CELEX: 62008CJ0398
Apelācija
Kopienas preču zīme
Regula (EK) Nr. 40/94
7. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 63. pants
Vārdiska preču zīme "Vorsprung durch Technik"
Preču zīmes, ko veido reklāmas saukļi
Atšķirtspēja
Preču zīmes reģistrācijas pieteikums attiecībā uz lielu skaitu preču un pakalpojumu
Konkrētās sabiedrības daļas
Vispārējais vērtējums un pamatojums
Jauni dokumenti

Ar savu apelācijas sūdzību
Audi AG
(turpmāk tekstā — “
Audi
”) lūdz Tiesu atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2008. gada 9. jūlija spriedumu lietā T-70/06
Audi
/ITSB (“Vorsprung durch Technik”) (turpmāk tekstā — “pārsūdzētais spriedums”), ar ko Pirmās instances tiesa noraidīja
Audi
prasību atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes lēmumu lietā R 237/2005-2 (turpmāk tekstā — “apstrīdētais lēmums”), ar kuru tika daļēji apstiprināts pārbaudītāja lēmums, ar kuru vārdiskās preču zīmes “Vorsprung durch Technik” reģistrācija attiecībā uz ar šo preču zīmi apzīmēto preču un pakalpojumu daļu tika noraidīta.
Atbilstošās tiesību normas
Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (
OV 1994, L 11, 1. lpp.
), kurā grozījumi ir izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 3288/94 (
OV L 349, 83. lpp.
; turpmāk tekstā — “Regula Nr. 40/94”), 7. pantā ir paredzēts:
“1.   Nereģistrē:
[..]
b)
preču zīmes, kam nav atšķirtspējas;
c)
preču zīmes, kas sastāv tikai no apzīmējuma vai norādes, kas tirdzniecībā var kalpot, lai norādītu veidu, kvalitāti, daudzumu, paredzēto nolūku, vērtību, preču ražošanas vai pakalpojumu sniegšanas ģeogrāfisko izcelsmi vai laiku, un citas preču un pakalpojumu īpašības;
d)
preču zīmes, kas ir tikai apzīmējumi vai norādes, kuras ir kļuvušas parastas sarunvalodā vai tirdzniecības
bona fide
un iedibinātajā praksē;
[..]
2.   Šā panta 1. punktu piemēro arī tad, ja pamatojums reģistrācijas atteikumam pastāv tikai kādā Kopienas daļā.
[..]”
Regulas Nr. 40/94 63. pantā ar virsrakstu “Prasības Tiesā” ir noteikts:
“1.   Pret Apelāciju padomes lēmumiem attiecībā uz apelācijām var celt prasības Tiesā.
2.   Prasību var celt, pamatojoties uz nekompetenci, būtisku procesuālu pārkāpumu, Līguma vai šīs regulas pārkāpumu vai kāda tiesību akta pārkāpumu saistībā ar to piemērošanu, vai pilnvaru pārsniegšanu.
[..]”
Prāvas rašanās fakti
2003. gada 30. janvārī
Audi
, pamatojoties uz Regulu Nr. 40/94, lūdza ITSB kā Kopienas preču zīmi reģistrēt vārdisko preču zīmi “Vorsprung durch Technik”. Preces un pakalpojumi, attiecībā uz kuriem tika pieteikta preču zīmes reģistrācija, ietilpst 9., 12., 14., 16., 18., 25., 28., no 35. līdz 43. un 45. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām un attiecībā uz katru no klasēm atbilst šādam aprakstam:
—
9. klase: “zinātniskie, kuģniecības, ģeodēziskie, fotogrāfiskie, kinematogrāfiskie, optiskie, svēršanas, mērīšanas, signalizācijas, kontroles (pārbaudes), glābšanas un mācību aparāti, ierīces un instrumenti; aparāti, ierīces un instrumenti elektriskās strāvas pārvadei, komutācijai, pārveidošanai, uzkrāšanai, regulēšanai vai kontrolei; aparāti skaņas vai attēlu ierakstam, pārraidei vai reproducēšanai; magnētiskās informācijas vides, ieraksta diski; tirdzniecības automāti un mehānismi ar naudas iedarbināmiem aparātiem; kases aparāti, rēķināšanas mašīnas, informācijas apstrādes ierīces un datori; ugunsdzēsības ierīces”;
—
12. klase: “transporta līdzekļi; pārvietošanās līdzekļi pa sauszemi, gaisu vai ūdeni”;
—
14. klase: “cēlmetāli un to sakausējumi, no cēlmetāliem izgatavoti vai ar tiem pārklāti izstrādājumi, kas nav ietverti citās klasēs; juvelierizstrādājumi, rotaslietas, dārgakmeņi; pulksteņi un hronometriskie instrumenti”;
—
16. klase: “papīrs, kartons un izstrādājumi no šiem materiāliem, kas nav ietverti citās klasēs; iespiedprodukcija; grāmatu iesiešanas materiāli; fotogrāfijas; rakstāmlietas; līmvielas kancelejas vai mājturības vajadzībām; materiāli māksliniekiem; otas; rakstāmmašīnas un kancelejas preces (izņemot mēbeles); mācību un uzskates līdzekļi (izņemot aparatūru); sintētiskie iesaiņojuma materiāli (kas nav ietverti citās klasēs); iespiedburti; klišejas”;
—
18. klase: “āda un ādas imitācijas, izstrādājumi no šiem materiāliem, kas nav ietverti citās klasēs; dzīvnieku ādas; ceļasomas un čemodāni; lietussargi, saulessargi un spieķi; pātagas, zirglietas un seglinieku izstrādājumi”;
—
25. klase: “apģērbi, apavi, galvassegas”;
—
28. klase: “spēles un rotaļlietas; vingrošanas un sporta preces, kas nav ietvertas citās klasēs; eglīšu rotājumi”;
—
35. klase: “reklāma; darījumu vadīšana; uzņēmumu pārvaldīšana; biroja darbi”;
—
36. klase: “apdrošināšana; finanšu lietas; darījumi ar naudu; nekustamā īpašuma lietas”;
—
37. klase: “būvniecība; remonts; labiekārtošanas (iekārtu uzstādīšanas) darbi”;
—
38. klase: “telekomunikācijas”;
—
39. klase: “transports; preču iesaiņošana un uzglabāšana; ceļojumu organizēšana”;
—
40. klase: “materiālu apstrāde”;
—
41. klase: “audzināšana; apmācība; izpriecas; sporta un kultūras pasākumi”;
—
42. klase: “zinātniskie un tehnoloģiskie pakalpojumi, izpēte un projektēšana šajās jomās; rūpnieciskā izpēte un izstrādnes; datoru aparatūras un programmatūras projektēšana, izstrādne un pilnveidošana; juridiskie pakalpojumi”;
—
43. klase: “apgāde ar uzturu [pārtiku]; viesu izmitināšana”;
—
45. klase: “privātie un sabiedriskie pakalpojumi personu individuālo vajadzību apmierināšanai; drošības pakalpojumi personu un īpašuma aizsardzībai”.
2004. gada 7. janvārī pārbaudītājs savā paziņojumā par atteikuma iemesliem uzskatīja, ka attiecībā uz noteiktām precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 12., 14., 25., 28., no 37. līdz 40. un 42. klasē un ir saistīti ar tehniku, izteikums “Vorsprung durch Technik” (“lēciens uz priekšu ar tehniku [progress ar tehnoloģijas palīdzību]”) esot objektīva norāde, kuru konkrētais patērētājs uztveršot kā aprakstošu reklāmu. Tādējādi attiecībā uz minētajām precēm un pakalpojumiem reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei neesot atšķirtspējas. Tomēr saistībā ar precēm, kas ietilpst 12. klasē, tas norādīja, ka minētās preču zīmes reģistrāciju varot pieļaut, jo attiecībā uz automobiļiem un to piederumiem šī preču zīme esot ieguvusi atšķirtspēju. Šajā sakarā tas norāda uz Kopienas vārdisko preču zīmi “Vorsprung durch Technik”, kura ar numuru 621086 tika reģistrēta attiecībā uz minētajām 12. klasē ietilpstošajām precēm.
Ar 2004. gada 24. februāra vēstuli
Audi
pārbaudītāja minētajā paziņojumā norādītos iemeslus apstrīdēja, it īpaši norādot, ka Kopienas preču zīme Nr. 621086 esot tikusi reģistrēta nevis tāpēc, ka tā ir ieguvusi atšķirtspēju izmantošanas rezultātā, bet gan tāpēc, ka tai esot bijusi raksturīgā atšķirtspēja. Otrajā paziņojumā par atteikuma iemesliem, kas ir datēts ar , pārbaudītājs paskaidroja, ka minētās preču zīmes reģistrācijas pieteikuma izskatīšanas brīdī
Audi
netīšām netika paziņojis, ka tā tikusi reģistrēta, vienīgi pamatojoties uz tās iegūto atšķirtspēju. Tomēr, tā kā minētais pieteikums ir datēts ar 1997. gadu, tagad tiekot prasīts, lai
Audi
iesniegtu pierādījumu, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir ieguvusi atšķirtspēju attiecībā uz visām aptvertajām precēm un pakalpojumiem, ieskaitot tos, kas ietilpst 12. klasē.
Ar 2005. gada 12. janvāra lēmumu pārbaudītājs, atkārtojot savā paziņojumā par atteikuma iemesliem norādītos iemeslus, daļēji noraidīja minētās preču zīmes reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz noteiktām precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 12., 14., 25., 28., no 37. līdz 40. un 42. klasē. Šajā jaunajā lēmumā par atteikumu tas arī konstatēja, ka attiecībā uz precēm, kas ietilpst 12. klasē, neesot ticis iesniegts neviens atšķirtspējas iegūšanas pierādījums.
Ar apstrīdēto lēmumu Apelāciju otrā padome
Audi
iesniegto apelācijas sūdzību apmierināja attiecībā uz precēm, kas ietilpst 12. klasē, jo agrākais lēmums par preču zīmes Nr. 621086 reģistrāciju sniedzot pierādījumu, ka attiecībā uz transporta līdzekļiem un pārvietošanās līdzekļiem pa sauszemi reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir ieguvusi atšķirtspēju. Attiecībā uz pārējo, tas ir, citām precēm un pakalpojumiem, par kuriem pārbaudītājam radušies iebildumi, apelācijas sūdzība tika noraidīta.
Šajā sakarā Apelāciju padome uzskatīja, ka saistībā ar precēm un pakalpojumiem, kuri ir saistīti ar tehniku, pārbaudītāja minētā atšķirība esot šaubīga. Šajā sakarā tā paskaidroja, ka “gandrīz visas preces un pakalpojumi attiecas uz tehniku, pat ja tas tā ir tikai nelielā mērā. Svarīga loma tehnikai esot arī apģērba nozarē. Šādu preču ražotājam, kura tehnika ir progresīva, salīdzinot ar konkurējošiem uzņēmumiem, esot liela priekšrocība. Sauklis “Vorsprung durch Technik” sniedzot objektīvu ziņojumu, ka tehniskais pārākums ļauj ražot un sniegt labākas preces un pakalpojumus. Vārdu kombinācijai, kura aprobežojas ar šo banālo objektīvo ziņojumu, principā neesot atšķirtspējas. Ņemot vērā, ka, izņemot 12. klasē ietilpstošās preces, prasītāja neesot iesniegusi nekādu pierādījumu par saukļa “Vorsprung durch Technik” kā preču zīmes iesakņošanos sabiedrībā, reģistrācijas pieteikums tiktāl, ciktāl tas attiecas uz citās klasēs ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem, esot jānoraida”.
Pārsūdzētais spriedums
Ar pārsūdzēto spriedumu Pirmās instances tiesa
Audi
2006. gada 28. februārī par apstrīdēto lēmumu celto prasību noraidīja. Šādi Pirmās instances tiesa prasītājas izvirzītos divus pamatus par, pirmkārt, Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un, otrkārt, tiesību uz aizstāvību pārkāpumu noraidīja.
Pirmā pamata pirmā daļa, ar kuru
Audi
izvirzīja iebildumu, ka apstrīdētajā lēmumā neesot atrodami konstatējumi par vērā ņemamo sabiedrību un par tās uztveri attiecībā uz reģistrācijai pieteikto preču zīmi, tika noraidīta pārsūdzētā sprieduma 30.–33. punktā.
Sākumā atgādinot judikatūru, atbilstoši kurai preču zīmes atšķirtspēja ir vērtējama, it īpaši ņemot vērā šīs preču zīmes uztveri no konkrētās sabiedrības daļas puses saistībā ar precēm un pakalpojumiem, kuriem preču zīmes reģistrācija tiek lūgta, Pirmās instances tiesa pārsūdzētā sprieduma 30. punktā uzskatīja, ka, lai gan apstrīdētajā lēmumā neesot iekļauts visās
Audi
iesniegtajā reģistrācijas pieteikumā norādītajās klasēs ietilpstošo visu preču un pakalpojumu “diferencētais vērtējums”, tad tomēr tajā, kā tas tiekot prasīts judikatūrā, esot iekļauta šīs preču zīmes uztveres no konkrētās sabiedrības daļas puses saistībā ar preču zīmes apzīmētajām precēm un pakalpojumiem analīze.
Šajā sakarā Pirmās instances tiesa pārsūdzētā sprieduma 31. punktā konstatēja, ka no apstrīdētā lēmuma varot secināt, ka Apelāciju padome būtībā uzskatīja, ka saistībā ar minētās preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādītajām precēm un pakalpojumiem tehnika sabiedrību skar vienveidīgi un ka izteikumu “Vorsprung durch Technik” šī sabiedrība uztver kā saukli, kurš satur objektīvu cildinošu ziņojumu.
Šajā kontekstā Pirmās instances tiesa pārsūdzētā sprieduma 32. punktā it īpaši izteica viedokli, ka minētajā judikatūrā netiekot prasīts izsmeļoši analizēt visas preces un pakalpojumus, kas ir iekļauti visās minētajā reģistrācijas pieteikumā norādītajās klasēs, jo pārbaudītājs vai Apelāciju padome varot norādīt, ka attiecībā uz visām šīm precēm un pakalpojumiem konkrētā sabiedrības daļa preču zīmi uztver vienādi. Atbilstoši šai judikatūrai neesot apstrīdams, ka, secinot par sabiedrības identisku uztveri attiecībā uz visām ar šo preču zīmi aptverto preču un pakalpojumu klasēm, Apelāciju padome šo analīzi ir veikusi, un tas jo vairāk tāpēc, ka pārbaudītāja veikto šo klašu nodalīšanu, kura saskaņā ar Apelāciju padomes viedokli ir kļūdaina, tā esot kritizējusi.
Visbeidzot pārsūdzētā sprieduma 33. punktā Pirmās instances tiesa noraidīja
Audi
izvirzīto argumentu, ka, ņemot vērā minētās preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādīto preču un pakalpojumu, kuru tehniskās sarežģītības pakāpe būtiski atšķiroties, atšķirīgo raksturu, šajā lietā norādīt uz vienotu viedokli sabiedrības iekšienē neesot iespējams. Šajā sakarā Pirmās instances tiesa norādīja, ka apstrīdētajā lēmumā Apelāciju padome šo atšķirīgo tehniskās sarežģītības pakāpi atkarībā no precēm un pakalpojumiem esot tieši atzinusi, uzskatot, ka tie, pat ja tas tā ir tikai nelielā mērā, attiecoties uz tehniku. Tomēr atbilstoši Pirmās instances tiesas viedoklim minētā Apelāciju padome būtībā esot uzskatījusi, ka, neņemot vērā šo atšķirīgo tehniskās sarežģītības pakāpi, vācu valodas izteikums “Vorsprung durch Technik” tiekot vienoti uztverts kā objektīvs un cildinošs.
Otrā pirmā pamata daļa ir vērsta uz to, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme esot nevis objektīvs aprakstošs ziņojums, bet gan tā izraisot pārdomu procesu, esot iztēles ietekmēta, kā arī paliekot atmiņā un tādējādi liekot nojaust saistību starp precēm un pakalpojumiem, ko apzīmē ar šo preču zīmi, un to izcelsmes uzņēmumu. Šī daļa tika noraidīta pārsūdzētā sprieduma 34.–48. punktā.
Pārsūdzētā sprieduma 34. un 35. punktā Pirmās instances tiesa vispirms konstatēja, ka no lietas dokumentiem un it īpaši no ITSB tās atbildes raksta pielikumā iesniegtā dokumenta, kurā
Audi
izteikumu “Vorsprung durch Technik” skaidro angļu valodā runājošajai sabiedrībai, skaidri izrietot, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme šai sabiedrībai esot sauklis ar cildinošu vai pat reklāmas nozīmi. Tālāk pārsūdzētā sprieduma 36. punktā tā norādīja, ka, pamatojoties uz tās pašas judikatūru, kā arī Tiesas 2001. gada 4. oktobra spriedumu lietā
C-517/99
Merz & Krell
(
Recueil
, I-6959. lpp.
, 40. punkts), šīs cildinošās vai reklāmas veida izmantošanas dēļ preču zīmes reģistrācija pati par sevi tomēr neesot izslēgta.
Atsaucoties uz pārsūdzētā sprieduma 27. punktu, kurā tā bija atgādinājusi judikatūru, saskaņā ar kuru apzīmējums, tāds kā reklāmas sauklis, kas pilda citas nekā preču zīmes klasiskā izpratnē funkcijas, ir tomēr atšķirtspējīgs tikai tad, ja to vispirms var uztvert kā apzīmējamo preču un pakalpojumu komerciālās izcelsmes norādi, Pirmās instances tiesa šī paša sprieduma 37. punktā visbeidzot norādīja, ka tādējādi esot jāpārbauda, vai šajā lietā tas tā ir, vai arī turpretim minētā preču zīme ir banāls objektīvs ziņojums, kuru konkrētā sabiedrības daļa uztvers kā cildinošu.
Šajā sakarā pārsūdzētā sprieduma 41. un 42. punktā Pirmās instances tiesa ir nospriedusi, ka, lai gan preču zīmei “Vorsprung durch Technik” var būt vairākas nozīmes, tā var veidot vārdu spēli vai var tikt uztverta kā iztēles radīta, pārsteidzoša un negaidīta un šādā veidā var būt tāda, kas paliek atmiņā, tas tomēr nepadarot to par atšķirtspējīgu. Šī tiesa uzskatīja, ka šie dažādie apstākļi šo preču zīmi par atšķirtspējīgu padarot tikai tad, ja konkrētā sabiedrības daļa to vispirms uztver kā ar šo preču zīmi apzīmējamo preču un pakalpojumu komerciālās izcelsmes norādi. Šajā lietā Apelāciju padomes definētā konkrētā sabiedrības daļa, tāpat kā visa sabiedrība, kurai ir domātas ar šo preču zīmi aptvertās preces un pakalpojumi, to pirmām kārtām faktiski uztveršot kā reklāmas formulu.
Pārsūdzētā sprieduma 43.–45. punktā Pirmās instances tiesa, pirmkārt, uzskatīja, ka, ņemot vērā plašu tehnikas jēdziena definīciju Vācijā, atsauce uz to nevarot piešķirt reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei atšķirtspēju attiecībā uz visām attiecīgajām precēm un pakalpojumiem. Otrkārt, vācu valodas vārdam “Vorsprung”, kas nozīmē “lēciens uz priekšu”, kurš ir saistīts ar prievārdu “durch”, kas nozīmē “caur [ar]”, ar preču zīmes reģistrācijas pieteikumu skartajai sabiedrībai, proti, vācu sabiedrībai, drīzāk esot cildinošs raksturs. Treškārt, lai gan, runājot par kombinētu preču zīmi, lai novērtētu tās atšķirtspēju, tā esot jāaplūko kopumā, esot arī jākonstatē, ka preču zīme ir adresēta plašai sabiedrībai un ka vairākums uzņēmumu, kas šai plašajai sabiedrībai vēlas sniegt preces un pakalpojumus, varētu šo izteikumu, ņemot vērā tā cildinošo raksturu, izmantot paši, kas nav atkarīgs no tam piešķiramās interpretācijas.
Pārsūdzētā sprieduma 46. punktā Pirmās instances tiesa secināja, ka ārpus tās acīmredzamās reklāmas nozīmes preču zīmei “Vorsprung durch Technik” neesot elementu, kas konkrētajai sabiedrības daļai ļautu šo izteikumu viegli un tūlītēji iegaumēt kā atšķirtspējīgu preču zīmi attiecībā uz aptvertajām precēm un pakalpojumiem.
Ar savu otro pamatu
Audi
norādīja, ka Apelāciju padome esot nepareizi piemērojusi Regulas Nr. 40/94 38. panta 3. punktu un 73. panta otro teikumu un it īpaši esot pārkāpusi tās tiesības uz aizstāvību, jo pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas Apelāciju padome
Audi
neesot informējusi, ka minētās preču zīmes reģistrācijas pieteikumu tā paredzēja noraidīt attiecībā uz visām aptvertajām precēm un pakalpojumiem, izņemot tos, kas ietilpst 12. klasē, un tātad arī attiecībā uz tiem, saistībā ar kuriem pārbaudītājs reģistrāciju bija atļāvis. Šis pamats tika noraidīts pārsūdzētā sprieduma 58.–64. punktā. Šajā sakarā Pirmās instances tiesa konstatēja, ka pretēji tam, ko norāda
Audi
, ar minēto lēmumu pārbaudītāja 2005. gada 12. janvāra lēmums esot ticis atcelts tikai attiecībā uz 12. klasē ietilpstošajām precēm un tādējādi tajā neesot iekļauti papildu iebildumi pret šo lēmumu.
Lietas dalībnieku prasījumi Tiesā
Ar savu apelācijas sūdzību
Audi
prasa Tiesai atcelt pārsūdzēto spriedumu, kā arī apstrīdēto lēmumu tiktāl, ciktāl ar to tika daļēji noraidīta pret pārbaudītāja 2005. gada 12. janvāra lēmumu iesniegtā
Audi
apelācijas sūdzība, un piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
ITSB lūdz noraidīt apelācijas sūdzību un piespriest apelācijas sūdzības iesniedzējai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Par apelācijas sūdzību
Ar savu apelācijas sūdzību
Audi
izvirza divus pamatus par, pirmkārt, Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu un, otrkārt, šīs regulas 63. panta un Pirmās instances tiesas Reglamenta 48. panta 2. punkta pārkāpumu.
Par pirmo pamatu par Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu
Pirmais pamats ir sadalīts divās daļās. Ar pirmo daļu
Audi
norāda, ka Pirmās instances tiesa neesot veikusi pietiekamus konstatējumus attiecībā uz konkrēto sabiedrības daļu, kamēr otrā daļa, kura ir jāizskata vispirms, ir vērsta uz to, lai pierādītu, ka, lai novērtētu reģistrācijai pieteiktās preču zīmes atšķirtspēju, Pirmās instances tiesa esot piemērojusi pārāk striktu kritēriju.
Lietas dalībnieku argumenti par pirmā pamata otro daļu
Ar pirmā pamata otro daļu
Audi
apgalvo, ka, lai atzītu reģistrācijai pieteiktās preču zīmes atšķirtspēju, Pirmās instances tiesa tikai tā iemesla dēļ, ka šī preču zīme ir reklāmas sauklis, esot prettiesiski noteikusi striktākus kritērijus nekā tie, kuri tiek parasti izmantoti.
Prasot, lai apzīmējumu varētu “vispirms” uztvert kā aptverto preču un pakalpojumu komerciālās izcelsmes norādi, Pirmās instances tiesa esot piemērojusi kritēriju, kas pārsniedz Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta prasības un prasības, ko šī tiesa parasti izmanto, vērtējot vārdiskas preču zīmes atšķirtspēju.
Pārsūdzētajā spriedumā Pirmās instances tiesa savu lēmumu acīmredzot balstot uz premisu, ka preču zīmes “Vorsprung durch Technik” izmantošana par reklāmas saukli nepieļauj atzīt atšķirtspēju un tādējādi šī izmantošana zināmā mērā ir jākompensē ar kritēriju, ka šai preču zīmei “vispirms” jābūt uztveramai kā aptverto preču un pakalpojumu komerciālās izcelsmes norādei. Tātad tā pieļaujot, ka šai preču zīmei var būt vairākas nozīmes, ka tā var veidot vārdu spēli vai var tikt uztverta kā iztēles radīta, pārsteidzoša un negaidīta un šādā veidā var būt tāda, kas paliek atmiņā, bet tomēr atsakoties atzīt šīs preču zīmes atšķirtspēju, pamatojoties uz to, ka konkrētā sabiedrības daļa to uztver nevis kā komerciālās izcelsmes norādi, bet kā reklāmas formulu. Tātad ar minētā sprieduma 42. punktā šajā sakarā veikto analīzi Pirmās instances tiesa vienkārši un citiem vārdiem atkārtojot, ka preču zīme “Vorsprung durch Technik” ir reklāmas rakstura sauklis, bet tomēr nepaskaidrojot, kādēļ to nevar uztvert kā minēto preču un pakalpojumu komerciālās izcelsmes norādi.
Rīkojoties šādā veidā, Pirmās instances tiesa neesot ievērojusi, ka reklāmas saukļi esot nevis īpaša preču zīmes forma, bet gan vienkārša vārdiska preču zīme, kurai esot piemērojami judikatūrā izstrādātie vispārējie atšķirtspējas vērtējuma principi, ko it īpaši apstiprinot Tiesas 2004. gada 21. oktobra spriedums lietā
C-64/02 P ITSB/
Erpo Möbelwerk
(Krājums, I-10031. lpp.
, 36. punkts). Tātad tikai tas vien, ka preču zīmi uzskata par reklāmas saukli, vai apzīmējuma cildinošs raksturs neliedzot atzīt šādas preču zīmes pietiekamu atšķirtspēju. Nepastāvot neviens juridisks princips, ka apzīmējumam ar pozitīvu konotāciju nebūtu vai būtu tikai maza atšķirtspēja.
ITSB norāda, ka Pirmās instances tiesa neesot nedz noteikusi prasības, kas būtu augstākas par tām, kuras parasti tiek piemērotas preču zīmes atšķirtspējas pakāpei, nedz arī ieviesusi jaunus šīs atšķirtspējas noteikšanas juridiskos kritērijus, bet gan atbilstoši savai pastāvīgajai judikatūrai reklāmas saukļu jomā esot formulējusi empīrisku principu, saskaņā ar kuru apzīmējumus, kas veic citas funkcijas nekā preču un pakalpojumu izcelsmes norādes funkcija, patērētājs ne obligāti uztver tādā pašā veidā kā no preču zīmes pilnībā neatkarīgu vārdisku apzīmējumu. Šajos gadījumos esot iespējams vai pat noteikti, ka izcelsmes norādes funkcija patērētāja uztverē maskējas aiz citas funkcijas. To, lietojot citus formulējumus, turklāt esot apstiprinājusi Tiesa savā 2004. gada 29. aprīļa spriedumā apvienotajās lietās
C-473/01 P un C-474/01 P
Procter & Gamble
/ITSB (
Recueil
, I-5173. lpp.
, 51. punkts) attiecībā uz apzīmējumiem, kas atbilst pašas preces aspektam. Tādā pašā nozīmē kā šajā judikatūrā Pirmās instances tiesa, izmantojot apstākļa vārdu “vispirms”, esot vēlējusies norādīt uz risku, ko veido fakts, ka patērētājs reklāmas saukli varētu uztvert, ievērojot vienīgi tā reklāmas funkciju.
Tiesas vērtējums
Saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu nereģistrē preču zīmes, kam nav atšķirtspējas.
No pastāvīgās judikatūras izriet, ka preču zīmes atšķirtspēja šī panta izpratnē nozīmē, ka šī preču zīme ļauj identificēt preci, attiecībā uz kuru pieteikta reģistrācija, kā tādu, ko piedāvā konkrēts uzņēmums, un tādējādi atšķirt šo preci no citu uzņēmumu precēm (iepriekš minētie spriedumi apvienotajās lietās
Procter & Gamble
/ITSB, 32. punkts; lietā ITSB/
Erpo Möbelwerk
, 42. punkts; 2007. gada 4. oktobra spriedums lietā
C-144/06 P
Henkel
/ITSB, Krājums, I-8109. lpp.
, 34. punkts, kā arī spriedums lietā
C-304/06 P
Eurohypo
/ITSB, Krājums, I-3297. lpp.
, 66. punkts).
Tāpat saskaņā ar pastāvīgo judikatūru šī atšķirtspēja ir jāvērtē, pirmkārt, saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem pieteikta reģistrācija, un, otrkārt, saistībā ar to, kā tos uztver konkrētā sabiedrības daļa (iepriekš minētais spriedums apvienotajās lietās
Procter & Gamble
/ITSB, 33. punkts; 2006. gada 22. jūnija spriedums lietā
C-25/05 P
Storck
/ITSB, Krājums, I-5719. lpp.
, 25. punkts; iepriekš minētie spriedumi lietā
Henkel
/ITSB, 35. punkts, kā arī lietā
Eurohypo
/ITSB, 67. punkts).
Tādu preču zīmju, kas sastāv no apzīmējumiem vai norādēm, kuras turklāt izmanto kā reklāmas saukļus, kvalitātes apzīmējumus vai izteikumus, kas mudina iegādāties preces vai pakalpojumus, uz kuriem attiecas šīs preču zīmes, reģistrācija šādas izmantošanas dēļ pati par sevi nav aizliedzama (skat. iepriekš minētos spriedumus lietā
Merz & Krell
, 40. punkts, kā arī lietā ITSB/
Erpo Möbelwerk
, 41. punkts).
Saistībā ar šādu preču zīmju atšķirtspējas vērtējumu Tiesai jau ir bijusi iespēja nospriest, ka tām nav piemērojami striktāki kritēriji nekā tie, kas ir piemērojami citiem apzīmējumiem (iepriekš minētais spriedums lietā ITSB/
Erpo Möbelwerk
, 32. un 44. punkts).
Tomēr no judikatūras izriet, ka, lai gan atšķirtspējas novērtēšanas kritēriji dažādām preču zīmju kategorijām ir vienādi, piemērojot šos kritērijus, varētu izrādīties, ka attiecībā uz katru no kategorijām konkrētās sabiedrības daļas uztvere ne vienmēr ir vienāda un ka līdz ar to dažu kategoriju preču zīmju atšķirtspēju noteikt ir grūtāk par citu kategoriju preču zīmēm (skat. iepriekš minētos spriedumus apvienotajās lietās
Procter & Gamble
/ITSB, 36. punkts; lietā ITSB/
Erpo Möbelwerk
, 34. punkts, kā arī lietā
Henkel
/ITSB, 36. un 38. punkts).
Lai gan Tiesa nav noliegusi, ka šī judikatūra noteiktos apstākļos var būt piemērojama vārdiskām preču zīmēm, ko veido reklāmas saukļi, tā tomēr ir uzsvērusi, ka grūtības konstatēt atšķirtspēju, kas varētu izrietēt no minēto preču zīmju paša rakstura un kas ir jāņem vērā, nepamato speciālu papildu kritēriju noteikšanu vai atkāpšanos no tāda atšķirtspējas kritērija, kā tas ir interpretēts šī sprieduma 33. un 34. punktā minētajā judikatūrā (skat. iepriekš minēto spriedumu lietā ITSB/
Erpo Möbelwerk
, 35. un 36. punkts).
Tātad tā it īpaši ir nospriedusi, ka nevar prasīt, lai reklāmas sauklim būtu “iztēles elements” vai pat “konceptuāls spriegums, kas radītu pārsteiguma un atpazīstamības rezultātu”, lai tam būtu minimāla atšķirtspēja, ko pieprasa Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (iepriekš minētais spriedums lietā ITSB/
Erpo Möbelwerk
, 31. un 32. punkts; skat. arī 2004. gada 16. septembra spriedumu lietā
C-329/02 P
SAT.1
/ITSB, Krājums, I-8317. lpp.
, 41. punkts).
Šajā lietā Pirmās instances tiesas izmantotā argumentācija ir balstīta uz kļūdainu šī sprieduma 36.–39. punktā atgādināto principu interpretāciju.
Ir jākonstatē, ka, lai gan pārsūdzēta sprieduma 36. punktā Pirmās instances tiesa atzīmēja, ka no judikatūras izriet, ka preču zīmes reģistrāciju nevar noliegt tādēļ, ka to izmanto cildināšanai vai reklāmai, tā turpmāk savu secinājumu, ka reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei trūkst atšķirtspējas, būtībā pamatoja ar to, ka preču zīmi uztver kā reklāmas formulu, un tātad tieši ar tās izmantošanu cildināšanas un reklāmas nolūkā.
Tātad pārsūdzēta sprieduma 41. un 42. punktā Pirmās instances tiesa ir nospriedusi, ka, lai gan preču zīmei “Vorsprung durch Technik” var būt vairākas nozīmes, tā var veidot vārdu spēli vai var tikt uztverta kā iztēles radīta, pārsteidzoša un negaidīta un šādā veidā var būt tāda, kas paliek atmiņā, tas tomēr to nepadarot to par atšķirtspējīgu. Tā uzskatīja, ka šie dažādie apstākļi šo preču zīmi par atšķirtspējīgu padarot tikai tad, ja konkrētā sabiedrības daļa to vispirms uztver kā ar šādu preču zīmi aptverto preču un pakalpojumu komerciālās izcelsmes norādi. Šajā lietā konkrētā sabiedrības daļa to pirmām kārtām uztverot kā reklāmas formulu.
Šo pēdējo konstatējumu Pirmās instances tiesa ir balstījusi uz pārsūdzēta sprieduma 43.–45. punktā veikto analīzi. Tā ir uzskatījusi, pirmkārt, ka, ņemot vērā tehnikas jēdziena plašo definīciju, atsauce uz to neesot tāda, kas saistībā ar visām attiecīgajām precēm un pakalpojumiem reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei piešķirtu atšķirtspēju. Otrkārt, vārdam “Vorsprung”, kas nozīmē “lēciens uz priekšu”, kurš ir saistīts ar prievārdu “durch”, kas nozīmē “caur [ar]”, ar preču zīmes reģistrācijas pieteikumu skartajai sabiedrībai, proti, vācu sabiedrībai, drīzāk esot cildinošs raksturs. Treškārt, lai gan, runājot par kombinētu preču zīmi, lai novērtētu tās atšķirtspēju, tā esot jāaplūko kopumā, esot arī jākonstatē, ka preču zīme ir adresēta plašai sabiedrībai un ka vairākums uzņēmumu, kas šai plašajai sabiedrībai vēlas sniegt preces un pakalpojumus, varētu šo izteikumu, ņemot vērā tā cildinošo raksturu, izmantot paši, kas nav atkarīgs no tam piešķiramās interpretācijas.
Tomēr, lai gan, kā tas jau ticis atgādināts šī sprieduma 33. punktā, noteikti ir taisnība, ka preču zīmei atšķirtspēja ir tikai tiktāl, ciktāl tā ļauj identificēt preces vai pakalpojumus, attiecībā uz kuriem ir pieteikta reģistrācija, kā tādus, ko piedāvā konkrēts uzņēmums, ir jākonstatē, ka ar to vien, ka konkrētā sabiedrības daļa preču zīmi uztver kā reklāmas formulu un ka, ņemot vērā tās cildinošo raksturu, to principā varētu pārņemt izmantošanai citi uzņēmumi, nepietiek, lai secinātu, ka šai preču zīmes nav atšķirtspējas.
Šajā sakarā it īpaši ir jāuzsver, ka vārdiskas preču zīmes cildinošā konotācija nenoliedz, ka preču zīme tomēr varētu būt piemērota, lai patērētājiem garantētu ar to aptverto preču vai pakalpojumu izcelsmi. Tātad konkrētā sabiedrības daļa šādu preču zīmi var vienlaicīgi uztvert kā reklāmas formulu un preču vai pakalpojumu komerciālās izcelsmes norādi. No minētā izriet, ka tiktāl, ciktāl šī sabiedrība preču zīmi uztver kā šīs izcelsmes norādi, tas, ka tā vienlaicīgi vai pat pirmām kārtām tiek uztverta kā reklāmas formula, tās atšķirtspēju neietekmē.
Ar šī sprieduma 42. un 43. punktā izklāstīto argumentāciju Pirmās instances tiesa nav pamatojusi savu secinājumu, ka konkrētā sabiedrības daļa reģistrācijai pieteikto preču zīmi neuztverot kā attiecīgo preču un pakalpojumu komerciālās izcelsmes norādi, bet gan būtībā ir aprobežojusies ar fakta izskaidrošanu, ka šo preču zīmi veidojot reklāmas formula un tā kā tāda tiekot uztverta.
Attiecībā uz Pirmās instances tiesas pārsūdzētā sprieduma 41. punktā veikto konstatējumu, ka preču zīmei “Vorsprung durch Technik” var būt vairākas nozīmes, tā var veidot vārdu spēli vai var tikt uztverta kā iztēles radīta, pārsteidzoša un negaidīta un šādā veidā var būt tāda, kas paliek atmiņā, ir jāteic, ka, lai gan, lai konstatētu reklāmas saukļa atšķirtspēju, šādu īpašību esamība, kā tas izriet no šī sprieduma 39. punkta, nav obligāts nosacījums, tomēr to esamība šim sauklim principā var piešķirt atšķirtspēju.
Attiecībā uz Pirmās instances tiesas pārsūdzētā sprieduma 46. punktā izteikto secinājumu, ka “ārpus tās acīmredzamās reklāmas nozīmes preču zīmei “Vorsprung durch Technik” tātad nav elementu, kas konkrētajai sabiedrības daļai šo izteikumu ļautu viegli un tūlītēji iegaumēt kā atšķirtspējīgu preču zīmi attiecībā uz aptvertajām precēm un pakalpojumiem”, ir pietiekami konstatēt, ka šo secinājumu ne vien nekādā ziņā nepamato pirms tā izteikšanas sniegtā argumentācija, bet tas zināmā mērā arī ir pretrunā minētā sprieduma 41. punktā veiktajam konstatējumam, kas ir atgādināts šī sprieduma iepriekšējā punktā.
No minētā izriet, ka
Audi
pamatoti apgalvo, ka Pirmās instances tiesas atbilstoši Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunktam veiktajā vērtējumā tika pieļauta kļūda tiesību piemērošanā. Tādēļ pirmā pamata otrā daļa, ko apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirzīja, lai atbalstītu savu apelācijas sūdzību, ir jāapmierina, un tādējādi apelācijas sūdzība ir jāapmierina; vajadzība izskatīt šī pamata pirmo daļu nepastāv.
Turklāt, tā kā otrais apelācijas sūdzības pamats attiecas uz iespējamu nelikumību konstatējumā, kas ir veikts minētā vērtējuma kontekstā, šis pamats vairs nav jāizskata.
Šādos apstākļos tiktāl, ciktāl Pirmās instances tiesa, pamatojoties uz kļūdainu interpretāciju, ir nospriedusi, ka, pieņemot apstrīdēto lēmumu, Apelāciju otrā padome nav pārkāpusi Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārsūdzētais spriedums ir jāatceļ.
Par prasību Pirmās instances tiesā
Atbilstoši Eiropas Savienības Tiesas Statūtu 61. panta pirmās daļas otrajam teikumam Vispārējās tiesas nolēmuma atcelšanas gadījumā Tiesa pati var taisīt galīgo spriedumu lietā, ja to ļauj tiesvedības stadija. Izskatāmajā lietā tā ir.
Kā Apelāciju padome ir konstatējusi apstrīdētajā lēmumā, izteikums “Vorsprung durch Technik” ir sauklis ar reputāciju, kuru
Audi
jau gadiem ilgi izmanto, lai veicinātu savu automobiļu pārdošanu. Pamatojoties uz pierādījumu, ka vācu valodā runājošos reģionos šis sauklis ir ļoti pazīstams, tas 2001. gadā tika reģistrēts kā Kopienas preču zīme attiecībā uz precēm, kas ietilpst 12. klasē.
Saistībā ar attiecīgajām citām precēm un pakalpojumiem nekā tie, kas ietilpst 12. klasē, Apelācijas padome reģistrācijas atteikumu ir pamatojusi ar to, ka sauklis “Vorsprung durch Technik” sniedzot objektīvu ziņojumu, atbilstoši kuram tehniskais pārākums ļauj ražot un sniegt labākas preces un pakalpojumus. Tā uzskata, ka vārdu kombinācijai, kas aprobežojas ar šo banālo objektīvo ziņojumu, principā neesot raksturīgās atšķirtspējas un tādējādi to varot reģistrēt tikai ar nosacījumu, ka ir iesniegti pierādījumi par tās iesakņošanos sabiedrībā.
Ir jākonstatē, ka šī analīze liecina par kļūdainu Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta piemērošanu.
Šajā sakarā ir pietiekami konstatēt, ka visas preču zīmes, ko veido apzīmējumi vai norādes, kuras turklāt izmanto kā reklāmas saukļus, kvalitātes norādes vai izteikumus, kas pamudina iegādāties ar šīm preču zīmēm apzīmētās preces vai pakalpojumus, lielākā vai mazākā mērā jau pēc definīcijas sniedz objektīvu ziņojumu. Tomēr no šī sprieduma 35. un 36. punktā minētās judikatūras izriet, ka vienīgi šī iemesla dēļ šīs preču zīmes nav tādas, kurām nav atšķirtspējas.
Tātad gadījumā, ja šādas preču zīmes nav aprakstošas Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē, tās var paust objektīvu ziņojumu, pat ja tas ir vienkāršs, un tomēr būt piemērotas, lai patērētājam norādītu uz attiecīgo preču un pakalpojumu komerciālo izcelsmi. Tas tā varētu būt it īpaši tad, ja šīs preču zīmes nevis tikai ietver vienkāršu reklāmas ziņojumu, bet gan tām ir zināma oriģinalitāte vai izteiksmīgums, tās prasa veikt minimālas pūles interpretācijai vai konkrētajā sabiedrības daļā izraisa kognitīvu procesu.
Pat ja pieņemtu, ka sauklis “Vorsprung durch Technik” pauž objektīvu ziņojumu, atbilstoši kuram tehniskais pārākums ļauj ražot un sniegt labākas preces un pakalpojumus, šis apstāklis nedod pamatu secināt, ka reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei nav nekādas raksturīgās atšķirtspējas. Lai cik vienkāršs nebūtu šāds ziņojums, to nevar kvalificēt kā tādā mērā parastu, lai uzreiz un bez jebkādas turpmākas analīzes izslēgtu, ka minētā preču zīme ir piemērota, lai patērētājam norādītu uz attiecīgo preču un pakalpojumu komerciālo izcelsmi.
Šajā kontekstā ir jākonstatē, ka no minētā saukļa šis ziņojums acīmredzamā veidā neizriet. Kā ir norādījusi
Audi
, vārdu secība “Vorsprung durch Technik”, kas nozīmē “lēciens uz priekšu caur tehniku [progress ar tehnoloģijas palīdzību]”, pirmajā skatījumā liek nojaust tikai cēlonisko sakaru un tādēļ tai ir vajadzīgas zināmas interpretācijas pūles no sabiedrības puses. Turklāt šis sauklis liecina par zināmu oriģinalitāti un izteiksmīgumu, kas to padara viegli iegaumējamu. Visbeidzot, tā kā runa ir par saukli ar reputāciju, kuru
Audi
vairākus gadus izmanto, nevar noliegt, ka apstāklis, ka konkrētā sabiedrības daļa ir pieradusi noteikt saikni starp šo saukli un šīs sabiedrības ražotajiem automobiļiem, šai sabiedrībai arī atvieglo apzīmēto preču vai pakalpojumu komerciālās izcelsmes identificēšanu.
No iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet, ka tiktāl, ciktāl Apelāciju otrā padome, pamatojoties uz Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, preču zīmes “Vorsprung durch Technik” reģistrācijas pieteikumu daļēji noraidīja, apstrīdētais lēmums ir jāatceļ.
Par tiesāšanās izdevumiem
Saskaņā ar Tiesas Reglamenta 122. panta pirmo daļu Tiesa lemj par tiesāšanās izdevumiem, ja apelācija ir pamatota un Tiesa lietā taisa galīgo spriedumu.
Atbilstoši Reglamenta 69. panta 2. punktam, kas piemērojams apelācijas tiesvedībā, pamatojoties uz Reglamenta 118. pantu, lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā
Audi
ir prasījusi piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un tā kā tam spriedums ir nelabvēlīgs, jāpiespriež ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (pirmā palāta) nospriež:

1)
atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2008. gada 9. jūlija spriedumu lietā T-70/06
Audi
/ITSB (“Vorsprung durch Technik”) tiktāl, ciktāl Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesa ir nospriedusi, ka, pieņemot savu lēmumu lietā R 237/2005-2, Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrā padome nav pārkāpusi Padomes Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, kurā grozījumi ir izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 3288/94, 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu;

2)
atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2005. gada 16. decembra lēmumu lietā R 237/2005-2 tiktāl, ciktāl ar to, pamatojoties uz Regulas Nr. 40/94, kurā grozījumi ir izdarīti ar Regulu Nr. 3288/94, 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, tika daļēji noraidīts preču zīmes “Vorsprung durch Technik” reģistrācijas pieteikums;

3)
piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda — vācu.