CELEX: 61984CJ0123
Læge
kontrakt om tjenesteydelser
krav på pension i henhold til den ret, der finder anvendelse på aftalen
Domstolens kompetence: EØF-traktatens artikel 181

1 Ved staevning , indgaaet til Domstolens justitskontor den 11 . maj 1984 , har Klein , tidligere honorarloennet laege ved Kommissionen , anlagt sag , hvorunder han har nedlagt foelgende paastand :
1 ) Kommissionen tilpligtes :
_ fra den 1 . februar 1984 at betale sagsoegeren alderspension som for EF-ansatte eller subsidiaert et beloeb svarende til denne pension i en passende form og saaledes at drage de oekonomiske konsekvenser af , at der i kraft af det arbejde , som sagsoegeren har udfoert for sagsoegtes laegetjeneste , bestod et ikke-tidsbestemt tjenesteforhold mellem parterne , som var undergivet bestemmelserne i EF-tjenestemandsretten , og
_ at betale rente 12% p.a . af ethvert skyldigt beloeb fra forfaldsdagen .
2 ) Annullation af den ved skrivelse af 2 . april 1984 meddelte udtrykkelige afvisning af den klage , som sagsoegeren havde indgivet den 21 . november 1983 .
2 I replikken har sagsoegeren praeciseret , at Kommissionen boer drage de oekonomiske konsekvenser af arbejdsforholdet mellem parterne paa grundlag af den ret , som efter Domstolens afgoerelse skal finde anvendelse paa kontrakten , dvs . enten EF-tjenestemandsretten eller _ i hvert fald _ subsidiaert , belgisk socialret . Det maa derfor anerkendes , at der ogsaa for Domstolen er nedlagt subsidiaer paastand om , at sagsoegeren af Kommissionen tillaegges en pension svarende til den , som han kunne goere krav paa i medfoer af belgisk ret .
3 Det fremgaar af sagens akter , at Kommissionen i 1958 indgik et samarbejde med Klein , som siden 1948 havde vaeret medlem af Conseil de l ' Ordre des médecins ( laegeforeningen ) i Brabant i Belgien , og anmodede ham om lejlighedsvis at udfoere arbejde , som foerst fandt sted i hans konsultation og derefter _ fra 1966 _ i Kommissionens lokaler .
4 Paa forslag af Kommissionen indgik parterne en kontrakt , som blev underskrevet den 17 . juli 1974 . Kontrakten bestemte , at Klein skulle vaere til stede 16 timer om ugen og fastsatte hans honorar pr . time , som efterhaanden blev aendret ved tillaeg til kontrakten . I henhold til kontraktens artikel 3 er den undergivet belgisk ret , og i tilfaelde af tvister har Domstolen enekompetence i henhold til traktatens artikel 181 .
5 Ved skrivelse af 21 . december 1982 anmodede Kommissionens generaldirektoer for personale og administration Klein om at ophoere med sit arbejde som raadgivende laege senest den 30 . juni 1983 med den begrundelse , at den afvigelse fra aldersgraensen , som stiltiende var blevet tolereret for hans vedkommende , ikke laengere kunne opretholdes .
6 Ved skrivelse af 11 . maj 1983 gjorde Klein , som paa det tidspunkt var 78 aar gammel , gaeldende , at hans stilling var reguleret af faellesskabsretten , og at han som foelge heraf havde krav paa alderspension . Subsidiaert anfaegtede han baade formaliteten og realiteten i opsigelsen , idet han _ som Kommissionen _ tog sit udgangspunkt i belgisk ret .
7 Den 29 . juni 1983 meddelte generaldirektoeren for personale og administration Klein , at han per kulance ville give ham et nyt varsel paa seks maaneder fra den 4 . juli 1983 .
8 Ved skrivelse , registreret den 21 . november 1983 , indgav Klein klage i henhold til vedtaegtens artikel 90 , stk . 2 . Han kritiserede hverken sin opsigelse eller det givne varsel , men gjorde kun krav paa pension . Klagen blev afvist af generaldirektoeren for personale og administration den 2 . april 1984 .
Formaliteten
9 Kommissionen har paastaaet sagen afvist , for saa vidt som den bygger paa vedtaegtens artikler 90 og 91 og EF-tjenestemandsretten , idet Kommissionen i henhold til artikel 3 i kontrakten mellem parterne kun finder belgisk ret anvendelig paa tvisten .
10 Det bemaerkes , at ikke kun personer med status som tjenestemaend eller ansatte ved Faellesskaberne , men ogsaa personer , som goer krav paa en saadan status , ifoelge Domstolens faste praksis kan paaberaabe sig vedtaegtens bestemmelser ved et sagsindlaeg ved Domstolen .
11 Kommissionens afvisningspaastand kan derfor ikke tages til foelge .
Realiteten
Paastanden om tilkendelse af faellesskabsretlig alderspension
12 Til stoette for denne paastand har sagsoegeren gjort gaeldende , at den bestemmelse i kontrakten , hvorefter den undergives belgisk ret , er retsstridig , da en faellesskabsinstitution kun kan ansaette personale , hvis hverv udoeves inden for rammerne af et tjenesteforhold omfattet af en af de to bestaaende ordninger , nemlig tjenestemandsvedtaegten eller ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte . Da sagsoegeren ikke kan goere krav paa status som tjenestemand , maa han noedvendigvis vaere undergivet ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte . Ved at naegte at anvende disse bestemmelser i hans tilfaelde har Kommissionen tilsidesat artikel 1 i disse vilkaar , hvorefter de
»gaelder for alle , der er ansat ved kontrakt i faellesskaberne . Disse ansatte er :
_ midlertidigt ansatte ,
_ hjaelpeansatte ,
_ lokalt ansatte ,
_ saerlige raadgivere« .
13 Paa grundlag af en gennemgang af artiklerne 2-5 i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte , som definerer de forskellige kategorier af ansatte , som omtales i artikel 1 , har sagsoegeren gjort gaeldende , at selv om disse kategorier ikke noejagtigt svarer til hans stilling som honorarloennet laege , maa han dog henfoeres til den bedst egnede kategori , som i dette tilfaelde er den i artikel 2 , litra c ), omhandlede kategori af midlertidigt ansatte .
14 Kommissionen mener derimod , at parterne ved udtrykkeligt at bestemme , at det kun var belgisk lovgivning , der skulle finde anvendelse paa kontrakten , implicit men noedvendigvis har udelukket anvendelse af reglerne i EF-tjenestemandsretten . Kommissionen har desuden bestridt muligheden af at henfoere sagsoegeren under en af kategorierne i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte .
15 Ifoelge artikel 1 i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte gaelder de for personer , der er ansat ved kontrakt i faellesskaberne , og som er midlertidigt ansatte , hjaelpeansatte , lokalt ansatte eller saerlige raadgivere .
16 Det maa derfor soeges fastslaaet , om Klein ' s stilling som honorarloennet laege paa deltid kunne hoere ind under en af disse kategorier .
17 Herom bemaerkes , at den status som midlertidigt ansat i henhold til artikel 2 , litra c ), i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte , som sagsoegeren har gjort krav paa , tager sigte paa ansaettelse »for at assistere en person , der udfoerer et i henhold til traktaterne om oprettelse af Faellesskaberne ... fastsat hverv , en valgt formand fra en af Faellesskabernes institutioner eller et af dets organer , eller en valgt formand fra en af de politiske grupper i Det europaeiske Parlament« . Klein ' s hverv som honorarloennet laege er ikke i overensstemmelse med denne definition .
18 Der maa endvidere gives Kommissionen medhold i , at betegnelsen midlertidigt ansat i den i artikel 2 , litra a ), b ), og d ), i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte forudsatte betydning , ikke kan anvendes paa sagsoegeren , da stillingen som midlertidigt ansat svarer til en stilling i den liste over stillinger , der findes som bilag til den afdeling i budgettet , der vedroerer hver institution , hvilket ikke er tilfaeldet , for saa vidt angaar sagsoegerens stilling som honorarloennet laege .
19 Det samme gaelder betegnelsen hjaelpeansat . En hjaelpeansats kontrakt kan i medfoer af ansaettelsesvilkaarenes artikler 3 og 52 vedroere udoevelsen af et hverv paa deltidsbasis , men varigheden heraf kan ikke overstige et aar . Klein har imidlertid udoevet sit hverv som honorarloennet laege i 25 aar .
20 Med hensyn til betegnelsen lokalt ansat ( artikel 4 ) er det tilstraekkeligt at bemaerke , at denne kategori af ansatte udfoerer manuelt arbejde eller goer tjeneste af en helt anden art end den , der blev udfoert af Klein .
21 Med hensyn til saerlige raadgivere er der ifoelge artikel 5 tale om ansatte , som afloennes over den bevilling , der er oprettet med henblik herpaa i den afdeling i budgettet , der vedroerer den institution , de tilhoerer . Klein ' s forhold daekkes imidlertid ikke af artikel 5 .
22 Heraf foelger , at Klein ' s stilling som honorarloennet laege paa deltid ikke faldt ind under anvendelsesomraadet for ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte .
23 Det bemaerkes dernaest _ som Domstolen bl.a . har antaget i dommen af 16 . marts 1971 ( Bernardi , sag 48/70 , Sml . 1971 , s . 31 ) _ at vedtaegtens bestemmelser anvender en bestemt terminologi , som ikke ved analogi kan udvides til at omfatte tilfaelde , som ikke udtrykkeligt er omhandlet . Det samme gaelder bestemmelserne i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte .
24 Under disse omstaendigheder kan Klein ' s ansaettelse ved en kontrakt , der udtrykkeligt henviser til belgisk ret , kun antages at stride mod artikel 1 i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte , hvis Kommissionen har fastsat hans ansaettelsesvilkaar , ikke ud fra tjenestens behov , men med det formaal at unddrage sig anvendelsen af bestemmelserne i disse vilkaar og saaledes har gjort sig skyldig i en omgaaelse af bindende sagsbehandlingsforskrifter .
25 De indleverede aktstykker og forhandlingerne for Domstolen har ikke gjort det muligt at fastslaa , at dette er tilfaeldet i den foreliggende sag .
26 Der kan derfor ikke gives sagsoegeren medhold i paastanden om tilkendelse af faellesskabsretlig alderspension eller et beloeb , der svarer til en saadan pension .
Den subsidiaere paastand om tilkendelse af en alderspension svarende til den , som sagsoegeren kunne goere krav paa i henhold til belgisk ret .
27 Til stoette for paastanden har sagsoegeren gjort gaeldende , at der forelaa et tjenesteforhold . Under henvisning til belgisk socialret har han anfoert , at hans underordnede stilling i forhold til Kommissionens tjenestegrene fremgik af den myndighed , disse havde til at fastlaegge indholdet og selve den maade , hvorpaa ydelserne blev praesteret .
28 I den forbindelse har sagsoegeren navnlig fremhaevet , at lederen af laegetjenesten kunne paalaegge ham at praestere andre ydelser end dem , der udtrykkeligt var fastsat i kontrakten , at denne var indgaaet for en ubegraenset periode , at de 16 timers ydelser om ugen skulle praesteres paa bestemte dage og klokkeslet i sagsoegtes lokaler og med dennes udstyr , og at han ikke maatte skaffe sig patienter blandt tjenestemaendene .
29 Under den mundtlige forhandling har sagsoegeren desuden fremhaevet , at Kommissionen efter hans afskedigelse har ansat fem honorarloennede laeger ved »arbejdskontrakt for funktionaerer i henhold til den belgiske lov af 3 . august 1978« og herved netop har anerkendt , at der bestaar et tjenesteforhold .
30 Kommissionen har bestridt , at arbejdet som honorarloennet laege udgoer et tjenesteforhold . Den har navnlig anfoert , at den omstaendighed , at der findes en tjenesteplan , fastsat ved faelles aftale mellem den tjenestemand , der er ansvarlig for laegetjenesten , og de forskellige honorarloennede laeger , udelukkende har til formaal at sikre en fordeling af de ydelser , der praesteres , og at den naevnte omstaendighed derfor ikke kan opfattes som et udtryk for et underordnelsesforhold . Med hensyn til forbudet mod at skaffe sig patiener mellem tjenestemaendene , foelger dette ikke af kontrakten mellem parterne , men af artikel 121 , stk . 2 , i Code de déontologie médicale ( laegeloven ), hvorefter arbejdet som »raadgivende laege , tilsynsfoerende , sagkyndig eller tjenestemand er uforeneligt med arbejdet som behandlende laege« .
31 Kommissionen har endvidere anfoert , at ansaettelsen af nye honorarloennede laeger ved funktionaerkontrakt skyldes en omlaegning af hele laegetjenesten , som er blevet paakraevet paa grund af de udgifter , der afholdes til ydelser praesteret af uafhaengige laeger , og noedvendigheden af at foere bedre kontrol med udgifterne .
32 Det bemaerkes , at arbejdskontrakter i Belgien er undergivet »Loi organique«  af 3 . juli 1978 , som ophaever lovene om arbejdskontrakter , som er koordineret ved bekendtgoerelse af 20 . juli 1975 . Lovens artikel 3 bestemmer : »Arbejdskontrakten for funktionaerer er den kontrakt , hvorved en arbejdstager , funktionaeren , forpligter sig til mod vederlag at udfoere et arbejde , isaer af intellektuel art , under en arbejdsgivers myndighed , ledelse og opsyn« .
33 Det fremgaar af sagens akter , at en arbejdskontrakt for funktionaerer ifoelge belgisk retspraksis er forbundet med et underordnelsesforhold , og at belgiske domstole _ da der ikke kan findes en noejagtig definition af dette forhold i loven _ bygger deres vurdering paa de saerlige omstaendigheder i den konkrete sag .
34 I betragtning heraf bemaerkes , at den kontrakt , der er indgaaet mellem parterne , ifoelge sin ordlyd er en »kontrakt om tjenesteydelser« . Denne betegnelse svarer i oevrigt til affattelsen af den organisationsplan for Kommissionens laegetjeneste , som blev vedtaget ved Kommissionens moede den 18 . december 1968 [COM(68 ) PV-61] , hvori sagsoegeren omtales som laege afloennet efter ydelse .
35 Betegnelsen af kontrakten korrigeres i den konkrete sag hverken af indholdet af de ydelser , der forlangtes af den paagaeldende , eller af de vilkaar , hvorunder ydelserne blev praesteret . De faktiske omstaendigheder , sagsoegeren har paaberaabt sig i denne henseende , viser nemlig ikke , at han ved udoevelsen af sin rent laegelige kompetence har befundet sig i et underordnelsesforhold . De viser blot noedvendigheden af , at enhver administration organiserer sine tjenestegrene rationelt , i det foreliggende tilfaelde de laegelige ydelser , der tilbydes personalet . Den omstaendighed , at Kommissionen efter afskedigelsen af sagsoegeren har ansat laeger ved funktionaerkontrakter , der er undergivet belgisk ret , har ingen indflydelse paa forholdet mellem Klein og denne institution .
36 Det fremgaar af det foregaaende , at sagsoegeren over for Kommissionen havde status som tjensteydende , og der er enighed mellem parterne om , at han ikke i denne egenskab kunne goere krav paa alderspension i medfoer af belgisk ret .
37 Den subsidiaere paastand kan derfor heller ikke tages til foelge .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
38 I henhold til procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , doemmes den tabende part til at betale sagens omkostninger . I henhold til procesreglementets artikel 70 baerer institutionerne dog selv deres egne omkostninger i soegsmaal anlagt af Faellesskabernes ansatte . Da formaalet med naervaerende sag er en anerkendelse af sagsoegerens status som ansat ved Faellesskaberne , maa denne regel anvendes i forhold til ham .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( tredje afdeling )
1 ) Sagsoegte frifindes .
2 ) Hver part baerer sine omkostninger .