CELEX: 62004CJ0331
Valsts pakalpojumu līgumi
Direktīva 92/50/EEK un Direktīva 93/38/EEK
Piešķiršanas kritēriji
Saimnieciski visizdevīgākais piedāvājums
Līguma dokumentos vai paziņojumā par konkursu paredzēto piešķiršanas kritēriju ievērošana
Apakškritēriju noteikšana kādam no līguma dokumentos vai paziņojumā par konkursu paredzētajiem piešķiršanas kritērijiem
Lēmums, kas paredz punktu sadalījumu
Principi, kas nosaka vienlīdzīgu attieksmi pret dalībniekiem un pārskatāmību

1       Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas uz to, kā interpretēt 36. pantu Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvā 92/50/EEK
par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu [pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību] piešķiršanai
(OV L 209, 1. lpp.) un 34. pantu Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvā 93/38/EEK, ar ko koordinē līgumu [slēgšanas tiesību]
piešķiršanas procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē
(OV L 199, 84. lpp.).
2       Šis lūgums tika iesniegts saistībā ar prāvu starp
ATI EAC Srl
e
Viaggi di Maio
Snc
, kā arī šīm pēdējām divām minētajām sabiedrībām un
ACTV Venezia SpA
(turpmāk tekstā – “
ACTV
”),
Provincia di Venecia
un
Comune di Venezia
par tiesību noslēgt pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanu pasažieru pārvadājumu nozarē.

Atbilstošās tiesību normas
3       Direktīvas 92/50 36. pants ar nosaukumu “Līgumu [slēgšanas tiesību] piešķiršanas kritēriji” nosaka:
“1.      [..] piešķirot [tiesības noslēgt] līgumus, līgumslēdzējas iestādes pamatojas uz šādiem kritērijiem:
a)      ja [tiesības noslēgt] līgumu piešķir saimnieciski visizdevīgākajam piedāvājumam, uz dažādiem kritērijiem atkarībā no konkrētā
līguma: piemēram, kvalitāti, tehniskām īpašībām, estētiskām un funkcionālām īpašībām, tehnisko apkopi un tehnisko palīdzību,
pakalpojuma sniegšanas datumu, sniegšanas ilgumu vai pabeigšanas termiņu, cenu;
b)      [..]
2.      Ja [tiesības noslēgt] līgumu piešķir saimnieciski visizdevīgākajam piedāvājumam, līgumslēdzēja iestāde līguma dokumentos vai
konkursa paziņojumā [paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu] norāda visus piešķiršanas kritērijus, ko tā paredz piemērot,
ja iespējams, secībā no svarīgākā uz mazāk svarīgo.”
4       Direktīvas 93/38 34. pants nosaka:
“1.      [..] piešķirot [tiesības noslēgt] līgumus, līgumslēdzēji subjekti pamatojas uz šādiem kritērijiem:
a)      saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu, ievērojot dažādus kritērijus atkarībā no konkrētā līguma, piemēram: iegādes vai izpildes
termiņu, kārtējās izmaksas, rentabilitāti, kvalitāti, estētiskās un funkcionālās iezīmes, tehniskās īpašības, garantijas apkopi
un tehnisko apkopi, saistības par rezerves daļām, piegāžu drošību un cenu;
b)      [..]
2.      Šā panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajā gadījumā līgumslēdzēji subjekti līguma dokumentos vai paziņojumā par konkursu [paziņojumā
par paredzamo publisko iepirkumu] norāda visus kritērijus, ko tie paredz piemērot, piešķirot [tiesības noslēgt] līgumu, ja
iespējams, secībā no svarīgākā uz mazāk svarīgo.”

Pamata prāva un prejudiciālie jautājumi
5       2002. gada 6. aprīlī
ACTV
Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī
publicēja paziņojumu par publisko iepirkumu pasažieru pārvadājumiem, kas sastāv no trim daļām. Pamata prāva ir saistīta ar
pirmo daļu, kas attiecas uz transporta pakalpojumiem Mestres [
Mestre
] pilsētā laika posmā no 2002. gada 16. jūnija līdz 2003. gada 31. decembrim.
6       Šajā paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu zem virsraksta “Piešķiršanas kritēriji” bija norādīts, ka
ACTV
līgumu piešķirs piedāvājuma iesniedzējam, kurš iesniegs saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu.
7       Prasītājas pamata prāvā lūdza atļauju piedalīties konkursa procedūrā. Ar 2002. gada 7. maija vēstuli
ACTV
tās uzaicināja iesniegt piedāvājumus attiecībā uz pirmo daļu. Dalībai izvirzītajos nosacījumos (“disciplinare di gara”, turpmāk
tekstā – “līguma dokumenti”), kas pievienoti šim uzaicinājumam, bija paredzēti četri šādi piešķiršanas kritēriji, pamatojoties
uz kuriem bija jānosaka saimnieciski visizdevīgākais piedāvājums:
“1)      līguma dokumentu A, B un C pielikumā norādīto pakalpojumu cena par kilometru:
–       ne vairāk kā 60 punkti, kas piešķirti, pamatojoties uz šādu formulu [..];
2)      pakalpojumu, kas tiek veikti papildus līguma dokumentu A, B un C pielikumā norādītajiem pakalpojumiem, cena par kilometru:
–       ne vairāk kā 10 punkti, kas piešķirti, pamatojoties uz šādu formulu [..];
3)      organizācijas un atbalsta struktūras metodes pakalpojumu izpildei, kas izriet no šo līguma dokumentu 3.10. punkta 6) apakšpunktā
paredzētā dokumenta:
–       ne vairāk kā 25 punkti, ko
ACTV
piešķir pēc brīvas izvēles;
4)      atbilstības sertifikāta esamība [..]: 5 punkti.”
8       Attiecībā uz trešo no šiem četriem līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas kritērijiem līguma dokumentu 3.10. punkta 6) apakšpunktā
bija paredzēts, ka piedāvājumā ir jāiekļauj pārskats, kurā ir aprakstīta gan organizācija, gan arī materiāltehniskās un atbalsta
struktūras, kas tiesību noslēgt līgumu piešķiršanas gadījumā tiks izmantotas līgumā paredzēto pakalpojumu pārvaldībai; šajā
pārskatā obligāti ir jābūt iekļautiem vismaz šādiem datiem:
–       “autobusu depo un/vai novietošanas zonas, ko uzņēmums izmanto vai kas ir tā īpašumā
Provincia di Venezia
[Venēcijas province] teritorijā [..];
–       sniegto pakalpojumu kontroles kārtība un to personu skaits, kas veic minēto kontroli;
–       autobusu vadītāju skaits un saņemtās autovadītāja apliecības veids;
–       to telpu skaits (izņemot depo), ko uzņēmums izmanto vai kas ir tā īpašumā
Provincia di Venezia
teritorijā [..];
–       to personu skaits, kas ir iesaistītas autobusu vadītāju darba maiņu organizēšanā.”
9       2002. gada 29. maijā, proti, pēc tam, kad bija beidzies termiņš piedāvājumu iesniegšanai, un pirms aplokšņu atvēršanas konkursa
komisija, kaut arī tās rīcībā jau bija saraksts, kurā bija norādīti trīs to uzņēmumu nosaukumi, kas iesnieguši piedāvājumus
attiecībā uz līguma daļu, par kuru pastāv strīds pamata prāvā, savā protokolā Nr. 1 sadalīja 25 punktus, ko varēja piešķirt
atbilstoši šim trešajam kritērijam, tos sadalot starp pieciem apakškritērijiem, kas atbilst norādēm, kuras bija jāmin pārskatā
un kuras ir iekļautas piedāvājumu iesniedzēju iesniegtajos piedāvājumos. Punkti, ko var piešķirt atbilstoši katram no šiem
apakškritērijiem, tika sadalīti šādi: 8, 7 un 6 punkti attiecīgi pirmajam, otrajam un trešajam apakškritērijam un pa 2 punktiem
gan ceturtajam, gan piektajam kritērijam.
10     2002. gada 30. maijā, proti, pēc tam, kad tika noraidīts viens no trim iesniegtajiem piedāvājumiem, konkursa komisija novērtēja
piedāvājumus, ko bija iesniegušas prasītājas pamata prāvā un
ATI La Linea SpA
‑
CSSA
(turpmāk tekstā – “
La Linea
”). Pēdējā minētā ieguva līgumu, savācot 86,53 punktus, jo prasītājas pamata prāvā bija ieguvušas 83,50 punktus.
11     Uzskatot, ka
La Linea
līgumu varēja iegūt tikai tāpēc, ka vēlāk tika sadalīts to punktu skaits, ko var piešķirt saskaņā ar trešo kritēriju, prasītājas
pamata prāvā apstrīdēja konkursa komisijas pieņemtos pasākumus un lēmumus, vēršoties
Tribunale amministrativo regionale
[Reģionālajā administratīvajā tiesā] un cita starpā izvirzot pamatus, kas ir balstīti uz Direktīvas 92/50 36. panta 2. punkta
pārkāpumu.
12
Tribunale amministrativo regionale
prasību noraidīja, konstatējot, ka piešķiršanas kritēriji un elementi, kas jāņem vērā, lai piešķirtu tiesības noslēgt līgumu,
par kuru ir strīds pamata prāvā, bija norādīti līguma dokumentos.
13     Prasītājas pamata prāvā pārsūdzēja šo spriedumu
Consiglio di Stato
[Valsts Padomē], kas nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)      Vai šīs normas [Direktīvas 92/50 36. pantu un Direktīvas 93/38 34. pantu] var interpretēt elastīgi, proti, tādā veidā, ka
tās atļauj līgumslēdzējam subjektam – ja konkursā tiek izmantota saimnieciski visizdevīgākā piedāvājuma metode – paziņojumā
par paredzamo publisko iepirkumu vai līguma dokumentos kritērijus noteikt vispārīgi, dodot iespēju konkursa komisijai vajadzības
gadījumā šos kritērijus precizēt un/vai papildināt, ar nosacījumu, ka komisija to dara pirms aplokšņu, kurās ievietoti piedāvājumi,
atvēršanas un ka tā neievieš jaunus kritērijus, kas nav iepriekš noteikti paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu, vai
arī tieši pretēji – šī norma interpretējama strikti, un līdz ar to tā uzliek pienākumu līgumslēdzējam subjektam paziņojumā
par paredzamo publisko iepirkumu vai līguma dokumentos līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas kritērijus analītiski noteikt
pirms iepriekšējas kvalifikācijas vai uzaicinājuma, lai konkursa komisija vēlāk nevarētu jebkādā veidā iejaukties, precizējot
un/vai papildinot šos kritērijus vai nosakot apakšgrupas, vai daļēji nosakot novērtējuma punktus, jo visiem datiem, kas attiecas
uz piešķiršanas kritērijiem pārskatāmības nolūkā jābūt iekļautiem paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu vai līguma dokumentos?
Tā rezultātā, vai ir jāuzskata, ka parastā interpretācija, kas sniegta
Consiglio di Stato
judikatūrā un kuras mērķis ir pieļaut, ka pirms aplokšņu, kurās ievietoti piedāvājumi, atvēršanas konkursa komisija var papildināt
kritērijus, atbilst Kopienu tiesībām?
2)      Vai – pamatojoties uz frāzi “ja iespējams” – normu interpretējot elastīgi, līgumslēdzējs subjekts var pieņemt līguma dokumentus,
kas attiecībā uz kādu no kritērijiem tiesību noslēgt līgumu piešķiršanai (šajā gadījumā – organizācijas un atbalsta metodi)
paredz – saistībā ar kādu novērtēšanas elementu kopumu, kuri paziņojumā par konkursu vēl joprojām nav noteikti, jo tajā nav
paredzēta novērtējuma punktu piešķiršana, – punktus piešķirt pēc līgumslēdzēja subjekta ieskatiem, vai arī konkrētā norma
jebkurā gadījumā paredz, ka kritēriju formulēšana ir obligāta prasība, kas nav saderīga ar to, ka paziņojumā par paredzamo
publisko iepirkumu šie kritēriji nav novērtēti, un gadījumā, ja iepriekš minētais pasākums ir spēkā, jo tiek pieņemts, ka
konkrētā norma ir elastīga, un nepastāv pienākums novērtēt visus elementus, konkursa komisijai ir tiesības – kas paziņojumā
par paredzamo publisko iepirkumu tai skaidri nav piešķirtas – papildināt vai precizēt kritērijus (vienkārši piešķirot patstāvīgu
un īpašu nozīmi visiem atsevišķajiem elementiem, ko paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu bija paredzēts novērtēt, iepriekš
piešķirot maksimāli 25 punktus) vai tieši pretēji – līguma dokumenti ir jāpiemēro burtiski, punktus piešķirot, pamatojoties
uz vispārēju novērtējumu, kas veikts attiecībā uz dažādiem un sarežģītiem elementiem, kas ņemti vērā speciālajās tiesību normās
(
lex specialis
)?
3)      Jebkurā gadījumā – vai, ņemot vērā šo normu, un neatkarīgi no paziņojuma par paredzamo publisko iepirkumu formulējuma, ir
iespējams konkursa komisijai, kurai ir uzlikts pienākums piedāvājumus novērtēt procedūrā, kurā tiesības noslēgt līgumu tiek
piešķirtas saimnieciski visizdevīgākajam piedāvājumam, vispārīgi atzīt pilnvaras – vienīgi ņemot vērā novērtējamo elementu
sarežģītību – vispārīgi ierobežot savu darbību, precizējot paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu iepriekš noteikto kritēriju
piemērošanas parametrus, un vai šīs pilnvaras var izmantot, nosakot – protams, tikai pirms aplokšņu atvēršanas – apakšgrupas,
nepilnīgus novērtējuma punktus vai vienkārši nosakot specifiskākus kritērijus, lai varētu piemērot vispārējos kritērijus,
kas ir norādīti paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu vai līguma dokumentos?”

Par lūgumu atkārtoti sākt mutvārdu procesu
14     Ar dokumentu, kas Tiesas kancelejā iesniegts 2005. gada 19. septembrī,
ACTV
lūdz Tiesu izdot rīkojumu atkārtoti sākt mutvārdu procesu atbilstoši Reglamenta 61. pantam.
15     Sava lūguma pamatojumam
ACTV
galvenokārt norāda uz to, ka secinājumos ģenerāladvokāts nav atbildējis uz iesniedzējtiesas uzdotajiem galvenajiem jautājumiem.
Šī iemesla dēļ, kā arī lai labāk varētu saprast prejudiciālos jautājumus, ņemot vērā pamata prāvas īpašo raksturu, tā vēlētos
iesniegt jaunus apsvērumus.
16     Šajā sakarā ir jāatgādina, ka Tiesa pēc savas ierosmes vai ģenerāladvokāta ierosinājuma, vai arī pēc kāda lietas dalībnieka
lūguma var atbilstoši Reglamenta 61. pantam izdot rīkojumu par mutvārdu procesa atkārtotu sākšanu, ja tā uzskata, ka tās rīcībā
nav pietiekamas informācijas vai ka lieta jāatrisina, pamatojoties uz argumentu, ko puses iepriekš nav apspriedušas (skat.
2000. gada 4. februāra rīkojumu lietā C‑17/98
Emesa Sugar
,
Recueil
, I‑665. lpp., 18. punkts; 2004. gada 30. marta spriedumu lietā C‑147/02
Alabaster
,
Recueil
, I‑3101. lpp., 35. punkts).
17     Šajā gadījumā Tiesa pēc ģenerāladvokāta uzklausīšanas uzskata, ka tās rīcībā ir visi pierādījumi, kas vajadzīgi, lai atbildētu
uz uzdotajiem jautājumiem, un ka šie pierādījumi tika apspriesti tajā notikušajā mutvārdu procesā. Tā rezultātā lūgums par
mutvārdu procesa atkārtotu sākšanu ir jānoraida.

Par prejudiciālajiem jautājumiem
18     Sākumā, kā to apgalvo iesniedzējtiesa, ir jānorāda, ka lēmumā, kurš ir apstrīdēts pamata prāvā, konkursa komisija noteica
tikai, kādā veidā 25 punkti, ko paredzēts piešķirt saskaņā ar trešo kritēriju, ir jāsadala starp pieciem apakškritērijiem,
kuri bija noteikti jau līguma dokumentos.
19     Šajos apstākļos jāuzskata, ka prejudiciālie jautājumi būtībā attiecas uz to, vai Direktīvas 92/50 36. pants un Direktīvas 93/38
34. pants ir interpretējami tādā veidā, ka Kopienu tiesības aizliedz konkursa komisijai piešķirt īpašu nozīmi iepriekš noteikta
piešķiršanas kritērija apakšelementiem, starp tiem attiecīgi sadalot punktus, ko līgumslēdzēja iestāde, izstrādājot līguma
dokumentus vai paziņojumu par paredzamo publisko iepirkumu, ir paredzējusi piešķirt atbilstoši šim kritērijam.
20     Sākumā, kā pamatoti apgalvo Austrijas valdība, ir jānorāda, ka Direktīvas 92/50 36. pantu un Direktīvas 93/38 34. pantu nevar
piemērot vienlaicīgi vieniem un tiem pašiem faktiskajiem apstākļiem. Tomēr normas, uz kurām attiecas prejudiciālie jautājumi,
lielā mērā ir formulētas identiski un ir interpretējamas vienādi (skat. 2002. gada 17. septembra spriedumu lietā C‑513/99
Concordia Bus Finland
,
Recueil
, I‑7213. lpp., 91. punkts). Tā rezultātā Tiesa var sniegt lietderīgu atbildi uz pārformulēto jautājumu, neatbildot uz jautājumu
par to, kura no šīm abām direktīvām ir piemērojama pamata prāvā.
21     Turklāt ir jāatgādina, ka līgumslēdzējas iestādes noteiktajiem piešķiršanas kritērijiem ir jābūt saistītiem ar iepirkuma līguma
priekšmetu, ka tie nevar piešķirt līgumslēdzējai iestādei neierobežotu rīcības brīvību un tie ir skaidri jāmin līguma dokumentos
vai paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu, kā arī tiem ir jāatbilst tādiem pamatprincipiem kā vienlīdzīgas attieksmes,
nediskriminācijas un pārskatāmības princips (šajā sakarā skat. iepriekš minēto spriedumu lietā
Concordia Bus Finland
, 64. punkts).
22     Šajā lietā pastāvošajos apstākļos daudz svarīgāk ir norādīt, ka pienākums ievērot vienlīdzīgas attieksmes principu ir ar publiskā
iepirkuma līgumiem saistīto direktīvu visbūtiskākā prasība (skat. iepriekš minēto spriedumu lietā
Concordia Bus Finland
, 81. punkts) un ka piedāvājumu iesniedzējiem jāatrodas vienlīdzīgā situācijā gan tad, kad viņi sagatavo savus piedāvājumus,
gan arī tad, kad šie piedāvājumi tiek novērtēti (skat. 2001. gada 18. oktobra spriedumu lietā C‑19/00
SIAC Construction
,
Recueil
, I‑7725. lpp., 34. punkts).
23     Jāatgādina arī tas, ka – atbilstoši Direktīvas 92/50 36. pantam un Direktīvas 93/38 34. pantam – visiem izvirzītajiem kritērijiem
ir jābūt skaidri minētiem līguma dokumentos vai paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu, ja iespējams, secībā no svarīgākā
uz mazāk svarīgo, lai uzņēmumi varētu uzzināt par šādu kritēriju esamību un par to piemērojamību (skat. iepriekš minēto spriedumu
lietā
Concordia Bus
Finland
, 62. punkts).
24     Tāpat arī, lai nodrošinātu, ka tiek ievērots vienlīdzīgas attieksmes un pārskatāmības princips, liela nozīme ir tam, lai visi
apstākļi, ko līgumslēdzēja iestāde ņem vērā, izvēloties saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu, un, ja iespējams, to relatīvā
nozīme būtu zināma potenciālajiem piedāvājumu iesniedzējiem brīdī, kad tie sagatavo savus piedāvājumus (šajā sakarā skat.
1996. gada 25. aprīļa spriedumu lietā C‑87/94 Komisija/Beļģija,
Recueil
, I‑2043. lpp., 88. punkts, un 2002. gada 12. decembra spriedumu lietā C‑470/99
Universale‑Bau
u.c.,
Recueil
, I‑11617. lpp., 98. punkts).
25     Visbeidzot, valsts tiesai, ņemot vērā šīs normas un principus, ir jānovērtē, vai konkursa komisija saistībā ar pamata prāvu
ir pārkāpusi Kopienu tiesības, paredzot punktu sadalījumu starp dažādiem trešā līguma piešķiršanas kritērija apakšelementiem.
26     Šajā sakarā, pirmkārt, ir jāpārbauda, vai, ņemot vērā visus attiecīgos apstākļus, kādi pastāv pamata prāvā, lēmumā, kurā bija
paredzēts šis punktu sadalījums, tika grozīti līguma dokumentos vai paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu noteiktie
iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriji.
27     Ja šajā lēmumā minētie kritēriji tika grozīti, šis lēmums ir pretrunā ar Kopienu tiesībām.
28     Otrkārt, ir jānovērtē, vai minētajā lēmumā ir iekļauti elementi, kas būtu varējuši ietekmēt piedāvājumu sagatavošanu, ja tie
būtu bijuši zināmi piedāvājumu sagatavošanas laikā.
29     Ja minētajā lēmumā šādi elementi ir iekļauti, šis pats lēmums ir pretrunā ar Kopienu tiesībām.
30     Treškārt, ir jāpārbauda, vai lēmumu, kurā ir paredzēts punktu sadalījums, konkursa komisija pieņēma, ņemot vērā elementus,
kas varētu diskriminējoši ietekmēt kādu no piedāvājumu iesniedzējiem.
31     Ja komisija šo lēmumu pieņēma minētajos apstākļos, šis lēmums ir pretrunā ar Kopienu tiesībām.
32     Līdz ar to uz prejudiciālajiem jautājumiem ir jāatbild tā, ka Direktīvas 92/50 36. pants un Direktīvas 93/38 34. pants ir
jāinterpretē tādā veidā, ka Kopienu tiesības neaizliedz konkursa komisijai piešķirt īpašu nozīmi iepriekš noteikta piešķiršanas
kritērija apakšelementiem, starp tiem sadalot punktus, ko līgumslēdzēja iestāde, izstrādājot līguma dokumentus vai paziņojumu
par paredzamo publisko iepirkumu, ir paredzējusi piešķirt atbilstoši šim kritērijam, ar nosacījumu, ka šāds lēmums:
–       negroza līguma dokumentos vai paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu noteiktos līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas
kritērijus;
–       neietver elementus, kas būtu varējuši ietekmēt piedāvājuma sagatavošanu, ja tie būtu bijuši zināmi piedāvājuma sagatavošanas
laikā;
–       nav pieņemts, ņemot vērā elementus, kas varētu diskriminējoši ietekmēt kādu no piedāvājumu iesniedzējiem.

Par tiesāšanās izdevumiem
33     Attiecībā uz lietas dalībniekiem pamata lietā šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par
tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto lietas dalībnieku
tiesāšanās izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (otrā palāta) nospriež:
36. pants Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvā 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu [pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu
slēgšanas tiesību] piešķiršanai un 34. pants Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvā 93/38/EEK, ar ko koordinē līgumu [slēgšanas
tiesību] piešķiršanas procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju
nozarē, ir jāinterpretē tādā veidā, ka Kopienu tiesības neaizliedz konkursa komisijai piešķirt īpašu nozīmi iepriekš noteikta
piešķiršanas kritērija apakšelementiem, starp tiem sadalot punktus, ko līgumslēdzēja iestāde, izstrādājot līguma dokumentus
vai paziņojumu par paredzamo publisko iepirkumu, ir paredzējusi piešķirt atbilstoši šim kritērijam, ar nosacījumu, ka šāds
lēmums:
–
negroza līguma dokumentos vai paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu noteiktos līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas
kritērijus;
–
neietver elementus, kas būtu varējuši ietekmēt piedāvājuma sagatavošanu, ja tie būtu bijuši zināmi piedāvājuma sagatavošanas
laikā;
–
nav pieņemts, ņemot vērā elementus, kas varētu diskriminējoši ietekmēt kādu no piedāvājumu iesniedzējiem.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – itāļu.