CELEX: 61985CJ0160
Traktatbrud
manglende opfyldelse af to domme afsagt af Domstolen

Ved stævning, indgivet til Domstolens justitskontor den 23. maj 1985, har Kommissionen for De europæiske Fællesskaber i medfør af EØF-traktatens artikel 169 anlagt sag med påstand om, at det statueres, at Den italienske Republik ikke har overholdt de forpligtelser, der påhviler den i medfør af EØF-traktatens artikel 171, idet den trods Domstolens domme af 10. november 1981 (Kommissionen mod Den italienske Republik, sagerne
28/81 og 29/81, Sml. s. 2577 og s. 2585
) fortsat ikke har inkorporeret Rådets direktiver 74/561 og 74/562 af 12. november 1974, henholdsvis om adgang til erhvervet med godstransport ad landevej i indenlandsk og international transport og om adgang til erhvervet med personbefordring ad landevej i indenlandsk og international transport (
EFT L 308, s. 18
og s.
) i sin nationale ret.
I ovennævnte dom i sag 28/81 udtalte og bestemte Domstolen:
»Den italienske Republik har, ved ikke inden for den fastsatte frist at have vedtaget de bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 74/561 af 12. november 1974 om adgang til erhvervet med godstransport ad landevej i indenlandsk og international transport (
EFT L 308, s. 18
), undladt at opfylde sine forpligtelser efter traktaten.«
Ved dom af samme dato i sag 29/81 udtalte og bestemte Domstolen:
»Den italienske Republik har, ved ikke inden for den fastsatte frist at have vedtaget de bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 74/562 af 12. november 1974 om adgang til erhvervet med personbefordring ad landevej i indenlandsk og international transport (
EFT L 308, s. 23
), undladt at opfylde sine forpligtelser efter traktaten.«
Med hensyn til sagens forhistorie og parternes anbringender og argumenter henvises til retsmøderapporten. Der vil kun blive henvist hertil i det følgende, for så vidt det er nødvendigt med henblik på afgørelsen af sagen.
Kommissionen var af den opfattelse, at Den italienske Republik ikke havde opfyldt Domstolens domme af 10. november 1981, og efter en brevveksling med den italienske regering indledte den proceduren i henhold til EØF-traktatens artikel 169. Efter at have opfordret Den italienske Republik til at fremsætte sine bemærkninger fremsatte Kommissionen den 4. februar 1985 en begrundet udtalelse. Da denne udtalelse ikke blev efterkommet, anlagde Kommissionen nærværende sag.
Kommissionen har anført, at Den italienske Republik i henhold til EØF-traktatens artikel 171 og som følge af dommene af 10. november 1981 skulle have truffet de nødvendige foranstaltninger til at bringe traktatbruddet til ophør ved at inkorporere de omhandlede direktiver i national ret. Flere år efter dommenes afsigelse har Den italienske Republik ikke truffet nogen foranstaltninger til at opfylde de af Domstolen afsagte domme.
Den italienske regering har gjort gældende, at et lovforslag om inkorporering af direktiv 74/561 blev godkendt af Deputeretkammeret i den tidligere lovgivningsperiode, men at dennes udløb forhindrede gennemførelsen af den parlamentariske procedure og den endelige, vedtagelse af lovforslaget. Der er blevet indsat bestemmelser om inkorporering af de to direktiver i national ret i de lovforslag, som det nuværende parlament endnu ikke har taget stilling til.
Det bemærkes i denne forbindelse, at en medlemsstat ifølge Domstolens faste praksis ikke kan påberåbe sig bestemmelser, fremgangsmåder eller forhold i sin nationale retsorden til støtte for, at forpligtelser i henhold til fællesskabsretten ikke overholdes. Ifølge de nævnte direktiver 74/561 og 74/562 skulle de nationale foranstaltninger have været truffet inden den 1. januar 1977. I de nævnte domme af 10. november 1981 statuerede Domstolen, at Den italienske Republik ved ikke at gennemføre direktiverne inden for de fastsatte frister havde undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til traktaten.
I medfør af traktatens artikel 171 skulle Den italienske Republik gennemføre de til dommenes opfyldelse nødvendige foranstaltninger. Denne artikel fastsætter ikke nogen frist for, hvornår en dom skal være opfyldt. Der skal imidlertid straks iværksættes foranstaltninger med henblik på at opfylde dommen, og disse skal være gennemført så hurtigt som muligt; dette er ikke sket i denne sag, da der allerede er gået flere år, siden de omhandlede domme blev afsagt.
Det må derfor fastslås, at Den italienske Republik ikke har overholdt de forpligtelser, der påhviler den i henhold til EØF-traktatens artikel 171, idet den trods Domstolens domme af 10. november 1981 (Kommissionen mod Den italienske Republik, sagerne
28/81 og 29/81, Sml. s. 2577 og s. 2585
) fortsat ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af Rådets direktiver 74/561 og 74/562 af 12. november 1974, henholdsvis om adgang til erhvervet med godstransport ad landevej i indenlandsk og international transport og om adgang til erhvervet med personbefordring ad landevej i indenlandsk og international transport (
EFT L 308, s. 18
og s.
).
Sagens omkostninger
I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, dømmes den tabende part til at betale sagens omkostninger. Da Den italienske Republik har tabt sagen, bør det pålægges den at betale sagens omkostninger.

På grundlag af disse præmisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN

1)
Den italienske Republik har ikke overholdt de forpligtelser, der påhviler den i henhold til EØF-traktatens artikel 171, itrods Domstolens domme af 10. november 1981 (Kommissionen mod Den italienske Republik, sagerne
28/81 og 29/81, Sml. s. 2577 og s. 2585
) fortsat ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af Rådets direktiver 74/561 og 74/562 af 12. november 1974, henholdsvis om adgang til erhvervet med godstransport ad landevej i indenlandsk og international transport og om adgang til erhvervet med personbefordring ad landevej i indenlandsk og international transport.

2)
Den italienske Republik betaler sagens omkostninger.

Mackenzie Stuart
Kakouris
O'Higgins
Schockweiler
Bosco
Koopmans
Bahlmann
Joliét
Rodríguez Iglesias
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 5. november 1986.
P. Heim
Justitssekretær
A. J. Mackenzie Stuart
Præsident
(
*1
) – Processprog: Italiensk.