CELEX: 62007FJ0039
Offentligt hverv
Tjenestemænd
Ansættelse

Ved stævning indgået til Rettens Justitskontor den 23. april 2007 pr. fax (indgivelsen af originalen skete den 25.4. samme
år) anlagde Campos Valls nærværende sag med påstand om annullation dels af ansættelsesmyndighedens afgørelse om udnævnelse
af G. til stillingen som chef for den spanske sprogafdeling under direktorat III »Oversættelse og Fremstilling af Dokumenter«
i Generaldirektorat (GD) A »Personale og Administration« i Rådet for Den Europæiske Union (herefter »den omstridte stilling«),
dels af afgørelsen om afslag på ansøgningen om den omstridte stilling.

Retsforskrifter
Artikel 4 i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«) har følgende ordlyd:
»Enhver udnævnelse eller forfremmelse kan kun ske til en ledig stilling og kun i henhold til de i denne vedtægt fastsatte
betingelser.
Enhver ledig stilling i en institution skal bekendtgøres for denne institutions personale, så snart ansættelsesmyndigheden
har besluttet, at stillingen skal besættes.
Hvis det ikke er muligt at besætte den ledige stilling ved forflyttelse, udnævnelse i en stilling i overensstemmelse med artikel
45a eller forfremmelse, skal den bekendtgøres for personalet i de andre institutioner, og/eller der afholdes en intern udvælgelsesprøve«.
Følgende fremgår af vedtægtens artikel 7, stk. 1, første afsnit:
»Ansættelsesmyndigheden skal ved udnævnelse eller forflyttelse, idet der udelukkende tages hensyn til tjenstlige synspunkter
og uden hensyntagen til statsborgerskab, ansætte den enkelte tjenestemand i en stilling i hans ansættelsesgruppe, som svarer
til hans lønklasse.«
I vedtægtens artikel 29, stk. 1, er fastsat følgende:
»Ved besættelse af ledige stillinger i en institution skal ansættelsesmyndigheden først tage følgende i betragtning:
i) forflyttelse, eller
ii) udnævnelse i overensstemmelse med artikel 45a, eller
iii) forfremmelse
inden for institutionen
[…]
og skal derpå gennemføre udvælgelsesproceduren baseret enten på kvalifikationsbeviser, på prøver eller på både kvalifikationsbeviser
og prøver.
[…]«
Vedtægtens artikel 45, stk. 1, bestemmer:
»Forfremmelse sker ved afgørelse truffet af ansættelsesmyndigheden under iagttagelse af artikel 6, stk. 2. Den medfører, at
tjenestemanden udnævnes til den nærmeste højere lønklasse inden for sin ansættelsesgruppe. Den foretages udelukkende på grundlag
af en udvælgelse blandt de tjenestemænd, der har en minimumsanciennitet på to år i deres lønklasse; udvælgelsen sker blandt
de tjenestemænd, der kan komme i betragtning ved forfremmelsen, efter sammenligning af deres fortjenester. Ved sammenligningen
af deres fortjenester tager ansættelsesmyndigheden især hensyn til udtalelserne om tjenestemændene, brugen af andre sprog
i udøvelsen af deres hverv end det sprog, som de har godtgjort, at de har indgående kendskab til, jf. artikel 28, litra f),
og, efter omstændighederne, hvor stort ansvar de har.«

Sagens faktiske omstændigheder
Den 15. marts 2006 offentliggjorde Rådets Generalsekretariat i Meddelelse til Personalet nr. 46/06 stillingsopslag nr. 60/06
med henblik på besættelse af stillingen som chef for den spanske sprogafdeling i Generaldirektorat A »Personale og Administration«,
under direktorat III »Oversættelse og Fremstilling af Dokumenter« (kategori A, lønklasse 14, 13 eller 12) (herefter »stillingsopslaget«).
Rubrikken »Beskrivelse af arbejdsopgaverne« i stillingsopslaget var formuleret som følger:
»–      være ansvarlig under koordination af cheferne for sprogtjenesten for ledelsen af den spanske sprogafdeling, både i relation
til human ressource (oversættere, sekretærer, support-personale) og i relation til den overordnede produktion (forberedelse,
oversættelse, revision og den endelige udformning af dokumenterne, overholdelse af frister samt kvaliteten af dokumenterne)
–        bidrage til at fastlægge og gennemføre generelle principper for Rådets generalsekretariat på det sproglige område, særligt
vedrørende spansk
–        sørge for individuel kontakt samt afholdelse af regelmæssige møder med hele afdelingen eller med enkelte medarbejdere
–        for så vidt angår det spanske sprog at tilvejebringe kontakter og sikre samarbejde med kolleger og i de andre institutioner
–        forestå de strukturelle ændringer, som besluttes i forbindelse med omlægningen af direktorat III »Oversættelse og Fremstilling
af Dokumenter« i GD A »Personale og Administration« i forlængelse af den seneste udvidelse«.
Rubrikken »Fornødne kvalifikationer« var affattet som følger:
–      tjenestemand i Rådet
–        placering i kategori A, lønklasse 14, 13 eller 12
–        ledelsesevner og den fornødne ansvarsfølelse til at lede en sprogafdeling
–        kompetence inden for organisatoriske ændringer
–        godt kendskab til Generalsekretariatets arbejde og arbejdsgange, kendskab til Rådets Generalsekretariats oversættelses- og
tilrettelæggelsesteknikker samt arbejdsmetoder
–        kompetence inden for koordinering og organisation samt flair for medarbejderpleje og kommunikation (gruppearbejde, håndtering
af konflikter, fleksibilitet, motivering af personale)
–        indgående kendskab til spansk og et kendskab til engelsk og/eller fransk, der gør det muligt at affatte tekster på ét af disse
to sprog.
Sagsøgeren, der den 22. december 1994 blev forfremmet til lønklasse LA 3 (fra den 1.5.2006 AD 14) og blev ansat i den spanske
sprogafdeling som sprogkonsulent, ansøgte om den omstridte stilling.
Udvælgelseskomitéen fastslog efter at have haft samtaler med fire ansøgere, herunder G. og sagsøgeren, i sin rapport af 30.
maj 2006, at G. var den eneste ansøger, der opfyldte de nødvendige betingelser for at besætte den omstridte stilling, og anbefalede
følgelig ansættelse af G.
Ved notat af 7. juni 2006 blev sagsøgeren underrettet om, at dennes ansøgning ikke var blevet imødekommet. I notatet var det
anført, at valget faldt »på en anden ansøger, der opfyldte kravene [til den omstridte stilling] på mere fuldstændig vis«.
Den 9. juni 2006 blev personalet i Rådets Generalsekretariat underrettet om ansættelsesmyndigheden afgørelse om at udnævne
G. til den omstridte stilling med virkning fra den 1. juli 2006.
Den 6. september 2006 indgav sagsøgeren i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten en klage over afgørelsen om udnævnelse
af G. samt over afgørelsen om afslag på sagsøgerens egen ansøgning.
Ved afgørelse af 8. januar 2007, der pr. fax blev fremsendt til sagsøgerens advokat den 11. januar 2007, afslog ansættelsesmyndigheden
klagen.

Retsforhandlinger og parternes påstande
Som led i foranstaltningerne med henblik på sagens tilrettelæggelse anmodede Retten i henhold til artikel 55, stk. 2, litra
d), i Rettens procesreglement Rådet om at fremlægge en fuldstændig kopi af stillingsopslaget samt kopi af de interne retningslinjer,
som blev anvendt i forbindelse med proceduren for udvælgelse af ansøgere.
Ved skrivelse indgået til Rettens Justitskontor pr. fax den 30. april 2008 (indgivelsen af originalen skete den 8.5. samme
år) fremlagde Rådet:
–        fuldstændig kopi af stillingsopslaget
–        kopi af Meddelelse til Personalet nr. 113/2004 fra Rådets Generalsekretariat af 16. juli 2004 vedrørende afgørelse nr. 111/2004
truffet af vicegeneralsekretæren om gennemførelse af artikel 7, stk. 4, i bilag XIII til vedtægten, som indeholdt organigrammet
for lederstillinger i Rådets Generalsekretariat samt listen over tjenestemænd, som er ansat i disse stillinger pr. 30. april
–        kopi af et notat af 17. juni 2005 til tjenestemænd i kategori A* vedrørende proceduren for besættelse af stillinger som afdelingschef
–        kopi af en Meddelelse til Personalet nr. 188/04 fra Rådets Generalsekretariat af 9. november 2004 vedrørende udvælgelsesproceduren
for stillinger som afdelingschef.
I sin skrivelse som svar på foranstaltningerne med henblik på sagens tilrettelæggelse forklarede Rådet, at det havde haft
til hensigt at fastsætte en ny procedure for besættelsen af stillingerne som afdelingschef. Ifølge Rådet skulle denne procedure
med visse ændringer følge den praksis, som havde fundet anvendelse på besættelsen af direktørstillinger, ved udnævnelsen af
afdelingschefer. Rådet tilføjede, at den praksis, der gjaldt i afventning af en formalisering af denne procedure, bestod i
mutatis mutandis at følge den procedure, der var fastsat for besættelse af direktørstillinger. For så vidt angår besættelse
af stillingerne som afdelingschef blev ansættelsesmyndigheden bistået af en udvælgelseskomité, der bestod af en formand (generaldirektøren/direktøren
for det ansøgende kontor), to medlemmer udpeget af ansættelsesmyndigheden samt et medlem udpeget af personaleudvalget.
Under retsmødet anmodede Retten Rådet om at fremlægge sagsakterne for G.’s ansøgning samt alle personaleudvalgets dokumenter
vedrørende bedømmelsen af de i henhold til stillingsopslaget fornødne kvalifikationer hos ansøgerne, herunder om fornødent
den tabel med sammenligning af fortjenesterne fra de ansøgere, som deltog  i udvælgelsesproceduren.
Ved skrivelse indgået til Rettens Justitskontor den 17. juni 2008 pr. fax (indgivelsen af originalen skete den 20.6. samme
år) imødekom Rådet Rettens anmodning. Ved skrivelse indgået til Rettens Justitskontor den 7. juli 2008 pr. fax (indgivelsen
af originalen skete den 12.7. samme år) indgav sagsøgeren sine bemærkninger til de af Rådet fremlagte dokumenter.
Ved afgørelse af 12. juli 2008 afsluttede Retten den mundtlige forhandling og optog sagen til dom.
Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
–        Ansættelsesmyndighedens afgørelser om afslag på hans ansøgning samt om udnævnelsen af G. til den omstridte stilling annulleres.
–        Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
Rådet har nedlagt følgende påstande:
–        Frifindelse.
–        Hver part tilpligtes at bære sine egne omkostninger.

Retlige bemærkninger
Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål anført tre anbringender om et åbenbart urigtigt skøn, tilsidesættelse af stillingsopslaget
samt tilsidesættelse af vedtægtens artikel 45.
De af sagsøgeren påberåbte anbringender skal behandles samlet, idet de hviler på samme argumentation.

Parternes argumenter
Sagsøgeren har for det første anført, at der blandt de fornødne kvalifikationer i henhold til stillingsopslaget blev stillet
krav om, at ansøgerne skulle have et godt kendskab til Rådets Generalsekretariats virksomhed, arbejdsgange og arbejdsmetoder
samt kendskab til oversættelses- og tilrettelæggelsesteknikker.
Ifølge sagsøgeren begyndte G. efter at have erhvervet sin juridiske kandidateksamen med at arbejde for Kommissionens forbrugerbeskyttelseskontor
og blev derefter ansat i »GD E 6 (Balkan)«, derpå i GD H 1(Asyl) i Rådets Generalsekretariat og endelig i afdelingen »Administrativ
modernisering, revisionsopfølgning, lige muligheder« i kontoret for generelle administrative spørgsmål. G. havde derfor »ingen
uddannelse inden for eller erhvervsmæssig erfaring vedrørende oversættelse og nærmere bestemt ingen særlig sagkundskab inden
for oversættelse eller vedrørende Rådets Generalsekretariats nye arbejdsmetoder (Trados og Euramis)«.
I sin replik har sagsøgeren gjort gældende, at selv om oversættelses- og revisionsopgaverne ikke udøves af afdelingscheferne
i direktorat III »Oversættelse og Fremstilling af Dokumenter«, men af oversætterne og revisorerne, forholder det sig ikke
desto mindre således, at den person, der udnævnes til den omstridte stilling, i henhold til ordlyden af stillingsopslaget
skal påtage sig ansvaret for ledelsen af den spanske afdeling, såvel i relation til human ressource (oversættere, sekretærer,
support-personale) som i relation til den samlede produktion (forberedelse, oversættelse, revision og den endelige udformning
af dokumenterne, overholdelse af frister samt kvaliteten). Sagsøgeren har rejst spørgsmålet, om en afdelingschef er egnet
til at påtage sig noget som helst ansvar i hele oversættelsesprocessen uden at kunne godtgøre et klart og omtvisteligt kendskab
til oversættelsesteknik. Afdelingschefen må navnlig være i stand til at kontrollere revisors samt oversætternes arbejde for
at kunne forvalte menneskelige ressourcer samt den samlede produktion.
Selv om Rådet nævner de fire års anciennitet, som G. har inden for administrativ forvaltning, kan Rådet ikke godtgøre, at
denne ansøger har et kendskab til oversættelsesteknik. Selv om det antages, at G. har et vist kendskab til oversættelsesvirksomhed,
kan der under alle omstændigheder ikke være tale om et kendskab til oversættelsesteknik, som kan sammenlignes med det kendskab,
som sagsøgeren har, og som han har godtgjort at have haft i adskillige år.
Sagsøgeren har med de bemærkninger, der er nævnt i denne doms præmis 19, gjort gældende, at udvælgelseskomitéen fastslog,
at G. hverken havde en uddannelse som eller praktisk erfaring som lingvist, og at hans tilgang til området vil kunne være
teknokratisk. I den forbindelse har sagsøgeren støttet sig til udvælgelseskomitéens evalueringsskema, som under overskriften
»Aspekter ved stillingen« anfører, at G. »hverken har praktisk erfaring som eller er uddannet som lingvist«, og under overskriften
»Aspekter ved management og gruppearbejde« anfører, at G. »vil kunne være teknokratisk i sin tilgang til området«.
Sagsøgeren har desuden foreholdt udvælgelseskomitéen, at den ikke tog hensyn til ansøgernes tre seneste bedømmelsesrapporter.
Ifølge sagsøgeren godtgør hans bedømmelsesrapporter på tilstrækkelig vis, at han har de fornødne kvalifikationer, herunder
ledelsesevner samt den fornødne ansvarsfølelse til at lede en sprogafdeling samt evne til at koordinere og tilrettelægge.
Endelig og som ligeledes nævnt i denne doms præmis 19 er sagsøgeren også af den opfattelse, at udvælgelseskomitéen anlagde
et åbenbart urigtigt skøn ved som et negativt forhold ved hans ansøgning at lægge til grund, at sagsøgeren havde et lidet
tilstrækkeligt kendskab til engelsk og ikke som et positivt forhold ved ansøgningen at lægge vægt på, at sagsøgeren behersker
fransk. I den forbindelse har sagsøgeren bemærket, at der af de ifølge stillingsopslaget fornødne kvalifikationer alene følger
et krav om et virkelig godt kendskab til spansk og godt kendskab til engelsk og/eller fransk, der gør det muligt at affatte
tekster på et af disse sprog.
Rådet har hertil indledningsvis anført, at G. opfylder de i stillingsopslaget opstillede betingelser, og at ansættelsesmyndigheden
ved at beslutte at udnævne G. til den omstridte stilling derfor ikke har udøvet sin skønsbeføjelse på åbenbart urigtig vis.
Desuden har Rådet påpeget, at de betingelser, der skal være opfyldt i henhold til stillingsopslaget, skal ses i lyset af den
del, der vedrører de opgaver, som skal løses, således som disse opgaver er beskrevet i stillingsopslaget. I stillingsopslaget
defineres afdelingschefens arbejde, og det fremgår heraf, at vedkommende skal lede den spanske afdeling i Direktorat III »Oversættelse
og Fremstilling af Dokumenter« i GD A, »Personale og Administration«, og ikke udføre oversættelsesopgaver i form af revision
af de oversættelser, der udføres af afdelingens oversættere.
Hvad særligt angår det krav om kendskab til oversættelsesteknik, som er fastsat i stillingsopslaget, har Rådet gjort gældende,
at det klart følger af dette krav, at det ikke forudsætter erhvervserfaring med oversættelse, men udelukkende kendskab til
oversættelsesteknik. I den forbindelse har Rådet bemærket, at sagsøgeren synes at forveksle kendskab til oversættelsesområdet
med erfaring inden for samme område.
Rådet har ligeledes anført, at G. i sine tidligere hverv havde opnået kendskab til oversættelsesteknikker og arbejdsmetoder
inden for dette område, særligt for så vidt angår metoder, der gør det muligt at forbedre den samlede produktion. Sagsøgeren
har derimod ikke frembragt noget til støtte for sin påstand om, at han opfylder de betingelser, der er opstillet i stillingsopslaget,
i modsætning til udvælgelseskomitéens opfattelse, hvorefter G. var den eneste, der opfyldte de pågældende betingelser.
Endelig har Rådet hævdet, at anbringendet om tilsidesættelse af vedtægtens artikel 45 skal afvises fra realitetsbehandling,
idet sagsøgeren ikke har redegjort for, hvorledes denne bestemmelse er blevet tilsidesat af ansættelsesmyndigheden.
På dette punkt har Rådet subsidiært gjort gældende, at vedtægtens artikel 45 henviser til afgørelser om forfremmelse. I det
foreliggende tilfælde blev den omstridte stilling besat i overensstemmelse med vedtægtens artikel 4, artikel 7, stk. 1, og
artikel 29, stk. 1, idet såvel sagsøgeren som G. tilhørte en lønklasse, som var omfattet af de i stillingsopslaget opregnede
lønklasser (lønklasse 12-14).
Ifølge Rådet følger det heraf, at den argumentation, som sagsøgeren i den forbindelse har fremført, alene kan forstås som
en henvisning til sammenligningen af ansøgningerne til den omstridte stilling. En sådan sammenligning blev imidlertid foretaget
med bistand fra udvælgelseskomitéen. Argumentationen vedrørende den manglende iagttagelse af betingelserne i vedtægtens artikel
45, sammenholdt med vedtægtens artikel 29, stk. 1, er følgelig ugrundet.
I sin duplik har Rådet præciseret, at kendskab til oversættelsesteknik alene er en af stillingsopslagets betingelser. Rollen
som afdelingschef består i at lede afdelingen. Herved opfylder G. i modsætning til sagsøgeren stillingsopslagets betingelser.

Rettens bemærkninger
Sagsøgeren har gjort gældende, at G., som er blevet udvalgt til at besætte den omstridte stilling, ikke opfylder samtlige
de betingelser, der er nødvendige ifølge stillingsopslaget. G. har ingen uddannelse i eller erhvervserfaring med oversættelse
og nærmere bestemt med oversættelsesteknik. Under retsmødet præciserede sagsøgeren, at afgørelsen om ikke at imødekomme hans
ansøgning ligeledes var ulovlig, for så vidt som det blev fastslået, at sagsøgeren ikke opfyldte de betingelser, der er nødvendige
ifølge stillingsopslaget. Tvisten vedrører således bedømmelsen af sagsøgerens og G.’s kvalifikationer, set i lyset af den
fortolkning, der skal foretages af de betingelser, der er nødvendige ifølge stillingsopslaget.
Ifølge fast retspraksis forudsætter det vide skøn, som ansættelsesmyndigheden har ved udnævnelser, en omhyggelig og upartisk
undersøgelse af sagsakterne samt en omhyggelig iagttagelse af de i stillingsopslaget opstillede betingelser, og den skal se
bort fra enhver ansøger, der ikke opfylder disse betingelser. Stillingsopslaget udgør nemlig en retlig ramme, som ansættelsesmyndigheden
pålægger sig selv, og som den nøje må overholde (Domstolens dom af 28.2.1989, forenede sager C-341/89, C-251/86, C-258/86,
C-259/86, C-262/86, C-266/86, C-222/87 og C-232/87, van der Stijl og Cullington mod Kommissionen, Sml., s. 511, præmis 51,
og af 18.3.1993, sag C-35/92 P, Parlamentet mod Frederiksen, Sml. s. 991, præmis 15 og 16, dom afsagt af Retten i Første Instans
den 12.5.1998, sag T-159/96, Wenk mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 193, og II, s. 593, præmis 63, den 3.2.2005, sag T-137/03,
Mancini mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 7, og II, s. 27, præmis 85, den 4.5.2005, sag T-30/04, Sena mod AESA, Sml. Pers.
I-A, s. 113, og II, s. 519, præmis 80, den 5.7.2005, sag T-370/03, Wunenburger mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 189, og
II, s. 853, præmis 51, og den 4.7.2006, sag T-45/04, Tzirani mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A-2, s. 145, og II-A-2, s. 681,
præmis 46).
Med henblik på at sikre sig, at ansættelsesmyndigheden ikke har overskredet grænserne for den retlige ramme, tilkommer det
Retten først at undersøge, hvilke betingelser der skulle være opfyldt i henhold til stillingsopslaget, og dernæst at efterprøve,
om den ansøger, som ansættelsesmyndigheden udvalgte til at besætte den ledige stilling, rent faktisk opfylder disse betingelser
(dom afsagt af Retten i Første Instans den 19.3.1997, sag T-21/96, Giannini mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 69, og II,
s. 211, præmis 20, dommen i sagen Wenk mod Kommissionen, præmis 64, og dommen i sagen Tzirani mod Kommissionen, præmis 48).
Retten skal endelig undersøge, om ansættelsesmyndigheden for så vidt angår sagsøgerens kvalifikationer anlagde et åbenbart
urigtigt skøn ved at foretrække ham frem for en anden ansøger (dommen i sagen Wenk mod Kommissionen, præmis 72, og dommen
i sagen Mancini mod Kommissionen, præmis 92).
En sådan undersøgelse bør begrænses til spørgsmålet om, hvorvidt myndigheden henset til de betragtninger, den har lagt til
grund for sin vurdering, har holdt sig inden for rimelige grænser og ikke åbenbart fejlagtigt har udøvet sin beføjelse. Retten
kan således ikke sætte sin vurdering af ansøgernes kvalifikationer i stedet for ansættelsesmyndighedens (dommen i sagen Wenk
mod Kommissionen, præmis 64, dom afsagt af Retten i Første Instans den 19.9.2001, sag T-152/00, E mod Kommissionen, Sml. Pers.
I-A, s. 241, og II, s. 1165, præmis 38, og den 11.11.2003, sag T-248/02, Faita mod ØSU, Sml. Pers. I-A, s. 281, og II, s. 1365,
præmis 71, samt dommen i sagen Tzirani mod Kommissionen, præmis 49).
På baggrund af de ovennævnte principper må det først afklares, hvilke af de betingelser der er nødvendige i henhold til stillingsopslaget,
G. ikke opfylder.
Stillingsopslaget omfattede under overskriften »Beskrivelse af arbejdsopgaverne« fem punkter, som er gengivet i denne doms
præmis 7. Under overskriften »Fornødne kvalifikationer« indeholdt stillingsopslaget syv punkter med de krav, som er gengivet
i denne doms præmis 8. De to første af disse syv punkter, der er af generel karakter, stiller krav om, at ansøgerne er tjenestemænd
i Rådet, og at de er placeret i kategori A* i lønklasse 14, 13 eller 12. Det sidste punkt vedrører sprogkundskaber. Det tredje,
fjerde og sjette punkt stiller navnlig krav om ledelses-, koordinations- og organisatoriske evner. Endelig stiller det femte
punkt krav om, at ansøgerne har et »godt kendskab til Generalsekretariatets arbejde og arbejdsgange« samt kendskab til »Generalsekretariatets
oversættelses- og organisationsteknik samt til dets arbejdsmetoder«.
Eftersom sagsøgeren har bestridt G.’s færdigheder inden for oversættelse, må det fastslås, at det relevante punkt i nærværende
sag er kravet vedrørende oversættelsesteknik i punkt fem vedrørende »Nødvendige kvalifikationer« i stillingsopslaget. Sagsøgeren
har i øvrigt selv i sine skriftlige indlæg navnlig påberåbt sig denne betingelse i stillingsopslaget.
For det andet bemærkes, at sagsøgeren ikke har hævdet, at chefen for den spanske sprogafdeling skal udføre oversættelsesopgaver
eller revision af oversættelse. Sagsøgeren har imidlertid gjort gældende, at chefen for den pågældende afdeling for at kunne
varetage sine ledelsesopgaver og sit organisatoriske ansvar skal have et godt kendskab til oversættelsesteknik.
I den forbindelse må det fastslås, at det fremgår af selve ordlyden af stillingsopslaget, at det ikke er tilstrækkeligt, at
ansøgerne har kendskab til ledelse og organisation samt Rådets Generalsekretariats virke. Ansøgerne skal ligeledes have særligt
kendskab til oversættelse, idet der blev stillet krav om kendskab til oversættelsesteknik.
Det er således for det tredje nødvendigt at fastlægge betydningen og rækkevidden af kravet om kendskab til oversættelsesteknik.
Som Rådet har påpeget, kan de nødvendige kvalifikationer ikke fortolkes uafhængigt af stillingsbeskrivelsen (jf. i denne retning
dommen i sagen Tzirani mod Kommissionen, præmis 53). Denne beskrivelse, som fremgår af denne doms præmis 7, fremhæver den
ledelsesmæssige og organisatoriske rolle, som indehaveren af den omstridte stilling har. Kravet om kendskab til oversættelsesteknik
skal derfor ses i lyset af indehaveren af den omstridte stillings særlige rolle.
I den forbindelse bemærkes, at da de opgaver, der følger med den omstridte stilling, ikke direkte består i oversættelsesopgaver
eller i revision af oversættelser, men i det væsentlige består i ledelsesmæssige og organisatoriske opgaver, kan betingelsen
om kendskab til oversættelsesteknik ikke forstås således, at den stiller krav om de samme kvalifikationer som dem, der kræves
til stillingen som oversætter eller revisor. Det bemærkes i øvrigt, at stillingsopslaget ikke som en betingelse forudsætter
en uddannelse inden for oversættelse eller erfaring med oversættelse.
Denne forståelse af rollen som afdelingschef bekræftes af de dokumenter, som Rådet har fremlagt, og som beskriver den nye
struktur i direktorat III »Oversættelse og Fremstilling af Dokumenter« i GD A »Personale og Administration«, som sprogtjenesten
og følgelig også den spanske sprogafdeling er en del af. Det fremgår navnlig af dokumentet med overskriften »Administrativ
modernisering i Rådets Generalsekretariat, rapport om den optimale struktur for GD A (»Personale og Administration«, direktorat
III »Oversættelse og Fremstilling af Dokumenter«), ny administrativ struktur«, i udgaven af 8. juli 2004, at afdelingschefen
er »underlagt sprogtjenestens chefer«, og at denne skal »have ansvaret for afdelingens ledelse og for den samlede produktion«.
Ifølge samme dokument skal en person i hver enkelt sprogafdeling, som er ansvarlig for revision af produktionen, være overordnet
ansvarlig for produktionens kvalitet.
Et af formålene med omlægningen af direktorat III »Oversættelse og Fremstilling af Dokumenter« i GD A »Personale og Administration«
synes således at have været at give afdelingschefen en ledelsesrolle, mens den kvalitetsansvarlige skulle have det overordnede
ansvar for dokumenterne og navnlig for oversættelsen.
Det følger af denne analyse af afdelingschefens opgaver, at ansættelsesmyndigheden ikke overskred sin skønsbeføjelse for så
vidt angår fortolkningen af betingelsen om kendskab til oversættelsesteknik i stillingsopslaget.
Det skal dernæst efterprøves, om G. opfyldte denne betingelse.
Det fremgår af de dokumenter, som Rådet har fremlagt efter Rettens anmodning, at en udvælgelseskomité, der bestod af seks
personer, blev udpeget af Rådet den 7. april 2006. Udvælgelseskomitéen besluttede at anvende et evalueringsskema til hjælp
for bedømmelsen i forbindelse med samtalerne med ansøgerne. Dette skema indeholdt tre kategorier med et maksimalt pointantal
for hver enkelt af disse kategorier, nemlig 30 point for kategorien »Personlige aspekter«, 30 point for kategorien »Aspekter
ved stillingen« og 40 point for kategorien »Aspekter ved management og gruppearbejde«. Udvælgelseskomitéen besluttede ligeledes,
at alene de ansøgere, der opnåede minimum 50 point ud af 100, kunne opnå en indstilling til besættelsen af den omstridte stilling.
Udvælgelseskomitéen afholdt samtaler med fire ansøgere, herunder G. Efter disse samtaler blev der udarbejdet en fuldstændig
udgave af evalueringsskemaet for hver enkelt ansøger, som gengav samtlige medlemmer af udvælgelseskomitéens standpunkt. I
denne udgave angives ligeledes det antal point, der blev tildelt hver enkelt ansøger for hver enkelt af de tre kategorier
i evalueringsskemaet, samt det samlede antal opnåede point. Det fremgår af dette evalueringsskema, at G. opnåede et samlet
antal på 70 point, der fordelte sig som følger: 24 point i kategorien »Personlige aspekter«, 18 point i kategorien »Aspekter
ved stillingen« og 28 point i kategorien »Aspekter ved management og gruppearbejde«.
I kategorien »Aspekter ved stillingen« i G.’s evalueringsskema er følgende positive forhold anført: »Har et særdeles godt
kendskab til Rådets Generalsekretariats virksomhed« (både set fra et politisk og et administrativt synspunkt) – Har deltaget
i udarbejdelsen af forlaget til omlægning af direktorat III »Oversættelse og Fremstilling af Dokumenter« i GD A »Personale
og Administration« – Har deltaget aktivt i tænketanken om den optimale struktur i sprogtjenesten«. Det negative forhold i
den pågældende kategori er affattet som følger: »har hverken praktisk erfaring eller uddannelse som lingvist«.
Det fremgår ligeledes af de af Rådet fremlagte dokumenter, særligt af ansøgningen om omplacering samt af G.’s curriculum vitae,
at G. aktivt deltog i omlægningen af direktorat III »Oversættelse og Fremstilling af Dokumenter« i GD A »Personale og Administration«,
som sprogtjenesterne henhører under, og at han i adskillige år var »ansvarlig for projekterne vedrørende administrativ modernisering,
særligt dem, der vedrørte stillingsbeskrivelserne, organisationsplanen (herunder introduktionen for Rådets Generalsekretariat
af begrebet afdelingschef, den finansielle organisation, den administrative decentralisering, omlægningen af GD A (»Personale
og Administration«, direktorat III, »Oversættelse og Fremstilling af Dokumenter«) og god forvaltningsskik«.
I sit svarskrift har Rådet desuden, og uden at dette er blevet bestridt af sagsøgeren, anført, at G. siden sin ansættelse
i januar 2002 i afdelingen »Administrativ modernisering, revisionsopfølgning, lige muligheder« i kontoret for generelle administrative
spørgsmål har forestået projekt nr. 11 om handlingsplanen for administrativ modernisering (PAMA) vedrørende omlægning af GD
A »Personale og Administration«. Ifølge Rådet var »dette projekt inddelt i fem underprojekter, som henholdsvis vedrørte den
centrale koordinering, sprogtjenesterne og sekretariatets virksomhed, dokument- og terminologibistand, en hensigtsmæssig organisering
af sekretariatets funktioner, bistand fra de enkelte kontorer og tekniske produktionsydelser. Rådet har tilføjet, at G. som
følge af sin rolle som chef for projektet indgik i »Reflektionsgruppen i direktorat III »Oversættelse og Fremstilling af Dokumenter«
i GD A »Personale og Administration« for handlingsplanen vedrørende den administrative modernisering af Rådets Generalsekretariat«,
hvilken gruppe fra 2002 til 2004 udarbejdede nogle rapporter til ledelsen for GD A »Personale og administration« direktorat
III »Oversættelse og Fremstilling af Dokumenter« samt til den generaldirektør, som havde til opgave at foretage den administrative
modernisering, om dokumentbistand til oversættelsen og terminologien, om foranstaltninger, der skulle sikre kvaliteten, om
oversættelses- og revisionsopgaver, udveksling af væsentlige oplysninger, oversætteres brug af computere og relevant software.
På denne baggrund og under hensyn til den måde, hvorpå kravet om kendskab til oversættelsesteknik skal fortolkes, kan sagsøgeren
ikke hævde, at ansættelsesmyndigheden har tilsidesat de betingelser, der skal være opfyldt i henhold til stillingsopslaget,
ved at fastslå, at G. opfyldte de pågældende betingelser. Det skal tilføjes, at henset til måden, hvorpå betingelsen om kendskab
til oversættelsesteknik skal fortolkes, er sagsøgerens argument, hvorefter G.’s evalueringsskema vedrørende kategorien »Aspekter
ved stillingen« henviser til det negative forhold, at G. »hverken har praktisk erfaring med eller uddannelse som lingvist«,
irrelevant, idet denne erfaring eller uddannelse ikke er et krav i henhold til stillingsopslaget.
Det skal endelig efterprøves, om ansættelsesmyndigheden ved at afslå sagsøgerens ansøgning anlagde et åbenbart urigtigt skøn.
I den forbindelse bemærkes, at ansættelsesmyndigheden i afgørelsen om afslag underrettede sagsøgeren om, at den havde valgt
en anden ansøger, som »på mere fuldstændig vis opfylder« den omstridte stillings betingelser.
Under retsmødet forklarede Rådets repræsentant, at sagsøgeren ifølge ansættelsesmyndigheden ikke var lige så egnet til den
omstridte stilling som G.
Som allerede anført i denne doms præmis 56, besluttede udvælgelseskomitéen, at alene de ansøgere, som opnåede minimum 50 point
ud af 100 i evalueringsskemaet, kunne indstilles til den omstridte stilling. Det bemærkes desuden, at udvælgelseskomitéen
ikke afslog nogen af de ansøgninger, der blev indgivet af de fire ansøgere, som blev indkaldt til samtale, med den begrundelse,
at de ikke opfyldte en af betingelserne i stillingsopslaget, og at de pågældende samtaler fandt sted, inden udvælgelseskomitéen
foretog en sammenligning af ansøgerne.
Det skal således bemærkes, at sagsøgerens ansøgning ikke blev afslået med den begrundelse, at den ikke opfyldte en af betingelserne
i stillingsopslaget, men efter en sammenligning af ansøgernes fortjenester. Den omstændighed, at en tjenestemand har åbenbare
og anerkendte fortjenester, udelukker ikke, at andre tjenestemænd kan fremvise bedre fortjenester (dommen i sagen Wunenburger
mod Kommissionen, præmis 74, og Rettens dom af 22.10.2008, sag F-46/07, Tzirani mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling
af Afgørelser, præmis 119).
Det skal i denne tvist således undersøges, om ansættelsesmyndigheden har anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved sammenligningen
af G.’s og sagsøgerens fortjenester.
I den forbindelse bemærkes, at sagsøgerens argumentation hovedsageligt hviler på den forudsætning, at hans fortolkning af
betingelsen om kendskab til oversættelsesteknik tiltrædes. Da denne fortolkning imidlertid må afvises, således som det er
anført i denne doms præmis 49-54, kan sagsøgeren ikke hævde, at ansættelsesmyndigheden har anlagt et åbenbart urigtigt skøn.
For det første skal det nemlig bemærkes, at udvælgelseskomitéen har givet G. og sagsøgeren meget forskellige karakterer. Som
det allerede blev anført i denne doms præmis 57, opnåede G. i alt 70 point, som blev fordelt som følger: 24 point for kategorien
»Personlige aspekter«, 18 point for kategorien »Aspekter ved stillingen« og 28 point for kategorien »Aspekter ved management
og holdarbejde«. Sagsøgeren opnåede for sin del i alt alene 42 point, som blev fordelt på 10 point for  kategorien »Personlige
aspekter«, 20 point for kategorien »Aspekter ved stillingen« og 12 point for kategorien »Aspekter ved management og gruppearbejde«.
For det andet bemærkes, at sagsøgerens argumentation, henset til den fortolkning, der må lægges til grund vedrørende betingelsen
i stillingsopslaget om kendskab til oversættelsesteknik, ikke anfægter strukturen i det evalueringsskema, som udvælgelseskomitéen
anvendte, navnlig ikke vedrørende den vægt, der tillægges stillingsopslagets betingelse om ledelsesevner.
For det tredje har sagsøgeren ikke godtgjort, at han opfylder stillingsopslagets betingelser på mere fuldstændig vis end G.,
således som disse skal forstås, navnlig for så vidt angår betingelsen om kendskab til oversættelsesteknik.
Det følger heraf, at ansættelsesmyndigheden ikke anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved at fastslå, at G.’s ansøgning opfyldte
kravene på mere overbevisende vis end sagsøgerens ansøgning.
Denne konklusion svækkes ikke af klagepunktet om, at udvælgelseskomitéen under dens arbejde i strid med vedtægtens artikel
45 ikke tog hensyn til de tre seneste bedømmelsesrapporter. Det bemærkes for det første, at Rådet i sit svarskrift har hævdet,
at der blev taget hensyn til de tre seneste bedømmelsesrapporter. Sagsøgeren har ganske vist i de bemærkninger, der er henvist
til i denne doms præmis 19, anført, at der i det dokument, som Rådet har fremlagt for Retten, intet er nævnt om gennemgangen
af de pågældende rapporter. Det kan imidlertid ikke alene som følge af den manglende henvisning i ansøgernes evalueringsskemaer
til de pågældende bedømmelsesrapporter udledes, at udvælgelseskomitéen ikke gennemgik disse rapporter (jf. i denne retning
Rettens dom af 25.9.2008, sag F-44/05, Strack mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 165). Det
bemærkes desuden, at selv om sagsøgerens bedømmelsesrapporter nævner ledelses- og organisatoriske evner, har sagsøgeren ikke
godtgjort, at det af de pågældende rapporter fremgår, at ansættelsesmyndigheden har foretaget et åbenbart urigtigt skøn ved
at fastslå, at G.’s ansøgning på mere fuldstændig vis end sagsøgerens ansøgning opfylder kravene til den omstridte stilling.
Der skal nemlig herved tages hensyn til den af udvælgelseskomitéen fremhævede betydelige forskel i sagsøgerens og G.’s fortjenester.
Selv om det endelig antages, at udvælgelseskomitéen begik en fejl ved bedømmelsen af sagsøgerens engelskkundskaber, er dette
ikke tilstrækkeligt til at godtgøre, at ansættelsesmyndigheden anlagde et åbenbart urigtigt skøn. Der skal nemlig ligeledes
tages hensyn til den af udvælgelseskomitéen fremhævede betydelige forskel i sagsøgerens og G.’s fortjenester. Det skal i øvrigt
bemærkes, at sagsøgeren i sit curriculum vitae ikke alene har nævnt sit kendskab til fransk, men ligeledes til engelsk, som
han betegner som virkelig godt. Hvad derudover angår niveauet for sagsøgerens kendskab til fransk bemærkes, at den omstændighed,
at udvælgelseskomitéen ikke henviser dertil i evalueringsskemaet, hverken som et positivt eller negativt forhold, heller ikke
godtgør, at der foreligger et åbenbart urigtigt skøn.
Det følger af det ovenstående, at anbringenderne om et åbenbart urigtigt skøn, tilsidesættelsen af stillingsopslaget samt
tilsidesættelsen af vedtægtens artikel 45 må forkastes, uden at det er nødvendigt at behandle den af Rådet rejste formalitetsindsigelse
vedrørende anbringendet om tilsidesættelse af vedtægtens artikel 45. Rådet må følgelig frifindes i det hele.

Sagens omkostninger
I henhold til artikel 122 i Personalerettens procesreglement finder dette reglements bestemmelser i kapitel otte i andet afsnit
om sagsomkostninger kun anvendelse på sager, der er anlagt ved Personaleretten fra tidspunktet for dette reglements ikrafttrædelse,
dvs. den 1. november 2007. De relevante bestemmelser i procesreglementet for Retten i Første Instans finder fortsat tilsvarende
anvendelse i sager, der verserer for Personaleretten før denne dato.
I henhold til artikel 87, stk. 2, i Retten i Første Instans’ procesreglement pålægges det den tabende part at betale sagens
omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. I henhold til samme reglements artikel 88 bærer institutionerne i tvister
mellem Fællesskaberne og deres ansatte imidlertid selv deres omkostninger. Da sagsøgeren har tabt sagen, bør det pålægges
hver part at bære sine egne omkostninger.
På grundlag af disse præmisser
udtaler og bestemmer
RETTEN (Tredje Afdeling):
1)
Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
2)
Hver part bærer sine egne omkostninger.
Mahoney
Kanninen
Gervasoni
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 6. maj 2009.
W. Hakenberg

P. Mahoney
Justitssekretær

Præsident
*
Processprog: fransk.