CELEX: 61989CJ0066
Fælles Toldtarif
pos. 85.21 D II
siliciumskiver

Ved dom af 24. februar 1989, indgået til Domstolen den 6. marts s.a., har tribunal d'instance du Mans i medfør af EØF-Traktatens artikel 177 forelagt Domstolen tre præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af Kommissionens forordning (EØF) nr. 1203/86 af 23. april 1986 om tarifering af varer i position 85.21 D II i Den Fælles Toldtarif (
EFT L 108, s. 20
).
Spørgsmålene er blevet rejst under en sag mellem generaldirektøren for told- og forbrugsafgifter og selskabet Powerex-Europe, som vedrører tarifering af siliciumskiver, der er importeret af Powerex-Europe i tidsrummet 16. maj-14. september 1986.
Selskabet Powerex-Europe importerede siliciumskiver fra USA til Frankrig, der efter visse processer blev omdannet til halvlederkomponenter. De importerede komponenter består af to forskellige typer, A og B, der udgør to forskellige forarbejdningsgrader og introduceres på to forskellige trin i den forarbejdningsproces, som det nævnte selskab foretager. Skiverne har i USA gennemgået en termisk diffusion og er herefter blevet svejset på et underlag af molybdén. Komponenterne af type B har desuden en fas, der fremkommer ved polering af siliciumskivens overflade. Denne fas er dækket af en isolerende lak. Hele denne proces er tilendebragt, før skiverne importeres til Frankrig.
Importøren anmeldte disse artikler til toldvæsenet som komponenter til halvledere, henhørende under pos. 85.21 E i Den Fælles Toldtarif, og de blev følgelig pålagt en told på 5,8%. Det franske toldvæsen henførte under henvisning til forordning nr. 1203/86 de importerede varer under pos. 85.21 D II, nemlig: »dioder, transistorer og lignende halvlederkomponenter«, for hvilken der er fastsat en told på 17%. Det franske toldvæsen var af den opfattelse, at varerne ikke var delkomponenter, men næsten færdige varer, idet de frembød det færdige produkts væsentlige karakteristika. På dette grundlag efteropkrævede toldvæsenet told svarende til forskellen mellem den told, der efter dets opfattelse skulle have været erlagt, og den, der faktisk var betalt.
Importøren anlagde sag ved tribunal d'instance du Mans i anledning af denne tarifering. Efter at retten havde indhentet en skønserklæring, fandt den, at der herskede alvorlig tvivl om tariferingen af den pågældende vare, hvorfor den udsatte sagen og besluttede at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Er de to kategorier af komponenter, som Powerex-Europe har importeret — og hvis egenskaber og karakteristika er blevet beskrevet af den sagkyndige, Michel Camus, i skønserklæringen af 29. december 1988, som er udfærdiget efter høring af begge parter — omfattet af fællesskabsforordning nr. 1203/86 af 23. april 1986?
2)
Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, skal den nævnte forordning da erklæres ugyldig af de af Powerex-Europe påberåbte grunde?
3)
Såfremt det andet spørgsmål bekræftes bekræftende, har annullationsdommen da virkning for import foretaget inden domsafsigelsen?«
Vedrørende hovedsagens faktiske omstændigheder, de relevante bestemmelser samt skriftlige indlæg indgivet til Domstolen henvises til retsmøderapporten. Disse omstændigheder omtales derfor kun i det følgende, såfremt det på de enkelte punkter er nødvendigt for forståelsen af Domstolens argumentation.
Med det første spørgsmål ønsker den nationale ret i det væsentlige oplyst, om forordning 1203/86 skal fortolkes således, at den finder anvendelse på begge kategorier af komponenter, som Powerex-Europe har importeret.
Inden besvarelsen af dette spørgsmål bemærkes, at den omtvistede forordning i-følge første og fjerde betragtning omhandler siliciumskiver, der har været underkastet en selektiv diffusion, således at der skabes diskrete felter, og som er anbragt på et underlag af molybdén, og som, selv om de ikke er forsynet med forbindelses-dele eller er indkapslet, i sig selv udgør halvlederkompenenter. I forordningens artikel 1 henføres siliciumskiver med disse karakteristika under pos. 85.21 D II.
Dernæst bemærkes, at regel nr. 2, litra a), i Almindelige Tariferingsbestemmelser vedrørende Nomenklaturen i Den Fælles Toldtarif har følgende ordlyd: »Når en bestemt vare nævnes i en positionstekst, omfatter positionen også ukomplette eller ufærdige varer af den omhandlede art, for så vidt de fremtræder som i det væsentlige komplette eller færdige varer«.
Henset hertil må det for det første præciseres, hvilke væsentlige karakteristika en halvlederkomponent har. Det fremgår af skønserklæringen og af indlæggene under retsmødet, at de nævnte komponenter har to væsentlige karakteristiske egenskaber: Den første består i, at de har en ledende og en spærrende retning, det vil sige, at elektriciteten ledes fra den ene side til den anden, men ikke kan ledes i modsat retning. Den anden karakteristiske egenskab består i, at brugeren af denne komponent skal kunne kontrollere styrken og intensiteten af de elektriske strømme, der ledes i én retning, ligesom disse skal kunne afbrydes.
Det må dernæst bestemmes, fra hvilket tidspunkt en siliciumskive opfylder de ovenfor anførte væsentlige elektriske funktioner som en komplet eller færdig halvlederkomponent.
Som det fremgår af skønsrapporten, må det fastslås, at siliciumskiven kun er et ledende materiale, når den tilsættes urenheder. Det er disse urenheder eller dette doteringsstof, som muliggør, at elektriciten ledes fra den ene side af skiven til den anden. Disse urenheder kan tilsættes på to måder: ved termisk diffusion eller ved diffusion ved bestråling med elektroner, også benævnt dotering.
Ved den første metode tilsættes siliciumskiverne størstedelen af urenhederne. Herefter kan der ledes en strøm igennem dem, men denne strøm er vanskelig at kontrollere, idet man hverken kan styre strømstyrken eller bestemme det tidspunkt, da strømmen skal ophøre. Den anden metode består i selektivt at tilsætte et adekvat doteringsstof. Ved denne metode udsættes siliciet for højenergetiske elektroner. Denne fremgangsmåde gør det muligt præcist at kontrollere energien og elektronstrømmen samt at justere doteringseffekten, hvilket ikke er muligt ved termisk diffusion alene.
Heraf følger, at det er den selektive diffusion, som omhandlet af den pågældende forordning, der tilfører en siliciumskive de for en komplet eller færdig halvlederkomponent væsentlige karakteristika, det vil sige diffusion ved bestråling med elektroner. Selv om skiven ikke er forsynet med forbindelsesdele eller er indkapslet, skal den således i medfør af reglerne nr. 1 og 2, litra a), i Almindelige Tariferings-bestemmelser vedrørende Nomenklaturen i Den Fælles Toldtarif tariferes under pos. 85.21 D II.
Denne fortolkning af begrebet selektiv diffusion er i overensstemmelse med definitionen heraf i Kommissionens forordning (EØF) nr. 288/89 af 3. februar 1989 om bestemmelse af integrerede kredsløbs oprindelse (
EFT L 33, s. 23
), hvor det i tredje betragtning anføres, at »ved diffusion forstås i denne sammenhæng den bearbejdning, hvorved integrerede kredsløb dannes på et halvledersubstrat ved selektiv indførsel af et passende doteringsmiddel«.
Det må derfor i de konkrete tilfælde undersøges, om de dele, der skal indgå i halvlederkomponenterne allerede fremtræder som i det væsentlige komplette eller færdige halvlederkomponenter; det vil sige, om de allerede inden importen har gennemgået en selektiv diffusion ved bestråling med elektroner.
Det følger af det ovenfor anførte, at siliciumskiver, som efter import nødvendigvis må underkastes en omfattende bearbejdning, herunder en selektiv diffusion ved bestråling med elektroner og dernæst en såkaldt montering eller indkapsling, ikke besidder de karakteristiske egenskaber for halvlederkomponenter, som angivet i pos. 85.21 D II, og følgelig ikke omfattes af forordning nr. 1203/86.
Det første spørgsmål må derfor besvares med, at forordning nr. 1203/86 skal fortolkes således, at den ikke finder anvendelse på siliciumskiver, som efter importen nødvendigvis må underkastes en omfattende bearbejdning, herunder en selektiv diffusion ved bestråling med elektroner, og dernæst en såkaldt montering eller indkapsling.
Henset til besvarelsen af første spørgsmål findes det ikke fornødent at besvare andet og tredje spørgsmål, der alene blev stillet, såfremt de omtvistede produkter var omfattet af forordning nr. 1203/86.
Sagens omkostninger
De udgifter, der er afholdt af den franske regering og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, der har afgivet indlæg for Domstolen, kan ikke godtgøres. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger.

På grundlag af disse præmisser
kender
DOMSTOLEN (Sjette Afdeling)
vedrørende de spørgsmål, der er forelagt af tribunal d'instance du Mans ved dom af 24. februar 1989, for ret:

Kommissionens forordning (EØF) nr. 1203/86 af 23. april 1986 om tarifering af varer i pos. 85.21 D II i Den Fælles Toldtarif skal fortolkes således, at den ikke finder anvendelse på siliciumskiver, som efter importen nødvendigvis må underkastes en omfattende bearbejdning, herunder en selektiv diffusion ved bestråling med elektroner, og dernæst en såkaldt montering eller indkapsling.

Kakouris
Schockweiler
Mancini
O'Higgins
Díez de Velasco
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 17. maj 1990.
J.-G. Giraud
Justitssekretær
C. N. Kakouris
Formand for Sjette Afdeling
(
*1
) – Processprog: fransk.