CELEX: 62003TJ0101
Režim přidružení ZZÚ
Cukr, který nemá svůj původ v ZZÚ
Žádost o odchylku od pravidel původu
Zamítnutí žádosti o odchylku
Povinnost uvést odůvodnění

Skutečnosti předcházející sporu
1       Společnost Suproco NV, se sídlem v Curaçao (Nizozemské Antily), je podnikem, který se zabývá zpracováním nerafinovaného třtinového
cukru na třtinový cukr v sypkém stavu nebo na tvarovaný třtinový cukr.
2       Suproco od roku 1995, data svého založení, zpracovávala třtinový cukr původem především ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří
(AKT) a doplňkově také z Evropského společenství. Vzhledem k tomu, že na konečné produkty se vztahovala takzvaná „kumulace
původu“, byly tyto produkty považovány za produkty původem ze zámořských zemí a území (ZZÚ), a mohly být tudíž vyváženy do
Společenství bez cla.
3       Vzhledem k obtížím spojeným se zásobováním prvotní surovinou, jakož i se zavedením ochranných opatření Společenstvím, zejména
pro cukr s kumulací původu z AKT a ZZÚ, Suproco začala uvádět na trh cukr na základě takzvaného režimu „30/70“ upraveného
původně v příloze 2 přílohy II rozhodnutí Rady 91/482/EHS ze dne 25. července 1991 o přidružení zámořských zemí a území k Evropskému
hospodářskému společenství (Úř. věst. L 263, s. 1). Tento režim umožňuje získat původ ze ZZÚ pro cukr za předpokladu, že hodnota
použitého třtinového nebo řepného cukru nebo chemicky čisté sacharózy, bez ohledu na jejich původ, nepřekračuje 30 % výchozí
produkční ceny výrobku. V rámci tohoto režimu žalobkyně barvila a aromatizovala cukr pocházející z Kolumbie za pomoci melasy.
4       Článek 5 odst. 1 písm. g) přílohy III rozhodnutí Rady 2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001 o přidružení zámořských zemí a území
k Evropskému společenství (Úř. věst. L 314, s. 1; Zvl. vyd. 11/38, s. 319) (dále jen „rozhodnutí ZZÚ“), upřesnil, že „operace
barvení cukru nebo tvarování cukru“ jsou zpracováním nebo opracováním nedostatečným pro to, aby produktu udělila status původu.
5       Za těchto okolností Nizozemské království podalo Komisi dne 20. února 2002 žádost o odchylku na základě článku 37 přílohy
III rozhodnutí ZZÚ. Přesněji, požádalo o poskytnutí odchylky pro roční množství 3 000 tun ve prospěch Suproco, přičemž toto
množství mělo spadat do rámce roční kvóty ve výši 28 000 tun cukru s kumulací původu z AKT/ZZÚ/ES, stanoveného v čl. 6 odst. 4
přílohy III rozhodnutí ZZÚ.
6       V dopisu ze dne 13. května 2002, který navazoval na otázky položené Komisí a na první jednání v rámci výboru pro celní kodex,
Nizozemské království uvedlo, že bere zpátky svou žádost až do odvolání, a to za účelem provedení doplňujícího výzkumu ohledně
možností zásobování žalobkyně cukrem z AKT.
7       Dne 4. října 2002 v návaznosti na provedené doplňující výzkumy zaslalo Nizozemské království Komisi dopis za účelem „opětovného
podání“ žádosti o odchylku.
8       Dne 10. ledna 2003 Komise přijala rozhodnutí 2003/34/ES, kterým se zamítá poskytnutí odchylky od rozhodnutí Rady 2001/822/ES,
pokud jde o pravidla původu použitelná na cukr z Nizozemských Antil (Úř. věst. L 11, s. 50, dále jen „napadené rozhodnutí“).

Řízení a návrhy účastníků řízení
9       Žalobou zapsanou do rejstříku v kanceláři Soudu dne 14. března 2003 podala žalobkyně projednávanou žalobu.
10     Usnesením předsedy třetího senátu Soudu ze dne 18. září 2003 bylo povoleno vedlejší účastenství Rady a Španělského království
na podporu návrhů žalované a Nizozemského království na podporu návrhů žalobkyně. Žalobkyně v souladu s čl. 116 odst. 2 jednacího
řádu Soudu požádala, aby určité důvěrné skutečnosti obsažené v replice byly vyloučeny z předání vedlejším účastníkům řízení.
Předložila nedůvěrné znění své repliky a předání procesních aktů vedlejším účastníkům bylo omezeno na toto nedůvěrné znění.
Vedlejší účastníci nevznesli námitku v této věci a předložili jejich vyjádření ve lhůtě, která jim byla za tímto účelem stanovena.
11     Na základě zprávy soudce zpravodaje Soud (pátý senát) rozhodl zahájit ústní část řízení. V rámci organizačních procesních
opatření byly Suproco, Komise a Nizozemské království vyzvány, aby předložily dokumenty.
12     Řeči účastníků řízení a jejich odpovědi na otázky položené Soudem byly předneseny na veřejném zasedání konaném dne 25. listopadu
2004. Komise byla vyzvána, aby písemně odpověděla na dodatečnou otázku, což učinila ve stanovené lhůtě. Suproco předložila
své vyjádření k odpovědi dané Komisí a předložila nedůvěrné znění svého vyjádření. Předání vyjádření Suproco vedlejším účastníkům
bylo omezeno na předání tohoto nedůvěrného znění. Vedlejší účastníci nevznesli námitky v této věci. Ústní část řízení byla
ukončena dne 25. ledna 2005.
13     Suproco navrhuje, aby Soud:
–       prohlásil žalobu za opodstatněnou;
–       zrušil napadené rozhodnutí;
–       uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
14     Komise navrhuje, aby Soud:
–       zamítl žalobu jako neopodstatněnou;
–       uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.
15     Rada navrhuje, aby Soud vyhověl návrhům Komise.
16     Španělské království navrhuje, aby Soud:
–       prohlásil za nepřípustnou námitku protiprávnosti vznesenou proti čl. 5 odst. 1 písm. g) přílohy III rozhodnutí ZZÚ a podpůrně
ji zamítl;
–       zamítl žalobu podanou proti napadenému rozhodnutí;
–       uložil Suproco náhradu nákladů řízení.
17     Nizozemské království navrhuje, aby Soud zrušil napadené rozhodnutí.

Právní otázky
18     Suproco předkládá tři žalobní důvody na podporu své žaloby. První žalobní důvod spočívá v námitce protiprávnosti dovolávané
proti čl. 5 odst. 1 písm. g) přílohy III rozhodnutí ZZÚ. Druhý žalobní důvod, vznesený podpůrně, poukazuje na nepříslušnost
Komise. Třetí žalobní důvod, dovolávaný dále podpůrně, vychází z porušení článku 37 přílohy III rozhodnutí ZZÚ, jakož i nesprávného
posouzení skutkového stavu.
19     Úvodem je namístě konstatovat, že napadené rozhodnutí je rozhodnutím ve smyslu čl. 249 čtvrtého pododstavce ES, a musí být
tedy odůvodněné podle článku 253 ES. Nedostatek odůvodnění nebo nedostatečné odůvodnění je porušením podstatných formálních
náležitostí a představuje důvod veřejného pořádku, který musí být uplatněn z úřední povinnosti soudem Společenství (rozsudek
Soudního dvora ze dne 2. dubna 1998, Komise v. Sytraval et Brink’s France, C‑367/95 P, Recueil, s. I‑1719, bod 67, a rozsudek
Soudu ze dne 12. července 2001, UK Coal v. Komise, T‑12/99 a T‑63/99, Recueil, s. II‑2153, bod 199).
20     Podle ustálené judikatury musí být odůvodnění požadované článkem 253 ES přizpůsobeno povaze dotčeného aktu a musí z něj být
jasně a jednoznačně patrno uvažování orgánu, tvůrce aktu, tak, aby se zúčastněné osoby mohly seznámit s odůvodněními přijatého
opatření a příslušný soud mohl vykonávat svůj přezkum. Požadavek odůvodnění musí být posuzován v závislosti na okolnostech
případu, zejména v závislosti na obsahu aktu, povaze dovolávaných důvodů a zájmu, který mohou mít osoby, kterým je akt určen,
nebo jiné osoby, kterých se akt bezprostředně a osobně dotýká, na získání těchto vysvětlení. Není požadováno, aby odůvodnění
upřesňovalo všechny relevantní skutkové okolnosti a právní skutečnosti, jelikož otázka, zda odůvodnění aktu splňuje požadavky
článku 253 ES, musí být posuzována s ohledem nejen na jeho text, ale také s ohledem na jeho celkovou souvislost, jakož i s ohledem
na všechna právní pravidla upravující dotčenou oblast (rozsudky Soudního dvora Komise v. Sytraval et Brink´s France, bod 19
výše, bod 63; ze dne 30. září 2003, Německo v. Komise, C‑301/96, Recueil, s. I‑9919, bod 87, a ze dne 22. června 2004, Portugalsko
v. Komise, C‑42/01, Sb. rozh. s. I‑6079, bod 66).
21     V projednávaném případě je třeba zaprvé uvést, že žádost o odchylku podaná Nizozemským královstvím podle článku 37 přílohy
III rozhodnutí ZZÚ spočívá na určitém množství hospodářských skutečností a údajů sdělených Komisi. Nizozemské království konkrétně
vyplnilo formulář nacházející se v dodatku přílohy III rozhodnutí ZZÚ a uvedený v čl. 37 odst. 2 přílohy III rozhodnutí ZZÚ.
Tento formulář, tak jak byl vyplněn nizozemskými orgány, obsahoval informace týkající se produkčních nákladů a přidané hodnoty
získané v rámci použití surovin původem z Kolumbie. Je namístě zdůraznit, že Komise v napadeném rozhodnutí nepoukázala na
nedostatečnost údajů předaných Nizozemským královstvím. Byla tedy toho názoru, že má k dispozici všechny údaje vyžadované
čl. 37 odst. 2 přílohy III rozhodnutí ZZÚ.
22     Zadruhé je třeba uvést, že Nizozemské království, jako žadatel o odchylku, a Suproco, jako společnost, na kterou se odchylka
měla vztahovat, kdyby byla poskytnuta, měly zájem na obdržení vysvětlení ze strany Komise.
23     Zatřetí je třeba uvést, že napadené rozhodnutí se za účelem zamítnutí žádosti o odchylku podanou Nizozemským královstvím opírá
o článek 37 přílohy III rozhodnutí ZZÚ a konkrétně o jeho odstavce 4 a 7, uvedené v bodech 1 a 8 odůvodnění.
24     Podle čl. 37 odst. 4 přílohy III rozhodnutí ZZÚ musí být v každém případě ověřeno, zda danou otázku neřeší pravidla o kumulaci
původu. To znamená, že pokud pravidla o kumulaci původu umožňují vyřešit danou otázku, je Komise oprávněna žádost o odchylku
zamítnout.
25     Co se týče čl. 37 odst. 7 přílohy III rozhodnutí ZZÚ, stanoví, že „[a]niž jsou dotčeny odstavce 1 až 6, odchylka se poskytne,
pokud přidaná hodnota nepůvodních produktů použitých v dotyčné ZZÚ činí nejméně 45 % hodnoty konečného produktu, za předpokladu,
že tato odchylka nezpůsobí vážnou újmu hospodářskému odvětví Společenství nebo jednoho z členských států“. Použití výrazu
„aniž jsou dotčeny“ znamená, že pravidlo stanovené tímto odstavcem 7 zcela dává přednost odstavcům 1 až 6 článku 37 přílohy
III rozhodnutí ZZÚ. Zvláště i v případě, na který se vztahuje čl. 37 odst. 7 přílohy III rozhodnutí ZZÚ, je Komise na základě
čl. 37 odst. 4 téže přílohy povinna ověřit, zda pravidla o kumulaci původu umožňují danou otázku vyřešit. Pokud je tomu tak,
jak bylo výše uvedeno, Komise je oprávněna žádost o odchylku zamítnout. V každém případě, bez ohledu na to, zda se Komise
rozhodne použít čl. 37 odst. 7 přílohy III rozhodnutí ZZÚ, či nikoliv, důvody, o něž se opírá její rozhodnutí, z něj musí
být dostatečně jasně patrné.
26     Ve světle uvedených úvah je třeba přezkoumat, zda odůvodnění napadeného rozhodnutí splňuje v projednávaném případě požadavky
článku 253 ES.
27     Napadené rozhodnutí obsahuje devět bodů odůvodnění a výrok o dvou článcích, kterým se zamítá žádost o odchylku.
28     Bod 1 odůvodnění upřesňuje právní souvislosti žádosti o odchylku podané Nizozemským královstvím, když zmiňuje zvláště čl. 37
odst. 1 a 4 přílohy III rozhodnutí ZZÚ.
29     Bod 2 odůvodnění připomíná předmět původní žádosti o odchylku podané Nizozemským královstvím dne 20. února 2002.
30     Bod 3 odůvodnění uvádí, že Nizozemské království vzalo tuto žádost zpět dne 13. května 2002.
31     Bod 4 odůvodnění uvádí, že „producenti cukru z pěti různých států AKT v květnu a červnu 2002 odmítly dodávat nezbytný cukr
dotčenému výrobci, přičemž jeden producent, se sídlem v Guayaně, souhlasil s dodávkami požadovaného množství a kvality, ale
za cenu [450 amerických dolarů (USD) za tunu FAB Georgetown] výrazně vyšší, než byla cena kolumbijského cukru (275 USD za
tunu franko sklad kupujícího)“. Tyto informace předalo Nizozemské království Komisi dne 4. října 2002.
32     Bod 5 odůvodnění uvádí, že Nizozemské království uplatňuje, že náklady na pracovní sílu a výdaje vynaložené v Antilách jsou
1 095 570 eur za 3 000 tun konečných produktů, přičemž samotné tyto konečné produkty mají hodnotu 3 241 200 eur. Tyto údaje
vyplývají z formuláře připojeného k žádosti o odchylku.
33     Bod 6 odůvodnění upřesňuje, že z přezkumu poskytnutých informací vyplývá, že přidaná hodnota operace je vyšší než 45 % výchozí
produkční ceny v případě dodávky jak cukru z Kolumbie, tak cukru z Guayany. Tvrzení, pokud jde o přidanou hodnotu k cukru
z Guayany, vychází z výpočtu provedeného Komisí na základě údajů předaných Nizozemským královstvím.
34     Bod 7 odůvodnění připomíná, že Suproco měla, v rámci roční kvóty 28 000 tun stanovené na rok 2002, dovozní licenci na 6 222
tun. Tuto informaci předalo Nizozemské království Komisi v dopise ze dne 4. října 2002.
35     Z toho vyplývá, že pokud bod 1 odůvodnění napadeného rozhodnutí připomíná některá ustanovení přílohy III rozhodnutí ZZÚ a bod
2 odůvodnění připomíná předmět žádosti o odchylku, body 3 až 7 odůvodnění se omezují na zopakování skutečností uvedených Nizozemským
královstvím (body 3 až 5 a 7 odůvodnění) nebo zjištěných na základě informací jím předaných (bod 6 odůvodnění). Pokud jde
o bod 9 odůvodnění, uvádí, že opatření stanovená napadeným rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru pro celní kodex.
36     V bodu 8 odůvodnění napadeného rozhodnutí je vyjádřeno právní odůvodnění zamítnutí žádosti o odchylku podané Nizozemským královstvím
Komisí.
37     Bod 8 odůvodnění stanoví, že „vzhledem ke všem těmto skutečnostem požadovaná odchylka není odůvodněna s ohledem na čl. 37
odst. 1 přílohy III. Poskytnuté informace ukazují, že pravidla použitelná na kumulaci původu mohou danou otázku vyřešit. Ze
žádné z poskytnutých informací není totiž zřejmé, že používání cukru z Guayany by bylo natolik nevýnosné, že by vedlo producenta
k ukončení jeho činnosti. Vzhledem k tomu, že mimoto přidaná hodnota operace v případě dodávky jak kolumbijského cukru, tak
cukru z Guayany je vyšší než 45 % výchozí produkční ceny konečného produktu, čl. 37 odst. 7 se nepoužije.
38     Druhá věta tohoto bodu odůvodnění se týká použití čl. 37 odst. 4 přílohy III rozhodnutí ZZÚ, poněvadž uvádí, že pravidla o kumulaci
původu umožňují danou otázku vyřešit. Kategorické a stručné tvrzení v této větě nicméně nemá oporu v žádném přesném odůvodnění.
39     Zvláště tvrzení v druhé větě bodu 8 odůvodnění není dostatečně odůvodněno v třetí větě téhož bodu odůvodnění.
40     Znění této třetí věty uvádí, že Komise pravděpodobně provedla výpočet výnosnosti v případě použití cukru z Guayany. Takový
výpočet byl ostatně nezbytný k posouzení, zda pravidla o kumulaci původu umožňují vyřešit problém, se kterým se setkala Suproco.
Metoda použitá Komisí k provedení takového výpočtu, ani samotný výsledek tohoto výpočtu se nicméně neobjevují v napadeném
rozhodnutí. Z písemností spisu rovněž nevyplývá, že tato metoda nebo tento výsledek byly známy Nizozemskému království a
a fortiori
Suproco, v průběhu správního řízení. Dokonce i za předpokladu, že by dotčený výpočet mohl být vyvozen z různých skutečností
obsažených v jiných bodech odůvodnění napadeného rozhodnutí, zůstal by takový výpočet nejistý, vzhledem k měnovému přepočtu,
který je nutno provést. Ceny cukru z Guayany, uvedené v bodu 4 odůvodnění napadeného rozhodnutí, jsou totiž vyjádřené v amerických
dolarech (USD), zatímco hospodářské údaje uvedené v bodu 5 odůvodnění napadeného rozhodnutí jsou vyjádřené v eurech. Napadené
rozhodnutí ani písemnosti spisu týkající se správního řízení přitom neuvádějí směnný kurz, který Komise použila.
41     Třetí věta bodu 8 odůvodnění kromě toho nevysvětluje, na základě čeho se může podnik, který se zabývá „nevýnosnou“ činností
(nebo „nehospodárnou“ podle jiných jazykových znění napadeného rozhodnutí), přes to všechno rozhodnout pokračovat ve své produkci.
42     Z těchto skutečností vyplývá, že není možno určit dostatečně jasně odůvodnění, které vedlo Komisi k závěru, že pravidla o kumulaci
původu umožňovala danou otázku vyřešit a použití cukru z Guayany by nevedlo producenta k ukončení jeho činnosti. Za těchto
podmínek odůvodnění napadeného rozhodnutí v tomto ohledu neumožňuje Soudu vykonat svůj přezkum.
43     Toto odůvodnění neumožňuje ani, aby se Nizozemské království a Suproco seznámily s důvody pro přijaté opatření a hájily svá
práva před Soudem. Je namístě v této otázce poukázat, že Suproco vznáší ve své žalobě žalobní důvod vycházející z porušení
čl. 37 odst. 3 písm. b) přílohy III rozhodnutí ZZÚ, žalobní důvod podporovaný Nizozemským královstvím v jeho vyjádření vedlejšího
účastníka. Suproco se zvláště domnívá, že Komise porušila toto ustanovení, jelikož se domnívala, že ukončení činnosti bylo
základní podmínkou pro poskytnutí odchylky. Ze znění napadeného rozhodnutí je přitom obtížné určit, zda čl. 37 odst. 3 písm. b)
přílohy III rozhodnutí ZZÚ byl Komisí použit, nebo nikoliv, zejména ve světle tvrzení uvedeného v jeho bodu 8 odůvodnění,
podle něhož by použití cukru z Guayany vedlo výrobce k ukončení jeho činnosti.
44     Navíc je namístě konstatovat, že odůvodnění obsažené v poslední větě bodu 8 odůvodnění napadeného rozhodnutí, týkající se
čl. 37 odst. 7 přílohy III rozhodnutí ZZÚ, rovněž nesplňuje požadavky stanovené článkem 253 ES.
45     Aniž by bylo namístě rozhodnout o možném použití čl. 37 odst. 7 přílohy III rozhodnutí ZZÚ na projednávaný případ, stačí uvést,
že metoda výpočtu, kterou Komise použila, pokud jde o přidanou hodnotu k cukru z Guayany, není v napadeném rozhodnutí určitelná
a že Komise poskytla různé výsledky tohoto výpočtu ve svých písemnostech (bod 35 žalobní odpovědi), při jednání (v návaznosti
na otázku položenou Soudem) a po jednání (v rámci písemné odpovědi ze dne 6. prosince 2004 na otázku položenou Soudem).
46     V tomto ohledu z vysvětlení poskytnutých Komisí vyplývá, že pokud jde o procentuální výpočet části přidané hodnoty (chápané
jako výchozí produkční cena produktů, snížená o celní hodnotu surovin dovezených ze třetích zemí do Společenství, států AKT
nebo ZZÚ) k dovezenému cukru v hodnotě konečného produktu, použitelným směnným kurzem byl směnný kurz platný dne 4. října
2002, a to 1 USD za 1,0111 eur. Přesto Komise ve své písemné odpovědi připouští, že použila jiný směnný kurz, 1 USD za 1 euro,
za účelem výpočtu celní hodnoty dovezeného cukru. Navíc tento posledně uvedený směnný kurz byl použit při výpočtu provedeném
z částky (3 241 200 eur), vzešlé z přepočtu provedeného podle třetího směnného kurzu (1 USD za 1,1505 eur, platného dne 20. února
2002). Mimoto tato částka 3 241 200 eur, kterou napadené rozhodnutí uvádí bez dalšího upřesnění a která představuje hodnotu
konečných produktů, neodpovídá výchozí produkční ceně produktů, ale ceně zvýšené o náklady za dodávku kupujícím.
47     Kromě toho z písemnosti vyplývá, že Komise se domnívá, že částka 37,2 USD za tunu jako náklady na přepravu dovezeného cukru
je odůvodněná pro výpočet přidané hodnoty k cukru z Guayany, když má za to, že částka 85 USD za tunu, uvedená Nizozemským
královstvím v jeho dopise ze dne 4. října 2002, je příliš vysoká. Tato částka 37,2 USD za tunu se však neobjevuje v napadeném
rozhodnutí. Rovněž z písemností spisu týkajících se správního řízení nevyplývá, že tato částka byla známa Nizozemskému království
a
a fortiori
Suproco.
48     Za těchto podmínek odůvodnění obsažené v poslední větě bodu 8 odůvodnění napadeného rozhodnutí také neumožňuje Nizozemskému
království a Suproco hájit jejich práva před Soudem a Soudu vykonat jeho přezkum.
49     Vzhledem ke všem těmto důvodům je namístě mít za to, že napadené rozhodnutí nesplňuje požadavky článku 253 ES, a z tohoto
titulu musí být tedy zrušeno, aniž by bylo namístě přezkoumat meritorní důvody předložené Suproco na podporu její žaloby.

K nákladům řízení
50     Podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu bude účastníku řízení, který byl ve sporu neúspěšný, uložena náhrada nákladů řízení, pokud
účastník, který byl ve sporu úspěšný, náhradu nákladů ve svém návrhu požadoval. Vzhledem k tomu, že Komise byla ve sporu neúspěšná,
je namístě uložit jí náhradu nákladů řízení v souladu s návrhy Suproco.
51     Kromě toho podle čl. 87 odst. 4 jednacího řádu členské státy a orgány, které vstoupily do řízení jako vedlejší účastníci,
nesou vlastní náklady řízení.
Z těchto důvodů
SOUD (pátý senát)
rozhodl takto:
1)
Rozhodnutí Komise 2003/34/ES ze dne 10. ledna 2003, kterým se zamítá poskytnutí odchylky od rozhodnutí Rady 2001/822/ES, pokud
jde o pravidla původu použitelná na cukr z Nizozemských Antil, se zrušuje.
2)
Komise ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Suproco.
3)
Rada, Španělské království a Nizozemské království ponesou vlastní náklady řízení.
Vilaras
Dehousse
Šváby
Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 22. září 2005.
Vedoucí soudní kanceláře

Předseda
H. Jung

M. Vilaras
*
Jednací jazyk: nizozemština.