CELEX: 62009CJ0082
Uredba (ES) št. 2152/2003
Spremljanje gozdov in medsebojni okoljski vplivi v Uniji
Opredelitve
Pojma ‚gozd‘ in ‚druga gozdnata zemljišča‘
Področje uporabe

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago Uredbe (ES) št. 2152/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne
17. novembra 2003 o spremljanju gozdov in medsebojnih okoljskih vplivih v Skupnosti (Forest Focus) (UL L 324, str. 1).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med Dimos Agiou Nikolaou Kritis (občina Agios Nikolaos, Kreta) in Ypourgos Agrotikis
Anaptyxis kai Trofimon (ministrstvo za razvoj kmetijstva in prehrane) glede odločbe, s katero je bila zadevni občini naložena
ponovna pogozditev parcele, ki spada pod njo, s površino 217,64 m
.

Pravni okvir

Pravo Unije
Člen 1 Uredbe št. 2152/2003 določa:
„Sistem Skupnosti za široko zasnovano, usklajeno in celovito dolgoročno spremljanje stanja gozdov (v nadaljnjem besedilu:
sistem) se s tem vzpostavi, da bi:
(a)      nadaljevali in nadalje razvijali:
–        spremljanje onesnaženosti zraka in učinkov onesnaženosti zraka ter drugih povzročiteljev in dejavnikov, ki vplivajo na gozdove,
kakor so biotski in abiotski dejavniki ter dejavniki antropogenega izvora,
–        spremljanje gozdnih požarov ter njihovih vzrokov in posledic,
–        preprečevanje gozdnih požarov;
(b)      ocenili zahteve spremljanja in razvili spremljanje tal, skladiščenja ogljika, učinkov podnebnih sprememb in biotske raznovrstnosti
kot tudi varovalnih funkcij gozdov;
(c)      stalno vrednotili učinkovitost dejavnosti spremljanja pri oceni stanja gozdov in nadaljnjega razvoja dejavnosti spremljanja.
Sistem zagotavlja zanesljive in primerljive podatke in informacije o stanju gozdov in škodljivih vplivih nanje na ravni Skupnosti.
Prav tako pomaga vrednotiti obstoječe ukrepe za spodbuditev ohranjanja in varstva gozdov v korist trajnostnega razvoja, s
posebnim poudarkom na izvajanju ukrepov zmanjševanja vplivov, ki imajo negativne posledice za gozdove. Sistem bo upošteval
in, kadar bo to primerno, povezoval obstoječe in načrtovane nacionalne, evropske in globalne mehanizme spremljanja ter bo
usklajen z ustreznimi mednarodnimi sporazumi.“
Člen 3 Uredbe št. 2152/2003 določa:
„Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)      ‚gozd‘ pomeni zemljišče z zastrtostjo drevja (ali z enakovredno stopnjo poraščenosti) nad 10 % in površino, ki je večja od
0,5 ha. Drevesa morajo v času zrelosti doseči najmanj 5 m višine
in situ
. Lahko ga sestavljajo bodisi sklenjene gozdne tvorbe, v katerih drevesa različnih slojev in podrast pokrivajo velik delež
tal, bodisi nesklenjene gozdne tvorbe s strnjenim pokrovom rastlinja, v katerih zastrtost z drevjem presega 10 %. Mladi naravni
sestoji in vsi nasadi, osnovani v gozdarske namene, ki še niso dosegli 10 % gostote krošenj ali višine dreves 5 m, so vključeni
v gozd, kakor tudi površine, ki ponavadi tvorijo del gozdne površine, ki so začasno nezarasle zaradi posegov človeka ali naravnih
vzrokov, vendar se zanje pričakuje, da bodo ogozdene. Opredelitev pojma ‚gozd‘ vključuje: gozdne drevesnice in semenske plantaže,
ki tvorijo sestavni del gozda; gozdne ceste, izkrčene predele, protipožarne preseke in druge manjše vrzeli znotraj gozda;
gozdove v narodnih parkih, naravnih rezervatih in drugih zavarovanih območjih, na primer zaradi posebnega okoljskega, znanstvenega,
zgodovinskega, kulturnega ali duhovnega interesa; protivetrni in ostali zaščitni pasovi dreves s površino nad 0,5 ha in širino
nad 20 m. Vključeni so nasadi kavčukovcev in gozdovi hrasta plutovca. Vendar, opredelitev pojma ‚gozd‘ izključuje: zemljišče,
ki se v glavnem uporablja za kmetijske namene;
(b)      ‚drugo gozdnato zemljišče‘ pomeni bodisi zemljišče z drevesno zastrtostjo (ali z enakovredno stopnjo poraščenosti) od 5 %
do 10 % dreves, ki lahko v času zrelosti dosežejo višino 5 m
in situ
, bodisi z drevesno zastrtostjo (ali z enakovredno stopnjo poraščenosti) nad 10 %, ko gre za drevesa, ki v času zrelosti ne
morejo doseči višine 5 m
in situ
(npr. pritlikava ali zakrnela drevesa), in grmičevjem ali grmovjem. Opredelitev pojma ‚drugo gozdnato zemljišče‘ izključuje:
površine z drevesno, grmovno ali grmičasto zastrtostjo, kot je bila opisana zgoraj, vendar s površino manj kakor 0,5 ha in
širino 20 m, in so uvrščene pod ‚drugo zemljišče‘; zemljišče, ki se v glavnem uporablja za kmetijske namene;
[…]“
Člen 12(1) Uredbe št. 2152/2003 je določal, da se bo sistem izvajal v obdobju štirih let, od 1. januarja 2003 do 31. decembra
2006.
Uredba št. 2152/2003 je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 614/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. maja 2007 o finančnem
instrumentu za okolje (LIFE+) (UL L 149, str. 1).

Nacionalno pravo
V grški zakonodaji sta v členu 3 zakona št. 998/1979 o varstvu gozdov in na splošno gozdnatih zemljišč države (FEK A' 289),
kakor je bil spremenjen s členom 1 zakona št. 3208/2003 (FEK A′ 303/24. 12. 2003), pojma ‚gozd‘ in ‚gozdnato zemljišče‘ opredeljena
tako:
„1. ‚Gozd‘ ali ‚gozdni ekosistem‘ pomeni celoto divjih rastlin z lesenim deblom na potrebnem zemljišču, ki skupaj s tam obstoječo
floro in favno zaradi njihove medsebojne odvisnosti in vpliva pomeni posebno življenjsko združbo (gozdna življenjska združba)
in posebno naravno okolje (gozdnega izvora).
2. Gozdnato zemljišče obstaja, kadar je v zgoraj opisani celoti divja drevesna vegetacija, bodisi visoka bodisi grmičasta,
redka.
3. Gozdna življenjska združba v smislu odstavkov 1 in 2 obstaja in okolje gozdnega izvora nastane, kadar:
I. na zadevnem zemljišču rastejo divje drevesne rastline, iz katerih je mogoče z gozdarstvom pridobiti gozdarske proizvode
(gozdni proizvodi).
II. površina zadevnega območja, ki ga v celoti ali redko pokrivajo zgoraj navedene gozdne vrste, ne sme biti manjša od 0,3
hektarov, po možnosti zaokrožene geometrične oblike ali v pasu, ki je širok najmanj trideset (30) metrov. Gozdna življenjska
združba obstaja in okolje gozdnega izvora nastane tudi na zemljiščih s površino manjšo od 0,3 hektarov, kadar so zaradi svojega
položaja v razmerju medsebojne odvisnosti in vpliva z drugimi sosednjimi zemljišči, ki tvorijo gozd ali gozdnata zemljišča.
III. krošnje gozdnih vrst v navpični projekciji pokrivajo najmanj 25 % (pokritost 0,25) zemljišča. Gozdni ekosistemi so kot
gozdovi ali gozdnata zemljišča opredeljeni na podlagi teh meril:
(a)      če imajo gozdne vrste v zgoraj navedeni življenjski združbi jasno opredeljeno (večplastno) vertikalno strukturo in njihove
krošnje pokrivajo več kot trideset odstotkov zemljišča (pokritost, ki presega 0,30 %), je to zemljišče opredeljeno kot gozd,
če drevesna pokritost presega na vrhu 15 centimetrov (0,15) in kadar ni podrasti, če drevesna pokritost presega 25 centimetrov
(0,25),
(b)      če v zgoraj navedeni življenjski združbi drevesno vegetacijo tvorijo gozdne vrste listopadnih ali zimzelenih listavcev v obliki
grmovja, se zadevno zemljišče opredeli kot ‚gozdnato zemljišče‘, kadar krošnje teh vrst pokrivajo več kot petindvajset odstotkov
zemljišča (pokritost več kot 0,25).
(c)      V pojem gozdni ekosistem spadajo tudi zemljišča, ki so iz katerega koli razloga izgubila gozdno vegetacijo in ki do začetka
veljavnosti tega zakona niso bila namenjena drugačni rabi na podlagi upravnega akta. Glede zadevnih zemljišč, ki so urejena
z določbami člena 117(3) ustave, je ugotovljeno, da jih je treba ponovno pogozditi in da ohranijo značilnosti, ki so jih imela
pred uničenjem.
4.      Za ‚gozdnata zemljišča‘ se štejejo tudi naravna zemljišča katere koli vrste brez vegetacije (ki jih sestavljajo grmičevja,
pašniki, štrleče skale in na splošno neporaščene površine), ki jih obkrožajo gozdovi ali gozdnata zemljišča ter vrhovi ali
območja Alp nad gozdovi ali gozdnatimi zemljišči. Na zadevnih zemljiščih ni dopusten noben drug poseg, razen tisti iz člena
13(2) zakona 1734/1987 (FEK A′ 189) in iz členov od 45 do 61 tega zakona. Za zemljišča iz točk (a), (d) in (e) odstavka 6
tega člena ne veljajo določbe tega odstavka, tudi če jih obkrožajo gozdovi ali gozdna zemljišča.
5.      Določbe tega zakona veljajo tudi za parke in javne vrtove v mestih ter mestnih območjih in zemljišča, glede katerih je ali
je bilo na podlagi akta pristojnega organa ugotovljeno, da jih je treba pogozditi ali ponovno pogozditi.“

Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
Genikos Grammateas Perifereias Kritis (generalni sekretar regije Krete) je z odločbo z dne 3. junija 2004 odločil, da je treba
eno od parcel Dimou Agiou Nikolaosa s površino 217,64 m
ponovno pogozditi, ker je del večje površine, ki tvori gozd in katere vegetacija je bila delno uničena zaradi krčenja.
Dimos Agiou Nikolaou je to odločbo izpodbijala pri Symvoulio tis Epikrateias, pri čemer je zatrjevala, da pogoji, določeni
v nacionalni zakonodaji, za opredelitev te parcele kot „gozd“ niso bili izpolnjeni, predvsem glede meril minimalne površine
in stopnje drevesne zastrtosti.
Predložitveno sodišče je ugotovilo, da pojma „gozd“ in „gozdnato zemljišče“, kot sta opredeljena v nacionalni zakonodaji,
ki je veljala, ko je bilo treba presojati zakonitost izpodbijane odločbe, nista sovpadala s pojmoma, določenima v Uredbi št.
2152/2003. Na podlagi tega je sklepalo, da bi ta zakonodaja tako lahko bila nezdružljiva s pravom Skupnosti, zaradi česar
bi moralo v obravnavani zadevi njeno uporabo zavrniti in uporabiti prej veljavno zakonodajo. Vendar je dvomilo o utemeljenosti
te presoje.
V teh okoliščinah je Symvoulio tis Epikrateias prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.      Ali se opredelitve ‚gozda‘ in ‚gozdnatega zemljišča‘ iz člena 3(a) in (b) Uredbe št. […] 2152/2003 uporabljajo tudi za zadeve,
ki se nanašajo na varstvo in na splošno upravljanje ‚gozdov‘ in ‚gozdnatih zemljišč‘ v smislu zgornje opredelitve in niso
izrecno urejene v tej uredbi, vendar so urejene v nacionalnih pravnih redih?
2.      Če je odgovor na [prvo] vprašanje pritrdilen, ali je mogoče v nacionalnem pravnem redu kot ‚gozdove‘ in ‚gozdnata zemljišča‘
opredeliti tudi zemljišča, ki niso ‚gozdovi‘ in ‚gozdnata zemljišča‘ v smislu opredelitev iz člena 3(a) in (b) Uredbe št.
2152/2003?
3.      Če je odgovor na [drugo] vprašanje pritrdilen, ali se lahko opredelitev, če je v nacionalnem pravnem redu kot ‚gozdove‘ in
‚gozdnata zemljišča‘ mogoče opredeliti tudi zemljišča, ki niso ‚gozdovi‘ in ‚gozdnata zemljišča‘ v smislu člena 3(a) in (b)
Uredbe št. 2152/2003, razlikuje od opredelitve iz zgoraj navedene uredbe, in sicer tako glede v Uredbi navedenih sestavnih
elementov teh pojmov kot glede številčne opredelitve velikosti teh sestavnih elementov, ki so morebiti skupni tem iz te uredbe,
oziroma ali je treba šteti, da lahko ta opredelitev v nacionalnem pravnem redu vsebuje sestavne elemente pojmov ‚gozd‘ in
‚gozdnato zemljišče‘, ki se razlikujejo od tistih, ki jih vsebuje opredelitev iz Uredbe, pri čemer je glede elementov, ki
so skupni tem iz Uredbe, dovoljeno, da se ne opredelijo številčno, če pa je določena ta številčna opredelitev, pa ta ne more
odstopati od številčne opredelitve iz Uredbe?“

Vprašanja za predhodno odločanje

Dopustnost
Evropska komisija izpodbija dopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe, ker naj ne bi bila očitna koristnost odgovora
za odločitev v sporu o glavni stvari. Iz predložitvene odločbe naj bi bilo namreč razvidno, da nacionalno sodišče meni, da
je mogoče zadevno parcelo iz postopka v glavni stvari tako v skladu z nacionalnim pravom kot v skladu z Uredbo št. 2152/2003
opredeliti kot „gozd“. Vprašanja naj bi bila torej teoretična in naj bi le preverjala pravilnost opredelitev v nacionalnem
pravu.
Vendar te trditve ni mogoče sprejeti.
Opozoriti je treba, da na podlagi ustaljene sodne prakse v okviru sodelovanja med Sodiščem Evropske unije in nacionalnimi
sodišči, kot je določeno v členu 234 ES, samo nacionalna sodišča, ki odločajo o sporu in morajo prevzeti odgovornost za sodno
odločbo, ki jo bodo izdala, glede na posebnosti vsake zadeve presojajo, ali je za izdajo njihove sodbe potrebno sprejetje
predhodne odločbe in ali so vprašanja, ki jih postavijo Sodišču, upoštevna. Če se postavljena vprašanja nanašajo na razlago
prava Skupnosti, Sodišče načeloma mora odločati (glej zlasti sodbi z dne 13. marca 2001 v zadevi PreussenElektra, C‑379/98,
Recueil, str. I‑2099, točka 38, in z dne 1. oktobra 2009 v zadevi Gottwald, C‑103/08, ZOdl., str. I-9117, točka 16).
Iz tega je razvidno, da je mogoče domnevo upoštevnosti, povezano z vprašanji za predhodno odločanje, ki jih postavijo nacionalna
sodišča, ovreči samo v izjemnih primerih in zlasti ko je popolnoma očitno, da razlaga določb prava Skupnosti, za katero je
s temi vprašanji zaprošeno, ni v nobeni zvezi z dejanskim stanjem ali predmetom spora o glavni stvari (glej zlasti zgoraj
navedeno sodbo Gottwald, točka 17 in navedena sodna praksa).
V obravnavani zadevi pa iz obrazložitve predložitvene odločbe ni razvidno stališče nacionalnega sodišča, v skladu s katerim
bi bila sporna parcela v vsakem primeru, tako z vidika nacionalnega prava kot z vidika prava Skupnosti, opredeljena kot gozd.
Iz točk 13 in 14 te odločbe je razvidno, da bo odločitev predložitvenega sodišča v postopku v glavni stvari odvisna od razlage,
za katero je zaprosilo Sodišče.
Ugotoviti je torej treba, da ni očitno, da to vprašanje za predhodno odločanje ne bi bilo upoštevno za odločitev, ki naj bi
jo predložitveno sodišče sprejelo.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe je treba zato šteti za dopusten.

Utemeljenost
Predložitveno sodišče s prvim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba določbe člena 3(a) in (b) Uredbe št. 2152/2003, v
katerih sta za namene te uredbe opredeljena pojma „gozd“ in „gozdnato zemljišče“, razlagati tako, da nasprotujejo nacionalnim
določbam, v katerih sta ta pojma drugače opredeljena glede sistemov, ki s to uredbo niso izrecno urejeni.
Cilj Uredbe št. 2152/2003 je bil, kot je razvidno iz njenega člena 1, vzpostaviti sistem Skupnosti za široko zasnovano, usklajeno
in celovito dolgoročno spremljanje stanja gozdov. Namen tega sistema je bil nadaljevanje in razvijanje spremljanja onesnaženosti
zraka in drugih povzročiteljev, ki vplivajo na gozdove, spremljanje gozdnih požarov ter njihovih vzrokov in posledic ter preprečevanje
teh požarov. Njen cilj je bil tudi ocenjevanje zahtev spremljanja in razvoj spremljanja tal, skladiščenja ogljika, učinkov
podnebnih sprememb in biotske raznovrstnosti kot tudi varovalnih funkcij gozdov ter stalno vrednotenje učinkovitosti dejavnosti
spremljanja pri oceni stanja gozdov in nadaljnjega razvoja dejavnosti spremljanja
Iz teh določb je tako jasno razvidno, da je zakonodajalec Skupnosti, ki je poleg tega v členu 12(1) Uredbe št. 2152/2003 podrobneje
določil, da se ta sistem Skupnosti izvaja v obdobju štirih let, od 1. januarja 2003 do 31. decembra 2006, nameraval omejiti
področje uporabe navedenega sistema.
Na tem področju in na podlagi člena 249, drugi odstavek, ES je bila navedena uredba splošna, v celoti zavezujoča in neposredno
uporabljiva v vseh državah članicah.
Čeprav je uresničevanje ciljev, ki so bili za neko obdobje predvideni za navedeni sistem, kot so našteti v točki 20 te sodbe,
države članice zavezovalo, da vzpostavijo program spremljanja gozdov, ni dvoma, da zakonodajalec Skupnosti ni nameraval popolnoma
uskladiti vseh dejavnosti glede upravljanja gozdnatih območij.
Glede tega ni dvoma, da je bila navedena uredba sprejeta na podlagi člena 175 ES, ki spada pod naslov XIX Pogodbe ES o okoljski
politiki Skupnosti. Opozoriti je treba, da ureditev Skupnosti na tem področju ne predvideva popolne usklajenosti (sodba z
dne 14. aprila 2005 v zadevi Deponiezweckverband Eiterköpfe, C‑6/03, ZOdl., str. I‑2753, točka 27). Čeprav so v členu 174
ES navedeni nekateri cilji, ki jih je treba doseči, določa člen 176 ES možnost, da države članice sprejmejo strožje varstvene
ukrepe (sodba z dne 22. junija 2000 v zadevi Fornasar in drugi, C‑318/98, Recueil, str. I-4785, točka 46, in zgoraj navedena
sodba Deponiezweckverband Eiterköpfe, točka 27).
Čeprav je zakonodajalec Skupnosti za izvajanje sistema spremljanja gozdov nameraval določiti opredelitev območij iz tega sistema,
iz nobene določbe Uredbe št. 2152/2003 ni razvidno, da je bil njen cilj določiti skupna pravila za urejanje drugih sistemov.
Ob upoštevanju tega sta ta pojma v tej uredbi, kot je to izrecno določeno v njenem členu 3, opredeljena le za namene te uredbe.
Zato je treba ugotoviti, da cilj tega člena ni bil niti ne more biti izključitev vseh drugih opredelitev tega, kaj so gozdovi
in gozdnata zemljišča, za katera želijo države članice vzpostaviti druge sisteme, kot je sistem, določen v Uredbi št. 2152/2003.
Nacionalno sodišče mora preveriti, ali je sistem iz postopka v glavni stvari urejen z Uredbo št. 2152/2003.
Ob upoštevanju zgoraj navedenega je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba določbe člena 3(a) in (b) Uredbe št. 2152/2003,
v katerih sta za namene te uredbe opredeljena pojma „gozd“ in „gozdnato zemljišče“, razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalnim
določbam, v katerih sta ta pojma drugače opredeljena glede sistemov, ki s to uredbo niso urejeni.
Upoštevajoč odgovor na prvo vprašanje na drugi vprašanji predložitvenega sodišča ni treba odgovarjati.

Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči
o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (četrti senat) razsodilo:
Določbe člena 3(a) in (b) Uredbe (ES) št. 2152/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. novembra 2003 o spremljanju gozdov
in medsebojnih okoljskih vplivih v Skupnosti (Forest Focus), v katerih sta za namene te uredbe opredeljena pojma „gozd“ in
„gozdnato zemljišče“, je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalnim določbam, v katerih sta ta pojma drugače opredeljena
glede sistemov, ki s to uredbo niso urejeni.
Podpisi
*
Jezik postopka: grščina.