CELEX: 62002CJ0420
Liikmesriigi kohustuste rikkumine
Jäätmete ebaseaduslik ladestamine Péra Galini prügilasse
Direktiiv 75/442/EMÜ jäätmete kohta, muudetud direktiiviga 91/156//EMÜ
Artiklid 4 ja

Euroopa Ühenduste Komisjon palub esitatud hagiavalduses Euroopa Kohtul tuvastada, et kuna Kreeka Vabariik ei ole võtnud vajalikke
meetmeid tagamaks, et Irákleio maakonnas (Kreeka) asuvasse Péra Galini prügilasse ladestatud jäätmed oleks taaskasutusele
võetud või kõrvaldatud inimeste tervist ohtu seadmata ning vett, õhku, pinnast, taimi ja loomi ohustamata, samuti mürast või
haisust põhjustatud häiringuid tekitamata ning on väljastanud nimetatud rajatise kasutusloa, milles puuduvad nõutavad andmed,
on Kreeka Vabariik rikkunud nõukogu 15. juuli 1975. aasta direktiivi 75/442/EMÜ jäätmete kohta (EÜT L 194, lk 39; ELT eriväljaanne
15/01, lk 23), muudetud nõukogu 18. märtsi 1991. aasta direktiiviga 91/156/EMÜ (EÜT L 78, lk 32; ELT eriväljaanne 15/02, lk
3) (edaspidi „direktiiv”), artiklitest 4 ja 9 tulenevaid kohustusi.

Õiguslik raamistik
Direktiivi artikkel 4 sätestab:
„Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada jäätmete taaskasutamine ja kõrvaldamine viisil, mis ei sea ohtu inimeste
tervist, mille käigus ei kasutata keskkonda ohustavaid protsesse ja menetlusi ning millega eelkõige:
–        ei ohustata vett, õhku, pinnast, taimi ega loomi,
–        ei tekitata mürast või haisust põhjustatud häiringuid,
–        ei kahjustata maapiirkondi ega erihuvi pakkuvaid kohti.
Liikmesriigid võtavad ka vajalikud meetmed, et keelata jäätmete hülgamine, kaadamine või kontrollimata kõrvaldamine.”
Direktiivi artikkel 9 sätestab:
„1.      Artiklite 4, 5 ja 7 rakendamise eesmärgil peab iga rajatis või ettevõte, kes teeb IIA lisas nimetatud toiminguid, saama loa
artiklis 6 osutatud pädevalt asutuselt.
Kõnealune luba hõlmab:
–        jäätmete liiki ja koguseid,
–        tehnilisi nõudeid,
–        ohutusabinõusid, mis tuleb võtta,
–        kõrvaldamiskohta,
–        käitlusviisi.
2.      Lubasid võib anda tähtajaliselt, neid võib pikendada, nendega võivad kaasneda tingimused ja kohustused ning nende andmisest
võib keelduda, kui plaanitav kõrvaldamismeetod ei ole keskkonnakaitse seisukohalt vastuvõetav.”

Kohtueelne menetlus
Péra Galini jäätmekäitluskohas toimuva ebaseadusliku jäätmeladustamise kohta Euroopa Parlamenti saabunud petitsioonidest saadud
teabe alusel palus komisjon 23. veebruari 2000. aasta kirjaga Kreeka valitsusel esitada täiendavat teavet kõnealuse rajatise
käitamistingimuste ja nimetatud maakonna jäätmekava arengu kohta.
10. mai 2000. aasta vastuses osutasid Kreeka ametiasutused XYTA-tüüpi jäätmekäitluskohtade ehitusprojektide elluviimisele
ülalnimetatud maakonna eri piirkondades. Nad väitsid, et Péra Galini prügila jaoks on kavandatud sama projekt, mille heakskiitmise
otsus tehti 1995. aasta märtsis. Täpsustusena lisasid nad, et vastav ministri määrus nimetatud projekti keskkonnatingimuste
heakskiitmise kohta ei ole veel vastu võetud.
2000. aasta mais sai komisjon teada Irákleio ringkonnakohtu 22. detsembri 1998. aasta otsusest, milles tuvastati kõnealuse
rajatise ebaseaduslik kasutamine ning sellest tulenevad ohud keskkonnale ja inimesele ning anti korraldus lõpetada jäätmete
ladestamine Péra Galini prügilasse.
13. ja 14. detsembril 2000 toiminud kohtumistel informeerisid Kreeka ametiasutused komisjoni sellest, et Irákleio maakonna
jäätmekava ei ole veel vastu võetud ja et Péra Galini prügila uue rajatisega seotud keskkonnamõjude hindamist ei ole veel
lõpetatud.
20. märtsi 2001. aasta kirjaga andsid nad komisjonile teada, et jäätmekava esimene etapp Kreeta piirkonnas on lõpule viidud.
Samuti juhtisid nad tähelepanu Péra Galini prügila käitamistingimuste kohta koostatud eksperdi aruandele. Nad lisasid, et
kõnealune koht sobib uue jäätmekäitlusrajatise ehitamiseks.
Kuna komisjoni hinnangul rikkus Kreeka Vabariik direktiivi artiklitest 4 ja 9 tulenevaid kohustusi, palus ta 24. aprilli 2001.
aasta märgukirjas esitada nimetatud liikmesriigil oma seisukoht.
Kreeka ametiasutused andsid 16. novembri 2001. aasta kirjas komisjonile teada, et Kreeta piirkondlik valitsus kiitis 16. juulil
2001 heaks Kreeta piirkonna jäätmekava. Nad väitsid, et nimetatud kava elluviimine Péra Galini prügila saneerimiskava vastuvõtmise
kaudu aitab olulisel määral kaasa probleemi lahendamisele. Lisaks osutasid nad kõnealuse prügila puhul negatiivse keskkonnamõju
ja inimeste tervisele põhjustatava ohu piiramiseks võetud mitmesugustele meetmetele. Lisaks sellele on paigaldatud tara ja
ööpäevaringne valvesüsteem, rajatud tuletõkestusvöönd, tolmu leviku vähendamiseks asfalteeritud juurdepääsutee, vihmavee ärajuhtimiseks
kaevatud kraav, mille vee äravool hoitakse kontrolli all ja vett taaskasutatakse kohapeal, samuti on prügila kaetud liivaga.
Kreeka ametiasutuste arvamuse kohaselt on selle piirkonna kivimid veekindlad.
Leides, et eelnimetatud meetmed on ebapiisavad, esitas komisjon 21. detsembril 2001 põhjendatud arvamuse, kutsudes Kreeka
Vabariiki võtma arvamuse järgimiseks vajalikke meetmeid kahe kuu jooksul arvamuse kättesaamisest.
17. aprilli ja 7. juuni 2002. aasta kirjades viitasid Kreeka ametiasutused uuesti Kreeta piirkonna jäätmekava koostamise lõpuleviimisele,
mille ühe osa moodustab Irákleio maakonna jaoks ettenähtud kava, ning juhtisid uuesti tähelepanu Péra Galini prügilas võetud
meetmetele. Nad täpsustasid, et kõik Kreeta piirkonna jäätmekäitlusalased uuringud viiakse lõpule 2002. aasta juulis, nii
et projekte saaks rahastada sama aasta jooksul. Kavaga nähakse muu hulgas ette Péra Galini prügilasse kaasaegse XYTA rajatise
ehitamine ja kasutuselevõtmine, mis rahuldaks Irákleio, Rethymnoni ja Lasíthioni maakonna vajadused.
Pidades olukorda endiselt mitterahuldavaks, otsustas komisjon esitada käesoleva hagi.

Hagi

Esimene hagi aluseks olev väide, mis tuleneb direktiivi artikli 4 rikkumisest
Poolte argumendid
Komisjon märgib, et 11. veebruaril 1998 Kreeka ametiasutuste poolt läbiviidud kontrolli kohaselt põhjustab Péra Galini prügila
kasutamine keskkonnasaastust ja ohustab kohalike elanike tervist.
Komisjon sedastab, et Kreeka ametiasutused tunnistavad märgukirjale ja põhjendatud arvamusele antud vastuses, et jäätmete
käitlemist jätkatakse. Komisjon on seisukohal, et antud prügila tarvis võetud meetmed ei ole piisavad, et tagada selle kohane
funktsioneerimine ja vältida direktiivi artikli 4 tähenduses elu- ja looduskeskkonnale mis tahes kahju tekitamist. Ta on arvamusel,
et paralleelselt äravoolukraavide ehitamisega tuleb teostada hüdrogeoloogilisi uuringuid ja koguda teavet pinnase veekindluse
kohta. Peale selle ei ole kavandatud ühtegi meedet pinnase ja põhjavee saastuse vältimiseks, nagu näiteks geoloogilise eraldusseina
ehitamine, uue vee äravoolujuhtimis- ja tõrjumissüsteemi rajamine, perioodilised kohapealsed kontrollid, vee kvaliteedi analüüsid
või biogaasi kogumine ja käitlemine.
Lisaks eeltoodule märgib komisjon, et vastavalt 23. jaanuaril 2002 Irákleio maakonna tervisekaitseameti koostatud aruandele
ei olnud nõrgvesi tõkestatud ning voolas oja kaudu merre. Mis puutub prügila aluseks olevate kivimite veekindlusesse, siis
selle kohta ei ole tõendeid esitatud ning seega ei saa sellele tugineda pinnase ja põhjavee saastuse vältimise meetmete võtmata
jätmise põhjendamiseks. Lõpetuseks peab mainima, et Kreeta jäätmehooldusega seotud probleemi lahendamiseks koostatud piirkondlikus
jäätmekäitluskavas sisalduvad meetmed on alles uurimisstaadiumis.
Antud olukorda silmas pidades väidab komisjon, et kuna Péra Galini prügilat kasutatakse juba 1994. aastast ning seda käitatakse
jätkuvalt, on Kreeka Vabariik ületanud direktiivi artikli 4 alusel antud kaalutlusõiguse piire.
Kreeka valitsus vaidleb vastu, et ta ei ole ületanud artikliga 4 liikmesriikidele antud kaalutlusõiguse piire. Ta on arvamusel,
et võttes arvesse Péra Galini prügila tarvis võetud meetmeid, ei seata prügila kasutamisega käesoleval ajal ohtu inimeste
tervist ega keskkonda.
Siinjuures osutab Kreeka valitsus järgmistele asjaoludele:
–        uue jäätmekäitluskava raames viiakse läbi asjaomast prügilat hõlmav saneerimisuuring;
–        Kreeta jäätmekäitluskava teine etapp on lõpule viidud;
–        pakendimaterjalide ringlussevõtu süsteemi investeeringute ja käitamise kava ja programm, mille on heaks kiitnud keskkonnaminister,
rakendatakse 2004. aasta jooksul;
–        2003. aastal oli plaanis esitada taotlus struktuurifondidest abi saamiseks, et rahastada XYTA keskprügila ehitamist ja saneerida
Péra Galini prügila.
Komisjoni poolt osutatud 2002. aasta jaanuari aruande osas väidab Kreeka valitsus, et see koostati suurte vihmavalingute tõttu
eriti rasketes tingimustes läbiviidud kontrolli käigus. Lisaks märgivad Kreeka ametiasutused, et 12. märtsil 2003 koostatud
aruande kohaselt kogutakse äravooluvesi kolme veekindlasse mahutisse koos kohapealse ringlussevõtuga, välja arvatud erandjuhtudel.
Keskkonnamõju hindamise aruanne Péra Galini prügila saneerimise kohta kavatsetakse esitada 10. veebruaril 2003 ja see on kavas
heaks kiita 2003. aasta aprillis. Mis puutub asjaomase piirkonna kivimite veekindlusesse, tuleb see kindlaks teha jäätmekäitluskava
rakendamiseks läbiviidavate geoloogiliste analüüside käigus. Kreeka ametiasutused juhivad tähelepanu ka asjaolule, et pädevate
asutuste sooritatud vee kvaliteedi mõõtmiste tulemused ei näidanud lubatud normide ületamist.
Euroopa Kohtu hinnang
Alustuseks tuleb rõhutada, et kuigi direktiivi artikli 4 esimene lõik ei selgita lähemalt meetmete konkreetset sisu, mis tuleb
võtta selleks, et tagada jäätmete kõrvaldamine viisil, mis ei sea ohtu inimeste tervist ja ei kahjusta keskkonda, on see siiski
saavutatava eesmärgi osas liikmesriikidele siduv, jättes samas viimastele kaalutlusõiguse taoliste meetmete vajalikkuse hindamiseks
(9. novembri 1999. aasta otsus kohtuasjas C-365/97: komisjon
v
. Itaalia, EKL 1999, lk I-7773, punkt 67).
Seega ei saa asjaolust, et olukord ei vasta direktiivi artikli 4 esimeses lõigus sätestatud eesmärkidele, otseselt järeldada,
et asjaomane liikmesriik on tingimata jätnud täitmata kõnealuse sättega ettenähtud kohustused, s.o võtta vajalikud meetmed,
et tagada jäätmete kõrvaldamine viisil, mis ei sea ohtu inimeste tervist ja ei kahjusta keskkonda. Juhul kui taoline olukord
siiski edasi kestab ja põhjustab pikema ajavahemiku jooksul keskkonnaseisundi märkimisväärset halvenemist, ilma et pädevad
ametiasutused asjasse sekkuksid, võib see viidata kõnealuse sättega liikmesriigile antud kaalutlusõiguse piiride ületamisele
(eelnimetatud kohtuasi komisjon
v.
Itaalia, punkt 68).
Samuti peab möönma, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb liikmesriigi kohustuste rikkumine tuvastada olukorra alusel,
mis valitses liikmesriigis põhjendatud arvamuses määratud tähtaja lõpus, ning hilisemaid muudatusi kohus arvesse ei võta (vt
eelkõige 24. oktoobri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-455/00: komisjon
v.
Itaalia, EKL 2002, lk I-9231, punkt 21, ning 2. oktoobri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-348/02: komisjon
v.
Itaalia, EKL 2003, lk I-11653, punkt 7).
Seepärast tuleb välja selgitada, kas komisjoni seisukoht, et põhjendatud arvamuses määratud tähtaja lõppedes ei olnud Kreeka
Vabariik pikema ajavahemiku jooksul võtnud vajalikke meetmeid, et tagada Péra Galini prügilas ladestatud jäätmete taaskasutamine
ja kõrvaldamine viisil, mis ei sea ohtu inimeste tervist, ning mille käigus ei kasutata keskkonda ohustavaid protsesse ja
menetlusi, on õiguslikult piisavalt põhjendatud.
Siinjuures on oluline märkida, et Kreeka valitsus ei eita inimese tervist ohustavate ja keskkonda kahjustavate jäätmete olemasolu
Péra Galini prügilas.
Samuti ei saa jätta tähelepanuta, et alates 1998. aastast on asjaomases prügilas teostatud kontrollide tulemused näidanud,
et Péra Galini prügila kasutamine põhjustab keskkonnasaastust ning ohustab kohalike elanike tervist.
Samal aastal kinnitas Irákleio ringkonnakohtu otsus, milles tuvastati rajatise ebaseaduslik kasutamine ja anti korraldus lõpetada
jäätmete ladestamine Péra Galini prügilas, et eelnevalt mainitud asjaoludest tulenevad ohud keskkonnale ja inimeste tervisele.
23. jaanuaril 2002 koostatud kontrolliaruandest nähtub, et vaatamata Kreeka ametiasutuste võetud meetmetele, ei olnud nõrgvesi
selle tõkestamiseks ehitatud kaitsemüüriga takistatud ning voolas oja kaudu merre.
Seda järeldust ei lükka ümber asjaolu, et kõnealune kontroll viidi läbi tugevate sademete perioodil. Samamoodi ei saa Kreeka
valitsus oma väidet põhjendada toetudes 12. märtsi 2003. aasta kontrolli tulemusena koostatud aruandes sisalduvatele järeldustele,
kuna see toimus pärast põhjendatud arvamuses määratud tähtaja lõppemist, st pärast 20. veebruari 2002.
Kreeta piirkonna jäätmekäitluse parendamiseks ettenähtud ja Kreeka valitsuse poolt osutatud kavade ja uurimistöödega seoses
tuleb märkida, et need ei kujuta endast vajalikke meetmeid, et tagada Péra Galini prügilas ladustatud jäätmete taaskasutamine
ja kõrvaldamine viisil, mis ei sea ohtu inimeste tervist, ja mille käigus ei kasutata keskkonda ohustavaid protsesse ja menetlusi.
Teisest küljest ei saa nende põhjal mingil viisil kindlaks teha, kas ja millal on asjaomases prügilas jäätmete taaskasutamis-
ja kõrvaldamistoimingud tehtud nõuetekohaselt. Nende põhjal saab hoopis järeldada, et põhjendatud arvamuses märgitud tähtaja
lõppedes ei olnud neid toiminguid veel tehtud.
Nii nagu märgib kohtujurist oma ettepaneku punktis 16, viitab juba ainuüksi nende kavade ja uurimistööde olemasolu Péra Galini
prügilast inimeste tervisele ja keskkonnale lähtuva ohu tunnistamisele Kreeka ametiasutuste poolt.
Seega on komisjon õigesti leidnud, et Kreeka ametiasutused ei ole pikema ajavahemiku jooksul võtnud vajalikke meetmeid, et
tagada Péra Galini prügilas ladestatud jäätmete taaskasutamine ja kõrvaldamine viisil, mis ei sea ohtu inimeste tervist, ja
mille käigus ei kasutata keskkonda ohustavaid protsesse ja menetlusi.
Arvestades eeltoodut, on esimene hagi aluseks olev väide, mis tuleneb direktiivi artikli 4 rikkumisest, põhjendatud.

Teine hagi aluseks olev väide, mis tuleneb direktiivi artikli 9 rikkumisest
Teise väite kohaselt palub komisjon Euroopa Kohtul tuvastada, et andes Péra Galini prügila kasutamiseks loa, milles puuduvad
nõutavad andmed, rikkus Kreeka Vabariik direktiivi artiklist 9 tulenevaid kohustusi.
Komisjon märgib, et Péra Galini prügilat käitatakse, ilma et see vastaks Kreeka kehtivatest õigusaktidest tulenevatele nõuetele.
Sellistel tingimustel leiab komisjon, et seda enam on vaieldamatu asjaolu, et kõnealust prügilat käitatakse loa alusel, mis
ei vasta direktiivi artikli 9 nõuetele.
Kreeka valitsus seda seiskohta ei vaidlusta. Seda arvesse võttes ja kuna Kreeka valitsus ei ole tõendanud vastupidist, asub
Euroopa Kohus seisukohale, et teine komisjoni väide, mis tuleneb direktiivi artikli 9 rikkumisest, on põhjendatud.
Toetudes ülaltoodule, leiab kohus, et kuna Kreeka Vabariik ei ole võtnud vajalikke meetmeid tagamaks Irákleio maakonnas asuvas
Péra Galini prügilasse ladestatud jäätmete taaskasutamine ja kõrvaldamine viisil, mis ei sea ohtu inimeste tervist, millega
ei ohustata vett, õhku, pinnast, taimi ega loomi, millega ei tekitata mürast või haisust põhjustatud häiringuid, ning on väljastanud
kõnesoleva rajatise kasutusloa, milles puuduvad nõutavad andmed, on Kreeka Vabariik rikkunud direktiivi artiklitest 4 ja 9
tulenevaid kohustusi.

Kohtukulud
Kodukorra artikli 69 lõike 2 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda
nõudnud. Komisjon on kohtukulude hüvitamist Kreeka Vabariigilt nõudnud. Kuna viimatinimetatu on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb
kohtukulud temalt välja mõista.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (esimene koda) otsustab:
1.
Kuna Kreeka Vabariik ei ole võtnud vajalikke meetmeid tagamaks Irákleio maakonnas asuvas Péra Galini prügilasse ladestatud
jäätmete taaskasutamine ja kõrvaldamine viisil, mis ei sea ohtu inimeste tervist, millega ei ohustata vett, õhku, pinnast,
taimi ega loomi, millega ei tekitata mürast või haisust põhjustatud häiringuid, ning on väljastanud kõnesoleva rajatise kasutusloa,
milles puuduvad nõutavad andmed, on Kreeka Vabariik rikkunud direktiivi 75/442/EMÜ jäätmete kohta, muudetud direktiiviga 91/156/EMÜ,
artiklitest 4 ja 9 tulenevaid kohustusi.
2.
Mõista kohtukulud välja Kreeka Vabariigilt.
Allkirjad
*
Kohtumenetluse keel: kreeka.