CELEX: 61998CJ0457
Traktatbrud
Direktiv 96/97/EF
Gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder inden for de erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger
Manglende gennemførelse

Dommens præmisser
1 Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 15. december 1998 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af EF-traktatens artikel 169 (nu artikel 226 EF) anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist har udstedt de love eller administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 96/97/EF af 20. december 1996 om ændring af direktiv 86/378/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder inden for de erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger (EFT 1997 L 46, s. 20, herefter »direktivet«), subsidiært ikke har givet meddelelse om sådanne bestemmelser.
2 Ved direktivet blev der foretaget en tilpasning af bestemmelserne i Rådets direktiv 86/378/EØF af 24. juli 1986 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder inden for de erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger (EFT L 225, s. 40), som dommen af 17. maj 1990, sag C-262/88, Barber (Sml. I, s. 1889), vedrørte.
3 Ifølge direktivets artikel 3, stk. 1, skulle medlemsstaterne sætte de nødvendige love eller administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet inden den 1. juli 1997 og straks underrette Kommissionen herom.
4 Efter at Kommissionen havde fastslået, at denne frist var udløbet, uden at den var blevet underrettet om Den Hellenske Republiks gennemførelsesforanstaltninger, tilsendte Kommissionen den 9. september 1997 den græske regering en åbningsskrivelse i henhold til traktatens artikel 169 og anmodede den om at fremsætte sine bemærkninger inden for en frist på to måneder.
5 Da den græske regering ikke efterkom denne åbningsskrivelse, fremsatte Kommissionen den 12. januar 1998 en begrundet udtalelse, i hvilken den gentog bemærkningerne i åbningsskrivelsen og gav regeringen en frist på to måneder til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at efterkomme de forpligtelser, der følger af direktivet.
6 Da den græske regering ikke besvarede klagepunkterne i den begrundede udtalelse, anlagde Kommissionen nærværende sag.
7 I svarskriftet har den græske regering anført, at begrebet »erhvervstilknyttet social sikringsordning«, således som dette er beskrevet i direktivet, i princippet ikke findes i den græske retsorden. Ifølge den græske regering er såvel den almindelige sociale sikringsordning som de særlige ordninger »lovbestemte ordninger«, hvorfor det er Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996 (EFT 1997 L 28, s. 1), der finder anvendelse herpå. Disse ordningers lovbestemte karakter bekræftes af, at de er oprettet og fungerer, uden at arbejdsmarkedets parter er blevet hørt. I duplikken har den græske regering tilføjet, at de græske sociale sikringsordningers karakter af lovbestemte ordninger også følger af den græske forfatnings artikel 22, stk. 4.
8 Den græske regering har desuden anført, at den græske lovgiver allerede har taget initiativ til at tilpasse national ret til direktivet. Den har herved henvist til lov nr. 2676/1999 om gennemgribende og funktionel omstrukturering af de sociale sikringsorganer (Den Hellenske Republiks Officielle Tidende, første del, nr. 1, af 5.1.1999), som er vedtaget for ganske nylig, og ved hvis artikel 81 der i artikel 5 i lov nr. 1414/1984 om anvendelse af princippet om ligebehandling af kønnene i arbejdsforhold og andre bestemmelser blev indsat følgende stk. 3:
»Enhver bestemmelse i en kollektiv arbejdsaftale eller en virksomheds interne regler, hvorefter der sondres efter arbejdstagerens køn med hensyn til erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger, er ulovlig.«
9 Det bemærkes, at Domstolen i dom af 17. april 1997, sag C-147/95, Evrenopoulos (Sml. I, s. 2057), som angik den sociale sikringsordning i Dimossia Epicheirissi Ilektrismou (et offentligt elektricitetsselskab, herefter »DEI«), udtrykkeligt har fastslået, at der findes erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger som beskrevet i direktivet i Grækenland.
10 I denne sag havde den græske regering og DEI hævdet, at DEI's forsikringsordning var en lovbestemt ordning, som ikke var omfattet af anvendelsesområdet for EF-traktatens artikel 119 (EF-traktatens artikel 117-120 er blevet erstattet af artikel 136 EF-143 EF). DEI havde herved understreget, at ordningen direkte var indført og udelukkende reguleret ved lov, at den hverken var oprettet ved arbejdsgiverens ensidige afgørelser eller efter forhandling eller overenskomst mellem arbejdsmarkedets parter, at det var socialpolitiske hensyn og ikke arbejdsforholdet, der lå bag de nærmere regler for ordningen, og endelig at den ikke supplerede en anden generel forsikringsordning, idet de ydelser, der blev udbetalt, hverken helt eller delvis trådte i stedet for ydelser, der blev udbetalt i henhold til en generel forsikringsordning.
11 Domstolen forkastede disse argumenter og bemærkede, at kun kriteriet om, at arbejdstageren modtager pensionen som følge af arbejdsforholdet mellem ham og hans tidligere arbejdsgiver, dvs. kriteriet om arbejdsforholdet, jf. ordlyden af artikel 119, tillægges afgørende betydning (Evrenopoulos-dommen, præmis 19).
12 Heraf følger, at der i Grækenland findes sociale sikringsordninger, som er omfattet af direktivets anvendelsesområde, hvorfor Den Hellenske Republik skulle have gennemført direktivet i national ret.
13 Dernæst bemærkes, at lov nr. 2676/1999, som den græske regering har påberåbt sig, er blevet offentliggjort i Den Hellenske Republiks Officielle Tidende den 5. januar 1999, altså efter udløbet af den frist, der blev givet medlemsstaterne til at gennemføre direktivet, og efter at Kommissionen havde anlagt sag.
14 Ifølge fast praksis kan Domstolen ikke tage hensyn til foranstaltninger, som en medlemsstat har truffet til opfyldelse af sine forpligtelser, men først efter, at der er anlagt traktatbrudssøgsmål (jf. dom af 1.10.1998, sag C-71/97, Kommissionen mod Spanien, Sml. I, s. 5991, præmis 18).
15 Det må derfor fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til direktivet, idet den ikke inden for den fastsatte frist har udstedt de love eller administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme det.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
16 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. Da Kommissionen har nedlagt påstand om, at Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger og Den Hellenske Republik har tabt sagen, bør det pålægges Den Hellenske Republik at betale sagens omkostninger.
Afgørelse
På grundlag af disse præmisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN (Femte Afdeling)
1) Den Hellenske Republik tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til Rådets direktiv 96/97/EF af 20. december 1996 om ændring af direktiv 86/378/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder inden for de erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger, idet den ikke inden for den fastsatte frist har udstedt de love eller administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
2) Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.