiant šalies korekciniais koeficientais, kurie pensininkams mažiau palankūs.
Atsižvelgiant į Pareigūnų tarnybos nuostatų reformos tikslus, skirtingo požiūrio juo labiau negalima laikyti savavališka ar
akivaizdžiai netinkama diskriminacija. Tik esant tokiai diskriminacijai gali būti pagrįstas pagrindas, susijęs su vienodo
požiūrio ir nediskriminavimo principo pažeidimu, kai jis pateikiamas dėl priemonių, priimtų srityje, kurioje teisės aktų leidėjas
turi diskreciją, o taip yra pensijų sistemos keitimo atveju.
(žr. 64, 74 ir 75 punktus)
Nuoroda:
2004 m. kovo 16 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Afari prieš BCE
, T‑11/03, Rink. VT p. I‑A‑65 ir II‑267, 65 punktas.
2007 m. sausio 23 d. Tarnautojų teismo sprendimo
Chassagne prieš Komisiją,
F‑43/05, Rink. VT p. I‑A‑0000 ir II‑0000, 91 punktas.
2.
Srityje, kurioje teisės aktų leidėjas turi diskreciją, o taip yra pensijų sistemos keitimo atveju, vykdydamas vienodo požiūrio
ir nediskriminavimo principo laikymosi kontrolę teismas turi tik patikrinti, ar susijusi institucija nesilaikė savavališko
ir akivaizdžiai netinkamo skirtingo požiūrio.
Reglamentu Nr. 723/2004, iš dalies keičiančiu Pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygas, panaikindamas
visus korekcinius koeficientus teisėms į pensiją, įgytoms nuo 2004 m. gegužės 1 d., teisės aktų leidėjas šių ribų neperžengė.
Nėra viršesnio Bendrijos teisės principo, užtikrinančio Bendrijos pensininkų „vienodą traktavimą, kiek tai susiję su perkamąja
galia“, už bendrąjį vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principą, kurį teisės aktų leidėjas turėjo įgyvendinti, jo nuomone,
tinkamiausiais būdais ir priemonėmis. Atsižvelgiant į teisės aktų leidėjo diskreciją pensijų sistemos keitimo srityje, Taryba
turėjo teisę nustatyti sistemą, kuria įgyvendinamas vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principas, panaikindama korekcinius
koeficientus ir užtikrindama, kad mokėdami tokias pačias įmokas pareigūnai gautų tokias pačias nominalias pensijas, o taip,
beje, paprastai yra kitose tarptautinėse organizacijose nustatytų pensijų sistemų atveju. Ji pagrįstai manė, kad dėl Europos
integracijos korekciniai koeficientai tampa vis mažiau reikalingi ir kad pensininkai vis dažniau pasirenka gyventi buvusio
darbo valstybėje arba ne kilmės valstybėje; Taryba taip pat galėjo atsižvelgti į siekį vengti tiek sukčiavimo atvejų, tiek
brangių ir sudėtingų pensininkų faktinės gyvenamosios vietos tikrinimo procedūrų.
Be to, teisės aktų leidėjas turi teisę keisti Pareigūnų tarnybos nuostatus, priimdamas susijusiems pareigūnams mažiau palankias
nuostatas nei tos, kurios buvo taikomos anksčiau, ir ši laisvė negali būti apribota remiantis vienodos „perkamosios galios“
principu. Tačiau kai pareigūnai yra įgiję teises į pensiją, teisės aktų leidėjas privalo nustatyti pakankamai ilgą pereinamąjį
laikotarpį, kad pensijų sistemoje būtų išvengta nenumatyto pensijų mokėjimo taisyklių pakeitimo. Net jeigu ši apsauga būtų
taikoma ir pareigūnams, išėjusiems į pensiją įsigaliojus Pareigūnų tarnybos nuostatų reformai, ji apimtų tik teises, kurias
jie įgijo prieš šios reformos įsigaliojimą.
(žr. 65, 78 ir 80–82 punktus)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo sprendimai: 1998 m. rugsėjo 30 d. Sprendimo
Losch prieš Teisingumo Teismą
, T‑13/97, Rink. VT p. I‑A‑543 ir II‑1633, 113, 121 ir 122 punktai; 1998 m. rugsėjo 30 d. Sprendimo
Busacca ir kt. prieš Audito Rūmus
, T‑164/97, Rink. VT p. I‑A‑565 ir II‑1699, 49, 58 ir 59 punktai; 1999 m. liepos 6 d. Sprendimo
Séché prieš Komisiją
, T‑112/96 ir T‑115/96, Rink. VT p. I‑A‑115 ir II‑623, 127 ir 132 punktai; 2003 m. sausio 8 d. Sprendimo
Hirsch ir kt.prieš ECB
, T‑94/01, T‑152/01 ir T‑286/01, Rink. VT p. I‑A‑1 ir II‑27, 51 punktas; 2003 m. vasario 26 d. Sprendimo
Drouvis prieš Komisiją
, T‑184/00, Rink. VT p. I‑A‑51 ir II‑297, 57 punktas, Teisingumo Teismo patvirtintas 2004 m. balandžio 29 d. Sprendimu
Drouvis prieš Komisiją
, C‑187/03 P; 2006m. lapkričio 29 d. Sprendimo
Campoli prieš Komisiją
, T‑135/05, Rink. VT p. I‑A‑2‑297 ir II‑A‑2‑1527, 71, 72, 78, 79, 85, 87, 97, 100 ir 105 punktai.
2007 m. sausio 23 d. Tarnautojų teismo sprendimo
Chassagne prieš Komisiją
, F‑43/05, Rink. VT p. I‑A‑0000 ir II‑0000, 62 punktas.
3.
Reglamentu Nr. 723/2004, iš dalies keičiančiu Pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygas, įvykdytas
korekcinių koeficientų panaikinimas teisėms į pensiją, įgytoms nuo 2004 m. gegužės 1 d., nepažeidžia vienodo požiūrio ir nediskriminavimo
principo, kiek tai susiję su aukšto pragyvenimo lygio valstybėje narėje gyvenančiais pensininkais, palyginti su pensininkais,
gyvenančiais žemesnio pragyvenimo lygio valstybėje narėje. Tai taip pat taikoma Belgijoje negyvenančius pensininkus lyginant
su ten gyvenančiais pensininkais.
Pirma, nors dėl minėto korekcinių koeficientų panaikinimo atsiranda pensininkų perkamosios galios skirtumų, nelygu, ar jie
apsigyvena aukšto, ar žemo pragyvenimo lygio valstybėje, tokie skirtumai yra pateisinami objektyviu ir pagrįstu kriterijumi,
t. y. vienodomis įmokomis, pareigūnų sumokėtomis jiems dirbant, ir, antra, bent jau per pirmuosius naujos pensijų sistemos
taikymo metus šie skirtumai yra proporcingi Pareigūnų tarnybos nuostatų reformos tikslams. Per šiuos metus pareigūnai, išėję
į pensiją po Pareigūnų tarnybos nuostatų reformos įsigaliojimo, bus įgiję didžiąją dalį teisių į pensiją ir todėl jiems bus
taikomi bendri koeficientai, kurie yra gana panašūs į tuos, kurie jiems būtų taikomi, jei Pareigūnų tarnybos nuostatų reformoje
būtų išsaugota korekcinių koeficientų sistema. Tik tuo atveju jeigu, priešingai nei tikisi Taryba, pragyvenimo lygio skirtumai
tarp valstybių narių ateityje išliktų, skirtingas požiūris į pensininkus, apsigyvenusius vietovėse, kuriose pragyvenimo lygis
aukštas, ir tuos, kurie apsigyveno vietovėse, kur pragyvenimo lygis žemas, atsižvelgiant į korekcinių koeficientų didelei
teisių į pensiją daliai nebuvimą ir su sąlyga, kad Taryba nesiims korekcinių priemonių, gali būti neproporcingas Pareigūnų
tarnybos nuostatų reforma siekiamiems tikslams.
Taip pat, remiantis tokiais pačiais argumentais ir atsižvelgiant į teisės aktų leidėjo diskreciją pensijų sistemos keitimo
srityje, korekcinių koeficientų panaikinimo pasekmės negali reikšti savavališkos ar akivaizdžiai netinkamos diskriminacijos,
turint omenyje Pareigūnų tarnybos nuostatų reformos tikslus.
(žr. 84–87 punktus)
4.
Bendrijų pareigūnas turi darbuotojo migranto statusą ir, kaip Bendrijos pilietis, dirbantis ne savo kilmės valstybėje narėje,
nepraranda darbuotojo statuso EB 39 straipsnio 1 dalies prasme dėl to, kad dirba tarptautinėje organizacijoje, net jeigu jo
atvykimo ir apsigyvenimo sąlygas įdarbinimo valstybėje konkrečiai reglamentuoja tarptautinis susitarimas. Tačiau Bendrijos
pensininkai gali remtis ne laisvo judėjimo ir įsisteigimo laisvės principais, kurie iš principo taikomi vykdant ekonominę
veiklą, bet tik EB 18 straipsniu, kuriuo Bendrijos piliečiams garantuojama teisė laisvai judėti ir apsigyventi valstybių narių
teritorijoje.
(žr. 96–98 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo sprendimai: 1989 m. kovo 15 d. Sprendimo
Echternach ir Moritz
, 389/87 ir 390/87, Rink. p. 723, 11 punktas; 2004 m. gruodžio 16 d. Sprendimo
My
, C‑293/03, Rink. p. I‑12013, 37 punktas; 2006 m. vasario 16 d. Sprendimo
Öberg
, C‑185/04, Rink. p. I‑1453, 12 punktas.
5.
EB 18 straipsniu Bendrijos piliečiams garantuojama teisė laisvai judėti ir apsigyventi valstybių narių teritorijoje, kuri
tiesiogiai kyla iš Europos Sąjungos piliečio statuso, suteikiamo EB 17 straipsniu, kuris yra esminis valstybių narių piliečių
statusas. Taikant Sutartyje ir antrinėje teisėje nustatytus apribojimus ir sąlygas, pačiu EB 18 straipsniu Europos Sąjungos
piliečiams gali būti suteiktos teisės, kuriomis jie gali remtis teisme. Taigi, nesant jokios konkrečios taisyklės šiuo klausimu,
šia nuostata galėtų būti grindžiama išėjusių į pensiją Bendrijos pareigūnų teisė apsigyventi jų pasirinktoje valstybėje narėje.
Laisvo judėjimo teisę pažeistų ne tik priemonės, kuriomis nustatyti tiesioginiai draudimai ir apribojimai, bet ir tos, kuriomis
suinteresuotieji asmenys būtų atgrasyti nuo apsigyvenimo kitoje valstybėje narėje. Vis dėlto iš EB 18 straipsnio negalima
kildinti pozityvios Bendrijos teisės aktų leidėjo pareigos Bendrijos pensijų gavėjams suteikti papildomą finansinę išmoką
taikant korekcinius koeficientus, kuriais siekiama kompensuoti išlaidas, susijusias su aukštesniu pragyvenimo lygiu valstybėje
narėje, kurioje pensininkas norėtų apsigyventi; kadangi negalima kalbėti apie skirtingą požiūrį, palyginti su kitais Bendrijos
pensininkais, pasirinkusiais gyvenimą toje pačioje valstybėje narėje, nepalanki padėtis, susijusi su apsigyvenimu šioje valstybėje,
kurią lemia bendros ir objektyvios situacijos, galinčios daryti įtakos bet kuriam pensininkui, ar netgi bet kuriam kitam asmeniui,
apsigyvenusiam toje pačioje valstybėje, yra suinteresuotojo asmens laisvo gyvenamosios vietos pasirinkimo, padaryto įvertinus
visus tokio pasirinkimo privalomumus ir trūkumus, pasekmė ir jos jokiomis aplinkybėmis negalima laikyti netiesiogine laisvo
judėjimo kliūtimi.
(žr. 98–100 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo sprendimai: 1996 m. vasario 1 d. Sprendimo
Perfili
, C‑177/94, Rink. p. I‑161, 17–19 punktai; 2002 m. rugsėjo 17 d. Sprendimo
Baumbast ir R
, C‑413/99, Rink. p. I‑7091, 82, 84 ir 86 punktai; 2003 m. spalio 2 d. Sprendimo
Garcia Avello
, C‑148/02, Rink. p. I‑11613, 21–24 punktai; 2005 m. liepos 12 d. Sprendimo
Schempp
, C‑403/03, Rink. p. I‑6421, 45–47 punktai; 2006 m. vasario 16 d. Sprendimo
Rockler
, C‑137/04, Rink. p. I‑1441, 17–19 punktai; 2006 m. spalio 26 d. Sprendimas
Tas-Hagen ir Tas
, C‑192/05, Rink. p. I‑10451; 2006 m. lapkričio 9 d. Sprendimo
Turpeinen
, C‑520/04, Rink. p. I‑10685, 13 punktas; 2007 m. sausio 11 d. Sprendimo
ITC
, C‑208/05, Rink. p. I‑181, 31–33 punktai; 2007 m. sausio 30 d. Sprendimo
Komisija prieš Daniją,
C‑150/04, Rink. p. I‑1163, 41–45 punktai.