CELEX: 62008TJ0377
Kasační opravný prostředek
Veřejná služba
Úředníci
Sociální zabezpečení

1.
Úředníci – Sociální zabezpečení – Zdravotní pojištění – Léčebné náklady – Náhrada nákladů – Zamítnutí – Stížnost – Zamítavé
rozhodnutí – Povinnost uvést odůvodnění
(Služební řád úředníků, čl. 90 odst. 2)
2.
Úředníci – Sociální zabezpečení – Zdravotní pojištění – Léčebné náklady – Náhrada nákladů – Zamítnutí – Soudní přezkum – Meze
(Služební řád úředníků, čl. 72)
3.
Úředníci – Povinnost správy postupovat s řádnou péčí – Zohlednění zájmů úředníka
(Právní pravidla o pojištění pro případ nemoci, čl. 35 odst. 2)
1.
Odůvodnění rozhodnutí týkajícího se zamítnutí stížnosti je považováno za odůvodnění, které splývá s odůvodněním rozhodnutí,
proti němuž tato stížnost směřovala.
Pokud tedy likvidační oddělení na základě nepříznivého stanoviska posudkového lékaře orgánu zamítne úhradu některých léčebných
výloh podle článku 20 společných pravidel a pokud dotčená osoba podá stížnost kritizující příliš obecnou nebo stručnou povahu
odůvodnění, na němž je toto zamítnutí založeno, může správa za účelem zodpovězení této stížnosti během postupu před zahájením
soudního řízení podat podrobnější odůvodnění. Takové zvláštní odůvodnění týkající se jednotlivého případu, které je oznámeno
před podáním žaloby, je třeba považovat za odůvodnění splývající s odůvodněním zamítavého rozhodnutí, a musí tak být považováno
za relevantní informaci pro posouzení legality tohoto rozhodnutí.
(viz body 55 a 56)
Odkazy: Soudní dvůr, 9. prosince 1993, Parlament v. Volger, C‑115/92 P, Recueil, s. I‑6549, bod 22; Soudní dvůr, 23. září
2004, Hectors v. Parlament, C‑150/03 P, Sb. rozh. s. I‑8691, body 47 až 49; Tribunál, 22. března 1995, Kotzonis v. CES, T‑586/93,
Recueil, s. II‑665, bod 105; Tribunál, 11. března 1999, Gaspari v. Parlament, T‑66/98, Recueil FP, s. I‑A‑55 a II‑287, body
30 až 33; Tribunál, 11. května 2000, Pipeaux v. Parlament, T‑34/99, Recueil FP, s. I‑A‑79 a II‑337, body 18 a 19; Tribunál,
6. července 2004, Huygens v. Komise, T‑281/01, Sb. VS s. I‑A‑203 a II‑903, bod 107
2.
Přezkum soudu se nevztahuje na lékařské posudky ve vlastním slova smyslu, které musí být považovány za konečné, pokud byly
vyhotoveny za řádných podmínek.
Stanoviska posudkového lékaře orgánu a lékařské rady zabývající se jedinou – čistě technickou – otázkou, totiž, zda vadný
invalidní vozík mohl být s ohledem na materiál použitý při jeho výrobě a příčinu zlomení jeho opěradla z rozumného hlediska
opraven nebo zda z bezpečnostních důvodů bylo odůvodněné financovat pořízení nového invalidního vozíku, nevyjadřují lékařské
posouzení v pravém smyslu slova. Proto se judikatura týkající se omezeného soudního přezkumu lékařských posudků v takovém
případě neuplatní.
(viz body 68 až 70)
Odkazy: Soudní dvůr, 19. ledna 1988, Biedermann v. Účetní dvůr, 2/87, Recueil, s. 143, bod 8; Tribunál, 16. března 1993, Blackman
v. Parlament, T‑33/89 a T‑74/89, Recueil, s. II‑249, bod 44; Tribunál, 12. května 2004, Hecq v. Komise, T‑191/01, Sb. VS s.
I‑A‑147 a II‑659, bod 62
3.
Povinnost správy postupovat s řádnou péčí, která odráží rovnováhu mezi vzájemnými právy a povinnostmi, kterou služební řád
vytváří ve vztazích mezi orgánem veřejné správy a zaměstnanci orgánu veřejné správy, zejména znamená, že pokud správa rozhoduje
o úředníkově postavení, přihlíží nejen k zájmu služby, ale rovněž k zájmu dotčeného úředníka.
Orgán oprávněný ke jmenování porušuje svou povinnost postupovat s řádnou péčí, pokud nezohlední situaci žadatele, úředníka,
který odešel do důchodu, žádajícího o náhradu nákladů na výměnu vadného invalidního vozíku jeho dcery, ačkoli je uvedenému
orgánu známo, že žadatel žije v jiném členském státě, než jeho dcera, a že invalidní vozík byl zakoupen v prvně uvedeném státě
a opraven ve státě uvedeném na druhém místě. Tím je zvláště ztížena úloha žadatele spočívající v prokázání příčiny poškození
invalidního vozíku a dokázání toho, že jeho ochrnutá dcera potřebuje nový invalidní vozík, aby mohla vést uspokojivý soukromý
a pracovní život.
Za těchto okolností je orgán oprávněný ke jmenování povinen zaujmout aktivnější roli v řešení případu a vzít v úvahu zejména
odpovídající použití čl. 35 odst. 2 právních pravidel o pojištění pro případ nemoci úředníků Evropských společenství, podle
kterého si správa může před rozhodnutím o stížnosti, pokud se spor týká zdravotních otázek, vyžádat stanovisko posudkového
lékaře, přičemž „náklady znaleckého posudku jsou hrazeny ze společného systému nemocenského pojištění“. Jelikož je takový
spor technického rázu, musí se proto uvedený orgán tázat, zda by bylo z finančního hlediska výhodnější hledat společně se
žalobkyní technického znalce, a to na náklady společného systému nemocenského pojištění, nebo zvážit náhradu nákladů na obstarání
nového invalidního vozíku, případně omezené na určitý strop.
(viz body 87 až 89)
Odkazy: Soudní dvůr, 28. května 1980, Kuhner v. Komise, 33/79 a 75/79, Recueil, s. 1677, bod 22; Soudní dvůr, 29. června 1994,
Klinke v. Soudní dvůr, C‑298/93 P, Recueil, s. I‑3009, bod 38; Tribunál, 27. září 2006, Lantzoni v. Soudní dvůr, T‑156/05,
Sb. VS s. I‑A‑2‑189 a II‑A‑2‑969, bod 88