CELEX: 62003CJ0124
Zdravstveni pregledi
Proizvodnja in dajanje na trg surovega mleka, toplotno obdelanega mleka in izdelkov na osnovi mleka
Mešanica sladkorja, kakava in posnetega mleka v prahu, uvožena iz Arube

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago Direktive Sveta 92/46/EGS z dne 16. junija 1992 o zdravstvenih
predpisih za proizvodnjo in dajanje na trg surovega mleka, toplotno obdelanega mleka in izdelkov na osnovi mleka (UL L 268,
str. 1).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med delniško družbo arubskega prava Artrado (Freezone NV) (v nadaljevanju: Artrada),
družbo z omejeno odgovornostjo Videmecum BV (v nadaljevanju: Videmecum) in družbo z omejeno odgovornostjo Jac. Meisner Internationaal
Expeditiebedrijf (v nadaljevanju: Jac. Meisner) na eni strani ter med Rijkdienst voor de keuring van Vee en Vlees (uradom
za nadzor živine in mesa, v nadaljevanju: Urad) na drugi strani, ker je zadnji zavrnil uvoz izdelka – ki ga sestavlja mešanica
75,75 % sladkorja, 15,15 % posnetega mleka v prahu in 9,1 % kakava – na Nizozemsko.

Upoštevna ureditev

Skupnostna ureditev
Člen 1(1) Direktive 92/46 določa:
„Ta direktiva predpisuje zdravstvene predpise za proizvodnjo surovega mleka, toplotno obdelanega pitnega mleka, mleka za proizvodnjo
izdelkov na osnovi mleka in izdelkov na osnovi mleka, namenjenih prehrani ljudi, ter njihovo dajanje na trg.“
Člen 2 določa:
„Za namene te direktive se uporabljajo naslednje opredelitve:
1. [...]
2.‚mleko za proizvodnjo izdelkov na osnovi mleka‘: surovo mleko za predelavo ali tekoče ali zamrznjeno mleko, pridobljeno
iz surovega mleka, ne glede na to, ali je bilo podvrženo dovoljeni fizikalni obdelavi, kot je toplotna obdelava ali termizacija,
ali je bila njegova sestava spremenjena, če so te spremembe omejene na dodajanje in/ali odstranjevanje naravnih mlečnih sestavin;
3. [...]
4.‚izdelki na osnovi mleka‘: mlečni izdelki, to so izdelki, ki se pridobivajo izključno iz mleka, pri čemer se razume, da
se lahko dodajo snovi, potrebne za njihovo proizvodnjo, če se te snovi ne uporabljajo zato, da bi v celoti ali deloma zamenjale
katerokoli sestavino mleka, in sestavljeni mlečni izdelki, to je izdelki, katerih sestavine ne zamenjujejo in niso namenjene
zamenjavi neke sestavine mleka, in katerih bistveni del je mleko ali mlečni izdelek glede na količino ali značilnost izdelka;
[...]“
Člen 22 Direktive 92/46, ki je v njenem poglavju III o uvozu iz tretjih držav, določa:
„Pogoji, ki se uporabljajo za uvoz surovega mleka, toplotno obdelanega mleka in izdelkov na osnovi mleka, zajetih v tej direktivi,
iz tretjih držav, morajo biti vsaj enakovredni pogojem, predpisanim v poglavju II za proizvodnjo v Skupnosti.“
Člen 23(1) in (2) navedene direktive določa:
„1. Za enotno uporabo člena 22 se uporabljajo določbe naslednjih odstavkov.
2. Mleko ali izdelki na osnovi mleka morajo za uvoz v Skupnost:
a) prihajati iz tretje države s seznama, ki se sestavi v skladu z odstavkom 3(a);
b) imeti zdravstveno spričevalo, ki ustreza vzorcu, sestavljenem v skladu s postopkom, predpisanim v členu 31, in ki ga je
podpisal pristojni organ države izvoznice ter potrjuje, da mleko ali izdelki na osnovi mleka izpolnjujejo zahteve poglavja
II ali vse dodatne pogoje ali dajejo enakovredna jamstva iz odstavka 3 in prihajajo iz obratov, ki dajejo jamstva, predvidena
v Prilogi B.“
Odločba Komisije 95/340/ES z dne 27. julija 1995 o začasnem seznamu tretjih držav, iz katerih države članice dovolijo uvoz
mleka in izdelkov na osnovi mleka, ter o razveljavitvi Odločbe 94/70/ES (UL L 200, str. 38) vsebuje seznam tretjih držav iż
člena 23(2)(a) Direktive 92/46. Arube ni na tem sezamu.
Direktiva Sveta 97/78/ES z dne 18. decembra 1997 o določitvi načel, ki urejajo organizacijo veterinarskih pregledov proizvodov,
ki vstopajo v Skupnost iz tretjih držav (UL 1998, L 24, str. 9), opisuje te preglede.

Nacionalna ureditev
Predložitveno sodišče navaja, da je Nizozemska – da bi se uskladila z obveznostmi iz Direktive 92/46 – med drugim sprejela
Warenwetbesluit Zuivel (odlok o mlečnih proizvodih, sprejet na podlagi zakona o živilih, Stbl. 1994, str. 813, pozneje spremenjen).
Člen 23 Direktive 92/46 je bil izveden s členom 16 Warenwetregeling Zuivelbereiding (uredbe o proizvodnji mlečnih proizvodov,
sprejeta na podlagi zakona o živilih, Stcrt. 1994, str. 243, pozneje spremenjena). Ta določba napotuje na seznam tretjih držav,
ki je priložen Odločbi 95/340.
Na dan sprejetja odločbe, izpodbijane v sporu o glavni stvari, in sicer 23. februarja 2001, je člen 4 Warenwetregeling Veterinaire
controles (derde landen) (uredbe o veterinarskih pregledih za „tretje države“, sprejeta na podlagi zakona o živilih, Stcrt.
2000, str. 207) med drugim določal, da je za izvajanje pregledov iz Direktive 97/78 pristojen Urad.
Nazadnje, Warenwetbesluit Invoer levensmiddelen uit derde landen (odlok o uvozu hrane iz tretjih držav, sprejet na podlagi
zakona o živilih, Stbl. 1993, str. 698), se lahko uporabi za hrano in pijačo iz tretjih držav, ki ju predpisi Skupnosti ne
zajemajo.

Dejansko stanje, postopek v glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
Iz predložitvene odločbe izhaja, da je družba Artrada s sedežem v Arubi proizvedla mešanico iz 75,75 % sladkorja, 15,15 %
posnetega mleka v prahu in 9,1 % kakava. Proizvod, katerega sestavin ni mogoče ločiti, naj bi se uporabljal kot surovina za
proizvodnjo čokoladnega mleka v tovarnah v Nemčiji in Belgiji. Družba Videmecum, hčerinska družba družbe Artrada, je carinskega
komisionarja družbo Jac. Meisner zadolžila za pripravo uvoznih deklaracij za proizvod.
Dve uvozni deklaraciji iz Arube za prost promet zabojnikov sta bili predloženi 26. januarja 2001. Potrdilo o prehodu meje,
ki je bilo na zahtevo pristojnih organov predloženo 22. februarja 2001, naravo proizvodov opredeljuje kot „bakeryprod. (semi
finished)“.
Po opravljenem veterinarskem pregledu je bil z odločbo z dne 23. febrarja 2001 prepovedan uvoz pošiljke v Evropske unijo,
ker naj bi uvoz mlečnih proizvodih iz Arube ne bil dovoljen, ker proizvodi naj ne bi izvirali iz priznanega obrata in ker
naj ne bi imeli veterinarskega spričevala. Proti tej odločbi je bila vložena pritožba, vendar je Urad potrdil zavrnitev uvoza.
Pri Rechtbank te Rotterdam (Nizozemska) je bila vložena tožba. To sodišče je s sodbo z dne 4. marca 2002 ugodilo tožbi, in
sicer ker izpodbijane odločbe ni podpisala pristojna oseba. Vendar pa je ohranilo pravne posledice odpravljene odločbe.
Rechtbank je, opirajoč se pri tem na delovni dokument Komisije, ugotovilo, da zadevni izdelek ni „izdelek na osnovi mleka“
v smislu člena 2, točka 4, Direktive 92/46, saj naj bi ta kategorija zajemala samo končne proizvode, medtem ko naj bi bil
zadevni izdelek polizdelek. Rechtbank je ob upoštevanju cilja direktive po varovanju javnega zdravja odločilo, da mora biti
sestavina izdelka taka, da je mogoč pregled, in da je zato mleko v prahu, ki je v izdelku, treba opredeliti kot „mleko za
proizvodnjo izdelkov na osnovi mleka“ v smislu člena 2, točka 2, Direktive 92/46. Ker je ta polizdelek – in torej mleko v
prahu – prišel iz tretje države, ki je ni na seznamu tretjih držav iz Odločbe 95/340, je bila nedopustnost uvoza utemeljena.
Tožeče stranke v postopku v glavni stvari so pri College van Beroep voor het Bedrijfsleven (v nadaljevanju: College) vložile
tožbo, pri čemer so zatrjevale, da mleko v prahu, ki je v sestavljenem izdelku, sodi v področje direktive samo, če je bistveni
del proizvoda. Ker v obravnavanem primeru ni bilo tako, je bilo treba samo preučiti, ali je bilo zadoščeno določbam iz člena
3 Warenwetbesluit Invoer levensmiddelen uit derde landen. Tožeče stranke v postopku v glavni stvari so na obravnavi pred College
navedle, da je bilo mleko v prahu, uporabljeno za pripravo proizvoda, pridelano na odobrenem obratu na Poljskem, ki je v skladu
z Direktivo 92/46 priznana kot država izvoznica mlečnih proizvodov. Uradu naj bi predlagale, da se z vseh pošiljk zadevnega
blaga, ki naj bi se uvozilo, vzame vzorce, da bi se preverilo, ali so spoštovane zahteve nizozemskega zakona, vendar naj bi
Urad ta predlog zavrnil, ker je menil, da zadevno blago sodi v področje uporabe Direktive 92/46.
Predložitveno sodišče je ugotovilo, da delovni dokument, ki so ga izdale službe Komisije in na katerega se je oprlo Rechtbank,
ni zavezujoč in da ne odraža nujno stališča Komisije. Menilo je, da besedilo člena 2, točka 4, Direktive 92/46 samo po sebi
nikakor ne dopušča take razlage, da „izdelki na osnovi mleka“ zajemajo samo izdelke, pri katerih ni nadaljnje predelave. Poleg
tega je navedlo, da skrb za zagotavljanje visoke ravni varovanja javnega zdravja prav tako ne pomeni, da je treba Direktivo
92/46 uporabiti za mleko, ki je v polizdelkih. Uporabi se namreč lahko druge določbe. Tožeče stranke v postopku v glavni stvari
naj bi se v zvezi s tem sklicevale na Direktivo 97/78 in na Warenwetbesluit Invoer levensmiddelen uit derde landen.
Predložitveno sodišče meni, da ne bi bilo logično v členu 2, točka 4, Direktive 92/46 zahtevati – za to, da bi se uporabljala
direktiva –, da bi bilo mleko ali mlečni izdelek bistvena sestavina, potem pa meniti, da se direktiva uporabi, čeprav sestavina
ni opredeljena kot bistvena. Direktiva 92/64 bi se torej uporabljala vedno, ko bi bilo mleko v sestavi proizvoda, ne glede
na to, ali bi bilo bistvena sestavina ali ne. Če bi to bil cilj, bi normodajalec Skupnosti lahko zgolj zahteval, da je mleko
ali mlečni izdelek del sestavin, ne da bi jih opredelil za bistvene.
Če bi se Direktiva 92/46 in predvsem njen člen 2, točka 2, uporabljala za mleko v prahu, ki je del mešanice, katere ni bistveni
del, bi bilo torej treba ugotoviti, ali obveznost izvora iz države, ki je na seznamu tretjih držav iz člena 23 Direktive,
in obveznost zdravstvenega spričevala obstajata za to mleko v prahu ali za sestavljeni proizvod.
Če se člen 2, točka 2, Direktive 92/46 ne bi nanašal na mleko v prahu, bi bilo treba ugotoviti, ali se mešanico lahko šteje
za „izdelek na osnovi mleka“ in če je torej mleko v prahu samo po sebi bistveni del izdelka ali samo daje značilnost izdelku
v smislu člena 2, točka 4, Direktiva 92/46. Predložitveno sodišče v zvezi s tem navaja, da je v uvozni deklaraciji mešanica
uvrščena pod kodo 1806 2095, in se jo torej šteje kot „drugo živilo, ki vsebuje kakav – bodisi tekoči kakav ali v kremi ali
v prahu“. Izdelek naj bi bil izdelan v skladu s specifikacijo stranke, ki naj bi ga pozneje predelala v čokoladno mleko.
College van Beroep voor het Bedrijfsleven je menilo, da obstaja dvom glede razlage Direktive 92/46, in je zato Sodišču v predhodno
odločanje predložilo naslednja vprašanja:
„1.a) Ali je izraz ‚mleko za proizvodnjo izdelkov na osnovi mleka‘ iz člena 2, […] [točka] 2, Direktive 92/46/EGS treba razlagati
tako, da obsega (tudi) mlečne sestavine izdelka, ki vsebuje tudi druge nemlečne sestavine in katerega mlečna sestavina se
ne more ločiti od ostalih nemlečnih sestavin?
1.b)      Ali je v primeru pritrdilnega odgovora na vprašanje 1.a) člen 22 Direktive 92/46/EGS treba razlagati tako, da se v primeru
uvoza iz tretjih držav ta direktiva uporablja samo za mlečne sestavine izdelka in torej ne za izdelek, katerega je sestavina?
2.a)      Ali se izraz ‚izdelki na osnovi mleka‘ iz člena 2, […] [točka] 4, Direktive 92/46/EGS nanaša samo na končne izdelke ali tudi
na polizdelke, ki morajo biti pred prodajo potrošniku še predelani?
2.b)      Če se člen 2, […] [točka] 4, Direktive 92/46/EGS nanaša tudi na polizdelke, katera merila je treba uporabiti, da se ugotovi,
ali je mleko ali mlečni izdelek bistveni del izdelka bodisi zaradi količine bodisi zaradi učinka v smislu člena 2, […] [točka]
4, Direktive 92/46/EGS?“

Vprašanja za predhodno odločanje

Prvo vprašanje
Prvi del prvega vprašanja se nanaša na razlago člena 2, točka 2, Direktive 92/46. Predložitveno sodišče želi izvedeti, ali
izraz „mleko za proizvodnjo izdelkov na osnovi mleka“ obsega mlečne sestavine izdelka, ki vsebuje tudi druge nemlečne sestavine
in katerega mlečna sestavina se ne more ločiti. Drugi del vprašanja, ki se zastavlja v primeru pritrdilnega odgovora na prvi
del, se nanaša na razlago člena 22 Direktive 92/46. Predložitveno sodišče želi preveriti, ali se v primeru uvoza iz tretjih
držav Direktiva uporablja za mlečno sestavino mešanice ali za samo mešanico.
Direktiva 92/46 – kot izhaja iz njene prve uvodne izjave – razlikuje med surovim mlekom, toplotno obdelanim pitnim mlekom,
mlekom za proizvodnjo izdelkov na osnovi mleka in izdelki na osnovi mleka. Ti štirje pojmi so opredeljeni v členu 2, točke
od 1 do 4, te direktive.
Iz besedila člena 2, točka 2, navedene direktive izhaja, da izraz „mleko za proizvodnjo izdelkov na osnovi mleka“ ne vključuje
izdelka, sestavljenega iz mešanice neločljivo povezanih sestavin, katere ena od sestavin bi bila mleko v prahu. Člen 2, točka
2, namreč zajema le mleko kot preprost izdelek, katerega sestava je lahko spremenjena le z dodajanjem in/ali odstranjevanjem
naravnih mlečnih sestavin.
Razlaga, v skladu s katero bi se člen 2, točka 2, Direktive 92/46, nanašal na mlečne sestavine mešanice, bi bila v nasprotju
z zasnovo in usklajenostjo navedene direktive, saj bi izničila bistvo člena 2, točka 4, ki se nanaša na „izdelke na osnovi
mleka“.
Zato je na prvi del vprašanja treba odgovoriti, da je člen 2, točka 2, Direktive 92/46 treba razlagati tako, da izraz „mleko
za proizvodnjo izdelkov na osnovi mleka“ ne obsega mlečnih sestavin izdelka, ki vsebuje tudi druge nemlečne sestavine in katerega
mlečna sestavina se ne more ločiti od ostalih nemlečnih sestavin.
Glede na odgovor na prvi del vprašanja je drugi del brezpredmeten.

Drugo vprašanje
Prvi del prvega vprašanja se nanaša na razlago člena 2, točka 4, Direktive 92/46. Predložitveno sodišče želi izvedeti, ali
se izraz „izdelki na osnovi mleka“ nanaša samo na končne izdelke ali tudi na polizdelke, ki morajo biti pred prodajo potrošniku
še predelani. Z drugim delom vprašanja, ki se zastavlja v primeru, da se člena 2, točka 4, Direktive 92/46 nanaša tudi na
polizdelke, želi predložitveno sodišče ugotoviti, katera merila je treba uporabiti, da se ugotovi, ali je mleko ali mlečni
izdelek bistveni del izdelka bodisi zaradi svoje količine bodisi zaradi učinka v smislu člena 2, točka 4, Direktive 92/46.

Stališča, predstavljena pred Sodiščem
Vse stranke, ki so predstavile svoja stališča, menijo, da se izraz „izdelki“ iz člena 2, točka 4, Direktive 92/46 nanaša tako
na končne izdelke kot na polizdelke. Urad in Komisija poudarjata, da je taka razlaga v skladu s ciljem varovanja javnega zdravja
in prizadevanjem nadzorovati mleko v čim zgodnejši fazi njegove proizvodnje oziroma uporabe. Komisija poleg tega zatrjuje,
da delovnega dokumenta, ki so ga izdale njene službe in ki ga navaja predložitveno sodišče, ni mogoče razlagati tako, da naj
bi se ta določba nanašala samo na končne izdelke. Družba Artrada, ki to stališče zagovarja samo podredno, zatrjuje, da za
polizdelek obstaja nacionalni zakon in da mora končni izdelek v vsakem primeru ustrezati predpisom Skupnosti.
Te stranke priznavajo, da količina mleka v izdelku omogoča določiti, ali je to mleko njegov bistveni del. Za to naj bi vsekakor
šlo v primeru, ko odstotek mleka v izdelku presega 50 %. Komisija pojasnjuje, da naj bi varovanje javnega zdravja upravičevalo
nadzor vsake od mlečnih sestavin izdelka, da pa naj bi nadzori izdelkov, ki vsebuje zgolj majhne količine mleka, povzročali
težave v trgovinskih izmenjavah s tretjimi državami. Družba Artrada navaja, da v postopku v glavni stvari vsebnost mleka v
prahu, ki je 15,5 % celotne teže izdelka, ne zadošča, da se to mleko v prahu opredeli kot bistveni del.
Vse stranke, ki so predstavile svoja stališča, zatrjujejo, da se „učinek na značilnosti“, ki ga ima mleko v izdelku, lahko
določi z okusom izdelka, njegovo predstavitvijo, uporabo ali celo z navedbo pri uvozu izdelka. Izpostavljajo posebno težavo,
ki izvira iz dejstva, da gre v postopku v glavni stvari za polizdelek, ki se – po trditvah uvoznikov – uporablja za proizvodnjo
čokoladne pijače, in sicer z dodajanjem mleka, ki pa se lahko uporablja tudi kot „Hagelslag“ (čokoladna zrna). V tem okviru
se stranke v postopku v glavni stvari sprašujejo o upoštevnosti navedene končne uporabe izdelka oziroma o navedenem okusu
končnega izdelka. Družba Artrada navaja, da je bilo v obravnavani zadevi v postopku v glavni stvari mleko v prahu kakavu in
sladkorju dodano zaradi obstojnosti mešanice, da pa ni bilo nujno za izdelek. Poudarja, da bo mleko v končnem izdelku dejansko
mleko, dodano mešanici zaradi nastanka pijače, in da bo končni izdelek v vsakem primeru imel bolj okus kakava kot mleka.

Odgovor Sodišča
V zvezi s tem je člen 2, točka 4, Direktive 92/46 treba razlagati tako, da se izraz „izdelki na osnovi mleka“ nanaša tako
na končne izdelke kot tudi na polizdelke, ki morajo biti pred prodajo potrošniku še predelani.
Iz besedila te določbe namreč izhaja, da v ničemer ne razlikuje med končnimi izdelki in polizdelki. Tako razlikovanje bi bilo
v vsakem primeru v nasprotju s ciljem varovanja javnega zdravja iz Direktive 92/46, ki si prizadeva za nadzor nad mlekom od
proizvodnje do dajanja na trg.
Če je zadevni izdelek, ki vsebuje mlečno sestavino, polizdelek, je člen 2, točka 4, Direktive 92/46 treba razlagati tako,
da „izdelek na osnovi mleka“ pomeni polizdelek, katerega sestavine ne zamenjujejo in niso namenjene zamenjavi neke sestavine
mleka, in katerega bistveni del je mleko ali mlečni izdelek glede na količino ali značilnost tega polizdelka.
Torej je glede polizdelka treba preveriti, ali je mleko, ki je v njem, njegov bistveni del bodisi zaradi količine bodisi zaradi
učinka na značilnost polizdelka. Zato je treba upoštevati značilnosti in objektivne lastnosti polizdelka ob njegovem uvozu.
Za ugotovitev, ali je mleko oziroma mlečni izdelek, ki je v polizdelku na osnovi mleka, zaradi količine bistveni del le-tega,
je treba preučiti delež mleka oziroma mlečnega izdelka v navedenem polizdelku. Če ta delež v polizdelku na osnovi mleka ni
prevladujoč oziroma dovolj velik, mleka oziroma mlečnega izdelka ni mogoče samo zaradi njegove količine šteti za bistveni
del polizdelka.
Za ugotovitev, ali je mleko oziroma mlečni izdelek, ki je v polizdelku na osnovi mleka, s svojim značilnim učinkom na značilnost
tega polizdelka bistveni del le-tega, je treba upoštevati vse objektivne elemente, ki obstajajo ob uvozu navedenega izdelka,
predvsem možno uporabo polizdelka in njegov okus.
V zadevi v postopku v glavni stvari je naloga pristojnega nacionalnega sodišča, da ugotovi – upoštevaje cilj Direktive 92/46
po varovanju javnega zdravja in upoštevaje vse objektivne elemente, ki obstajajo ob uvozu –, ali je mleko v prahu, ki je v
mešanici, ki so jo uvozile tožeče stranke v postopku v glavni stvari, predvsem s svojim značilnim učinkom na to mešanico bistveni
del le-te.
Iz vsega navedenega izhaja, da je na drugo vprašanje treba odgovoriti:
Člen 2, točka 4, Direktive 92/46 je treba razlagati tako, da se izraz „izdelki na osnovi mleka“ nanaša tako na končne izdelke
kot tudi na polizdelke, ki morajo biti pred prodajo potrošniku še predelani. V takšnem primeru je glede polizdelka treba preveriti,
ali je mleko, ki je v njem, bistveni del le-tega bodisi zaradi količine bodisi zaradi učinka na značilnosti polizdelka. Zato
je treba upoštevati značilnosti in objektivne lastnosti polizdelka ob njegovem uvozu, zlasti delež mleka oziroma mlečnega
izdelka v polizdelku, možno uporabo polizdelka ali njegov okus.

Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči
o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:
1)
Člen 2, točka 2, Direktive Sveta 92/46/EGS z dne 16. junija 1992 o zdravstvenih predpisih za proizvodnjo in dajanje na trg
surovega mleka, toplotno obdelanega mleka in izdelkov na osnovi mleka je treba razlagati tako, da izraz „mleko za proizvodnjo
izdelkov na osnovi mleka“ ne obsega mlečnih sestavin proizvoda, ki vsebuje tudi druge nemlečne sestavine in katerih mlečna
sestavina se ne more ločiti od preostalih nemlečnih sestavin.
2)
Člen 2, točka 4, Direktive 92/46 je treba razlagati tako, da se izraz „izdelki na osnovi mleka“ nanaša tako na končne izdelke
kot tudi na polizdelke, ki morajo biti pred prodajo potrošniku še predelani. V takšnem primeru je glede polizdelka treba preveriti,
ali je mleko, ki je v njem, njegov bistveni del bodisi zaradi količine bodisi zaradi učinka na značilnosti polizdelka. Zato
je treba upoštevati značilnosti in objektivne lastnosti polizdelka ob njegovem uvozu, zlasti delež mleka oziroma mlečnega
izdelka v polizdelku, možno uporabo polizdelka ali njegov okus.
Podpisi
*
Jezik postopka: nizozemščina.