CELEX: 62003TJ0016
Henkilöstö
Arviointikertomus
Menettelyvirheet
Perustelut
Kertomuksen kumoaminen
Kärsityn vahingon korvaaminen

1.
Henkilöstö – Arviointi – Arviointikertomus – Laatiminen – Arvioijan ja arvioitavan välistä vuoropuhelua koskevan velvollisuuden
rikkominen – Olennaisten menettelymääräysten rikkominen
(Henkilöstösääntöjen 43 artikla)
2.
Henkilöstö – Arviointi – Arviointikertomus – Laatiminen – Arvioijan vaihtuminen siitä syystä, että aikaisemmin toimivaltainen
arvioinnin tarkastaja lähtee toimielimestä – Vuoropuhelu arvioinnin tarkastajan ja arvioitavan välillä – Uuden arvioinnin
tarkastajan velvollisuus
(Henkilöstösääntöjen 43 artikla)
3.
Henkilöstö – Arviointi – Arviointikertomus – Laatiminen – Vuoropuhelu arvioijan ja arvioitavan välillä – Suoran yhteyden tarpeellisuus
– Puhelinkeskustelun tai kirjeenvaihdon riittämättömyys
(Henkilöstösääntöjen 43 artikla)
4.
Henkilöstö – Arviointi – Arviointikertomus – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Tilanne, jossa erityiset perustelut ovat tarpeen
(Henkilöstösääntöjen 43 artikla)
5.
Henkilöstö – Kanne – Vahingonkorvauskanne – Riidanalaisen toimen kumoaminen, joka ei ole aineetonta vahinkoa vastaava korvaus
– Järjestelmällinen kieltäytyminen vuoropuhelusta arviointimenettelyssä
1.     Arvioijan tai arvioinnin tarkastajan ja arvioitavan välinen vuoropuhelu, josta on säädetty komission hyväksymissä henkilöstösääntöjen
43 artiklan yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä, perustuu virkamiehen puolustautumisoikeuksiin häntä koskevassa arviointimenettelyssä,
ja se, että sitä ei ole lainkaan käyty, on siis olennaisen menettelymääräyksen rikkominen, joka on peruste arviointikertomuksen
kumoamiselle.
(ks. 31, 32 ja 46 kohta)
2.     Siinä tapauksessa, että komission hyväksymissä henkilöstösääntöjen 43 artiklan yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä säädetyssä
valitusmenettelyssä virkamies, jonka olisi pitänyt toimia arvioinnin tarkastajana arvioitavan kauden aikana, on sillä välin
lähtenyt toimielimen palveluksesta, arvioinnin tarkastajaksi on nimitettävä arviointikertomuksen laatimisen aikaan arvioitavan
esimiehenä toiminut, ja tämän on kuultava niin laajalti kuin mahdollista entistä arvioijaa. Tästä seuraa, että arvioinnin
tarkastajan ja arvioitavan välinen vuoropuhelu, josta on säädetty mainituissa yleisissä säännöksissä, on välttämättä käytävä
arviointikertomuksen laatimisen aikaan arvioinnin tarkastajana toimineen kanssa.
(ks. 37 kohta)
3.     Puhelinkeskustelua tai sitäkin suuremmalla syyllä kirjeenvaihtoa ei voida pitää komission hyväksymissä henkilöstösääntöjen
43 artiklan yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä tarkoitettuna kuulemisena. Jo tämän keskustelun luonne ja sen tarkoitus näet
edellyttävät suoraa yhteyttä arvioitavan ja arvioijan välillä. Ilman suoraa kanssakäymistä arviointi ei voi täysin täyttää
tehtäväänsä henkilöstöhallinnon työvälineenä ja sen, jota asia koskee, urakehityksen apuvälineenä. Lisäksi ainoastaan tällainen
yhteys on omiaan edistämään sellaista vilpitöntä ja perusteellista vuoropuhelua arvioijan ja arvioitavan välillä, joka mahdollistaa
yhtäältä sen, että he voivat arvioida täsmällisesti heidän mahdollisten erimielisyyksiensä luonteen, syyt ja laajuuden, ja
toisaalta, että he voivat saavuttaa paremman yhteisymmärryksen.
(ks. 38, 39 ja 41 kohta)
4.     Hallinnon on perusteltava arviointikertomus riittävästi ja yksityiskohtaisesti. Tietyissä tapauksissa nämä perustelut on tehtävä
erityisen huolellisesti.
Niinpä arviointikertomus on perusteltava erityisen huolellisesti, jos arvioija aikoo olla noudattamatta arviointiasioiden
sekakomitean suosituksia ja komitea viittaa lausunnossaan sellaisiin erityisolosuhteisiin, joiden vuoksi voidaan epäillä alkuperäisen
arvioinnin pätevyyttä tai perusteltavuutta, minkä vuoksi arvioinnin tarkastajan on arvioitava erityisesti näistä olosuhteista
johtuvia mahdollisia seurauksia.
Myös sellaisen arvioinnin, jonka sisältämät arviot eivät ole yhtä hyviä kuin edellisessä arviointikertomuksessa, perusteluihin
on kiinnitettävä erityistä huomiota. Viranomaisen toteama taantuminen on näet perusteltava siten, että virkamies voi arvioida,
onko arviointi perusteltu, ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi tarvittaessa harjoittaa tuomioistuinvalvontaansa.
Lopuksi erityiset perustelut ovat tarpeen siinä tapauksessa, että arviointikertomuksen laatiminen on viivästynyt eikä arvioijana
ole enää arvioitavalla kaudella esimiehenä toiminut. Perusteluista on ilmettävä, että viranomainen on ryhtynyt välttämättömiin
toimiin sen takaamiseksi, että arviointi perustuu täsmällisiin ja luotettaviin seikkoihin. Niillä on myös noudatettava arvioijan
velvollisuutta toimia huolellisesti.
(ks. 49, 50, 53 ja 54 kohta)
Viittaukset: asia T‑187/01, Mellone v. komissio, 12.6.2002 (Kok. H. 2002, s. I‑A‑81 ja II‑389, 27 ja 33 kohta) ja asia T‑98/02,
Lebedef-Caponi v. komissio, 5.11.2003 (Kok. H. 2003, s. I‑A‑277 ja II‑1343, 61 kohta).
5.     Arviointikertomuksen kumoaminen ei ole sääntöjenvastaisesta arviointikertomuksesta virkamiehelle aiheutunutta vahinkoa vastaava
ja riittävä korvaus, jos aineellista oikeutta tulla kuulluksi koskevan rikkomisen yhteydessä se, että sille, jota asia koskee,
ei ole tarjottu mahdollisuutta vuoropuheluun, on järjestelmällistä huolimatta arviointiasioiden sekakomitean lausunnosta ja
erityisesti, koska tässä lausunnossa vaaditaan ylemmäntasoisilta elimiltä aloitteellisuutta erittäin tulehtuneen ammatillisen
ja henkilösuhteisiin liittyvän tilanteen korjaamiseksi.
(ks. 68 kohta)