CELEX: 62004TJ0432
публична служба
Длъжностни лица
Повишение

1.
Длъжностни лица — Повишаване — Съпоставяне на заслугите
(член 43 и член 45, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица)
2.
Длъжностни лица — Повишаване — Съпоставяне на заслугите
(член 45, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица)
3.
Длъжностни лица — Повишаване — Обещания
(член 45, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица)
1.
Дори и в рамките на система за повишаване като въведената с приетите от Комисията общи разпоредби за изпълнение на членове
43 и 45 от Правилника, където броят на точките, събрани от длъжностните лица, които могат да бъдат повишени, е решаващ за
тяхното повишаване, обстоятелството, че предоставянето на някои точки за повишаване спада към компетентността на генералните
директори или директорите, само по себе си не е несъвместимо с изискването на ниво институция да се извърши обстоен преглед
на заслугите на длъжностните лица, които могат да бъдат повишени, в съответствие с принципа на равно третиране на длъжностните
лица и с принципа за право на развитие в кариерата. Всъщност, от една страна, тяхната намеса в процедурата за повишаване позволява
отчитането на специфичните за тяхната генерална дирекция или дирекция елементи, с които те са се запознали посредством консултациите
с различни ръководители и поставянето в единна перспектива на изготвените от различни оценяващи лица доклади за развитие на
кариерата на различните длъжностни лица, които могат да бъдат повишени. От друга страна, с оглед по-конкретно на значителния
брой длъжностни лица, които могат да бъдат повишени за всяка степен, подобна система, при която направената на различните
ръководни нива оценка на заслугите на длъжностните лица е изразена с точки за повишаване, цели да позволи на органа по назначаването
да разполага с източници на информация и сравними сведения относно заслугите на длъжностните лица, които могат да бъдат повишени.
Така тази система отговаря на необходимостта съпоставянето на заслугите на кандидатите да се извършва грижливо и безпристрастно,
в интерес на службата и в съответствие с принципа на равно третиране.
Що се отнася по-специално до възможността точките за предимство да бъдат предоставени на разположение на генералните дирекции
с цел при повишаването да бъдат възнаградени длъжностните лица, които в рамките на всяка генерална дирекция се отличават със
заслугите си, тя не може да се счита за несъвместима с обстойното разглеждане на заслугите в съответствие с член 45 от Правилника
и с принципа на равно третиране. Всъщност преценката на подобни аспекти на заслугите на длъжностните лица, които могат да
бъдат повишени, трябва задължително да се извършва при сравняване с длъжностните лица, принадлежащи към същата генерална дирекция,
тъй като изискването за обстойно разглеждане се изпълнява от органа по назначаването на стадия на съпоставянето на общия брой
точки за повишаване, събрани от длъжностните лица, които могат да бъдат повишени, независимо от генералната дирекция, в която
те са назначени. При тези условия обстоятелството, че броят на тези точки за предимство, предоставени на разположение на генералните
дирекции, е разпределен в зависимост от броя на техните длъжностни лица, които могат да бъдат повишени, цели да се избегне
инфлационно увеличаване на броя на точките за предимство, предоставени на всяка генерална дирекция, и по този начин гарантира
съпоставимост на точките за повишаване и равно третиране между длъжностните лица от различните генерални дирекции.
Що се отнася до хипотезите, в които по-конкретно поради особеностите на дадена генерална дирекция простото прилагане на квотите
за тези точки за предимство би възпрепятствало адекватното възнаграждаване на заслугите на длъжностните лица, които могат
да бъдат повишени, при упражняването на своето правомощие за вземане на решения в областта на повишаването органът по назначаването
би бил длъжен да гарантира спазването на член 45 от Правилника и на принципа на равно третиране, като предоставянето на неопределен
брой точки за предимство извън квотата вследствие на подадени от заинтересованите длъжностни лица жалби може да представлява
адекватна мярка в това отношение.
Що се отнася до системата на целевата средна стойност, посочена на оценяващите лица за целите на предоставянето на точките
за заслуги вследствие на бележките и оценките в доклада за развитие на кариерата, макар и да е вярно, че тя има за последица
сравняването на тези доклади, на първо място, в рамките на дадена генерална дирекция, и едва на второ място, сравняване на
общия брой на събраните точки за повишаване в рамките на Комисията като цяло, въпреки това подобна система не може да се критикува,
тъй като тя преследва законна цел, а именно отстраняване на субективността, произтичаща от оценките на различните оценяващи
лица, и като последица от това нейната функция по-специално е да осигури по-голяма съпоставимост на докладите за длъжностните
лица, принадлежащи към различни генерални дирекции. Сама по себе си тази система не може да се счита за несъвместима с изискването
за обстойно разглеждане на заслугите.
В това отношение, макар строгото прилагане на целевата средна стойност към случаите на генерални дирекции с много ограничен
брой на длъжностни лица от дадена степен, които могат да бъдат повишени и които поради това не са представителна извадка,
отразяваща най-често наблюдаваното положение, би могло да накърни съпоставянето на докладите за развитие на кариерата на ниво
Комисия, в разрез с член 45 от Правилника и с принципа на равно третиране, при все това приетите от тази институция общи разпоредби
за изпълнение на този член позволяват на органа по назначаването, произнасящ се по направените по вътрешен административен
ред обжалвания от длъжностните лица, и на комитетите по повишаване, които могат по изключение да отменят намаляването на квотата
на точките за повишаване на дадена генерална дирекция, превишила целевата средна стойност, да отчитат специфичните положения,
когато има такива, и да гарантират, че представителното оценяване на заслугите на длъжностните лица от дадена степен в определена
генерална дирекция под формата на точки за заслуги не се отразява необосновано върху индивидуалното положение на длъжностните
лица, които могат да бъдат повишени, що се отнася до броя на точките за предимство, предоставени на всяка генерална дирекция.
(вж. точки 56, 59—61, 63—68, 71, 72 и 74—77)
Позоваване на:
Първоинстанционен съд, 10 юли 1992 г., Mergen/Комисия, T‑53/91, Recueil, стр. II‑2041, точка 36; Първоинстанционен съд, 13 юли
1995 г., Rasmussen/Комисия, T‑557/93, Recueil FP, стр. I‑A‑195 и II‑603, точка 22; Първоинстанционен съд, 16 септември 1998 г.,
Rasmussen/Комисия, T‑234/97, Recueil FP, стр. I‑A‑507 и II‑1533, точка 24; Първоинстанционен съд, 3 октомври 2000 г., Cubero
Vermurie/Комисия, T‑187/98, Recueil FP, стр. I‑A‑195 и II‑885, точка 61; Първоинстанционен съд, 22 февруари 2000 г., Rose/Комисия,
T‑22/99, Recueil FP, стр. I‑A‑27 и II‑115, точка 57; Първоинстанционен съд, 9 юли 2002 г., Callebaut/Комисия, T‑233/01, Recueil
FP, стр. I‑A‑115 и II‑625, точка 46; Първоинстанционен съд, 19 март 2003 г., Tsarnavas/Комисия, T‑188/01—T‑190/01, Recueil
FP, стр. I‑A‑95 и II‑495, точка 121; Първоинстанционен съд, 15 септември 2005 г., Casini/Комисия, T‑132/03, Recueil FP, стр. I‑A‑253
и II‑1169, точка 53 и цитираната съдебна практика
2.
Не противоречат на член 45 от Правилника преходните разпоредби, въведени с приетите от Комисията общи разпоредби за изпълнение
на член 45 от Правилника, които позволяват на генералните дирекции да предоставят за 2003 г. до четири специални допълнителни
точки за предимство с цел да бъдат взети предвид длъжностните лица, предложени в предходната процедура за повишаване, но неповишени,
в рамките на 150 % от възможностите за повишаване за посочената година. Всъщност предоставянето на тези точки, което не е
задължително и не води автоматично до повишаване, има за цел да гарантира по преходен начин преминаването от една система
за повишаване към друга и представлява адекватен начин за отчитане на обстоятелството, че тези длъжностни лица вече са били
предложени за повишаване в рамките на предходната процедура, като едновременно с това се вземат предвид и бюджетните ограничения,
свързани с наличните длъжности в рамките на процедурата за 2003 г.
Тези разпоредби не засягат и принципа на равно третиране. Всъщност, доколкото специалните допълнителни точки за предимство
имат функцията да възнаградят длъжностните лица с особени заслуги в рамките на дадена генерална дирекция поради заслугите,
които те са показали в миналото, без обаче да бъдат повишени, тези длъжностни лица не се намират в сходно положение, по отношение
на този аспект от техните заслуги, с останалите длъжностни лица, които не са били предложени за повишаване в хода на предходната
процедура. Те не се намират също така в положение, сходно с това на длъжностните лица, предложени за повишаване в хода на
предходната процедура, но неповишени, на които поради ограничението от 150 % от възможностите за повишаване за посочената
година не могат да бъдат предоставени тези точки, тъй като заслугите на последните, както те са оценени от генералните дирекции
в хода на предходната процедура, са по-малки от тези на първите, като редът на подреждане на длъжностните лица в списъците
с предложения зависи от оценката на техните заслуги от генералната дирекция, където са назначени. В това отношение обстоятелството,
че броят на длъжностните лица, които могат да се ползват от тези точки, варира в зависимост от големината на генералните дирекции,
не е част от фактическия състав на нарушение на принципа за недопускане на дискриминация. Напротив, равното третиране между
длъжностните лица от различни генерални дирекции се гарантира именно от факта, че въпросното ограничение е изразено като процент
от възможностите за повишаване в процедурата за предходната година и следователно позволява да се отчитат съществуващите между
генералните дирекции различия относно броя на длъжностните лица, които могат да бъдат повишени във всяка от тях.
(вж. точки 91, 92, 94—97 и 106—110)
3.
Дори и ако бъде доказано, обещание за повишаване на длъжностно лице поради това, че то е останало в резерва от предходната
процедура за повишаване, не би могло да създаде у длъжностното лице оправдани правни очаквания, тъй като е било дадено, без
да се отчитат приложимите разпоредби на Правилника, в нарушение на предвиденото в член 45 от Правилника задължение за извършване
на съпоставяне на заслугите на длъжностните лица с право на повишаване.
(вж. точка 122)
Позоваване на:
Първоинстанционен съд, 26 октомври 2000 г., Verheyden/Комисия, T‑138/99, Recueil FP, стр. I‑A‑219 и II‑1001, точка 71 и цитираната
съдебна практика