CELEX: 61984CJ0106
Skattesystem för alkoholhaltiga drycker
Fruktviner

1 Genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 16 april 1984 har Europeiska gemenskapernas kommission i enlighet med artikel 169 i EEG-fördraget väckt talan om fastställelse att Danmark, genom att beskatta druvviner högre än fruktviner, har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 95 i EEG-fördraget.
2 Av handlingarna framgår att den danska lagstiftningen, nämligen lag nr 98 av den 17 mars 1971 om punktskatter på viner och fruktviner, senast ändrad genom lag nr 149 av den 11 april 1984, föreskriver olika beskattning av fruktviner och druvviner. För druvviner är punktskatten fastställd till 10,725 danska kronor per liter för bordsviner och till 19,93 danska kronor per liter för starkviner vars alkoholhalt är högre än den för bordsviner men inte överstiger 23 volymprocent. Viner, vars alkoholhalt överstiger denna gräns, beskattas i enlighet med lagen om skatt på spritdrycker. För fruktviner är punktskatten fastställd till 6,92 danska kronor per liter för bordsviner vars alkoholhalt inte överstiger 14 volymprocent och till 11,02 danska kronor per liter för andra varor, dvs. starkviner med en alkoholhalt på mellan 14 och 20 volymprocent. Viner vars alkoholhalt överstiger 20 volymprocent beskattas som sprit.
3 Den danska skattelagstiftningen definierar inte begreppet fruktviner. Enligt ett cirkulär från direktoratet för tullväsendet rör det sig om varor som erhålls genom jäsning av fruktsaft eller honung som innehåller minst 1 volymprocent jäst alkohol. Slutproduktens alkoholhalt får ökas genom tillsättning av destillerad neutral alkohol, dvs. inte genom tillsättning av smaksatt alkohol såsom t.ex. cognac, rom eller whisky. Under den muntliga förhandlingen framgick att den alkoholhalt som uppkommer genom naturlig jäsning normalt ligger mellan 6 och 8 volymprocent.
4 Kommissionen har med hänvisning till domstolens rättspraxis i princip gjort gällande att fruktviner och druvviner är att betrakta som liknande varor i den mening som avses i artikel 95 första stycket i fördraget. Detta på grund av att varorna uppvisar liknande egenskaper och svarar mot samma behov. De produceras genom jäsning och på grundval av jämförbara råvaror och har samma alkoholhalt samt konsumeras i samma mängder. Kommissionen har i andra hand gjort gällande att de båda grupperna av varor åtminstone konkurrerar med varandra i den mening som avses i artikel 95 andra stycket och att det danska skattesystemet är ett uttryck för diskriminering och skydd till förmån för fruktvin, som är en typisk inhemsk vara, och till nackdel för druvvin, som uteslutande importeras.
5 Den danska regeringen har bestritt varje överträdelse av artikel 95.
6 För det första har den bestritt att druvviner och fruktviner är liknande varor och framhållit att de båda grupperna av varor hänförs till olika nummer i Gemensamma tulltaxan, att de inte produceras på samma sätt och att de har olika egenskaper. Vad beträffar fruktviner genomgår de en naturlig jäsning för att uppnå en alkoholhalt på endast mellan 6 och 8 volymprocent, varefter alkoholhalten kan höjas genom tillsättning av etylalkohol. Till skillnad från druvviner uppvisar fruktviner samma egenskaper varje år. I motsats till druvviner omfattas fruktviner inte heller av någon gemensam organisation av marknaden.
7 Den danska regeringen har däremot medgett att det kan föreligga ett konkurrensförhållande mellan dessa varor i den mening som avses i artikel 95 andra stycket. Den har dock bestritt att skillnaden i beskattningen har en skyddande verkan eftersom en sådan verkan måste bedömas i förhållande till skattens inverkan på försäljningspriset och denna verkan i detta fall praktiskt taget är densamma för de båda grupperna av varor.
8 En eventuell skyddsverkan är dock i vilket fall som helst befogad till följd av berättigade ekonomiska och sociala skäl som ger Danmark rätt att tillämpa ett skattesystem som gynnar vissa kategorier av fruktodlare som annars inte skulle kunna avsätta sin produktion.
9 Eftersom kommissionen i huvudsak grundar sin talan på artikel 95 första stycket är det nödvändigt att först och främst undersöka om villkoren för tillämpning av denna bestämmelse är uppfyllda.
10 Såsom domstolen fastslagit i sina domar av den 27 februari 1980 i målen 168/78, Kommissionen mot Frankrike (Rec. s. 347), 169/78 Kommissionen mot Italien (Rec. s. 385), och 171/78 Kommissionen mot Danmark (Rec. s. 447) syftar artikel 95 i sin helhet till att säkerställa den fria rörligheten för varor mellan medlemsstaterna under normala konkurrensförhållanden genom avskaffande av alla former av skydd som kan följa av att det tillämpas interna skatter eller avgifter som diskriminerar varor från andra medlemsstater, samt garantera att de interna skatterna eller avgifterna är helt neutrala vad avser konkurrensen mellan inhemska och importerade varor. Vad beträffar liknande varor förbjuder artikel 95 första stycket varje skattebestämmelse som, oavsett den använda metoden, medför att importerade varor beskattas högre än inhemska.
11 Av handlingarna framgår att alla druvviner som konsumeras i Danmark är importerade varor. Vad beträffar fruktviner produceras nästan alla viner av starkvinskaraktär inom landet, och viner av bordsvinskaraktär är, även om visserligen en tredjedel kommer från andra medlemsstater, typiska inhemskt producerade alkoholhaltig drycker som traditionellt har spelat en väsentlig roll för de danska fruktodlarnas avsättning.
12 Vid bedömningen av huruvida varor är liknande och därmed omfattas av förbudet i artikel 95 första stycket i fördraget är det nödvändigt att, såsom domstolen fastslagit i sin dom av den 17 februari 1976 i målet 45/75 Rewe (Rec. s. 181), undersöka om varorna har liknande egenskaper och svarar mot samma behov hos konsumenterna. I sina domar av den 27 februari 1980 i målet 168/78 Kommissionen mot Frankrike (Rec. s. 347) och den 15 juli 1982 i målet 216/81 Cogis (Rec. s. 2701) har domstolen gett begreppet liknande en extensiv tolkning och inte bedömt likheten med hänsyn till ett kriterium av fullständig identitet utan med hänsyn till likhet och jämförbarhet vid användningen. Vid bedömningen av likheten är det viktigt att ta i beaktande dels samtliga objektiva egenskaper såsom deras ursprung, framställningsprocess, organoleptiska egenskaper, i synnerhet deras smak och alkoholhalt, dels att de båda kategorierna av drycker kan eller inte kan svara mot samma behov hos konsumenterna.
13 För att göra denna bedömning skall de båda slagen av viner som avses i den danska skattelagstiftningen för viner, dvs. bordsviner respektive starkviner, undersökas var och en för sig.
14 Vad beträffar viner av typen bordsviner är det viktigt att först och främst påpeka att fruktviner och druvviner framställs av samma slags råvaror, nämligen jordbruksprodukter, och enligt samma process, nämligen genom naturlig jäsning. Deras organoleptiska egenskaper, i synnerhet deras smak och alkoholhalt, är liknande. Det faktum att den slutliga alkoholhalten i fruktviner uppkommer genom tillsättning av etylalkohol saknar relevans eftersom även alkoholhalten i druvviner kan höjas, särskilt för att förbättra ett vin med låg naturlig alkoholhalt.
15 För övrigt kan de båda kategorierna drycker, med hänsyn till sina liknande egenskaper, svara mot samma behov hos konsumenterna eftersom de kan lämpa sig för samma konsumtionssätt, såväl som en läskande och uppfriskande dryck som en måltidsdryck. Den omständigheten att de båda kategorierna drycker svarar mot samma behov kan inte sättas i fråga på den grunden att konsumtionen av fruktviner alltid har varit mindre i förhållande till konsumtionen av druvviner. Bedömningen av huruvida de svarar mot samma behov skall nämligen inte avgöras med hänsyn till föreliggande konsumtionsvanor, utan med hänsyn till en eventuell ändring av dessa vanor och särskilt på grundval av objektiva egenskaper som gör att en vara i konsumenternas ögon svarar mot samma behov som en annan vara.
16 Vad beträffar viner av typen starkviner kan framställningsprocessen för frukt- och druvviner anses identisk eftersom slutprodukten i båda fallen utan undantag uppkommer genom tillsättning av etylalkohol sedan produkten först har jäst under kortare eller längre tid, och ibland genom tillsättning av andra ämnen, t.ex. saft eller honung. De båda kategorierna av varor svarar således till följd av sina jämförbara typiska kännetecken och liknande egenskaper mot samma behov hos konsumenterna eftersom de konsumeras som aperitif av vissa konsumenter och som dessertvin av andra. Frukt- och druvviner av typen starkviner skall följaktligen betraktas som liknande varor i den mening som avses i artikel 95 första stycket i EEG-fördraget.
17 Likheten mellan de båda typerna av viner kan inte förnekas, vilket den danska regeringen - på grund av att fruktviner och druvviner hänförs till olika tullnummer - har gjort gällande. Såsom domstolen fastslagit i sin ovannämnda dom av den 27 februari 1980 i målet 169/78 kan tullklassificering av alkoholhaltiga drycker, som har utarbetats med hänsyn till handelsutbytet med tredje land, inte vara avgörande vid bedömningen av det likhetskriterium som avses i artikel 95 första stycket i fördraget.
18 På samma sätt kan inte heller den omständigheten att fruktviner inte omfattas av någon gemensam organisation av marknaden vara relevant för frågan om likhet. Avsaknaden av en sådan organisation kan inte berättiga en skattemässig diskriminering som gynnar användningen av vissa grupper av jordbruksprodukter till nackdel för andra grupper som i huvudsak kommer från andra medlemsstater vid framställningen av för övrigt lika varor.
19 Eftersom likhet i den mening som avses i artikel 95 första stycket därmed har fastställts, är det nödvändigt att undersöka om beskattningen är diskriminerande vilket, såsom domstolen fastställt i ovannämnda domar av den 27 februari 1980, uteslutande härrör från skillnaden i den skattebörda som åvilar de båda kategorierna produkter, vare sig det gäller skattesats, villkoren avseende skatteunderlaget eller andra tillämpningsbestämmelser. I detta fall är det ostridigt att druvviner beskattas högre än samma mängd fruktviner.
20 Vad gäller Danmarks argument om att en differentierad beskattning kan vara berättigad av sociala och ekonomiska hänsyn, skall det erinras om att, vilket framgår av domstolens fasta rättspraxis (senast i domen av den 15 mars 1983 i målet 319/81, Kommissionen mot Italien, Rec. s. 601) gemenskapsrätten på sitt nuvarande utvecklingsstadium inte begränsar den enskilda medlemsstatens frihet att införa ett differentierat skattesystem för vissa varor - även om dessa kan betraktas som liknande varor i den mening som avses i artikel 95 första stycket i fördraget - med hänsyn till objektiva kriterier, såsom vilka råvaror eller vilken framställningsprocess som används. Sådan differentiering är förenlig med gemenskapsrätten om ekonomiskpolitiska syften, som också är förenliga med kraven i fördraget och sekundärrätten, eftersträvas och om de närmare bestämmelserna är av sådan art att de undviker varje form av direkt eller indirekt diskriminering av import från andra medlemsstater eller varje form av skydd som gynnar konkurrerande inhemska varor.
21 En sådan differentierad beskattning är dock oförenlig med gemenskapsrätten om de högst beskattade varorna till sin natur, såsom i detta fall, är importerade varor.
22 Av ovanstående följer att Danmark, genom att beskatta druvviner högre än fruktviner, har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 95 första stycket i EEG-fördraget.
Beslut om rättegångskostnader
23 I enlighet med artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Danmark har tappat målet och skall därför förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN
följande dom:
1)  Genom att beskatta druvviner högre än fruktviner har Danmark underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 95 första stycket i EEG-fördraget.
2)  Danmark skall ersätta rättegångskostnaderna.