CELEX: 61982CJ0038
Afgiftsregler for spiritus
afgiftsslettelser

1 Ved kendelse af 17 . december 1981 , indgaaet til Domstolen den 27 . januar 1982 , har Bundesfinanzhof i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af traktatens artikel 95 for at kunne afgoere , om den tyske spiritusmonopollov ( Branntweinmonopolgesetz ) i den indtil 1978 gaeldende affattelse var forenelig med faellesskabsretten .
2 Kendelsen er blevet afsagt under en retssag , som verserer ved Bundesfinanzhof mellem Hauptzollamt Flensburg og virksomheden Hansen GmbH & Co ., herefter benaevnt Hansen . Denne retssag gav allerede tidligere anledning til , at Finanzgericht Hamburg forelagde en raekke praejudicielle spoergsmaal , som vedroerte fortolkningen af traktatens artikel 227 og 95 , og som blev besvaret ved Domstolens dom af 10 . oktober 1978 ( Hansen & Balle mod Hauptzollamt Flensburg , sag 148/77 , Sml . 1978 , s . 1787 ).
3 Det bemaerkes , at tvisten under hovedsagen drejer sig om den afgiftssats for monopoludligningen , som finder anvendelse paa let rom fra de franske oversoeiske departementer og fra Surinam . I 1978 udtog Hansen fra sit lager et parti let rom , som skulle afsaettes i Forbundsrepublikken Tyskland . Over for myndighedernes beslutning om at paalaegge denne spiritus afgift efter den almindelige sats gjorde Hansen gaeldende , at monopoludligningen for importeret spiritus i henhold til EOEF-traktatens artikel 95 ikke maatte vaere hoejere end den laveste afgiftssats for frugtspiritus af tysk oprindelse . Sagen blev derefter indbragt for Finanzgericht Hamburg .
4 Som svar paa de af Finanzgericht forelagte spoergsmaal kendte Domstolen bl.a . for ret :
Naar nationale fiskale bestemmelser ved afgiftsfritagelser eller afgiftsnedsaettelser begunstiger fremstillinger af bestemte former for spiritus eller bestemte producentgrupper , skal disse fordele , selv om de kun kommer en mindre del af den indenlandske produktion til gode eller indroemmes af saerlige sociale     grunde , ogsaa gaelde for spiritus indfoert fra Faellesskabet , som opfylder de samme betingelser , jfr . kriterierne i artikel 95 , stk . 1 og 2 .
5 Paa grundlag af den citerede dom fastslog Finanzgericht Hamburg , at den paagaeldende spiritus skulle paalaegges en nedsat afgift .
6 Hauptzollamt Flensburg appellerede Finanzgericht ' s afgoerelse med den begrundelse , at den nedsatte afgift udgjorde en lempelse , som alene var til fordel for bestemte indenlandske producentgrupper , der opfyldte bestemte betingelser , og at foelgelig kun importeret spiritus , som opfyldte de samme betingelser , kunne blive omfattet deraf .
7 Som anfoert af Bundesfinanzhof opstillede den tyske spiritusmonopollov _ bortset fra tekniske krav , som var saeregne for den tyske afgiftsordning for spiritus _ foelgende betingelser : der skulle vaere tale om frugtspiritus , som blev fremstillet i et destilleri , der blev drevet i faellesskab som et andelsfrugtdestilleri , paa grundlag af raavarer , som deltagerne i dette andelsforetagende selv havde avlet ; desuden maatte disse destilleriers produktion ikke i det enkelte regnskabsaar overstige 300 l ren alkohol paa grundlag af hver enkelt deltagers raavarer .
8 Bundesfinanzhof er af den opfattelse , at det er tilladt at begunstige bestemte indenlandske produkter ved at henfoere dem under en lavere afgiftssats paa betingelse af , at det sker i legitime oekonomiske eller sociale oejemed , og at den lavere sats finder anvendelse paa importerede produkter , som opfylder de samme krav . For saa vidt angaar disse krav fastslog Domstolen ved dom af 30 . oktober 1980 ( Schneider-Import , sag 26/80 , Sml ., s . 3469 ), at man ved afgoerelsen af , om importerede produkter kan omfattes af de lempelser , som gaelder for den indenlandske produktion , skal stille saadanne krav til de importerede produkter , som faktisk svarer til den ordning , som gaelder for de indenlandske produkter , men Domstolen har efter Bundesfinanzhof ' s opfattelse ikke givet et klart svar paa spoergsmaalet om , hvilke konkrete krav der kan stilles , for at de importerede varer kan blive omfattet af den omhandlede afgiftslettelse .
9 Af denne grund har Bundesfinanzhof forelagt Domstolen foelgende spoergsmaal :
»1 . Har importoeren af frugtspiritus eller lignende spiritus fra andre medlemsstater i henhold til EOEF-traktatens artikel 95 , stk . 1 , et ubegraenset krav paa at blive omfattet af en indenlandsk spiritusafgiftslettelse , der er betinget af , at spiritussen er fremstillet i et destilleri , der drives i faellesskab af flere personer med henblik paa udnyttelse af raavarer , som disse personer selv har dyrket , og som aarligt ikke fremstiller mere end 300 l vinsprit af ét medlems raavarer? Eller er retten til denne lempelse betinget af , at den indfoerte spiritus stammer fra et destilleri , der helt eller delvis opfylder kravene i den naevnte lempelsesregel? Saafremt en delvis opfyldelse er tilstraekkelig : Hvilke af de naevnte krav kan fordres opfyldt som betingelse for ogsaa at lade lempelsen gaelde lignende spiritus indfoert fra andre medlemsstater , uden at EOEF-traktatens artikel 95 , stk . 1 , overtraedes? Kan lempelsen i det mindste betinges af , at det destilleri , hvorfra den indfoerte spiritus stammer , ikke producerer mere end det indenlandske andelsdestilleri , der i referenceperioden har den hoejeste produktion?
2.Saafremt let rom indfoert fra andre medlemsstater baade ligner indenlandsk frugtspiritus og indenlandsk romsammenstikning eller indenlandsk spiritus fremstillet af korn , og saafremt der i national ret er fastsat en legitim differentieret afgiftsordning for de tre produkter : Fordrer EOEF-traktatens artikel 95 , at den fordelagtigste af de tre afgiftssatser , der kan komme i betragtning , bringes i anvendelse? Eller er det i denne forbindelse afgoerende , med hvilket af de tre produkter den indfoerte rom opviser flest faelles kendetegn? Maa en sammenligning med afgiftsbelastningen af romsammenstikningen eventuelt anses for udelukket , fordi denne er fremstillet under anvendelse af en indfoert vare ( rom)?«
10 Disse spoergsmaal drejer sig i det vaesentlige om at fastslaa , hvorvidt traktatens artikel 95 skal fortolkes saaledes , at frugtspiritus og lignende spiritus , som importeres fra de andre medlemsstater , uden videre skal vaere omfattet af den     gunstigste afgiftsordning , som gaelder for visse af de paagaeldende typer spiritus af indenlandsk oprindelse , eller om spiritussen for at blive omfattet af denne lempelse enten skal opfylde alle de stillede krav eller ét eller flere af dem .
11 For saa vidt angaar den importerede rom bemaerkes , at denne form for spiritus blev paalagt den almindelige afgift , og at det eneste spoergsmaal , som er rejst af den nationale ret , er , om rommen er omfattet af en begunstigelsesordning , som er forbeholdt en ganske lille del af den nationale produktion , nemlig visse former for frugtspiritus .
12 Det bemaerkes , at faellesskabsretten paa sit nuvaerende udviklingstrin ikke forbyder , at medlemsstaterne indroemmer fiskale fordele i form af fritagelse for eller nedsaettelse af afgifter for bestemte former for spiritus eller bestemte producentgrupper . Saadanne begunstigelsesordninger skal imidlertid uden forskel ogsaa gaelde for importerede produkter , der opfylder samme betingelser som den begunstigede indenlandske produktion , og maa ikke medfoere en indirekte beskyttelse af nationale produkter .
13 For saa vidt angaar kvantitative betingelser , i den foreliggende sag begraensningen til 300 l , blev spoergsmaalet loest ved dom af 7 . maj 1981 ( Rumhaus Hansen , sag 153/80 , Sml ., s . 1165 ), hvori Domstolen kendte for ret , at »afhaenger afgiftslettelsen for indenlandske produkter af den i den enkelte virksomhed fremstillede maengde , skal samme fordel ogsaa indroemmes for produkter , der er fremstillet i virksomheder i andre medlemsstater , og som opfylder samme kvantitative kriterier« .
14 Det foelger heraf , at importeret spiritus kun kan blive omfattet af den ovenfor omtalte lavere sats , dersom den opfylder den nationale lovgivnings betingelser om produktionsbegraensning .
15 For saa vidt angaar betingelsen om , at spiritussen skal destilleres i andelsforetagender , der _ som anfoert af Bundesfinanzhof _ omfatter mindre landbrug , bemaerkes , at det ikke er i modstrid med artikel 95 at kraeve , at denne betingelse opfyldes af produkter importeret fra andre medlemsstater . En     saadan betingelse har nemlig ikke karakter af et saerligt nationalt krav , men kan opfyldes af virksomheder i alle medlemsstater under den forudsaetning , at det sigter til foretagender af samme oekonomiske og sociale type , som omhandles i den nationale lovgivning .
16 Det foelger af de samme grunde , at kravet om , at den enkelte andelshaver kun har ret til at fremstille spiritus paa grundlag af sine egne raavarer , ligeledes udgoer en betingelse , der kan kraeves opfyldt , for at spiritus importeret fra andre medlemsstater kan blive omfattet af den omhandlede afgiftslettelse .
17 Med hensyn til kravet om at den lavere beskattede spiritus skal vaere fremstillet paa grundlag af de i den nationale lovgivning naevnte raavarer , dvs . frugt , baer , vin , vingaer , most , roedder eller rester heraf , bemaerkes , at disse raavarer ogsaa fremstilles i andre medlemsstater . Den nationale lovgivning opstiller saaledes ikke en betingelse , som kun indenlandske produkter kan opfylde , og denne lovgivning medfoerer derfor ikke forskelsbehandling .
18 Spoergsmaalene fra Bundesfinanzhof skal derfor besvares saaledes , at traktatens artikel 95 skal fortolkes saaledes , at naar en national afgiftslettelse er lovlig efter faellesskabsretten , idet den ikke medfoerer forskelsbehandling , kan man som betingelse for at anvende lempelsen paa spiritus indfoert fra andre medlemsstater kraeve , at denne opfylder samtlige betingelser i den bestemmelse , som hjemler den paagaeldende afgiftslettelse .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
19 De udgifter , der er afholdt af Forbundsrepublikken Tysklands regering og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , som har afgivet indlaeg for Domstolen , kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale ret , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende de spoergsmaal , som er forelagt den af Bundesfinanzhof ved kendelse af 17 . december 1981 , for ret :
Traktatens artikel 95 skal fortolkes saaledes , at naar en national afgiftslettelse er lovlig efter faellesskabsretten , idet den ikke medfoerer forskelsbehandling , kan man som betingelse for at anvende lempelsen paa spiritus indfoert fra andre medlemsstater kraeve , at denne opfylder samtlige betingelser i den bestemmelse , som hjemler den paagaeldende afgiftslettelse .