CELEX: 62005TJ0443
Kopienas preču zīme
Iebildumu process
Kopienas grafiskas preču zīmes "PiraÑAM diseño original Juan Bolaños" reģistrācijas pieteikums
Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes "PIRANHA"
Relatīvie atteikuma pamatojumi
Sajaukšanas iespēja
Preču līdzība
Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

Prāvas priekšvēsture
2001. gada 9. novembrī persona, kas iestājusies lietā, Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) iesniedza Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, pamatojoties uz grozīto Padomes 1993. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (
OV 1994, L 11, 1. lpp.
).
Reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir grafisks apzīmējums, kurš ietver vārdiskus elementus “pirañam diseño original juan bolaños” un kurš ir attēlots šādi:
Preces, attiecībā uz kurām tika pieteikta preču zīmes reģistrācija, ietilpst 16., 21. un 25. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām (turpmāk tekstā — “Nicas nolīgums”) un atbilst šādam aprakstam:
—
16. klase: “papīrs, kartons un izstrādājumi no šiem materiāliem, kas nav ietverti citās klasēs; tipogrāfijas izstrādājumi; grāmatsiešanas materiāli; fotogrāfijas; kancelejas izstrādājumi; līmes (līmvielas) kancelejas izstrādājumiem vai saimnieciskām vajadzībām; mākslinieku piederumi; otas; rakstāmmašīnas un biroja piederumi (izņemot mēbeles); mācību materiāli (izņemot ierīces); plastmasas iepakojuma materiāli (kas nav ietverti citās klasēs); spēļu kārtis; drukas burti; veidnes”;
—
21. klase: “mājturības un virtuves piederumi, ierīces, tilpnes un trauki (izņemot izgatavotos no cēlmetāliem vai ar tiem pārklātos); ķemmes un sūkļi; sukas (izņemot otas); materiāli suku izstrādājumiem; tīrīšanas un apkopšanas rīki un ierīces; tērauda skaidas (tīrīšanai); neapstrādāts vai daļēji apstrādāts stikls (izņemot stiklu celtniecības vajadzībām); izstrādājumi no stikla, porcelāna, fajansa un keramikas, kas nav ietverti citās klasēs”;
—
25. klase: “apģērbi, apavi, galvassegas”.
2002. gada 23. septembrī šis reģistrācijas pieteikums tika publicēts
Bulletin des marques communautaires
[
Kopienas Preču Zīmju Biļetenā
] Nr. 76/2002.
2002. gada 28. novembrī prasītāja iesniedza iebildumus pret pieteiktās preču zīmes reģistrāciju. Iebildumi tika balstīti uz vārdisku preču zīmju “PIRANHA” reģistrācijām Spānijā, tas ir:
—
preču zīmi Nr. 790520, kas 1978. gada 28. februārī reģistrēta attiecībā uz 25. klasē ietilpstošajām precēm: “apģērbi, ieskaitot zābakus, apavus un kurpes”;
—
preču zīmi Nr. 2116007, kas 1998. gada 20. martā reģistrēta attiecībā uz 18. klasē ietilpstošajām precēm: “āda un ādas imitācijas, izstrādājumi no šiem materiāliem, kas nav ietverti citās klasēs; dzīvnieku ādas, ceļasomas un čemodāni, lietussargi, saulessargi un spieķi; pātagas un zirglietas”.
Iebildumi tika vērsti pret visām reģistrācijas pieteikumā norādītajām precēm.
Iebildumi tika pamatoti ar Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 5. punkta noteikumiem. Prasītāja norādīja, ka attiecīgo preču zīmju līdzības un preču, ko apzīmē ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi, un to, ko apzīmē ar agrāko preču zīmi, līdzības, kā arī šīs pēdējās preču zīmes reputācijas dēļ pastāv sajaukšanas iespēja.
2004. gada 1. jūlijā ITSB prasītājai nosūtīja paziņojumu, lai tā iesniegtu agrākās preču zīmes Nr. 790520 izmantošanas pierādījumus. Tos piešķirtajā termiņā nesaņemot, lēmuma pieņemšanā Iebildumu nodaļa pamatojās tikai uz tās rīcībā esošiem pierādījumiem.
Ar 2004. gada 29. oktobra lēmumu Iebildumu nodaļa iebildumus apmierināja daļēji attiecībā uz “apģērbiem, apaviem” un “galvassegām”, kas ir ietvertas 25. klasē, reģistrācijas pieteikumu saistībā ar tām noraidot. Tā uzskatīja, ka precēm, attiecībā uz kurām tika pieteikta Kopienas preču zīmes reģistrācija un kuras ir ietvertas 25. klasē, un precēm, kuras sedz agrākā preču zīme Nr. 2116007 un kuras ir ietvertas 18. klasē, ir zināma līdzības pakāpe. Attiecīgo apzīmējumu salīdzinājums esot atklājis skaidras vizuālas un konceptuālas līdzības, kā arī zināmu fonētisku identitāti. Tādējādi Iebildumu nodaļa konstatēja sajaukšanas iespēju.
Attiecībā uz 16. un 21. klasē ietilpstošajām precēm Iebildumu nodaļa iebildumus noraidīja, jo trūka pierādījumu, kas apliecinātu agrāko preču zīmju reputāciju Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta izpratnē.
2004. gada 15. decembrī persona, kas iestājusies lietā, par Iebildumu nodaļas lēmumu iesniedza apelācijas sūdzību ITSB.
Ar 2005. gada 21. septembra lēmumu (turpmāk tekstā — “apstrīdētais lēmums”) ITSB Apelāciju pirmā padome apelācijas sūdzību apmierināja un iebildumus pilnā apmērā noraidīja. Tā uzskatīja, ka attiecīgajām precēm esot atšķirīgs raksturs un mērķi, ka tās ražo dažādi ražotāji un tās pārdod, izmantojot dažādus izplatīšanas kanālus. Apelāciju padome uzskatīja, ka šīs preces savstarpēji nekonkurē un netiek aizstātas un tādējādi tās nevar uzskatīt par līdzīgām. Turklāt attiecīgo preču estētiski papildinošais raksturs esot pārāk subjektīvs, lai to varētu ņemt vērā. Tā kā preču līdzības nosacījums, kas ir vajadzīgs, lai noteiktu sajaukšanas iespējas esamību attiecīgajā teritorijā, nav izpildīts, Apelāciju padome neuzskatīja par vajadzīgu pārbaudīt attiecīgo apzīmējumu iespējamas līdzības vai identitātes pakāpi.
Lietas dalībnieku prasījumi
Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
—
atcelt apstrīdēto lēmumu;
—
izdot ITSB rīkojumu noraidīt Kopienas preču zīmes “PiraÑAM diseño original Juan Bolaños” reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz 25. klasē ietilpstošajām precēm;
—
piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
ITSB pamata prasījumi Pirmās instances tiesai rakstveida apsvērumu iesniegšanas stadijā ir šādi:
—
atcelt apstrīdēto lēmumu;
—
nosūtīt lietu Apelāciju padomēm, lai tās izvērtētu saistības starp attiecīgajām precēm nozīmi sajaukšanas iespējas vērtējumā šajā lietā;
—
piespriest katram lietas dalībniekam segt savus tiesāšanās izdevumus pašam
vai, pakārtoti, prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
—
noraidīt prasību;
—
piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Tiesas sēdē ITSB norādīja, ka tā prasījumi ir interpretējami tādējādi, ka tie tiek nodoti izlemšanai pēc Pirmās instances tiesas ieskatiem.
Tiesas sēdē personas, kas iestājusies lietā, izteiktie prasījumi Pirmās instances tiesai ir noraidīt prasību.
Juridiskais pamatojums
Par lietas dalībnieku noteiktu prasījumu pieņemamību
Lietas dalībnieku argumenti
ITSB norāda, ka prasītājas prasījums, kas ir vērsts uz to, lai Pirmās instances tiesa noteikti izdotu rīkojumu ITSB noraidīt Kopienas preču zīmes “PiraÑAM diseño original Juan Bolaños” reģistrācijas pieteikumu, ir nepieņemams. Tas atgādina, ka Pirmās instances tiesas kompetencē nav izdot rīkojumus ITSB, kura pienākums ir izdarīt secinājumus no spriedumu rezolutīvās daļas un motīviem.
Saistībā ar saviem prasījumiem ITSB norāda, ka tam nekas netraucē piekrist prasītājas prasījumiem vai arī aprobežoties ar to nodošanu izlemšanai pēc Pirmās instances tiesas ieskatiem, sniedzot tai visus argumentus, ko tas uzskata par atbilstošiem, lai Pirmās instances tiesa gūtu skaidrību.
Pirmās instances tiesas vērtējums
Ar otro prasījumu prasītāja lūdz Pirmās instances tiesu izdot rīkojumu ITSB noraidīt Kopienas preču zīmes “PiraÑAM diseño original Juan Bolaños” reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē.
No pastāvīgās judikatūras izriet, ka Kopienu tiesā izskatāmajās prasībās, kas celtas par ITSB Apelāciju padomes lēmumiem, ITSB atbilstoši Regulas Nr. 40/94 63. panta 6. punktam ir jāveic pasākumi, kas vajadzīgi Kopienu tiesas sprieduma izpildei. Tāpēc Pirmās instances tiesas kompetencē nav izdot rīkojumus ITSB un tā pienākums ir izdarīt atbilstošus secinājumus no Kopienu tiesas sprieduma rezolutīvās daļas un motīviem (Pirmās instances tiesas 2001. gada 31. janvāra spriedums lietā
T-331/99
Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld
/ITSB (“Giroform”),
Recueil
, II-433. lpp.
, 33. punkts, un 2006. gada 5. aprīļa spriedums lietā
T-202/04
Madaus
/ITSB —
Optima Healthcare
(“ECHINAID”), Krājums, II-1115. lpp.
, 14. punkts). Tātad prasītājas prasījumi, ar ko Pirmās instances tiesai lūdz izdot ITSB rīkojumu reģistrācijas pieteikumu noraidīt, ir nepieņemami.
Saistībā ar ITSB prasījumiem, ar ko tie tiek nodoti izlemšanai pēc Pirmās instances tiesas ieskatiem, ir jāatgādina, ka saskaņā ar judikatūru nekas ITSB netraucē piekrist prasītājas prasījumiem vai arī aprobežoties ar to nodošanu izlemšanai pēc Pirmās instances tiesas ieskatiem, sniedzot tai visus argumentus, ko tas uzskata par atbilstošiem, lai Pirmās instances tiesa gūtu skaidrību (Pirmās instances tiesas 2004. gada 30. jūnija spriedums lietā
T-107/02
GE Betz
/ITSB —
Atofina Chemicals
(“BIOMATE”), Krājums, II-1845. lpp.
, 36. punkts, un 2007. gada 16. janvāra spriedums lietā
T-53/05
Calavo Growers
/ITSB —
Calvo Sanz
(“Calvo”), Krājums, II-37. lpp.
, 27. punkts). Savukārt ITSB nedrīkst izteikt prasījumus par Apelāciju padomes lēmuma atcelšanu vai grozīšanu jautājumā, kas prasības pieteikumā nav norādīts, vai izvirzīt pamatus, kas prasības pieteikumā nav norādīti (Pirmās instances tiesas 2005. gada 25. oktobra spriedums lietā
T-379/03
Peek & Cloppenburg
/ITSB (“Cloppenburg”), Krājums, II-4633. lpp.
, 22. punkts).
Tātad, tā kā ITSB vienīgi nodod savus prasījumus izlemšanai pēc Pirmās instances tiesas ieskatiem, tie ir pieņemami.
Par lietas būtību
Lai atbalstītu savus prasījumus atcelt tiesību aktu, prasītāja norāda vienu pamatu par Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu.
Lietas dalībnieku argumenti
Prasītāja norāda, ka Apelāciju padome kļūdaini uzskatīja, ka starp ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi apzīmētajām precēm, kas ir ietvertas 25. klasē, un ar agrāko preču zīmi apzīmētajām precēm, kas ir ietvertas 18. klasē, nav nekādas līdzības. Tā atgādina, ka preču un pakalpojumu klasifikācija ir veikta vienīgi administratīvām vajadzībām un, novērtējot to līdzību, noteicoša ir būtiska saikne starp precēm, nevis to parastā piederība vienai vai otrai klasei. Šajā lietā Apelāciju padome esot automātiski piemērojusi pārāk vispārējus un abstraktus kritērijus. Preču līdzībai svarīgie faktori saistībā ar to raksturu, izmantošanu vai nolūku, konkurējošo vai papildinošo raksturu neesot nedz absolūti, nedz arī izslēdz citus faktorus.
Ņemot vērā šīs lietas specifiku, proti, attiecīgo preču piederību modes nozarei, preču līdzība esot jāvērtē, ievērojot konkrēto patērētāju skatījumu. Attiecīgo preču kopējās estētiskās funkcijas dēļ patērētāji radīšot starp tām ciešu saikni. Saistībā ar minēto prasītāja uzskata, ka mūsdienu sabiedrības estētisko vajadzību svarīguma līmeni Apelāciju padome nav novērtējusi pareizi. Attiecīgo preču līdzības uztveri no patērētāja puses turklāt pastiprinot apstāklis, ka tām bieži vien ir tie paši izplatīšanas un pārdošanas kanāli un tās bieži tiekot ražotas no tā paša 18. klasē ietilpstošā materiāla — ādas.
Tādējādi attiecīgās preces esot pietiekami saistītas, lai tās varētu uzskatīt par līdzīgām. Prasītāja atgādina, ka agrākās tiesvedībās ITSB pats aizstāvēja tēzi par preču, kas ir ietvertas 25. klasē, un ādas un ādas imitācijas preču, kas nav ietvertas citās klasēs un ietilpst 18. klasē, papildinošo raksturu to kopējās estētiskās dimensijas dēļ. Šis papildinošais raksturs attiecoties uz visām 18. klasē ietilpstošajām precēm.
Prasītāja uzsver, ka konfliktējošie apzīmējumi tāpat ir līdzīgi, un no tā secina, ka ir piemērojams Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts.
Lai analizētu 25. klasē ietverto preču līdzību 18. klases precēm, ITSB izšķir divas 18. klasē esošo preču grupas.
Pirmkārt, attiecībā uz ādas un ādas imitācijas precēm, kas nav ietvertas citās klasēs un ietilpst 18. klasē, tādām kā personīgie aksesuāri, ITSB uzskata, ka bez to pamatfunkcijas tām ir svarīga dekoratīvā, ornamentālā un estētiskā funkcija, kurai šo preču pirkuma brīdī ir noteicoša loma. Turklāt šīs preces bieži ražojot no tā paša materiāla un izplatot tajos pašos pārdošanas punktos kā 25. klasē ietilpstošās preces. Tātad, attiecīgajām precēm esot vairāk nekā viena kopēja īpašība un tādējādi tām esot vismaz zema līdzības pakāpe. Tādējādi uzskatot, ka preču atšķirības ir tādas, kas konkrētajai sabiedrības daļai pašas par sevi izslēdzot jebkādu sajaukšanas iespēju, Apelāciju padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu.
Turklāt ITSB lūdz Pirmās instances tiesu norādīt, vai abstrakta šo preču pārbaude ļauj noteikt, vai starp tām ir vai varētu būt zināma līdzība, ko izraisa iespējams papildinošs raksturs, un, attiecīgajā gadījumā, precizēt, kādi nosacījumi ir vajadzīgi saistībā ar citiem faktoriem, kas ļauj noteikt sajaukšanas iespējas esamību vērā ņemamajā teritorijā.
ITSB apstiprina, ka agrākās tiesvedībās tas atbalstīja tēzi, ka dažām 18. klasē ietvertām precēm, tādām kā somas, portfeļi, naudas maki un citi ādas vai ādas imitācijas aksesuāri, kas ir starp ādas un ādas imitācijas precēm, kuras nav ietvertas citās klasēs un kuras apzīmē ar agrāko preču zīmi, un apģērbiem, apaviem un galvassegām, ko apzīmē ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi, ir cieši papildinošs raksturs. Pirmās instances tiesas judikatūra neesot pret šo tēzi.
Otrkārt, attiecībā uz citām 18. klasē ietilpstošajām precēm (āda un ādas imitācijas, dzīvnieku ādas, ceļasomas un čemodāni, lietussargi, saulessargi un spieķi; pātagas un zirglietas) ITSB uzskata, ka tās ir vairāk attālinātas no 25. klasē ietilpstošajām precēm un ka to estētiskā dimensija nav noteicoša.
Tiesas sēdē persona, kas iestājusies lietā, norādīja, ka, uzskatot, ka attiecīgās preces nav līdzīgas, Apelāciju padome pareizi novērtēja judikatūru. Būtībā tā uzskatīja, ka attiecīgo preču izplatīšanas kanāli visumā esot atšķirīgi. Turklāt estētiski papildinošs raksturs esot pārāk vājš kritērijs, lai to varētu ņemt vērā. Turklāt tā uzskatīja, ka, tā kā attiecīgajiem apzīmējumiem ir tikai zema līdzība, konkrētajai sabiedrības daļai sajaukšanas iespēja katrā ziņā nevar pastāvēt.
Pirmās instances tiesas vērtējums
Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts nosaka, ka, ja agrākas preču zīmes īpašnieks iebilst, pieprasīto preču zīmi nereģistrē, “ja tās identiskuma vai līdzības dēļ ar agrāko preču zīmi un preču vai pakalpojumu, ko aptver preču zīmes, identiskuma vai līdzības dēļ pastāv iespēja maldināt sabiedrību tajā teritorijā, kur ir aizsargāta agrākā preču zīme [sabiedrībai tajā teritorijā, kur ir aizsargāta agrākā preču zīme, pastāv to sajaukšanas iespēja]; iespēja maldināt ir asociāciju iespēja ar agrāko preču zīmi [sajaukšanas iespēja ietver asociāciju iespēju ar agrāko preču zīmi]”. Turklāt saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 8. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) daļu par agrākām preču zīmēm uzskata dalībvalstī reģistrētas preču zīmes ar pieteikuma iesniegšanas datumu, kas ir pirms Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas datuma.
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru sajaukšanas iespēja sabiedrības uztverē, kas tiek definēta kā risks, ka sabiedrība varētu domāt, ka attiecīgās preces vai pakalpojumus piedāvā viens un tas pats uzņēmums vai, attiecīgā gadījumā, saimnieciski saistīti uzņēmumi, ir jāizvērtē visaptveroši, ņemot vērā visus uz konkrētu lietu attiecināmos faktorus (saistībā ar Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (
OV 1989, L 40, 1. lpp.
), 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta, kura normatīvais saturs būtībā ir identisks Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta saturam, interpretāciju skat. Tiesas 1998. gada 29. septembra spriedumu lietā
C-39/97
Canon
,
Recueil
, I-5507. lpp.
, 29. punkts, un 1999. gada 22. jūnija spriedumu lietā
C-342/97
Lloyd Schuhfabrik Meyer
,
Recueil
, I-3819. lpp.
, 17. punkts, un saistībā ar Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretāciju — Pirmās instances tiesas 2002. gada 23. oktobra spriedumu lietā
T-104/01
Oberhauser
/ITSB —
Petit Liberto
(“Fifties”),
Recueil
, II-4359. lpp.
, 25. un 26. punkts).
Šis visaptverošais vērtējums paredz būtisko faktoru un it īpaši preču zīmju līdzības un ar tām apzīmēto preču vai pakalpojumu līdzības zināmu savstarpēju saistību. Tādējādi zemu preču vai pakalpojumu līdzības pakāpi var kompensēt augsta preču zīmju līdzības pakāpe un otrādi (iepriekš 35. punktā minētie spriedumi lietā
Canon
, 17. punkts, lietā
Lloyd Schuhfabrik Meyer
, 19. punkts, un lietā “Fifties”, 27. punkts).
Lai novērtētu preču līdzību, ir jāņem vērā visi atbilstošie faktori, kuri raksturo saikni starp šīm precēm un kuri it īpaši ietver preču raksturu, izmantošanas mērķi, to lietošanu, kā arī to konkurējošo vai papildinošo raksturu (iepriekš 35. punktā minētais spriedums lietā
Canon
, 23. punkts). Vērā ņemami var būt arī citi faktori, tādi kā, piemēram, attiecīgo preču izplatīšanas kanāli (Pirmās instances tiesas 2005. gada 21. aprīļa spriedums lietā
T-164/03
Ampafrance
/ITSB —
Johnson & Johnson
(“monBeBé”), Krājums, II-1401. lpp.
, 53. punkts).
Saskaņā ar Komisijas 1995. gada 13. decembra Regulas (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Regulu Nr. 40/94 (
OV L 303, 1. lpp.
), kurā ir izdarīti grozījumi, 2. noteikuma 4. punktu preču un pakalpojumu klasifikācija atbilstoši Nicas nolīgumam kalpo tikai administratīviem nolūkiem. Tādēļ preces un pakalpojumus nevar uzskatīt par atšķirīgiem, pamatojoties vienīgi uz to, ka tie parādās dažādās klasēs.
Apstrīdētajā lēmumā likumība ir jāpārbauda, ņemot vērā šos apsvērumus.
Ir jāuzsver, ka Apelāciju padomes uzskats, ka konkrētajai sabiedrības daļai nerodas nekāda sajaukšanas iespēja, balstīts vienīgi uz attiecīgo preču salīdzinājumu. Tomēr pat zema attiecīgo preču līdzības pakāpe Apelāciju padomei uzliktu pienākumu pārbaudīt, vai iespējama augsta apzīmējumu līdzības pakāpe patērētāja uztverē nerada sajaukšanas iespēju attiecība uz preču izcelsmi.
Tādējādi ir jāpārbauda, vai Apelāciju padomes vērtējums, ka attiecīgās preces nav līdzīgas, ir pamatots.
Pirmkārt, preces, kas ir ietvertas 25. klasē, un preces, kas ir ietvertas 18. klasē, tiek ražotas no vienas un tās pašas izejvielas, tas ir, no ādas vai ādas imitācijas. Novērtējot preču līdzību, šo apstākli var ņemt vērā. Tomēr, ievērojot to preču lielo daudzveidību, ko var izgatavot no ādas vai ādas imitācijas, šis faktors pats par sevi nav pietiekams, lai konstatētu preču līdzību (šajā sakarā skat. Pirmās instances tiesas 2005. gada 1. marta spriedumu lietā
T-169/03
Sergio Rossi
/ITSB —
Sissi Rossi
(“SISSI ROSSI”), Krājums, II-685. lpp.
, 55. punkts).
Tomēr, otrkārt, rodas iespaids, ka dažu no attiecīgajām precēm izplatīšanas kanāli ir identiski. Kaut gan ir jānosaka atšķirība atkarībā no tā, vai 25. klases preces tiek salīdzinātas ar vienu vai otru 18. klases preču grupu, ko ir noteicis ITSB.
No vienas puses, attiecībā uz otro 18. klasē ietverto preču grupu (āda un ādas imitācijas, dzīvnieku ādas; ceļasomas un čemodāni; lietussargi, saulessargi un spieķi; pātagas un zirglietas) Apelāciju padome varēja pamatoti konstatēt, ka to izplatīšanas kanāli atšķiras no tiem, ko izmanto 25. klasē ietverto preču izplatīšanai. Tam, ka šīs divas preču kategorijas var pārdot vienās un tajās pašās tirdzniecības iestādēs, tādās kā lielveikali vai supermarketi, nav īpašas nozīmes, jo šajos pārdošanas punktos var sastapt ļoti dažāda rakstura preces, kurām patērētāji automātiski nepiedēvē vienu un to pašu izcelsmi (šajā sakarā skat. Pirmās instances tiesas 2004. gada 13. decembra spriedumu lietā
T-8/03
El Corte Inglés
/ITSB —
Pucci
(“EMILIO PUCCI”), Krājums, II-4297. lpp.
, 43. punkts).
No otras puses, attiecībā uz 18. klases preču pirmo grupu, tas ir, precēm no ādas un ādas imitācijām, kas nav ietvertas citās klasēs, tādām kā, piemēram, rokas somiņas, naudas maki un portfeļi, ir jāuzsver, ka šīs preces līdz ar 25. klases precēm bieži tirgo pārdošanas punktos, kuri ir ne tikai liela mēroga izplatīšanas iestādes, bet arī specializētāki veikali. Tas ir faktors, kas, pārbaudot šo preču līdzību, jāņem vērā.
Ir jāatgādina, ka Pirmās instances tiesa ir apstiprinājusi zemas līdzības esamību starp precēm “sieviešu somiņa” un “sieviešu kurpes” (iepriekš 42. punktā minētais spriedums lietā “SISSI ROSSI”, 68. punkts). Šis secinājums ir piemērojams attiecībām starp preču kopumu, kuras apzīmē ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi un kuras ir ietvertas 25. klasē, un ar agrāko preču zīmi apzīmētajām ādas un ādas imitāciju precēm, kuras nav ietvertas citās klasēs un ietilpst 18. klasē.
Ņemot vērā visu iepriekš minēto, ir jākonstatē, ka starp precēm, kas ir ietvertas 25. klasē, un 18. klases preču pirmo grupu ir zema līdzība. No tā izriet, ka, pamatojoties vienīgi uz attiecīgo preču salīdzinājumu, Apelāciju padome nevarēja izdarīt secinājumu par sajaukšanas iespējas neesamību.
Attiecībā uz apģērbu, apavu un galvassegu, kas ir ietvertas 25. klasē, un “ādas un ādas imitāciju izstrādājumu, kuri nav ietverti citās klasēs” un ietilpst 18. klasē, iespējami papildinošo raksturu ir jāatgādina, ka saskaņā ar judikatūru papildinošas preces ir tādas, starp kurām pastāv cieša saikne tādā ziņā, ka viena prece ir nepieciešama vai vajadzīga citas preces lietošanai, no kā izriet, ka patērētāji var uzskatīt, ka par šo preču ražošanu ir atbildīgs viens un tas pats uzņēmums (iepriekš 42. punktā minētais spriedums lietā “SISSI ROSSI”, 60. punkts).
Tādas preces kā apavi, apģērbi, galvassegas vai rokas somiņas bez to primārās funkcijas var pildīt kopējo estētisko funkciju, kopumā veidojot konkrētā patērētāja ārējo tēlu.
Šīs preces vienojošās saiknes uztvere tādējādi ir jāvērtē, ņemot vērā iespējamos centienus panākt saskaņotību šī ārējā tēla demonstrēšanā, kas nozīmē šo dažādo sastāvdaļu savstarpējo saskaņošanu to radīšanas vai iegādes procesā. Šī saskaņošana it īpaši var pastāvēt starp apģērbiem, apaviem un galvassegām, kas ietilpst 25. klasē, un dažādiem apģērbu aksesuāriem, tādiem kā rokas somiņas, kuras ietilpst 18. klasē un kuras [minētās preces] papildina tās. Šī iespējamā saskaņošana ir atkarīga no konkrētā patērētāja, aktivitātes veida, kuram šis ārējais tēls ir izveidots (proti, darbs, sports vai vaļasprieks), vai nozares tirgus dalībnieku mārketinga pasākumiem. Turklāt apstāklis, ka šīs preces bieži pārdod vienos un tajos pašos specializētajos pārdošanas punktos, var veicināt to, ka konkrētais patērētājs uztver starp šīm precēm pastāvošās ciešās saiknes, un pastiprināt iespaidu, ka par to ražošanu ir atbildīgs viens un tas pats uzņēmums.
No tā izriet, ka konkrēti patērētāji uztvers, ka starp apģērbiem, apaviem un galvassegām, kas ietilpst 25. klasē, un apģērbu aksesuāriem, kas ir noteikti “ādas un ādas imitāciju izstrādājumi, kuri nav ietverti citās klasēs” un kuri ietilpst 18. klasē, pastāv cieša saikne un ka patērētājiem varētu rasties priekšstats, ka par to ražošanu ir atbildīgs viens un tas pats uzņēmums. Tādējādi precēm, kuras apzīmē ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi un kuras ir ietvertas 25. klasē, ir līdzības pakāpe, ko nevar raksturot kā zemu, ar apģērbu aksesuāriem, kas ietilpst “ādas un ādas imitāciju izstrādājumos, kuri nav ietverti citās klasēs” un ietilpst 18. klasē.
Tādējādi Apelāciju padome, neveicot iespējamās apzīmējumu līdzības iepriekšēju analīzi, kļūdaini uzskatīja, ka šajā lietā sajaukšanas iespēja nepastāv.
Ņemot vērā iepriekš minēto, izvirzītais pamats par Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu ir jāapmierina un apstrīdētais lēmums tādēļ ir jāatceļ.
Par tiesāšanās izdevumiem
Atbilstoši Pirmās instances tiesas reglamenta 87. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs.
Tā kā Apelāciju padomes lēmums ir atceļams un tādējādi ir uzskatāms, ka ITSB, neraugoties uz tā prasījumu saturu, spriedums ir nelabvēlīgs, tad tam ir jāpiespriež atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus saskaņā ar tās prasījumiem. Tā kā personai, kas iestājusies lietā, spriedums ir nelabvēlīgs, tā sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

Ar šādu pamatojumu
PIRMĀS INSTANCES TIESA (ceturtā palāta paplašinātā sastāvā)
nospriež:

1)
atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 21. septembra lēmumu (lieta R 1191/2004-1);

2)
ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina
El Corte Inglés, SA
tiesāšanās izdevumus;

3)
Huans Bolanos Sabri [
Juan Bolaños Sabri
], kas iestājies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

Legal
Wiszniewska-Białecka
Vadapalas
Moavero Milanesi
Wahl
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2007. gada 11. jūlijā.
Sekretārs
E. Coulon
Priekšsēdētājs
H. Legal
(
*1
)	Tiesvedības valoda — spāņu.