CELEX: 62005CJ0011
Yhteisön tullikoodeksi
Tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen menettely
Kansallisten tulliviranomaisten suorittama tullivalvonnassa tapahtuvaa valmistusta koskevan hakemuksen hylkääminen
Tullikoodeksikomitean päätelmien sitovuus
Sitovuuden puuttuminen
Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta antaa EY 234 artiklan nojalla ennakkoratkaisu mainittujen päätelmien pätevyydestä
Toimivallan puuttuminen
Tullikoodeksin 133 artiklan e alakohdan tulkinta
Asetuksen (ETY) N:o 2454/93 502 artiklan 3 kohdan ja 504 artiklan 4 kohdan tulkinta
Kaikkien lupahakemukseen liittyvien seikkojen arviointi kokonaisuutena

1       Ennakkoratkaisupyyntö koskee yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92,
(EYVL L 302, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 16.11.2000 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY)
N:o 2700/2000 (EYVL L 311, s. 17; jäljempänä tullikoodeksi), 133 artiklan e alakohdan sekä tietyistä asetuksen N:o 2913/92
soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253,
s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 4.5.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 993/2001 (EYVL L 141, s. 1; jäljempänä
soveltamisasetus), 502 artiklan 3 kohdan ja 504 artiklan 4 kohdan tulkintaa.
2       Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat alankomaalainen Friesland Coberco Dairy Foods BV ‑niminen yhtiö
(jäljempänä Coberco Dairy Foods) ja Inspecteur van de Belastingdienst / Douane Noord / Kantoor Groningen (hallinto‑ ja verotarkastaja
/ pohjoinen tullipiiri/Groeningenin toimipaikka, jäljempänä inspecteur) ja joka koskee hakemusta luvan saamiseksi tullivalvonnassa
tapahtuvaan valmistukseen (jäljempänä hakemus).

Asiaa koskevat oikeussäännöt

Tullikoodeksi
3       Tullikoodeksissa otetaan käyttöön tietty määrä taloudellisesti vaikuttavia tullimenettelyjä, joiden joukossa on ”tullivalvonnassa
tapahtuva valmistus”, josta säädetään tullikoodeksin 130–136 artiklassa.
4       Tullikoodeksin 130 artiklan sanamuoto on seuraava:
”Tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen menettelyssä voidaan käyttää muita kuin yhteisötavaroita tuontitullitta tai ilman
kauppapoliittisia toimenpiteitä yhteisön tullialueella niiden lajia tai tilaa muuttavien toimintojen suorittamiseksi sekä
luovuttaa näissä toiminnoissa saatavat tuotteet vapaaseen liikkeeseen asianmukaiset tuontitullit maksaen. Näitä tuotteita
kutsutaan valmistetuiksi tuotteiksi.”
5       Tullikoodeksin 132 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Lupa tullivalvonnassa tapahtuvaan valmistukseen voidaan myöntää valmistuksen suorittavan tai suorituttavan henkilön hakemuksesta.”
6       Tullikoodeksin 133 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Lupa voidaan myöntää ainoastaan:
– –
e)      jos edellytykset, joilla menettely voi osaltaan vaikuttaa tavaroiden valmistustoiminnan luomiseen tai ylläpitämiseen yhteisössä
haittaamatta yhteisössä samankaltaisia tavaroita tuottavien keskeisiä etuja, täyttyvät (taloudelliset edellytykset). Tapaukset,
joissa taloudelliset edellytykset katsotaan täytetyiksi, voidaan määrittää komiteamenettelyä noudattaen.”
7       Tullikoodeksin 247–249 artiklan mukaan tullikoodeksikomitea (jäljempänä komitea) avustaa Euroopan yhteisöjen komissiota mainituissa
artikloissa säädetyissä olosuhteissa.
8       Tullikoodeksin 249 artiklassa säädetään mainitun komitean osalta seuraavaa:
”Komitea voi tutkia kaikki tullilainsäädäntöä koskevat asiat, jotka sen puheenjohtaja saattaa sen käsiteltäviksi joko omasta
aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.”

Soveltamisasetus
9       Soveltamisasetuksen 496 artiklan mukaan ”luvalla” tarkoitetaan tulliviranomaisten myöntämää lupaa menettelyn käyttämiseen.
10     Kyseisen asetuksen 502 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1. Lupaa ei saa myöntää taloudellisia edellytyksiä tutkimatta, jollei taloudellisia edellytyksiä pidetä täyttyneinä 3, 4
tai 6 luvun mukaisesti.
2.      Sisäisessä jalostusmenettelyssä (3 luku) tutkimuksesta on käytävä ilmi se, että on taloudellisesti kannattamatonta käyttää
yhteisön hankintalähteitä, kun otetaan erityisesti huomioon seuraavat perusteet, joiden yksityiskohdat esitetään liitteessä
70 olevassa B osassa:
a)      yhteisössä tuotettuja tavaroita, joiden laatuominaisuudet ja tekniset ominaisuudet vastaavat tavaroita, joita aiotaan tuoda
suunniteltuja jalostustoimintoja varten, ei ole saatavissa;
b)      yhteisössä tuotettujen ja yhteisöön tuotavien tavaroiden hintaerot;
c)      sopimusvelvoitteet.
3.      Tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen menettelyssä (4 luku) tutkimuksesta on käytävä ilmi, mahdollistaako yhteisön ulkopuolisten
hankintalähteiden käyttö yhteisön jalostus‑ tai valmistustoimintojen aloittamisen tai säilyttämisen yhteisössä.
– – ”
11     Mainitun asetuksen 503 artiklassa säädetään seuraavaa:
” Komissio voi osallistua taloudellisten edellytysten tutkimiseen
a)      jos asianomaiset tulliviranomaiset haluavat neuvotella asiasta ennen luvan myöntämistä tai sen jälkeen;
b)      jos toinen tullihallinto vastustaa myönnettyä lupaa;
c)      omasta aloitteestaan.”
12     Soveltamisasetuksen 504 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1.      Kun tutkimus aloitetaan 503 artiklan mukaisesti, asia on lähetettävä komission käsiteltäväksi. Mukana on oltava jo suoritetun
tutkimuksen tulokset.
2.      Komissio – – lähettää vastaanottoilmoituksen tai [toimiessaan omasta aloitteestaan] ilmoittaa asianomaisille tulliviranomaisille
muutoin. Se päättää yhdessä niiden kanssa, onko taloudellisia edellytyksiä tarkasteltava komiteassa.
3.      Kun asia saatetaan komitean käsiteltäväksi, tulliviranomaisten on ilmoitettava hakijalle tai luvanhaltijalle, että kyseinen
menettely on aloitettu ja, jos hakemuksen käsittelyä ei ole saatu päätökseen, että 506 artiklassa säädettyjen määräaikojen
soveltaminen on keskeytetty.
4.      Asianomaisten tulliviranomaisten ja kaikkien muiden samanlaisia lupia tai hakemuksia käsittelevien tulliviranomaisten on otettava
komitean päätelmät huomioon.
– – ”
13     Soveltamisasetuksen 551 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen menettelyn
osalta seuraavaa:
”Tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen menettelyä sovelletaan tavaroihin, joiden valmistus tuotteiksi johtaa alhaisempaan
tuontitullien määrään kuin mitä kannettaisiin tuontitavaroista.”
14     Mainitun asetuksen 552 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1.      Liitteessä 76 olevassa A osassa mainittujen tavaralajien ja toimintojen taloudellisia edellytyksiä on pidettävä täyttyneinä.
Muiden tavaralajien ja toimintojen taloudelliset edellytykset on tutkittava.
2.      Komitea tutkii liitteessä 76 olevassa B osassa lueteltujen, mutta A osaan sisältymättömien tavaralajien ja toimintojen taloudellisten
edellytysten täyttymisen. Sovelletaan 504 artiklan 3 ja 4 kohtaa.”
15     Soveltamisasetuksen liitteessä 76 oleva B osa sisältää kaikki tavarat, joihin sovelletaan maatalouspoliittisia toimenpiteitä.

Asetus (EY) N:o 1260/2001
16     Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 19 päivänä kesäkuuta 2001 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1260/2001 (EYVL
L 178, s. 1) on säädetty sokerimarkkinoita vakauttavista toimenpiteistä yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi
ja erityisesti yhteisön sokerijuurikkaan‑ ja sokeriruo’ontuottajien työllisyyteen ja elintasoon liittyvien takeiden säilyttämiseksi.

Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
17     Coberco Dairy Foods valmistaa hedelmämehujuomia, ja se käyttää näiden juomien raaka‑aineena hedelmämehutiivisteitä, sokereita,
hajusteita, mineraaleja ja vitamiineja, joita se ostaa yhtiöiltä, joista osa on sijoittautunut jäsenvaltioihin ja osa yhteisön
ulkopuolisiin valtioihin. Valmistukseen kuuluu etenkin veden ja sokerin sekoittaminen hedelmämehuun, tuotteen pastörointi
ja sen pakkaaminen.
18     Coberco Dairy Foods haki 23.7.2002 tullikoodeksin 132 artiklan nojalla Alankomaiden tulliviranomaisilta lupaa tullivalvonnassa
tapahtuvaan valmistukseen seuraavia kolmea tuotetta varten: sokeroitu omenamehu, sokeroitu appelsiinimehu ja muu valkoinen
sokeri kuin ruokosokeri. Mainitussa hakemuksessa ilmoitettiin taloudellisina edellytyksinä, että yhteisön ulkopuolisista valtioista
peräisin olevien raaka-aineiden käyttäminen mahdollistaa sen, että valmistustoimintaa voidaan jatkaa yhteisössä.
19     Koska tavarat ja suunniteltu valmistus sisältyvät soveltamisasetuksen liitteessä 76 olevaan B osaan, asia saatettiin komitean
käsiteltäväksi, jotta se tutkisi, täyttyivätkö taloudelliset edellytykset.
20     Komissio jätti 22.8.2003 komitealle valmisteluasiakirjan, josta ilmenee, että Coberco Dairy Foods haki tätä lupaa Keski‑ ja
Itä-Euroopan tuottajien merkittävän kilpailun vuoksi. Coberco Dairy Foods suunnitteli tekevänsä noin 750 000 euron suuruisen
alkuinvestoinnin valmistukseen tarkoitetun laitoksen rakentamiseksi, millä luotaisiin noin kaksi työpaikkaa. Ellei tullivalvonnassa
tapahtuvan valmistuksen menettelyä olisi sovellettu, Coberco Dairy Foods olisi todennäköisesti päättänyt valmistaa tuotteet
Keski‑ tai Itä-Euroopassa Alankomaiden sijasta.
21     Komitea tarkasteli kyseistä asiakirjaa 18.9.2003 pidetyssä kokouksessaan. Tämän kokouksen pöytäkirjasta ilmenee, että komission
maatalouden pääosaston edustaja oli antanut komitealle tiedon yhtäältä sokerin kaupaksi saattamiseen liittyvien takuiden alentamisesta
yhteisön antamien kansainvälisten sitoumusten noudattamiseksi ja toisaalta siitä seikasta, että yhteisön sokerintuottajat
olivat ”paineen alaisina” ja että ”tullivapaa” tuonti tullivalvonnassa tapahtuvaa valmistamista koskevassa menettelyssä lisäisi
tätä painetta. Mainittu pääosasto ei siten puoltanut hakemusta. Komitea päätti näin ollen, etteivät taloudelliset edellytykset
tässä tapauksessa täyttyneet.
22     Alankomaiden tulliviranomaiset hylkäsivät 27.10.2003 näiden komitean päätelmien perusteella Coberco Dairy Foodsin hakemuksen.
Inspecteur hylkäsi Coberco Dairy Foodsin tästä päätöksestä tekemän oikaisuvaatimuksen 2.4.2004.
23     Coberco Dairy Foods valitti 10.5.2004 päätöksestä Gerechtshof te Amsterdamiin.
24     Tässä tilanteessa Gerechtshof te Amsterdam päätti 28.12.2004 tekemässään välipäätöksessä lykätä asian käsittelyä ja esittää
yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)      Kuinka [tullikoodeksin] 133 artiklan e alakohdassa olevaa ilmaisua ’haittaamatta yhteisössä samankaltaisia tavaroita tuottavien
keskeisiä etuja’ on tulkittava? Onko tässä huomioitava pelkästään lopputuotteen markkinat vai onko siinä myös tutkittava taloudellinen
tilanne tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen raaka-aineiden osalta?
2)      Päteekö [soveltamisasetuksen] 502 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun ilmaisun ’valmistustoimintojen aloittaminen tai säilyttäminen’
osalta tehtävän arvioinnin osalta, että asianomaisilla toiminnoilla on voitava luoda vähintään tietty määrä työpaikkoja? Mitä
muita kriteereitä on käytettävä edellä olevan asetustekstin tulkinnassa?
3)      Voiko yhteisöjen tuomioistuin tutkia ennakkoratkaisumenettelyssä komitean päätelmän pätevyyden ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen
annettavien vastausten valossa?
4)      Jos voi, onko nyt kysymyksessä oleva päätelmä pätevä sen perusteluiden ja käsiteltyjen taloudellisten argumenttien osalta?
5)      Jos yhteisöjen tuomioistuin ei voi tutkia päätelmän pätevyyttä, miten on tulkittava soveltamisasetuksen 504 artiklan 4 kohdassa
olevaa ilmaisua ’tulliviranomaisten on otettava komitean päätelmät huomioon’, jos – ensimmäisessä asteessa – tulliviranomaiset
ja/tai – muutoksenhakuasteessa – kansalliset tuomioistuimet katsovat, että komitean päätelmä ei ole sellainen, että tullivalvonnassa
tapahtuvaa valmistusta koskeva hakemus voitaisiin hylätä sen perusteella?”

Viides kysymys
25     Viidennessä kysymyksessä, jota on tarkasteltava ensimmäisenä, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii sitä, kuinka soveltamisasetuksen
504 artiklan 4 kohdassa olevaa ilmaisua ”tulliviranomaisten on otettava komitean päätelmät huomioon” on tulkittava. Se tiedustelee,
edellytetäänkö tässä säännöksessä, että komitean päätelmät sitovat kansallisia tulliviranomaisia, jotka päättävät tullivalvonnassa
tapahtuvaa valmistusta koskevasta luvasta.
26     Ensiksi on todettava, ettei soveltamisasetuksen 504 artiklan 4 kohdan sanamuodosta ilmene, että komitean päätelmät ovat kansallisia
tulliviranomaisia sitovia. Tämän säännöksen sanamuodon mukaan asianomaisten tulliviranomaisten ja kaikkien muiden samanlaisia
lupia tai hakemuksia käsittelevien tulliviranomaisten on ainoastaan otettava komitean päätelmät huomioon.
27     Tässä säännöksessä ei suinkaan edellytetä, että kansalliset tulliviranomaiset noudattavat automaattisesti komitean päätelmiä.
Kansalliset tulliviranomaiset voivat poiketa komitean päätelmistä, jos ne perustelevat päätöksensä tältä osin.
28     Komitean perustamisella tavoiteltu päämäärä tukee tätä tulkintaa komitean päätelmien oikeudellisesta luonteesta ja kansallisten
tulliviranomaisten velvollisuuksien laajuudesta, kun ne ottavat huomioon kyseiset päätelmät. Kuten tullikoodeksin johdanto-osan
seitsemännestä perustelukappaleesta ilmenee, tämän komitean perustamisen tarkoituksena on yksinkertaisesti varmistaa tiivis
ja tehokas jäsenvaltioiden ja komission välinen yhteistyö tullikoodeksin kattamalla alalla. Tullivalvonnassa tapahtuvaa valmistusta
koskevien hakemusten osalta tämä yhteistyö voi tarkoittaa – ja toisinaan sen on tarkoitettava – sitä, että tutkitaan tullikoodeksin
133 artiklan e alakohdassa ja soveltamisasetuksen 502 artiklassa tarkoitetut taloudelliset edellytykset ja että asianomaiset
tulliviranomaiset neuvottelevat komitean kanssa ennen luvan myöntämistä tai sen jälkeen.
29     Vaikka komitean päätelmien tarkoituksena on antaa tulliviranomaisille tietoa kyseessä olevista taloudellisista edellytyksistä,
kuten tullikoodeksissa ja soveltamisasetuksessa säädetään, soveltamisasetuksen ja erityisesti sen 504 artiklan 4 kohdan sanamuodosta
tai komitean tehtävästä taikka komitean kuulemisella tavoitellusta päämäärästä ei suinkaan ilmene, että komitean päätelmät
sitoisivat asianomaisia tulliviranomaisia.
30     Lisäksi sekä tullikoodeksin 133 artiklan e alakohdassa, jossa säädetään, että tapaukset, joissa taloudelliset edellytykset
katsotaan täytetyiksi, voidaan määrittää komiteamenettelyä noudattaen, että tullikoodeksin 249 artiklassa, jossa säädetään,
että komitea voi tutkia kaikki tullilainsäädäntöä koskevat asiat, vahvistetaan, että komitean roolina on yleisesti helpottaa
toimivaltaisten kansallisten viranomaisten päätöksentekoa eikä sitoa sitä.
31     Tätä soveltamisasetuksen 504 artiklan 4 kohdan tulkintaa, jonka mukaan komitean päätelmät eivät ole sitovia, ei voida kyseenalaistaa
sillä, että tietyissä tilanteissa, muun muassa silloin – kuten pääasiassa – kun kyse on tavaroista, joihin sovelletaan maatalouspoliittisia
toimenpiteitä, komitean kuuleminen on pakollista soveltamisasetuksen 552 artiklan 2 kohdan nojalla. Myös tällaisissa tapauksissa
toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on ainoastaan otettava huomioon mainitun komitean päätelmät, eivätkä kyseiset päätelmät
sido niitä. Velvollisuutta kuulla komiteaa ei nimittäin voida rinnastaa velvollisuuteen noudattaa sen esittämiä päätelmiä.
32     Tiettyjen jäsenvaltioiden, muun muassa Alankomaiden kuningaskunnan, noudattaman sellaisen käytännön osalta, jonka mukaan asianomaiset
tulliviranomaiset noudattavat automaattisesti komitean päätelmiä, kun kyseiset päätelmät ovat kieltäviä, on todettava, että
tullikoodeksin ja soveltamisasetuksen asian kannalta merkityksellisten säännösten nojalla mainitut viranomaiset voivat kuitenkin
päätyä eri kannalle kuin komitea, kun ne ovat itse arvioineet olosuhteita ja perustelleet riittävästi päätöstään tältä osin.
33     Näin ollen viidenteen kysymykseen on vastattava, että komitean päätelmät eivät sido kansallisia tulliviranomaisia, jotka päättävät
tullivalvonnassa tapahtuvaa valmistusta koskevasta luvasta.

Kolmas ja neljäs kysymys
34     Kolmannessa kysymyksessään, jota on tarkasteltava seuraavaksi, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, voidaanko
tullikoodeksin 133 artiklan e alakohdan nojalla annettavien komitean päätelmien pätevyys tutkia EY 234 artiklan nojalla. Siinä
tapauksessa, että yhteisöjen tuomioistuin katsoisi olevansa toimivaltainen tällaisen tutkinnan suorittamiseen, ennakkoratkaisua
pyytänyt tuomioistuin tiedustelee yhteisöjen tuomioistuimelta neljännessä kysymyksessään, ovatko pääasiassa kyseessä olevat
komitean päätelmät päteviä sekä niiden perusteluiden että niiden tueksi esitettyjen taloudellisten argumenttien osalta.
35     Yhteisöjen tuomioistuimella on EY 234 artiklan sanamuodon mukaan toimivalta antaa ennakkoratkaisu EY:n perustamissopimuksen
tulkinnasta sekä yhteisön toimielimen ja Euroopan keskuspankin säädöksen pätevyydestä ja tulkinnasta.
36     Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan kyseisessä määräyksessä annetaan yhteisöjen tuomioistuimelle toimivalta antaa
ennakkoratkaisu yhteisön toimielinten kaikkien toimien pätevyydestä ja tulkinnasta ilman poikkeuksia (asia C‑322/88, Grimaldi,
tuomio 13.12.1989, Kok. 1989, s. 4407, Kok. Ep. X, s. 303, 8 kohta).
37     Tältä osin on huomattava, että siitä ei enää esiinny erimielisyyttä, etteivät komitean päätelmät voi olla komission vastuulla.
Koska komissio ja jäsenvaltiot voivat, ja niillä on toisinaan velvollisuus, kuulla komiteaa, kun ne käsittelevät hakemusta
luvan saamiseksi tullivalvonnassa tapahtuvaan valmistukseen, mainitun komitean päätelmien ei voida katsoa olevan tässä oikeuskäytännössä
tarkoitettuja toimielimen toimia. Tämä ilmenee myös komitean perustamisella tavoitellusta päämäärästä, jossa on yksinkertaisesti
kyse siitä, että varmistetaan tiivis ja tehokas jäsenvaltioiden ja komission välinen yhteistyö tullikoodeksin kattamalla alalla.
38     Komitean päätelmien oikeudellisen luonteen osalta on ensinnäkin muistutettava, että kuten tämän tuomion 26–33 kohdasta ilmenee,
nämä päätelmät eivät sido kansallisia tulliviranomaisia, jotka päättävät tullivalvonnassa tapahtuvaa valmistusta koskevasta
luvasta.
39     Tätä tulkintaa tukee yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö, joka liittyy toisentyyppisiin lausuntoihin, jotka ovat luonteeltaan
samankaltaisia, kuten muun muassa lausunnot, jotka antoi tullitariffin nimikkeistökomitea, joka perustettiin yhteisen tullitariffin
nimikkeistön yhdenmukaiseksi soveltamiseksi toteutettavista toimenpiteistä 16 päivänä tammikuuta 1969 annetulla neuvoston
asetuksella (ETY) N:o 97/69 (EYVL L 14, s. 1). Komitean päätelmien osalta on todettava, että vaikka ne ovat merkittävä keino
sen varmistamisessa, että jäsenvaltioiden tulliviranomaiset soveltavat tullikoodeksia yhdenmukaisesti, ja niiden voidaan sellaisina
katsoa olevan pätevä keino tullikoodeksin tulkinnassa, ne eivät ole oikeudellisesti sitovia (ks. vastaavasti yhdistetyt asiat
69/76 ja 70/76, Dittmeyer, tuomio 15.2.1977, Kok. 1977, s. 231, 4 kohta; asia 798/79, Chem-Tec, tuomio 11.7.1980, Kok.1980,
s. 2639, 11 ja 12 kohta ja asia C‑35/93, Develop Dr. Eisbein, tuomio 16.6.1994, Kok. 1994, s. I‑2655, 21 kohta).
40     Koska komitea perustettiin, jotta varmistettaisiin tiivis ja tehokas jäsenvaltioiden ja komission välinen yhteistyö tullikoodeksin
kattamalla alalla, jäsenvaltioiden tulliviranomaisten on ainoastaan otettava huomioon komission päätelmät, eikä niillä ole
velvollisuutta noudattaa kyseisiä päätelmiä lopullista päätöstä tehdessään. Tämän lopullisen päätöksen on nimittäin tarvittaessa
oltava kansallisen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan kohteena.
41     Näin ollen kolmanteen kysymykseen on vastattava, että tullikoodeksin 133 artiklan e alakohdan nojalla annettavien komitean
päätelmien pätevyyttä ei voida tutkia EY 234 artiklan nojalla.
42     Kun otetaan huomioon kolmanteen kysymykseen annettu vastaus, neljänteen kysymykseen ei ole tarpeen vastata.

Ensimmäinen kysymys
43     Ensimmäisessä kysymyksessään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii sitä, kuinka tullikoodeksin 133 artiklan e alakohdassa
olevaa ilmaisua ”haittaamatta yhteisössä samankaltaisia tavaroita tuottavien keskeisiä etuja” on tulkittava. Se tiedustelee,
onko silloin, kun hakemusta luvan saamiseksi tullivalvonnassa tapahtuvaan valmistukseen käsitellään kyseisen säännöksen kannalta,
huomioitava sekä lopputuotteen markkinat että mainitun tuotteen valmistuksessa käytettävien raaka-aineiden markkinoiden taloudellinen
tilanne.
44     Coberco Dairy Foods katsoo, että tullikoodeksin 133 artiklan e alakohdassa olevaa käsitettä ”yhteisössä samankaltaisia tavaroita
tuottavien keskeiset edut” on tulkittava siten, että siihen sisältyy ainoastaan niiden yhteisön tuottajien etujen arviointi,
jotka tuottavat valmistettuja tuotteita eli lopputuotteita.
45     Kreikan ja Alankomaiden hallitukset sekä komissio katsovat, että kun otetaan huomioon tullikoodeksin 133 artiklan e alakohdan
sanamuoto, asiayhteys ja tavoitteet, taloudellisten edellytysten tutkiminen edellyttää sekä valmistettujen tuotteiden tuottajien
että valmistusprosessissa käytettävien kaltaisten tavaroiden tuottajien etujen huomioon ottamista.
46     Italian hallitus väittää ensinnäkin, että taloudellisten edellytysten tutkimisen on koskettava raaka-aineita, sillä yhtäältä
juuri raaka-aineisiin sovelletaan tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen menettelyä ja toisaalta juuri näitä tuotteita varten
on säädetty tähän menettelyyn liittyvistä suojatoimenpiteistä. Toiseksi ja samassa tarkoituksessa tämä tutkimus on Italian
hallituksen mukaan suoritettava ottaen huomioon yhteisön markkinat. Kolmanneksi täten tehtyä päätöstä on sovellettava samalla
tavalla kaikissa jäsenvaltioissa.
47     On todettava, että tullikoodeksin 133 artiklan e alakohdan sanamuodosta, jossa viitataan ”yhteisössä samankaltaisia tavaroita
tuottavien keskeisiin etuihin” ilman, että siinä täsmennettäisiin, onko kyse viittauksesta lopputuotteen tuottajiin vai sisältyykö
siihen myös mainitun tuotteen valmistuksessa käytettävien raaka‑aineiden tuottajat, ei ole löydettävissä selvää vastausta
esitettyyn kysymykseen, joten on otettava huomioon tämän säännöksen asiayhteys eli se taloudellisesti vaikuttava tullimenettely,
johon tätä säännöstä sovelletaan, ja kyseisen menettelyn tavoitteet.
48     Tullikoodeksin 130 artiklan mukaan tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen menettelyssä voidaan käyttää muita kuin yhteisötavaroita
tuontitullitta tai ilman kauppapoliittisia toimenpiteitä yhteisön tullialueella niiden lajia tai tilaa muuttavien toimintojen
suorittamiseksi sekä luovuttaa näissä toiminnoissa saatavat tuotteet vapaaseen liikkeeseen asianmukaiset tuontitullit maksaen.
Tätä menettelyä sovelletaan soveltamisasetuksen 551 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla tavaroihin, joiden valmistus
tuotteiksi johtaa alhaisempaan tuontitullien määrään kuin mitä kannettaisiin tuontitavaroista.
49     Tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen menettelystä on säädetty niiden negatiivisten seurausten välttämiseksi, joita yhteisön
tullitariffin automaattinen soveltaminen aiheuttaisi valmistustoiminnalle yhteisössä. Kun yhteisön valmistajille kuitenkin
annetaan tässä menettelyssä etua, koska niiden ei tarvitse maksaa tulleja kolmansista maista tuoduista tavaroista, mainittu
menettely voi silti haitata mahdollisten valmistusprosessissa käytettäviä raaka-aineita yhteisössä tuottavien tuottajien keskeisiä
etuja.
50     Kun otetaan huomioon tämä mahdollinen eturistiriita, on selvää, että tullikoodeksin 133 artiklan e alakohdassa säädetyssä
taloudellisten edellytysten tutkimisessa on tarkoituksena ottaa huomioon nämä eri edut eli niiden edut, jotka käyttävät raaka-aineita
valmistukseen, ja niiden edut, jotka tuottavat yhteisössä samankaltaisia tavaroita. Tämän säännöksen tavoitteena on, kuten
komissio toteaa, arvioida tullivalvonnassa tapahtuvaan valmistukseen myönnettävästä luvasta valmistustoiminnalle koituvaa
hyötyä suhteessa seurauksiin, joita tällaisen luvan myöntämisestä mahdollisesti aiheutuu tuottajille, jotka tuottavat yhteisössä
valmistuksen kohteena olevien tavaroiden kanssa samankaltaisia tavaroita.
51     Tämä tullikoodeksin 133 artiklan e alakohdalla olevaa tavoitetta koskeva tulkinta, jonka mukaan tavoitteena on suojella kaikkien
yhteisön tuottajien eli sekä lopputuotteiden tuottajien että mainittujen tuotteiden valmistuksessa käytettävien raaka-aineiden
tuottajien etuja, on lisäksi ainoa tulkinta, jonka mukaisesti yhteisön kutakin alaa koskevan yhteisen politiikan vaatimukset,
yhteisen maatalouspolitiikan vaatimukset mukaan lukien, voidaan ottaa huomioon, kuten tullikoodeksin johdanto-osan kolmannessa
ja neljännessä perustelukappaleessa edellytetään.
52     Näin ollen ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että kun hakemusta luvan saamiseksi tullivalvonnassa tapahtuvaan valmistukseen
käsitellään tullikoodeksin 133 artiklan e alakohdan kannalta, on huomioitava sekä lopputuotteen markkinat että mainitun tuotteen
valmistuksessa käytettävien raaka-aineiden markkinoiden taloudellinen tilanne.

Toinen kysymys
53     Toisessa kysymyksessään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, mitä kriteerejä on käytettävä soveltamisasetuksen
502 artiklan 3 kohdassa käytetyn ilmaisun ”valmistustoimintojen aloittaminen tai säilyttäminen” tulkinnassa, ja onko erityisesti
otettava huomioon se, että suunniteltujen valmistustoimintojen johdosta luodaan vähintään tietty määrä työpaikkoja.
54     Coberco Dairy Foods on sitä mieltä, että koska mainitussa säännöksessä ei säädetä säilytettävien tai luotavien työpaikkojen
lukumäärästä, tämä työpaikkojen määrä ei näin ollen ole asian kannalta merkityksellinen kriteeri.
55     Ennen tullivalvonnassa tapahtuvaa valmistusta koskevan luvan myöntämistä kansallisten tulliviranomaisten on muun muassa silloin,
kun kyse on tavaroista, joihin sovelletaan maatalouspoliittisia toimenpiteitä, kuten sokeri, tutkittava muun muassa tullikoodeksin
133 artiklan e alakohdan ja soveltamisasetuksen 502 artiklan 3 kohdan nojalla, täyttyvätkö tietyt taloudelliset edellytykset.
56     Tullikoodeksin 133 artiklan e alakohdan säännösten nojalla tämän tutkimuksen perusteella on voitava arvioida, voidaanko tullivalvonnassa
tapahtuvaa valmistusta koskevan luvan myöntämisellä osaltaan vaikuttaa tavaroiden valmistustoiminnan luomiseen tai ylläpitämiseen
yhteisössä haittaamatta yhteisössä samankaltaisia tavaroita tuottavien keskeisiä etuja. Edellytys, jonka mukaan mainitulla
luvan myöntämisellä on voitava vaikuttaa tavaroiden valmistustoiminnan luomiseen tai ylläpitämiseen yhteisössä, mainitaan
myös soveltamisasetuksen 502 artiklan 3 kohdassa.
57     Vaikka näissä tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen menettelyyn sovellettavan yhteisön lainsäädännön säännöksissä ei mainita
yksityiskohtaisesti eri kriteerejä, jotka on otettava huomioon, kun arvioidaan niissä säädettyjä taloudellisia edellytyksiä,
on palautettava mieleen mainitun menettelyn tavoitteet, jotka on esitetty tämän tuomion 50–52 kohdassa, ja se seikka, että
mainittujen edellytysten tutkimisessa on tarkoituksena ottaa huomioon raaka-aineita käyttävillä valmistajilla ja yhteisössä
samankaltaisia tavaroita tuottavilla tuottajilla olevat eri intressit samalla, kun noudatetaan kutakin alaa koskevan yhteisen
politiikan vaatimuksia.
58     Näiden huomioiden perusteella on todettava, kuten Alankomaiden ja Kreikan hallitukset sekä komissio, että kyseisissä säännöksissä
tarkoitettuja taloudellisia edellytyksiä on arvioitava kaikkien sellaisten seikkojen kuin toteutettavan investoinnin arvo,
toiminnan pysyvyys ja elinkelpoisuus ja luotujen työpaikkojen pysyvyys, sekä kaikkien muiden valmistustoiminnan aloittamiseen
tai säilyttämiseen liittyvien merkityksellisten seikkojen perusteella.  Vaikka se, että suunniteltujen valmistustoimintojen
johdosta luodaan vähintään tietty määrä työpaikkoja, on merkityksellinen osatekijä tullikoodeksissa ja sen soveltamisasetuksessa
edellytetyssä taloudellisten edellytysten tutkimisessa, se ei ole välttämättä ainut huomioon otettava osatekijä. Kriteerit,
jotka on otettava huomioon mainitussa tutkimuksessa, määräytyvät nimittäin kyseessä olevan valmistustoiminnan luonteen mukaan,
ja taloudellisten edellytysten tutkiminen on toteutettava ottaen huomioon tilanteen konkreettiset olosuhteet.
59     Näin ollen toiseen kysymykseen on vastattava, että kriteereihin, jotka on otettava huomioon tullikoodeksin 133 artiklan e
alakohdassa ja soveltamisasetuksen 502 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun ilmaisun ”valmistustoimintojen aloittaminen tai säilyttäminen”
soveltamisessa, voi kuulua kriteeri, joka liittyy siihen, että suunniteltujen valmistustoimintojen johdosta luodaan vähintään
tietty määrä työpaikkoja, mutta ne eivät rajoitu siihen. Mainitut kriteerit määräytyvät nimittäin kyseessä olevan valmistustoiminnan
luonteen mukaan, ja kansallisen tulliviranomaisen, jonka tehtävänä on näiden säännösten nojalla taloudellisten edellytysten
tutkiminen, on arvioitava kokonaisuutena kaikkia asian kannalta merkityksellisiä osatekijöitä mukaan lukien ne osatekijät,
jotka liittyvät luotavien työpaikkojen määrään, toteutettavan investoinnin arvoon tai toiminnan pysyvyyteen.

Oikeudenkäyntikulut
60     Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä yhteisöjen tuomioistuimelle,
ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Kun hakemusta luvan saamiseksi tullivalvonnassa tapahtuvaan valmistukseen käsitellään yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä
lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 16.11.2000 annetulla Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2700/2000, 133 artiklan e alakohdan kannalta, on huomioitava sekä lopputuotteen
markkinat että mainitun tuotteen valmistuksessa käytettävien raaka-aineiden markkinoiden taloudellinen tilanne.
2)
Kriteereihin, jotka on otettava huomioon asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2700/2000,
133 artiklan e alakohdassa ja tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista
koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna
4.5.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 993/2001, 502 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun ilmaisun ”valmistustoimintojen
aloittaminen tai säilyttäminen” soveltamisessa, voi kuulua kriteeri, joka liittyy siihen, että suunniteltujen valmistustoimintojen
johdosta luodaan vähintään tietty määrä työpaikkoja, mutta ne eivät rajoitu siihen. Mainitut kriteerit määräytyvät nimittäin
kyseessä olevan valmistustoiminnan luonteen mukaan, ja kansallisen tulliviranomaisen, jonka tehtävänä on näiden säännösten
nojalla taloudellisten edellytysten tutkiminen, on arvioitava kokonaisuutena kaikkia asian kannalta merkityksellisiä osatekijöitä
mukaan lukien ne osatekijät, jotka liittyvät luotavien työpaikkojen määrään, toteutettavan investoinnin arvoon tai toiminnan
pysyvyyteen.
3)
Asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2700/2000, 133 artiklan e alakohdan nojalla annettavien
tullikoodeksikomitean päätelmien pätevyyttä ei voida tutkia EY 234 artiklan nojalla.
4)
Tullikoodeksikomitean päätelmät eivät sido kansallisia tulliviranomaisia, jotka päättävät tullivalvonnassa tapahtuvaa valmistusta
koskevasta luvasta.
Allekirjoitukset
*
Oikeudenkäyntikieli: hollanti.