CELEX: 62003CJ0400
Ühine tollitariifistik
Kombineeritud nomenklatuur
Tariifirubriik
Sulepeade vutlarid

21. augusti 2003. aasta kohtuotsusega, mis saabus Euroopa Kohtu kantseleisse 26. septembril 2003, esitas tribunal d’instance
du VII
e
arrondissement de Paris EÜ artikli 234 alusel eelotsuse küsimuse komisjoni teatises „Euroopa ühenduste kombineeritud nomenklatuuri
selgitavad märkused” (EÜT 2000, C 199, lk 1) sisalduvate kombineeritud nomenklatuuri alamrubriikide 4202 12 11 ja 4202 12 19
selgitavate märkuste kooskõla kohta nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri
ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, lk 1), mida on muudetud komisjoni 13. oktoobri 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 2263/2000
(EÜT L 264, lk 1), I lisas sisalduva ühise tollitariifistiku kombineeritud nomenklatuuriga.
See küsimus tõusetus äriühingu Waterman SA, millest ühinemise tulemusel sai hiljem äriühing Waterman SAS (edaspidi „Waterman”)
ja directeur général des douanes et droits indirects’i (tolli ja kaudsete maksude peadirektor) vahelises vaidluses seoses
selle äriühingu poolt Euroopa Liitu imporditud sulepeade vutlarite tariifse klassifitseerimisega.

Õiguslik raamistik
Põhikohtuasja asjaolude esinemise ajal kehtinud kombineeritud nomenklatuuri (edaspidi „KN”) tekst sisaldub määruse nr 2263/2000
I lisas. Selle lisa teine osa sisaldab gruppi 42 pealkirjaga „Nahatooted; sadulsepatooted ja rakmed; reisitarbed, käekotid
jms tooted; tooted loomasooltest”.
Selles grupis on rubriik 4202, mis sisaldab muu hulgas „ehtekarpe, jms tooteid nahast või komposiitnahast, lehtplastidest,
tekstiilmaterjalidest, vulkaniseeritud kiust või papist, täielikult või osaliselt kaetud nimetatud materjalide või paberiga”.
Alamrubriik 4202 92 19 puudutab eelmises punktis nimetatud kaupa, kui see on „lehtplastist või tekstiilmaterjalidest välispinnaga”.
Põhikohtuasja asjaolude esinemise ajal oli nende kaupade kokkuleppeline tollimaksumäär 9,7%.
Alamrubriik 4202 99 00 puudutab eespool punktis 4 nimetatud kaupu, kui see ei ole nahast, komposiitnahast ega lakknahast ning
ei ole lehtplastist ega tekstiilmaterjalidest välispinnaga. Põhikohtuasja asjaolude esinemise ajal oli nende kaupade kokkuleppeline
tollimaksumäär 3,7%.
KN grupi 42 lisamärkus 1 täpsustab, et „[r]ubriigi 4202 alamrubriikides tähistab termin „välispind” toote nähtava välispinna
materjali, isegi kui see materjal kujutab endast pakendit moodustavate materjalide väliskihti”.
Alamrubriikide 4202 92 11 – 4202 92 19 selgitavates märkustes, mis sisalduvad eespool punktis 1 nimetatud komisjoni teatises,
on viidatud alamrubriikide 4202 12 11 ja 4202 12 19 selgitavatele märkustele (edaspidi „asjaomased selgitavad märkused”),
mis täpsustavad mõistet „lehtplastist”:
„Kui toote välispinna materjal on kombineeritud materjal, mille nähtav väliskiht on lehtplastist (nt tekstiilmaterjalide kiududest
kangas koos lehtplastiga), klassifitseeritakse see käesolevasse alamrubriiki sõltumata sellest, kas lehtplast toodeti eraldi
enne kombineeritud materjali valmistamist või kas plastkiht on saadud materjali (nt tekstiilimaterjalide kiududest kanga)
plastiga pealistamise või katmise tulemusel, tingimusel, et see nähtav väliskiht meenutab väliselt eraldi toodetud lehtplasti.”
[mitteametlik tõlge]

Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
11. aprillil 2001 esitas Waterman taotluse Prantsuse tolliasutusele siduva tariifiinformatsiooni saamiseks seoses sulepea
vutlari, siinkohal „Man Bille Coverlux” vutlari klassifitseerimisega, mida taotluses kirjeldati järgmiselt:
„Plastist raamistik (põhi ja kaas)
Terasest vedruga hinged
Atlasest sisevooderdus
Vahtkummiga polsterdatud kaas
Karbi välispind kaetud Coverlux’iga
[…]
Lihtsast papist väline kest.”
Oma taotluses toetab Waterman kauba klassifitseerimist alamrubriiki 4202 99 00.
28. juunil 2001 väljastas Prantsuse tolliasutus siduva tariifiinformatsiooni numbriga FR‑E4‑2001‑001470, millega kõnealune
kaup klassifitseeriti alamrubriiki 4202 92 19. Toetudes kahele analüüsile, mille viisid läbi Pariisi tollilaboratooriumid,
leidis nimetatud tolliasutus, et asjaomasel vutlaril on lehtplastist välispind, mille keskmine paksus on 0,12 millimeetrit.
Siduva tolliinformatsiooni toetuseks viidati just asjaomastele selgitavatele märkustele.
11. septembril 2001 esitas Waterman directeur général des douanes et droits indirects’i vastu kaebuse tribunal d’instance
du VII
e
arrondissement de Paris’le siduva tolliinformatsiooni tühistamiseks ja otsuse tegemiseks, et asjaomane kaup kuulub alamrubriiki
4202 99 00.
5. veebruari 2002. aasta kohtuotsusega palus nimetatud kohus teha commission de conciliation et d’expertise douanière’il kindlaks
ja kirjeldada nimetatud kauba välispinna koostist ning ka valmistusviisi. See komisjon leidis oma 22. mai 2002. aasta arvamuses,
et „uuritud vutlarite välispind koosneb akrüülpolümeeriga segatud värvipigmentidest ning see poolvedelas olekus segu kanti
rulli abil vutlari pinnale enne vutlari vormimist”.
Kuna küsiti, kas sellise koostisega ning sellisel viisil valmistatud materjal kuulub Prantsuse tolliasutuste poolt asjaomastele
selgitavatele märkustele tuginedes valitud alamrubriiki 4202 92 19, esitas tribunal d’instance du VII
e
arrondissement de Paris Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas kombineeritud nomenklatuuri alamrubriikide 4202 12 11 ja 4202 12 19 selgitav märkus, mis täpsustab mõistet „lehtplastist”
järgmiselt: „kui toote välispind on kombineeritud materjalist, mille nähtav väliskiht on lehtplastist (nt tekstiilmaterjalide
kiududest kangas koos lehtplastiga), klassifitseeritakse see käesolevasse alamrubriiki sõltumata sellest, kas lehtplast toodeti
eraldi enne kombineeritud materjali valmistamist või kas plastkiht on saadud materjali (nt tekstiilmaterjalidest koe) plastiga
pealistamise või katmise tulemusel, tingimusel, et see nähtav väliskiht meenutab väliselt eraldi toodetud lehtplasti”, on
tariifiga vastuolus?”

Eelotsuse küsimus
Eelkõige tuleb tõdeda, et esitatud küsimus ei puuduta KN alamrubriikide 4202 92 19 ja 4202 99 00 tõlgendamist, mida toetasid
Prantsuse tolliasutused ja Waterman Euroopa Liitu imporditud sulepeade vutlarite tariifse klassifitseerimise osas, vaid KN
alamrubriikidele 4202 92 11 – 4202 92 19 kohaldatavate asjaomaste selgitavate märkuste kehtivust.
Selles osas tuleb meelde tuletada, et KN selgitavad märkused on kehtivad abivahendid nomenklatuuri tõlgendamiseks tingimusel,
et nende sisu on kooskõlas ühise tollitariifistiku sätetega ning ei muuda nende kohaldamisala (vt 11. juuli 1980. aasta otsus
kohtuasjas 798/79: Chem-Tec, EKL 1980, lk 2639, punktid 11 ja 12).
Käesoleval juhul on asjaomaste selgitavate märkustega täpsustatud, et juhul, kui vutlari välispind on kombineeritud materjalist,
mille nähtav kiht on lehtplastist, ei oma tariifsel klassifitseerimisel tähtsust see, kas lehtplast toodeti eraldi enne kombineeritud
materjali, mille nähtava väliskihi ta moodustab, valmistamist või et plastkiht on saadud materjali (nt tekstiilmaterjalidest
koe) plastiga pealistamise või katmise tulemusel, tingimusel, et teise valmistusviisi kasutamine annab lõpptulemuse, mis väliselt
meenutab esimese valmistusviisi kasutamisel tekkinud lõpptulemust.
Selle tulemusena samastavad need märkused KN mõttes mõiste „lehtplast” tõlgendamiseks plastkihi, mis on tekkinud materjali
plastiga pealistamise või katmise tulemusel, ning lehtplasti, mida toodeti eraldi enne vutlarile kandmist, tingimusel, et
neil on samasugune välimus. Sellel tingimusel peavad nimetatud märkused samaväärseks kahte viisi, kuidas tekib plastist väliskiht
KN rubriiki 4202 kuuluvatele vutlaritele, st viisi, mis põhineb eelnevalt valmistatud lehtplasti pealekandmisel ning viisi,
mis põhineb materjali (nt tekstiili) plastiga pealistamisel või katmisel.
Eespool punktis 16 toodud kohtupraktikat arvestades tuleb uurida selgitavate märkuste kooskõla asjaomaste rubriikide ja alamrubriikide
kirjeldustega, nende kohta käivate märkustega ja KN klassifitseerimise üldreeglite punktis 6 nimetatud reegliga, mis on sätestatud
KN I osa 1. jaos ning millega on nimetatud selgitavad märkused Watermani arvates vastuolus.
Mis puutub nimetatud rubriikide ja alamrubriikide, st KN rubriigi 4202 ning alamrubriikide 4202 92 11 – 4202 92 19 kirjeldusi,
tuleb meelde tuletada, et need ei täpsusta, mida „lehtplasti” all silmas peetakse.
Mis puudutab asjaolu, millele Waterman oma kirjalikes märkustes viitab, mille kohaselt asjaomastes selgitavates märkustes
on kasutatud mõisteid „leht” ja „kiht” samas tähenduses, samal ajal kui viimane sõna asjaomases rubriigis ja alamrubriikides
ei esine ning kui see ei ole tavakeeles esimese sõna sünonüüm, siis ei saa nimetatud märkusi pidada vastuolus olevaks rubriigi
ja alamrubriikide kirjelduste ning KN klassifitseerimise üldreeglite punktis 6 nimetatud reegliga, mille kohaselt kaupade
klassifitseerimine toimub alamrubriikide kirjelduste põhjal.
Asjaomastes selgitavates märkustes kujutab mõiste „kiht” endast tegelikult tehnilise protsessi abil valmistatud toodet, mis
on ühest küljest „plastist” ning mille nimetatud märkused samastavad teisest küljest „lehtplastiga” KN alamrubriikide 4202 92 11
– 4202 92 19 mõttes tingimusel, et see meenutab väliselt sellist lehte.
Nagu Prantsuse valitsus märkis, tuleb samuti välja tuua, et KN grupi 42 lisamärkus 1 (vt eespool punkt 7), mis puudutab muu
hulgas KN alamrubriikides 4202 92 11 – 4202 92 19 nimetatud lehtplastist välispinnaga tooteid, kasutab nende alamrubriikide
mõttes mõiste „välispind” täpsustamiseks samuti mõistet „kiht”.
Mis puudutab asjaomasele rubriigile ja alamrubriikide suhtes kohaldatavaid märkusi, siis tuleb meelde tuletada, et KN VIII
jaotis, mille osaks grupp 42 on, märkust ei sisalda. Sellel grupil on aga kolm märkust ja üks lisamärkus.
Märkustes 1 ja 2 on nimetatud mitmeid tooteid, mis vastavalt ei kuulu KN gruppi 42 ja rubriiki 4202, samas kui märkus 3 puudutab
rubriiki 4203. Seega ei ole ükski nendest märkustest asjakohane asjaomaste selgitavate märkuste kehtivuse hindamiseks.
Eespool punktis 7 toodud lisamärkus 1 täpsustab, et KN rubriigi 4202 alamrubriikide mõttes vutlari välispinna liitmine ühes
nendes alamrubriikides nimetatud liiki pinnaga peab toimuma nähtavat materjali silmas pidades, isegi siis, kui see materjal
kujutaks endast pakendit moodustavate materjalide väliskihti.
Osas, mis puudutab ühte lisamärkuse alla käivat juhtu, nimelt kui nähtav väliskiht on lehtplastist, on asjaomased selgitavad
märkused lisamärkuse laiendus ning selle lehe valmistusviis on tariifse klassifitseerimise mõttes tähtsusetu.
KN grupi 39 märkus 10, mille Waterman on välja toonud, ei ole asjaomaste selgitavate märkuste kehtivuse hindamiseks asjakohane,
kuna viimased puudutavad grupi 42 alamrubriike. Lisaks ei sisalda see märkus lehtplasti definitsiooni, millega nimetatud selgitavad
märkused võiksid olla vastuolus.
Tuleb veel rõhutada, et pidades samaväärseks kahte tehnilist protsessi, mille tulemusena valmib identne toode, st plastist
välispind, on asjaomased selgitavad märkused kooskõlas kohtupraktikaga, mille kohaselt tariifse klassifitseerimise otsustavad
kriteeriumid on kauba objektiivsed tunnused ja omadused, mis on määratletud ühise tollitariistiku rubriigi ning asjaomaste
jaotiste ja gruppide märkustega sõnastusega (10. oktoobri 1985. aasta otsus kohtuasjas 200/84: Daiber, EKL 1985, lk 3363,
punkt 13, 19. mai 1994. aasta otsus kohtuasjas C‑11/93: Siemens Nixdorf, EKL 1994, lk I-1945, punkt 11, ja 19. oktoobri 2000. aasta
otsus kohtuasjas C‑339/98: Peacock, EKL 2000, lk I‑8947, punkt 9).
On oluline rõhutada, et vastupidiselt seisukohale, mille Waterman oma kirjalikes märkustes tõi, tunnistas äriühing kohtuistungil
siiski seisukohta, et asjaomased selgitavad märkused ei sisalda midagi sellist, mille põhjal võiks tunnistada, et komisjon
on oma märkustes värvikihi ja lehtplasti samastanud.
Lisaks ei või vastupidiselt Watermani väidetule asjaomastes selgitavates märkustes toodud välise sarnasuse tingimust tõlgendada
nii, et sellest võiks välja lugeda komisjoni poolt ülalpool punktis 29 nimetatud kohtupraktika kriteeriumi eiramist võrreldes
välisilme kriteeriumiga. Selle tingimuse rakendamine eeldab seda, et pealistamise ja katmise tulemusel tekkinud tootel on
„plastkiht”.
Kõige eelneva taustal tuleb eelotsuse küsimuse esitanud kohtule vastata, et esitatud küsimuse käsitlemisel ei ilmnenud midagi
sellist, mis mõjutaks asjaomaste selgitavate märkuste kehtivust.

Kohtukulud
Euroopa Kohtule märkusi esitanud Prantsuse valitsuse ja komisjoni kohtukulusid ei hüvitata. Et põhikohtuasja poolte jaoks
on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotamise siseriiklik
kohus.
Esitatud põhjendustest lähtudes
EUROOPA KOHUS (neljas koda),
vastuseks tribunal d’instance du VII
e
arrondissement de Paris’ 21. augustil 2003 kohtuotsusega esitatud küsimusele otsustab:
Esitatud küsimuse käsitlemisel ei ilmnenud midagi sellist, mis mõjutaks komisjoni teatises „Euroopa ühenduste kombineeritud
nomenklatuuri selgitavad märkused” (EÜT 2000, C 199, lk 1) sisalduvate kombineeritud nomenklatuuri alamrubriikide 4202 12 11
ja 4202 12 19 kehtivust.
Cunha Rodrigues
Puissochet
Lenaerts
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 8. juulil 2004 Luxembourgis.
Kohtusekretär

Neljanda koja esimees
R. Grass

J. N. Cunha Rodrigues
*
Kohtumenetluse keel: prantsuse.