CELEX: 62008CJ0005
Autorské práva
Informačná spoločnosť
Smernica 2001/29/ES
Články 2 a 5
Literárne a umelecké diela
Pojem ‚rozmnožovanie‘
Rozmnožovanie ‚časti‘
Rozmnožovanie krátkych výpisov z literárnych diel
Novinové články
Dočasné a prechodné rozmnožovanie
Technologický postup spočívajúci v skenovaní článkov, ich konverzii na textový súbor, v elektronickom spracovaní rozmnoženiny, v uložení do pamäte počítača časti tejto rozmnoženiny a v jej vytlačení

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka jednak výkladu článku 2 písm. a) smernice 2001/29/ES Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (
Ú. v. ES L 167, s. 10
; Mim. vyd. 17/001, s. 230) a jednak podmienok pre oslobodenie prípadov dočasného rozmnožovania v zmysle článku 5 tejto smernice.
Tento nárvh bol podaný v rámci sporu medzi Infopaq International A/S (ďalej len „Infopaq“) a Danske Dagblades Forening (ďalej len „DDF“) z dôvodu zamietnutia žiadosti Infopaqu, aby bolo rozhodnuté, že nepotrebuje získať súhlas majiteľov autorských práv na rozmnožovanie článkov z tlače automatickým technologickým procesom, ktorý spočíva v ich skenovaní a premene na digitálne médium, ktoré je potom elektronicky spracované.
Právny rámec
Medzinárodné právo
Podľa článku 9 ods. 1 Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva, ktorá tvorí prílohu 1C Dohody z Marakešu o založení Svetovej obchodnej organizácie a ktorá bola schválená rozhodnutím Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994 týkajúcim sa uzavretia dohôd v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho kompetencie, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole multilaterálnych rokovaní (1986 — 1994) (
Ú. v. ES L 336, s. 1
; Mim. vyd.11/021, s. 80).
„Členovia budú dodržiavať ustanovenia článkov 1 až 21 Bernského dohovoru (1971) a jeho príloh…“
Článok 2 Bernského dohovoru o ochrane literárnych a umeleckých diel (revidovaného v Paríži 24. júla 1971) v znení zmien z (ďalej len „Bernský dohovor“) znie takto:
„1.   Výraz ‚literárne a umelecké diela‘ zahŕňa všetky výtvory z literárnej, vedeckej a umeleckej oblasti bez ohľadu na spôsob alebo formu ich vyjadrenia, ako: knihy, brožúry a iné písomné diela;
…
5.   Zborníky literárnych alebo umeleckých diel, ako sú encyklopédie a antológie, ktoré sú spôsobom výberu a usporiadaním obsahu duševnými výtvormi, sú samostatne chránené bez ujmy na autorskom práve ku každému z diel, ktoré tvoria časti takých zborníkov.
…
8.   Ochrana podľa tohto dohovoru sa nevzťahuje na denné správy ani na rozličné skutočnosti, ktoré majú povahu iba tlačových informácií.“
Podľa článku 9 prvého odseku Bernského dohovoru majú autori literárnych a umeleckých diel chránených týmto dohovorom výlučné právo udeľovať súhlas na rozmnožovanie týchto diel akýmkoľvek spôsobom alebo v akejkoľvek podobe.
Právo Spoločenstva
Článok 1 smernice Rady 91/250/EHS zo 14. mája 1991 o právnej ochrane počítačových programov (
Ú. v. ES L 122, s. 42
; Mim. vyd. 17/001, s. 114) stanovoval:
„1.   V súlade s ustanoveniami tejto smernice členské štáty chránia počítačové programy podľa autorského práva ako literárne diela v zmysle Bernskej dohody o ochrane literárnych a umeleckých diel. Na účely tejto smernice zahŕňa pojem ‚počítačové programy‘ aj ich prípravný koncepčný materiál.
…
3.   Počítačový program je chránený, ak je pôvodný v tom zmysle, že je autorovým vlastným duševným výtvorom. Žiadne iné kritériá na určenie možnej ochrany sa nepoužijú.“
Článok 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 9/96/ES z 11. marca 1996 o právnej ochrane databáz (
Ú. v. ES L 77, s. 20
; Mim. vyd. 13/015, s. 459) stanovuje:
„V súlade s touto smernicou sú databázy, ktoré predstavujú spôsobom výberu alebo usporiadaním ich obsahov autorov vlastný duševný výtvor, chránené ako také podľa autorského práva. Žiadne iné kritériá sa nebudú uplatňovať pri rozhodovaní o vhodnosti takejto ochrany.“
Smernica 2001/29 stanovuje vo svojich odôvodneniach č. 4, 6, 9 až 11, 20 až 22, 31, ako aj 33:
„(4)
Harmonizovaný právny rámec týkajúci sa autorských práv a s nimi súvisiacich práv bude prostredníctvom vyššej právnej istoty a zabezpečením vysokej úrovne ochrany duševného vlastníctva podporovať významné investície do tvorivosti a inovácie…
(6)
Bez harmonizácie na úrovni spoločenstva by legislatívne aktivity na vnútroštátnej úrovni, ktoré sa už začali uskutočňovať v mnohých členských štátoch, aby zodpovedali technologickej úrovni, mohli vyústiť do značných rozdielov v ochrane a tým aj v obmedzeniach voľného pohybu služieb a produktov zahŕňajúcich duševné vlastníctvo alebo na ňom založených, čo by viedlo k opätovnej rozdrobenosti vnútorného trhu a k legislatívnej nezlučiteľnosti. Dopad podobných legislatívnych rozdielov a nejasností sa stane výraznejším v súvislosti s ďalším rozvojom informačnej spoločnosti, ktorá už značne zvýšila cezhraničné využívanie duševného vlastníctva. Tento rozvoj sa bude a mal by sa ďalej prehlbovať. Významné právne rozdiely a nejasnosti v ochrane môžu brániť úsporám z veľkosériovej výroby nových produktov a služieb zahŕňajúcich autorské práva a s nimi súvisiace práva.
…
(9)
Akákoľvek harmonizácia autorských práv a s nimi súvisiacich práv musí byť založená na vysokej úrovni ochrany, pretože tieto práva sú podstatou pre duševnú tvorbu…
(10)
Ak majú autori alebo výkonní umelci pokračovať vo svojej tvorivej a umeleckej práci, musia za používanie svojej práce dostávať primeranú odmenu…
(11)
Jedným z hlavných spôsobov zabezpečenia potrebných zdrojov pre európsku kultúrnu tvorivosť a produkciu a zabezpečenia nezávislosti a dôstojnosti umeleckých tvorcov a interpretov je prísny a účinný systém ochrany autorských práv a súvisiacich práv.
…
(20)
Táto smernica je založená na princípoch a pravidlách, ktoré už boli ustanovené smernicami platnými v tejto oblasti v súčasnosti, najmä smernicami [91/250]… a [96/9] a tieto princípy a pravidlá ďalej rozvíja a posúva ich do kontextu informačnej spoločnosti. Ustanovenia tejto smernice platia bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia vyššie uvedených smerníc, pokiaľ nie je v tejto smernici upravené inak.
(21)
Táto smernica definuje rozsah činností, na ktoré sa vzťahuje právo reprodukcie vo vzťahu k rôznym užívateľom. To sa musí uskutočniť v súlade s acquis communautaire. Na zabezpečenie právnej istoty v rámci vnútorného trhu je potrebná široká definícia týchto činností.
(22)
Cieľ, ktorým je primeraná podpora šírenia kultúry sa nesmie dosahovať za cenu obetovania prísnej ochrany práv alebo tolerovaním nelegálnych foriem distribúcie falšovaných alebo pirátskych diel.
…
(31)
Je potrebné zabezpečiť primeranú rovnováhu práv a záujmov medzi rôznymi kategóriami nositeľov [majiteľov —
neoficiálny preklad
] práv, ako aj medzi rôznymi kategóriami nositeľov [majiteľov —
neoficiálny preklad
] práv a používateľmi predmetov ochrany. Existujúce výnimky a obmedzenia práv ustanovené členskými štátmi sa musia prehodnotiť vo vzťahu k novému elektronickému prostrediu. Existujúce rozdiely vo výnimkách a obmedzeniach vzťahujúcich sa na niektoré obmedzené činnosti majú priamy negatívny účinok na fungovanie vnútorného trhu s autorskými právami a s nimi súvisiacimi právami. Tieto rozdiely by sa mohli ľahko stať výraznejšími vo vzťahu k ďalšiemu rozvoju cezhraničného využívania diel a k cezhraničným aktivitám. Z dôvodu zabezpečenia správneho fungovania vnútorného trhu, je potrebné harmonickejšie definovať tieto výnimky a obmedzenia. Stupeň ich harmonizácie musí vychádzať z ich dopadu na plynulé fungovanie vnútorného trhu.
…
(33)
Na výlučné právo rozmnožovania by sa mala vzťahovať výnimka, ktorá by umožnila, aby niektoré prípady dočasného rozmnožovania, ako sú napríklad prechodné alebo náhodné rozmnožovania tvoriace integrálnu alebo podstatnú časť technologického procesu a uskutočnené na jediný účel umožniť buď účinnú transmisiu v sieti medzi treťou stranou prostredníctvom sprostredkovateľa, alebo na oprávnené použitie diela, alebo iného predmetu ochrany. Dotknuté prípady rozmnožovania nesmú mať žiadnu vlastnú ekonomickú hodnotu. Do tej miery, pokiaľ spĺňajú tieto podmienky, môže táto výnimka zahŕňať také prípady, ktoré umožňujú prezeranie
(browsing), a
tiež zrýchlené ukladanie do pamäte osobných počítačov
(caching),
vrátane tých, ktoré umožňujú plynulé fungovanie transmisných systémov, za podmienky, že sprostredkovateľ nemodifikuje danú informáciu a nezasahuje do oprávneného používania technológie na získavanie údajov o používaní informácie, ktorá je široko uznávaná a používaná v priemysle. Používanie sa musí považovať za oprávnené, keď je autorizované nositeľom [majiteľov —
neoficiálny preklad
] práv alebo keď nie je obmedzené zákonom.“
Podľa článku 2 písm. a) smernice 2001/29:
„Členské štáty ustanovia výlučné právo udeliť súhlas alebo zakázať priame alebo nepriame, dočasné alebo trvalé rozmnožovanie akýmkoľvek spôsobom a akoukoľvek formou, v celku alebo v časti:
a)
pre autorov k ich dielam.“
Článok 5 tejto smernice stanovuje:
„1.   Prípady dočasného rozmnožovania uvedené v článku 2, ktoré sú prechodné alebo náhodné a sú integrálnou alebo [a —
neoficiálny preklad
] podstatnou časťou technologického procesu a ktorých jediným účelom je umožniť:
a)
transmisiu v sieti medzi tretími stranami cez sprostredkovateľa alebo
b)
oprávnené použitie
diela alebo iného predmetu ochrany, a ktoré nemá [nemajú —
neoficiálny preklad
] žiadny samostatný ekonomický význam, je [sú —
neoficiálny preklad
] vyňaté z práva rozmnožovania ustanoveného v článku 2.
…
5.   Výnimky a obmedzenia ustanovené v odsekoch 1, 2, 3 a 4 sa budú uplatňovať iba v niektorých osobitných prípadoch, pri ktorých nedochádza ku konfliktu s bežným využívaním diela alebo predmetu ochrany a ktoré neodôvodnene nepoškodzujú oprávnené záujmy nositeľa [majiteľa —
neoficiálny preklad
] práv.“
Podľa článku 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/116/ES z 12. decembra 2006 o lehote ochrany autorského práva a niektorých súvisiacich práv (
Ú. v. EÚ L 372, s. 12
):
„Fotografie, ktoré sú pôvodné v tom zmysle, že sú výsledkom autorovej vlastnej tvorivej duševnej činnosti, sú chránené podľa článku 1 [ktorý spresňuje trvanie práva autora literárneho alebo umeleckého diela v zmysle článku 2 Bernského dohovoru]. Žiadne iné kritériá sa na rozhodovanie o ich ochrane nevzťahujú. Členské štáty môžu upraviť ochranu iných fotografií.“
Vnútroštátne právo
Článok 2 a článok 5 ods. 1 smernice 2001/29 boli do dánskeho právneho poriadku prebraté § 2 a § 11a ods. 1 autorského zákona č. 395 (lov n
o
395 om ophavsret) zo 14. júna 1995 (
Lovtidende
1995 A, s. 1796), v zmenenom, doplnenom a konsolidovanom znení najmä zákona č. 1051 (lov n
o
1051 om ændring af ophavsretsloven) zo (
Lovtidende
2002 A, s. 7881).
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Infopaq vykonáva činnosť monitorovania a analýzy tlače, ktorá spočíva v podstate vo vyhotovení zhrnutí vybraných článkov z dánskych denníkov a iných periodík. Tento výber článkov prebieha podľa tém vybraných zákazníkmi a uskutočňuje sa takzvaným postupom „zberu dát“. Zhrnutia sú zasielané zákazníkom elektronickou poštou.
DDF je profesijné združenie vydavateľov denníkov, ktorého cieľom je najmä poskytovať svojim členom poradenstvo vo všetkých otázkach týkajúcich sa autorských práv.
V roku 2005 sa DDF dozvedelo, že Infopaq na obchodné účely spracúva články vybrané z publikácií, a to bez súhlasu majiteľov autorských práv k týmto článkom. Keďže sa domnievalo, že takýto súhlas je nevyhnutný na spracovanie článkov uvedeným postupom, informovalo o svojom postoji Infopaq.
Postup zberu dát zahŕňa päť nasledujúcich fáz, ktoré podľa DDF vedú k štyrom prípadom rozmnožovania článkov z tlače.
V prvej fáze spolupracovníci Infopaqu manuálne zaregistrujú v elektronickej databáze príslušné publikácie.
V druhej fáze sa tieto publikácie skenujú po tom, čo sa odstrihne zadná časť publikácie, takže všetky strany pozostávajú z voľných listov. Bezprostredne pred skenovaním publikácie sa z elektronickej databázy vyberie čiastka, ktorá sa má práve skenovať. Operácia umožní vytvoriť z každej strany publikácie súbor vo formáte TIFF („Tagged Image File Format“). Po skončení tejto operácie je súbor TIFF prenesený na server OCR („Optical Character Recognition“) (optické rozpoznávanie písmen).
V tretej fáze server OCR konvertuje obrazový súbor TIFF na dáta, ktoré môžu byť spracované digitálne. V priebehu tohto procesu je obrázok každého písmena konvertovaný do digitálneho kódu, ktorý umožňuje počítaču rozpoznať každé jednotlivé písmeno. Tak je napríklad obraz písmen „TDC“ týmto postupom zmenený do takej podoby, že počítač znak môže rozpoznať ako rad písmen „TDC“ a následne konvertovať do textového formátu, ktorý umožňuje počítaču čítať tento text. Tieto údaje sú uložené ako takzvaný textový súbor, ktorý je čitateľný pre všetky textové procesory. Proces OCR sa ukončí vymazaním súboru TIFF.
Vo štvrtej fáze je textový súbor preskúmaný na účely nájdenia vopred zadefinovaného slova. Vždy, keď sa nájde hľadané slovo, vygeneruje sa formou hodnoty vyjadrenej v percentách od 0 do 100, v ktorej publikácii, čiastke a na ktorej strane sa našlo hľadané slovo na účely určenia tohto hľadaného slova v texte, čo neskôr uľahčuje čítanie článku. Na účely zjednodušenia nájdenia hľadaného slova pri čítaní článku sa spolu s kľúčovým slovom uloží päť slov, ktoré mu predchádzajú a päť slov, ktoré po ňom nasledujú (ďalej len „výpis vytvorený z jedenástich slov“).
V piatej fáze sa tento postup zberu dát ukončí vytlačením dokladu o výsledkoch vyhľadávania pre všetky strany, na ktorých sa našlo kľúčové slovo. Takýto doklad o výsledkoch vyhľadávania znie napríklad takto:
„4. november 2005 —
Dagbladet Arbejderen
, strana 3:
TDC: 73% ‚blížiaci sa predaj telekomunikačného koncernu TDC, ktorý by mal byť kúpený‘“.
Infopaq nesúhlasil s tým, že by k tejto činnosti potreboval súhlas majiteľov autorských práv a v dôsledku toho podal na Østre Landsret žalobu proti DDF, v ktorej navrhoval, aby súd rozhodol, že DDP má uznať právo Infopaqu využívať postup „zberu dát“ bez súhlasu tohto profesijného združenia alebo jeho členov. Østre Landsret žalobu zamietol, a preto Infopaq podal odvolanie na vnútroštátny súd.
Podľa vnútroštátneho súdu je nesporné, že sa súhlas majiteľov autorských práv nevyžaduje pokiaľ ide o monitorovanie tlače a vypracúvanie zhrnutí novinových článkov, ak osoba fyzicky číta každú publikáciu, ak sú články vyberané manuálne na základe vopred definovaných kľúčových slov a autorovi zhrnutia je poskytnutý výsledok vyhľadávania vytvorený manuálne s vyznačením kľúčového slova v článku a umiestnením tohto článku v publikácii. Okrem toho sa účastníci konania vo veci samej zhodujú, že samotné vytváranie zhrnutí je legálne a nevyžaduje súhlas majiteľov týchto práv.
Takisto nie je sporné, že uvedený postup zberu dát zahŕňa dva prípady rozmnožovania, konkrétne vytvorenie súborov TIFF naskenovaním vytlačených novinových článkov a vytvorenie textových súborov konverziou súborov TIFF. Okrem toho platí, že tento postup vedie k rozmnožovaniu častí zdigitalizovaných článkov, keď je výpis vytvorený z jedenástich slov uložený do pamäte počítača a keď je týchto jedenásť slov vytlačených na papieri.
Účastníci vo veci samej sa však nezhodujú, pokiaľ ide o o otázku, či dva vyššie uvedené prípady predstavujú prípady rozmnožovania stanovené v článku 2 smernice 2001/29. Taktiež nemajú rovnaký názor na to, či sa na všetky prípady prejednávané vo veci samej vzťahuje výnimka z práva rozmnožovania stanovená v článku 5 ods. 1 tejto smernice.
Za týchto okolností Højesteret rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
„1
Môže uloženie a následná tlač výpisu z textu článku v novinách pozostávajúceho z kľúčového slova a piatich pred ním a piatich po ňom nasledujúcich slov predstavovať rozmnožovanie, ktoré je autorsky chránené článkom 2 smernice 2001/29?
2.
Sú okolnosti, za akých prípad rozmnožovania vznikne, relevantné pre posúdenie skutočnosti, či rozmnožovanie možno považovať za ‚prechodné‘ v zmysle článku 5 ods. 1 smernice 2001/29?
3.
Môže sa dočasné rozmnožovanie považovať za ‚prechodné‘ v prípade, že rozmnoženina je spracovaná, napríklad vytvorením textového súboru na základe obrazového súboru alebo sú vyhľadávané pasáže textu z textového súboru?
4.
Môže sa dočasné rozmnožovanie považovať za ‚prechodné‘, keď je uložená do pamäte časť rozmnoženiny pozostávajúca z jedného alebo viacerých výpisov z textov v rozsahu 11 slov?
5.
Môže sa dočasné rozmnožovanie považovať za ‚prechodné‘, keď je vytlačená časť rozmnoženiny pozostávajúca z jedného alebo viacerých výpisov z textov v rozsahu 11 slov?
6.
Je štádium technologického procesu, v akom vznikli rozmnoženiny, relevantné pre posúdenie skutočnosti, či dočasné rozmnožovania možno považovať ‚za integráln[u] a podstatn[ú] čas[ť] technologického procesu‘ v zmysle článku 5 ods. 1 smernice 2001/29?
7.
Môžu byť dočasné rozmnožovania považované za ‚integráln[u] a podstatn[ú] čas[ť] technologického procesu‘, keď pozostávajú z manuálneho naskenovania celých novinových článkov a pri naskenovaní sú transformované z tlačeného média na digitálne médium?
8.
Môžu byť dočasné rozmnožovania považované za ‚integráln[u] a podstatn[ú] čas[ť] technologického procesu‘, keď pozostávajú z vytlačenej časti rozmnoženiny pozostávajúcej z jedného alebo viacerých výpisov z textov v rozsahu 11 slov?
9.
Zahŕňa ‚oprávnené použitie‘ podľa článku 5 ods. 1 smernice 2001/29 akúkoľvek formu použitia, ktorá nevyžaduje súhlas majiteľa autorského práva?
10.
Zahŕňa ‚oprávnené použitie‘ podľa článku 5 ods. 1 smernice 2001/29 naskenovanie celých novinových článkov, následné spracovanie rozmnoženiny, ako aj uloženie a akékoľvek vytlačenie časti rozmnoženiny pozostávajúcej z jedného alebo viacerých výpisov z textov v rozsahu 11 slov zo strany podniku na účely napísania výťahu (zhrnutia) z textu, aj keď majitelia práv nedali na tieto úkony svoj súhlas?
11.
Aké kritériá sa majú zohľadniť pri posúdení skutočnosti, či dočasné rozmnožovania majú ‚samostatný ekonomický význam‘ v zmysle článku 5 ods. 1 smernice 2001/29, pokiaľ sú splnené ostatné podmienky upravené v tomto ustanovení?
12.
Môže sa zvýšenie produktivity používateľa dosiahnuté z dočasného rozmnožovania zohľadniť pri posúdení otázky, či tieto úkony majú ‚samostatný ekonomický význam‘ v zmysle článku 5 ods. 1 smernice 2001/29?
13.
Môže sa naskenovanie celých novinových článkov, následné spracovanie rozmnoženiny, ako aj uloženie a akékoľvek vytlačenie časti rozmnoženiny pozostávajúcej z jedného alebo viacerých výpisov z textov v rozsahu 11 slov zo strany podniku bez súhlasu majiteľov autorských práv považovať za ‚niektoré osobitné prípady, pri ktorých nedochádza ku konfliktu s bežným využívaním‘ novinových článkov a ‚ktoré neodôvodnene nepoškodzujú oprávnené záujmy nositeľa [majiteľa —
neoficiálny preklad
] práv‘ v zmysle článku 5 ods. 5 smernice 2001/29?“
O prejudiciálnych otázkach
Úvodné poznámky
Na úvod treba pripomenúť, že z požiadaviek tak jednotného uplatnenia práva Spoločenstva, ako aj zásady rovnosti vyplýva, že znenie ustanovenia práva Spoločenstva, ktoré rovnako ako ustanovenie smernice 2001/29 výslovne neobsahuje žiadny odkaz na právo členských štátov na účely vymedzenia zmyslu a významu tohto ustanovenia, sa obvykle musí vykladať samostatným a jednotným spôsobom v celom Spoločenstve (pozri najmä rozsudky zo 6. februára 2003, SENA,
C-245/00, Zb. s. I-1251
, bod 23, a zo , SGAE, C-306/05, Zb. s I-11519, bod 31).
Tieto požiadavky treba dodržiavať, najmä pokiaľ ide o smernicu 2001/29 vzhľadom na jej odôvodnenia č. 6 a 21.
Z tohto dôvodu nemôže rakúska vláda náležite tvrdiť, že prináleží členským štátom vymedziť pojem „rozmnožovanie časti“, ktorý sa nachádza v článku 2 smernice 2001/29 (pozri v tomto zmysle, pokiaľ ide o pojem „verejný“ stanovený v článku 3 tejto smernice, rozsudok SGAE, už citovaný, bod 31).
O prvej otázke
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v zásade pýta, či sa má pojem „rozmnožovanie časti“ v zmysle smernice 2001/29 vykladať v tom zmysle, že zahŕňa uloženie výpisu vytvoreného z jedenástich slov do pamäte počítača a jeho následné vytlačenie na papieri.
Je potrebné uviesť, že smernica 2001/29 nedefinuje ani pojem „rozmnožovanie“ ani pojem „rozmnožovanie časti“.
Za týchto podmienok treba tieto pojmy definovať s ohľadom na výrazy, kontext ustanovení článku 2 smernice 2001/29, v ktorých sa nachádzajú, ako aj s ohľadom na ciele celej tejto smernice a medzinárodné právo (pozri v tomto zmysle rozsudok SGAE, už citovaný, body 34 a 35, ako aj citovanú judikatúru).
Článok 2 písm. a) smernice 2001/29 stanovuje, že autori majú výlučné právo udeliť súhlas alebo zakázať rozmnožovanie v celku alebo v časti. Z toho vyplýva, že predmetom ochrany práva autora udeliť súhlas alebo zakázať rozmnožovanie je „dielo“.
V tejto súvislosti zo všeobecnej štruktúry Bernského dohovoru vyplýva, najmä z jeho článku 2 piateho a ôsmeho odseku, že ochrana určitých predmetov ako literárnych alebo umeleckých diel predpokladá, že sú duševnou tvorbou.
Rovnako z článku 1 ods. 3 smernice 91/250, článku 3 ods. 1 smernice 96/9 a článku 6 smernice 2006/116 vyplýva, že diela ako počítačové programy, databázy a fotografie sú chránené autorským právom, len ak sú pôvodné v tom zmysle, že sú výsledkom autorovej vlastnej duševnej tvorby.
Keďže smernica 2001/29 vytvára harmonizovaný právny rámec autorského práva, je založená, tak ako vyplýva z jej odôvodnení č. 4, 9 až 11 a 20, na rovnakej zásade.
Za týchto podmienok sa autorské právo podľa článku 2 písm. a) smernice 2001/29 uplatňuje len na predmety, ktoré sú pôvodné v tom zmysle, že sú výsledkom autorovej vlastnej duševnej tvorby.
Čo sa týka častí diela, treba konštatovať, že ani smernica 2001/209, ani žiadna iná smernica uplatniteľná v oblasti neuvádza, že na takéto časti sa vzťahuje iný režim ako na celé dielo. Z toho vyplýva, že sú chránené autorským právom, len čo sa samy osebe podieľajú na pôvodnosti celého diela.
S ohľadom na úvahy uvedené v bode 37 tohto rozsudku tak rôzne časti diela požívajú ochranu podľa článku 2 písm. a) smernice 2001/29 pod podmienkou, že obsahujú určité prvky, ktoré vyjadrujú vlastnú duševnú tvorbu autora tohto diela.
Pokiaľ ide o rozsah tejto ochrany diela, z odôvodnení č. 9 až 11 smernice 2001/29 vyplýva, že hlavným cieľom tejto smernice je vytvoriť vysokú úroveň ochrany najmä pokiaľ ide o autorov, ktorá im umožní získať primeranú odmenu za použitie ich diel, vrátane rozmnožovania týchto diel, aby mohli pokračovať vo svojej tvorivej a umeleckej činnosti.
Z toho istého hľadiska odôvodnenie č. 21 smernice 2001/29 vyžaduje, aby boli prípady, na ktoré sa vzťahuje právo rozmnožovania, vykladané extenzívne.
Táto požiadavka extenzívneho výkladu uvedených prípadov sa tiež nachádza v znení článku 2 uvedenej smernice, ktorá používa výrazy ako „priame alebo nepriame“, „dočasné alebo trvalé“, „akýmkoľvek spôsobom“ a „akoukoľvek formou“.
Z tohto dôvodu má ochrana priznaná článkom 2 smernice 2001/29 širokú pôsobnosť.
Pokiaľ ide o články z tlače, duševná tvorba ich autorov, uvedená v bode 37 tohto rozsudku, vyplýva obvykle zo spôsobu, akým je téma predstavená, ako aj z jazykového vyjadrenia. Okrem toho vo veci samej platí, že samotné novinové články sú literárnym dielom, na ktoré sa vzťahuje smernica 2001/29.
Pokiaľ ide o prvky diel, na ktoré sa vzťahuje ochrana, treba uviesť, že sa skladajú zo slov, ktoré, ak sú posudzované samostatne, nepredstavujú samé osebe duševnú tvorbu autora, ktorý ich používa. Až výber, umiestnenie a kombinácia týchto slov umožňujú autorovi vyjadriť svoju tvorivosť a dospieť tak k výsledku, ktorý je duševnou tvorbou.
Samotné slová nie sú teda prvkami, na ktoré sa vzťahuje ochrana.
S ohľadom na požiadavku extenzívneho výkladu pôsobnosti ochrany stanovenej v článku 2 smernice 2001/29 však nemožno vylúčiť, že určité samostatné vety, alebo tiež určité časti viet príslušného textu, sú spôsobilé sprístupniť čitateľovi originalitu publikácie, akou je novinový článok tým, že mu poskytnú prvok, ktorý je sám osebe vyjadrením duševnej tvorby autora tohto článku. Takéto vety alebo časti viet teda môžu byť predmetom ochrany stanovenej v článku 2 písm. a) uvedenej smernice.
Vzhľadom na tieto úvahy, môže prebratie výpisu z chráneného diela, ktorý, tak ako vo veci samej, obsahuje jedenásť po sebe idúcich slov z tohto diela, predstavovať rozmnožovanie časti v zmysle článku 2 smernice 2001/29, ak, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu, takýto výpis obsahuje prvok diela, ktorý sám osebe vyjadruje autorovu vlastnú duševnú tvorbu.
Okrem toho treba uviesť, že postup zberu dát použitý Infopaqom umožňuje prebratie množstva výpisov z chránených diel. Tento postup vytvára výpis vytvorený z jedenástich slov vždy, keď sa kľúčové slovo objaví v príslušnom diele a okrem toho pracuje podľa viacerých kľúčových slov, pretože niektorí zákazníci žiadajú, aby Infopaq vytvoril zhrnutia na základe viacerých kritérií.
To zvyšuje pravdepodobnosť, že Infopaq vytvára rozmnožovanie časti v zmysle článku 2 písm. a) smernice 2001/29, lebo kumulácia uvedených výpisov môže viesť k obnoveniu rozsiahlych častí, ktoré sú spôsobilé vyjadrovať originalitu príslušného diela, pretože obsahujú určitý počet prvkov, ktoré vyjadrujú autorovu vlastnú duševnú tvorbu.
Vzhľadom na uvedené treba na prvú otázku odpovedať, že na úkon uskutočnený pri postupe zberu dát, ktorý spočíva v uložení výpisu z chráneného diela vytvoreného z jedenástich slov do pamäte počítača a jeho vytlačení, sa môže vzťahovať pojem rozmnožovanie časti v zmysle článku 2 smernice 2001/2009, ak, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu, takto prebraté prvky vyjadrujú vlastnú duševnú tvorbu ich autora.
O druhej až dvanástej otázke
Za predpokladu, že na prípady vo veci samej sa vzťahuje pojem rozmnožovanie časti chráneného diela v zmysle článku 2 smernice 2001/29, z článkov 2 a 5 uvedenej smernice vyplýva, že takéto rozmnožovanie nemožno uskutočniť bez súhlasu daného autora, ibaže by toto rozmnožovanie spĺňalo podmienky článku 5 tejto smernice.
V tomto kontexte sa vnútroštátny súd vo svojej druhej až dvanástej otázke v zásade pýta, či prípady rozmnožovania uskutočnené v priebehu postupu zberu dát, akým je postup vo veci samej, spĺňajú podmienky stanovené v článku 5 smernice 2001/29 a či tento postup môže byť uskutočnený bez súhlasu príslušných majiteľov autorských práv, keď má za cieľ vytvoriť zhrnutie z novinových článkov a spočíva v naskenovaní celých týchto článkov, uložení do pamäte výpisu jedenástich slov a vytlačení tohto výpisu.
Podľa článku 5 ods. 1 smernice 2001/29 je prípad rozmnožovania vyňatý z práva rozmnožovania ustanoveného v článku 2 tejto smernice, len ak spĺňa päť podmienok, a síce:
—
tento prípad je dočasný,
—
je prechodný alebo náhodný,
—
je integrálnou alebo podstatnou časťou technologického procesu,
—
jediným účelom je umožniť transmisiu v sieti medzi tretími stranami cez sprostredkovateľa alebo oprávnené použitie diela alebo iného predmetu ochrany, a
—
ktorý nemá žiadny samostatný ekonomický význam.
Najprv treba uviesť, že tieto podmienky sú kumulatívne v tom zmysle, že nedodržanie jednej z nich vedie k tomu, že prípad rozmnožovania nie je vyňatý na základe článku 5 ods. 1 smernice 2001/29 z práva rozmnožovania stanoveného v článku 2 tejto smernice.
Na účely výkladu každej z týchto podmienok je potrebné ďalej pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry ustanovenia smernice, ktoré sa odchyľujú od všeobecnej zásady zakotvenej v tej istej smernici, musia byť striktne vykladané (rozsudky z 29. apríla 2004, Kapper,
C-476/01, Zb. s. I-5205
, bod 72, a z , Komisia/Portugalsko,
C-36/05, Zb. s. I-10313
, bod 31).
To platí v prípade výnimky stanovenej v článku 5 ods. 1 smernice 2001/29, ktorá predstavuje výnimku zo všeobecnej zásady stanovenej v tejto smernici, a síce povinnosti súhlasu majiteľa autorského práva pre každé rozmnožovanie chráneného diela.
To by malo platiť o to viac vzhľadom na to, že túto výnimku treba vykladať s ohľadom na článok 5 ods. 5 smernice 2001/29, podľa ktorého sa uvedená výnimka uplatňuje iba v niektorých osobitných prípadoch, pri ktorých nedochádza ku konfliktu s bežným využívaním diela alebo iného predmetu ochrany a ktoré neodôvodnene nepoškodzujú oprávnené záujmy majiteľa práva.
Podľa odôvodnení č. 4, 6 a 21 smernice 2001/29 sa podmienky stanovené v článku 5 ods. 1 tejto smernice majú vykladať tiež s ohľadom na právnu istotu autorov, pokiaľ ide o ochranu ich diel.
V tejto veci Infopaq tvrdí, že predmetné prípady rozmnožovania spĺňajú podmienky týkajúce sa prechodného charakteru, lebo na konci postupu elektronického vyhľadávania sú vymazané.
V tejto súvislosti treba s ohľadom na tretiu podmienku pripomenutú v bode 54 tohto rozsudku konštatovať, že prípad dočasného a prechodného rozmnožovania má za cieľ umožniť technologický proces, ktorého je integrálnou a podstatnou časťou. Za týchto podmienok s ohľadom na zásady stanovené v bodoch 57 a 58 tohto rozsudku by tieto prípady nemali ísť nad rámec toho, čo je potrebné na riadne fungovanie tohto technologického procesu.
Právna istota majiteľov autorského práva okrem toho vyžaduje, aby uchovávanie a odstránenie rozmnoženiny nebolo predmetom svojvoľného ľudského zásahu, konkrétne zásahu používateľa chránených diel. V takom prípade by vlastne nebolo vôbec zaručené, že dotknutá osoba pristúpi skutočne k odstráneniu vytvorenej rozmnoženiny alebo v každom prípade, že ju odstráni, len čo nebude jej existencia odôvodnená s ohľadom na jej funkciu, ktorou je umožniť uskutočnenie technologického procesu.
Takýto záver je potvrdený odôvodnením č. 33 smernice 2001/29, ktoré vymenúva ako charakteristické prípady uvedené v článku 5 ods. 1 tejto smernice prípady, ktoré umožňujú prezeranie („browsing“) a tiež zrýchlené ukladanie do pamäte osobných počítačov („caching“) vrátane tých, ktoré umožňujú plynulé fungovanie transmisných systémov. Takéto prípady sú z definície vytvorené a odstránené automaticky bez ľudského zásahu.
Vzhľadom na uvedené treba konštatovať, že prípad možno označiť za „prechodný“ v zmysle druhej podmienky stanovenej v článku 5 ods. 1 smernice 2001/29, len ak je jeho trvanie obmedzené na to, čo je potrebné na riadne fungovanie daného technologického procesu, pričom tento proces musí byť automatizovaný tak, aby tento prípad automaticky odstránil bez ľudského zásahu, len čo splní svoju úlohu spočívajúcu v umožnení uskutočnenia takéhoto procesu.
Vo veci samej nemožno vylúčiť, že dva prvé prípady rozmnožovania vo veci samej, a síce vytvorenie súboru TIFF, ako aj textových súborov konverziou súborov TIFF, možno označiť za prechodné, len čo sú automaticky vymazané z pamäte počítača.
Pokiaľ ide o tretí prípad rozmnožovania — uloženie výpisu vytvoreného z jedenástich slov do pamäte počítača — dôkazy predložené Súdnemu dvoru neumožňujú posúdiť, či je technologický proces automatizovaný tak, že je tento súbor vymazaný z pamäte počítača bez ľudského zásahu a v krátkom čase. Preto vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či odstránenie závisí na vôli používateľa rozmnoženiny a či nehrozí, že tento súbor zostane uložený po splnení svojej úlohy spočívajúcej v umožnení daného technologického procesu.
Stále však platí, že prostredníctvom posledného prípadu rozmnožovania v postupe zberu dát Infopaq uskutočňuje rozmnožovanie mimo sféru výpočtovej techniky. Pristupuje k vytlačeniu súborov obsahujúcich výpisy vytvorené z jedenástich slov, a tým tieto výpisy rozmnožuje na papieri.
Pokiaľ je táto rozmnoženina zachytená na takomto hmotnom podklade, je odstránená, až keď je zničený tento podklad.
Okrem toho, keďže postup zberu dát nie je zjavne spôsobilý sám zničiť tento podklad, závisí odstránenie uvedenej rozmnoženiny na vôli používateľa tohto postupu, v prípade ktorého nie je isté, či ju chce zničiť, čo môže viesť k tomu, že uvedená rozmnoženina pretrváva počas dlhšieho obdobia podľa potrieb používateľa.
Za týchto podmienok treba konštatovať, že posledný prípad zberu dát vo veci samej, počas ktorého Infopaq vytlačí výpisy vytvorené z jedenástich slov, nie je prechodným prípadom v zmysle článku 5 ods. 1 smernice 2001/29.
Okrem toho zo spisu predloženého Súdnemu dvoru nevyplýva a tiež nebolo tvrdené, že takýto prípad môže byť náhodný.
Z uvedeného vyplýva, že uvedený akt nespĺňa druhú podmienku stanovenú v článku 5 ods. 1 smernice 2001/29, a preto nemožno takýto prípad vyňať z práva rozmnožovania stanoveného v článku 2 tejto smernice.
Z toho vyplýva, že postup zberu dát vo veci samej nemožno uskutočniť bez súhlasu majiteľov autorských práv a preto nie je potrebné skúmať, či štyri prípady vytvárajúce tento postup spĺňajú podmienky stanovené v uvedenom článku 5 ods. 1.
Preto treba na druhú až dvanástu otázku odpovedať, že prípad vytlačenia výpisu vytvoreného z jedenástich slov, ktorý sa uskutočňuje v priebehu postupu zberu dát, akým je postup vo veci samej, nespĺňa podmienky týkajúce sa prechodného charakteru stanoveného v článku 5 ods. 1 smernice 2001/29, a preto nemožno tento postup uskutočniť bez súhlasu príslušných majiteľov autorských práv.
O trinástej otázke
Vzhľadom na odpovede na druhú až dvanástu otázku nie je potrebné odpovedať na trinástu otázku.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (štvrtá komora) rozhodol takto:

1.
Na úkon uskutočnený pri postupe zberu dát, ktorý spočíva v uložení výpisu z chráneného diela vytvoreného z jedenástich slov do pamäte počítača a jeho vytlačení, sa môže vzťahovať pojem rozmnožovanie časti v zmysle článku 2 smernice 2001/29/ES Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti, ak — čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu — takto prebraté prvky vyjadrujú vlastnú duševnú tvorbu ich autora.

2.
Prípad vytlačenia výpisu vytvoreného z jedenástich slov, ktorý sa uskutočňuje v priebehu postupu zberu dát, akým je postup vo veci samej, nespĺňa podmienku týkajúcu sa prechodného charakteru stanovenú v článku 5 ods. 1 smernice 2001/29, a preto nemožno tento postup uskutočniť bez súhlasu príslušných majiteľov autorských práv.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: dánčina.