CELEX: 62008CJ0077
Eksporditoetus
Diferentseeritud toetus
Taotluse esitamise hetk
Ekspordideklaratsioon
Tõendite puudumine sihtriigis tarbimiseks ringlusse lubamisega seotud formaalsuste täitmise kohta
Sanktsioon

Eelotsusetaotlus puudutab komisjoni 27. novembri 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 3665/87, milles sätestatakse põllumajandustoodete eksporditoetuste süsteemi kohaldamise üksikasjalikud ühiseeskirjad (
EÜT L 351, lk 1
), muudetud komisjoni . aasta määrusega (EÜ) nr 2945/94 (
EÜT L 310, lk 57
) artikli 11 lõike 1 teise lõigu tõlgendamist.
Eelotsusetaotlus esitati Austria õiguse alusel asutatud äriühingu Dachsberger & Söhne GmbH ja Zollamt Salzburg, Erstattungeni (Salzburgi tolliamet/toetused) vahelises kohtuvaidluses seoses sealiha ekspordiga Euroopa Ühendusest.
Õiguslik raamistik
Ühenduse õigus
Sissejuhatuseks tuleb märkida, et kuna põhikohtuasi puudutab eksporditoetuse maksmist seoses sealiha ekspordiga Euroopa Ühendusest, mille kohta esitati ekspordideklaratsioon 1999. aasta jaanuaris, tuleb eelotsusetaotlust käsitleda määruse nr 3665/87, mida muudeti komisjoni 18. märtsi 1997. aasta määrusega (EÜ) nr 495/97 (
EÜT L 77, lk 12
; edaspidi „määrus nr 3665/87”) alusel.
Määruse nr 3665/87 artiklis 3 on sätestatud:
„1.   Ekspordipäev tähendab päeva, millal tolliasutus võtab vastu ekspordideklaratsiooni, milles teatatakse toetuse taotlemisest.
2.   Ekspordideklaratsiooni vastuvõtmise kuupäeva alusel määratakse kindlaks:
a)
kohaldatav toetusemäär, kui toetus ei ole eelnevalt kinnitatud;
b)
toetusemäära võimalik korrigeerimine, kui toetusemäär on eelnevalt kinnitatud.
3.   Muud toimingud, millel on samasugune õiguslik tähendus kui ekspordideklaratsiooni vastuvõtmisel, loetakse sellise vastuvõtmisega samaväärseks.
4.   Ekspordipäeva kasutatakse eksporditava toote koguse, laadi ja omaduste kindlakstegemiseks.
5.   Toetuse saamise õigust tõendav ekspordidokument sisaldab kogu toetuse arvutamiseks vajaliku teabe, eelkõige:
a)
eksporditoetuse nomenklatuurile vastav toodete kirjeldus;
b)
toodete netomass või vajaduse korral kogus toetuse arvutamisel kasutatavates mõõtühikutes;
[…][Siin ja edaspidi on osundatud määrust/direktiivi/otsust tsiteeritud mitteametlikus tõlkes.]
6.   Vastuvõtmise või muu samaväärse toimingu ajal paigutatakse tooted tollikontrolli alla, kuni nad lahkuvad ühenduse tolliterritooriumilt.”
Määruse nr 3665/87 artikli 11 lõige 1 käsitleb alusetult makstud eksporditoetuste sissenõudmist ja sanktsioone. Nimetatud lõike 1 esimene kuni kolmas ja seitsmes lõik on sõnastatud järgmiselt:
„1.   Kui leitakse, et eksportija on eksporditoetuse saamiseks taotlenud kohaldatavast suuremat toetust, vastab kõnealuse ekspordi toetus tegelikult eksporditud toodete suhtes kohaldatavale toetusele, mida vastavalt vähendatakse:
a)
poole võrra taotletud ja tegelikule ekspordile kohaldatava toetuse vahest;
b)
taotletud ja tegelikule ekspordile kohaldatava toetuse kahekordse vahe võrra, kui eksportija esitas tahtlikult valeandmed.
Taotletud toetusena käsitatakse artikli 3 või artikli 25 lõike 2 kohaselt esitatud teabe alusel arvutatud summat. Kui toetusemäär erineb vastavalt sihtkohale, arvutatakse taotletud toetuse diferentseeritud osa, kasutades artikli 47 kohaselt esitatud andmeid koguse, kaalu ja sihtkoha kohta.
Esimese lõigu punktis a sätestatud sanktsiooni ei kohaldata:
a)
vääramatu jõu korral;
b)
erandjuhtudel, kui eksportija, saades teada, et taotletud toetus on liiga suur, teatab sellest viivitamata kirjalikult pädevale asutusele, välja arvatud juhul, kui pädev asutus on eksportijat teavitanud kavatsusest taotlust kontrollida või kui eksportija on kõnealusest kavatsusest mõnel muul moel teada saanud või pädev asutus on juba kindlaks teinud, et taotletud toetus ei ole õiguspärane;
c)
kui taotletud toetuse puhul on tegemist ilmse veaga, mida tunnustab pädev asutus;
d)
kui taotletud toetus on kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1222/94, eelkõige selle artikli 3 lõikega 2, ja arvutatakse konkreetse ajavahemiku jooksul kasutatud keskmiste koguste põhjal;
e)
kaalu justeerimisel, kuivõrd kaalu muutumise põhjuseks on kasutatud kaalumismeetodite erinevused.
[…]
Sanktsioone ei kohaldata üksnes juhul, kui taotletud toetus on suurem kui vastavalt artikli 2a lõikele 2, artikli 20 lõikele 3, artikli 33 lõikele 2 ja/või artiklile 48 kohaldatav toetus.”
Määruse nr 3665/87 2. peatüki 2. jaotises sisalduvas artikli 16, pealkirjaga „Diferentseeritud eksporditoetus”, lõikes 1 on ette nähtud, et juhul, kui toetusemäär muutub vastavalt sihtkohale, makstakse toetust sõltuvalt artiklites 17 ja 18, mis on sätestatud samas jaotises, sätestatud täiendavatest tingimustest.
Määruse nr 3665/87 artikli 17 lõike 1 kohaselt imporditakse tooted muutmata kujul kolmandasse riiki või ühte kolmandatest riikidest, millele kohaldatakse toetust, 12 kuu jooksul alates ekspordideklaratsiooni vastuvõtmise kuupäevast. Artikli 17 lõike 3 kohaselt peetakse toodet impordituks, kui on täidetud kolmandas riigis tarbimiseks ringlusse lubamist puudutavad tolliformaalsused.
Nimetatud määruse artikli 18 lõikes 1 on sätestatud loetelu dokumentidest, mis tuleb esitada tõendamaks, et toote puhul on täidetud kõik kolmandas riigis ringlusse lubamist puudutavad tolliformaalsused.
Määruse nr 3665/87 artikli 20 lõikes 1 nähakse ette erand artiklist 16, mille kohaselt makstakse osa eksporditoetusest kohe, kui esitatakse tõend, et toode on ühenduse tolliterritooriumilt lahkunud.
Vastavalt kõnealuse määruse artikli 20 lõikele 2 võrdub nimetatud osa eksporditoetusest summaga, mida eksportija saaks juhul, kui ta toode jõuaks sihtkohta, mille suhtes on kehtestatud eksporditoetuse madalaimat määra, kusjuures maksumäära kinnitamata jätmisel lähtutakse madalaimast määrast.
Sama määruse artikli 20 lõikes 3 on sätestatud:
„Kui toetuse eelkinnitamisel välja antud litsentsi lahtrisse 7 märgitud sihtkohast ei peeta kinni ja:
a)
kui tegelikule sihtkohale vastav toetusemäär on lahtrisse 7 märgitud sihtkoha toetusemääraga võrdne või sellest suurem, makstakse toetust lahtrisse 7 märgitud sihtkoha järgi:
b)
kui tegelikule sihtkohale vastav toetusemäär on lahtrisse 7 märgitud sihtkoha toetusemäärast madalam, makstakse toetust:
—
mida saadakse tegelikule sihtkohale vastava toetuse kohaldamisel,
—
millest, välja arvatud vääramatu jõu korral, arvatakse maha 20% litsentsi lahtrisse 7 märgitud sihtkohale vastava toetusemäära ja tegeliku sihtkoha toetusemäära vahest.
Esimese lõigu kohaldamisel võetakse arvesse neid toetusemääri, mida kohaldatakse litsentsitaotluse esitamise päeval.
Kui käesoleva lõike esimest ja teist taanet ning artiklit 11 kohaldatakse ühe ja sama eksporditehingu suhtes, vähendatakse esimesest lõigust tulenevat summat artiklis 11 osutatud trahvisumma võrra.”
Määruse nr 3665/87 4. jaotises pealkirjaga „Toetuste maksmise kord” sisaldub artikkel 47, mis on sõnastatud järgmiselt:
„1.   Toetust makstakse ainult eksportija eriomase taotluse korral ja selle maksab liikmesriik, kelle territooriumil ekspordideklaratsioon vastu võetakse.
Toetusetaotlused tehakse:
a)
kirjalikult; milleks liikmesriigid võivad ette näha eraldi plangi; või
b)
arvutivõrkude abil vastavalt pädevate asutuste sätestatud eeskirjadele, mis peavad olema saanud komisjonilt heakskiidu.
[…]
Välja arvatud vääramatu jõu korral, tuleb toetuse maksmise või tagatisest vabastamisega seotud dokumendid esitada 12 kuu jooksul alates ekspordideklaratsiooni vastuvõtmise kuupäevast.
[…]”.
Siseriiklik õigus
Alates 1. aprillist 1998 võib Austria õigusnormide kohaselt määruse nr 3665/87 artikli 47 lõikes 1 sätestatud maksetaotlusega seotud teave sisalduda vahetult ekspordideklaratsioonis.
Põhikohtuasja aluseks olevad asjaolud ja eelotsuse küsimused
Põhikohtuasja apellatsioonkaebuse esitaja teatas 18. jaanuaril 1999 kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 020321109000 kuuluva kodusigade liha, külmutatud rümpade ja poolrümpade ekspordist ühendusest, märkides sihtriigina „Venemaa”, ja taotles samal ajal ekspordideklaratsioonis eksporditoetust.
Ekspordiks ettevalmistamiseks esitati ekspordilitsents koos eelkinnitussertifikaadiga, millel oli eelnevalt kinnitatud toetuse kehtivuse kuupäevaks märgitud 14. jaanuar 1999. Vastavalt komisjoni . aasta määrusele (EÜ) nr 2634/98, millega kehtestatakse sealihasektori eksporditoetused (
EÜT L 333, lk 24
), mida kohaldatakse nimetatud kuupäeva puhul, oli eelkinnituspäeval põhikohtuasjas arutlusel olevasse tariifi alamrubriiki kuuluvate kaupade toetusemääradeks sõltuvalt sihtkohast: Bulgaaria Vabariigi, Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Poola Vabariigi, Rumeenia, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi osas 20,00 eküüd 100 kg massi kohta, Vene Föderatsiooni osas 70,00 eküüd 100 kg massi kohta ja kõigi teiste sihtkohtade osas 40,00 eküüd 100 kg massi kohta.
Austria makseasutusele, Zollamt Salzburg/Erstattungenile esitati 18. veebruaril 1999 Vene tollidokument ja koopia ühest lastilehest. Makseasutus andis . aasta otsusega taotletud eksporditoetust.
Olles siiski tuvastanud, et esitatud tollidokument Venemaal vabasse ringlusse lubamiseks vajalike tolliformaalsuste täitmise kohta ei ole ehtne, nõudis Zollamt Salzburg/Erstattungen 14. veebruari 2002. aasta otsusega eksporditoetuse diferentseeritud osa tagasimaksmist ja määras määruse nr 3665/87 artikli 11 lõike 1 esimese lõigu punktis a nimetatud sanktsiooni kohaldamise. Kuna oli tõendatud, et kaup viidi ühenduse tolliterritooriumilt välja, siis anti õigustatult toetust ainult toetuse baasmäära osas.
Kuna põhikohtuasja hageja vaie nimetatud otsuse peale lükati tagasi, esitas ta 27. veebruaril 2006 Unabhängiger Finanzsenat/Außenstelle Graz’ile (sõltumatu maksukohtu Grazi osakond) apellatsioonkaebuse.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtus esitas põhikohtuasja hageja vastuväiteid talle määratud karistuse proportsionaalsuse kohta. Selles küsimuses leiab nimetatud kohus, et Euroopa Kohus kinnitas oma 11. juuli 2002. aasta otsuses kohtuasjas
C-210/00: Käserei Champignon Hofmeister (EKL 2002, lk I-6453)
määruse nr 3665/87 artikli 11 lõike 1 esimese lõigu punktis a kehtestatud sanktsioonide kooskõla proportsionaalsuse põhimõttega. Eelotsusetaotluse esitanud kohtus kahtleb siiski määratud karistuse seaduslikkuses ja soovib teada, millisel ajahetkel tuleb toetuse diferentseeritud osa lugeda taotletuks määruse nr 3665/87 artikli 11 lõike 1 teise lõigu tähenduses.
Neil asjaoludel otsustas Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas määruse nr 3665/871 artikli 11 lõike 1 teise lõigu teist lauset, mille kohaselt diferentseeritud toetuse puhul „arvutatakse taotletud toetuse diferentseeritud osa, kasutades artikli 47 kohaselt esitatud andmeid koguse, kaalu ja sihtkoha kohta”, tuleb tõlgendada nii, et väljendiga „artikli 47 kohaselt esitatud andmed koguse, kaalu ja sihtkoha kohta” viidatakse artikli 47 lõikes 1 nimetatud eritaotluse andmetele ja seega taotletakse toetuse diferentseeritud osa alles artikli 47 lõikes 1 nimetatud taotluse esitamise ajal?
2,
Juhul kui esimesele küsimusele vastatakse jaatavalt, tõusetub küsimus, kas nimetatud sätet tuleb tõlgendada nii, et juhul kui määruse nr 3665/87 artikli 47 lõikes 1 nimetatud maksetaotlus tuleb esitada juba „eksporditoetuse saamise õigust tõendavas ekspordidokumendis” (käesoleval juhul ekspordideklaratsioon), tuleb taotletud toetuse diferentseeritud osa arvutada ekspordideklaratsiooni andmete alusel ja seega taotletakse taotluse diferentseeritud osa samuti koos ekspordideklaratsiooniga?
3.
Juhul kui esimesele küsimusel vastatakse eitavalt, tõusetub küsimus, kas nimetatud sätet tuleb tõlgendada nii, et taotletud toetuse diferentseeritud osa tuleb arvutada määruse nr 3665/87 artikli 47 alusel esitatavate dokumentide põhjal ja taotluse diferentseeritud osa taotletakse alles määruse nr 3665/87 artikli 47 lõikes 2 nimetatud „maksmisega seotud dokumentide” esitamise ajal?
4.
Juhul kui kolmandale küsimusele vastatakse jaatavalt, tõusetub küsimus, kas nimetatud sätet tuleb tõlgendada nii, et toetuse diferentseeritud osa taotlemiseks piisab ka selliste määruse nr 3665/87 artikli 47 lõike 2 kohaste dokumentide esitamisest, mis ei ole täielikud ja mille õiguslik tagajärg on see, et ka toetuse diferentseeritud osa suhtes tuleb kohaldada määruse nr 3665/87 artiklis 11 sätestatud sanktsiooni määramise eeskirju?”
Eelotsuse küsimused
Esimene ja kolmas küsimus
Esimese ja kolmanda küsimusega, mida tuleb käsitleda koos, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas määruse nr 3665/87 artikli 11 lõike 1 teise lõigu teises lauses sisalduvat viidet, mille kohaselt „arvutatakse taotletud toetuse diferentseeritud osa, kasutades artikli 47 kohaselt esitatud andmeid koguse, kaalu ja sihtkoha kohta”, tuleb tõlgendada selliselt, et diferentseeritud toetuse puhul tuleb toetuse diferentseeritud osa lugeda taotletuks määruse nr 3665/87 artikli 47 lõikes 1 sätestatud taotluse või nimetatud määruse artikli 47 lõikes 2 sätestatud eksporditoetuse saamiseks esitatud dokumentide esitamise hetkest.
Sissejuhatuseks tuleb meenutada, millised on määrusest nr 3665/87 tulenevad eksporditoetuse makseviisid.
Esiteks tuleb eksportijal esitada määruse nr 3665/87 artikli 3 lõikes 5 sätestatud dokument, milles ta väljendab valmisolekut eksportida põllumajandustooted, millele ta taotleb eksporditoetust.
Selles küsimuses on Euroopa Kohus leidnud, et määruse nr 3665/87 artiklis 3 sätestatud teavet ei ole vaja üksnes toetuse täpse summa matemaatilise arvutamise jaoks, vaid ennekõike selle väljaselgitamiseks, kas on olemas õigus toetuse saamiseks ja selleks, et käivitada toetusetaotluse kontrollimise süsteem, mis võib viia sanktsiooni kohaldamiseni nimetatud määruse artikli 11 lõike 1 alusel (vt selle kohta 14. aprilli 2005. aasta otsus kohtuasjas
C-385/03: Käserei Champignon Hofmeister, EKL 2005, lk I-2997
, punktid 22, 29 ja 36; . aasta otsus
C-309/04: Fleisch-Winter, EKL 2005, lk I-10349
, punkt 41, ja analoogia alusel . aasta otsus kohtuasjas
C-27/05: Elfering Export, EKL 2006, lk I-3681
, punktid 25 ja 27).
Teiseks tuleb eksportijal määruse nr 3665/87 artikli 47 lõike 1 alusel esitada maksetaotlus, milles ta teavitab tolliametit sõnaselgelt sellest, et ta taotleb eksporditoetust.
Selles osas on Euroopa Kohus juba leidnud, et nimetatud maksetaotlus on üksnes tehniline ja menetluslik dokument, mille eksportija peab toetuse saamiseks esitama. See taotlus on küll toetuse maksmise eeltingimus, kuid mitte selle maksmise õiguslik alus (vt selle kohta eespool viidatud 14. aprilli 2005. aasta kohtuotsus Käserei Champignon Hofmeister, punktid 26 ja 27, ja eespool viidatud kohtuotsus Fleisch-Winter, punkt 40).
Eeltoodud kaalutlustel on Euroopa Kohus leidnud, et diferentseerimata toetuse maksmisel arvutatakse taotletud toetuse summa määruse nr 3665/87 artikli 11 lõike 1 esimese ja teise lõigu tähenduses, üksnes nimetatud määruse artikli 3 lõikes 5 sätestatud dokumendi, see tähendab ekspordideklaratsiooni või mis tahes muu eksportimisel kasutatud dokumendi alusel (vt selle kohta eespool viidatud 14. aprilli 2005. aasta kohtuotsus Käserei Champignon Hofmeister, punktid 22 ja 23). Nimetatud dokumendis sisalduvad valeandmed, mis võivad põhjustada kohaldatavast suurema eksporditoetuse maksmise, toovad kaasa määruse nr 3665/87 artikli 11 lõike 1 esimeses ja teises lõigus ette nähtud sanktsiooni kohaldamise (vt selle kohta eespool viidatud . aasta kohtuotsus Käserei Champignon Hofmeister, punkt 36 ja resolutiivosa).
Diferentseeritud eksporditoetuse osas on määruse nr 3665/87 artikli 20 lõigetes 1 ja 2 ette nähtud toetuse maksmine baasmäära alusel, mis arvutatakse lähtuvalt ekspordipäeval kohaldatava toetuse alammäärast, kui eksportija on esitanud tõendi selle kohta, et toode on lahkunud ühenduse tolliterritooriumilt. Eksporditoetuse diferentseeritud osa makstakse sõltuvalt nimetatud määruse artiklites 17 ja 18 sätestatud täiendavatest tingimustest. Eksportijal tuleb tõendada 12 kuu jooksul alates ekspordideklaratsiooni vastuvõtmise kuupäevast, et tooted imporditi kolmandasse riiki või ühte kolmandatest riikidest, millele kohaldatakse toetust, esitades tõendid sihtriigis tarbimiseks ringlusse lubamisega seotud tolliformaalsuste täitmise kohta.
Seega tuleb analüüsida, kas diferentseeritud eksporditoetuse puhul määruse nr 3665/87 artikli 11 lõike 1 teise lõigu teises lauses sisalduv viide nimetatud määruse artikli 47 kohaselt esitatud teabele tähendab, et diferentseeritud toetust taotletakse mitte määruse nr 3665/87 artikli 3 lõikes 5 sätestatud hetkest, vaid maksetaotluse või määruse nr 3665/87 artiklis 47 sätestatud toetuse maksmiseks dokumentide esitamise hetkest.
Tuleb märkida, et käesoleva otsuse punktides 23–27 viidatud määruse nr 3665/87 artikli 3 ja artikli 47 erinev toime ei sõltu sellest, kas toetus on diferentseeritud või mitte.
Määruse nr 3665/87 artikli 3 lõikest 5 tuleneb, et selles sätestatud dokument, sõltumata nimest, peab „sisaldama kogu toetuse arvutamiseks vajalikku teavet, eelkõige” esiteks, eksporditoetuse nomenklatuurile vastavat asjaomaste toodete kirjeldust, teiseks, toodete netomassi või kogust ja kolmandaks, kui toetuse arvutamiseks vajalik, siis ka asjaomaste toodete koostist. Euroopa Kohus on juba viidanud, et nimetatud lõikes 5 sätestatud teabe loetelu ei ole ammendav (eespool viidatud kohtuotsus Fleisch-Winter, punkt 29, ja kohtuotsus Elfering Export, punkt 25). Sõna „eelkõige” tähistab, et ühenduse seadusandja on tahtlikult nimetanud vaid mõned neist andmetest. Väljend „kogu vajalik teave” hõlmab seega kogu teavet, mis on seotud eksporditoetuse maksmise tingimustega (vt komisjoni 15. aprilli 1999. aasta määruse (EÜ) nr 800/1999, milles sätestatakse põllumajandustoodete eksporditoetuste süsteemi kohaldamise üksikasjalikud ühiseeskirjad (
EÜT L 102, lk 11
; ELT eriväljaanne 3/25, lk 129), mis asendas määruse nr 3665/87, artikli 5 lõike 4 punkti a kohta eespool viidatud kohtuotsus Elfering Export, punkt 26).
Seega nähakse määruse nr 3665/87 artikli 3 lõikes 5 ette kogu teave, mis on vajalik selleks, et teha kindlaks eksporditoetuse saamise õigus, kaasa arvatud eksporditoetuse diferentseeritud osa. Diferentseeritud eksporditoetuse puhul hõlmab see teave viidet kolmandale riigile või ühele kolmandatest riikidest, millele toetust kohaldatakse.
Nimetatud määruse artiklis 47 on sätestatud üksnes haldustoimingud, mida eksportija on kohustatud eksporditoetuse saamiseks tegema.
Määruse nr 3665/87 artikli 11 lõike 1 teise lõigu teises lauses sisalduva viite artiklis 47 sätestatud teabele eesmärk ega tagajärg ei ole muuta nimetatud määrusest tulenevat määruse artikli 47 lõikes 1 sätestatud maksetaotluse ja sama määruse artikli 47 lõikes 2 sätestatud toetuse maksmiseks esitatud dokumentide piiratud ja üksnes menetluslikku funktsiooni.
Kõnealune viide võimaldab üksnes diferentseeritud eksporditoetuse maksmisel võtta arvesse pärast ekspordideklaratsiooni vastuvõtmist tehtud eksporditoimingute käigus ilmnenud võimalikke erinevusi toodete koguse, kaalu ja/või sihtkoha osas. Nimetatud erinevusi tuleb arvesse võtta, et kindlaks teha, kas eksportijale tuleb määrata sanktsioon ja vajadusel nimetatud sanktsiooni summa kindlaksmääramisel.
Määruse nr 3665/87 artikli 11 lõige 1 näeb ette sanktsiooni kohaldamise ettevõtja suhtes, kes on tahtlikult või tahtmatult taotlenud suuremat eksporditoetust kui tegelikule ekspordile kohaldatav toetus.
Kui toetusemäär erineb sõltuvalt toote sihtkohast, tuleb pädevatel asutustel kindlaks teha, kas asjaomased tooted imporditi tegelikult kolmandasse riiki või ühte kolmandatest riikidest, millele toetust kohaldatakse. Selles küsimuses võivad pädevad asutused tugineda toetuse maksmiseks esitatud dokumentidele, eelkõige tarbimiseks ringlusse lubamisega seotud tolliformaalsuste täitmise tõendamiseks esitatud dokumentidele. Nimetatud dokumendid võimaldavad pädevatel asutustel määrata kindlaks tegelikule ekspordile kohaldatava toetuse suurust.
Isegi kui praktilistel põhjustel nagu põhikohtuasjas esitatakse ekspordideklaratsioon ja maksetaotlus koos, tuleb diferentseeritud eksporditoetust, kaasa arvatud selle diferentseeritud osa, lugeda määruse nr 3665/87 artikli 11 lõike 1 tähenduses „taotletuks” alates nimetatud määruse artikli 3 lõikes 5 sätestatud dokumendi esitamise hetkest.
Selline määruse nr 3665/87 artikli 11 lõike 1 teise lõigu tõlgendus on lisaks kooskõlas nimetatud määrusega kehtestatud eksporditoetuse taotluste kontrollimise ja sanktsioonide kohaldamise korraga.
Vastupidise tõlgenduse korral oleks võimalik maksetaotluse või toetuse maksmiseks esitatud dokumentide esitamisel taotleda eksporditoetust toodete osas, mis on juba eksporditud ja ka kontrollitud.
Selline võimalus võtaks kogu kasuliku mõju mitte üksnes määruse nr 3665/87 artiklilt 3, vaid ka eksporditoetuse taotluste kontrollimise korralt. Seega nende kaupade füüsiline kontroll, mille eest on taotletud eksporditoetust, on oluline vahend võitlemaks eeskirjade eiramise ja pettuste vastu eksporditoetuste valdkonnas. Kontrolli eesmärkide täielikuks tagamiseks on seetõttu nõutav kontrolli läbiviimine pärast eksporditoetuse saamiseks siduva taotluse esitamist eksportija poolt (vt selle kohta eespool viidatud 14. aprilli 2005. aasta kohtuotsus Käserei Champignon Hofmeister, punktid 27 ja 28).
Lisaks, kui eksporditoetust, kaasa arvatud selle diferentseeritud osa, on võimalik taotleda 12 kuu jooksul alates ekspordideklaratsiooni vastuvõtmisest, võib eksportija, ka pärast ekspordi toimumist, kohandada oma eksporditoetuse taotlust endale soodsamaks või vastavalt võimaliku kontrolli tulemustele ning seega pääseda sanktsioonide kohaldamisest. Seega kaoks oluline osa määruse nr 3665/87 artikli 11 lõikes 1 sätestatud sanktsioonide hoiatavast mõjust.
On tõsi, et määruse nr 3665/87 artikli 11 lõike 1 seitsmenda lõigu kohaselt ei kohaldata selles sätestatud sanktsioone, kui taotletav eksporditoetus on suurem kui nimetatud määruse artikli 20 lõike 3 kohaselt kohaldatav toetus. Viimati mainitud sätte esimese lõigu punktis b on sätestatud, et kui eelnevalt kinnitatud toetusemäära sisaldavas ekspordilitsentsis märgitud sihtkohast ei ole kinni peetud ja kui tegeliku sihtkoha suhtes kohaldatav toetusemäär on väiksem kui ekspordilitsentsis märgitud sihtkoha suhtes kohaldatav toetusemäär, saadakse maksmisele kuuluv toetus, kui tegeliku sihtkoha suhtes kohaldatavast toetusemäärast, välja arvatud vääramatu jõu korral, arvatakse maha 20% litsentsis märgitud sihtkohale vastava toetusemäära ja tegelikule sihtkohale kohaldatava toetusemäära vahest.
Siiski, nagu märkis komisjon, ei näe määrus nr 3665/87 ette sätteid sellise olukorra kohta nagu põhikohtuasjas, kui eksportija tõendas, et tooted on eksporditud väljapoole ühenduse tolliterritooriumi, kuid ei viidanud sellele, et nimetatud tooted lubati tarbimiseks ringlusse kolmandas riigis või ühes kolmandatest riikidest, millele toetust kohaldatakse. Sellises olukorras, tõendite puudumisel asjaomaste toodete „tegeliku sihtkoha” kohta, ei ole kõnealuse määruse artikli 20 lõige 3 kohaldatav. Kuna sellisel juhul tuleb eksportija poolt taotletud toetust lugeda suuremaks kui kohaldamisele kuuluv toetus, tuleb kohaldada määruse nr 3665/87 artikli 11 lõike 1 esimeses lõigus sätestatud sanktsiooni, välja arvatud juhul, kui on täidetud üks nimetatud lõike 1 kolmandas ja seitsmendas lõigus ammendavalt loetletud välistavatest tingimustest.
Eeltoodud kaalutlustest lähtuvalt tuleb esimesele ja kolmandale küsimusele vastata, et määruse nr 3665/87 artikli 11 lõiget 1 tuleb tõlgendada selliselt, et diferentseeritud toetuse puhul loetakse toetuse diferentseeritud osa taotletuks mitte määruse nr 3665/87 artikli 47 lõikes 1 sätestatud maksetaotluse või kõnealuse määruse artikli 47 lõikes 2 sätestatud toetuse maksmiseks esitatud dokumentide esitamise hetkest, vaid nimetatud määruse artikli 3 lõikes 5 ette nähtud dokumendi esitamise hetkest. Nimetatud dokumendis sisalduvad andmed, mis võivad põhjustada kohaldatavast suurema eksporditoetuse maksmise ja, mis osutudes valeks, toovad kaasa kõnealuse artikli 11 lõike 1 esimeses ja teises lõigus ette nähtud sanktsiooni kohaldamise, välja arvatud kõnealuse määruse artikli 11 lõike 1 kolmandas ja seitsmendas lõigus sätestatud juhtudel.
Arvestades esimesele ja kolmandale küsimusele antud vastust, ei ole eelotsusetaotluse esitanud kohtu teisele ja neljandale küsimusele vaja vastata.
Kohtukulud
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.

Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (neljas koda) otsustab:

Komisjoni 27. novembri 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 3665/87, milles sätestatakse põllumajandustoodete eksporditoetuste süsteemi kohaldamise üksikasjalikud ühiseeskirjad, muudetud komisjoni . aasta määrusega (EÜ) nr 495/97, tuleb tõlgendada selliselt, et diferentseeritud toetuse puhul loetakse toetuse diferentseeritud osa taotletuks mitte määruse nr 3665/87 artikli 47 lõikes 1 sätestatud maksetaotluse või kõnealuse määruse artikli 47 lõikes 2 sätestatud toetuse maksmiseks esitatud dokumentide esitamise hetkest, vaid nimetatud määruse artikli 3 lõikes 5 ette nähtud dokumendi esitamise hetkest. Nimetatud dokumendis sisalduvad andmed, mis võivad põhjustada kohaldatavast suurema eksporditoetuse maksmise ja, mis osutudes valeks, toovad kaasa kõnealuse määruse artikli 11 lõike 1 esimeses ja teises lõigus ette nähtud sanktsiooni kohaldamise, välja arvatud nimetatud artikli 11 lõike 1 kolmandas ja seitsmendas lõigus sätestatud juhtudel.

Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: saksa.