CELEX: 62003CJ0512
Közvetlen adózás
Megtakarításból és befektetésekből származó jövedelmet terhelő adó
Adóegyezmény
A nemzeti szociális biztonsági rendszerben biztosított személyek számára fenntartott adócsökkentés

1       Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem azon kérdésre vonatkozik, hogy ellentétes-e a közösségi joggal az olyan nemzeti szabályozás,
amely kizárólag a nemzeti szociális biztonsági rendszerben biztosított személyek részére tartja fenn a társadalombiztosítási
adócsökkentés igénybevételének lehetőségét abban az esetben, ha az e rendszer keretében nyújtott járulékcsökkentés teljes
összege nem számolható el a fizetendő társadalombiztosítási járulékok összegével szemben.
2       A kérelmet J. E. J. Blanckaert és az Inspecteur van de Belastingdienst/Particulieren/Ondernemingen buitenland te Heerlen között
annak tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő, hogy e hatóság megtagadta J. E. J. Blanckaert részére
a társadalombiztosítási adócsökkentést.

A jogi háttér

A közösségi szabályozás
3       Az EK 56. cikk (1) bekezdése szerint:
„E fejezet rendelkezéseinek keretei között tilos a tagállamok, valamint a tagállamok és harmadik országok közötti tőkemozgásra
vonatkozó minden korlátozás.”
4       Az EK 58. cikk (1) bekezdése értelében:
„Az 56. cikk rendelkezései nem érintik a tagállamoknak azt a jogát, hogy:
a)      alkalmazzák adójoguk azon vonatkozó rendelkezéseit, amelyek a lakóhely vagy a tőkebefektetés helye alapján az adózók között
különbséget tesznek;
b)      meghozzák a szükséges intézkedéseket a nemzeti törvények és rendeletek megsértésének megakadályozására, különösen az adózás
[…] terén […]”.
5       Az EK 58. cikk (3) bekezdése ekként rendelkezik:
„Az (1) és (2) bekezdésben említett intézkedések és eljárások nem szolgálhatnak az 56. cikkben meghatározott szabad tőkemozgásra
és fizetési műveletekre vonatkozó önkényes megkülönböztetés vagy rejtett korlátozás eszközéül.”
6       Az 1998. június 29-i 1606/98/EK tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó
munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi
rendelet (HL L 209., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 308. o., a továbbiakban: az 1408/71 rendelet)
13. cikkének (1) bekezdése szerint csak egy tagállam jogszabályai alkalmazandóak a tevékenységüket munkavállalóként vagy önálló
vállalkozóként végző személyekre.
7       A fenti rendelet 13. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontja szerint az a személy, aki munkavállalóként vagy önálló vállalkozóként
valamely tagállam területén végzi tevékenységét, e tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozik, még abban az esetben is,
ha valamely másik tagállam területén rendelkezik lakóhellyel.

A nemzeti szabályozás
A társadalombiztosítási szolgáltatásokra vonatkozó szabályozás
8       Az alapügyben tárgyalt társadalombiztosítási szolgáltatásokról az öregségi biztosításról szóló általános törvény (Algemene
Ouderdomswet), a túlélők biztosításáról szóló általános törvény (Algemene Nabestaandenwet) és a rendkívüli egészségügyi kiadások
fedezetéül szolgáló biztosításról szóló általános törvény (Algemene Wet Bijzondere Ziektekosten) rendelkezik. E három társadalombiztosítási
törvény rendelkezéseinek megfelelően a hollandiai lakóhellyel rendelkező vagy ott lakóhellyel nem rendelkező, azonban e tagállamban
munkavállalóként végzett tevékenység folytán a jövedelemadó hatálya alá tartozó személyek biztosítottnak minősülnek.
9       A társadalombiztosítás alá tartozó biztosítottak körének kiterjesztéséről és korlátozásáról szóló, 1998. december 24-i rendelet
(Besluit uitbreiding en beperking kring verzekerden volksverzekeringen) 12. cikkének (1) bekezdése azonban akként rendelkezik,
hogy a hollandiai lakóhellyel rendelkező azon személyek, akik szakmai tevékenységüket valamely másik tagállamban végzik, e
tagállam szociális biztonsági rendszere szempontjából biztosítottnak minősülnek.
10     A társadalombiztosítás finanszírozásáról szóló törvény (Wet financiering volksverzekeringen, a továbbiakban: a WFV) 6. cikke
alapján a biztosítottaknak társadalombiztosítási járulékot kell fizetniük.
11     A WFV 8. cikke szerint e járulék összege a biztosított munkaviszonyból származó vagy lakás hasznosításából származó adóköteles
jövedelmétől függ. A fizetendő járulék e jövedelem bizonyos százaléka. Az így kiszámolt összeget azonban a fenti törvény 10. cikkének
megfelelően csökkenteni kell a jelen ítélet 8. pontjának első mondatában említett társadalombiztosítási járulékkedvezmény
összegével (a továbbiakban: társadalombiztosítási járulékcsökkentés).
Az adójogi szabályozás
12     A jövedelemadóról szóló 2001. évi törvény (Wet op de inkomstenbelasting 2001, a továbbiakban: az IB) 2.1. cikke első bekezdésének
megfelelően a jövedelemadó alanyai a hollandiai lakóhellyel rendelkező magánszemélyek (belföldi illetőségű adóalanyok) és
azon magánszemélyek, akik e tagállamban nem rendelkeznek lakóhellyel, azonban itt jövedelmük keletkezik (külföldi illetőségű
adóalanyok).
13     Az IB törvény 2.3. cikke szerint az adóalany által a naptári év folyamán elért következő jövedelmek tartoznak a jövedelemadó
alá:
a)      a munkaviszonyból származó vagy lakás hasznosításából származó adóköteles jövedelmek;
b)      a jelentős részesedésből származó adóköteles jövedelmek és
c)      a megtakarításból és befektetésekből származó adóköteles jövedelmek.
14     Az IB törvény 5.2. cikke értelmében a törvény a megtakarításból és befektetésekből származó adóköteles jövedelmet a naptári
év kezdetén és végén birtokolt, kötelezettségekkel csökkentett vagyon átlagának 4%‑ában rögzíti, feltéve ha ezen átlag meghaladja
az adómentes vagyont. A tényállás szerinti időszakban ez utóbbi összege 17 600 eurónak felelt meg, és célja, hogy mentesítse
a csekély összegű megtakarítással rendelkezőket a megtakarításból és befektetésekből származó jövedelem adója alól.
15     A jövedelemadót és társadalombiztosítási járulékokat a holland adóhatóságok szedik be.
16     A belföldi illetőségű adóalanyokat megilleti az adómentes vagyonra és a jövedelemadó rendszere szerinti adócsökkentésre vonatkozó
kedvezmény. Ha ezen személyek a holland szociális biztonsági rendszerben biztosítottak, érvényesíthetik a társadalombiztosítási
járulékcsökkentést is.
17     Az IB törvény 2.7. cikkének (2) bekezdése szerint, ha az adóalany társadalombiztosítási járulék fizetésére köteles, és e járulékok
csökkentését nem lehet teljes mértékben a fizetendő járulékokkal szemben elszámolni, a jövedelemadó összege csökkenthető a
le nem vonható összeggel. A társadalombiztosítási járulékcsökkentés így adócsökkentéssé alakulhat át [társadalombiztosítási
adócsökkentés].
18     A külföldi illetőségű adóalanyok nem jogosultak sem az adómentes vagyonra, sem jövedelemadójuk csökkentésére vonatkozó kedvezményre.
Ezen személyek kizárólag akkor részesülhetnek társadalombiztosítási járulékcsökkentésben, ha a holland szociális biztonsági
rendszerben biztosítottak.
19     Azon külföldi illetőségű adóalanyok, akiknek Hollandiában kizárólag megtakarításból és befektetésekből származó jövedelmük
keletkezik, az ilyen jövedelmet szerző belföldi illetőségű adóalanyokkal szemben nem biztosítottak a holland szociális biztonsági
rendszerben, és nem vehetik igénybe a társadalombiztosítási adócsökkentést.
20     Az IB törvény 2.5. cikke értelmében a külföldi illetőségű adóalanyok választásuk szerint a belföldi illetőségű adóalanyokkal
azonos elbírálásban részesülhetnek. E választás azt eredményezi, hogy egyfelől e személyeket megilletik az adómentes vagyonra
és a jövedelemadó rendszere szerinti adócsökkentésekre vonatkozó kedvezmények, anélkül azonban hogy igényt tarthatnának a
társadalombiztosítási adócsökkentésre, ha Hollandiában kizárólag megtakarításból és befektetésekből származó jövedelmet érnek
el, és másfelől azt, hogy világjövedelmük után adóznak Hollandiában.

A kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény
21     A Belga Királyság Kormánya és a Holland Királyság Kormánya között 1970. október 19-én kötött, a kettős adóztatás elkerüléséről
szóló egyezmény (
Tractatenblad
1970., 192. o.) a 25. cikkének (3) bekezdésében általános jelleggel úgy rendelkezik, hogy „[a]z egyik államban illetőséggel
bíró magánszemélyek ugyanazon egyéni levonásokban, adókedvezményekben és adócsökkentésekben részesülnek, mint amelyeket ez
utóbbi állam a saját területén illetőséggel bíró személyeknek személyi állapot vagy családi terhek alapján nyújt”.
22     A Pénzügyi Államtitkár 2002. február 21-i rendelete akként rendelkezik, hogy a belgiumi lakóhelyű, külföldi illetőségű adóalanyok
megtakarításából és befektetéseiből származó jövedelem utáni adó kiszámítása során figyelembe kell venni az adómentes vagyont
és a jövedelemadó rendszere szerinti adócsökkentéseket. Ezen adóalanyok azonban egyáltalán nem vehetik igénybe a társadalombiztosítási
adócsökkentést.

Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
23     J. E. J. Blanckaert Belgiumban élő belga állampolgár. Feleségével együtt egy Hollandiában található nyaraló tulajdonosa. J. E. J. Blanckaert
e nyaralóból az IB 2.3. cikke szerinti megtakarításból vagy befektetésekből származó adóköteles jövedelemre tesz szert.
24     J. E. J. Blanckaert jövedelmének kevesebb mint 90%-a származik Hollandiából. Az innen eredő jövedelmei közül kizárólag a nyaralóból
származó jövedelme adóköteles. Nem élt azzal a választásával, hogy az IB törvény 2.5. cikke értelmében a belföldi illetőségű
adóalanyokkal azonos elbírálásban részesüljön.
25     J. E. J. Blanckaert a holland szociális biztonsági rendszerben nem biztosított, ezért Hollandiában a társadalombiztosítás
keretében nem köteles járulékok fizetésére.
26     A holland adóhatóságok megtakarításból és befektetésekből származó adóköteles jövedelem címén 2001-re vonatkozóan jövedelemadó-kötelezettséget
állapítottak meg J. E. J. Blanckaert terhére. Az 1970. október 19-i kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény rendelkezései
alapján az adókötelezettséget megállapító határozat kibocsátásakor figyelembe vették az adómentes vagyont és a jövedelemadó
rendszere szerinti adócsökkentést. Ellenben egyáltalán nem ismertek el számára társadalombiztosítási adócsökkentést.
27     J. E. J. Blanckaert fellebbezést nyújtott be az alapügy alpereséhez a 2001-re vonatkozó adókötelezettséget megállapító határozat
ellen. Mivel a fellebbezést elutasították, J. E. J. Blanckaert az elutasító határozatot keresettel támadta meg a Gerechtshof
te ’s-Hertogenbosch előtt.
28     Mivel úgy ítélte meg, hogy az EK-Szerződés és a Bíróság ítélkezési gyakorlata nem ad világos választ az előtte lévő ügyben
felmerült kérdésekre, a Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch akként határozott, hogy az eljárást felfüggeszti és előzetes döntéshozatal
céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)      Az a külföldi illetőségű adóalany, aki valamely más tagállamban rendelkezik lakóhellyel, és akinek Hollandiában nincs munkaviszonyból
származó jövedelme, de kizárólag megtakarításból és befektetésekből származó jövedelme keletkezik, és így járulékok fizetésére
nem köteles, és azokat nem is fizet a holland társadalombiztosítás keretében, jogosult-e a közösségi jog alapján a megtakarításból
és befektetésekből származó adóköteles jövedelmének megállapítása során igénybe venni a Hollandia által a társadalombiztosítási
szolgáltatásokhoz (az öregségi biztosításhoz, a túlélők részére szóló biztosításhoz és a rendkívüli egészségügyi kiadások
fedezetéül szolgáló biztosításhoz) kapcsolódó adócsökkentést, ha a megtakarításból és befektetésekből származó adóköteles
jövedelem megállapítása során a belföldi illetőségű adóalany jogosult ezen adócsökkentésre annak folytán, hogy a holland szociális
biztonsági rendszerben biztosított, és így társadalombiztosítási járulékok fizetésére köteles, még akkor is, ha Hollandiában
nincs munkaviszonyból származó jövedelme, de kizárólag megtakarításból és befektetésekből származó jövedelme keletkezik, és
ezen okból nem fizet társadalombiztosítási járulékokat a holland szociális biztonsági rendszerben?
2)      Az első kérdésre adott válasz szempontjából jelentőséggel bír-e az a körülmény, hogy a külföldi illetőségű adóalany jövedelmének
kevesebb mint 90%-a keletkezik Hollandiában? Közelebbről:
a)      A C‑279/93. sz. Schumacker‑ügyben 1995. február 14‑én hozott ítéletben (EBHT 1995., I‑225. o.) a belföldi és külföldi illetőségű
személyek tekintetében alkalmazott Schumacker-teszt kizárólag olyan szubjektív vagy személyhez kötődő adózási körülményekre
alkalmazandó, mint amilyen a családhoz vagy személyhez kapcsolódó költségek levonásának joga, vagy az olyan objektív és nem
személyhez kötődő adózási körülményekre is alkalmazandó, mint például az adókulcs?
b)      Alkalmazhatnak-e a tagállamok mennyiség alapú szabályt (mint a 90%-os szabály) annak eldöntése során, hogy a külföldi illetőségű
személyek a belföldi illetőségű személyekkel azonos bánásmódban részesülnek-e, annak ellenére, hogy e szabály nem képes biztosítani
a hátrányos megkülönböztetés minden formájának kiküszöbölését?
3)      Az IB törvény 2.5. cikkében foglalt választási lehetőség olyan hatékony eljárási mechanizmusnak minősül-e, amely biztosítja,
hogy az érdekelt gyakorolhassa az EK-Szerződésben biztosított jogait, és kizárja a hátrányos megkülönböztetés minden formáját?
Az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén e rendszer abban az esetben is megfelelő megoldásnak minősül-e, ha az érdekeltnek
csak megtakarításból és befektetésekből származó jövedelme keletkezik, annak ellenére, hogy […] az érdekelt nem élhetett választási
jogával?”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
29     A kérdést előterjesztő bíróság által feltett kérdések nem hivatkoznak a közösségi jog egyetlen konkrét rendelkezésére sem.
A kérdések általában a „közösségi jog[ra]”, valamint az „EK-Szerződés által biztosított […] jogok[ra]” utalnak.
30     Mindazonáltal a kérdések szövegéből és az előzetes döntéshozatalra utaló határozat indokolásából együttesen az következik,
hogy a kérdések az EK 56. cikk és az EK 58. cikk értelmezésére vonatkoznak. Az indokolásban ugyanis a kérdést előterjesztő
bíróság emlékeztet arra, hogy e rendelkezések „tiltják a tagállamok közötti tőkemozgásra vonatkozó minden korlátozást, és
magukban foglalják a hátrányosan megkülönböztető korlátozás tilalmát”. E bíróság rámutat arra, hogy az alapeljárás felperese
által megvalósított ingatlanberuházás e rendelkezések alá tartozhat.

Az első kérdésről
31     A kérdést előterjesztő bíróság első kérdésével lényegében azt kívánja megtudni, hogy az EK 56. cikk és az EK 58. cikket akként
kell-e értelmezni, hogy ellentétes az e cikkekben foglaltakkal az olyan nemzeti szabályozás, mint amilyen a jelen ügyben felmerült,
amely kizárja a belgiumi lakóhellyel rendelkező, a holland szociális biztonsági rendszerben nem biztosított, Hollandiában
kizárólag megtakarításból és befektetésekből származó adóköteles jövedelemmel rendelkező személyt abból, hogy társadalombiztosítási
adócsökkentést vehessen igénybe, míg az utóbbi tagállamban lakóhellyel rendelkező, a fenti rendszerben biztosított, ugyanolyan
típusú jövedelmet szerző személy még akkor is igénybe veheti a fenti adócsökkentést, ha a munkaviszonyból származó vagy lakás
hasznosításából származó jövedelem hiányában nem fizet társadalombiztosítási járulékokat.
32     J. E. J. Blanckaert szerint a jelen ügyben felmerült szabályozás indokolatlanul eltérő bánásmódban részesíti a belföldi illetőségű
és a külföldi illetőségű személyeket. Ugyanis a hollandiai illetőségű, kizárólag megtakarításból és befektetésekből származó
jövedelmet szerző és társadalombiztosítási járulékokat nem fizető személy helyzete összehasonlítható azon hollandiai lakóhellyel
nem rendelkező személy helyzetével, akinek Hollandiában kizárólag megtakarításból és befektetésekből származó jövedelme keletkezik,
és a holland szociális biztonsági rendszerben szintén nem fizet társadalombiztosítási járulékokat.
33     A német és a holland kormány, valamint a Bizottság előadja, hogy a belföldi illetőségű személyek számára biztosított kedvezmény
a szociális biztonság jogának körébe tartozik. Álláspontjuk szerint objektív különbség áll fenn egyfelől a külföldi illetőségű,
kizárólag megtakarításból és befektetésekből származó jövedelmet szerző, a holland szociális biztonsági rendszerben nem biztosított,
és így e rendszerben járulékok fizetésére nem köteles személy, mint például J. E. J. Blanckaert helyzete, és másfelől a belföldi
illetőségű, ugyanolyan típusú jövedelmet szerző olyan adóalany helyzete között, aki a holland szociális biztonsági rendszerben
biztosított, és ennek folytán elvben köteles e járulékok megfizetésére. Ez a fenti személyek helyzetében fennálló eltérés
indokolja az adóalanyok e két csoportjával szemben alkalmazott bánásmód különbségét.
34     E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a belgiumi lakóhelyű J. E. J. Blanckaert Hollandiában valósított meg ingatlanberuházást.
Az IB törvény 2.3. és 5.2. cikkének megfelelően e beruházásból J. E. J. Blanckaertnek vélelmezett jövedelme keletkezik, amely
Hollandiában megtakarításból és befektetésekből származó jövedelemként adóköteles.
35     A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlatából kitűnik, hogy az EK 56. cikk szerinti tőkemozgások magukban foglalják az olyan
műveleteket, amelyek során a külföldi illetőségű személyek valamely tagállam területén ingatlanbefektetéseket valósítanak
meg (lásd a C‑222/97. sz., Trummer és Mayer ügyben 1999. március 16-án hozott ítélet [EBHT 1999., I‑1661. o.] 21., a C‑464/98. sz.
Stefan-ügyben 2001. január 11-én hozott ítélet [EBHT 2001., I‑173. o.] 5. és a C‑515/99., C‑519/99–C‑524/99. és C‑526/99–C‑540/99. sz.,
Reisch és társai egyesített ügyekben 2002. március 5-én hozott ítélet [EBHT 2002., I‑2157. o.] 30. pontját).
36     Meg kell tehát vizsgálni, hogy az alapügyben érintett nemzeti szabályozás korlátozza-e a tagállamok közötti tőkemozgásokat
a tekintetben, hogy az korlátozólag hat a Hollandiától eltérő tagállamokban lakó azon személyekre, akik e tagállamban kívánnak
ingatlanbefektetést megvalósítani.
37     Az IB törvény 2.7. cikkének (2) bekezdése csak a holland szociális biztonsági rendszerben biztosított adóalanyok számára tartja
fenn a társadalombiztosítási járulékcsökkentés lehetőségét, amely adott esetben a naptári évben elért és az ingatlanbefektetésből
származó jövedelmet is magában foglaló jövedelem után fizetendő adó csökkentésére is felhasználható.
38     A biztosítottá válás feltételeiről rendelkező holland szabályozás az esetek többségében az e tagállamban illetőséggel rendelkező
személyeket részesíti előnyben. A nem biztosított adóalanyok ugyanis legtöbbször külföldi illetőségűek.
39     A külföldi illetőségű személyekkel szemben alkalmazott hátrányosabb adójogi bánásmód visszatarthatja azokat attól, hogy ingatlanbefektetéseket
hajtsanak végre Hollandiában. Az érintett jogszabály tehát alkalmas arra, hogy korlátozza a tőke szabad mozgását.
40     Meg kell azonban vizsgálni, hogy a tőke szabad mozgásának ilyen jellegű korlátozása igazolható-e a Szerződés rendelkezései
alapján.
41     E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az EK 58. cikk (1) bekezdésének a) pontja értelmében „[a]z 56. cikk rendelkezései
nem érintik a tagállamoknak azt a jogát, hogy […] alkalmazzák adójoguk azon vonatkozó rendelkezéseit, amelyek a lakóhely […]
alapján az adózók között különbséget tesznek”.
42     Különbséget kell tenni azonban az EK 58. cikk (1) bekezdésének a) pontja alapján megengedett egyenlőtlen bánásmód és e cikk
(3) bekezdése alapján tiltott önkényes megkülönböztetés között. Márpedig az ítélkezési gyakorlat szerint ahhoz, hogy az olyan
nemzeti szabályozást, mint amilyen jelen ügyben felmerült, összeegyeztethetőnek lehessen tekintetni a Szerződésnek a tőke
szabad mozgására vonatkozó rendelkezéseivel, az szükséges, hogy az eltérő bánásmód objektíve össze nem hasonlítható helyzetekre
vonatkozzon vagy valamely, közérdeken alapuló kényszerítő ok alapján igazolható legyen (lásd a C‑35/98. sz. Verkooijen-ügyben
2000. június 6-án hozott ítélet [EBHT 2000., I‑4071. o.] 43. és a C‑319/02. sz. Manninen-ügyben 2004. szeptember 7-én hozott
ítélet [EBHT 2004., I‑7477. o.] 28. és 29. pontját).
43     Felmerül tehát az a kérdés, hogy a társadalombiztosítási adócsökkentések biztosítása szempontjából van-e objektív különbség
valamely külföldi illetőségű személy, mint például J. E. J. Blanckaert, és az olyan belföldi illetőségű személy helyzete között,
akinek az alapeljárás felpereséhez hasonlóan Hollandiában kizárólag megtakarításból és befektetésekből származó jövedelme
keletkezik.
44     Először is meg kell állapítani, hogy a Hollandiában adóköteles jövedelmet szerző adóalany szempontjából az őt megillető adókedvezményt
kizárólag akkor érvényesítheti, ha a társadalombiztosítási járulékcsökkentés összegét nem lehet teljes egészében a fizetendő
társadalombiztosítási járulékokkal szemben elszámolni.
45     Még, ha az alapügyben felmerült nemzeti szabályozás adójogi szempontból különösen a külföldi illetőségű személyeket érinti
hátrányosan, a társadalombiztosítási járulékcsökkentés biztosítása közvetlenül és kizárólag ahhoz kötődik, hogy az érintett
adóalany a holland szociális biztonsági rendszerben biztosított-e. Ugyanis a levonásokat e rendszernek mind a belföldi illetőségű,
mind a külföldi illetőségű biztosítottjai igénybe vehetik, míg a nem biztosított belföldi illetőségű és külföldi illetőségű
személyek ezt nem tehetik meg.
46     E tekintetben az alapeljárás felperese előadja, hogy az a hollandiai lakóhelyű adóalany, akinek kizárólag megtakarításból
és befektetésekből származó jövedelme keletkezik, a holland szociális biztonsági rendszer biztosítottjaként ténylegesen is
igénybe veheti a társadalombiztosítási szolgáltatáshoz kapcsolódó adócsökkenést. E személy munkaviszonyból vagy lakás hasznosításából
származó jövedelem hiányában nem fizet járulékokat a társadalombiztosítás keretében, aminek folytán a járulékcsökkentést nem
lehet a társadalombiztosítási járulékkal szemben elszámolni. Ezzel szemben a Hollandiában csak a megtakarításból és befektetésekből
származó jövedelmet szerző külföldi illetőségű adóalany, aki a szóban forgó rendszer szempontjából nem biztosított, és e tagállamban
a társadalombiztosítás keretében járulékokat sem fizet, nem tarthat igényt a társadalombiztosítási adócsökkentésre.
47     Ha az alapügyben érintett kedvezményt a holland szociális biztonsági rendszer szempontjából nem biztosítottak számára is elérhetővé
tennék, eltérő helyzeteket kezelnének egyenlően, mivel e rendszer biztosítottjai csak kivételesen vehetik igénybe a társadalombiztosítási
adócsökkentést. Ugyanis a biztosított csak abban az esetben érvényesítheti ezen adócsökkenést, ha a járulékcsökkentést nem
tudja elszámolni a fizetendő járulékokkal szemben. Ellenben a nem biztosított személyt, mint az alapeljárás felperesét mindig
és automatikusan megilletné a társadalombiztosítási adócsökkentés. Az ilyen személy ugyanis járulékfizetési kötelezettség
hiányában sohasem tudná a járulékcsökkentést a fizetendő társadalombiztosítási járulékkal szemben elszámolni.
48     Ezt követően meg kell állapítani, hogy a holland szociális biztonsági rendszerhez történő csatlakozásról szóló nemzeti jogszabályok
rendelkezései összhangban vannak az 1408/71 rendelet 13. cikke (2) bekezdésének a) pontjával. Ugyanis ellentétben a Hollandiában
dolgozó külföldi illetőségű személyekkel, a szakmai tevékenységüket e tagállamon kívül végző személyek nem tartoznak e rendszer
alá.
49     Tekintve, hogy a közösségi jog nem sérti a tagállamoknak a szociális biztonsági rendszer kialakítására vonatkozó hatáskörét
(a C‑385/99. sz., Müller‑Fauré és Van Riet ügyben 2003. május 13-án hozott ítélet [EBHT 2002., I‑4509. o.] 100. pontja), közösségi
szintű harmonizáció hiányában az érintett tagállam jogszabályainak a feladata a biztosítottak körének és az ezek által a nemzeti
szociális biztonsági rendszer keretében fizetendő járulékok mértékének, valamint az ezekhez kapcsolódó csökkentések meghatározása.
Emellett e rendszer belső logikájából is az következik, hogy a rendszer egyedül annak befizetői, vagyis a biztosítottak részére
tartsa fenn a járulékcsökkentési kedvezményeket.
50     Ebből az következik, hogy tekintettel az EK 58. cikk (1) bekezdésének a) pontjára, a holland szociális biztonsági rendszerben
biztosított és nem biztosított személyek helyzetében fennálló objektív különbség igazolhatja az olyan nemzeti szabályozást,
mint amilyen az alapügyben felmerült.
51     A feltett kérdésre tehát azt a választ kell adni, hogy akként kell értelmezni az EK 56 cikket és az EK 58. cikket, hogy azokkal
nem ellentétes az olyan tagállami jogszabály, amelynek értelmében az a külföldi illetőségű adóalany, akinek e tagállamban
kizárólag megtakarításból és befektetésekből származó jövedelme keletkezik, és nem biztosított e tagállam szociális biztonsági
rendszerében, nem vehet igénybe társadalombiztosítási adócsökkentést, míg a belföldi illetőségű és e szociális biztonsági
rendszerben biztosított adóalany az adóköteles jövedelmének kiszámítása során ezt még akkor is igénybe veheti, ha kizárólag
ugyanilyen típusú jövedelme keletkezik, és nem fizet társadalombiztosítási járulékokat.

A második és harmadik kérdésről
52     Tekintettel az első kérdésre adott válaszra, a kérdést előterjesztő bíróság által feltett második és harmadik kérdésre már
nem szükséges válaszolni.

A költségekről
53     Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás
egy szakaszát képezi, e bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült
költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (első tanács) a következőképpen határozott:
Akként kell értelmezni az EK 56. cikket és az EK 58. cikket, hogy azokkal nem ellentétes az olyan tagállami jogszabály, amelynek
értelmében az a külföldi illetőségű adóalany, akinek e tagállamban kizárólag megtakarításból és befektetésekből származó jövedelme
keletkezik, és nem biztosított e tagállam szociális biztonsági rendszerében, nem vehet igénybe társadalombiztosítási adócsökkentést,
míg a belföldi illetőségű és e szociális biztonsági rendszerben biztosított adóalany az adóköteles jövedelmének kiszámítása
során ezt még akkor is igénybe veheti, ha kizárólag ugyanilyen típusú jövedelme keletkezik, és nem fizet társadalombiztosítási
járulékokat.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: holland.