CELEX: 62007FJ0099
Közszolgálat
Elfogadhatóság

1.
Tisztviselők – Az Europol alkalmazottai –Kétévenkénti magasabb fizetési fokozatba lépés
(Az Europol személyzeti szabályzata, 28. és 29. cikk)
2.
Tisztviselők – Kereset – Korlátlan felülvizsgálati jogkör – Az Europol személyzeti szabályzatának 93. cikke értelmében vett
pénzügyi természetű jogvita
(Az Europol személyzeti szabályzata, 93. cikk)
3.
Tisztviselők – Értékelés – Az Europolnak a személyi állomány értékelésére vonatkozó belső iránymutatása – Joghatások
(Az Europol személyzeti szabályzata, 28. és 29. cikk)
4.
Tisztviselők – Értékelés – Az Europolnak a személyi állomány értékelésére vonatkozó belső iránymutatása – Megsértés
(Az Europol személyzeti szabályzata, 28. és 29. cikk)
5.
Tisztviselők – Értékelés – Értékelő jelentés – A célok meghatározására vonatkozó kötelezettség – Terjedelem
6.
Tisztviselők – Kereset – Kártérítési kereset – A megtámadott aktus megsemmisítése, amely nem biztosítja a nem vagyoni kár
megfelelő jóvátételét
(Az Europol személyzeti szabályzata, 93. cikk)
1.
Az olyan értékelő jelentés, amely nem az Europol igazgatójától – aki a magasabb fizetési fokozatba lépés engedélyezésére hatáskörrel
rendelkezik –, hanem az értékelésre hatáskörrel rendelkező értékelőtől ered, semmi esetre sem – még közvetve sem – tekinthető
a magasabb fizetési fokozatba lépést megtagadó eredeti határozatnak, mivel e két határozattípus tárgya eltérő, és két különböző
hatóság hatáskörébe tartozik.
(lásd az 54. pontot)
Hivatkozás:
a Közszolgálati Törvényszék F‑121/06. sz., Spee kontra Europol ügyben 2008. szeptember 11‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ I‑A‑1‑0000. o.
és II‑A‑1‑0000. o.) 40. pontja.
2.
Az Europol személyzeti szabályzata 93. cikke alapján a Közszolgálati Törvényszék a pénzügyi természetű jogviták terén korlátlan
felülvizsgálati jogkörrel rendelkezik, és meghatározott, adott esetben késedelmi kamattal növelt összeg fizetésére kötelezheti
az alperes intézményt.
Az illetményemelés késedelmi kamatokkal növelt összegének fizetése iránti kérelem nem meghagyás iránti, hanem pénzügyi természetű
kérelem.
(lásd az 57. és 58. pontot)
Hivatkozás:
az Elsőfokú Bíróság T‑197/98. sz., Rudolph kontra Bizottság ügyben 2000. március 23‑án hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2000.,
I‑A‑55. o. és II‑241. o.) 33. és 92. pontja.
3.
Valamely közösségi intézménynek a teljes személyi állományának szóló és az értékeléssel kapcsolatos egyenlő bánásmód biztosítását
célzó határozata belső iránymutatás, és így irányadó magatartási szabálynak tekintendő, amelyet az adminisztráció magára nézve
kötelezőnek tart, és amelytől – az egyenlő bánásmód elve megszegésének terhe mellett – az őt az eltéréshez vezető indokok
megjelölése nélkül nem térhet el.
Az értékelő jelentés Europolon belüli elkészítésére vonatkozó szabályokat meghatározó iránymutatás ilyen belső iránymutatás.
Következésképpen, ha a belső iránymutatás értelmében az értékelő jelentést az alkalmazott közvetlen felettese készíti el és
írja alá, a jelentésnek az ellenjegyző általi elkészítése és aláírása, különösen ha az nincs arra felhatalmazva, az említett
iránymutatás megsértésének minősül.
A hatáskörrel nem rendelkező hatóság által elfogadott határozat a hatáskörmegosztás szabályainak megsértése miatt ugyan csak
akkor semmisíthető meg, ha az említett szabályok megsértése a tisztviselő számára a személyzeti szabályzatban biztosított
garanciát vagy a személyzeti politikára vonatkozó, a gondos ügyintézés elvéből fakadó szabályt veszélyeztet, a személyi állomány
előmenetelével és értékelésével kapcsolatos eljárásra vonatkozó iránymutatások célja lehetővé tenni, hogy az adminisztráció
a szolgálat értékelt alkalmazottak általi teljesítésének körülményeivel kapcsolatban a lehető legteljesebb és legpontosabb
rendszeres információhoz jusson, és biztosítani, hogy az értékelést az alkalmazottak munkáját legjobban ismerő, és ezért a
céljaik meghatározására a legalkalmasabb személyek készítsék el. E rendelkezések célja tehát a személyzeti politikára vonatkozó
gondos ügyintézéshez való hozzájárulás, a megsértése pedig főszabály szerint maga után vonhatja az ellenjegyző által készített
és aláírt értékelő jelentés megsemmisítését.
(lásd a 79., 80., 83–85., 87. és 88. pontot)
Hivatkozás:
az Elsőfokú Bíróság T‑165/01. sz., McAuley kontra Tanács ügyben 2003. szeptember 10‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2003.,
I‑A‑193. o. és II‑963. o.) 44. pontja; T‑165/04. sz., Vounakis kontra Bizottság ügyben 2006. július 13‑án hozott ítéletének
(EBHT‑KSZ 2006., I‑A‑2–155. o. és II‑A‑2–735. o.) 45–50. pontja;
a Közszolgálati Törvényszék F‑108/06. sz., Diomede Basili kontra Bizottság ügyben 2007. december 13‑án hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2007.,
I‑A‑1‑0000. o. és II‑A‑1‑0000. o.) 61. és 62. pontja.
4.
Bizonyos, objektíve igazolható esetekben az adminisztráció eltérhet a belső iránymutatásban meghatározott szabályoktól. Az
a tény azonban, hogy az Europol valamely alkalmazottja három különböző felettes közvetlen irányítása alatt volt az értékelési
időszak alatt, és hogy e felettesek értékelései jogvita tárgyát képezték, nem igazolhatja, hogy az értékelő jelentést a személyi
állomány előmenetelével és értékelésével kapcsolatos eljárásra vonatkozó iránymutatások 8. pontjának megsértésével készítették
el, jóllehet az említett 8. pont második bekezdésének rendelkezései éppen az olyan helyzetek szabályozását célozzák, amelyekben
az alkalmazott több közvetlen felettes felelőssége alatt dolgozik ugyanazon értékelési időszakban.
Az alkalmazott különböző felettesei értékelésének különbözősége egyébiránt nem minősülhet főszabály szerint olyan indoknak,
amely igazolja az iránymutatások azon szabályának megsértését, amely szerint az alkalmazott utolsó felettese készíti el az
értékelő jelentést, mert különben az említett szabály értelmét vesztené.
Következésképpen az iránymutatásoktól való eltérést lehetővé tevő objektív igazolás hiányában az említett iránymutatások 8. pontjának
második bekezdésében meghatározott szabály megsértésével elfogadott értékelő jelentést úgy kell tekinteni, mint amelyet hatáskörrel
nem rendelkező hatóság fogadott el.
(lásd a 89–91. és 93. pontot)
Hivatkozás:
az Elsőfokú Bíróság T‑100/96. sz., Vicente‑Nuñez kontra Bizottság ügyben 1998. október 21‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 1998.,
I‑A‑591. o. és II‑1779. o.) 67–76. pontja; a fent hivatkozott McAuley kontra Tanács ügyben hozott ítéletének 45. pontja;
a Közszolgálati Törvényszék F‑89/07. sz., Kuchta kontra EKB ügyben 2008. július 9‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ I‑A‑1‑0000. o.
és II‑A‑1‑0000. o.) 49–59. pontja.
5.
A személyi állomány előmenetelével és értékelésével kapcsolatos eljárásra vonatkozó iránymutatásokból kitűnik, hogy az Europol
köteles minden értékelési időszak végén meghatározni az állást betöltője számára azon célokat, amely azután a következő időszakra
vonatkozó értékelő jelentés elkészítésének alapjául fog szolgálni. Jogellenes az olyan értékelő jelentés, amelyet anélkül
készítenek el, hogy az alkalmazott számára korábban ilyen célokat határoztak volna meg.
(lásd a 95., 96. és 100. pontot)
6.
A viszonylag súlyos szabálytalanságokat – a jelen esetben hatáskörrel nem rendelkező hatóság általi és anélkül való elfogadás,
hogy az alkalmazott számára célokat határoztak volna meg – tartalmazó értékelő jelentéssel a tisztviselőnek okozott nem vagyoni
kárnak nem megfelelő és nem elégséges jóvátétele ezen aktus megsemmisítése.
(lásd a 104–106. pontot)
Hivatkozás:
az Elsőfokú Bíróság T‑16/03. sz., Ferrer de Moncada kontra Bizottság ügyben 2004. szeptember 30‑án hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2004.,
I‑A‑261. o. és II‑1163. o.) 68. pontja.