CELEX: 62005CJ0455
Šestá směrnice o DPH
Osvobození od daně
Článek 13 část B písm. d) bod 2
Pojem ,převzetí závazků‘
Převzetí závazku opravení nemovitosti
Odmítnutí osvobození od daně

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 13 části B písm. d) bodu 2 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne
17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané
hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23, dále jen „šestá směrnice“).
Tato žádost byla podána v rámci sporu mezi Velvet & Steel Immobilien und Handels GmbH (dále jen „Velvet & Steel“) a Finanzamt
Hamburg-Eimsbüttel (správce daně, dále jen „Finanzamt“) ohledně toho, zda převzetí závazku opravení budovy společností Velvet
& Steel podléhá dani z přidané hodnoty (dále jen „DPH“).

Právní rámec

Právo Společenství
Podle článku 13 části B písm. d) bodu 2 šesté směrnice:
„Aniž jsou dotčeny jiné předpisy Společenství, osvobodí členské země od daně následující plnění, a to za podmínek, které samy
stanoví k zajištění správného a jednoznačného uplatňování těchto osvobození a k zamezení jakýchkoli daňových úniků, vyhýbání
se daňovým povinnostem či zneužití daňového režimu:
[...]
d)       tyto operace:
[...]
2.       sjednání nebo převzetí závazků, ručení a jiných jistot a záruk, jakož i správa úvěrových záruk osobou, která úvěr poskytuje“.

Vnitrostátní právo
Podle článku 1 odst. 1 bodu 1 zákona o dani z obratu (Umsatzsteuergesetz, dále jen „UStG“) ve znění platném v rozhodné době
z hlediska skutečností v původním řízení podléhají dani z obratu dodání zboží a jiná plnění uskutečněná za protiplnění na
území země podnikatelem v rámci jeho podniku.
Článek 4 bod 8 písm. g) UStG osvobozuje od daně z obratu následující operace, na něž se vztahuje čl. 1 odst. 1 body 1 až 3:
„převzetí závazků, ručení a jiných jistot, jakož i sjednání takového typu operací.“

Spor v původním řízení a předběžná otázka
Burmeister Immobilien GmbH (dále jen „Burmeister“) prodala v září 1998 pozemek, na kterém byla postavena budova ke společnému
bydlení poskytnutá k pronájmu. Dvě osoby uskutečnily podobný prodej v červenci 1999. U obou kupních smluv týkajících se těchto
operací se prodávající zavázali provést požadované renovační práce na dotyčných budovách. Obě dvě osoby rovněž poskytly záruku
pronájmu.
V návaznosti na tyto operace spočívající v prodeji uzavřeli prodávající s Velvet & Steel dne 25. září 1998, respektive dne
12. července 1999 smlouvy nazvané „postoupení části kupní ceny za převzetí závazku“.
Velvet & Steel převzala prostřednictvím těchto smluv závazky opravení budov, jež přijali prodávající, jakož i záruku pronájmu
jako protiplnění za část kupní ceny těchto budov, a sice 200 000 DEM v rámci smlouvy uzavřené s Burmeister a 250 000 DEM v rámci
smlouvy uzavřené s osobami. Podle uvedených smluv se Velvet & Steel zavázala zprostit prodávající veškerých výdajů a daní
vzniklých nabyvatelům z důvodů renovačních prací a záruky pronájmu.
Oba nabyvatelé budov poté souhlasili s tím, že Velvet & Steel bude zproštěna svých závazků za protiplnění spočívající v tom,
že bude nabyvatelům vyplacena část podílu kupní ceny postoupeného posledně jmenované společnosti. Zisk vyplývající z této
operace, a sice částka 11 000 a 13 750 DEM z titulu smluv uzavřených s Burmeister, respektive s dotyčnými osobami, měl zůstat
Velvet & Steel jako „paušální odměna nebo odškodnění/vyrovnání případného neuskutečněného zisku“. Velvet & Steel podala přiznání
k DPH ohledně tohoto zisku.
Finanzamt po provedení kontroly usoudil, že převzetí závazku opravení budov společností Velvet & Steel představuje plnění,
které podléhá nutně DPH podle čl. 1 odst. 1 bodu 1 první věty UStG. Velvet & Steel podala proti daňovému výměru vydanému Finanzamt
stížnost, jež byla tímto správcem daně dne 10. června 2003 zamítnuta.
Velvet & Steel napadla toto rozhodnutí dne 14. července 2003 u Finanzgericht Hamburg. Vycházejíc z argumentace, že ani jeden
z obou závazků, které převzala, nebyl splněn, tvrdila před tímto soudem, že dotčené operace je třeba považovat za „převzetí
závazků“ ve smyslu čl. 4 bodu 8 písm. g) UStG, který představuje provedení čl. 13 části B písm. d) bodu 2 šesté směrnice do
vnitrostátního práva. Finanzamt naopak uplatnil, že uváděné ustanovení práva Společenství se vztahuje pouze na převzetí finančních
závazků, zatímco převzetí závazku opravení budovy spadá do kategorie závazků, jejichž předmětem je povinnost něco konat.
Předkládající soud si klade otázku, zda převzetí závazku opravení nemovitostí představuje operaci osvobozenou od daně z obratu
podle čl. 4 odst. 8 písm. g) UStG. Má za to, že znění uvedeného článku vylučuje omezení osvobození od daně pouze na finanční
závazky. Má však pochybnosti o souladu tohoto výkladu s čl. 13 částí B písm. d) bodem 2 šesté směrnice, neboť na rozdíl od
znění v německém a francouzském jazyce, znění tohoto ustanovení šesté směrnice v anglickém jazyce neuvádí převzetí závazků
obecně, nýbrž pouze převzetí zvláštních forem záruk nebo jistot. Za těchto podmínek se Finanzgericht Hamburg rozhodl přerušit
řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Je třeba vykládat čl. 13 část B písm. d) bod 2 šesté směrnice [...] ohledně pojmu ,převzetí závazků‘ tak, že mezi tyto závazky
patří pouze finanční závazky, nebo tento pojem zahrnuje rovněž převzetí jiných závazků, např. závazků, jejichž předmětem je
povinnost něco konat?“

K předběžné otázce
Podstatou předběžné otázky předkládajícího soudu je to, zda je třeba čl. 13 část B písm. d) bod 2 šesté směrnice vykládat
tak, že pojem „převzetí závazků“ vylučuje z působnosti tohoto ustanovení jiné než finanční závazky, jako je závazek opravení
nemovitosti.
Úvodem je namístě připomenout, že výrazy použité pro označení osvobození od daně uvedených v článku 13 šesté směrnice je třeba
vykládat striktně vzhledem k tomu, že tato osvobození představují odchylky od obecné zásady, podle níž je DPH vybírána z každého
poskytnutí služby uskutečněného osobou povinnou k dani za protiplnění (viz zejména rozsudky ze dne 3. března 2005, Arthur
Andersen, C‑472/03, Sb. rozh. s. I‑1719, bod 24; ze dne 9. února 2006, Stichting Kinderopvang Enschede, C‑415/04, Sb. rozh.
s. I‑1385, bod 13, a ze dne 13. července 2006, United Utilities, C‑89/05, Sb. rozh. s. I‑6813, bod 21).
Podle ustálené judikatury představují uvedená osvobození od daně autonomní pojmy práva Společenství, jejichž účelem je odstranit
rozdíly v použití režimu DPH mezi jednotlivými členskými státy (rozsudky ze dne 20. listopadu 2003, Taksatorringen, C‑8/01,
Recueil, s. I‑13711, bod 37, a ze dne 1. prosince 2005, Ygeia, C‑394/04 a C‑395/04, Sb. rozh. s. I‑10373, bod 15).
Ustanovení Společenství tak musí být vykládána a používána jednotně na základě znění vypracovaných ve všech jazycích Společenství
(viz rozsudky ze dne 7. prosince 1995, Rockfon, C‑449/93, Recueil, s. I‑4291, bod 28, a ze dne 8. prosince 2005, Jyske Finans,
C‑280/04, Sb. rozh. s. I‑10683, bod 31).
V tomto ohledu je nutné konstatovat, že šestá směrnice neobsahuje žádnou definici pojmu „převzetí závazků“ obsaženého v jejím
čl. 13 části B písm. d) bodu 2.
Při srovnávacím přezkumu jednotlivých jazykových znění tohoto ustanovení šesté směrnice vyvstávají terminologické rozdíly,
co se týče pojmu „převzetí závazků“. V některých jazykových zněních, jakými jsou znění v německém, francouzském a italském
jazyce, má tento výraz obecný význam, zatímco jiná znění, jakými jsou anglický a španělský jazyk, odkazují jasně na finanční
závazky.
Podle ustálené judikatury formulace použitá v jednom z jazykových znění ustanovení Společenství nemůže sloužit jako jediný
základ pro výklad tohoto ustanovení ani jí nemůže být přiznána přednostní povaha vzhledem k jiným jazykovým zněním. Takový
přístup by byl totiž neslučitelný s požadavkem jednotného použití práva Společenství (viz rozsudek ze dne 12. listopadu 1998,
Institute of the Motor Industry, C‑149/97, Recueil, s. I‑7053, bod 16).
V případě jazykových rozdílů nelze přitom posuzovat dosah dotyčného výrazu na základě výlučně doslovného výkladu. Je tedy
namístě vykládat tento výraz ve světle kontextu, v jakém se nachází, a účelu a systematiky šesté směrnice (viz v tomto smyslu
rozsudky ze dne 5. června 1997, SDC, C‑2/95, Recueil, s. I‑3017, bod 22; ze dne 3. března 2005, Fonden Marselisborg Lystbådehavn,
C‑428/02, Sb. rozh. s. I‑1527, bod 42, a výše uvedený rosudek Jyske Finans, bod 31).
Pokud jde o kontext, v jakém se uvedené ustanovení nachází, je třeba poznamenat, že osvobození upravené v čl. 13 části B písm. d)
bodě 2 šesté směrnice se kromě převzetí závazků týká sjednání a převzetí ručení a jiných jistot a záruk, jakož i správy úvěrových
záruk. Je nesporné, že všechny tyto operace představují svojí povahou finanční služby.
Tentýž závěr platí pro ostatní operace uvedené v bodech 1 a 3 až 6 čl. 13 část B písm. d) šesté směrnice. Bod 1 se tak týká
úvěrů; bod 3 vkladových a běžných účtů, plateb, převodů, dluhů, šeků a dalších převoditelných cenných papírů; bod 4 platidel,
bod 5 akcií a jiných cenných papírů a bod 6 spravování zvláštních investičních fondů. Ačkoli tyto operace, které jsou vymezeny
v závislosti na povaze poskytovaných služeb, nemusejí být nutně poskytovány bankami nebo finančními institucemi (viz v tomto
smyslu výše uvedený rozsudek SDC, bod 32; rozsudky ze dne 26. června 2003, MKG-Kraftfahrzeuge-Factoring, C‑305/01, Recueil,
s. I‑6729, bod 64, a ze dne 4. května 2006, Abbey National, C‑169/04, Sb. rozh. s. I‑4027, bod 66), patří nicméně všechny
do oblasti finančních operací.
Převzetí závazku opravení budovy nepředstavuje v projednávaném případě svojí povahou finanční operaci ve smyslu čl. 13 části
B písm. d) šesté směrnice, a nespadá tedy do působnosti tohoto ustanovení.
Tento výklad je navíc potvrzen účelem osvobození finančních operací, jak vysvětluje Komise Evropských společenství ve svém
písemném vyjádření, kterým je zhojení obtíží spojených s určením daňového základu, jakož i částky odpočitatelné DPH, a předcházení
zvýšení ceny spotřebních úvěrů. Jelikož to, že převzetí závazku opravení nemovitosti podléhá DPH, s sebou takové obtíže nenese,
není odůvodněné, aby byla tato operace osvobozena.
Znění čl. 13 části B písm. d) bodu 2 šesté směrnice ani jeho kontext či účel tedy neumožňují prokázat, že záměrem zákonodárce
Společenství bylo osvobodit převzetí závazků nefinanční povahy od DPH. Z toho vyplývá, že převzetí takových závazků podléhá
DPH.
Na položenou otázku je tedy třeba odpovědět tak, že čl. 13 část B písm. d) bod 2 šesté směrnice je třeba vykládat v tom smyslu,
že pojem „převzetí závazků“ vylučuje z působnosti tohoto ustanovení jiné než finanční závazky, jako je závazek opravení nemovitosti.

K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení vzhledem ke sporu probíhajícímu
před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření
Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (třetí senát) rozhodl takto:
Článek 13 část B písm. d) bod 2 šesté směrnice Rady 77/388/ES ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských
států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně je třeba vykládat v tom smyslu,
že pojem „převzetí závazků“ vylučuje z působnosti tohoto ustanovení jiné než finanční závazky, jako je závazek opravení nemovitosti.
Podpisy.
*
Jednací jazyk: němčina.