CELEX: 62002CJ0384
89/592/EGK irányelv
Bennfentes kereskedelem
Bennfentes információk átadása harmadik személyek számára
Tilalom

1       Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a bennfentes kereskedelemről szóló szabályok összehangolásáról szóló, 1989. november
13‑i 89/592/EGK tanácsi irányelv (HL L 334., 30. o.) 3. cikke a) pontjának értelmezésére irányul.
2       A kérelmet a K. Grøngaard és A. Bang ellen a 89/592 irányelvet a dán jogba átültető, az értékpapírok kereskedelméről szóló
törvény (værdipapirhandelsloven) megsértése miatt indult büntetőeljárásban terjesztették elő.

Jogi háttér

A közösségi szabályozás
3       A 89/592 irányelv 1. cikke előírja:
„Ennek az irányelvnek az alkalmazásában:
(1)      bennfentes információ: olyan, átruházható értékpapír egy vagy több kibocsátójával vagy egy vagy több átruházható értékpapírral
kapcsolatos információ, amelyet nem hoztak valamilyen pontosan meghatározott módon nyilvánosságra, és amelynek nyilvánosságra
hozatala valószínűleg jelentős hatást gyakorolna a szóban forgó átruházható értékpapír vagy értékpapírok árára.”
4       Ugyanezen irányelv 2. cikkének (1) bekezdése így rendelkezik:
„(1) Minden tagállam eltilt minden olyan személyt, aki:
–       a kibocsátó igazgatási, irányító vagy felügyeleti testületében való tagsága folytán,
–       a kibocsátó tőkéjében való részesedése folytán, vagy
–       mert hozzáfér ilyen információkhoz munkavégzése, foglalkozása vagy kötelezettségei teljesítése folytán,
rendelkezik bennfentes információkkal annak érdekében, hogy a tények teljes ismeretében az információkból eredő előnyökre
tegyen szert azáltal, hogy közvetlenül vagy közvetve, saját számlájára vagy harmadik személy számlájára az információhoz kapcsolódó
kibocsátó vagy kibocsátók átruházható értékpapírjait megvásárolja vagy eladja.”
5       Az irányelv 3. cikkének értelmében:
„Minden tagállam megtiltja a bennfentes információval rendelkező valamennyi személynek, akire a 2. cikkben megállapított tilalom
vonatkozik, hogy:
a)      bármely harmadik fél számára ezt az információt felfedje [helyesen: átadja], kivéve ha az információ átadására munkavégzése,
foglalkozása vagy kötelezettségei teljesítésének szokásos menetében kerül sor;
b)      harmadik félnek javaslatot tegyen arra vonatkozólag, vagy megbízza őt azzal, hogy a szóban forgó bennfentes információ alapján,
az 1. cikk (2) bekezdésének utolsó mondatrészében említett értékpapírpiacokon forgalmazott átruházható értékpapírokat vásároljon
vagy eladjon.”
6       A 89/592 irányelv 4. cikke szerint:
„Minden tagállam hasonlóképpen kiterjeszti a 2. cikkben elrendelt tilalmat minden olyan személyre, akiről az említett cikkben
nem történt említés, de a tények teljes ismeretében olyan bennfentes információval rendelkezik, amelynek közvetlen vagy közvetett
forrása nem lehet más, mint a 2. cikkben említett valamelyik személy.”
7       Ugyanezen irányelv 6. cikkének értelmében:
„Minden tagállam elfogadhat az ezen irányelvben megállapítottaknál szigorúbb, valamint további rendelkezéseket is, feltéve
hogy ezeket a rendelkezéseket általánosan alkalmazzák. Ezek különösen a 2. cikkben megállapított tilalom hatályát terjeszthetik
ki, és a 4. cikkben hivatkozott személyekre is kiterjeszthetik a 3. cikkben megállapított tilalmakat.”

A nemzeti szabályozás
8       A 89/592 irányelvet az értékpapírok kereskedelméről szóló törvény 34–39. és 93–96. cikke ültette át a dán jogba.
9       E törvény 35. cikkének (1) bekezdése így rendelkezik:
„Nem vásárolhat, nem adhat el értékpapírt, illetve mást értékpapír megvásárlására vagy eladására nem bírhat rá az a személy,
aki olyan bennfentes információkkal rendelkezik, amelyek ezen ügyleteket befolyásolhatják.”
10     A hivatkozott törvény 36. cikkének (1) bekezdése szerint:
„A bennfentes információval rendelkezők számára tilos, hogy az ilyen információt bármely más személyeknek előtt átadják, kivéve
ha az információ átadására munkavégzésük, foglalkozásuk vagy kötelezettségeik teljesítésének szokásos menetében kerül sor.”
11     Az információ átadásának a 36. cikk (1) bekezdésében szereplő tilalma minden bennfentes információval rendelkező személyre
vonatkozik, függetlenül attól, hogy ez a személy a 89/592 irányelv 2. cikkében található felsorolásnak megfelelően vagy más
módon jutott az ilyen információ birtokába.
12     Az értékpapírok kereskedelméről szóló törvény 94. cikke (1) bekezdésének 1. pontja az ugyanezen törvény 36. cikke (1) bekezdésének
megsértését pénzbüntetéssel vagy másfél évig terjedő szabadságvesztéssel rendeli büntetni.

Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra terjesztett kérdések
13     A. Bang a Finansforbundetnek, a pénzügyi dolgozók szakszervezetének az elnöke. A Finansforbundetnek mintegy 50 000 tagja van.
14     K. Grøngaard a tőzsdén jegyzett jelentős, mintegy 7000 alkalmazottat foglalkoztató pénzügyi intézménynek, a RealDanmark társaság
igazgatótanácsának alkalmazottak által választott tagja volt. K. Grøngaardot a Finansforbundet a RealDanmark csoport összekötő
bizottságának (a továbbiakban: összekötő bizottság) tagjává is kinevezte. Ez a bizottság a Finansforbundet és a RealDanmark
közötti megállapodás alapján jött létre. K. Grøngaard képviselte a szakszervezetet ebben a bizottságban. Végül, K. Grøngaard
elnöke volt a Finansforbundet 11 szakcsoportja egyikének, a Kapitalkreds‑nek is, amely mintegy 6500 tagjával a RealDanmark
alkalmazottjainak több mint 90%‑át tömörítette magába.
15     A RealDanmark rendkívüli igazgatótanácsi ülése után K. Grøngaard 2000. augusztus 23‑án a Danske Bankkal, egy másik jelentős
dán pénzügyi intézménnyel történő egyesülésről szóló tárgyalásokra vonatkozó információkat közölt A. Banggal.
16     2000. augusztus 28‑a és szeptember 4‑e között A. Bang megbeszéléseket folytatott két alelnökével, Madsennel és Nielsennel,
valamint K. Christensennel, a Finansforbundet. titkárságán dolgozó egyik munkatársával, és velük is közölte a K. Grøngaardtól
kapott információkat. 2000. augusztus 31‑én K. Christensen RealDanmark-részvényeket vásárolt, mintegy 48 000 EUR értékben.
17     2000. szeptember 18‑án K. Grøngaard részt vett a RealDanmark igazgatótanácsának ülésén, amelynek során az egyesülés részletei
kerültek megvitatásra. 2000. szeptember 22‑én K. Grøngaard részt vett az összekötő bizottság rendkívüli ülésén, amelynek során
szintén szóba kerültek az egyesülés részletei. 2000. szeptember 26‑án ismét A. Banghoz fordult, azzal a céllal, hogy segítsen
az alkalmazottaknak az egyesülés következményeire való felkészülésben. Elsősorban az egyesülés várható időpontját, valamint
a RealDanmark részvényei árfolyamának előreláthatólag 60–70%‑os emelkedését vitatták meg.
18     2000. szeptember 27‑én, illetve 28‑án A. Bang elsősorban az egyesülés bejelentésének várható időpontjára és az előre látható
árfolyamváltozásra vonatkozó információkat közölt Larsennel, a Finansforbundet titkárságának vezetőjével, illetve kollégájával,
K. Christensennel. 2000. szeptember 29‑én K. Christensen új RealDanmark-részvényeket vásárolt, mintegy 214 000 EUR értékben.
19     2000. október 2‑án bejelentették a RealDanmark és a Danske Bank egyesülését, a RealDanmark részvényeinek árfolyama pedig mintegy
65%‑kal emelkedett. K. Christensen 2000. október 2‑án és 3‑án eladta RealDanmark-részvényeit, amiből körülbelül 180 000 EUR
haszonra tett szert. Ezt követően hat hónap szabadságvesztésre ítélték, az értékpapírok kereskedelméről szóló törvény 35. cikkének
(1) bekezdésébe ütköző bennfentes kereskedelem miatt.
20     K. Grøngaarddal és A. Banggal szemben büntetőeljárás indult a Københavns Byret előtt, mert a hivatkozott törvény 36. cikke
(1) bekezdésének megsértésével bennfentes információkat adtak át.
21     Az ügyben eljáró Københavns Byret az eljárás felfüggesztése mellett döntött, és az alábbi kérdéseket terjesztette előzetes
döntéshozatalra a Bíróság elé:
„1)      A 89/592 irányelv 3. cikkének a) pontja megtiltja‑e, hogy valaki bennfentes információkat adjon át, ha ezekhez az információkhoz
azon vállalkozás igazgatótanácsának alkalmazottak által választott tagjaként jutott, amely vállalkozásra a bennfentes információk
vonatkoznak, és az információkat azon szakszervezet elnökének adja át, amely ezt a személyt az igazgatótanács tagjává választó
alkalmazottakat tömöríti magába?
2)      A 89/592 irányelv 3. cikkének a) pontja megtiltja‑e, hogy valaki bennfentes információkat adjon át, ha ezekhez az információkhoz
a vállalkozás összekötő bizottságának tagjaként jutott, és az információkat azon szakszervezet elnökének adja át, amely ezt
a személyt az összekötő bizottság tagjává választotta?
3)      A 89/592 irányelv 3. cikkének a) pontja megtiltja‑e, hogy valamely szakszervezet elnöke bennfentes információkat adjon át,
ha ezekhez az információkhoz az első kérdésben leírt körülmények között jutott, és ezeket az információkat
a)      két alelnökének,
b)      a szakszervezet titkársága legmagasabb beosztású igazgatási vezetőjének, illetve
c)      a szakszervezete titkárságán belüli munkatársainak adja át?
4)      A 89/592 irányelv 3. cikkének a) pontja megtiltja‑e, hogy valamely szakszervezet elnöke bennfentes információkat adjon át,
ha ezekhez az információkhoz a második kérdésben leírt körülmények között jutott, és ezeket az információkat,
a)      két alelnökének,
b)      a szakszervezet titkársága legmagasabb beosztású adminisztratív vezetőjének, illetve
c)      a szakszervezete titkárságán belüli munkatársainak adja át?
5)      Az első és a negyedik kérdésre adandó válasz tekintetében mi a jelentősége annak a ténynek, hogy az átadott bennfentes információk
a)      arra a tényre vonatkoznak, hogy tárgyalások kezdődtek két, tőzsdén jegyzett vállalkozás egyesüléséről,
b)      két, tőzsdén jegyzett vállalkozás egyesülésének időpontjára vonatkoznak, vagy
c)      valamely tőzsdén jegyzett olyan vállalkozás részvényei árfolyama emelkedésének mértékére vonatkoznak, amely emelkedés akkor
várható, amikor a vállalkozás valamely másik, tőzsdén jegyzett vállalkozással egyesül?”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről

Előzetes észrevételek
22     A 89/592 irányelv a célból tiltja a bennfentes kereskedelmet, hogy megóvja az értékpapírok másodlagos piacába vetett befektetői
bizalmat, következésképpen biztosítsa e piac hatékony működését.
23     Hasonlóképpen, a 89/592 irányelv 2. cikke tiltja, hogy azok a személyek, akik különösen igazgatási testületben való tagságuk
folytán, illetve munkavégzésük, foglalkozásuk vagy kötelezettségeik teljesítésének okán bennfentes, tehát olyan információval
rendelkeznek, amelyet nem hoztak valamilyen pontosan meghatározott módon nyilvánosságra, és amelynek nyilvánosságra hozatala
valószínűleg jelentős hatást gyakorolna valamely értékpapír vagy értékpapírok árára, ezt az információt a szóban forgó értékpapírok
megvásárlása vagy eladása céljából kihasználják.
24     A célból, hogy korlátozza az ilyen információt az ez által érintett értékpapírok megvásárlása vagy eladása céljából vélelmezhetően
kihasználó személyek számát, a 89/592 irányelv 3. cikke megtiltja a 2. cikkben említett valamennyi személynek, hogy bármely
harmadik fél számára bennfentes információkat adjon át.
25     Ez a tilalom azonban nem feltétlen.
26     A 89/592 irányelv 3. cikke a) pontjának értelmében a bennfentes információ átadásának tilalma nem vonatkozik arra az esetre,
ha az információ átadására az említett személy munkavégzése, foglalkozása vagy kötelezettségei teljesítésének szokásos menetében
kerül sor.
27     Bár ez a rendelkezés az alkalmazott kifejezések tekintetében feltehetően jelentősen eltérő helyzetekre vonatkozik – és mivel
általános tilalom alóli kivételről van szó, valamint a 89/592 hatékony érvényesülésére is figyelemmel – e rendelkezést megszorítóan
kell értelmezni.
28     A K. Grøngaard és A. Bang ellen indított eljárás büntető jellege és az ilyen eljárásban alkalmazható büntetések jogszerűségének
elve nem befolyásolja a 89/592 irányelv 3. cikke a) pontjának megszorító értelmezését. Amint arra Poiares Maduro főtanácsnok
is hivatkozik indítványa 24. pontjában, valamely irányelv alkalmazási körének értelmezése nem függ attól, hogy az alapeljárás
polgári, közigazgatási vagy büntető jellegű‑e.
29     Másrészt, a kérdést előterjesztő bíróság feladata, hogy valamely irányelv végrehajtása céljából elfogadott nemzeti jogszabálynak
az ezen irányelv szövegének és célkitűzésének fényében történő értelmezése során a jogbiztonság elvének tiszteletben tartását
biztosítsa (a C‑74/95. és C‑129/95. sz., X egyesített ügyekben 1996. december 12‑én hozott ítélet [EBHT 1996., I‑6609. o.]
26. pontja).
30     Arra is emlékeztetni kell, hogy a nemzeti bíróságnak korlátozott az a kötelezettsége, amely szerint nemzeti joga vonatkozó
szabályainak értelmezése során az irányelv tartalmára kell hivatkoznia, különösen amikor ez az értelmezés arra irányul, hogy
az irányelv alapján és az ezen irányelv végrehajtása keretében hozott belső törvényétől függetlenül megállapítsa, vagy súlyosítsa
azoknak a büntetőjogi felelősségét, akik a rendelkezéseit megsértve járnak el (lásd különösen a 80/86. sz., Kolpinghuis Nijmegen
ügyben 1987. október 8‑án hozott ítélet [EBHT 1987., 3969. o.] 13. pontját és a fent hivatkozott X-ügyben hozott ítélet 24. pontját).
31     A 89/592 irányelv 3. cikkének a) pontjában szereplő kivétel terjedelmével kapcsolatban meg kell állapítani, hogy – mivel bennfentes
információ átadásának helye van valamely személy munkavégzése, foglalkozása vagy kötelezettségei teljesítésének szokásos menetében –
az említett kivétel azt a feltételt támasztja, hogy az információ átadásának megindokolásához szoros kapcsolatnak kell lennie
ezen információ átadása és e munkavégzés, foglalkozás vagy kötelezettség teljesítése között.
32     Ez utóbbi feltétel alkalmazási körét a 89/592 irányelv célkitűzéseire figyelemmel kell értékelni.
33     A 89/592 irányelv másodiktól ötödik preambulumbekezdéséből kiderül, hogy az irányelv célja az értékpapírok másodlagos piaca
hatékony működésének biztosítása és a befektetők bizalmának megóvása, amely bizalom azon a tényen nyugszik, hogy a befektetők
egyenlő bánásmódban részesülnek, és megvédik őket a bennfentes információkkal való visszaéléssel szemben.
34     E célkitűzésekre figyelemmel, valamint arra a tényre tekintettel, hogy a 89/592 irányelv 3. cikkének a) pontja olyan kivételt
képez, amelyet megszorítóan kell értelmezni, az ilyen információ átadása csak akkor indokolt, ha ez az információ feltétlenül
szükséges valamely munkavégzés, foglalkozás vagy kötelezettségek teljesítéséhez, és tiszteletben tartja az arányosság elvét.
35     Ha információk egymást követő átadásáról van szó, minden egyes információátadásnak meg kell felelnie ezeknek a feltételeknek,
hogy alkalmazni lehessen rá a 89/592 irányelv 3. cikkének a) pontjában előírt kivételt.
36     Amennyiben a bennfentes információk átadásának szükségességét kell értékelni, azt a tényt is figyelembe kell venni, hogy minden
további információátadás alkalmas lehet arra, hogy növelje az információnak a 89/592 irányelv céljával ellentétes felhasználásának
kockázatát.
37     Annak megállapításához, hogy az információ átadása – sajátos helyzetben – indokolt‑e, tekintetbe kell venni a szóban forgó
bennfentes információ jelentőségét.
38     Különös óvatosságra van szükség abban az esetben, amikor a bennfentes információk átadása valószínűleg jelentős hatást gyakorolna
a szóban forgó értékpapírok árára. Ilyen körülmények között megállapítható, hogy két, tőzsdén jegyzett vállalkozás egyesülésére
vonatkozó bennfentes információk általában különösen jelentősnek minősülnek.
39     Azt is meg kell állapítani, hogy a 89/592 irányelv 3. cikkének a) pontjában szereplő kivételt a vonatkozó nemzeti jog sajátosságainak
figyelembevételével kell értékelni.
40     Az ugyanis, hogy mi tekinthető munkavégzés, foglalkozás vagy kötelezettségek teljesítésének szokásos menete keretében relevánsnak,
a jogterület harmonizációjának hiányában nagyrészt a különböző nemzeti jogrendszerekben a kérdést szabályozó jogszabályoktól
függ.
41     Végül arra kell emlékeztetni, hogy a 89/592 irányelv rögzíti a bennfentes információk felhasználása és átadása tilalmára vonatkozó
minimális követelményeket.
42     A 89/592 irányelv 6. cikkének értelmében ugyanis minden tagállam elfogadhat az ezen irányelvben megállapítottaknál szigorúbb
rendelkezéseket is, feltéve hogy ezeket a rendelkezéseket általánosan alkalmazzák.

Az első és a második kérdésről
43     Első két kérdésével – amelyeket célszerű együtt vizsgálni – az alapügyben eljáró bíróság lényegében azt kérdezi, hogy a 89/592
irányelv 3. cikkének a) pontja megtiltja‑e, hogy valaki bennfentes információkat adjon át, ha ezekhez az információkhoz valamely
vállalkozás igazgatótanácsának tagjaként vagy vállalkozáscsoport összekötő bizottságának tagjaként jutott, és az információkat
azon szakszervezet elnökének adja át, amely ezen alkalmazottakat tömöríti magába, és amely ezt a személyt az összekötő bizottság
tagjává választotta.
44     E tekintetben elsősorban azt kell megállapítani, hogy a tőketársaságok irányító vagy felügyeleti testületeinek jogállását
és működését, valamint az e társaságok dolgozói képviselőinek jogállását és szerepét elsősorban a tagállamok jogrendszere
szabályozza.
45     Ugyanez vonatkozik az összekötő bizottságok jogállására és működésére is.
46     Ebből következik, hogy az arra a kérdésre adandó válasz, hogy bennfentes információk e személy részéről az említett szakszervezet
elnöke számára történt átadása kötelezettségeinek teljesítése szokásos menetébe tartozik‑e, elsősorban a szóban forgó nemzeti
jogrend e funkciókat szabályozó rendelkezéseitől függ.
47     Még ha az alkalmazandó nemzeti szabályozás lehetővé is tesz ilyen információátadást, ahhoz, hogy ez megfeleljen a 89/592 irányelv
3. cikkének a) pontjában szereplő kivételnek, a jelen ítélet 22–42. pontjában hivatkozott körülmények között kell történnie.
48     A fentiekre figyelemmel az első és a második kérdésre olyan értelemben kell válaszolni, hogy a 89/592 irányelv 3. cikkének
a) pontja megtiltja, hogy valaki bennfentes információkat adjon át, ha ezekhez az információkhoz valamely vállalkozás igazgatótanácsának
tagjaként vagy vállalkozáscsoport összekötő bizottságának tagjaként jutott, és az információkat azon szakszervezet elnökének
adja át, amely ezen alkalmazottakat tömöríti magába, és amely ezt a személyt az összekötő bizottság tagjává választotta, kivéve:
–       ha szoros kapcsolat van ezen információ átadása és a személy munkavégzése, foglalkozása vagy kötelezettségei teljesítése között,
és
–       ha ez az információátadás feltétlenül szükséges az említett munkavégzés, foglalkozás vagy kötelezettségek teljesítéséhez.
A nemzeti bíróságnak vizsgálata során az alkalmazandó nemzeti jogszabályok fényében különösen figyelemmel kell lennie:
–       arra a tényre, hogy a bennfentes információk átadásának tilalma alóli hivatkozott kivételt megszorítóan kell értelmezni;
–       hogy minden további információátadás alkalmas lehet arra, hogy növelje az információnak a 89/592 irányelv céljával ellentétes
felhasználásának kockázatát és
–       a szóban forgó bennfentes információ jelentőségére.

A harmadik és a negyedik kérdésről
49     Harmadik és negyedik kérdésével – amelyeket célszerű együtt vizsgálni – az alapügyben eljáró bíróság lényegében azt kérdezi
a Bíróságtól, hogy a 89/592 irányelv 3. cikkének a) pontja lehetővé teszi‑e, és milyen körülmények között, hogy valamely szakszervezet
elnöke bennfentes információkat adjon át munkatársainak, ha ezekhez az információkhoz az első és a második kérdésben leírt
körülmények között jutott.
50     E tekintetben arra kell emlékeztetni, hogy az olyan szakszervezet tevékenységét, mint az alapeljárásban szereplő és elnökének
szerepét elsősorban – akárcsak az első két kérdés tárgyát képező igazgatási testületek és összekötő bizottság esetében – a
szóban forgó nemzeti jogrend szabályozza.
51     Következésképpen az arra adandó válasz, hogy egy ilyen szakszervezet elnöke kötelezettségei teljesítése során átadhatja‑e
bármely harmadik fél számára a bennfentes információkat, elsősorban az alkalmazandó nemzeti jogtól függ.
52     Ugyanakkor emlékeztetni kell arra, hogy – amint az a jelen ítélet 47. pontjában megállapításra került – még ha az alkalmazandó
nemzeti szabályozás lehetővé is tesz ilyen információátadást, ahhoz, hogy ez megfeleljen a 89/592 irányelv 3. cikkének a) pontjában
szereplő kivételnek, a jelen ítélet 22–42. pontjában hivatkozott körülmények között kell történnie.
53     Ilyen körülmények között arra is emlékeztetni kell, hogy a 89/592 irányelv 2. cikkének és 3. cikke a) pontjának értelmében
azokon a személyeken kívül, akik a kibocsátó igazgatási, irányító vagy felügyeleti testületében való tagságuk folytán vagy
a kibocsátó tőkéjében való részesedésük folytán rendelkeznek bennfentes információval, a bennfentes információk átadásának
tilalmát azokra a személyekre is alkalmazni kell, akik munkavégzésük, foglalkozásuk vagy kötelezettségeik teljesítésének szokásos
menetében jutottak ehhez az információhoz.
54     A fentiekre figyelemmel a harmadik és a negyedik kérdésre olyan értelemben kell válaszolni, hogy a 89/592 irányelv 3. cikkének
a) pontja tiltja, hogy egy szakszervezet elnöke olyan bennfentes információkat adjon át munkatársainak, mint az e kérdésekben
hivatkozottak, az első és a második kérdésre adott válaszokban említett feltételek kivételével. A nemzeti bíróságnak vizsgálata
során az alkalmazandó nemzeti jogszabályok fényében különösen az e válaszban hivatkozott feltételeket kell figyelembe vennie.

Az ötödik kérdésről
55     Az első négy kérdésre adott válaszra figyelemmel az ötödik kérdésre nem kell válaszolni.

A költségekről
56     Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás
egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült
költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (nagytanács) a következőképpen határozott:
1)
A bennfentes kereskedelemről szóló szabályok összehangolásáról szóló, 1989. november 13‑i 89/592/EGK tanácsi irányelv 3. cikkének
a) pontja tiltja, hogy ha valaki valamely vállalkozás igazgatótanácsában a munkavállalók képviselőjeként vagy a vállalkozáscsoport
összekötő bizottságának tagjaként bennfentes információkhoz jut, ezeket az információkat átadja azon szakszervezet elnökének,
amely ezt a személyt az összekötő bizottság tagjává választó munkavállalókat tömöríti magába, kivéve:
–
ha szoros kapcsolat van ezen információ átadása és a személy munkavégzése, foglalkozása vagy kötelezettségei teljesítése között,
és
–
ha ez az információátadás feltétlenül szükséges az említett munkavégzés, foglalkozás vagy kötelezettségek teljesítéséhez.
A nemzeti bíróságnak vizsgálata során az alkalmazandó nemzeti jogszabályok fényében különösen figyelemmel kell lennie:
–
arra a tényre, hogy a bennfentes információk átadásának tilalma alóli hivatkozott kivételt megszorítóan kell értelmezni;
–
arra a körülményre, hogy minden további információátadás alkalmas lehet arra, hogy növelje az információnak a 89/592 irányelv
céljával ellentétes felhasználásának kockázatát és
–
a bennfentes információ jelentőségére.
2)
A 89/592 irányelv 3. cikkének a) pontja tiltja, hogy egy szakszervezet elnöke olyan bennfentes információkat adjon át munkatársainak,
mint a harmadik és negyedik kérdésekben hivatkozottak, az első és a második kérdésre adott válaszokban említett feltételek
kivételével.
A nemzeti bíróságnak vizsgálata során az alkalmazandó nemzeti jogszabályok fényében különösen az e válaszban hivatkozott feltételeket
kell figyelembe vennie.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: dán.