CELEX: 62002CJ0287
EŽŪOGF
Sąskaitų apmokėjimas
2001 m. ataskaitinis laikotarpis
Taikymas

1       Ieškiniu Ispanijos Karalystė prašo panaikinti 2002 m. birželio 12 d. Komisijos sprendimą 2002/461/EB dėl valstybių narių 2001
finansinių metų sąskaitų, susijusių su išlaidomis, kurias finansuoja Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF)
Garantijų skyrius, patvirtinimo (OL L 160, p. 28, toliau – ginčijamas sprendimas) tiek, kiek jis susijęs su šia valstybe nare.

Teisinis pagrindas
2       1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (OL L 160, p. 103,
toliau – pagrindinis reglamentas) 1 straipsnio 2 dalyje ir 2 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad EŽŪOGF Garantijų skyrius finansuoja
intervenciją, skirtą žemės ūkio rinkai stabilizuoti, taikomą pagal Bendrijos taisykles dėl bendro žemės ūkio rinkų organizavimo.
3       Pagal pagrindinio reglamento devintą konstatuojamąją dalį:
„<…> turėtų būti priimti du sprendimai, vienas – dėl Fondo Garantijų skyriaus sąskaitų patvirtinimo, o kitas – dėl padarinių
nustatymo, įskaitant finansines korekcijas, atliekamas gavus patikrinimų, kaip laikomasi išlaidas reglamentuojančių Bendrijos
taisyklių, rezultatus“. (Pataisytas vertimas)
4       Dėl pirmos rūšies sprendimų, susijusių su sąskaitų patvirtinimu, pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalis iš Europos Bendrijų
Komisijos reikalauja iki metų, einančių po atitinkamų finansinių metų, balandžio 30 d., patvirtinti mokėjimo agentūrų sąskaitas,
remiantis to paties reglamento 6 straipsnio 1 dalies b punkte nurodyta informacija. Pagal pastarąją nuostatą valstybės narės
turi reguliariai teikti Komisijai informaciją apie akredituotų mokėjimo agentūrų sąskaitas, susijusias su iš Garantijų skyriaus
finansuojamomis operacijomis, kartu su informacija, reikalinga patvirtinti pateiktas sąskaitas, taip pat jų išsamumą, tikslumą
bei teisingumą.
5       Pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalies antrojoje pastraipoje numatyta, be kita ko, kad sprendimas dėl sąskaitų patvirtinimo
priimamas atsižvelgus į pateiktų sąskaitų išsamumą, tikslumą ir teisingumą ir kad jis neužkerta kelio vėliau priimti sprendimo
pagal to paties straipsnio 4 dalies nuostatas.
6       Antros rūšies sprendimų dėl taisyklių laikymosi atžvilgiu pagrindinio reglamento 7 straipsnio 4 dalies pirmoje pastraipoje
nurodyta, kad Komisija „priima sprendimą dėl išlaidų, kurios nebus finansuojamos <...>, jeigu ji nustato, kad tokios išlaidos
buvo padarytos nesilaikant Bendrijos taisyklių“.
7       Šios 4 dalies antroji ir trečioji pastraipos taip pat numato procedūrą, kurios reikia laikytis priimant sprendimą nefinansuoti.
Pagal šią procedūrą Komisijos patikrinimų rezultatai ir atitinkamų valstybių narių paaiškinimai pateikiami raštu, vėliau abi
šalys stengiasi susitarti dėl priemonių, kurių reikės imtis. Nesusitarus, atitinkama valstybė narė gali prašyti inicijuoti
procedūrą, kuria siekiama suderinti atitinkamas pozicijas per keturių mėnesių laikotarpį.
8       Pagrindinio reglamento 16 straipsnio 1 dalimi panaikinamas ir pakeičiamas 1970 m. balandžio 21 d. Reglamentas (EEB) Nr. 729/70
dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (OL L 94, p. 13). To paties straipsnio 2 dalyje patikslinama, kad nuorodos
į panaikintąjį reglamentą yra nuorodos į pagrindinį reglamentą ir išdėstytos taip, kaip nurodyta I priedo koreliacijos lentelėje.
Pagal pagrindinio reglamento 20 straipsnio antrąją pastraipą jis taikomas išlaidoms, įvykdytoms nuo 2000 m. sausio 1 dienos.
9       1995 m. liepos 7 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1663/95, nustatančio išsamias taisykles dėl Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 729/70
apibrėžtos EŽŪOGF garantijų skyriaus sąskaitų patvirtinimo tvarkos įgyvendinimo (OL L 158, p. 6), su pakeitimais, padarytais
1999 m. spalio 22 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2245/1999 (OL L 273, p. 5, toliau – įgyvendinantis reglamentas), 4 straipsnyje
numatyta, kad pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalyje numatytoms sąskaitoms patvirtinti valstybės narės Komisijai siunčia
metines Garantijų skyriui priskaičiuotų išlaidų sąskaitas, kiekvieno departamento arba mokėjimo agentūros parengtas ataskaitas
ir sertifikavimo įstaigų parengtus sertifikatus bei ataskaitas iki metų, einančių po atitinkamų finansinių metų, vasario 10 dienos.
10     Įgyvendinančio reglamento 7 straipsnio 1 dalies pirmojoje pastraipoje nurodoma, kad pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio
3 dalį priimtas sprendimas dėl sąskaitų patvirtinimo, nepažeidžiant pagal šio straipsnio 2 dalies c punktą priimtų vėlesnių
sprendimų, nustato EŽŪOGF apmokėtiną kiekvienoje valstybėje narėje per konkrečius finansinius metus įvykdytų išlaidų sumą,
atsižvelgiant į pateiktas sąskaitas ir sumažintus bei sustabdytus to paties ataskaitinio laikotarpio išankstinius mokėjimus.
Reglamento 7 straipsnio 1 dalies antrojoje pastraipoje nustatyta:
„Su minėtu sprendimu susijusios iš kiekvienos valstybės narės išieškotinos arba jai išmokėtinos sumos nustatomos išskaičiuojant
konkrečių finansinių metų avansus iš pagal šio straipsnio pirmąją pastraipą tiems patiems finansiniams metams patvirtintų
išlaidų. Sumos išskaičiuojamos arba pridedamos prie avansų, mokėtinų nuo kito mėnesio, einančio po mėnesio, kurį įsigaliojo
sprendimas dėl sąskaitų patvirtinimo.“ (Pataisytas vertimas)
11     Pagal įgyvendinančio reglamento 7 straipsnio 2 dalį „iki kovo 31 d. po finansinių metų pabaigos Komisija informuoja konkrečią
valstybę narę apie Komisijai pateiktos informacijos patikrinimų rezultatus kartu su siūlomais pakeitimais“. (Pataisytas vertimas)
12     Įgyvendinančio reglamento 8 straipsnio 1 dalis išdėstyta taip:
„Jeigu atlikusi tyrimą Komisija mano, kad buvo pažeistos Bendrijos taisyklės, ji informuoja atitinkamą valstybę narę apie
atliktų patikrų rezultatus ir nurodo pažeidimų šalinimo priemones, taikytinas siekiant užtikrinti šių taisyklių laikymąsi
ateityje.
Minėtame pranešime daroma nuoroda į šį reglamentą. Valstybė narė per du mėnesius pateikia atsakymą <...>
Pasibaigus laikotarpiui, per kurį reikia pateikti atsakymą, Komisija pakviečia valstybę narę dvišaliam aptarimui, kurio metu
šalys stengiasi susitarti dėl taikytinų priemonių ir pažeidimo sunkumo bei Bendrijai padarytų finansinių nuostolių įvertinimo.
Pasibaigus minėtam aptarimui ir bet kokiam po aptarimo Komisijos nustatytam galutiniam terminui, pasikonsultavus su valstybėmis
narėmis dėl tolesnės informacijos teikimo arba, jeigu valstybė narė atsisako atvykti į susitikimą iki Komisijos nustatyto
galutinio termino, jam pasibaigus, Komisija formaliai supažindina valstybę narę su savo išvadomis <...> Nepažeidžiant šios
dalies ketvirtosios pastraipos, minėtame pranešime pateikiamas bet kokių išlaidų, kurių Komisija neketina įtraukti į sąskaitas
pagal Reglamento (EEB) Nr. 1258/1999 7 straipsnio 4 dalies, įvertinimas.
Valstybė narė iš karto, atsiradus galimybei, informuoja Komisiją apie priimtas pažeidimų šalinimo priemones, užtikrinančias
Bendrijos taisyklių laikymąsi ir šių priemonių įsigaliojimo datą. Komisija, laikydamasi Reglamento (EEB) Nr. 1258/1999 7 straipsnio
4 dalies, prireikus priima vieną arba kelis sprendimus iki pažeidimų šalinimo priemonių įsigaliojimo datos neįtraukti į sąskaitas
išlaidų, kurios atliktos nesilaikant Bendrijos taisyklių.“ (Pataisytas vertimas)

Bylos aplinkybės ir procesas
13     Gavusi metines Ispanijos mokėjimo agentūrų 2001 finansiniais metais atliktų išlaidų sąskaitas Komisija informavo Ispanijos
valdžios institucijas apie patikrinimų rezultatus 2002 m. kovo 27 d. laišku. Patikslindama, kad tai buvo pranešimas tiek pagal
įgyvendinančio reglamento 7 straipsnio 2 dalį, tiek pagal jo 8 straipsnio 1 dalį, Komisija nurodė, kad ji pasiūlys kelių mokėjimų
agentūrų, įskaitant ir Navaros, sąskaitas patvirtinti iki balandžio 30 dienos. Ji pridėjo, kad, kita vertus, ji nesiūlys patvirtinti
Ispanijos žemės ūkio garantijų fondo (Fondo español de garantía agraria (FEGA)), Kastilija–La Manča, Balearų, Riochos ir Baskų
krašto mokėjimo agentūrų sąskaitų. Priede prie šio laiško ji kiekvienos mokėjimo agentūros atveju atveju paminėjo prieš pateikiant
pasiūlymą patvirtinti būtinų atlikti papildomų patikrinimų pobūdį ir pateiktiną papildomą informaciją bei Komisijos patikrinimų
rezultatus.
14     Pagrindinio reglamento 7 straipsnio 1 dalyje numatyto EŽŪOGF komiteto 2002 m. balandžio 19 d. susitikime, kuriame dalyvavo
Ispanijos valdžios institucijos, Komisija išplatino suvestinę ataskaitą, kurioje pateikti jos atliktų patikrinimų rezultatai
(toliau – suvestinė ataskaita), ir sprendimo patvirtinti sąskaitas projektą.
15     2002 m. balandžio 22 d. laišku Ispanijos valdžios institucijos nusiuntė Komisijai pastabas dėl šio sprendimo projekto ir suvestinės
ataskaitos.
16     Atsakydamos į Komisijos sprendimo projektą 2002 m. balandžio 25 d. laišku šios institucijos pateikė Komisijai pastabas dėl
Kastilja–La Mančos mokėjimo agentūros sąskaitų pagrįsdamos jas būtent sertifikavimo įstaigos 2002 m. balandžio 23 d. dokumentu
(toliau – dokumentas dėl sprendimo projekto), susijusiu su sąskaitų patvirtinimu ir vykdoma taisyklių laikymosi patikrinimo
procedūra. Ispanijos valdžios institucijos nurodė, kad mokėjimo agentūra patvirtino gavusi pakankamai įrodymų, jog sąskaitos
buvo išsamios, tikslios ir atitinkančios faktinė padėtį. Jos pasiūlė į Komisijos pasiūlytą korekciją neįtraukti kompensacinių
išmokų ir įtraukti tik drėkinamų kukurūzų kultūrai suteiktą pagalbą. Tokiomis aplinkybėmis Ispanijos valdžios institucijos
manė, kad korekcijos dydis turėjo būti 17 855 eurai, o ne 1 831 526,08 euro.
17     2002 m. birželio 11 d. Ispanijos valdžios institucijos pateikė dokumentus dėl Navaros mokėjimo agentūros sąskaitų.
18     2002 m. birželio 12 d. Komisija priėmė ginčijamą sprendimą. Šiuo pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalį priimtu
sprendimu patvirtintos visų Ispanijos mokėjimo agentūrų, išskyrus FEGA ir Baskų krašto, sąskaitos, tvirtinamose sąskaitose
padaryti pakeitimai.
19     Ispanijos valdžios institucijos toliau teikė Komisijai dokumentus ir nurodinėjo su materialiaisiais pagrindais susijusius
argumentus procedūros dėl pagrindinio reglamento 7 straipsnio 4 dalyje numatyto sprendimo dėl taisyklių laikymosi priėmimo
metu.
20     Ieškiniu Ispanijos Karalystė prašo Teisingumo Teismo panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jame nurodytais pakeitimais
ištaisomos Kastilja–La Mančos, Navaros ir Baskų krašto mokėjimo agentūrų (toliau – nagrinėjamos mokėjimo agentūros) klaidos.
Ji, be to, prašo priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
21     Komisija prašo Teisingumo Teismo atmesti ieškinį ir priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

Dėl ieškinio

Dėl pirmojo pagrindo, grindžiamo įgyvendinančio reglamento pažeidimu
Šalių argumentai
22     Dėl pirmojo ieškinio pagrindo Ispanijos vyriausybė nurodo, kad Komisija priėmė ginčijamą sprendimą nesilaikydama įgyvendinančio
reglamento 8 straipsnio 1 dalyje numatytos konsultavimosi procedūros. Komisija pažeidė šią nuostatą priimdama minėtą sprendimą
ir nesulaukusi atsakymo į pateiktą sprendimo projektą iš Ispanijos valdžios institucijų, nepakviesdama jos dvišalėms diskusijoms
įvertinti apskaitos klaidos sunkumo ir neleisdama šioms institucijoms prireikus prašyti inicijuoti taikinimo procedūros. Ši
vyriausybė mano, kad taip buvo pažeistos šių institucijų teisė į gynybą ir joms užkirstas kelias remtis įrodymais bei pateikti
atliktoms išlaidoms pateisinti būtinus dokumentus.
23     Atsiliepime į ieškinį Komisija pabrėžia, kad pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalies pagrindu priimtas ginčijamas sprendimas
priskirtinas sąskaitų patvirtinimo etapui, bet ne to paties straipsnio 4 dalyje numatyto sprendimo dėl taisyklių laikymosi
priėmimo etapui. Ji papildomai nurodo, kad įgyvendinančio reglamento 7 straipsnio 2 dalis iš Komisijos reikalauja prieš priimant
sprendimą dėl sąskaitų patvirtinimo informuoti atitinkamą valstybę narę apie savo patikrinimų rezultatus ir visus ketinamus
daryti pakeitimus.
24     Komisija mano, kad pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką Komisijos sprendimams, kuriais sumažinami valstybėms narėms
EŽŪOGF finansuojamų išlaidų mėnesiniai avansai, taikoma bendra taisyklė, pagal kurią bendro žemės ūkio politikos valdymo srityje
Komisija neturi teisės finansuoti išlaidų, neatitinkančių bendro atitinkamos rinkos organizavimo taisyklių (1991 m. spalio
17 d. Sprendimo
Vokietija prieš Komisiją
, C‑342/89, Rink. p. I‑5031, 14 punktas ir sprendimo
Italija prieš Komisiją
, C‑346/89, Rink. p. I‑5057, 14 punktas). Todėl prieš priimdama mokėjimo agentūrų sąskaitas ji turi teisę jas pakeisti atlikdama
korekcijas, kurios yra būtinos tuo atveju, kai Komisija nustato, kad tam tikros išlaidos buvo atliktos nesilaikant tokių taisyklių.
25     Komisija mano, kad ginčijamas sprendimas yra visiškai preliminaraus pobūdžio, nes nustatymas, jog atitinkamos išlaidos padarytos
nesilaikant Bendrijos taisyklių, ir Bendrijos galutinis sprendimas nefinansuoti priklauso nuo sprendimo dėl taisyklių laikymosi,
kuris, pasibaigus pagrindinio reglamento 7 straipsnio 4 dalyje ir įgyvendinančio reglamento 8 straipsnyje nustatytai konsultavimosi
procedūrai, prireikus patvirtina jau atliktus sąskaitų pakeitimus. Galiausiai Komisija nesutinka su Ispanijos vyriausybės
kaltinimu pažeidus Ispanijos Karalystės teisę į gynybą.
26     Dublike Ispanijos vyriausybė teigia, kad 2002 m. kovo 27 d. laiške Komisija, viena vertus, nenurodė jokių atitinkamų mokėjimo
agentūrų sąskaitų finansinių korekcijų patvirtinimo etapu ir, kita vertus, kad nefinansuotina išlaidų suma buvo nurodyta tik
suvestinėje ataskaitoje ir atitinkamame Komisijos sprendimo projekte, kurie buvo svarstomi EŽŪOGF komiteto 2002 m. balandžio
19 d. susitikime. Ji, be to, teigia, kad nėra suvestinės ataskaitos ispanų kalba.
27     Be to, Ispanijos vyriausybė mano, kad, nepaisant Komisijos nurodytos Teisingumo Teismo praktikos, finansinės korekcijos negalėjo
būti atliktos pagal sąskaitų patvirtinimo procedūrą. Pirma, išlaidos, įvykdytos nesilaikant bendro atitinkamos rinkos organizavimo
taisyklių, buvo mažesnės už Komisijos nustatytą didžiausią didelės klaidos vertę. Antra, sertifikavimo įstaigos mano, kad
buvo pateikta pakankamai įrodymų sąskaitų išsamumui, tikslumui ir teisingumui patvirtinti. Trečia, minėta Teisingumo Teismo
praktika yra susijusi su Komisijos sprendimais, kuriais mėnesiniai avansai sumažinami kitu teisiniu pagrindu nei ginčijamame
sprendime. Ketvirta, ši vyriausybė nesutinka su teiginiu, kad sprendimas patvirtinti sąskaitas, kuriuo ne tik atliekami „sąskaitų
pakeitimai“ ir kuris buvo priimtas ne pagal tam skirtas formalias procedūras, yra priimtas vienašališkai, nepaisant to, kad
sprendimo dėl taisyklių laikymosi priėmimo procedūra jau buvo pradėta. Galiausiai Ispanijos vyriausybė mano, kad atitinkamų
mokėjimo agentūrų sąskaitų finansines korekcijos, atliktos nepasibaigus sprendimo dėl taisyklių laikymosi procedūrai, yra
„priešlaikinės“, juo labiau kad Baskų krašto mokėjimo agentūros sąskaitos nebuvo patvirtintos dėl ginčijamo sprendimo.
28     Triplike Komisija atmeta teiginį dėl priešlaikinio atitinkamų mokėjimo agentūrų sąskaitų pakeitimų pobūdžio. Turima informacija
leido daryti bendras išvadas dėl pateiktų sąskaitų išsamumo, tikslumo ir teisingumo, jose nurodytos išlaidos buvo arba patvirtintos,
arba (ne pagal Bendrijos taisykles įvykdytos) pašalintos.
29     Be to, Komisija mano, kad Ispanijos vyriausybės dublike nurodyti prieštaravimai, susiję su 2002 m. kovo 27 d. pranešimu apie
Komisijos siūlomus pateiktų sąskaitų pakeitimus, yra naujas pagrindas, kuris turi būti pripažinti nepriimtinu. Subsidiariai
Komisija prašo atmesti šį ieškinio pagrindą kaip nepagrįstą.
30     Galiausiai Komisija teigia, kad šioje byloje ginčijama jos teisė pakeisti mokėjimo agentūrų metines sąskaitas, atsižvelgiant
į netinkamai atliktas išlaidas, kurios parodo sąskaitų kokybės problemas ir, be to, kelia suderinamumo su galiojančiais Bendrijos
teisės aktais problemą. Šios Komisijos teisės pripažinimas bet kuriuo atveju yra būtinas tam, kad metinių sąskaitų patvirtinimo
procedūra neprarastų tikslo.
Teisingumo Teismo vertinimas
31     Visų pirma reikėtų išnagrinėti, ar Komisija turi teisę atlikti mokėjimo agentūrų metinių sąskaitų finansines korekcijas sprendimo
dėl sąskaitų patvirtinimo priėmimo etapu.
32     Pirmiausia reikia pastebėti, kad pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalyje numatyta, jog toks sprendimas, susijęs su pateiktų
sąskaitų išsamumu, tikslumu ir teisingumu, nepanaikina galimybės, taikant to paties straipsnio 4 dalies nuostatas, vėliau
priimti sprendimą dėl Bendrijos nefinansuojamų išlaidų, jeigu tokios išlaidos buvo atliktos nesilaikant Bendrijos taisyklių.
Tai pakartojant įgyvendinančio reglamento 7 straipsnio 1 dalyje patikslinama, kad pagal pastarąjį sprendimą iš kiekvienos
valstybės narės išieškotinos sumos nustatomos atimant konkrečių finansinių metų avansus iš tiems patiems metams patvirtintų
išlaidų. Iš to galima daryti išvadą, kad priimdama sprendimą dėl sąskaitų patvirtinimo Komisija gali imtis priemonių dėl atskleistų
pateiktų sąskaitų kokybės trūkumų, neatsižvelgdama į šio reglamento 7 straipsnio 4 dalyje numatytą sprendimą dėl taisyklių
laikymosi.
33     Be to, pagal įgyvendinančio reglamento 7 straipsnio 2 dalį metinių sąskaitų patikrinimais grindžiami pakeitimai gali būti
pasiūlyti iki patvirtinimo, jei pasiūlymai pateikiami atitinkamai valstybei narei iki metų, einančių po atitinkamų finansinių
metų, kovo 31 dienos. Šiuo klausimu iš 2002 m. kovo 27 d. laiško ir jo priedo matyti, kad apie siūlomas Kastilja–La Mančos
ir Baskų krašto mokėjimo agentūrų metinių sąskaitų korekcijas Ispanijos Karalystė buvo informuota.
34     Be to, iš Teisingumo Teismo praktikos matyti, kad bendro žemės ūkio politikos valdymo srityje Komisija neturi teisės finansuoti
išlaidų, kurios neatitinka bendro aptariamų rinkų organizavimo taisyklių, ir kad ši taisyklė yra visuotinio įgyvendinančio
pobūdžio (minėtų sprendimų
Vokietija prieš Komisiją
14 ir 15 punktai ir
Italija prieš Komisiją
14 ir 15 punktai).
35     Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad jei Komisija nustato, jog į mokėjimo agentūrų sąskaitas įtrauktos išlaidos įvykdytos pažeidžiant
Bendrijos taisykles dėl atitinkamos rinkos bendro organizavimo, ji turi teisę imtis bet kokių priemonių, taip pat atlikti
mokėjimo agentūrų metinių sąskaitų finansines korekcijas sprendimo dėl sąskaitų patvirtinimo priėmimo pagal pagrindinio reglamento
7 straipsnio 3 dalį etapu.
36     Kadangi Komisija turi teisę atlikti tokias korekcijas sprendimu dėl sąskaitų patvirtinimo, reikėtų patikrinti, ar šiuo atveju
nebuvo pažeistos Ispanijos Karalystės teisė į gynybą, o tai aiškiai nurodo Ispanijos vyriausybė.
37     Iš Teisingumo Teismo praktikos matyti, kad teisės į gynybą užtikrinimas bet kurioje procedūroje, kuri buvo pradėta prieš asmenį
ir gali pasibaigti jo nenaudai priimtu aktu, yra pagrindinis Bendrijos teisės principas, kuris turi būti užtikrintas net ir
nesant procedūrą reglamentuojančių teisės aktų. Pagal šį principą tie asmenys, kuriems skirti sprendimai, galintys turėti
reikšmingą poveikį jų interesams, privalo turėti galimybę veiksmingai apginti savo požiūrį (ypač žr. 1996 m. spalio 24 d.
Sprendimo
Komisija prieš Lisrestal ir kt.
, C‑32/95 P, Rink. p. I‑5373, 21 punktą ir 2000 m. rugsėjo 21 d. Sprendimo
Mediocurso prieš Komisiją
, C‑462/98 P, Rink. p. I‑7183, 36 punktą).
38     Šioje byloje Ispanijos valdžios institucijoms suteikta galimybė pareikšti savo nuomonę dėl su sąskaitų patvirtinimu susijusių
pasiūlymų tiek šioms įstaigoms ir Komisijai susirašinėjant, tiek vykstant EŽŪOGF komiteto 2002 m. balandžio 19 d. susitikimui
– iki priimant ginčijamą sprendimą – atitiko pagarbos teisei į gynybą principą.
39     Ispanijos vyriausybės argumentai, kurie grindžiami teiginiais, kad Komisija turėjo inicijuoti dvišales diskusijas ir prireikus
leisti Ispanijos Karalystei prašyti pradėti taikinimo procedūrą, turi būti atmesti. Įgyvendinančio reglamento 8 straipsnio
1 dalyje numatyta galutinių pataisymų nustatymo procedūra nebuvo pasibaigusi valstybės narės ieškinio pareiškimo dieną. Todėl
šie argumentai neturi poveikio ginčijamo sprendimo teisėtumui.
40     Dėl dublike Ispanijos vyriausybės nurodytų prieštaravimų, susijusių su tariamu finansinių korekcijų, Komisijos pasiūlytų pagal
sąskaitų patvirtinimo procedūrą, nenurodymu 2002 m. kovo 27 d. laiške, reikėtų pažymėti, kad ieškinyje iš pradžių buvo nurodytas
pagrindas dėl įgyvendinančio reglamento pažeidimo, susijęs su sudėtingos konsultavimosi procedūros, numatytos šio reglamento
8 straipsnio 1 dalyje, nesilaikymu. Kadangi šie argumentai yra visiškai nesusiję su minėta konsultavimosi procedūra, jie neturėtų
būti priskirti šiam ieškinio pagrindui ir todėl turi būti laikomi nauju pagrindu, pirmą kartą nurodytu dublike.
41     Šiame procese Ispanijos vyriausybė nenurodė jokio naujo įrodymo, pateisinančio pavėluotą šio pagrindo, kurį ji turėjo galimybę
nurodyti ieškinyje, iškėlimą. Todėl šį ieškinio pagrindą reikia pripažinti nepriimtinu pagal Teisingumo Teismo procedūros
reglamento 42 straipsnio 2 dalies pirmąją pastraipą. Tas pat pasakytina dėl suvestinės ataskaitos teksto ispanų kalba nebuvimo,
nes šis ieškinio pagrindas taip pat pirmą kartą nurodytas dublike.
42     Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, pirmąjį ieškinio pagrindą reikia atmesti.

Dėl subsidiariai nurodyto antrojo pagrindo, susijusio su neteisinga ginčijamo sprendimo I priede nurodyta išieškotina suma
43     Tuo atveju, jei Teisingumo Teismas nepripažintų su atitinkamų mokėjimo agentūrų sąskaitų finansine korekcija susijusios procedūros
pažeidimo, Ispanijos vyriausybė teigia, kad Kastilja–La Mančos mokėjimo agentūros sąskaitų finansinė korekcija, nurodyta ginčijamo
sprendimo I priede, yra iš principo neteisinga, kaip ir jos suma.
Dėl pirmosios antrojo pagrindo dalies, susijusios su Kastilja–La Mančos mokėjimo agentūros sąskaitų finansinės korekcijos
pagrįstumu
–       Šalių argumentai
44     Ispanijos vyriausybė ginčija finansinės korekcijos pagrįstumą remdamasi sertifikavimo įstaigos pastabomis, pateiktomis dokumente
dėl sprendimo projekto. Ji teigia, kad šiame dokumente sertifikavimo įstaiga konstatavo, jog vienintelė esminė pastaba, kurią
nedelsiant turi išnagrinėti aukšti mokėjimo agentūros pareigūnai, nurodyta 2001 m. ataskaitinio laikotarpio EŽŪOGF sąskaitoms
sertifikuoti skirto patikrinimo ataskaitoje (toliau – sertifikavimo ataskaita), susijusi su koordinavimo tarp valdymo centro
ir informatikos departamento trūkumu, yra finansinė klaida, atsiradusi netinkamai pritaikius mažinantį koeficientą atskirtai
drėkinamų kukurūzų žemei. Sertifikavimo įstaiga mano, pirma, kad ši klaida ankstesniais metais nebuvo nustatyta bei susijusi
tik su keletu biudžeto skyriaus „lauko kultūros“ poskyriais ir, antra, kad klaida buvo sisteminė, o tai leido nustatyti ją
sukėlusį mechanizmą ir tiksliai įvertinti padarinius.
45     Be to, remdamasi Komisijos gairėmis Nr. 8, pateikiamomis dokumente VI/5331/98 „EŽŪOGF mokėjimo agentūrų sąskaitų patikrinimo
gairės“ ir skirtomis nacionalinėms sertifikavimo įstaigoms šioms imant pavyzdžius ir vertinant klaidas, Ispanijos vyriausybė
teigia, kad finansinės korekcijos atlikti nebuvo galima, bent jau ne sąskaitų patvirtinimo etapu, nes visos atitinkamų sąskaitų
patikrinimo metu atskleistos klaidos įvertintos 7 725 640,85 euro suma, kuri yra mažesnė už klaidos materialinės išraiškos
ribą, t. y. neviršija 1 % nuo visų išlaidų. Dėl šios priežasties sertifikavimo įstaiga galėjo patvirtinti Kastilja–La Mančos
mokėjimo agentūros 2001 finansinių metų sąskaitų išsamumą, tikslumą ir teisingumą.
46     Savo atsiliepimuose Komisija nurodo priežastis, dėl kurių šios institucijos padarė išvadą, kad mokėjimo agentūros sąskaitos
negalėjo būti patvirtintos prieš tai jų nepakeitus. Šiuo klausimu ji remiasi, be kita ko, sertifikavimo ataskaita. Kaip ir
sertifikavimo įstaiga, ji palygino šioje ataskaitoje pateiktą informaciją su minėtos agentūros ankstesnio ataskaitinio laikotarpio
sąskaitų patikrinimo ataskaitoje nurodyta informacija.
47     Komisija pabrėžia, kad jos nurodytoje sertifikavimo ataskaitoje, be „pastabų, į kurias neatsižvelgta arba nevisiškai atsižvelgta
šiuo ataskaitiniu laikotarpiu“, nurodoma ir viena pagrindinė pastaba dėl lauko kultūrų sektoriaus. Ši pastaba susijusi su
valdymo centro ir informatikos departamento veiksmų tarpusavio koordinavimu, siekiant pakeisti pagalbai valdyti skirtas taikomąsias
informatikos priemones.
48     Komisija prideda, kad, sertifikavimo įstaigos nuomone, ši pagrindinė pastaba yra susijusi su šios įstaigos ataskaitoje už
ankstesnio ataskaitinio laikotarpio sąskaitas paminėtomis pastabomis dėl dviejų rūšių klaidų. Pirmoji yra informatikos klaida,
dėl kurios gavėjams buvo išmokėtos neteisingos kietiesiems kviečiams auginti specialiose zonose papildomai suteiktos pagalbos
sumos. Antroji klaida, kuri liko nepaaiškinta, yra susijusi su pažeidimų nustatymo informacine sistema, kuri susieja informaciją
apie minimalaus ploto reikalavimo laikymąsi su informacija apie sušalusiais pripažintus žemės plotus. Ši klaida lėmė didesnių,
nei turėjo būti, sumų išmokėjimą.
49     Komisijos pateiktoje sertifikavimo ataskaitos ištraukoje tokie patys pažeidimai nurodyti ir 2001 m. ataskaitinio laikotarpio
sąskaitose, o tai patvirtina, jog ankstesnio ataskaitinio laikotarpio sąskaitose buvusios klaidos vėliau išrašant sąskaitas
dar nebuvo pataisytos. Komisija mano, kad iš šios ataskaitos matyti, jog klaidos buvo atsitiktinės. Ji nurodo su kietaisiais
kviečiais susijusias klaidas ir sunkumus dėl kintamųjų, naudojamų apskaičiuojant pagalbą už žemės plotus, patikrinimo, kurį
atlikti prireikė dėl nuolatinių taikomųjų informatikos priemonių klaidų.
50     Komisija nurodo, be kita ko, kad netinkamas su drėkinamais kukurūzais susijusių sušalusių žemės plotų sumažinimas lėmė neteisingų
sumų išmokėjimą 2001 ataskaitiniais metais. Remdamasi sertifikavimo ataskaita ji taip pat teigia, kad patikrinimų rezultatai
netinkamai įvesti į kompiuterinę sistemą ir kad ši sistema neinformavo apie šių rezultatų neįvedimą.
–       Teisingumo Teismo vertinimas
51     Pagal įgyvendinančio reglamento 7 straipsnio 1 dalį sprendimas dėl sąskaitų patvirtinimo nustato EŽŪOGF finansuojamą kiekvienoje
valstybėje narėje per konkrečius finansinius metus atliktų išlaidų sumą. Iš to matyti, kad Komisija neišvengiamai vertina
ir nepatvirtintas sumas.
52     Be to, iš nusistovėjusios Teisingumo Teismo praktikos matyti, kad pagrindinis reglamentas leidžia Komisijai EŽŪOGF sąskaita
finansuoti tik tas sumas, kurios išmokėtos laikantis skirtinguose žemės ūkio produktų sektoriuose nustatytų taisyklių (ypač
žr. 1998 m. vasario 25 d. Sprendimo
Nyderlandai prieš Komisiją
, 327/85, Rink. p. 1065, 24 punktą; 1992 m. sausio 8 d. Sprendimo
Italija prieš Komisiją
, C‑197/90, Rink. p. I‑1, 38 punktą ir 2002 m. sausio 24 d. Sprendimo
Prancūzija prieš Komisiją
, C‑118/99, Rink. p. I‑747, 38 punktą) ir reikalauja nefinansuoti išlaidų, jei nustati pažeidimai (2003 m. sausio 9 d. Sprendimo
Graikija prieš Komisiją
, C‑157/00, Rink. p. I‑153, 44 punktas).
53     Iš nusistovėjusios Teisingumo Teismo praktikos taip pat matyti, kad siekdama įrodyti bendro žemės ūkio organizavimo taisyklių
pažeidimą Komisija turi ne išsamiai įrodyti, kad nacionalinių institucijų atliktų patikrinimų nepakako ar kad jų pateikti
skaičiai – neteisingi, bet pateikti įrodymų, sukeliančių pakankamai rimtų ir pagrįstų abejonių dėl šių patikrinimų ar skaičiavimų.
Šį Komisijos įrodinėjimo naštos palengvinimą paaiškina aplinkybė, kad būtent valstybė narė yra geriausioje padėtyje surinkti
ir patikrinti EŽŪOGF sąskaitoms patvirtinti reikalingus duomenis, todėl ji ir turi pateikti kuo detalesnių ir išsamesnių įrodymų
apie šių patikrinimų ar skaičiavimų tikrumą ir prireikus – apie Komisijos teiginių netikslumą (žr. 2001 m. kovo 6 d. Sprendimo
Nyderlandai prieš Komisiją
, C‑278/98, Rink. p. I‑1501, 39–41 punktus; minėto sprendimo
Graikija prieš Komisiją
15–17 punktus ir 2004 m. kovo 4 d. Sprendimo
Vokietija prieš Komisiją
, C‑344/01, Rink. p. I‑2081, 58 punktą).
54     Be to, Teisingumo Teismas nusprendė, kad atitinkama valstybė narė negali paneigti Komisijos išvadų, savo teiginių neparemdama
patikimos ir veiksmingos priežiūros sistemos buvimo įrodymais (žr. minėto sprendimo
Graikija prieš Komisiją
18 punktą).
55     Šioje byloje pateiktuose atsiliepimuose Komisija pateikė svarių įrodymų, kurie sukelia abejonių dėl 2001 m. Ispanijos valdžios
institucijų atliktų patikrinimų patikimumo. Pirma, ji pabrėžė, kad 2000 ataskaitiniais metais padarytos klaidos nebuvo panaikintos
kitais metais, įskaitant taikomųjų informatikos priemonių klaidas, lėmusias neteisingų sumų už kietuosius kviečius ir už sušalusiais
pripažintus minimalius žemės plotus išmokėjimą. Antra, remdamasi sertifikavimo ataskaita ji pabrėžė, viena vertus, kad neteisingai
sumažinus sušalusių drėkinamų kukurūzų žemės plotus, 2001 ataskaitiniais metais buvo išmokėtos neteisingos sumos, nepaisant
to, kad šie neatitikimai buvo išaiškėję atliekant bylų patikrinimą, ir, kita vertus, kad nebuvo vykdoma kontrolė, skirta užtikrinti
patikrinimų rezultatų išsaugojimą. Galiausiai iš sertifikavimo ataskaitos ištraukų, pridedamų prie Komisijos atsiliepimo į
ieškinį, matyti, kad tokios kontrolės trūko įvairiuose lauko kultūrų sektoriaus srityse.
56     Tačiau Ispanijos vyriausybė nepateikia įrodymų nei dėl šių patikrinimų tikrumo, nei dėl Komisijos teiginių netikslumo. Be
to, nebuvo įrodyta, kad atskleisti 2000 ataskaitinių metų priežiūros sistemos trūkumai buvo ištaisyti, jog sistema taptų patikima
2001 ataskaitiniais metais. Vien patvirtinimas, kad klaida buvo susijusi tik su drėkinamų kukurūzų biudžeto skyriumi, visiškai
netenkina atitinkamai valstybei narei keliamo įrodinėjimo reikalavimo, kaip jis apibrėžtas šio sprendimo 54 punkte minėtoje
Teisingumo Teismo praktikoje.
57     Be to, negalima teigti, kad atitinkamų sąskaitų patikrinimo metu nustatytų visų klaidų vertė yra didesnė nei mažiausia klaidos
materialioji išraiška, numatyta Komisijos gairėse Nr. 8. Šios gairės reglamentuoja nacionalinių sertifikavimo įstaigų pavyzdžių
ėmimą ir klaidų vertinimą. Jos neturėtų sudaryti Komisijai kliūties atlikti mokėjimo agentūrų metinių sąskaitų finansines
korekcijas sprendimo dėl sąskaitų patvirtinimo priėmimo etapu.
58     Iš to, kas išdėstyta, darytina išvada, kad Komisijos argumentai sukelia rimtų ir pagrįstų abejonių dėl patikrinimų, kuriuos
atliko šių argumentų veiksmingai nepaneigusios Ispanijos valdžios institucijos, rezultatų. Darytina išvada, kad Komisija pagrįstai
konstatavo Bendrijos taisyklių dėl EŽŪOGF išlaidų pažeidimą ir pagrįstai atliko finansinę korekciją, išskyrus klausimą dėl
į korekciją įtrauktinų išlaidų, patirtų nesilaikant taisyklių, dydžio.
59     Todėl Ispanijos Karalystės ieškinio pirmojo pagrindo pirmą dalį reikia atmesti.
Dėl antrojo pagrindo antros dalies, grindžiamos Kastilja–La Mančos mokėjimo agentūros sąskaitų finansinės korekcijos apskaičiavimu
–       Šalių argumentai
60     Pirmiausia Ispanijos vyriausybė teigia, kad finansinė korekcija turi būti taikoma tik lauko kultūrų skyriui, kuriame atsirado
klaida dėl koordinavimo tarp skirtingų tarnybų trūkumo, t. y. skyriui, kuris skirtas drėkinamais kukurūzais apsėtiems sušalusiems
žemių plotams ir kuriuo Komisija grindžia pasiūlymą dėl korekcijos.
61     Pastarajam teiginiui prieštarauja tai, kad koordinavimo tarp tarnybų trūkumas gali lemti įvairaus pobūdžio klaidas, nes pavyzdžiai
imami atsitiktinai. Nustatydama ryšį tarp klaidų, konstatuotų už 2000 ir 2001 ataskaitinius metus, sertifikavimo įstaiga taip
pat patvirtino, kad koordinavimo problema buvo susijusi ne tik su drėkinamais kukurūzais, bet ir su kietaisiais kviečiais
arba sušalusiais pripažintais minimaliais žemės plotais.
62     Be to, Ispanijos vyriausybė mano, kad net atsižvelgiant į labiausiai tikėtiną atsitiktinių klaidų, susijusių su pagalba už
lauko kultūras, materialiąją vertę, į kurią atsižvelgė Komisija, ši suma turėtų būti 1 380 043,53 euro, nes Komisija taikė
klaidų materialios vertės apskaičiavimą ir kompensacinių išmokų skyriui, kuris nėra skirtas pagalbai už lauko kultūras.
63     Komisija, triplike pakartodama priede pateikiamo jos 2002 m. gruodžio 10 d. pranešimo žodžius, kad „į kompensacinių išmokų
skyrių iš tiesų neturėtų būti atsižvelgta apskaičiuojant klaidų materialiąją vertę“ ir kad „į šį teiginį turėtų būti atsižvelgta
atliekant galutinę korekciją“, patikslina, kad, jos nuomone, tai patvirtina ginčijamame sprendime nurodytų sąskaitų pakeitimų
preliminarų pobūdį. Komisija, be to, mano, kad įrodinėjimo našta sąskaitų patvirtinimo procedūroje neturėtų būti didesnė už
reikalaujamą sprendimo dėl taisyklių laikymosi priėmimo procedūroje, pagal kurią galutinai nustatomos taikytinos finansinės
korekcijos.
–       Teisingumo Teismo vertinimas
64     Šio sprendimo 53 ir 54 punktuose priminti Teisingumo Teismo praktikoje nusistovėję įrodinėjimo naštos paskirstymo principai.
Ypač tuo atveju, kai vertindama EŽŪOGF išlaidų, patirtų laikantis taisyklių, sumą Komisija remėsi patikrinimų rezultatais,
Teisingumo Teismas yra patvirtinęs tokį vertinimą, jei valstybė narė nepateikė jokių įrodymų, kad Komisija rėmėsi netiksliais
duomenimis arba neįrodė, kad nustatyti pažeidimai neturi poveikio Bendrijos biudžetui arba jį paveikė kur kas mažiau nei nurodyta
Komisijos vertinime (2002 m. kovo 21 d. Sprendimas
Ispanija prieš Komisiją
, C‑130/99, Rink. p. I‑3005, 90 ir 91 punktai).
65     Šiuo atžvilgiu vien nurodymas, kad Ispanijos valdžios institucijų padaryta klaida turi poveikį tik drėkinamiems kukurūzams,
nepagrįstas jokiais patikimos ir veikiančios priežiūros sistemos įrodymais ir visiškai nepaneigia Komisijos pateikto įvertinimo.
66     Tačiau, kita vertus, reikia konstatuoti, kaip minėta triplike ir kaip šio sprendimo 63 punkte jau buvo pakartota, kad Komisija
nurodė per klaidą atsižvelgusi į kompensacinių išmokų skyrių, apskaičiuodama sąskaitų klaidų materialiąją vertę. Todėl reikia
pripažinti, kaip savo išvados 56 punkte nurodo generalinis advokatas, kad atsižvelgusi į minėtas kompensacines išmokas, vertindama
klaidų materialiąją vertę, Komisija padarė klaidą.
67     Be to, yra objektyvių įrodymų, patvirtinančių šią klaidą. Iš sertifikavimo įstaigos parengto Kastilja–La Mančos mokėjimo agentūros
labiausiai tikėtinos klaidų vertės sąrašo, pateikiamo sertifikavimo ataskaitoje, kurios ištraukos pridėtos prie Komisijos
atsiliepimo į ieškinį, matyti, kad kompensacinės išmokos įtrauktos į finansines korekcijas.
68     Iš to, kas išdėstyta, darytina išvada, kad ginčijamas sprendimas yra neteisėtas tiek, kiek juo nurodoma išieškoti sumas, kurias
Ispanijos Karalystė neskolinga EŽŪOGF Garantijų skyriui.
69     Kadangi Ispanijos Karalystė prašė iš šios mokėjimo agentūros sąskaitų finansinės korekcijos išbraukti kompensacinių išmokų
sumą, Teisingumo Teismas turi išnagrinėti šį prašymą.
70     Nors Komisija ir išreiškė ketinimą ištaisyti pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 4 dalį priimtame sprendime dėl taisyklių
laikymosi padarytą klaidą nustatant galutinę korekciją, Teisingumo Teismas turi atsižvelgti į šio pažeidimo padarinius nagrinėdamas
ginčijamą sprendimą.
71     Todėl kyla klausimas, ar kartu reikia panaikinti ir visą ginčijamu sprendimu atliktą Kastilja–La Mančos mokėjimo agentūros
sąskaitų finansinę korekciją, ar yra galimas šios korekcijos dalies panaikinimimas.
72     Subsidiariai prašanti atleisti nuo sumų, susijusių su kompensacinėmis išmokomis, grąžinimo, Ispanijos vyriausybė turi būti
laikoma prašančia panaikinti su šiomis išmokomis susijusią minėtų sąskaitų finansinės korekcijos dalį.
73     Bendrijos teismas neturi teisės spręsti klausimo dėl viso sprendimo panaikinimo, nes ieškovė pateikė prašymą tik dėl jo dalies
panaikinimo. Tačiau taip pat nėra pagrįsta panaikinti dalį ginčijamo sprendimo tuo atveju, jei jo nuostatos neatskiriamos.
74     Todėl reikėtų patikrinti, ar kompensacinių išmokų sumą galima atskirti nuo su lauko kultūromis susijusios sąskaitos sumos,
taip sudarant galimybę atlikti tik su šia sąskaita susijusią korekciją.
75     Šiuo atžvilgiu sertifikavimo įstaigos apskaičiuotos labiausiai tikėtinos klaidų vertės sąrašo, pateikiamo sertifikavimo ataskaitoje,
kurios ištraukos pridėtos prie Komisijos atsiliepimo į ieškinį, duomenys leidžia nustatyti Komisijos klaidą ir atskirai –
sumas, susijusias su dviem korekcijos elementais. Todėl įmanoma nustatyti tikslią, tik su lauko kultūrų sektoriumi susijusios
sumos finansinę korekciją.
76     Kadangi kompensacinių išmokų sumą galima atskirti, darytina išvada, kad nereikia panaikinti visos ginčijamu sprendimu atliktos
Kastilja–La Mančos mokėjimo agentūros sąskaitų finansinės korekcijos, nes galima panaikinti tik šios korekcijos dalį.
77     Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, reikia, pirma, panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jo I priede į iš Ispanijos
Karalystės išieškotiną sumą įtraukta kompensacinių išmokų dydžio Kastilja–La Mančos mokėjimo agentūros sąskaitų finansinė
korekcija, ir, antra, atmesti likusią ieškinio dalį.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
78     Pagal Procedūros reglamento 69 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti išlaidas, jei laimėjusi šalis to
reikalavo. Tačiau pagal to paties straipsnio 3 dalies pirmąją pastraipą, jeigu kiekvienos šalies dalis reikalavimų patenkinama,
o dalis atmetama, Teisingumo Teismas gali nurodyti kiekvienai padengti savo išlaidas. Kadangi buvo patenkinta dalis Ispanijos
Karalystės reikalavimų pagal pirmąjį ieškinio pagrindą ir dalis Komisijos reikalavimų pagal antrąjį ieškinio pagrindą, kiekvienai
šaliai reikia nurodyti padengti savo bylinėjimosi išlaidas.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija) nusprendžia:
1. Panaikinti 2002 m. birželio 12 d. Komisijos sprendimą 2002/461/EB dėl valstybių narių 2001 finansinių metų sąskaitų, susijusių
su išlaidomis, kurias finansuoja Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyrius, patvirtinimo
tiek, kiek jo I priede į iš Ispanijos Karalystės išieškotiną sumą įtraukta kompensacinių išmokų dydžio Kastilja–La Mančos
mokėjimo agentūros sąskaitų finansinė korekcija.
2. Atmesti likusią ieškinio dalį.
3. Nurodyti Ispanijos Karalystei ir Europos Bendrijų Komisijai padengti savo bylinėjimosi išlaidas.
Parašai.
*
Proceso kalba: ispanų.