CELEX: 62003CJ0066
Fördragsbrott
Underlåtenhet att införliva

Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 14 februari 2003, med stöd av
artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Republiken Frankrike har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt
EG-fördraget, genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa kommissionens direktiv
2000/39/EG av den 8 juni 2000 om upprättandet av en första förteckning över indikativa yrkeshygieniska gränsvärden vid genomförandet
av rådets direktiv 98/24/EG om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet mot risker som har samband med kemiska agenser i
arbetet (EGT L 142, s. 47), och/eller genom att inte underrätta kommissionen om dessa bestämmelser.
Genom direktiv 2000/39 inrättas indikativa yrkeshygieniska gränsvärden för de kemiska agenser som anges i dess bilaga. Enligt
artikel 3.1 i direktivet skall medlemsstaterna sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa
detta direktiv senast den 31 december 2001. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
Det administrativa förfarandet och parternas yrkanden
Eftersom den tidsfrist som föreskrivs i artikel 3.1 i direktiv 2000/39 löpt ut och kommissionen inte erhållit några uppgifter
från Republiken Frankrike om antagande av nödvändiga bestämmelser för att följa detta direktiv, beslutade kommissionen att
inleda det förfarande som föreskrivs i artikel 226 EG.
I avsaknad av svar på den formella underrättelsen av den 12 februari 2002 tillställde kommissionen den 1 juli 2002 Republiken
Frankrike ett motiverat yttrande av den 25 juni 2002, där den senare uppmanades att vidta nödvändiga åtgärder för att följa
detta yttrande inom två månader från delgivningen.
Den franska regeringen besvarade det motiverade yttrandet genom skrivelse av den 18 september 2002. I skrivelsen angavs att
ett förslag till dekret för att införliva direktiv 2000/39 var under utarbetande.
Under dessa omständigheter väckte kommissionen förevarande talan. Kommissionen har yrkat att domstolen skall
1)
fastställa att Republiken Frankrike har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt fördraget, genom att inte anta de
lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktiv 2000/39 och/eller genom att inte underrätta kommissionen
om dessa,
2)
förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.
Republiken Frankrike har inte inkommit med några formella yrkanden.
Fördragsbrottet
Kommissionen har gjort gällande att Republiken Frankrike inte har vidtagit nödvändiga åtgärder för att följa direktiv 2000/39
och/eller att den inte har informerat kommissionen om dessa.
Den franska regeringen har inte bestritt att bestämmelserna i direktiv 2000/39 inte har införlivats inom den i direktivet
föreskrivna fristen. Den franska regeringen har gjort gällande att direktivet håller på att införlivas, och har även redogjort
för skälen till att direktivet inte införlivats inom fristen
Den franska regeringen har särskilt påpekat att det i Frankrike finns ett antal ministeriella cirkulär vari indikativa gränsvärden
för merparten av de kemiska agenser som anges i bilagan till direktiv 2000/39 fastställs. Enligt den franska regeringens egen
utsaga måste dessa gränsvärden emellertid ses över mot bakgrund av direktiv 2000/39 och återfinns inte i några rättsakter.
Även om nationella myndigheter enligt intern rätt är behöriga att fastställa bindande gränsvärden föreskrivs inte i någon
bestämmelse att dessa myndigheter har behörighet att fastställa indikativa gränsvärden. Enligt den franska regeringen var
det nödvändigt att inrätta flera expertgrupper och att genomföra ett flertal konsultationer innan direktiv 2000/39 införlivades.
Det är härvid tillräckligt att konstatera att förekomsten av ett fördragsbrott skall bedömas mot bakgrund av den situation
som rådde i medlemsstaten vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet, och domstolen skall inte
beakta senare förändringar (se bland annat dom av den 6 mars 2003 i mål C-211/02, kommissionen mot Luxemburg, REG 2003, s. I-2429,
punkt 6).
Vidare kan en medlemsstat enligt fast rättspraxis inte åberopa bestämmelser, praxis eller förhållanden i sin interna rättsordning
som grund för att underlåta att iaktta skyldigheter och tidsfrister som föreskrivs i ett direktiv (se bland annat dom av den
13 juni 2002 i mål C-286/01, kommissionen mot Frankrike, REG 2002, s. I-5463, punkt 13).
Det skall således fastställas att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktiv 2000/39
genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.
Rättegångskostnader
Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats.
Kommissionen har yrkat att Republiken Frankrike skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Republiken Frankrike
har tappat målet, skall kommissionens yrkande bifallas.
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN (tredje avdelningen)
följande dom:
1)
Republiken Frankrike har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt kommissionens direktiv 2000/39/EG av den 8 juni
2000 om upprättandet av en första förteckning över indikativa yrkeshygieniska gränsvärden vid genomförandet av rådets direktiv
98/24/EG om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet mot risker som har samband med kemiska agenser i arbetet genom att inte
anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.
2)
Republiken Frankrike skall ersätta rättegångskostnaderna.
Rosas
Edward
Schintgen
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 27 november 2003.
R. Grass
A. Rosas
Justitiesekreterare
Ordförande på tredje avdelningen
–
Rättegångsspråk: franska.