CELEX: 61990CJ0373
Motorkøretøjer
vildledende reklame

1 Ved skrivelse af 12. december 1990, indgaaet til Domstolen den 17. december s.aa., har forundersoegelsesdommeren ved Tribunal de grande instance de Bergerac i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets direktiv 84/450/EOEF af 10. september 1984 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om vildledende reklame (EFT L 250, s. 17).
2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en sag mod X rejst af Jean-Pierre Richard som borgerlig part og i egenskab af bestyrelsesformand for aktieselskabet Richard-Nissan, som har en kontraktlig eneret for det franske territorium til at importere koeretoejer af maerket Nissan. Jean-Pierre Richard' s klage, der stoettes paa artikel 44 i den franske lov nr. 73-1193 af 27. december 1973 om udvikling af handel og haandvaerk, den saakaldte "Royer"-lov, vedroerer vildledende og ulovlig reklame.
3 Den omhandlede bestemmelse i den franske lov er ifoelge den franske regerings meddelelse til Kommissionen vedtaget med henblik paa gennemfoerelse af ovennaevnte direktiv.
4 Jean-Pierre Richard har klaget over, at en bilforhandler i Bergerac har indrykket annoncer i pressen med teksten "koeb Deres fabriksnye bil til en lavere pris" efterfulgt af ordene "1 aars fabriksgaranti". Det fremgaar i oevrigt af forundersoegelsesdommerens skrivelse, at annoncen vedroerer biler, som er importeret fra Belgien og registreret med henblik paa import, som aldrig har vaeret taget i brug, og som saelges i Frankrig til priser, der er lavere end de priser, der anvendes af lokale forhandlere, hvilket skyldes, at de belgiske basismodeller har et mindre omfattende udstyr end de i Frankrig solgte basismodeller.
5 Under disse omstaendigheder besluttede forundersoegelsesdommeren ved Tribunal de grande instance de Bergerac, der behandler sagen, at udsaette sagen, indtil Domstolen har taget stilling til det praejudicielle spoergsmaal, "om en saadan salgspraksis er i overensstemmelse med gaeldende EF-regler".
6 Hvad naermere angaar sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt de skriftlige indlaeg for Domstolen henvises til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.
7 Det bemaerkes indledningsvis, at ifoelge Domstolens nu faste praksis paahviler den pligt for medlemsstaterne, der foelger af et direktiv, til at virkeliggoere dets maal, og pligten i medfoer af Traktatens artikel 5 til at traeffe alle almindelige eller saerlige foranstaltninger til at sikre opfyldelsen af denne pligt, alle myndighederne i medlemsstaterne, herunder ogsaa domstolene inden for deres kompetence. Heraf foelger, at den nationale domstol ved anvendelsen af nationale forskrifter er forpligtet til at fortolke dem i lyset af direktivets ordlyd og formaal og at fremkalde det med direktivet tilsigtede resultat og saaledes handle i overensstemmelse med Traktatens artikel 189, stk. 3 (jf. dom af 10.4.1984, sag 14/83, Von Colson og Kamann, Sml. s. 1891, praemis 26, og af 13.11.1990, sag C-106/89, Marleasing, Sml. I, s. 4135, praemis 8).
8 Med det forelagte spoergsmaal oensker den nationale ret saaledes afgjort, om Raadets ovennaevnte direktiv 84/450 er til hinder for en reklame af den i hovedsagen omtvistede art.
9 Direktivet, der er udstedt med hjemmel i Traktatens artikel 100, har, som det fremgaar af betragtningerne, til formaal at forbedre forbrugerbeskyttelsen samt at fjerne den konkurrenceforvridning og de begraensninger af de frie varebevaegelser og den frie udveksling af tjenesteydelser, som skyldes forskellen mellem medlemsstaternes retsforskrifter vedroerende vildledende reklame. Med henblik herpaa opstiller direktivet objektive mindstekriterier til bedoemmelse af, om en reklame er vildledende.
10 Ifoelge direktivets artikel 2, nr. 2, forstaas ved "vildledende reklame":
"Enhver reklame, som paa nogen maade, herunder dens udformning, skaber eller er egnet til at skabe et urigtigt indtryk hos de personer, den er rettet til eller naar ud til, og som paa grund af sin vildledende karakter kan antages at paavirke deres oekonomiske adfaerd, eller som af disse grunde skader eller er egnet til at skade en konkurrent."
11 Ved fortolkningen af denne bestemmelse, naar henses til de vaesentlige kendetegn ved en reklame som den i hovedsagen omtvistede, skal hver enkelt af de tre oplysninger undersoeges, der er naevnt i reklamen, nemlig at de omhandlede biler er fabriksnye, er billigere, og at de er omfattet af fabriksgaranti.
12 Inden denne undersoegelse bemaerkes, at disse reklameargumenter er af stor praktisk betydning for parallelimportoerer af biler, samt at parallelimport, som det er fremhaevet af generaladvokaten i punkt 5 og 6 i forslaget til afgoerelse, nyder en vis beskyttelse i faellesskabsretten, idet den fremmer udviklingen af varebevaegelserne og stimulerer konkurrencen.
13 For saa vidt angaar, for det foerste, angivelsen af, at de paagaeldende biler er nye, bemaerkes, at en saadan reklame ikke kan anses for vildledende i henhold til ovennaevnte artikel 2, alene fordi bilerne er registreret inden importen.
14 Det afgoerende for, om et koeretoej ikke laengere kan betragtes som nyt, er nemlig ikke, om det er registreret, men om det er taget i brug. Yderligere indebaerer en registrering inden importen, som anfoert af Kommissionen, en betydelig lettelse for gennemfoerelsen af parallelimport.
15 Det tilkommer imidlertid den nationale ret paa grundlag af omstaendighederne i sagen at undersoege, om denne reklame under hensyn til de forbrugere, den henvender sig til, kan betragtes som vildledende, for saa vidt som den, paa den ene side, maatte have til formaal at skjule, at de koeretoejer, der i annoncen betegnes som nye, er registreret inden importen, og dette forhold, paa den anden side, kunne have afholdt et betydeligt antal forbrugere fra at koebe.
16 For saa vidt angaar, for det andet, de i reklamen angivne lavere priser for bilerne, kan denne oplysning kun betegnes som vildledende, saafremt det godtgoeres, at et betydeligt antal forbrugere, som den paagaeldende reklame henvender sig til, traeffer afgoerelse om koeb uden at vaere vidende om, at den lavere pris haenger sammen med, at de biler, der saelges af parallelimportoeren, har et mindre omfattende udstyr.
17 Hvad for det tredje og sidste angaar oplysningen om fabriksgaranti, bemaerkes, at en saadan oplysning ikke kan betegnes som vildledende reklame, saafremt den er i overensstemmelse med sandheden.
18 I denne forbindelse bemaerkes, at Domstolen i dom af 10. december 1985 (sag 31/85, ETA mod DK Investment, Sml. s. 3933, praemis 14) fastslog, at en garantibestemmelse, hvorefter fabrikanten alene forbeholder garantien for sin eneforhandlers kunder, giver forhandleren og dennes aftagere en fortrinsstilling i forhold til parallelimportoerer og -forhandlere, hvorfor den maa antages at have til formaal eller foelge at begraense konkurrencen, jf. Traktatens artikel 85, stk. 1.
19 Det praejudicielle spoergsmaal skal derfor besvares dermed, at Raadets direktiv 84/450/EOEF af 10. september 1984 skal fortolkes saaledes, at det ikke er til hinder for, at koeretoejer i reklameoejemed omtales som fabriksnye, billigere og omfattet af fabriksgaranti, naar koeretoejerne er registreret alene med henblik paa import, naar de aldrig har vaeret taget i brug, og naar de saelges i en medlemsstat til en lavere pris end den, der anvendes af de i denne medlemsstat etablerede forhandlere, fordi de har et mindre omfattende udstyr.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
20 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN (Femte Afdeling)
vedroerende det spoergsmaal, som ved skrivelse af 12. december 1990 er forelagt af forundersoegelsesdommeren ved Tribunal de grande instance de Bergerac, for ret:
Raadets direktiv 84/450/EOEF af 10. september 1984 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om vildledende reklame skal fortolkes saaledes, at det ikke er til hinder for, at koeretoejer i reklameoejemed omtales som fabriksnye, billigere og omfattet af fabriksgaranti, naar koeretoejerne er registreret alene med henblik paa import, naar de aldrig har vaeret taget i brug, og naar de saelges i en medlemsstat til en lavere pris end den, der anvendes af de i denne medlemsstat etablerede forhandlere, fordi de har et mindre omfattende udstyr.