CELEX: 61994CJ0305
Varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter
Overførsel til erhververen af rettigheder og forpligtelser som følge af en arbejdskontrakt
Overførselstidspunkt

Dommens præmisser
1 Ved dom af 7. november 1994, indgaaet til Domstolen den 18. november 1994, har Tribunal du travail de Bruxelles i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets direktiv 77/187/EOEF af 14. februar 1977 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter (EFT L 61, s. 26, herefter "direktivet").
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag, som Claude Rotsart de Hertaing har anlagt mod J. Benoidt SA i likvidation og IGC Housing Service SA dels vedroerende godtgoerelse for uberettiget opsigelse, dels vedroerende anden godtgoerelse.
3 Som anfoert i anden betragtning til direktivet, er formaalet med dette en "beskyttelse af arbejdstagerne i tilfaelde af ny indehaver isaer for at sikre varetagelsen af deres rettigheder".
4 Med henblik herpaa bestemmes det i direktivets artikel 3, stk. 1, foerste afsnit, at overdragerens rettigheder og forpligtelser i henhold til en arbejdskontrakt, som bestod paa tidspunktet for overfoerslen, overgaar til erhververen. I medfoer af andet afsnit kan medlemsstaterne bestemme, at overdrageren ogsaa efter overfoerslen og sammen med erhververen er ansvarlig for de forpligtelser, som foelger af en arbejdskontrakt eller et arbejdsforhold. Artikel 3, stk. 2, foerste afsnit, indeholder endelig bestemmelse om, at erhververen efter overfoersel skal opretholde samme loen- og arbejdsvilkaar, som gjaldt for overdrageren ifoelge en kollektiv overenskomst, indtil den kollektive overenskomst opsiges eller udloeber, eller en anden kollektiv overenskomst traeder i kraft eller faar virkning.
5 Ifoelge direktivets artikel 4, stk. 1, foerste afsnit, giver overfoersel af en virksomhed, bedrift eller del af en bedrift ikke i sig selv overdrageren eller erhververen nogen begrundelse for at foretage afskedigelser. Denne bestemmelse er ikke til hinder for, at der kan ske afskedigelser af oekonomiske, tekniske eller organisatoriske aarsager, der medfoerer beskaeftigelsesmaessige aendringer.
6 Direktivet er blevet gennemfoert i belgisk ret ved kollektiv overenskomst nr. 32a af 7. juni 1985 om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder over for en ny arbejdsgiver som foelge af en aftaleretlig overfoersel af virksomhed og om fastlaeggelse af rettigheder for fortsat ansatte arbejdstagere i forbindelse med overtagelse af aktiverne efter konkurs eller tvangsakkord; overenskomsten blev tillagt bindende virkning ved kongelig anordning af 25. juli 1985 (Moniteur belge af 9.8.1985, s. 11527), som aendret bl.a. ved kollektiv overenskomst nr. 32c.
7 Claude Rotsart de Hertaing havde vaeret ansat i Housing Service SA siden 1987 og var paa tidspunktet for de faktiske omstaendigheder i hovedsagen beskaeftiget med modtagelse og reception.
8 Den 19. november 1993 aendrede Housing Service SA navn til J. Benoidt SA (herefter "Benoidt"), og selskabet traadte i likvidation. Selskabets aktiviteter fortsattes af et nystiftet selskab, IGC Housing Service SA (herefter "IGC Housing Service"), der har til huse i samme lokaler.
9 Ved rekommanderet skrivelse af 23. november 1993 opsagde Benoidt med seks maaneders varsel fra den 1. december 1993 at regne Claude Rotsart de Hertaing' s arbejdskontrakt, idet det praeciseredes, at hun indtil andet meddeltes var fritstillet. Ved skrivelse af 29. november 1993 meddelte Benoidt Claude Rotsart de Hertaing, at hun skulle opfylde sin arbejdsforpligtelse i opsigelsesperioden, og at hun i denne periode skulle forberede selskabets flytning.
10 Claude Rotsart de Hertaing protesterede gennem sin fagforening mod denne ensidige aendring af indholdet af hendes arbejdskontrakt og opfordrede Benoidt til senest den 17. december 1993 at genindsaette hende i hendes hidtidige stilling. Ved rekommanderet skrivelse af 22. december 1993 fik Claude Rotsart de Hertaing meddelelse om, at selskabets likvidator pr. samme dato havde ophaevet hendes arbejdskontrakt paa grund af grov misligholdelse. Ved skrivelse af 27. december 1993 praeciserede Benoidt over for Claude Rotsart de Hertaing, hvori den grove misligholdelse, der laa til grund for opsigelsen, bestod. Ifoelge den nationale ret blev Claude Rotsart de Hertaing opsagt af Benoidt den 22. december 1993.
11 Den 21. januar 1994 anlagde Claude Rotsart de Hertaing sag ved Tribunal du travail de Bruxelles med paastand om, at Benoidt og IGC Housing Service in solidum tilpligtedes at betale hende et beloeb omfattende fratraedelsesgodtgoerelse, erstatning for uberettiget opsigelse, aarsbonus for 1993, feriegodtgoerelse og godtgoerelse for uberettiget loentilbageholdelse med tillaeg af lovbestemte renter. Benoidt fremsatte krav om erstatning i form af modkrav til selvstaendig dom. Dette krav blev ikke opretholdt i selskabets senere paastande og blev ikke gjort gaeldende under proceduren.
12 Ifoelge den nationale ret boer den af Claude Rotsart de Hertaing anlagte sag mod Benoidt antages til realitetsbehandling, og der maa gives hende medhold, idet Benoidt ikke har bevist, at de forhold, der var blevet lagt hende til last i opsigelsesperioden som grov misligholdelse, var begaaet af illoyalitet, eller at disse forhold umuliggjorde et fortsat samarbejde mellem parterne. Retten doemte foelgelig Benoidt til at betale Claude Rotsart de Hertaing 535 378 BFR i fratraedelsesgodtgoerelse og 64 412 BFR i aarsbonus med tillaeg af lovbestemte renter.
13 For saa vidt angaar paastanden om, at IGC Housing Service haefter solidarisk, er det den nationale rets opfattelse, at der i denne sag paa den ene side var tale om overfoersel af virksomhed i direktivets og den kollektive overenskomst nr. 32a' s forstand, og paa den anden side, at Claude Rotsart de Hertaing' s arbejdskontrakt ikke var blevet overfoert. ICG Housing Service havde saaledes aldrig vedgaaet at vaere arbejdsgiver for hende, hvorimod Benoidt paastod alene at have vaeret hendes arbejdsgiver, indtil kontrakten blev ophaevet.
14 Paa denne baggrund besluttede Tribunal du travail de Bruxelles at udsaette sagen og forelaegge Domstolen foelgende spoergsmaal:
"1) Skal artikel 3 i direktiv 77/187 fortolkes saaledes, at alle arbejdskontrakter, der er i kraft paa tidspunktet for overfoerslen, og som vedroerer personale, der er beskaeftiget i den virksomhed, der overfoeres, overfoeres fra overdrageren til erhververen som foelge af overfoerslen, uden at der levnes overdrageren eller erhververen noget valg?
2) Saafremt spoergsmaalet besvares bekraeftende, oenskes det oplyst, om
° overfoerslen af personale sker automatisk, uanset om erhververen naegter at opfylde sin forpligtelse?
° overfoerslen af personale finder sted pr. overfoerselsdatoen, eller om den efter overdragerens eller erhververens valg kan fastsaettes til et senere tidspunkt?"
Overfoersel af arbejdskontrakter og arbejdsforhold, der bestod paa tidspunktet for overfoerslen
15 Med det foerste spoergsmaal og det andet spoergsmaals foerste led oensker den nationale ret i det vaesentlige oplyst, om direktivets artikel 3, stk. 1, skal fortolkes saaledes, at arbejdskontrakter og arbejdsforhold, som bestod paa tidspunktet for overfoerslen af en virksomhed mellem overdrageren og de ansatte i den overfoerte virksomhed, automatisk overfoeres fra overdrageren til erhververen alene som foelge af virksomhedsoverdragelsen, uanset overdragerens eller erhververens oenske om det modsatte og til trods for, at erhververen naegter at opfylde sine forpligtelser.
16 Som Domstolen gentagne gange har fastslaaet (jf. bl.a. dom af 5.5.1988, forenede sager 144/87 og 145/87, Berg og Busschers, Sml. s. 2559, praemis 12), har direktivet til formaal at sikre, at arbejdstagernes rettigheder opretholdes, naar virksomheden skifter indehaver, idet arbejdstagerne kan forblive i virksomheden under den nye indehaver paa de vilkaar, der er aftalt med overdrageren.
17 Det fremgaar ligeledes af fast praksis (jf. dom af 10.2.1988, sag 324/86, Daddy' s Dance Hall, Sml. s. 739, praemis 14), at direktivets regler, navnlig om beskyttelse af arbejdstagerne mod afskedigelse som foelge af overfoerslen, maa betragtes som praeceptive i den forstand, at de ikke kan fraviges til ugunst for arbejdstagerne.
18 Heraf foelger, at i tilfaelde af virksomhedsoverfoersel kan arbejdskontrakter eller arbejdsforhold for det i den overfoerte virksomhed ansatte personale ikke opretholdes i forhold til overdrageren og fortsaetter automatisk i forhold til erhververen (dom af 25.7.1991, sag C-362/89, D' Urso m.fl., Sml. I, s. 4105, praemis 12). Domstolen fastslog foelgelig, at de paa tidspunktet for en virksomheds overfoersel mellem overdrageren og arbejdstagerne i vedkommende virksomhed bestaaende arbejdskontrakter eller arbejdsforhold automatisk overgaar til erhververen alene paa grund af overfoerslen (dommens praemis 20).
19 Det bemaerkes imidlertid, at ifoelge direktivets artikel 3, stk. 1, andet afsnit, er den automatiske overfoersel af arbejdsforholdet til erhververen ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan bestemme, at overdrageren og erhververen haefter solidarisk (jf. herved dommen i Berg og Busschers-sagen, praemis 11 og 13).
20 Under hensyn til den forelaeggende rets tvivl bemaerkes endvidere, at overfoersel af arbejdskontrakter ° paa grund af den praeceptive karakter af den beskyttelse, som er foreskrevet ved direktivet, og idet der ellers ville vaere risiko for, at arbejdstagerne fratages denne beskyttelse ° ikke er undergivet overdragerens eller erhververens bestemmelse, hvilket navnlig betyder, at erhververen ikke kan modsaette sig dette ved at naegte at opfylde sine forpligtelser.
21 Det foerste praejudicielle spoergsmaal samt foerste led af det andet spoergsmaal skal derfor besvares med, at direktivets artikel 3, stk. 1, skal fortolkes saaledes, at
arbejdskontrakter og arbejdsforhold, som bestod paa tidspunktet for overfoerslen af en virksomhed mellem overdrageren og de ansatte i den overfoerte virksomhed, automatisk overfoeres fra overdrageren til erhververen alene som foelge af virksomhedsoverdragelsen, uanset overdragerens eller erhververens oenske om det modsatte og til trods for, at erhververen naegter at opfylde sine forpligtelser.
Tidspunktet for overfoerslen af arbejdskontrakter og arbejdsforhold
22 Med andet spoergsmaals andet led oensker den forelaeggende ret oplyst, om overfoerslen af arbejdskontrakter og arbejdsforhold i medfoer af direktivets artikel 3, stk. 1, uden undtagelse finder sted paa tidspunktet for virksomhedsoverfoerslen, eller om den kan udskydes til et andet tidspunkt efter overdragerens eller erhververens valg.
23 Hertil bemaerkes for det foerste, at det fremgaar af selve direktivets ordlyd, at overfoersel af arbejdskontrakter og arbejdsforhold finder sted samtidig med virksomhedsoverfoerslen. Artikel 3, stk. 1, andet afsnit, giver saaledes medlemsstaterne mulighed for at bestemme, at overdrageren ogsaa efter overfoerslen, sammen med erhververen er ansvarlig for de forpligtelser, som foelger af en arbejdskontrakt eller et arbejdsforhold. En saadan regel indebaerer, at forpligtelserne overfoeres til erhververen samtidig med overfoerslen.
24 I praemis 14 i ovennaevnte dom i Berg og Busschers-sagen fastslog Domstolen, at artikel 3, stk. 1, skal fortolkes saaledes, at overdrageren efter overfoerselstidspunktet som udgangspunkt er loest fra sine forpligtelser i henhold til en arbejdskontrakt eller et arbejdsforhold alene paa grund af overfoerslen. Naar henses til direktivets formaal om beskyttelse af arbejdstagerne kan dette resultat kun opnaas, saafremt de paagaeldende forpligtelser overfoeres til erhververen allerede fra overfoerselstidspunktet.
25 For det tredje bemaerkes, at saafremt der indroemmes overdrageren eller erhververen adgang til at vaelge, fra hvilket tidspunkt arbejdskontrakten eller arbejdsforholdet skal overfoeres, ville det svare til, at man accepterede, at arbejdsgivere i hvert fald midlertidigt kan fravige direktivets bestemmelser. Af den i praemis 16 anfoerte faste praksis fremgaar det imidlertid, at bestemmelserne er praeceptive.
26 Det andet praejudicielle spoergsmaals andet led skal derfor besvares med, at overfoersel af arbejdskontrakter og arbejdsforhold i medfoer af direktivets artikel 3, stk. 1, uden undtagelse finder sted paa tidspunktet for virksomhedsoverfoerslen og kan ikke udskydes til et andet tidspunkt efter overdragerens eller erhververens valg.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
27 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN (Anden Afdeling)
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Tribunal du travail de Bruxelles ved dom af 7. november 1994, for ret:
1) Artikel 3, stk. 1, i Raadets direktiv 77/187/EOEF af 14. februar 1977 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter skal fortolkes saaledes, at arbejdskontrakter og arbejdsforhold, som bestod paa tidspunktet for overfoerslen af en virksomhed mellem overdrageren og de ansatte i den overfoerte virksomhed, automatisk overfoeres fra overdrageren til erhververen alene som foelge af virksomhedsoverdragelsen, uanset overdragerens eller erhververens oenske om det modsatte og til trods for, at erhververen naegter at opfylde sine forpligtelser.
2) Overfoersel af arbejdskontrakter og arbejdsforhold i medfoer af direktivets artikel 3, stk. 1, finder uden undtagelse sted paa tidspunktet for virksomhedsoverfoerslen og kan ikke udskydes til et andet tidspunkt efter overdragerens eller erhververens valg.