CELEX: 61993TJ0443
Statligt stöd
Sökanden försatt i konkurs
Berättigat intresse av att få saken prövad
Anledning att pröva talan saknas

Domskäl
1 Genom ansökan inkommen till domstolens kansli den 2 december 1991 har sökanden, Casillo Grani snc, anhängiggjort en talan i vilken det yrkas att kommissionens beslut 91/474/EEG av den 16 augusti 1991 angående stöd utgivna av den italienska regeringen till bolaget Italgrani för uppförandet av ett jordbrukslivsmedelskomplex i Mezzogiorno, skall ogiltigförklaras (EGT nr L 254, s. 14).
2 Genom beslut av domstolens president av den 8 februari 1993 har Italgrani SpA beviljats intervenera till stöd för kommissionens talan.
3 Med tillämpning av artikel 4 i rådets beslut 93/350/Euratom, EKSG, EEG, av den 8 juni 1993, med ändring av beslut 88/591/EKSG, EEG, Euratom, som inrättade Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt (EGT nr L 144, s. 21), har målet hänskjutits till förstainstansrätten genom beslut av domstolen den 27 september 1993. Målet har tilldelats den andra avdelningen i utökad sammansättning.
4 Genom beslut av ordföranden för förstainstansrättens andra avdelning i utökad sammansättning, av den 28 september 1994, har målet förenats med målen T-435/93, ASPEC m.fl. mot kommissionen, och T-442/93, AAC m.fl. mot kommissionen, inför den muntliga förhandlingen.
5 Efter det att datum för sammanträde bestämts, informerade en av Casillo Granis advokater förstainstansrätten, genom skrivelse inkommen till förstainstansrättens kansli den 3 oktober 1994, att nämnda bolag hade försatts i konkurs. Denne advokat uppgav därefter per telefon att bolaget inte skulle närvara vid sammanträdet den 9 november 1994 och att han frågat konkursförvaltaren om tillstånd att fortsätta förfarandet.
6 Genom fax inkommet till förstainstansrättens kansli den 2 november 1994 sände samme advokat för sökandens räkning en kopia av ett beslut av domaren som tilldelats konkursen, vilket uppmanade konkursförvaltaren att välja delgivningsadress hos advokatbyrån Siragusa och Scassellati-Sforzolini inför förhandlingen vid förstainstansrätten. Sökanden var inte närvarande vid sammanträdet den 9 november 1994.
7 Under dessa omständigheter bör det påpekas att det framgår av akten att det intresse av att få saken prövad som sökanden gjort gällande ligger i det faktum att sökanden har påstått befinna sig i en konkurrenssituation med det bolag som är mottagare av de stöd som beslutet i fråga rör. Efter att sökandebolaget har förklarats i konkurs har dock ett sådant intresse av att få saken prövad, såvitt det har existerat, försvunnit.
8 Det bör tilläggas att eftersom stödet i fråga, enligt den information som intervenienten Italgrani lämnat under den muntliga förhandlingen ännu inte har kommit intervenienten tillhanda, har beslutet inte heller kunnat påverka konkurrenssituationen för sökandebolaget innan det försattes i konkurs.
9 Härav följer att det inte längre finns anledning att pröva målet, som därför avskrivs.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
10 Enligt lydelsen av artikel 87.6 i rättegångsreglerna skall förstainstansrätten i mål där det inte finns anledning att döma i saken besluta om kostnaderna enligt vad den finner skäligt. Med hänsyn till omständigheterna i det aktuella fallet anser förstainstansrätten det lämpligt att förplikta sökanden att bära kostnaderna, även de som redovisats av intervenienten.
Domslut
På dessa grunder beslutar
FÖRSTAINSTANSRÄTTEN
(andra avdelningen i utökad sammansättning)
följande dom:
11 Mål T-443/93 avskrivs från vidare handläggning i förstainstansrätten.
12 Sökanden skall bära rättegångskostnaderna, även de som redovisats av intervenienten.