CELEX: 62005CJ0083
Sisämarkkinoiden toteuttaminen
Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen
Moottoriajoneuvot
Yhteisön tyyppihyväksyntämenettely
Direktiivi 70/156/ETY
Ulottuvuus
Luokittelu ajoneuvotyyppien teknisten ominaisuuksien perusteella
Tieliikennesääntöjä koskevan kansallisen sääntelyn vaikutus ajoneuvojen luokitteluun

1       Ennakkoratkaisupyyntö koskee moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY (EYVL L 42, s. 1), sellaisena kuin se on
muutettuna 18.6.1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/53/ETY (EYVL L 225, s. 1; jäljempänä direktiivi 70/156), tulkintaa.
2       Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jonka on pannut vireille Voigt ja jossa on kyse Regierungspräsidium Karlsruhe-Brettenin (Karlsruhe-Brettenin
alueellinen hallintoviranomainen) Voigtille määräämästä sakosta.

Asiaa koskevat oikeussäännöt

Yhteisön lainsäädäntö
3       Syyt, jotka ovat johtaneet yhteisön lainsäätäjän antamaan direktiivin 70/156, on esitetty kyseisen direktiivin johdanto-osan
perustelukappaleissa seuraavasti:
” – – henkilö‑ ja tavaraliikenteeseen tarkoitettujen moottoriajoneuvojen on kaikissa jäsenvaltioissa oltava tiettyjen pakollisten
teknisten vaatimusten mukaisia; nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain ja estävät sen vuoksi Euroopan talousyhteisön sisäistä
kauppaa;
tällaisia esteitä yhteismarkkinoiden perustamiselle ja toiminnalle voidaan vähentää, ja ne voidaan jopa poistaa, jos kaikki
jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko olemassa olevien määräystensä lisäksi tai niiden sijasta;
jäsenvaltioiden vakiintuneena käytäntönä on tarkastaa, että ajoneuvot ovat asiaa koskevien teknisten vaatimusten mukaisia
ennen markkinoille saattamista; tämä tarkastus tehdään ajoneuvotyypeille;
– –
yhteisön tasolla on välttämätöntä ottaa käyttöön yhteisön tyyppihyväksyntämenettely jokaiselle ajoneuvotyypille edellä tarkoitettujen
vaatimusten noudattamisen tarkastamiseksi ja jotta jokainen jäsenvaltio voi tunnustaa muissa jäsenvaltioissa tehdyt tarkastukset;
tällä menettelyllä jokaisen jäsenvaltion on pystyttävä varmistamaan, että jokainen ajoneuvotyyppi on tarkastettu erityisdirektiiveissä
säädettyjen ja tyyppihyväksyntätodistuksessa lueteltujen tarkastusten mukaisesti; menettelyn avulla valmistajien on pystyttävä
laatimaan vaatimustenmukaisuustodistus kaikille hyväksytyn tyypin mukaisille ajoneuvoille; kaikkien jäsenvaltioiden on katsottava
tällaisella todistuksella varustetun ajoneuvon olevan niiden oman lainsäädännön mukainen; jäsenvaltion olisi ilmoitettava
muille jäsenvaltioille havainnoistaan lähettämällä niille jäljennös jokaisesta hyväksymästään ajoneuvotyypistä laaditusta
todistuksesta.
– – ”
4       Direktiivin 70/156 1 artiklan ensimmäisessä kohdassa säädetään seuraavaa:
”Tätä direktiiviä sovelletaan yhdessä tai useammassa vaiheessa rakennettujen moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä
tällaisten ajoneuvojen ja perävaunujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntään.”
5       Kyseisen direktiivin 2 artiklassa esitetään seuraavaa:
–       ”tyyppihyväksynnällä” tarkoitetaan ”menettelyä, jolla jäsenvaltio varmentaa ajoneuvotyypin, järjestelmän, osan tai erillisen
teknisen yksikön täyttävän tämän direktiivin tai liitteessä IV tai XI esitetyssä täydellisessä luettelossa tarkoitetun erityisdirektiivin
tekniset vaatimukset”
–       ”ajoneuvolla” tarkoitetaan ”tieliikenteeseen tarkoitettua, keskeneräistä tai valmistuvaa vähintään nelipyöräistä moottoriajoneuvoa,
jonka suurin rakenteellinen nopeus on yli 25 km/h, ja sen perävaunuja, lukuun ottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja, maa‑
ja metsätaloustraktoreita ja liikkuvia koneita”
–       ”tyypillä” tarkoitetaan ”tietyn luokan, liitteessä II olevassa B osassa tarkoitettujen olennaisten osien osalta samanlaisia
ajoneuvoja, ajoneuvotyypissä voi olla vaihtoehtoja ja eri muunnoksia (katso liite II B osa)”.
6       Direktiivin 70/156 liitteen II mukaan M1-luokkaan kuuluvat matkustajien kuljettamiseen käytettävät ajoneuvot, joissa on kuljettajan
istuimen lisäksi istuimet enintään kahdeksalle matkustajalle.

Kansallinen lainsäädäntö
7       Tieliikennettä koskevat Saksan lain säännökset sisältyvät eri lakeihin ja asetuksiin. Pääasian kannalta merkityksellisiä ovat
tieliikennelaki (Strassenverkehrsgesetz, jäljempänä StVG), tieliikenneasetus (Strassenverkehrsordnung, jäljempänä StVO) ja
henkilöiden kuljetuksesta annettu laki (Personenbeförderungsgesetz, jäljempänä PBefG). Direktiivi 70/156 on saatettu osaksi
Saksan oikeusjärjestystä ajoneuvojen ja ajoneuvon osien EY-tyyppihyväksynnästä annetulla asetuksella (9.12.1994 annettu Verordnung
über die EG-Typgenehmigung für Fahrzeuge und Fahrzeugteile, jota on viimeksi muutettu 7.2.2004). Ajoneuvojen liikenteeseen
hyväksymisestä annetussa asetuksessa (Strassenverkehrszulassungsordnung, jäljempänä StVZO) säännellään nykyisin yksinomaan
liikenteeseen hyväksymistä koskevaa menettelyä ja pakollista vakuutusta, ja se sisältää ajoneuvojen valmistamiseen ja käyttöön
sovellettavat säännökset.
8       StVO:ssa määritetään vaatimukset, joita on noudatettava moottoriajoneuvoja kuljetettaessa. Siinä asetetaan henkilöautojen
nopeuden osalta säännöt, jotka poikkeavat muihin moottoriajoneuvoihin sovellettavista säännöistä. Tämä erottelu johtuu pääasian
kannalta merkityksellisestä säännöksestä eli StVO:n 18 §:n 5 momentin toisen virkkeen 1 kohdasta, jossa muiden kuin henkilöautojen
enimmäisnopeudeksi moottoriteillä määrätään 80 kilometriä tunnissa. Henkilöautojen osalta ei ole yleistä nopeusrajoitusta.
9       StVO:ssa ei ole määritelty millään tavalla käsitettä henkilöauto. PBefG:n 4 §:n 4 momentissa henkilöautot määritellään moottoriajoneuvoiksi,
jotka ”soveltuvat rakenteensa ja varustelunsa mukaan enintään yhdeksän henkilön (kuljettaja mukaan lukien) kuljetukseen”.

Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
10     Voigt joutui nopeusvalvonnan kohteeksi, kun hän ajoi 21.10.2003 liittovaltion moottoritiellä taajaman ulkopuolella DaimlerChrysler
AG:n valmistamalla Sprinter-tyyppisellä moottoriajoneuvolla, jonka suurin sallittu kokonaispaino on 4,6 tonnia. Kyseisen ajoneuvon
nopeus oli tarvittavan virhemarginaalin vähentämisen jälkeen 134 kilometriä tunnissa, joten Regierungspräsidium Karlsruhe-Bretten
määräsi 18.11.2003 tekemällään päätöksellä Voigtille sakkoa 275 euroa, koska tämä oli ylittänyt kuorma-autojen suurimman sallitun
nopeuden eli 80 kilometriä tunnissa 54 kilometrillä tunnissa. Lisäksi Voigt menetti ajo-oikeutensa kahdeksi kuukaudeksi, ja
hänelle merkittiin neljä pistettä liikenteen keskusrekisteriin. Voigtin kuljettama ajoneuvo, jolle oli olemassa yhteisön tyyppihyväksyntä
M1-luokkaan, oli rekisteröintiasiakirjojen mukaan rekisteröity henkilöautona.
11     Voigt valitti näistä toimenpiteistä 27.11.2003. Hän viittasi kyseisen ajoneuvon rekisteriotteeseen, jonka mukaan ajoneuvo
oli luokiteltu henkilöautoksi, ja katsoi, että erityisesti kuorma-autoihin sovellettava nopeusrajoitus 80 kilometriä tunnissa
moottoritiellä taajaman ulkopuolella ei koskenut kyseistä ajoneuvoa, johon sovellettiin henkilöautoja koskevia rajoituksia.
12     Staatsanwaltschaft Freiburg antoi 10.3.2004 tekemällään päätöksellä Voigtia koskevan asian Amtsgericht Freiburgin käsiteltäväksi
sakon määräämistä varten. Kyseinen tuomioistuin teki vapauttavan päätöksen 29.4.2004. Staatsanwaltschaft Freiburg haki tähän
päätökseen muutosta Oberlandesgericht Karlsruhessa. Kyseinen tuomioistuin kumosi tämän vapauttavan päätöksen 26.8.2004 tekemällään
päätöksellä. Se katsoi nimittäin, että pääasian käsittely edellyttää lisätietoja Voigtin kuljettaman Sprinter-tyyppisen ajoneuvon
erikoismallista, kun otetaan huomioon se, että kyseisen ajoneuvon eri mallit on erotettava toisistaan, kuten oli todettu edellisenä
päivänä tehdyssä samankaltaista tapausta koskevassa päätöksessä, jossa kyseinen tuomioistuin oli katsonut, että rekisteröintiasiakirjoissa
oleva maininta ”henkilöauto” ei ole merkityksellinen.
13     Amtsgericht Freiburg päätti näin ollen lykätä asian ratkaisemista ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)       Onko direktiiviä 70/156 – – , joka on saatettu Saksan oikeusjärjestyksen osaksi EGTypV:llä (9.12.1994 annettu Verordnung über
die EG-Typgenehmigung für Fahrzeuge und Fahrzeugteile, jota on muutettu viimeksi 7.2.2004),  tulkittava siten, että moottoriajoneuvon
kuljettaja, jonka ajoneuvo on rekisteröity EY-tyyppihyväksynnän perusteella annetun tyyppihyväksynnän seurauksena henkilöautona,
on myös oikeutettu ottamaan ajoneuvon hyväksyttynä ajoneuvotyyppinä käyttöön tieliikenteessä, ja sovelletaanko tämän moottoriajoneuvon
kuljettajan osalta erityisesti myös sellaisia nopeusrajoituksia, jotka koskevat pelkästään henkilöautoja?
2)       Saavatko liikennerikkomusten tutkinnan osalta toimivaltaiset viranomaiset todeta, että liittovaltion ajoneuvoviranomaisen
EY-tyyppihyväksynnän mukaan antamat tyyppihyväksynnät ja saksalaisten ajoneuvon rekisteröintiviranomaisten näiden EY-tyyppihyväksyntien
perusteella suorittamat rekisteröinnit eivät ole ratkaisevia ajoneuvotyypin luokittelun suhteen silloin, kun vahvistetaan,
mitä nopeusrajoitusta sellaisen ajoneuvotyypin kuljettajan on noudatettava?”

Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
14     Kummallakin kysymyksellään, joita on syytä käsitellä yhdessä, kansallinen tuomioistuin haluaa ennen kaikkea tietää, onko direktiiviä
70/156 tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan sellaiseen ajoneuvoon, josta pääasiassa
on kyse, ei sovelleta henkilöautoja koskevia kansallisia nopeusmääräyksiä, vaan kuorma-autoja koskevia määräyksiä, vaikka
kyseinen ajoneuvo on rekisteröity henkilöautona kyseisen direktiivin nojalla myönnetyn yhteisön tyyppihyväksynnän perusteella.
15     Ensiksikin on huomattava, että direktiivi 70/156, joka nimenomaisesti koskee ainoastaan direktiivin liitteessä II määriteltyjen
M‑, N‑ ja O-luokkiin kuuluvien moottoriajoneuvojen kansainvälistä luokitusta, ei sisällä ainoatakaan säännöstä, joka koskisi
moottoriajoneuvojen luokittelua ”henkilöautojen” luokkaan. Toisaalta kansallinen tuomioistuin on todennut, että vaikka pääasiassa
kyseessä olevan ajoneuvon valmistaja on saanut kyseiselle ajoneuvolle yhteisön tyyppihyväksynnän M1, kyseinen ajoneuvo on
katsottu henkilöautoksi vasta siinä vaiheessa, kun Saksan viranomaiset ovat rekisteröineet sen.
16     Direktiivi 70/156 sisältää säännöksiä, joilla direktiivin johdanto-osan perustelukappaleiden mukaan pyritään määrittämään
ja ottamaan käyttöön jokaiselle ajoneuvotyypille yhteisön tyyppihyväksyntämenettely, jolla korvataan jäsenvaltioissa aikaisemmin
voimassa olleet tyyppihyväksyntämenettelyt. Tällaisen yhteisön tyyppihyväksynnän ulottuvuus voidaan määrittää vain ottamalla
huomioon direktiivin 70/156 tarkka soveltamisala.
17     Tässä direktiivissä esitetään aikajärjestyksessä tyyppihyväksyntämenettely, seuraava menettelyvaihe eli hyväksyntätodistuksen
antaminen, vaatimustenmukaisuustodistuksen laatiminen valmistajan toimesta ja jäsenvaltioiden velvollisuus tarkastaa rekisteröinnin
kannalta se, että valmistetut tuotteet vastaavat tyyppihyväksyntää. Kyseisen direktiivin säännösten tavoitteena on poistaa
tavaroiden vapaan liikkuvuuden esteet. Teknisten vaatimusten ja ominaisuuksien yhdenmukaistaminen on keino saavuttaa tämä
päämäärä. Direktiivi 70/156 ei sitä vastoin sisällä mitään sellaista, joka menisi tätä yhdenmukaistamista pidemmälle. Se ei
erityisesti sisällä ainoatakaan jäsenvaltioille tarkoitettua säännöstä, joissa olisi kyse nopeusmääräyksistä, joita sovelletaan
yhteisön tyyppihyväksynnän saaneisiin eri moottoriajoneuvoluokkiin.
18     On siis todettava, että direktiivi 70/156 koskee siten ajoneuvotyyppien teknisiä ominaisuuksia ja että se ei sisällä mitään
sellaista tieliikennesääntöihin liittyvää, jota moottoriajoneuvojen kuljettajien pitäisi noudattaa.
19     On myös todettava, että direktiivi 70/156 perustuu ETY:n perustamissopimuksen 100 artiklaan (josta on tullut EY:n perustamissopimuksen
100 artikla, josta on puolestaan tullut EY 94 artikla) tai ETY:n perustamissopimuksen 100 a artiklaan (josta on tullut EY:n
perustamissopimuksen 100 a artikla, josta on puolestaan muutettuna tullut EY 95 artikla), joissa on kyse yhdenmukaistamista
koskevasta toimivallasta yhteismarkkinoita tai sisämarkkinoita toteutettaessa.
20     Direktiivin 70/156 sanamuodosta tai sen tarkoituksesta tai päämäärästä ei siten ilmene, että yhteisön lainsäätäjä olisi aikonut
liittää ajoneuvojen tyyppihyväksyntään, joka otettiin kyseisellä direktiivillä käyttöön sisämarkkinoiden toteuttamiseen liittyvien
esteiden poistamiseksi, erilaisten moottoriajoneuvoluokkien nopeutta koskevien kansallisten tieliikennesääntöjen soveltamiseen
liittyviä seurauksia.
21     Edellä esitetyn perusteella Amtsgericht Freiburgin esittämiin kysymyksiin on vastattava, että direktiiviä 70/156 on tulkittava
siten, että se ei ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan sellaiseen ajoneuvoon, josta pääasiassa on kyse,
ei sovelleta henkilöautoja koskevia kansallisia nopeusmääräyksiä, vaan kuorma-autoja koskevia määräyksiä, vaikka kyseinen
ajoneuvo on rekisteröity henkilöautona kyseisen direktiivin nojalla myönnetyn yhteisön tyyppihyväksynnän perusteella.

Oikeudenkäyntikulut
22     Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä yhteisöjen tuomioistuimelle,
ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä
helmikuuta 1970 annettua neuvoston direktiiviä 70/156/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.6.1992 annetulla neuvoston
direktiivillä 92/53/ETY, on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan sellaiseen
ajoneuvoon, josta pääasiassa on kyse, ei sovelleta henkilöautoja koskevia kansallisia nopeusmääräyksiä, vaan kuorma-autoja
koskevia määräyksiä, vaikka kyseinen ajoneuvo on rekisteröity henkilöautona kyseisen direktiivin nojalla myönnetyn yhteisön
tyyppihyväksynnän perusteella.
Allekirjoitukset
*
Oikeudenkäyntikieli: saksa.