CELEX: 62007FJ0103
Offentligt hverv
Ansættelse

Tjenestemænd – søgsmål – bebyrdende akt – begreb
[Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91; ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 2, litra c)]
Alene retsakter, der fremkalder bindende retsvirkninger, som umiddelbart og individuelt kan berøre de pågældendes interesser
gennem en væsentlig ændring af deres retsstilling, kan anses for at være bebyrdende retsakter. I denne forbindelse indebærer
enhver formel udnævnelses- eller ansættelsesprocedure ved besættelsen af en stilling, som er omfattet af vedtægten eller ansættelsesvilkårene
for de øvrige ansatte, vedtagelse af en retsakt, der medfører en væsentlig ændring af retsstillingen for en person, der har
indgivet ansøgning efter indledningen af denne procedure, hvad enten det drejer sig om en afgørelse om udnævnelse eller ansættelse,
der er truffet vedrørende denne person af ansættelsesmyndigheden eller den myndighed, der har kompetence til at indgå ansættelseskontrakter
for midlertidigt ansatte, eller en afgørelse om afslag på dennes ansøgning, som er truffet af en af disse myndigheder eller
et af de organer, der er foreskrevet ved ansættelsesproceduren.
Når der ikke indledes en formel ansættelsesprocedure med henblik på ansættelse af referendarer ved Fællesskabets retsinstanser,
foreligger der imidlertid ikke andre ansøgninger end den, som den pågældende dommer har forelagt. En uopfordret ansøgning
til en sådan stilling bevarer nødvendigvis en uformel karakter, der ikke kan give anledning til en retlig afgørelse. Afvisningen
af en sådan ansøgning udgør derfor ikke en bebyrdende akt. Som hovedregel giver ansættelsen af en referendar nemlig ikke anledning
til, at der indledes en officiel ansættelsesprocedure, idet ansættelsen udelukkende sker ved, at det pågældende medlem af
Domstolen foreslår ét navn, og Domstolen enten accepterer eller afviser dette navn. Der foreligger ingen lovbestemmelser,
der begrænser denne ret til at stille forslag, idet det pågældende medlem frit vælger den person, han påtænker at foreslå,
ifølge den metode, han anser for at være passende. Den omstændighed, at der ikke konsekvent iværksættes en officiel ansættelsesprocedure
for den omhandlede kategori af midlertidigt ansatte ved Fællesskabets retsinstanser, udspringer af, at der foreligger et tillidsforhold
mellem de berørte og medlemmerne af de retsinstanser, som de er tilknyttet. Ansættelsen af referendarer sker nemlig intuitu
personae, idet de berørte udvælges såvel på grundlag af deres faglige og personlige kvaliteter som på grundlag af en vurdering
af deres egnethed til at tilpasse sig det pågældende medlems egen og hele kabinettets arbejdsform.
(jf. præmis 25, 26 og 29-31)
Henvisning til:
Domstolen, 3. december 1992, sag C-32/92 P, Moat mod Kommissionen Sml. I, s. 6379, præmis 9; 10. januar 2006, sag C-373/04 P,
Kommissionen mod Alvarez Moreno, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 42; 11. juli 2006, sag C-432/04, Kommissionen
mod Cresson, Sml. I, s. 6387, præmis 130.
Retten, 17. oktober 2006, sag T-406/04, Bonnet mod Domstolen, Sml. Pers I-A-2, s. 213, og I-A-2, s. 1097, præmis 31-33.